Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-28 00:00:00

20.11.2013 року [PERSON] (далі по тексту - позивач) звернувся до Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області з позовною заявою до Правління об'єднання садового масиву «Прибрежне» (далі по тексту - відповідач) про захист честі, гідності, ділової репутації та стягнення моральної шкоди. Так, позивач просив суд: - стягнути з правління ОСМ «Прибрежне» на користь [PERSON] завдану моральну шкоду у розмірі 10 000 грн., яку перерахувати на рахунок Білгород-Дністровської міської лікарні: р/р 35423009004926, МФО 828011, код 01998667 УДКСУ в Одеській області, безповоротна фінансова допомога; - зобов'язати правління ОСМ «Прибрежне» вибачитися перед [PERSON] у такий же спосіб, як була вивішена об'ява про збір коштів, а також шляхом публікації про вибачення у газеті «Советское Приднестровье» міста Білгород-Дністровський. Позовні вимоги мотивовані тим, що голова Правління ОСМ «Прибрежне», порушуючи конфіденціальні дані стосовно [PERSON], не маючи на те його згоди та заяви на прийняття такого рішення, по всій території ОСМ «Прибрежне» вивісив оголошення наступного змісту: «Увага! Оголошується збір коштів (за бажанням) для надання послуги з придбання та встановлення лічильника електричного струму на ділянці [NUMBER], яка належить ветерану праці, інваліду ІІ категорії, дитю війни, члену садового товариства з 1989 року [PERSON], а також для обрізки дерев на тій же ділянці, гілки котрих знаходяться в зоні електромереж садового масиву. Правління». 22.01.2014 року позивачем подано до суду заяву, згідно якої позивачем зменшено розмір позовних вимог в частині стягнення моральної шкоди з 10 000 грн. до 10 грн. 24.01.2014 року позивачем подано до суду заяву, згідно якої позивач просив замінити неналежного відповідача - правління ОСМ «Прибрежне», на належного - ОСМ «Прибрежне». Ухвалою Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 24.01.2014 року по справі № 495/9323/13-ц заяву [PERSON] про заміну відповідача задоволено. Замінено відповідача у цивільній справі № 495/9323/13-ц з неналежного - правління ОСМ «Прибрежне», на належного - ОСМ «Прибрежне». Головою правління ОСМ «Прибрежне» подано до суду заперечення на позов [PERSON], відповідно до якого відповідач не погоджується з позовними вимогами [PERSON] та просить в їх задоволенні відмовити в повному обсязі. Позивач - [PERSON], в судовому засіданні заявлені (уточнені) позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив їх задовольнити. Представники відповідач - ОСМ «Прибрежне», в судовому засіданні проти позовних вимог [PERSON] заперечували та просили відмовити у їх задоволенні. В свою чергу, представники ОСМ «Прибрежне» в судовому засіданні зазначили, що готові вибачитися перед [PERSON] Розглянувши позовну заяву, вивчивши матеріали справи, дослідивши надані докази, заслухавши в судовому засіданні пояснення учасників судового процесу, суд дійшов до наступних висновків. Як вбачається з матеріалів справи та встановлено в судовому засіданні, [PERSON] на праві власності належить земельна ділянка [NUMBER], площею 0,0616 га для індивідуального садівництва, яка розташована у ОСМ «Прибрежне» Шабівської сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області, що підтверджується: - садовою книжкою [NUMBER]; - свідоцтвом про право власності на нерухоме майно серії САВ № 819777 від 20.06.2013 року; - витягом з державного реєстру речових прав на нерухоме майно серії СЕІ №971398 від 20.06.2013 року; - розпорядженням Білгород-Дністровської районної державної адміністрації Одеської області № 770/А-2012 від 09.10.2012 року. 01.12.2012 року на адресу позивача надійшов Акт-Припис Правління ОСМ «Прибрежне» за підписом голови Правління - [PERSON], згідно якого [PERSON] було зобов'язано винести електролічильник з садового будинку на фасад будинку до 22.12.2013 року та заключити договір на користування електроенергією, так як при невиконанні даної вимоги ділянка [NUMBER] буде відключена від електричної мережі з 26.12.2012 року. [PERSON] зазначено, що декілька разів він намагався вирішити дане питання з головою Правління ОСМ «Прибрежне» та постійно доводив до його відому те, що виносити в самостійному порядку електричні прилади на вулицю не входить в обов'язки споживачів електроенергії, однак відповідач вимагав виконати Акти-Приписи від 01.02.2013 року, 27.07.2013 року та 01.10.2013 року, так як при невиконанні вимог даних приписів ділянка [NUMBER] буде відключена від електричної мережі. 