Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-21 00:00:00

20.06.2017 року Колективне спеціалізоване будівельно-монтажне підприємство (надалі КСБМП) звернулось до суду з даним позовом, вимоги якого уточнило 27.11.2019 року, посилаючись на те, що користується земельною ділянкою площею 2,53 га по [ADDRESS] на підставі Державного акту на право постійного користування землею серії ХМ від 29.07.1993 року, що встановлено рішенням Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області від 09.11.2016 pоку, залишеним без змін постановою Верховного Суду від 11.07.2018 року по справі №688/1909/16-ц. 22.12.2003 року [PERSON] придбав на біржових торгах нежитлову будівлю душової площею 107,1 кв.м. за адресою: [ADDRESS] , яка належала позивачу. Вказаним договором від 22.12.2003 року, укладеним на біржових торгах, площа земельної ділянки, яка має перейти до [PERSON] , не встановлювалась. 04.02.2011 року [PERSON] з КСБМП укладено договір купівлі-продажу нежитлової будівлі пилорами площею, 2177,2 кв.м. по [ADDRESS] . 15.02.2011 року [PERSON] звернувся до Шепетівської міської ради із заявою (клопотанням) про вибір місця розташування земельної ділянки, яка зареєстрована 15.02.2011 року, та просив погодити розташування земельної ділянки для комерційного використання за адресою [ADDRESS] , площею 3 000 кв.м. Рішенням від 24.02.2011 р. № 17 «Про припинення права користування земельними ділянками згідно зі ст. 141 Земельного кодексу України» Шепетівська міська рада припинила право користування земельною ділянкою КСБМП площею 3 000 кв.м. по [ADDRESS] . З наданих до суду у справі №688/1909/16-ц документів позивачу стало відомо про заяву адміністрації КСБМП про припинення права користування вказаною земельною ділянкою у зв`язку з відчуженням об`єктів нерухомості душової та будівлі пилорами. Рішенням Шепетівської міської ради від 24.02.2011 року № 19, до якого вносилися зміни рішенням від 29.12.2011 року № 20 та від 20.11.2013 року № 11 [PERSON] надано дозвіл на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки по [ADDRESS] для обслуговування будівлі душової, придбаної за вказаним вище договором від 22.12.2003 року. ФОП [PERSON] на замовлення [PERSON] було розроблено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки для будівництва та обслуговування будівель торгівлі, який було затверджено рішенням Шепетівської міськради від 18 грудня 2014 року № 22 і ним же передано [PERSON] земельну ділянку по [ADDRESS] (6810700000:01:005:0808) площею 1600 кв.м. на умовах оренди з призначенням для будівництва та обслуговування будівель торгівлі строком на 3 роки. 16.01.2015 року було укладено договір оренди вказаної земельної ділянки. Тобто, вказаним рішенням одночасно з переданням [PERSON] в користування земельної ділянки відбулося затвердження проекту землеустрою щодо її відведення. Зважаючи на те, що земельна ділянка, для відведення якої [PERSON] розробляв проект землеустрою, знаходиться в середині земельної ділянки, яка належить позивачу на праві постійного користування, то межі такої ділянки [PERSON] обов`язково мав погоджувати з позивачем. Натомість, проект землеустрою був розроблений без погодження меж з позивачем та погоджений Держгеокадастром у Шепетівському районі і затверджений Шепетівською міською радою. Однак, в погодженні цього проекту, як і в наступному його затвердженні оскаржуваним рішенням 18 грудня 2014 року № 22 мало бути відмовлено, оскільки положення проекту землеустрою не відповідають нормам чинного законодавства і порушують права позивача, порушено вимоги законодавства щодо припинення права постійного користування шляхом вилучення земельної ділянки з постійного користування позивача; земельна ділянка площею 1600 кв.м. відведена [PERSON] за рахунок землі, яка перебувала в постійному користуванні позивача; правовстановлюючий документ позивача на право постійного користування земельною ділянкою переоформлено не було, зміни в площу земельної ділянки позивача внесено не було, тож позивач є постійним користувачем земельної ділянки, яка рішенням ради № 22 передана в користування [PERSON] . Крім того, ініціювати процедуру вилучення земельної ділянки могла тільки юридична особа, а за матеріалами справи заява (клопотання) від 11.02.2011р. про вилучення земельної ділянки, подана фізичною особою [PERSON] , до клопотання не долучено обґрунтування необхідності вилучення земельної ділянки; нотаріально засвідченої письмової згоди землекористувача (КСБМП) на вилучення частини земельної ділянки із зазначенням розмірів передбаченої для вилучення земельної ділянки та умовами її вилучення. Рішенням Шепетівської міської ради від 08.10.2015 року остання вирішила продати [PERSON] земельну ділянку площею 1600 кв.