Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-28 00:00:00

1 грудня 2016 року [PERSON] звернувся з позовом до Лопатинської селищної ради Радехівського району Львівської області про визнання права власності на спадкове майно. В заяві зазначає, що [INFO] помер [PERSON], дід позивача, що підтверджується свідоцтвом про смерть, серії [NUMBER], виданого Лопатинською селищною радою Радехівського району Львівської області 3.05.1995 року. [INFO] помер [PERSON], батько позивача, що підтверджується свідоцтвом про смерть, серії [NUMBER], виданого Лопатинською селищною радою Радехівського району Львівської області 21.11.2001 року. Родинні відносини із спадкодавцями підтверджуються свідоцтвом про народження, серії [NUMBER], виданого Лопатинською селищною радою Радехівського району Львівської області 03.05.1973 року, а також свідоцтвом про народження батька позивача, серії [NUMBER], виданого Лопатинським райбюро ЗАГС 20.10.1948 року. Спадкове майно, що залишилось після смерті діда позивача, становить земельна ділянка площею 2,9999 га, яка складається із двох земельних ділянок площею 0,6871 га, та площею 2,3128 га, які виділені для ведення товарного сільськогосподарського виробництва і розташовані на території Лопатинської селищної ради Радехівського району Львівської області та які належали спадкодавцю, згідно державного акту на право власності на земельну ділянку, серії [NUMBER], виданого 17.07.2000 року на підставі рішення XII - сесії III - го демократичного скликання Радехівської районної ради від 23.06.2000 року і зареєстрованого в книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № [NUMBER]. Спадкове майно, що залишилось після смерті батька позивача, [PERSON], становить земельна ділянка площею 2,9617 га, яка складається із двох земельних ділянок площею 0,6918 га, та площею 2,2699 га, які виділені для ведення товарного сільськогосподарського виробництва і розташовані на території Лопатинської селищної ради Радехівського району Львівської області і які належали спадкодавцю [PERSON], згідно державного акту на право власності на земельну ділянку, серії [NUMBER], виданого 17.07.2000 року на підставі рішення XII - сесії III - го демократичного скликання Радехівської районної ради від 23.06.2000 року і зареєстрованого в книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № [NUMBER]. Фактично прийнявши спадщину та маючи намір оформити свої права на спадкове майно діда та батька, як єдиний спадкоємець позивач звернувся до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини. Однак нотаріусом йому було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії, у зв'язку з відсутністю правовстановлюючих документів, а саме державних актів на право приватної власності на землю та рекомендовано звернутися з позовом в суд. Відсутність оригіналів правовстановлюючих документів, унеможливлює реалізацію майнових прав, як спадкоємця, у позасудовому порядку. Станом на сьогоднішній день позивач вимушений звернутися в суд з даним позовом. Просить винести рішення, яким визнати за ним право власності на земельну ділянку площею 2,9999 га, яка складається із двох земельних ділянок площею 0,6871 га, та площею 2,3128 га, які виділені для ведення товарного сільськогосподарського виробництва і розташовані на території Лопатинської селищної ради Радехівського району Львівської області в порядку спадкування, після смерті [PERSON], який помер [INFO]; та визнати за позивачем право власності на земельну ділянку площею 2,9617 га, яка складається із двох земельних ділянок площею 0,6918 га, та площею 2,2699 га, які виділені для ведення товарного сільськогосподарського виробництва і розташовані на території Лопатинської селищної ради, Радехівського району, Львівської області в порядку спадкування, після смерті [PERSON], який помер [INFO]. В процесі розгляду справи позивач скерував на адресу суду уточнення до позовної заяви. Зазначає, що з метою встановлення його права на отримання спадкового майна спадкодавців, йому необхідно встановити факт прийняття ним спадщини після смерті [PERSON], його батька, який помер [INFO], та факт родиних відносин, а саме, що [PERSON], який помер [INFO] є рідним батьком [PERSON], а також факт належності [PERSON], державного акту на право приватної власності на земельну ділянку, оскільки такий видано на ім'я [PERSON]. Просить винести рішення яким встановити факт родинних відносин, що [PERSON], який помер [INFO] є рідним батьком [PERSON], який помер [INFO]; встановити факт, що [PERSON], прийняв спадщину після смерті свого батька, [PERSON], який помер [INFO]; встановити факт, що Державний акт на право приватної власності на землю, серії [NUMBER], виданий 17.07.2000 року Радехівською районною радою народних депутатів, на ім'я [PERSON], належить [PERSON]; визнати за [PERSON], право власності на земельну ділянку площею 2,9999 га, яка складається із двох земельних ділянок площею 0,6871 га, та площею 2,3128 га, які виділені для ведення товарного сільськогосподарського виробництва і розташовані на території Лопатинської селищної ради Радехівського району Львівської області в порядку спадкування, після смерті [PERSON], який помер [INFO]; визнати за [PERSON], право власності на земельну ділянку площею 2,9617 га, яка складається із двох земельних ділянок площею 0,6918 га, та площею 2,2699 га, які виділені для ведення товарного сільськогосподарського виробництва і розташовані на території Лопатинської селищної ради Радехівського району Львівської області в порядку спадкування, після смерті [PERSON], який помер [INFO]. