Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-27 00:00:00

21.07.2015року [PERSON] звернулася до суду з вказаним позовом до [PERSON] про стягнення аліментів, в якому зазначила, що вона 31.08.2002року уклала шлюб з відповідачем. За час перебування у шлюбі у них народився 11.10.2003року син - [PERSON], який постійно проживає з нею і повністю знаходиться на її утриманні, але достатніх коштів та можливості самостійно, без участі батька, належним чином утримувати сина у неї немає. Всупереч вимогам закону, відповідач, який проживає окремо від сина, ухиляється від належного виконання свого обовязку щодо його утримання, матеріально дитині не допомагає, не працює, в звязку з чим просить стягувати з відповідача на її користь аліменти на утримання сина у твердій грошовій сумі в розмірі 1300грн. щомісячно, до досягнення дитиною повноліття. Також просить стягнути аліменти на утримання дитини за останні 6 місяців у розмірі 2192грн.40коп. В судовому засіданні позивач [PERSON] заявлені вимоги підтримала з підстав викладених у позові, просила їх задовольнити у повному обсязі, не заперечувала проти ухвалення заочного рішення. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином шляхом направлення поштової кореспонденції. Заперечень проти позову не надав, явку представника не забезпечив. Відповідно до ст. 224 ЦПК України суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення. Суд, заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, встановив такі факти і відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що сторони 31.08.2002року зареєстрували шлюб у м.Харкові, відділі реєстрації актів громадянського стану Московського районного управління юстиції, про що в книзі реєстрації актів про одруження було зроблено відповідний запис № 945, що підтверджується копією свідоцтва про одруження /а.с.8/. Позивач та відповідач є батьками неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. Дитина проживає разом із матірю, що підтверджується копією свідоцтва про народження, довідкою з місця проживання про склад сімї та прописку від 13.07.2015 року /а.с.9,28/. Згідно наданих виписок із історії хвороби, дитина [PERSON] має хворобу очей та йому лікарями встановлено діагноз: міопія. В звязку із захворюванням дитина проходить лікування в офтальмологічній клініці ім.Гіршмана в м.Харкові /а.с.10-18/. Оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, а також, враховуючи, що право позивачки на матеріальне утримання дитини з боку батька порушене та підлягає судовому захисту, суд приходить до висновку про те, що позов підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного. У відповідності до ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ст. 181 ч. 3 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі. Згідно ст. 184 СК України якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Згідно ст. 182 СК України при визначенні аліментів суд враховує: 1/ стан здоровя та матеріальне становище дитини; 2/ стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів; 3/ наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4/ інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно ст. 183 ч. 1 СК України частка заробітку /доходу/ матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно ст. 191 ч. 1 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову. Вирішуючи питання про розмір аліментів, який належить стягувати з відповідача на користь позивача на утримання їх малолітньої дитини, суд виходить з наступного. За змістом ст.141 СК України батьки мають рівні права та обовязки щодо дитини, в тому числі і щодо її утримання. Ураховуючи, що дитина проживає спільно з матірю, яка нею опікується постійно, і обєктивно несе більші витрати на її утримання, та ураховуючи наведені вище обставини у їх сукупності, суд приходить до висновку, що розмір аліментів, який необхідно стягнути з відповідача на користь позивача на утримання їх сина належить визначити в сумі 725грн.00коп., щомісячно, починаючи з 21.07.2015року, тобто з часу предявлення позовної заяви до суду, відповідно до ст.191 СК України, до досягнення дитиною повноліття. Зазначене не позбавляє сторони в подальшому при зміні обставин, передбачених ст.192 СК України звернутись до суду про їх зміну. Відповідно до ч.2 ст.191 СК України аліменти за минулий час можуть бути присуджені, якщо позивач подасть суду докази того, що він вживав заходів щодо одержання аліментів з відповідача, але не міг їх одержати у звязку з ухиленням останнього від їх сплати. У цьому разі суд може присудити аліменти за минулий час, але не більше як за три роки. Разом з тим, жодних доказів на підтвердження того, що позивач вживав заходів щодо одержання аліментів від відповідача та факту ухилення відповідача від сплати аліментів позивачем не надано. Тому суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позову про стягнення аліментів за минулий час. Розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону (ч.2 ст.184 СК України). Згідно ст. 88 ЦПК України з відповідача підлягають стягненню на користь держави судові витрати по справі в розмірі 243,60 грн. На підстав викладеного,

Outcome: partial