м., що розташована по [ADDRESS] для будівництва та обслуговування будівель торгівлі на затверджених у п. 3 цього рішення умовах. На виконання вказаного рішення 15.10.2015 року між Шепетівською міською радою та [PERSON] було укладено договір купівлі-продажу земельної ділянки, посвідчений приватним нотаріусом Шепетівського міського нотаріального округу Петровською Л.О., зареєстрованого в реєстрі за № 2271. Договір купівлі-продажу на момент його укладання мав відповідати вимогам земельного законодавства, оскільки предметом такого договору є земельна ділянка з цільовим призначенням - для будівництва та обслуговування будівель торгівлі. Проте, ділянка була придбана без застосування конкурентних засад та не зазначено причини такого продажу. Договір купівлі-продажу земельної ділянки від 15 жовтня 2015 року, укладений між Шепетівською міською радою та [PERSON] не відповідає ст. 132 Земельного кодексу України, оскільки в ньому відсутня інформація про правовий режим земельної ділянки та склад угідь, а також відсутня інформація про документ, що підтверджує право власності на земельну ділянку у міської ради для її продажу. В подальшому 25.12.2015 р. між [PERSON] та [PERSON] , який діяв від імені [PERSON] , укладено договір купівлі-продажу вказаної земельної ділянки, посвідчений приватним нотаріусом Шепетівського міського нотаріального округу Мартиненко А.М., зареєстровано в реєстрі за № 2009. КСБМП вважає, що рішення Шепетівської міської ради від 18.12.2014 року №22 та від 08.10.2015 року № 18 є такими, що прийняті з порушенням ряду норм чинного законодавства України, а тому просить їх визнати протиправними та скасувати, проведену на підставі такого рішення державну реєстрацію земельної ділянки також просить скасувати, а договори купівлі - продажу земельної ділянки просить визнати недійсними, оскільки вони порушують право позивача на постійне користування земельною ділянкою на підставі відповідного акта та стягнути з відповідачів понесені судові витрати. Ухвалою судді Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області Березової І.О. від 29 червня 2017 року відкрито провадження в справі та призначено підготовче судове засідання. Ухвалою Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області від 10 жовтня 2017 року залучено до участі у справі в якості третіх осіб на стороні відповідача, які не заявляють самостійних вимог приватних нотаріусів Шепетівського міського нотаріального округу Петровську Л.О. та [PERSON] . Ухвалою Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області від 08 листопада 2017 року за клопотанням представника позивача накладено арешт на земельну ділянку по [ADDRESS] , площею 0,16 га, кадастровий номер 6810700000:01:005:0808, яка належить [PERSON] . Згідно розпорядження щодо призначення повторного автоматизованого розподілу судових справ №57 від 29 травня 2018 року керівника апарату Шепетівського міськрайонного суду вказану вище справу передано на повторний автоматизований розподіл справ, оскільки рішенням Вищої ради правосуддя від 24 травня 2018 року звільнено [PERSON] з посади судді Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області у зв`язку з поданням заяви про відставку. Ухвалою судді Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області Козачук С.В. від 05 червня 2018 року вказану справу прийнято до провадження та призначено підготовче судове засідання. Ухвалою Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області від 16 жовтня 2018 року закрито підготовче провадження та призначено розгляд справи по суті. Ухвалою Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області від 11 грудня 2018 року замінено відповідача Управління Держгеокадастру у Шепетівському районі Хмельницької області на Головне управління Держгеокадастру у Хмельницькій області. Ухвалою судді Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області Мазур Н.В. від 25 січня 2019 року справу прийнято до провадження у зв`язку із закінченням повноважень щодо здійснення правосуддя у судді Козачук С.В., призначеної указом Президента України «Про призначення суддів» від 17.01.2014 року строком на п`ять років. 