Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-11 00:00:00

21.12.2016 року до суду надійшла позовна заява [PERSON], згідно якої, з урахуванням уточнених позовних вимог, він просить суд визначити порядок користування приміщеннями житлового будинку №5 по вулиці Дружби у с. Клочків Чернігівського району Чернігівської області, виділивши у його користування, без поділу в натурі, приміщення відповідно до варіанту №2, визначеного висновком судової будівельно-технічної експертизи №1786/17-24 від 11.10.2017 р., як другому співвласнику ? частки, а саме: частину веранди площею 7,2 кв.м., вартістю 12173 грн; котельню площею 6,8 кв.м., вартістю 11497 грн; частину приміщення 1-1 площею 14,5 кв.м., вартістю 26026 грн; приміщення 1-4 площею 13 кв.м., вартістю 19009 грн, а у користування відповідача [PERSON] виділити приміщення, як першому співвласнику ? частки, а саме: частину веранди площею 7,0 кв.м., вартістю 11834 грн; частину приміщення 1-1 площею 5,0 кв.м., вартістю 8975 грн; приміщення 1-2 площею 11,8 кв.м., вартістю 21180 грн; приміщення 1-3 площею 21,6 кв.м., вартістю 31420 грн; гараж вартістю 20288 грн; погріб вартістю 6762 грн, а також визначити порядок використання земельною ділянкою площею 0,25 га, на якій розташований вищезазначений житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, і надати у використання позивачу, без поділу в натурі, частину земельної ділянки відповідно до варіанту №2 розподілу земельної ділянки, додатку №5 до висновку судової будівельно-технічної експертизи №1786/17-24 від 11.10.2017 р., як другому співвласнику ? частки, а саме: земельну ділянку площею 1250 м, яка обмежена лініями розподілу, які проходять через точки 2-3-4-5-6-7-10-9-2: від точки 2 до точки 3, що проходить на відстані 1 м від стіни будинку, довжиною 16,3 м; від точки 3 по лінії розподілу будинку до точки 4, що знаходиться від будинку на відстані 1 м; від точки 4 до точки 5, довжиною 14,9 м; від точки 5 до точки 6, довжиною 13,6 м; від точки 6 до точки 7 довжиною 34,5 м; від точки 7 по межі до точки 10, довжиною 11,5 м; від точки 10 до точки 9, довжиною 67,2 м; від точки 9 до точки 2, довжиною 15,8 м. Надати у користування [PERSON] земельну ділянку площею 1250 м, яка обмежена лініями розподілу, які проходять через точки 1-2-3-4-9-5-6-7-8-1: від точки 1, що в куті земельної ділянки до точки 2, довжиною 6,7+4,0+17,2 м; від точки 2 до точки 3, що проходить на відстані 1 м від стіни будинку, довжиною 16,3 м; від точки 3 по лінії розподілу будинку до точки 4, що знаходиться від будинку на відстані 1 м; від точки 4 до точки 5, довжиною 14,9 м; від точки 5 до точки 6, довжиною 13,6 м; від точки 6 до точки 7 довжиною 34,5 м; від точки 7 по межі до точки 8, довжиною 19,7 м; від точки 8 до точки 1, довжиною 8,0+50,8 м. Крім того позивач просив стягнути з [PERSON] на його користь компенсацію в сумі 15927 грн за переотриману частку при розподілі будинку і судові витрати у вигляді судового збору та витрат на проведення судової експертизи. [PERSON] обґрунтовується тим, що будинок №5 по вулиці Дружби у селі Клочків Чернігівського району Чернігівської області, а також земельна ділянка площею 0,25 га, на якій розташований даний будинок, є спільною частковою власністю [PERSON] та [PERSON], згідно рішення Апеляційного суду Чернігівської області від 3.02.2015 року. Після визнання в судовому порядку за позивачем права власності на ? частину спільного будинку і ? частину спільної земельної ділянки у нього з відповідачем і її матірю виникають постійні конфлікти по користуванню кімнатами та оплаті за комунальні послуги. Мирно вирішити даний конфлікт не вдається, а тому позивач вимушений звернутись до суду, оскільки кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. До того ж без визнання меж та розміру земельної ділянки, на якій розташована належна йому ? частка житлового будинку, порушується право позивача користуватись нею відповідно до її цільового призначення. Розподіл житлового будинку та земельної ділянки відповідно до часток співвласників саме у відповідності до визначеного висновком судової будівельно-технічної експертизи №1786/17-24 від 11.10.2017 р. варіанту №2, є оптимальним, оскільки при такому розподілі [PERSON] залишається у користуванні більша частина будинку, а також гараж і погріб, так як у спірному будинку проживає її матір і вона тримає домашнє господарство. При цьому електрозабезпечення житлового будинку знаходиться на стіні приміщення, що залишається у користуванні [PERSON], а водозабезпечення (свердловина і станція) та газорозподільний стояк знаходяться на земельній ділянці, що також залишається у користуванні [PERSON], що є технічно можливим для підключення свого котла. 