20.12.2012 року позивач був змушений звернутися до Міністерства енергетики та вугільної промисловості України щодо вимог правління ОСМ «Прибрежне» стосовно встановлення нового приладу обліку електроенергії та винесення його назовні садового будинку. Згідно отриманої відповіді Міністерства енергетики та вугільної промисловості України № 32-01/6-188 від 22.01.2013 року, яка була надіслана на адреси [PERSON], ПАТ «Одесаобленерго» та ОСМ «Прибрежне», заміна електролічильників членів садових товариств не є обов'язковою та/або вкрай необхідною Після отримання відповідачем відповіді Департаменту електроенергетики, головою Правління ОСМ «Прибрежне» по всій території садового масиву «Прибрежне» було розвішано оголошення наступного змісту: «Увага! Оголошується збір коштів (за бажанням) для надання послуги з придбання та встановлення лічильника електричного струму на ділянці [NUMBER], яка належить ветерану праці, інваліду ІІ категорії, дитю війни, члену садового товариства з 1989 року [PERSON], а також для обрізки дерев на тій же ділянці, гілки котрих знаходяться в зоні електромереж садового масиву. Правління». Вирішення проблеми щодо заміни, встановлення нового приладу обліку електроенергії та винесення його назовні садового будинку [NUMBER] саме у такий спосіб було прийнято головою Правління ОСМ «Прибережне» без згоди [PERSON] та без відповідної його заяви з проханням про таке. Після того, як оголошення було розвішано по всій території садового масиву, голова Правління почав проводити збір коштів для надання послуги з придбання та встановлення лічильника електричного струму [PERSON]. Вимоги позивача негайно припинити дії, що принижують його честь, гідність та ділову репутацію, головою Правління ОСМ «Прибережне» були проігноровані, припиняти збір коштів він відмовився та посилався на існуюче рішення Правління ОСМ «Прибережне». Частиною 1 статті 3 Конституції України визначено, що людина, її життя і здоров'я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю. Наведене положення стисло відтворює зміст концептуальних засад преамбули Загальної декларації прав людини. Відповідно до ст.28 Конституції України, кожен має право на повагу до його гідності, ніхто не може бути підданий такому поводженню, що принижує його гідність. Чинне законодавство не містить визначення понять гідності, честі чи ділової репутації, оскільки вони є морально-етичними категоріями й одночасно особистими немайновими правами, яким закон надає значення самостійних об'єктів судового захисту. Зокрема, під гідністю слід розуміти визнання цінності кожної фізичної особи як унікальної біопсихосоціальної цінності, з честю пов'язується позитивна соціальна оцінка особи в очах оточуючих, яка ґрунтується на відповідності її діянь (поведінки) загальноприйнятим уявленням про добро і зло. Статтею 68 Конституції України встановлено, що кожен зобов'язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей. Будучи особистим немайновим правом, що забезпечує соціальне буття фізичної особи, право на повагу до гідності та честі захищається нормами Цивільного кодексу України. Так, статтями 270, 297 Цивільного кодексу України встановлено, що відповідно до Конституції України фізична особа має право на повагу до гідності та честі. Гідність та честь фізичної особи є недоторканими. Фізична особа має право звернутися до суду з позовом про захист її гідності та честі. За правилом ст.275 Цивільного кодексу України, фізична особа має право на захист свого особистого немайнового права від протиправних посягань інших осіб. Захист такого права здійснюється способами, встановленими главою 3 цього Кодексу. Захист особистого немайнового права може здійснюватися також іншим способом відповідно до змісту цього права, способу його порушення та наслідків, що їх спричинило це порушення. Вибір способу захисту особистого немайнового права, зокрема права на повагу до гідності та честі, належить позивачеві. Разом із тим, особа, право якої порушено, може обрати як загальний, так і спеціальний способи захисту свого права, визначені законом, який регламентує конкретні цивільні правовідносини. Засобом захисту порушеного особистого немайнового права позивачем обрано шлях розвішання по всьому садовому масиву оголошень стосовно добровільного збору коштів з інших членів ОСМ «Прибрежне» для надання послуги з придбання та встановлення лічильника електричного струму на ділянці [NUMBER], яка належить [PERSON], таким, що принижують його честь та гідність. Суд також погоджується з