21 лютого 2019 року КСБМП подано заяву про зміну предмету позову, у якій окрім заявлених попередньо вимог, просить скасувати державну реєстрацію земельної ділянки по [ADDRESS] , кадастровий номер 6810700000:01:005:0808. Ухвалою Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області від 07 травня 2019 року задоволено заяву представника відповідача [PERSON] - адвоката Сташук М.О. про відвід судді Мазур Н.В., з підстав скасування апеляційною інстанцією судового рішення судді в іншій справі за участю [PERSON] , предметом спору по якому була будівля, розташована на земельній ділянці, яка є предметом спору в даній справі, що на думку суду, обґрунтовано викликає сумнів в неупередженості та об`єктивності судді. Ухвалою судді Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області Березюк Н.П. від 16 травня 2019 року справу прийнято до провадження та призначено підготовче судове засідання. Ухвалою Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області від 25 липня 2019 року відмовлено в задоволенні клопотання представника позивача про зупинення провадження в справі, закрито підготовче провадження та призначено судовий розгляд. 30.09.2019 року представником позивача подано відповідь на відзив відповідача [PERSON] на позов, у якому позивач вказує на те, що рішенням Шепетівської міської ради від 24.02.2011 №19 [PERSON] дозволили виготовити проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки по [ADDRESS] орієнтовною площею 3000 кв.м. для обслуговування нежитлової будівлі пилорами та нежитлового приміщення душової. Проте, на виконання цього рішення було розроблено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки для будівництва та обслуговування будівель торгівлі. Крім того, на відведеній [PERSON] земельній ділянці згідно проекту землеустрою фактично розташована частина інженерної споруди «Циклон», яка опинилась на ній без дозволу позивача. В проекті землеустрою відсутня нотаріально посвідчена згода позивача на вилучення частини земельної ділянки, для її наступної передачі [PERSON] . Отже, рішення Шепетівської міської ради та договір купівлі-продажу земельної ділянки, які оскаржуються позивачем базуються на факті незаконного вилучення частини земельної ділянки площею 1600 кв.м., факті незаконного формування земельної ділянки, що була передана в оренду, а потім продана [PERSON] , а ним [PERSON] . Ухвалою Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області від 29 жовтня 2019 року задоволено заяву представника позивача Демченко М.М.. про відвід судді Березюк Н.П., з підстав, які вона особисто вважає достатніми для недовіри до судді, уникнення напруження в судовому провадженні, що в подальшому може негативно вплинути на об`єктивність постановленого рішення у справі, з метою уникнення повторних відводів з її боку, розгляду справи в розумні строки. Ухвалою судді Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області Козачук С.В. від 04 листопада 2019 року справу прийнято до провадження та призначено підготовче судове засідання. Ухвалою Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області від 22.01.2020 року задоволено клопотання представника позивача, прийнято уточнену редакцію позовної заяви та витребувано у Шепетівської міської ради, Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області, у відділу у Шепетівському районі Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області, КП «Шепетівське БТІ», приватних нотаріусів Петровської Л.О., Мартиненко А.М. письмові докази. Ухвалою Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області від 11.03.2020 року задоволено клопотання представника відповідача [PERSON] - адвоката Васильченка В.О. про витребування з архіву суду справи №688/1909/16-ц 2/688/540/16 для огляду в судовому засіданні, закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті. В судовому засіданні представники позивача адвокати Демченко М.М. та Гайдак О.В. позов підтримали з підстав, викладених у ньому та відповіді на відзив, просили його задовольнити в повному обсязі. