Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-03 00:00:00

20.05.2015 позивачі звернулись до суду із вказаним позовом з вимогами визнати за ними (по 1/3 частині за кожним) в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] право власності земельну ділянку площею 2,920 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка знаходиться на території Улянівської сільської ради Переяслав-Хмельницького району Київської області. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що [INFO] помер спадкодавець [PERSON]. Після його смерті спадщину прийняли його мати, [PERSON], його дружина [PERSON], та син [PERSON]. У видачі свідоцтв про право на спадщину на земельну ділянку площею 2,920 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка належала [PERSON] на підставі державного акту серії [NUMBER] на право приватної власності на землю, виданого 01 вересня 2003 року Улянівською сільською радою, було відмовлено у зв'язку з неможливістю отримати витяги з Державного земельного кадастру із-за відсутності кадастрового номеру. В судове засідання від Улянівської сільської ради Переяслав-Хмельницького району надійшов відзив про визнання позову, в якому сільська рада просить слухати справу у відсутності її представника. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що слід прийняти визнання позову відповідачем та відповідно до ч.4 ст. 174 ЦПК України ухвалити рішення про задоволення позовних вимог, виходячи з наступного. [INFO] помер [PERSON], який до дня смерті проживав та був зареєстрована за адресою: [ADDRESS], що підтверджується свідоцтвом про смерть та довідкою Улянівської сільської ради № 240 від 01.09.2014. Разом з ним проживали та були зареєстровані позивачі [PERSON], [PERSON], [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть та довідкою Улянівської сільської ради № 240 від 01.09.2014. Державним нотаріусом Переяслав-Хмельницької районної державної нотаріальної контори Коляденком Я.В. була відкрита спадкова справа № 169/2015. 08 травня 2015 року нотаріусом була винесена постанова про відмову у видачі свідоцтва про право на земельну ділянку площею 2,920 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка належала [PERSON] на підставі державного акту серії [NUMBER] на право приватної власності на землю, виданого 01 вересня 2003 року Улянівською сільською радою, посилаючись на відсутність витягу з Державного земельного кадастру. Відповідно до листа управління Держземагентства у Переяслав-Хмельницькому районі Головного управління Держземагентства в Київській області від 09.10.2014 № 06-10/3454 внесення відомостей про земельну ділянку до Державного земельного кадастру здійснюється за заявою власника. У разі коли відомості про земельну ділянку не внесені до державного реєстру, надати витяг з Державного земельного кадастру щодо земельних ділянок громадянина [PERSON], який помер, неможливо. Отже, спадкові права позивачів на земельну ділянку, яка належала спадкодавцю [PERSON], підлягають захисту в судовому порядку. Як встановлено, Державний акт на право приватної власності на землю серії [NUMBER] на право приватної власності на землю, виданий 01 вересня 2003 року Улянівською сільською радою, відповідає формі, яка затверджена Кабінетом Міністрів України, відповідно до постанови Верховної Ради України від 13 березня 1992 року № 2201-ХІІ. Вказаний державний акт виданий сільською радою та зареєстрований в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 426, як то передбачено п. 3.1, 3.5 діючої на той час Інструкції про порядок складання, видачі, реєстрації і зберігання державних актів на право приватної власності на землю і право постійного користування землею, договорів на право тимчасового користування землею та договорів оренди землі, затвердженої наказом Державного Комітету України по земельних ресурсах від 4 травня 1999 року № 43. Відповідно до п. 4.20 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 № 296/5, даний витяг є необхідним для видачі свідоцтва про право на спадщину. Видати витяг управління Держземагентства не може з причин відсутності кадастрового номеру земельної ділянки та, як наслідок, відсутності інформації про дану земельну ділянку в Державному земельному кадастрі. Однак, на час виникнення права власності на цю земельну ділянку (тобто на час видачі та державної реєстрації державного акту серії [NUMBER] від 01.09.2003) необхідності присвоювати кадастрові номери земельним ділянкам не було, так як на той час не був прийнятий Закон України «Про державний земельний кадастр» від 07.07.2011 № 3613-VI, а також не була прийнята постанова Кабінету Міністрів України від 18.08.2010 № 749 «Про затвердження тимчасового порядку присвоєння кадастрового номера земельній ділянці», які визначають нині діючу процедуру присвоєння кадастрових номерів та порядок реєстрації прав на земельні ділянки. Отже, спадкодавець [PERSON] набув право власності на земельну ділянку в порядку, що діяв на той час, але у зв'язку зі зміною порядку реєстрації прав на земельні ділянки та процедури їх переоформлення, позивачі не мають можливості отримати свідоцтва про право на спадщину на них в нотаріальному порядку. Відповідності до ст. 1216 ЦК України, спадкування є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). Згідно ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять всі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини. Відповідно до ст. 1225 ЦК України, право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. З огляду на вищевикладене, враховуючи відсутність спору про спадщину, а також те, що позивачі відповідно до вимог закону вчинили всі дії, які свідчать про прийняття та оформлення спадщини в нотаріальному порядку після смерті [PERSON], суд вважає, що вони мають право на спадкування за законом земельної ділянки, право на яку спадкодавець набув на законних підставах, а тому за ними слід визнати право власності на дане спадкове майно.

Outcome: approved