13.03.17 р. від [PERSON] надійшла зустрічна позовна заява до [PERSON] про: - припинення права власності [PERSON] на ? частину будинку по вулиці Дружби,5 у с. Клочків Чернігівського району та на ? частину земельної ділянки площею 0,25 га за цією ж адресою; про визнання за [PERSON] права власності на ? частину будинку по вулиці Дружби,5 у с. Клочків Чернігівського району та на ? частину земельної ділянки площею 0,25 га за цією ж адресою; компенсування [PERSON] вартості частки у праві спільної часткової власності шляхом перерахування коштів з депозитного рахунку Чернігівського районного суду Чернігівської області. /а.с.67-69/ 13.03.2017 року зустрічний позов було обєднано з первісним позовом в одне провадження, а ухвалою суду від 4 грудня 2017 року, у звязку з повторною неявкою у судове засідання відповідача за первісним позовом - позивача за зустрічним позовом [PERSON], її зустрічна позовна заява залишена без розгляду. /а.с.132-134, 237-238/ 04 грудня 2017 року судом було прийнято заочне рішення про задоволення позовних вимог [PERSON] у повному обсязі. 14 грудня 2017 року від відповідача [PERSON] надійшла заява про перегляд заочного рішення суду. Ухвалою суду від 10 січня 2018 року вказану вище заяву [PERSON] задоволено, заочне рішення було скасоване, а справу призначено до розгляду за правилами загального позовного провадження. Під час судового розгляду сторонам по справі була надано час для врегулювання спору мирним шляхом, однак згода на укладання мирової угоди сторонами досягнута не була. 12 березня 2018 року під час повторного розгляду справи по суті позивач та представник позивача уточнені позовні вимоги підтримали, просили їх задовольнити, посилаючись на доводи викладені у позовній заяві та додали, що кожний співвласник має право на вільне володіння, користування і розпорядження своїм майном, а тому суд вправі за заявою позивача встановити йому порядок користування відособленими приміщеннями даного будинку, як другому співвласнику за другим варіантом висновку експерта. Виділ в користування як другому співвласнику по другому варіанту висновку експерта є найбільш прийнятний для сторін, адже відповідачу залишається та частина будинку де є підключення водопостачання, газопостачання та електропостачання, а позивачу в даному варіанті поділу краще втілити в життя будівельні норми для переобладнання будинку. В подальшому під час судового засідання сторона позивача змінила позицію і погодилась на виділ в користування як другому співвласнику ? части житлового будинку та земельної ділянки відповідно до варіанту №3 висновку судової будівельно-технічної експертизи. Відповідач та її представник позовні вимоги не визнали зважаючи на те, що: відсутні правові підстави для задоволення даного позову по будь-якому з запропонованих варіантів висновку експертизи, оскільки як з самих позовних вимог, так і з підстав позову слідує, що позивач просить провести саме виділ і проведена експертиза пропонує не порядок користування кімнатами, а фактично поділ домоволодіння, шляхом виділення окремим співвласникам окремої частини, тобто реальний поділ домоволодіння. Однак позовна вимога про поділ домоволодіння вже була предметом розгляду у суді першої інстанції і перегляду в апеляційному суді, який відмовив у задоволенні позову, посилаючись на те, що житловий будинок згідно норм ДБН не може бути поділений, якщо у ньому одна житлова кімната і з цього обєкту неможливо створити два обєкти з відповідними мінімальними нормами житлової площі. З часу винесення рішення апеляційним судом у 2015 році ніяких будівельних робіт які б змінили стан цього будинку не відбувалось. Встановлення порядку користування само по собі передбачає, що є окремі приміщення у користуванні кожної особи, а ті приміщення які неможливо поділити і вони необхідні для обслуговування тієї частини, яка передбачає встановлення цього користування залишаються в спільному користуванні, але не один з запропонованих варіантів висновку експертизи не визначає приміщення які б залишились у спільному користуванні. Жодних правових