Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-19 00:00:00

20.07.2018 р. [PERSON] звернувся до суду і уточнивши свої позовні вимоги (а.с. 12) просить стягнути з ПАТ «Сумське машинобудівне науково-виробниче об'єднання» на його користь заборгованість з виплати заробітної плати за період з грудня 2017 р. по червень 2018 р. у розмірі 29907 грн. Свої вимоги мотивує тим, що він працює в ПАТ «Сумське машинобудівне науково-виробниче об'єднання» на посаді токаря в цеху № 2. З грудня 2017 р. по червень 2018 р. утворилась заборгованість по виплаті заробітної плати. У видачі довідки про заборгованість з виплати заробітної плати відповідач йому відмовив. Ухвалою суду від 25.07.2018 р. по справі відкрито спрощене позовне провадження з повідомленням (викликом) сторін. Вказана ухвала була отримана відповідачем 30.07.2018 р., що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення, однак у встановлений судом п'ятнадцятиденний термін відзив на позовну заяву не надано, явку представника у судове засідання не забезпечено, про причини неявки суд не повідомлено. Ухвалою суду від 20.09.2018 р. за заявою позивача позовну заяву в частині вимог про стягнення компенсації втрати частини доходів за порушення строків виплати заробітної плати залишено без розгляду. Згідно ч. 8 ст. 178, ч. 2 ст. 191 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи. З'ясувавши обставини, на які позивач посилається як на підставу своїх вимог та дослідивши надані докази, суд вважає за можливе розглянути справу без участі сторін за наявними матеріалами справи, при заочному розгляді. Судом встановлено такі обставини. Позивач [PERSON] перебуває у трудових відносинах з відповідачем ПАТ «Сумське машинобудівне науково-виробниче об'єднання» - працює на посаді токаря в цеху № 2, що підтверджується Довідкою № Ш.492-9 від 19.07.2018 р. (а.с. 4). За вимогами ч. 1 ст. 21 Закону України «Про оплату праці» працівник має право на оплату своєї праці відповідно до актів законодавства і колективного договору на підставі укладеного трудового договору. Відповідно до статті 115 КЗпП України та статті 24 Закону України «Про оплату праці» заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором або нормативним актом роботодавця, погодженим з виборним органом первинної профспілкової організації чи іншим уповноваженим на представництво трудовим колективом органом (а в разі відсутності таких органів - представниками, обраними і уповноваженими трудовим колективом), але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів, та не пізніше семи днів після закінчення періоду, за який здійснюється виплата. У разі коли день виплати заробітної плати збігається з вихідним, святковим або неробочим днем, заробітна плата виплачується напередодні. З наданого [PERSON] на підтвердження своїх позовних вимог розрахункового листа, встановлено, що відповідач ПАТ «Сумське машинобудівне науково-виробниче об'єднання» не виплатив позивачу заробітну плату: 2231 грн. - грудень 2017 р.; 4740 грн. - січень 2018 р.; 4643 грн. - лютий 2018 р.; 4642 грн. - березень 2018 р.; 4537 грн. - квітень 2018 р.; 4766 грн. - травень 2018 р.; 4348 грн. - червень 2018 р., що становить 29907 грн. 00 коп. (а.с. 12). Зазначений доказ підтверджує порушення відповідачем строків виплати заробітної плати позивачу, встановлених статтею 115 КЗпП України та статтею 24 Закону України «Про оплату праці» та наявність заборгованості з виплати заробітної плати. Суд бере до уваги зазначений доказ на підтвердження позовних вимог, оскільки статтею 110 КЗпП України на власника або уповноважений ним орган при кожній виплаті заробітної плати покладено обов'язок повідомити працівника про такі дані, що належать до періоду, за який провадиться оплата праці: а) загальна сума заробітної плати з розшифровкою за видами виплат; б) розміри і підстави відрахувань та утримань із заробітної плати; в) сума заробітної плати, що належить до виплати. Відповідно до ч.ч. 2 - 4 ст. 12 та ч. 1 ст. 81 ЦПК України учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов'язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов'язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Доказів на спростування доводів позивача (зокрема відсутності заборгованості по заробітній платі чи наявність у меншому розмірі) відповідачем не надано, у встановлений судом п'ятнадцятиденний термін відзив на позовну заяву не надано. Зважаючи на викладене, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог позивача та необхідність стягнення з ПАТ «Сумське машинобудівне науково-виробниче об'єднання» на користь [PERSON] заборгованості по заробітній платі з грудня 2017 р. по червень 2018 р. у розмірі 29907 грн. 00 коп. На підставі ст. 141 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь держави судовий збір у розмірі 704,80 грн.

Outcome: approved