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, будучи належним чином повідомленим про день, час та місце його проведення, подав відзив на позов, у якому проти позову заперечує та вважає його безпідставним, оскільки аргументи, викладені у позові не доводять порушення міською радою при ухваленні оскаржуваних рішень прав та інтересів позивача, порушення прав КСБМП при укладенні спірних договорів купівлі-продажу. При укладенні договору купівлі-продажу земельної ділянки від 15.10.2015 року публічний порядок не було порушено. Також, дані обставини і аналогічні доводи позивача щодо неправомірності дій Шепетівської міської ради вже були предметом дослідження у цивільній справі №688/1909/16-ц 2/688/540/16 і відображені в рішенні Шепетівського міськрайонного суду від 09.11.2016 року, яке залишено без змін Постановою Верховного суду від 11.07.2018 року. Так, вказаним рішенням встановлено, що право власності на нерухоме майно, що належало підприємству, на законних підставах перейшло до [PERSON] , тому і земельна ділянка, на якій розміщені ці об`єкти нерухомості, у відповідному розмірі та межах, відповідно до принципу слідування юридичної долі земельної ділянки долі нерухомості, що на ній розташована, в силу ч.ч. 1, 2 ст. 120 ЗК України перейшла в користування останнього. І ця обставина повторно не має доводиться. Крім того, ще з одним аналогічним позовом позивач звертався в 2017 році. Рішенням Шепетівського міськрайонного суду від 03.10.2018 року у справі №688/1692/17, залишеним без змін постановою Хмельницького апеляційного суду від 18.02.2019 року в позові КСБМП відмовлено. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, подав заяву, у якій позов не визнав, просив провести розгляд справи у його відсутності та відмовити в задоволенні позову за безпідставністю. Представники відповідачів адвокати Васильченко В.О. та Сташук М.О. у судовому засіданні позов не визнали, просили в його задоволенні відмовити за безпідставністю. В обґрунтування заперечень вказали, що Шепетівська міська рада, приймаючи оскаржувані рішення та укладаючи оспорюваний договір купівлі - продажу від 15 жовтня 2015 року діяла в межах та спосіб, що закріплений в Земельному Кодексі України з дотриманням визначеної процедури, доказів того, що права позивача при прийнятті міською радою оспорюваних рішень та договорів купівлі - продажу були порушені, надано до позовної заяви не було, а тому відсутні підстави для скасування оспорюваних рішень міської ради та визнання недійсними договорів купівлі - продажу. Позивач не вчиняв дій направлених на отримання права володіння і користування земельними ділянками, а відтак оспорюваними договорами, його право не могло бути і не було порушене. Просили врахувати висновки судів викладені в рішенні Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області від 09.11.2016 року, ухвалі апеляційного суду Хмельницької області від 17.01.2017 року та в Постанові Верховного Суду від 11.07.2018 року у справі №688/1909/16-ц, а також у рішенні Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області у цивільній справі №688/1692/17 від 03.10.2018 року та Постанові Хмельницького апеляційного суду від 18 лютого 2019 року, які набрали законної сили. Представник відповідача Шепетівської міської ради Хмельницької області у судове засідання не з`явився, подав заяву про розгляд справи за його відсутності та заяву про застосування строків позовної давності. Представник відповідача Головного Управління Держгеокадастру у Хмельницькій області в судове засідання не з`явився, подав відзив на позов та уточнену редакцію позову, у яких проти позову заперечує, так як Головне управління та його структурні підрозділи не вчиняли дій, спрямованих на порушення прав позивача, оскільки саме інженер-землевпорядник на місцевості визначав межі земельної ділянки [PERSON] та має нести відповідальність в разі порушення прав суміжних землекористувачів. Також подав заяву про розгляд справи у його відсутності. Треті особи на стороні відповідача, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору приватні нотаріуси Шепетівського міського нотаріального округу Петровська Л.О. та [PERSON] в судове засідання не з`явились, подали заяви про розгляд справи за їх відсутності. Заслухавши пояснення представників позивача та відповідачів, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку у задоволенні позову відмовити з наступних підстав. Як встановлено в суді, на підставі державного акта на право постійного користування землею серії ХМ від 29 липня 1993 року у позивача КСБМП на праві постійного користування перебувала земельна ділянка площею 2,53 га по [ADDRESS] . 22 грудня 2003 року відповідач [PERSON] на біржових торгах придбав нежитлову будівлю душової, загальною площею 107,1 кв.м, що знаходиться по [ADDRESS] , яка належала КСБМП, що підтверджується свідоцтвом про придбання заставленого майна на аукціоні від 24 грудня 2003 року. 04 лютого 2011 року відповідач [PERSON] на підставі нотаріально посвідченого договору купівлі-продажу придбав у КСБМП нежитлову будівлю пилорами площею 2177,2 кв.