підстав для встановлення порядку користування немає, адже фактично позивач просить встановити не порядок користування, а виділ в натурі. В тому випадку якщо суд все ж таки буде встановлювати порядок користування, який фактично відповідає поділу, то сторона відповідача просить врахувати, що встановлення порядку користування житловими приміщеннями по варіанту №2 висновку експертизи, як першому співвласнику для [PERSON], взагалі не є прийнятним. Так відповідачка на сьогодні проживає у єдиній житловій кімнаті, яка на плані відображена 1-1, площею 19,2 м2, але ця кімната по другому варіанту висновку експертизи відступає позивачу. Кімната 1-2, площею 11,8 м2 - це кухня, де проживає її мати, а кімнати 1-3, площею 21,6 м2 та 1-4, площею 13 м2 не є придатними для життя, адже не мають підлоги та опалення. Крім того, за варіантом №2 веранда ділиться навпіл і більша її частина зі сходами відходить позивачу який в даному будинку не проживає, як і котельня яка є технічно обладнаною, в ній встановлений котел, який опалює увесь будинок. Саме на варіанті №2 висновку експертизи наполягає позивач щоб нанести як найбільшої шкоди [PERSON], її дитини та матері, адже у такому варіанті розподілу цей будинок буде не приданий для життя. Взагалі даний будинок був куплений за кошти від продажу квартири батьків [PERSON] для їх подальшого проживання, а тому позивач жодного разу до них не приїздив і нічого в будинку не робив, ніяких перешкод йому в цьому ніхто не чинив. З самого початку будинок не був придатним для проживання, а тому [PERSON] за власний кошт провела опалення, замінила вікна, облаштувала деякі кімнати, зробила косметичний ремонт, утеплила їх. На даний час в даному будинку є зареєстрованим та фактично проживають [PERSON], її чотирирічна дитина та мати. Оптимальним, на думку сторони відповідача, є саме варіант №3 висновку судової будівельно-технічної експертизи, за яким у користування відповідача, як першого співвласника перейде частина приміщень житлового будинку, які вона облаштувала за власний кошт і які є технічно придатними для проживання, а стороні позивача залишаться дві великі кімнати. Крім того у даному варіанті поділу земельна ділянка також ділиться рівно по стіні будинку, що дасть змогу встановити паркам, що у свою чергу мінімізує виникнення конфліктних інтересів. Суд заслухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов до наступних висновків. Установлено, що рішенням Апеляційного суду Чернігівської області від 3 лютого 2015 року було визнано за [PERSON] право власності на ? частину житлового будинку з надвірними спорудами за адресою: с. Клочків, Чернігівський район, Чернігівська область, вул. Дружби,5; визнано за [PERSON] право власності на ? частину житлового будинку з надвірними спорудами за адресою: с. Клочків, Чернігівський район, Чернігівська область, вул. Дружби,5; визнано за [PERSON] право власності на ? частину земельної ділянки, загальною площею 0,25 га,\~\~за адресою: с. Клочків, Чернігівський район, Чернігівська область, вул. Дружби,5; визнано за [PERSON] право власності на ? частину земельної ділянки, загальною площею 0,25 га, за адресою: с. Клочків, Чернігівський район, Чернігівська область, вул. Дружби,5. /т.1 а.с.4-11/ Відповідно до положень ч.4 ст.82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням у цивільній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Отже сторони у даній справі є рівними співвласниками, по ? частині кожен, спірного домоволодіння та земельної ділянки за адресою: с. Клочків, Чернігівський район, Чернігівська область, вул. Дружби,5 Інформаційні довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру права власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна щодо обєкта нерухомого майна №56409228 від 13.03.2016 і №56455650 від 01.04.2016 та рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень №29040953 від 31.03.2016 і №2905253 від 01.04.2016 свідчать, що на підставі зазначеного вище рішення Апеляційного суду Чернігівської області за [PERSON] зареєстровано приватну - спільну часткову власність на ? частку у житловому будинку загальною площею 86,6 кв.м., житловою площею 11,8 кв.