Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-11 00:00:00

19 січня 2021 року [PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON] і просить припинити стягнення з нього аліментів з березня 2020 року, в тому числі і боргу в сумі 8255,94 грн., на користь [PERSON] на утримання неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , а також стягнути з відповідачки аліменти на свою користь на утримання сина [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/4 частини доходів щомісячно з моменту звернення до суду до досягнення ним повноліття, але не менше 50 % встановленого законом прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. В обґрунтування заявлених позовних вимог посилається на те, що рішенням Крижопільського районного суду від 31 січня 2011 року ухвалено стягнути з нього аліменти на користь [PERSON] на утримання неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/4 частини його доходів. На той час син [PERSON] проживав разом з матір`ю, що було підставою для стягнення аліментів. Однак, з березня 2020 року син проживає разом з ним в [ADDRESS] , оскільки по досягненню 14 років він сам визначив своє місце проживання саме з батьком. За таких обставин відповідачка втратила право на отримання аліментів, оскільки син [PERSON] проживає з ним та перебуває на його утриманні. Крім того, відповідачка втратила право і на стягнення з нього боргу по аліментах в сумі 8255,94 грн., який утворився станом на 31 грудня 2020 року. В зв`язку з тим, що відповідачка не бажає відмовитись від аліментів, які, незважаючи на те, що син проживає разом із ним та перебуває на його утриманні, з нього стягуються на її користь, просить в судовому порядку вирішити питання щодо припинення стягнення з нього аліментів на користь відповідачки та стягувати такі на його користь з останньої, оскільки йому самому важко утримувати сина. Представник відповідачки - адвокат Купрій О.М. подав відзив на позовну заяву, в якому вказано, що твердження позивача про те, що відповідачка не приймає участі в утриманні сина не відповідає дійсності. Позивач з 2011 року по червень 2020 року не приймав участь у вихованні сина, не цікавився його навчанням, не відвідував батьківські збори. Також відповідачка заперечує щодо зміни місця проживання сина, тобто на даний між сторонами існує спір щодо місця проживання дитини. Без її згоди син [PERSON] був виписаний з попереднього місця проживання з 25 січня 2021 року в с. Висока Гребля. Позивачем не доведено того, що відповідачка відмовилася приймати участь в утриманні сина, аліменти на сина витрачаються нею не за призначенням. Посилання позивача на те, що неповнолітній син проживав з ним у вказаний в позовній заяві період не може вважатися обставиною, що має істотне значення, та бути підставою для звільнення його від сплати заборгованості по аліментах. Отже, відповідачка просить відмовити в задоволенні позову в частині позовних вимог щодо припинення стягнення з позивача аліментів з березня 2020 року, в тому числі боргу в сумі 8255,94 грн. Разом з тим, визнала позовні вимоги в частині стягнення з неї аліментів на користь позивача на утримання сина [PERSON] , починаючи з часу звернення до суду. Представник позивача - адвокат Лукавський І.А. подав відповідь на відзив, де вказує, що, оскільки неповнолітній син сторін досяг чотирнадцяти років, тому він має право сам визначати своє місце проживання з одним із батьків з зв`язку з цим спору між сторонами щодо визначення місця проживання дитини взагалі бути не може. В позові ставиться вимога не про звільнення позивача від обов`язку утримувати дитину у відповідності до ст. 188 Сімейного кодексу України, а про припинення стягнення аліментів, оскільки стягнення аліментів на користь того з батьків з ким дитина не проживає не передбачено нормами СК України. А так як з березня 2020 року син [PERSON] проживає з ним, тому саме з цього часу змінилися обставини, які надавали відповідачці право на отримання аліментів, що є підставою для припинення стягнення з нього аліментів. В судовому засіданні представник позивача - адвокат Лукавський І.А. підтримав позовні вимоги та просив їх задовольнити. Вказав, що позивач сплачував аліменти на користь відповідачки на утримання сина [PERSON] , присуджені рішенням суду від 31 січня 2011 року, однак з березня 2020 року син проживає з ним, тому він припинив сплачувати аліменти, оскільки аліменти сплачуються лише на користь того з батьків, з ким проживає дитина. Позивач вважав, що добровільно вирішить питання щодо аліментів з відповідачкою, однак вона відмовляється забрати виконавчий лист з виконавчої служби, незважаючи на те, що визнає, що дитина проживає з батьком. Відповідачка позов визнала частково, вказала, що син [PERSON] почав проживати з позивачем з вересня 2020 року, оскільки перейшов в іншу школу. Вона дозволила йому проживати з позивачем, оскільки вважає, що сину потрібен контроль з боку батька. Однак, вона не ухилялася від утримання сина. Він приходив до неї ночувати, в неї були його речі. Не заперечувала проти стягнення з неї аліментів на користь позивача на утримання сина [PERSON] в заявленому позивачем розмірі. Вислухавши пояснення сторін, свідків, дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що позивач [PERSON] та відповідачка [PERSON] є батьками [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження дитини серії [NUMBER] , повторно виданим відділом реєстрації актів цивільного стану Крижопільського районного управління юстиції Вінницької області 13 жовтня 2009 року. Згідно довідки, виданої виконкомом Андріяшівської сільської ради Крижопільського району Вінницької області за № 297 від 29 грудня 2020 року, позивач [PERSON] зареєстрований за адресою: [ADDRESS] , проживає з дружиною - [PERSON] , [INFO] , сином [PERSON] [INFO] , дочкою [PERSON] , [INFO] . На підставі виконавчого листа № 2-76/2011, виданого Крижопільським районним судом Вінницької області 14 лютого 2011 року, з позивача [PERSON] стягуються аліменти на користь відповідачки [PERSON] на утримання сина [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/4 частини зі всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно. Як вбачається з розрахунку заборгованості по виплаті аліментів із [PERSON] згідно виконавчого листа № 2-76/2011, наданого Крижопільським районний відділом державної виконавчої служби Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) від 31 грудня 2020 року № 281, станом на 31 грудня 2020 року заборгованість позивача по сплаті аліментів складає 8255,94 грн. Стосовно вимоги позивача про припинення стягнення з нього аліментів на користь [PERSON] на утримання сина [PERSON] , починаючи з березня 2020 року, в тому числі боргу в сумі 8255,94 грн., суд дійшов наступних висновків. Судом встановлено, що з 2011 року по червень 2020 року [PERSON] навчався в середній загальноосвітній школі І-ІІІ ступенів № 1 с. Городківка Крижопільського району Вінницької області, а з вересня 2020 року навчається в 10 класі середньої загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів № 2 с. Городківка Крижопільського району Вінницької області, що підтверджується довідкою директора середньої загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів № 2 с. Городківка від 24 грудня 2020 року № 1318 та довідкою директора середньої загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів № 1 с. Городківка від 18 лютого 2021 року № 13. З 25 січня 2021 року [PERSON] зареєстрований за адресою: [ADDRESS] , до цього був зареєстрований за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується: довідками Городківської сільської ради Крижопільського району Вінницької області від 16 лютого 2021 року № 318 та від 18 лютого 2021 року № № 325, 326, довідками, виданими старостою сіл Андріяшівка, Висока Гребля, Кринички, Горби від 16 лютого 2021 року № 66 та від 01 березня 2021 року № 101. Згідно з частиною 3 статті 160 Сімейного кодексу України якщо батьки проживають окремо, місце проживання дитини, яка досягла чотирнадцяти років, визначається нею самою. Виходячи із вказаних положень закону, дитина, яка досягла 14 років, має право самостійно обирати з ким із батьків, які проживають окремо, він буде проживати, незалежно від заперечень іншого з батьків. В судовому засіданні неповнолітній син сторін [PERSON] , якому на даний час виповнилося 15 років, підтвердив, що з березня 2020 року він проживає разом з батьком в с. Висока Гребля за згодою матері. Літом він перейшов в іншу школу та зараз навчається в 10 класі. В будинку батька у нього є окрема кімната, де знаходяться його особисті речі. Допитані в судовому засіданні свідки [PERSON] та [PERSON] , кожна окремо, підтримали свої письмові свідчення, наявні в матеріалах справи, про те, що [PERSON] дійсно з березня 2020 року проживає зі своїм батьком [PERSON] за адресою: [ADDRESS] , та пояснили, що проживають в с. Висока Гребля по сусідству