м, що знаходиться за тією ж адресою. Таким чином у відповідача [PERSON] виникло право власності на об`єкти нерухомого майна по [ADDRESS] , які належали КСБМП. В лютому 2011 року директор колективного спеціалізованого будівельно-монтажного підприємства [PERSON] звернувся до органу місцевого самоврядування Шепетівської міської ради із заявою про припинення права постійного користування земельною ділянкою площею 3000 кв.м. у зв`язку з відчуженням об`єктів нерухомості душової (протокол №12 проведення біржових торгів на товарній біржі «Подільська» 22 грудня 2003 року) та будівлі пилорами (договір купівлі-продажу від 04.02.2011 року). Рішенням Шепетівської міської ради Хмельницької області від 24 лютого 2011 року №17 було припинено право КСБМП на постійне користування земельною ділянкою площею 3000 кв. м, що знаходиться по [ADDRESS] на підставі поданої директором підприємства заяви. Рішенням Шепетівської міської ради Хмельницької області від 24 лютого 2011 року №19 «Про надання дозволів на виготовлення проектів землеустрою та розгляд проектів щодо відведення земельних ділянок згідно зі статтею 124 ЗК України» зі змінами, внесеними рішеннями від 29 грудня 2011 року № 20, від 20 листопада 2013 року № 11, [PERSON] надано дозвіл на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки по [ADDRESS] орієнтованою площею 3000 кв.м для обслуговування будівель торгівлі із земель житлової та громадської забудови за рахунок земель комунальної власності. Рішенням Шепетівської міської ради Хмельницької області від 18 грудня 2014 року №22 [PERSON] передано на умовах оренди земельну ділянку по [ADDRESS] , площею 1600 кв.м для будівництва та обслуговування будівель торгівлі строком на три роки. 16 січня 2015 року між Шепетівською міською радою Хмельницької області та [PERSON] укладено договір оренди вищевказаної земельної ділянки. Рішенням виконавчого комітету Шепетівської міської ради Хмельницької області від 23 квітня 2015 року №85 нежитловому приміщенню душовій, які належать [PERSON] присвоєно іншу адресу: [ADDRESS] . Рішенням Шепетівської міської ради Хмельницької області від 08 жовтня 2015 року №18 [PERSON] вирішено продати земельну ділянку площею 1600 кв.м, що розташована по [ADDRESS] , яка перебувала у нього на праві оренди. 15 жовтня 2015 року між Шепетівською міською радою Хмельницької області та [PERSON] укладено договір купівлі - продажу вищевказаної земельної ділянки, посвідчений приватним нотаріусом Шепетівського міського нотаріального округу Петровською Л.О., зареєстрований в реєстрі за №2271. На підставі договору купівлі-продажу від 25 грудня 2015 року, посвідченого приватним нотаріусом Шепетівського міського нотаріального округу Мартиненко А.М., [PERSON] відчужив спірну земельну ділянку [PERSON] . Вирішуючи спір в межах позовних вимог та наданих доказів, суд зважає на наступне. Відповідно до п. е ст. 141 ЗК України підставами припинення права користування земельною ділянкою є набуття іншою особою права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, які розташовані на земельній ділянці. При переході права власності на будівлі та споруди за цивільно-правовими угодами, укладеними до 1 січня 2002 р., згідно з положеннями чинного до цієї дати ст. 30 ЗК до набувача від відчужувача автоматично переходило право власності або право користування земельною ділянкою, на якій розташовані будівлі та споруди, якщо інше не передбачалось у договорі. До особи, яка придбавала будівлю або споруду з 1 січня 2004 р. (з моменту введення в дію ЦК України), згідно зі ст. 377 ЦК України, а з часу внесення змін до ст. 120 ЗК (Законом від 27 квітня 2007 р. № 997-V «Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність, деяких законодавчих актів України у звязку з прийняттям Цивільного кодексу України») і згідно зі ст. 120 ЗК України, переходило право власності на земельну ділянку, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення, у розмірах, встановлених договором; а якщо договором цього не було визначено, до набувача переходило право власності на ту частину земельної ділянки, яка зайнята будівлею або спорудою, та на частину земельної ділянки, яка необхідна для її обслуговування. Чинною редакцією ст. 120 ЗК України передбачено, що з 1 січня 2010 року до особи, яка набула право власності на будівлю або споруду, переходить право власності, право