Jurisdiction: civil
Date: 2020-05-31 00:00:00

1. Виклад доводів пред`явленого позову. 1.1. [PERSON] звернулась до суду з вказаним позовом та посилається на те, що за її чоловіком [PERSON] огли зареєстровано право власності на домоволодіння по [ADDRESS] , а також на земельну ділянку площею 0,0898 га з кадастровим номером [NUMBER] :01:005:0004 з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування жилого будинку, розташовану в с. Гора Бориспільського району. 24 жовтня 2011 року головний державний виконавець ППВР ВДВС ГУЮ у Київській області склав акт опису й арешту майна, на підставі якого він наклав арешт на вказане домоволодіння та земельну ділянку у виконавчому провадженні №28968171 з виконання виконавчого листа №2-2105/2010, виданого 25 травня 2011 року Бориспільським міськрайонним судом, про стягнення з [PERSON] на користь ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» боргу за кредитним договором №16-07-Ид/19 від 23 березня 2007 року в розмірі 4185440 гривень та боргу за кредитним договором №20-08-Ип/19 від 18 квітня 2008 року в розмірі 1289733 гривень 90 копійок. Крім того, постановою головного державного виконавця ППВР ВДВС ГУЮ у Київській області від 29 вересня 2011 року, постановою головного державного виконавця ВПВР УДВС ГТУЮ у Київській області від 17 лютого 2016 року та постановою державного виконавця ВПВР УДВС ГТУЮ у Київській області від 8 серпня 2019 року був накладений арешт на домоволодіння по [ADDRESS] , а також на земельну ділянку площею 0,0898 га з кадастровим номером 3220883201:01:005:0004 з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування жилого будинку, розташовану в с. Гора Бориспільського району, у виконавчих провадженнях №28968171 та №59755034 з виконання вказаного виконавчого документа. 1.2. Однак спірне домоволодіння та земельна ділянка були придбані в період часу, протягом якого відповідач перебував у шлюбі з [PERSON] . Ця обставина свідчить про те, що вказані об`єкти нерухомого майна є не особистою власністю [PERSON] , а спільною сумісною власністю подружжя. Крім того, [ADDRESS] . Тому [PERSON] просить суд визнати за нею право власності на 1/2 частку в домоволодінні по [ADDRESS] та на 1/2 частку в земельній ділянці площею 0,0898 га з кадастровим номером [NUMBER] 01:005:0004 з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування жилого будинку, розташованій в с.Гора Бориспільського району; зняти з 1/2 частки у вказаних об`єктах нерухомого майна арешт, накладений на підставі постанови державного виконавця ВПВР УДВС ГТУЮ у Київській області від 8 серпня 2019 року, постанови головного державного виконавця ВПВР УДВС ГТУЮ у Київській області від 17 лютого 2016 року, постанови головного державного виконавця ППВР ВДВС ГУЮ у Київській області від 29 вересня 2011 року та акту опису й арешту майна, складеного 24 жовтня 2011 року головним державним виконавцем ППВР ВДВС ГУЮ у Київській області; а також виключити 1/2 частку в домоволодінні по [ADDRESS] та 1/2 частку в земельній ділянці площею 0,0898 га з кадастровим номером [NUMBER] 01:005:0004 з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування жилого будинку, розташованій в с. Гора Бориспільського району, з акту опису й арешту майна, складеного 24 жовтня 2011 року головним державним виконавцем ППВР ВДВС ГУЮ у Київській області. 2. Ставлення учасників судового процесу до пред`явленого позову. 2.1. У судовому засіданні представник позивача [PERSON] В. [PERSON] підтримує позов та наполягає на його задоволенні. 2.2. Представник ДІУ [PERSON] не визнає позов, заперечує проти його задоволення. В обґрунтування своїх заперечень він посилається на те, що до обсягу спільного сумісного майна подружжя належить не тільки спірне домоволодіння та земельна ділянка, а також борги [PERSON] за кредитними договорами №16-07-Ид/19 від 23 березня 2007 року та №20-08-Ип/19 від 18 квітня 2008 року. Однак [PERSON] не заявила вимоги про поділ боргів за вказаними договорами. Тому представник ДІУ [PERSON] просить суд відмовити у задоволенні позову. 2.3. Інші учасники судового процесу не з`явились у судове засідання. Вони неодноразово у встановленому порядку повідомлялись про час та місце розгляду цивільної справи. Ця обставина підтверджується численною судовою кореспонденцією. 3. Обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин. 3.1. [INFO] січня 2003 року [PERSON] уклала шлюб з [PERSON] . Ця обставина підтверджується копією свідоцтва про укладення шлюбу (а.с.7-8 т.1). 3.2. 23 березня 2007 року [PERSON] уклав договір купівлі-продажу (а.с.10 т.1), за яким він придбав домоволодіння по [ADDRESS] 3.3. В той же день [PERSON] уклав ще один договір купівлі-продажу (а.с.13 т.1), за яким він придбав земельну ділянку площею 0,0898 га з кадастровим номером 3220883201:01:005:0004 з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування жилого будинку, розташовану в с. Гора Бориспільського району. 3.4. 23 березня 2007 року [PERSON] уклав з ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» кредитний договір №16-07-Ид/19, за яким ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» надав кредит в розмірі 400000 доларів США, а [PERSON] зобов`язався щомісячно до 22 березня 2027 року повертати кредит по частинам та сплачувати проценти за користування ним в розмірі 12% річних. 3.5. В той же день [PERSON] уклав з ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» два іпотечних договори, за якими з метою забезпечення виконання грошових зобов`язань за кредитним договором №16-07-Ид/19 від 23 березня 2007 року [PERSON] передав в іпотеку домоволодіння по [ADDRESS] та земельну ділянку площею 0,0898 га з кадастровим номером 3220883201:01:005:0004 з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування жилого будинку, розташовану в с. Гора Бориспільського району. 3.6. 18 квітня 2008 року [PERSON] уклав з ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» кредитний договір №20-08-Ид/19, за яким ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» надав кредит в розмірі 100000 доларів США, а [PERSON] зобов`язався щомісячно до 17 квітня 2023 року повертати кредит по частинам та сплачувати проценти за користування ним в розмірі 16,8% річних. 3.7. В той же день [PERSON] уклав з ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» два іпотечні договори, за якими з метою забезпечення виконання грошових зобов`язань за кредитним договором №20-08-Ид/19 від 18 квітня 2008 року [PERSON] передав в іпотеку домоволодіння по [ADDRESS] та земельну ділянку площею 0,0898 га з кадастровим номером 3220883201:01:005:0004 з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування жилого будинку, розташовану в с. Гора Бориспільського району. 3.8. Рішенням Бориспільського міськрайонного суду від 4 листопада 2010 року з [PERSON] на користь ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» був стягнутий борг за кредитним договором №16-07-Ид/19 від 23 березня 2007 року в розмірі 4185440 гривень та борг за кредитним договором №20-08-Ип/19 від 18 квітня 2008 року в розмірі 1289733 гривень 90 копійок. 3.9. 25 травня 2011 року на підставі цього судового рішення Бориспільський міськрайон-ний суд видав виконавчий лист №2-2105/2010. 3.10. Постановою головного державного виконавця ППВР ВДВС ГУЮ у Київській області від 29 вересня 2011 року (а.с.34-35 т.1) був накладений арешт на домоволодіння по [ADDRESS] , а також на земельну ділянку площею 0,0898 га з кадастровим номером 3220883201:01:005:0004 з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування жилого будинку, розташовану в с. Гора Бориспільського району, у виконав-чому провадженні №28968171 з виконання вказаного виконавчого документа. 3.11. 24 жовтня 2011 року головний державний виконавець ППВР ВДВС ГУЮ у Київській області склав акт опису й арешту майна (а.с.36-37 т.1), на підставі якого він наклав арешт на ці об`єкти нерухомого майна у вказаному виконавчому провадженні. 3.12. Однак рішенням Апеляційного суду Київської області від 4 лютого 2013 року (а.с.19-22 т.1) іпотечні договори від 23 березня 2007 року та 18 квітня 2008 року були визнані недійсними. 3.13. Не зважаючи на це, постановою головного державного виконавця ВПВР УДВС ГТУЮ у Київській області від 17 лютого 2016 року (а.