Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-13 00:00:00

20.07.2020 року [PERSON] (далі по тексту - позивачка) звернулася до Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області з позовною заявою до Виконавчого комітету Білгород-Дністровської міської ради (далі по тексту - відповідач) за участю третіх осіб [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] (далі по тексту - треті особи) про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування за законом(а.с.1-4). Так, позивачка - [PERSON] , просить суд встановити факт прийняття спадщини після смерті матері - [PERSON] та визнати за нею право власності на земельну ділянку площею 0,0801 кадастровий номер 5110300000:001:0624 для обслуговування житлового будинку (присадибна ділянка), за адресою: [ADDRESS] в порядку спадкування за законом після смерті матері - [PERSON] , яка померла [INFO] . Ухвалою Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 21.07.2020 року відкрито загальне позовне провадження по справі № 495/4217/19за позовною заявою [PERSON] до Виконавчого комітету Білгород-Дністровської міської ради за участю третіх осіб [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування за законом. Справу призначено до розгляду (а.с.36-37). Позивачка - [PERSON] , в судове засідання не з`явилася, але подала до суду заяву, згідно із якою позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить їх задовольнити та розглянути справу за її відсутністю (а.с.61). Відповідач - Білгород-Дністровська МР, у судове засідання не з`явився, але її представник подав до суду відзив на позовну заяву, згідно із яким просить суд прийняти законне та обґрунтоване рішення (а.с.47-48). Треті особи - [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] в судове засідання не зявилися, але подали до суду заяви, згідно із якими зазначають, що проти задоволення позовних вимог [PERSON] не заперечують та просять розглянути справу за їх відсутності (62-71). Відповідно до ч.3 ст.211 Цивільного процесуального кодексу України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Враховуючи викладені обставини, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності учасників судового процесу, на підставі наявних та достатніх для розгляду матеріалів справи. У відповідності до ч.2 ст.247 Цивільного процесуального кодексу України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Розглянувши позовну заяву, вивчивши матеріали справи, дослідивши надані докази, суд дійшов до наступних висновків. Відповідно до ст.ст. 15, 16 Цивільного кодексу України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Згідно із ч.1 ст.4 Цивільного процесуального кодексу України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Так, [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до Виконавчого комітету Білгород-Дністровської МР за участю третіх осіб [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування за законом. Як вбачається з матеріалів справи та встановлено в судовому засіданні, [INFO] померла мати [PERSON] - [PERSON] , що підтверджується відповідною копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , актовий запис за № 1158 (а.с.8). Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина у вигляді 27/100 часток житлового будинку, розташованого в [ADDRESS] , що складається з житлового будинку житловою площею 104,8 кв.м, загальною площею 189,1 кв.м літ. «А», сараїв літ. «Б», «В», споруд 2-17, на земельній ділянці площею 0,0801 га кадастровий номер 5110300000:01:001:0624 для обслуговування житлового будинку (присадибна ділянка), за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину, зареєстровано в реєстрі № 700 (а.с.9). 14.07.2020 року позивачці було видано свідоцтво про право на спадщину за законом на 27/100 часток житлового будинку, розташованого в [ADDRESS] , що складається з житлового будинку житловою площею 104,8 кв.м, загальною площею 189,1 кв.м літ. «А», сараїв літ. «Б», «В», споруд 2-17, однак відмовлено у праві власності на земельну ділянку площею 0,0801 га кадастровий номер 5110300000:01:001:0624 за адресою: [ADDRESS] , так як вона є спільною сумісною власністю (1/1). Зазначена земельна ділянка належала померлій [PERSON] разом із співвласниками [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] . За твердженням позивачки, у зв`язку з тим, що частки співвласників земельної ділянки не визначені, вона позбавлена можливості реалізувати своє право на оформлення спадщини у встановленому нотаріальному порядку. Дані обставини і стали підставою для звернення [PERSON] до суду із позовною заявою про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування за законом. Відповідно до пункту 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», справи про спадкування розглядаються судами за правилами позовного провадження, якщо особа звертається до суду з вимогою про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які можуть вплинути на спадкові права й обов`язки інших осіб. Згідно із ст.1216 Цивільного кодексу України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкоємство здійснюється за заповітом і за законом (ст.1217 ЦК України). Згідно із ст.1258 Цивільного кодексу України, спадкоємці за законом одержують право на спадкування по черзі. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у випадку відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття. Відповідно до ст.1261 Цивільного кодексу України, в першу чергу на спадкування за законом мають діти спадкодавця, той з чоловіка і жінки, що пережив і батьки. Спадкоємцем першої черги за законом являються позивачка. Згідно із ч.ч. 1, 5 ст.1268 Цивільного кодексу України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. У відповідності до ч.1 ст.328 Цивільного кодексу України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, а спадкування за законом є однією з підстав набуття права власності. Як встановлено матеріалами справи та підтверджено в ході судового засідання єдиною спадкоємицею [PERSON] , яка претендує на спадщину за законом у вигляді земельної ділянки є її донька - [PERSON] , [INFO] . Враховуючи вищевикладені обставини та норми чинного законодавства, розглянувши справу в межах заявлених вимог та наданих сторонами доказів, які оцінені судом в їх сукупності, суд, за своїм внутрішнім переконанням, дійшов до висновку прозаконність, обґрунтованість та правомірність позовних вимог [PERSON] до Виконавчого комітету Білгород-Дністровської міської ради за участю третіх осіб [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування за законом, у зв`язку з чим такий позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved