Jurisdiction: civil
Date: 2019-06-04 00:00:00

21 лютого 2019 року позивач звернулася до суду з позовом, в якому просила суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на її утримання до досягнення молодшою дитиною трирічного віку в розмірі 1/4 частки, з усіх видів заробітку (доходу) щомісяця, починаючи стягнення з дня подання позовної заяви до суду і до досягнення молодшою дитиною трьох років. В обґрунтування позову вказувала, що 29 червня 2013 року вона уклала шлюб з відповідачем [PERSON] , котрий на сьогодні не розірвано. Від спільного подружнього життя з відповідачем мають двох неповнолітніх дітей, синів, - [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , які проживають разом із нею, та перебувають на її утриманні. Відповідач достатньої, добровільної матеріальної допомоги на утримання дітей, та її утримання, не надає. Вважає, що відповідач має можливість сплачувати аліменти на її утримання, як дружину, з якою проживають їхні спільні від шлюбу діти, так як знаходиться у працездатному віці та може працювати. У зв`язку з тим що вона доглядає за дітьми, не має можливості працювати. На теперішній час вона перебуває у відпустці по догляду за молодшою дитиною до досягнення нею трирічного віку. В судове засідання сторони не викликались. Відповідно до ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється. Відповідно до ч.5 ст.279 ЦПК України, суд розглядає справу у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. Клопотання учасників провадження до суду про розгляд справи з викликом сторін до судового засідання не надходило. У відповідності до вимог ст.ст.280-281 ЦПК України, з урахуванням особливостей, встановлених для розгляду справ в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін, суд вважає за можливе вирішити справу в заочному порядку, з огляду на те, що відповідач повідомлявся про перебування в провадженні суду даної справи на поштову адресу за місцем реєстрації, однак у встановлений судом термін відзив на позовну заяву та/або клопотання про розгляд справи з викликом сторін - не подав, крім того, позивач не заперечує проти заочного вирішення справи. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 29 червня 2013 року Центрально-Міським районним у місті Кривому Розі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області зареєстровано шлюб між [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , актовий запис №360 від 29 червня 2013 року, про що повторно видано свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] від 23 серпня 2018 року. [PERSON] при реєстрації шлюбу не змінювала прізвище (а.с.6). Від шлюбу сторони мають двох неповнолітніх дітей, синів, - [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , матір`ю дітей є позивачка, - [PERSON] , батьком відповідач, - [PERSON] , що підтверджується копіями свідоцтв про народження дітей (а.с.7, 8). Позивач на даний час знаходиться у декретній відпустці по догляду за молодшим сином [PERSON] , [INFO] , до досягнення ним 03-річного віку. Відповідно до ст.ст.74, 77 СК України, дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного. Утримання одному з подружжя надається другим із подружжя у натуральній або грошовій формі за їхньою згодою. За рішенням суду аліменти присуджуються одному з подружжя, як правило, у грошовій формі. Аліменти сплачуються щомісячно. Згідно зі ст.ст.79-80 СК України, аліменти присуджуються за рішенням суду від дня подання позовної заяви. Аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ч.1 ст.75 СК України дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного. Право на утримання (аліменти) має той із подружжя, який є непрацездатним, потребує матеріальної допомоги, за умови, що другий із подружжя може надавати матеріальну допомогу. Згідно з ч.2 ст.84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Відповідно до ч.4 ст.84 СК України право на утримання має вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, незалежно від того, чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Таким чином, необхідною умовою утримання дружини, з якою проживає дитина є можливість чоловіка надавати матеріальну допомогу. Визначаючи розмір аліментів на утримання дружини, суд виходить з того, що відповідач має можливість надавати таку допомогу, інших утриманців немає. З цих міркувань, виходячи з принципу справедливості та розумності та з урахуванням потреб дружини, можливостей відповідача, суд присуджує кошти (аліменти) на утримання дружини до досягнення молодшою дитиною трьох років у розмірі 1/6 частини від доходу відповідача. Визначаючи саме такий розмір аліментів, суд враховує те, що позивач вже звернулася до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення з відповідача аліменти на утримання дітей, а тому аліменти на її утримання у розмірі 1/4 частки доходу відповідача можуть негативно вплинути на матеріальний рівень забезпечення останнього. При цьому, доводів про неможливість надання матеріальної допомоги позивачці, відповідач суду не надав, тому є всі підстави для стягнення з нього аліментів на утримання дружини до досягнення їх спільною молодшою дитиною трирічного віку. Відповідно до ст.141 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 768,40 гривень. Згідно п.1 ч.1 ст.430 ЦПК України зазначене рішення суду підлягає негайному виконанню в межах суми платежу за один місяць. На підставі викладеного, та

Outcome: partial