з позивачем [PERSON] та підтверджують факт проживання [PERSON] з батьком [PERSON] саме з березня 2020 року. Допитаний в судовому засіданні свідок [PERSON] пояснив, що він є старостою сіл Андріяшівка, Висока Гребля, Кринички, Горби та підписав довідку про те, що [PERSON] зареєстрований та проживає за адресою: [ADDRESS] з 25 січня 2021 року. Допитана в судовому засіданні свідок [PERSON] пояснила, що вона є головою Городківської громади та підписала довідку про реєстрацію місця проживання позивача [PERSON] та склад його сім`ї, але в зв`язку з тим, що той час проводилася реорганізація вийшло так, що у довідці стоїть печатка Городківської сільської ради, а штамп Андріяшівської сільської ради, однак данні в довідці зазначені вірні. Відповідно до ч. 1 ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч. 3 ст. 181 цього Кодексу за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Згідно п. 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» право на звернення до суду із заявою про стягнення аліментів і, відповідно, право на отримання аліментів має той з батьків, з ким проживає дитина. Таким чином, сімейним законодавством передбачено право отримання аліментів тим із батьків, з ким проживає дитина. Враховуючи встановлені судом обставини, а саме те, що неповнолітня дитина сторін з березня 2020 року проживає з батьком, тобто виникли суттєві обставини, що змінюють перерозподіл прав та обов`язків батьків дитини між собою, враховуючи, що дитина не проживає зі стягувачем аліментів, і тому у неї припинилось право на отримання аліментів, що призначені на утримання дитини і стягуються на її користь, а також враховуючи, що дитина проживає з платником аліментів і у зв`язку з цим відпали підстави для стягнення з нього аліментів на утримання цієї дитини на користь матері, яка проживає окремо від дитини. При таких обставинах суд вважає необхідним захистити порушене право позивача і припинити стягнення аліментів з нього на користь відповідачки. Згідно з ч. 4 ст. 273 ЦПК України, якщо після набрання рішенням суду законної сили, яким з відповідача присуджені періодичні платежі, зміняться обставини, що впливають на визначені розміри платежів, їх тривалість чи припинення, кожна сторона має право шляхом пред`явлення нового позову вимагати зміни розміру, строків платежів або звільнення від них. За таких обставин, суд дійшов висновку, що проживання дитини з батьком і перебування на його повному утриманні свідчить про суттєву зміну обставин, що були підставою для стягнення аліментів з позивача і має тягнути за собою припинення стягнення аліментів з того часу, коли неповнолітня дитина почала проживати з позивачем, а саме з березня 2020 року, в тому числі боргу в сумі 8255,94 грн., який виник в період, коли неповнолітній син сторін вже проживав з позивачем. Враховуючи викладене вище, позов в цій частині є обґрунтованим та підлягає задоволенню. Разом з тим, враховуючи, що син сторін [PERSON] проживає разом із батьком [PERSON] та перебуває на його утриманні, вимога останнього про стягнення на його користь з відповідачки аліментів на утримання сина також підлягає задоволенню. Згідно ч. 1 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Статтею 191 СК України передбачено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Враховуючи, що відповідачка [PERSON] не надає належної матеріальної допомоги на утримання дитини, тому в силу ст. ст. 180-183 СК України з неї підлягають стягненню аліменти на користь позивача на сина [PERSON] . При визначенні розміру аліментів, що підлягають до стягнення, суд враховує визнання відповідачкою позову в цій частині та визначає аліменти на дитину в розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) відповідачки, але не менше 50 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку щомісячно, починаючи стягнення з дня звернення до суду із позовом і до досягнення дитиною повноліття. Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України з відповідачки на користь позивача підлягають стягненню витрати по сплаті судового збору в сумі 908 грн., а також витрати на професійну правничу допомогу у сумі 3000 грн. Оскільки при подачі даного позову позивач звільнявся від сплати судового збору за позовну вимогу про стягнення аліментів на підставі п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», тому в силу ст. 141 ЦПК України судовий збір підлягає стягненню з відповідачки на користь держави.

Outcome: approved