с.38 т.1) був накладений арешт на домоволодіння по [ADDRESS] , а також на земельну ділянку площею 0,0898 га з кадастровим номером 3220883201:01:005:0004 з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування жилого будинку, розташовану в с. Гора Бориспільського району, у виконавчому провадженні №28968171 з виконання виконавчого листа №2-2105/2010, виданого 25 травня 2011 року Бориспільським міськрайонним судом, про стягнення з [PERSON] на користь ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» боргу за кредитним договором №16-07-Ид/19 від 23 березня 2007 року в розмірі 4185440 гривень та боргу за кредитним договором №20-08-Ип/19 від 18 квітня 2008 року в розмірі 1289733 гривень 90 копійок. 3.14. Крім того, зі змісту інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно №203004441 від 4 березня 2020 року (а.с.146-149 т.2) вбачається, що постановою державного виконавця ВПВР УДВС ГТУЮ у Київській області від 8 серпня 2019 року був накладений арешт на спірне домоволодіння та земельну ділянку у виконавчому провадженні №59755034 з виконання вказаного виконавчого документа. 3.15. 11 лютого 2015 року ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» уклав з ДІУ договір відступлення права вимоги №17/4-В, за яким ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» відступив ДІУ право вимоги до [PERSON] за кредитним договором №20-08-Ип/19 від 18 квітня 2008 року. Ухвалою Бориспільського міськрайонного суду від 20 квітня 2018 року (а.с.10-13 т.1) ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» був замінений на ДІУ у виконавчому провадженні №28968171. 3.16. Спірні правовідносини є комплексними та регулюються одночасно главою 8 «Право спільної сумісної власності подружжя» СК України, главою 26 «Право спільної власності» ЦК України та розділом VII «Порядок звернення стягнення на майно божника» Закону України «Про виконавче провадження». 4. Норми права та стала судова практика, якими керується суд при вирішення спору. а. норми матеріального права та стала судова практика. 4.1. Відповідно до ч.1, ч.2 ст.60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя. 4.2. Згідно з п.3 ч.1 ст.57 цього Кодексу особистою приватною власністю дружини, чоловіка є майно, набуте нею, ним за час шлюбу, але за кошти, які належали їй, йому особисто. 4.3. Як роз`яснила Велика Палата Верховного Суду в постанові від 21 листопада 2018 року у справі №372/504/17 (провадження №14-325цс18), у статті 60 СК України закріплено, що майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляду за дітьми, хвороба) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя. Таке ж положення містить і стаття 368 ЦК України. Зазначені норми закону свідчать про презумпцію спільності власності подружжя на майно, яке набуте ними в період шлюбу. Ця презумпція може бути спростована й один із подружжя може оспорювати поширення правового режиму спільного сумісного майна на певний об`єкт, в тому числі в судовому порядку. Тягар доказування обставин, необхідних для спростування презумпції, покладається на того з подружжя, який її оспорює. Така правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 24 травня 2017 року у справі №6-843цс17 та постановах Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 6 лютого 2018 року у справі №235/9895/15-ц, від 5 квітня 2018 року у справі №404/1515/16-ц. 4.4. Відповідно до ч.1, ч.2 ст.70 СК України у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. При вирішенні спору про поділ майна суд може відступити від засади рівності часток подружжя за обставин, що мають істотне значення. 4.5. Згідно з ч.1 ст.371 ЦК України кредитор співвласника майна, що є у спільній сумісній власності, у разі недостатності у нього іншого майна, на яке може бути звернене стягнення, може пред`явити позов про виділ частки із спільного майна в натурі для звернення стягнення на неї, крім випадків, установлених законом. 4.6. За правилом ч.1 ст.59 Закону України «Про виконавче провадження» особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутись до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. б. норми процесуального права. 4.7. Відповідно до п.5 ч.3 ст.2 ЦПК України однією з основних засад (принципів) цивіль-ного судочинства є диспозитивність. 4.8. Згідно з ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. 4.9. Відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. 4.10. Згідно з ч.4 ст.82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господар-ській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. 5. Мотиви, якими керується суд при вирішенні спору. 