користування на земельну ділянку, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення в обсязі та на умовах, встановлених для попереднього землевласника (землекористувача) (ст. 377 ЦК України і ст. 120 ЗК України в редакції Закону від 5 листопада 2009 р. № 1702-VІ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення порядку набуття прав на землю»). Зазначені норми закріплюють загальний принцип цілісності об`єкту нерухомості із земельною ділянкою, на якій цей об`єкт розташований. За цими нормами визначення правового режиму земельної ділянки перебуває у прямій залежності від права власності на будівлю і споруду та передбачається механізм роздільного правового регулювання нормами цивільного законодавства майнових відносин, що виникають при укладенні правочинів щодо набуття права власності на нерухомість, і правового регулювання нормами земельного і цивільного законодавства відносин при переході прав на земельну ділянку у разі набуття права власності на нерухомість. Таким чином, за загальним правилом, закріпленим у цій статті, особа, яка набула права власності на частину будівлі чи споруди стає власником відповідної частини земельної ділянки на тих умовах, на яких вона належала попередньому власнику, якщо інше не передбачено у договорі відчуження нерухомості. При цьому, при застосуванні положень статті 120 ЗК України слід виходити з того, що у випадку переходу права власності на об`єкт нерухомості у встановленому законом порядку, право власності або право користування на земельну ділянку у набувача нерухомості виникає одночасно із виникненням права власності на зведені на земельній ділянці об`єкти. Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише, на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. У частині першій статті 123 ЗК України передбачено, що надання земельної ділянки державної або комунальної власності у користування здійснюється на підставі рішень органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування. Рішення зазначених органів приймається на підставі проектів землеустрою щодо відведення земельної ділянки. Частиною третьою статті 124 та частиною другою статті 134 ЗК України визначено, що передача в оренду земельних ділянок, які перебувають у комунальній власності, на яких розташовані об`єкти нерухомого майна (будівлі, споруди), що перебувають у власності фізичних осіб, здійснюється в порядку, встановленому статтею 123 ЗК України. Відповідно до частини четвертої статті 123 ЗК України проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки погоджується в порядку, встановленому статтею 186-1 цього Кодексу. Згідно з частиною шостою статті 123 ЗК України відповідний орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки комунальної власності у користування відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, у двотижневий строк з дня отримання проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, приймає рішення про надання земельної ділянки у користування. Частиною 2 статті 134 ЗК України визначено, що не підлягають продажу на конкурентних засадах (земельних торгах) земельні ділянки державної чи комунальної власності або права на них у разі розташування на земельних ділянках об`єктів нерухомого майна (будівель, споруд), що перебувають у власності фізичних або юридичних осіб. Зі змісту наведених правових норми вбачається, що одним із основних критеріїв виникнення чи припинення права на земельну ділянку є принцип слідування (superficies solo cedit) єдності юридичної долі ділянки та розташованій на ній будівлі: право власності на земельну ділянку перебуває у прямій залежності від права власності на будівлю. Таким чином, набувши права власності на об`єкти нерухомого майна відповідач [PERSON] у встановленому законом порядку звернувся до Шепетівської міської ради із відповідним клопотанням. Вищевказані обставини встановлені також під час судового розгляду Шепетівським міськрайонним судом Хмельницької області цивільної справи №688/1909/16-ц 2/688/540/16. Так, рішенням Шепетівського міськрайонного суду від 09 листопада 2016 року, залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду Хмельницької області від 17 січня 2017 року та постановою Верховного Суду від 11 липня 2018 року у вищевказаній справі, встановлено, що право власності на нерухоме майно, яке належало КСБМП, на законних підставах перейшло до [PERSON] . У зв`язку з переходом права власності на об`єкти нерухомого майна від КСБМП