доводами позивача, та вважає їх обґрунтованими щодо образливості дій відповідача на його адресу, так як [PERSON] є людиною похилого віку, інвалідом ІІ групи, який займає посаду хірургу у Білгород-Дністровській міській лікарні, працюючи у даному закладі понад 45 років. Такі дії з боку відповідача мають яскраво виражений негативний характер, принижують честь, гідність та ділову репутацію позивача з точки принципу людської моралі. Згідно із роз'ясненням Пленуму Верховного Суду України в п.15 постанови № 1 від 27.02.2009 року «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи», під поширенням інформації слід розуміти: опублікування її у пресі, передання по радіо, телебаченню чи з використанням інших засобів масової інформації; поширення в мережі Інтернет чи з використанням інших засобів телекомунікаційного зв'язку; викладення в характеристиках, заявах, листах, адресованих іншим особам; повідомлення в публічних виступах, в електронних мережах, а також в іншій формі хоча б одній особі. Відповідно до ч.3 ст.277 Цивільного кодексу України, негативна інформація, поширена про особу, вважається недостовірною, якщо особа, яка її поширила, не доведе протилежного (презумпція добропорядності). Негативною слід вважати інформацію, в якій стверджується про порушення особою, зокрема, норм чинного законодавства, вчинення будь-яких інших дій (наприклад, порушення принципів моралі, загальновизнаних правил співжиття, неетична поведінка в особистому, суспільному чи політичному житті тощо) і яка, на думку позивачки, порушує її право на повагу до гідності, честі чи ділової репутації. Як випливає зі змісту ст.297 Цивільного кодексу України, кожен має право на повагу до його честі та гідності. Гідність та честь фізичної особи є недоторканими. Фізична особа має право звернутися до суду з позовом про захист її гідності та честі. Відповідно до ч.5 ст.55 Конституції України, кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень та противоправних посягань. За таких обставин суд вважає, що розповсюджені відповідачем відомості відносно позивача слід визнати такими, що порочать честь, гідність та ділову репутацію позивача. Фізична особа, особисте немайнове право якої порушено, в силу ст.280 Цивільного кодексу України має право на відшкодування майнової та (або) моральної шкоди, яку їй завдано у зв'язку з таким порушенням. Пунктом 19 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 1 від 27.02.2009 року «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи» роз'яснено, що якщо суб'єктивну думку висловлено в брутальній, принизливій чи непристойній формі, що принижує гідність, честь чи ділову репутацію, на відповідача може бути покладено обов'язок відшкодувати моральну шкоду. У пункті 18 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 1 від 27.02.2009 року «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи» зазначено, що згідно з положеннями статті 277 ЦК і статті 10 ЦПК обов'язок довести, що поширена інформація є достовірною, покладається на відповідача, проте позивач має право подати докази недостовірності поширеної інформації. Позивач повинен довести факт поширення інформації відповідачем, а також те, що внаслідок цього було порушено його особисті немайнові права. Компенсація моральної шкоди це вчинення стосовно людини, котрій спричинено таку шкоду порушенням її загальносоціальних (природних) прав чи свобод, певних дій, які спрямовані на усунення або ж послаблення в неї негативних психічних станів і процесів, викликаних - внаслідок цього порушення приниженням оцінки її гідності. Право на компенсацію моральної шкоди це можливість людини, котрій заподіяно таку шкоду внаслідок порушення її загальносоціальних (природних) прав чи свобод, вимагати від порушника його обов'язку вчинити певні дії, спрямовані на усунення або ж послаблення в неї негативних психічних станів та процесів, викликаних (внаслідок цього порушення) приниженням оцінки її гідності; а також її можливості звернутися, в разі потреби, до компетентних національних чи міжнародних органів про примусове забезпечення виконання зазначеного обов'язку. У деяких випадках оцінка гідності людини стає безпосереднім, самостійним і, можливо, навіть єдиним об'єктом умисного, цілеспрямованого її приниження. Але ця оцінка страждає також і тоді, коли відбувається порушення яких би то не було прав чи свобод людини. Підрив, руйнація гідності людини це неминучий ступник, соціальна «тінь» будь-чийого зазіхання на всяке її право, оскільки й у таких випадках