5.1. Встановлено, що домоволодіння по [ADDRESS] та земельна ділянка площею 0,0898 га з кадастровим номером 3220883201:01:005:0004 з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування жилого будинку, розташована в с.Гора Бориспільського району, були придбані в період часу, протягом якого [PERSON] огли перебував у шлюбі з [PERSON] . В матеріалах цивільної справи відсутні докази на підтвердження того, що вказані об`єкти нерухомого майна були придбані за особисті грошові кошти [PERSON] огли. Це свідчить про те, що спірне домоволодіння та земельна ділянка є об`єктами спільної сумісної власності подружжя. Крім того, зі змісту рішення Апеляційного суду Київської області від 4 лютого 2013 року (а.с.19-22 т.1) вбачається, що домоволодіння по [ADDRESS] та земельна ділянка площею 0,0898 га з кадастровим номером 3220883201:01:005:0004 з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування жилого будинку, розташована в с. Гора Бориспільського району, також були визнані об`єктами спільної сумісної власності [PERSON] та [PERSON] . На підставі ч.4 ст.82 ЦПК України вказана обставина не підлягає доказуванню. 5.2. Підстави для відступлення від засад рівності часток подружжя відсутні. Ця обставина свідчить про те, що [PERSON] належить 1/2 частка в домоволодінні по [ADDRESS] та 1/2 частка в земельній ділянці площею 0,0898 га з кадастровим номером 3220883201:01:005:0004 з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування жилого будинку, розташованій в с. Гора Бориспільського району. Всупереч ч.1 ст.371 ЦК України ані ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит», ані ДІУ не звертались до суду з позовом про визначення частки [PERSON] у вказаних об`єктах нерухомого майна. Ця обставина призвела до того, що арешти були помилково накладені на 1/2 частку позивача в спірному домоволодінні та земельній ділянці. 5.3. Крім того, рішенням Гірської сільської ради №71-3-VII від 24 грудня 2015 року (а.с.169-170 т.2) [ADDRESS] була [ADDRESS] на [ADDRESS] 5.4. [PERSON] , [PERSON] , ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» та ДІУ не пред`явили позови про поділ боргів за кредитними договорами №16-07-Ид/19 від 23 березня 2007 року та №20-08-Ип/19 від 18 квітня 2008 року. Крім того, спірне домоволодіння та земельна ділянка навіть не є предметами іпотеки. Тому у виконання ч.1 ст.13 ЦПК України суд не вирішував питання про стягнення з [PERSON] кизи 1/2 частини боргів за вказаними договорами. 6. Висновки суду. 6.1. З огляду на це суд вважає, що з метою забезпечення юридичної визначеності, а також відновлення порушених прав позивача належить визнати за [PERSON] право власності на 1/2 частку в домоволодінні по [ADDRESS] та на 1/2 частку в земельній ділянці площею 0,0898 га з кадастровим номером [NUMBER] :01: 005:0004 з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування жилого будинку, розташованій в с. Гора Бориспільського району. 6.2. Крім того, слід зняти з 1/2 частки у вказаних об`єктах нерухомого майна арешт, накладений на підставі постанови державного виконавця ВПВР УДВС ГТУЮ у Київській області від 8 серпня 2019 року, постанови головного державного виконавця ВПВР УДВС ГТУЮ у Київській області від 17 лютого 2016 року, постанови головного державного виконавця ППВР ВДВС ГУЮ у Київській області від 29 вересня 2011 року та акту опису й арешту майна, складеного 24 жовтня 2011 року головним державним виконавцем ППВР ВДВС ГУЮ у Київській області; а також виключити 1/2 частку в домоволодінні по [ADDRESS] та 1/2 частку в земельній ділянці площею 0,0898 га з кадастровим номером [NUMBER] :01:005:0004 з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування жилого будинку, розташованій в с. Гора Бориспільського району, з акту опису й арешту майна, складеного 24 жовтня 2011 року головним державним виконавцем ППВР ВДВС ГУЮ у Київській області. 7. Розподіл судових витрат 7.1. Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. 7.2. Встановлено, що [PERSON] сплатила судовий збір в розмірі 8426 гривень 80 копійок. Ця обставина підтверджується квитанцією (а.с.1). Пред`явлений нею позов задоволений в повному обсязі. 7.3. З огляду на це суд вважає, що з [PERSON] на користь позивача належить стягнути витрати на оплату судового збору в розмірі 8426 гривень 80 копійок.

Outcome: approved