м. за адресою: Чернігівська область, Чернігівський район, вул. Дружби,5 та зареєстровано приватну, спільну часткову власність на ? частку у земельній ділянці площею 0,25 га, кадастровий номер 7425589500:02:000:0067, з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства за адресою: Чернігівська область, Чернігівський район, вул. Дружби,5. Інша ? частка у вище зазначеному житловому будинку та земельній ділянці зареєстрована за [PERSON] /т.1 а.с.12-19/ З технічного паспорту на житловий будинок, виготовленого 30.12.2016 року Чернігівською регіональною торгово-промисловою палатою вбачається, що [PERSON] належить ? частина житлового будинку по вул. Дружби,5 у с. Клочків, Чернігівського району, Чернігівської області. Згідно експлікації внутрішніх площ приміщень житлового (садибного) будинку загальна площа будинку становить 86,9 кв.м. до якої віднесено: кухню площею 19,5 кв.м., столову площею 11,8 кв.м., не обліковану кімнату площею 21,6 кв.м., не обліковану кімнату площею 13 кв.м., котельню площею 6,8 кв.м., веранду площею 14,2 кв.м. Крім того з господарських будівель та споруд є у наявності погріб з шийкою та гараж. /т.1 а.с.53-57/ Згідно Інформаційної довідки з архівної справи матеріалів технічної інвентаризації, виданої Чернігівською регіональною торгово-промисловою палатою 06.02.2017 року за №77, [PERSON] на підставі рішення суду належить ? частки житлового будинку по вул. Дружби,5 у с. Клочків, Чернігівського району, Чернігівської області і до обєкта нерухомості віднесено житловий будинок «А-1» загальною площею 86,9 кв.м., житловою площею 46,4 кв.м.; гараж «Б-1»; надбудова «Б1 над»; погріб «В». Самовільної реконструкції та переобладнання по житловому будинку немає. /т.1 а.с.63/ Довідка виконавчого комітету Черниської сільської ради Чернігівського району Чернігівської області №93 від 10.03.2017 року свідчить, що в житловому будинку по вул. Дружби,5 у с. Клочків, Чернігівського району, Чернігівської області зареєстровані та проживають [PERSON]А, [INFO], [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] Власник будинку [PERSON] утримує житловий будинок і прибудинкову територію, має у власності і обробляє земельну ділянку площею 0,25 га та сплачує податки. /т.1 а.с.86/ Згідно повідомлення Чернігівського районного відділення поліції ЧВП ГУНП в Чернігівській області №782/124/48.3.2017 від 21.01.2017 року, [PERSON], станом на 25.01.2017 року, не звертався до Чернігівського районного відділення поліції ЧВП ГУНП в Чернігівській області з приводу усунення перешкод в користуванні приміщенням житлового будинку та земельної ділянки за адресою: Чернігівська область, Чернігівський район, вул. Дружби,5 /т.1 а.с.47/ Частиною першою статті 317 ЦК України передбачено, що власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. У відповідності до приписів статті 356 ЦК України власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю. Субєктами права спільної часткової власності можуть бути фізичні особи, юридичні особи, держава, територіальні громади. Статтею 358 ЦК України визначено, що право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю. Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. У разі неможливості цього він має право вимагати від інших співвласників, які володіють і користуються спільним майном, відповідної матеріальної компенсації. Якщо договір між співвласниками про порядок володіння та користування спільним майном відповідно до їхніх часток у праві спільної часткової власності посвідчений нотаріально, він є обовязковим і для особи, яка придбає згодом частку в праві спільної часткової власності на це майно. Ця норма права свідчить про те, що первинне значення у врегулюванні відносин між співвласниками має домовленість. Очевидним є те, що рішення суду не може підмінити собою їх домовленість. Водночас, при виникненні конфліктної ситуації, яка унеможливлює добровільне встановлення порядку користування спільним майном між співвласниками, такий порядок користування може встановити суд. При здійсненні права власності співвласниками щодо спільного майна потрібно враховувати правову природу такої власності, адже співвласникам належить так звана ідеальна частка у праві власності на спільне майно, яка є абстрактним вираженням співвідношення в обсязі прав співвласників спільної власності. Отже, кожному з них належить не частка у спільному майні, а частка у праві власності на це майно. Визнання за кожним зі співвласників права на конкретну частину майна в натурі спричинить припинення спільної власності. Поняття ж реальної частки використовується при поділі спільного майна в