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] підтримав позовні вимоги у повному обсязі. Просив постановити рішення про задоволення позовних вимог. Представник відповідача - Лопатинська селищна рада Радехівського району Львівської області у судове засідання не з'явився, подав до суду заяву про розгляд справи у відсутності представника сільської ради, не заперечує у задоволені заявлених вимог (а.с.14). Визнання позову відповідачем не суперечить закону і не порушує чиї-небудь права або законні інтереси. Відповідно до ч. 4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для цього законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Свідки [PERSON], [PERSON] підтвердили суду, що [PERSON] є рідним батьком [PERSON]. Позивач по справі фактично прийняв спадщину після смерті батька, діда, оскільки проживав разом із батьком на день смерті в смт.Лопатині та після смерті обробляв їх земельні ділянки. [PERSON] в житті називали [PERSON], тому і виникла помилка у документах. Вислухавши пояснення представника позивача, врахувавши заяву відповідача та покази свідків, дослідивши подані документи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що позовні вимоги необхідно задовольнити з наступних підстав. Відповідно до положень ст.11 та ст.60 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. При цьому, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень. Суд встановив, що згідно копії свідоцтва про смерть, серії [NUMBER], виданого 3.05.1995 року секретарем виконкому Лопатинської селищної ради Радехівського району Львівської області, [INFO] у віці 70 років помер [PERSON] (а.с.5). Із свідоцтва про смерть, серії [NUMBER], виданого 21.11.2001 року виконкомом Лопатинської селищної ради Радехівського району Львівської області вбачається, що [INFO] у віці 53 років помер [PERSON] (а.с.6). Із свідоцтва про народження, серії [NUMBER] видно, що [PERSON] народився [INFO], батьками його є [PERSON] та [PERSON], з приводу чого в книзі реєстрації народжень здійснено актовий запис за №4 (а.с.7). Із свідоцтва про народження, серії [NUMBER] вбачається, що [PERSON] народився [INFO], батьками його є [PERSON] та [PERSON], з приводу чого в книзі реєстрації народжень здійснено актовий запис за №75 (а.с.8). Із свідоцтва про народження, серії [NUMBER] вбачається, що [PERSON] народився [INFO], батьками його є [PERSON] та [PERSON], з приводу чого в книзі реєстрації народжень здійснено актовий запис за №29 (а.с.9). Спадкове майно, що залишилось після смерті [PERSON], становить земельна ділянка площею 2,9999 га, яка складається із двох земельних ділянок площею 0,6871 га, та площею 2,3128 га, які виділені для ведення товарного сільськогосподарського виробництва і розташовані на території Лопатинської селищної ради, Радехівського району, Львівської області та які належали спадкодавцю, згідно державного акту на право власності на земельну ділянку, серії [NUMBER] виданого 17.07.2000 року на підставі рішення XII - сесії III - го демократичного скликання Радехівської районної ради від 23.06.2000 року і зареєстрованого в книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № [NUMBER] (а.с.10-10 зворот). Спадкове майно, що залишилось після смерті [PERSON], становить земельна ділянка площею 2,9617 га, яка складається із двох земельних ділянок площею 0,6918 га, та площею 2,2699 га, які виділені для ведення товарного сільськогосподарського виробництва і розташовані на території Лопатинської селищної ради Радехівського району Львівської області і які належали спадкодавцю [PERSON], згідно державного акту на право власності на земельну ділянку, серії [NUMBER], виданого 17.07.2000 року на підставі рішення XII - сесії III - го демократичного скликання Радехівської районної ради від 23.06.2000 року і зареєстрованого в книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № [NUMBER] (а.с.11-11 зворот). Вказані вище обставини, учасниками процесу не оспорюються та не заперечуються, а тому у відповідності до вимог ст.