до [PERSON] автоматично припинилось право КСБМП на користування земельною ділянкою, на якій розміщені відчужені об`єкти і вказане право автоматично перейшло до [PERSON] відповідно до ст. 120 ЗК України і не потребувало прийняття окремого рішення ради про припинення права користування земельною ділянкою. Тому, земельна ділянка, на якій розміщені ці об`єкти нерухомості, у відповідному розмірі та межах, перейшла у користування [PERSON] . При цьому, оскільки власником земельної ділянки була територіальна громада м. Шепетівки в особі Шепетівської міської ради, тому і договір купівлі-продажу спірної земельної ділянки, який був укладений між міською радою та [PERSON] 15.10.2015 року був вчинений у відповідності з вимогами Закону. Отже, Шепетівська міська рада Хмельницької області, приймаючи оскаржувані рішення та укладаючи договір купівлі-продажу земельної ділянки з [PERSON] діяла в межах та в спосіб, визначений ЗК України, з дотриманням визначеної процедури, тому підстав для скасування рішень Шепетівської міської ради від 24.02.2011 року № 19, від 18.12.2014 року № 22, від 23.07.2015 року № 25, від 08.10.2015 року № 18 та визнання недійсним договору купівлі-продажу земельної ділянки від 15 жовтня 2015 року суд не знайшов. Доказів того, що права позивача при прийнятті Шепетівською міською радою оскаржуваних рішень суду не надано. Не надано позивачем і доказів того, що оспорюваними договорами купівлі-продажу земельної ділянки, порушено права позивача, який не був стороною у них. Доводи позивача щодо порушення його прав спростовуються матеріалами даної справи та матеріалами справи №688/1909/16-ц 2/688/540/16, дослідженими в судовому засіданні. Також сторони не заперечують той факт що з приводу прав на об`єкт нерухомого майна спорів немає, оскільки вони вже були предметом розгляду судом і в позові КСБМП про визнання недійсними вказаних договорів купівлі-продажу нерухомого майна було відмовлено рішенням Шепетівського міськрайонного суду від 03 жовтня 2018 року, залишеним без змін постановою Хмельницького апеляційного суду від 18 лютого 2019 року у справі №688/1692/17. Визначаючи наявність або відсутність порушених прав позивача у даній ситуації, суд виходив з того, що право власності на нерухоме майно, що належало КСБМП на законних підставах перейшло до [PERSON] , а тому і земельна ділянка, на якій розміщені об`єкти нерухомості, у відповідному розмірі та межах перейшли у користування останнього в силу ч.ч. 1, 2 ст. 120 ЗК України, і ця обставина, в тому числі, встановлена рішенням Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області від 09.11.2016 року, яке набрало законної сили 17.01.2017 року у справі №688/1909/16-ц, де склад учасників справи був ідентичний. Відповідно до ч. 4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Преюдиція - це обов`язковість фактів, установлених судовим рішенням, що набрало законної сили, в одній справі для суду при розгляді інших справ. Преюдиційно встановлені факти не підлягають доказуванню. При цьому, звільнення від доказування з підстав установлення преюдиційних обставин в іншому судовому рішенні, варто розуміти так, що учасники цивільного процесу не зобов`язані повторно доказувати ті обставини, які були встановлені чинним судовим рішенням в іншій адміністративній, цивільній або господарській справі, якщо в цій справі брали участь особи, щодо яких відповідні обставини встановлені. Тобто, учасники справи звільнені від надання доказів на підтвердження обставин, які встановлені судом при розгляді іншої адміністративної, цивільної чи господарської справи. Дане рішення є преюдиційним і повторно обставини прийняття рішень Шепетівською міською радою Хмельницької області, в тому числі від 18.12.2014 року №22 та від 08.10.2015 року №18, не мають доводитись. Суд відхиляє доводи представника позивача відносно того, що обставини встановлені стосовно певної особи рішенням суду можуть бути спростовані у загальному порядк, оскільки преюдиційність визначена ч. 4 ст. 82 ЦПК України. Позивачем не доведено порушення Шепетівською міською радою при ухваленні оскаржуваних рішень його прав та інтересів та не доведено порушення прав КСБМП при укладенні спірних договорів купівлі-продажу. Відповідно до ст. 129 Конституції України суддя, здійснюючи правосуддя, є незалежним та керується верховенством права. Цією ж нормою прямої дії визначено основні засади судочинства, серед яких - обов`язковість судового рішення.

Outcome: dismissed