натурі в разі припинення його спільного правового режиму, а також може застосовуватися відповідно до частини третьої статті 358 ЦК України при встановленні співвласниками порядку користування спільним майном в натурі згідно з розмірами належних їм часток. Таким чином, потрібно розмежовувати порядок поділу спільної власності з метою припинення такого її режиму і порядок встановлення користування спільним майном. У даному випадку спірні правовідносини стосуються не поділу домоволодіння та земельної ділянки, а встановлення порядку спільного користування ними. Тому критерій необхідності виділення у користування кожному зі співвласників ізольованого приміщення, особливо, якщо при цьому неможливо забезпечити відповідність ідеальних часток реальним, не є обовязковим. Як вбачається з висновку судової будівельно-технічної експертизи №1784-1786/17-24 від 11.10.2017 року, ринкова вартість житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами розташованого по вул. Дружби,5 у с. Клочків, Чернігівського району, Чернігівської області становить 169064 грн, а земельної ділянки за цією ж адресою 126500 грн. Загальна вартість домоволодіння становить 295564 грн. /т.1 а.с.185-201/ За висновком експертизи запропоновано 3 варіанти виділу в користування житлового будинку та земельної ділянки відповідно до часток співвласників ? та ?, однак враховуючи, що саме варіант №3 задовольнить інтереси як сторони позивача, яка під час судового засідання з урахуванням пояснень сторони відповідача погодилась саме на варіант №3, і при такому варіанті виділу в користування\~жодним чином не порушуються інтереси сторони відповідача, оскільки саме [PERSON] буде виділено ту частину будинку, яку вона з матірю та сином на даний час займають та господарські споруди, які вони використовують для ведення підсобного господарства, то суд приходить до висновку, що розподіл для користування слід провести саме за варіантом №3 висновку експертизи.\~\~ Отже ураховуючи конкретні обставини справи, зокрема те, що позивач не проживає у спірному будинку і погодився на виділенні йому в користування, без поділу в натурі, нежилу частину приміщень в житловому будинку, а відповідач фактично проживає в будинку з матірю і неповнолітнім сином, суд дійшов обєктивного висновку, про необхідність виділення в користування, без поділу в натурі, [PERSON] відповідно до варіанту №3, визначеного висновком судової будівельно-технічної експертизи №1786/17-24 від 11.10.2017 р., як другому співвласнику ? частки, такі приміщення в житловому будинку по вул. Дружби,5 у с. Клочків, Чернігівського району, Чернігівської області: - приміщення 1-3 площею 13 кв.м.; - приміщення 1-4 площею 21,6 кв.м. Відповідачу [PERSON] необхідно виділити в користування, без поділу в натурі, відповідно до варіанту №3, визначеного висновком судової будівельно-технічної експертизи №1786/17-24 від 11.10.2017 р., як першому співвласнику ? частки, такі приміщення в житловому будинку по вул. Дружби,5 у с. Клочків. Чернігівського району, Чернігівської області: - веранда площею 14,2 кв.м; - приміщення 1-1 площею 19,5 кв.м.; - приміщення 1-2 площею 11,8 кв.м.; - котельня 1-5; - гараж; - погріб. Крім того, [PERSON] необхідно\~\~надати в користування, без поділу в натурі, відповідно до варіанту №3, визначеного в додатку №6 до висновку судової будівельно-технічної експертизи №1786/17-24 від 11.10.2017 р., як другому співвласнику ? частки, земельну ділянку по вулиці Дружби,5 у с. Клочків, Чернігівського району, Чернігівської області, площею 1250 кв.м., в тому числі: - під будинком 46 кв.м; - під двором та садом 450 кв.м.; - під городом 754 кв.м., яка обмежена лініями розподілу, які проходять через точки 3-4-5-6-7: - від точки 3 до точки 4 довжиною 44,8 м; - від точки 4 до точки 5 довжиною 10,1 м; - від точки 5 до точки 6 довжиною 26,9 м; - від точки 6 до точки 7 довжиною 67,2 м; - від точки 7 до точки 3 довжиною 10,5 м. У свою чергу [PERSON]\~необхідно\~надати в користування, без поділу в натурі, відповідно до варіанту №2, визначеного в додатку №6 до висновку судової будівельно-технічної експертизи №1786/17-24 від 11.10.2017 р., як першому співвласнику ? частки, земельну ділянку по вулиці Дружби,5 у с. Клочків, Чернігівського району, Чернігівської області, площею 1250 кв.м., в тому числі: - під будинком 77 кв.м; - під будівлями 57,1 кв.м.; - під двором та садом 258,9 кв.