у потерпілого зазвичай виникають почуття приниженості, образи й інші негативні переживання, стан психічної пригніченості тощо. Таким чином, там, де є порушення якогось права людини чи якоїсь свободи, завжди потерпає її гідність. Отже, немає такого порушення права чи свободи людини, яке не призвело б до виникнення в неї конкретного права на компенсацію моральної шкоди, конкретної можливості вимагати такої компенсації. Постановою Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» (із змінами та доповненнями) встановлено порядок, підстави та умови доказування і стягнення моральної шкоди. Доведення наявності моральної (немайнової) шкоди здійснюється шляхом визначення в позовній заяві конкретних обставин, за яких було заподіяно шкоду, а також зазначення того, які неправомірні діяння було вчинено щодо позивача, в чому полягає шкода, що було підставою визначення запропонованого позивачем розміру або форми її відшкодування, якими доказами це підтверджується. Предметом доказування повинна бути глибина моральної (немайнової) шкоди, від якої в кінцевому підсумку залежать розмір та форми відшкодування останньої. Як вбачається з позовної заяви, основною підставою для визначення розміру моральної шкоди позивачем вказується те, що, діями ОСМ «Прибрежне», йому спричинено моральну шкоду, яку він оцінює (з урахуванням уточнень) в сумі 10 грн. Така моральна шкода полягає у душевних стражданнях, яких він зазнав у зв'язку з тим, що його дружина також працює лікарем у Білгород-Дністровській міській лікарні, що багато працівників лікарні, товаришів, знайомих, пацієнтів мають садові ділянки у даному кооперативі та [PERSON] прикро та соромно чути від цих людей про те, що по всій території проводиться збір коштів на його користь. Посилається на те, що дії відповідача понижують честь та гідність, ображають його та його сім'ю. У результаті вказаних дій відповідача у [PERSON] підвищився тиск, він постійно нервує, йому соромно перед колегами по роботі, друзями, пацієнтами та вважає, що від цього страждає його ділова репутація. [PERSON] з приводу свого стану здоров'я був змушений звернутися за медичною допомогою, що підтверджується довідкою Білгород-Дністровської міської лікарні №1188 від 25.10.2013 року. Між тим, що в порушення положень постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31.03.95 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» [PERSON] не представлено до суду більше жодного доказу, який би свідчив про нанесення йому відповідачем моральної шкоди. Визначаючи розмір компенсації моральної шкоди, суд має виходити з принципів розумності та справедливості, а також враховує ступінь вини відповідача, яка, в присутності інших громадян, припустила у своїх вискакуваннях образливі та принизливі висловлювання на адресу позивача; глибину моральних страждань позивача, честь, гідність якої була принижена, що порушило звичайний уклад її життя, спричинило моральні страждання. Згідно зі ст.15 Цивільного кодексу України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання чи оспорювання, а також право на захист свого інтересу, який не суперечить принципам цивільного законодавства справедливості, добросовісності та розумності. На підставі ст.11 Цивільного процесуального кодексу України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим у відповідності до норм Цивільного процесуального кодексу України в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін. Згідно з ч.3 ст.10 Цивільного процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Зі змісту ч.1 ст.60 Цивільного процесуального кодексу України вбачається, що доказування тих обставин, на які сторона посилається як на підставу своїх вимог чи заперечень, є обов'язком цієї сторони. Таким чином суд вважає, що позивачем в ході розгляду справи доведений факт приниження відповідачем на адресу [PERSON], які мали яскраво виражений негативний характер, принижують честь, гідність та ділову репутацію позивача з точки зору принципу людської моралі. В свою чергу, позивачем не доведено належним чином та відповідними доказами нанесення йому відповідачем моральної шкоди. Враховуючи вищевикладені обставини та норми чинного законодавства, суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] до ОСМ «Прибрежне» про захист честі, гідності, ділової репутації та стягнення моральної шкоди підлягають частковому задоволенню, шляхом зобов'язання ОСМ «Прибрежне» вибачитися перед [PERSON] у такий же спосіб, як була вивішена об'ява про збір коштів.

Outcome: partial