ст.10,212 ЦПК України дані докази визнаються судом належними, допустимими та достовірними. За правилами ч.1 п.6 ст.256 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по-батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по-батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Вказане вище свідчить про те, що у Державному акті була допущена помилка в зазначені імені та по-батькові, що підтверджується свідоцтвом про смерть та показами свідків. Судом безспірно встановлено, що Державний акт на право приватної власності на земельну ділянку, серії [NUMBER], виданого 17.07.2000 року на підставі рішення XII - сесії III - го демократичного скликання Радехівської районної ради від 23.06.2000 року і зареєстрованого в книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за [NUMBER], [PERSON], належить [PERSON], [INFO]. Також суд встановив, що [PERSON], який помер [INFO] є рідним батьком [PERSON], який помер [INFO], підтверджується показами свідків [PERSON], [PERSON] Відповідно до вимог статей 548 та 549 УРСР ( який був чинним на момент виникнення правовідносин) спадкоємець вважається таким, що прийняв спадщину, якщо він протягом шести місяців із дня її відкриття вчинив одну з дій, передбачених цією статтею: фактично вступив в управління або володіння спадковим майном чи подав до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Тобто, фактичне прийняття протягом зазначеного строку частини спадкового майна свідчить про прийняття спадщини в цілому. Суд безспірно встановив, що позивач прийняв спадщину та вступив у володіння майном, зокрема земельними ділянками, після смерті [PERSON] та [PERSON], що підтверджено поясненнями представника позивача у судовому засіданні та показами свідків, які підтвердили, що позивач після їх смерті користується та обробляє земельні ділянки. Згідно ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу і способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, окрім іншого - визнання права. Нормами п.5 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, передбачено, що Цивільний Кодекс застосовується також до спадщини, яка відкрилася, але не була прийнята ніким з спадкоємців до набрання чинності цим Кодексом, правила книги шостої ЦК України може бути застосовано лише до спадщини, яка відкрилася після 1 липня 2003 року і не була прийнята ніким зі спадкоємців, право на спадкування яких виникло відповідно до норм ст.529-531 УРСР. Тобто, у разі відкриття спадщини до 1 січня 2004 року, застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила ЦК УРСР, у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом тощо. Відповідно до ст.524 ЦК УРСР спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. За змістом ст.548 ЦК УРСР для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв і прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він, окрім іншого, фактично вступив в управління або володіння спадковим майном (ч.1 ст.549 ЦК УРСР). Перешкодою в реалізації позивача його законних прав та інтересів, після встановлення факту прийняття спадщини, стане те, що він буде позбавлений у позасудовому порядку оформити спадщину, після смерті [PERSON], оскільки відсутній Державний акт на право приватної власності на землю, серії [NUMBER], виданого 17.07.2000 року на підставі рішення XII - сесії III - го демократичного скликання Радехівської районної ради від 23.06.2000 року і зареєстрованого в книзі записів за № [NUMBER]. Також буде позбавлений оформити спадщину після смерті [PERSON], оскільки Державний акт на право приватної власності на землю, серії [NUMBER], виданий 17.07.2000 року на підставі рішення XII - сесії III - го демократичного скликання Радехівської районної ради від 23.06.2000 року і зареєстрований в книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за [NUMBER], після смерті [PERSON]. Усунути цю перешкоду та реалізувати такі права і інтереси позивача можливо лише в судовому порядку. У відповідності до статті 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, а до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (ст.1218 ЦК України). Відповідно до «Інструкції №325 про заповнення бланків державних актів на право власності на земельні ділянки» затвердженої Держкомземом, наказом від 22.06.2009 року новий Державний акт видається тільки на ім'я власника (спадкодавця) взамін зіпсованого, втраченого. Зареєструвати на померлу особу Державний акт не можливо, як і не можливо, видати дублікат акта на ім'я померлого. Відповідно до ст.25 ЦК України цивільна правоздатність фізичної особи припиняється у момент смерті. Враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є законними та обґрунтованими, а відтак підлягають до задоволення. Відповідно до вимог ч.1 ст.212 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Узагальнюючи вищенаведене,оцінюючи зібрані по справі докази в їх сукупності, враховуючи те, що у позивача немає іншого способу захисту порушених прав, суд робить висновки, що позовні вимоги необхідно задовольнити в повному обсязі.

Outcome: approved