м.; - під городом 857 кв.м., яка обмежена лініями розподілу, які проходять через точки 1-2-3-4-5: - від точки 1 до точки 2 довжиною 50,8+8 м; - від точки 2 до точки 3 довжиною 20,7 м; - від точки 3 до точки 4 довжиною 44,8 м; - від точки 4 до точки 5 довжиною 10,1 м;- від точки 5 до точки 1 довжиною 10,1+4+6,7 м. Приймаючи таке рішення суд ураховує, що оскільки спірні правовідносини не стосуються розподілу майна для припинення права спільної часткової власності і такий правовий режим зберігається, то суд виділяє в користування сторонам спору в натурі частки, адекватні розміру їх часток у праві власності на спільне майно. При цьому допускається можливість відійти в незначних обсягах від відповідності реальних часток ідеальним у звязку з неможливістю забезпечити їх точну відповідність. Таке рішення не змінює розміру часток співвласників у праві власності на спільне майно, не порушує їх прав як власників. З огляду на зазначене суд погоджується з позицією сторін, що визначений судовою експертизою порядок користування спільним домоволодінням та земельною ділянкою за варіантом №3 найбільше враховує баланс інтересів кожного зі співвласників. При вирішенні спору, у частині встановлення порядку користування земельною ділянкою, яка належить сторонам на праві спільної часткової власності, суд ураховує правовому позицію Верховного Суду України у\~справі №6-841цс16, згідно якої\~при застосуванні положень статті 120 ЗК України в поєднанні з нормою статті 125 цього Кодексу слід виходити з того, що в разі переходу права власності на обєкт нерухомості у встановленому законом порядку, право власності на земельну ділянку в набувача нерухомості виникає одночасно з виникненням права власності на зведені на земельній ділянці обєкти. Це правило стосується й випадків, коли право на земельну ділянку не було зареєстроване одночасно з правом на нерухомість, однак земельна ділянка раніше набула ознак обєкта права власності. Разом з тим відповідно до частини першої статті 318 ЦК України кожен власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Однак право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Зазначені положення щодо користування власністю цілком повинні застосовуватись до майнових прав на майно (зокрема до права користування земельною ділянкою). Відтак право користування земельною ділянкою визначається відповідно до часток кожного з власників нерухомого майна, яке знаходиться на цій земельній ділянці, якщо інше не було встановлено домовленістю між ними. Однак у будь якому випадку наявне в однієї особи право не може порушувати права іншої особи (частина пята статті 319 ЦК України). Отже, при вирішенні спору, визначаючи варіанти користування земельною ділянкою, суд повинен виходити з розміру часток кожного зі співвласників на нерухоме майно, наявності порядку користування земельною ділянкою,\~ погодженого власниками або визначеного на підставі відповідного договору, оформленого у встановленому законом порядку. Якщо суд установить, що співвласники визначили порядок користування й розпорядження земельною ділянкою, для зміни якого підстав немає, він ухвалює рішення про встановлення саме такого порядку. Якщо ж погодженого або встановленого порядку користування земельною ділянкою немає, то суд установлює порядок користування земельною ділянкою з дотриманням часток кожного співвласника у нерухомому майні та забезпеченням вільного користування кожним зі співвласників належним йому майном. У свою чергу суд дійшов висновку про безпідставність позовної вимоги [PERSON] про стягнення на його користь з відповідача грошової компенсації у розмірі 15927 грн за переотриману частку у нерухомому майні, оскільки така компенсація можлива лише у випадку поділу будинку в натурі, а не при встановлені порядку користування приміщенням житлового будинку, який перебуває у спільній частковій власності. У світлі викладеного, з наведених вище правових підстав та міркувань, суд дійшов висновку, що позовні вимоги [PERSON] частково ґрунтуються на законі і заявлені позовні вимоги підлягають частковому задоволенню. Позивачем сплачено загалом 6887,21 грн судових витрат, з яких 551,21 грн судовий збір та 6336 грн витрати, повязані з проведенням судової експертизи, які підлягають стягненню на його користь з відповідача відповідно до вимог ст.141 ЦПК України. /т.1 а.с.1, 225/ На підставі викладеного,

Outcome: partial