Jurisdiction: civil
Date: 2018-07-22 00:00:00

21 листопада 2017 року позивач звернувся до суду з вищезазначеним позовом, в обґрунтування якого посилається на те, що [INFO] помер його батько [PERSON], після смерті якого відкрилась спадщина у вигляді житлового будинку та земельної ділянки, що розташовані в [ADDRESS]. У встановлений законом строк він звернувся до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини як спадкоємець першої черги, крім нього до нотаріуса з заявами про прийняття спадщини після смерті [PERSON] також звернулися [PERSON] - дружина померлого та мати позивача, та [PERSON] - донька померлого та рідна сестра позивача. Оскільки батько заповіту не складав, то їх частки у спадковому майні є рівними - по 1/3 частині. Однак, листом нотаріуса Новомосковської районної державної нотаріальної контори Крутько Л.П. від 06 листопада 2017 року № 2503/02-14 представнику позивача відмовлено у вчиненні нотаріальних дій через те, що до нотаріальної контори не надані документи, що підтверджують факт родинних відносин між позивачем та [PERSON], а також з підстав не надання документів, що посвідчують право власності спадкодавця на спадкові будинок та земельну ділянку. Факт того, що [PERSON] являється батьком позивача підтверджується копією свідоцтва про народження, виготовленою рукописно та посвідченою старшим інспектором з кадрів ПППС лейтенантом міліції М.Романюк, за місцем роботи позивача. Щодо спадкового майна, то відповідно до договору купівлі-продажу посвідченого 28 січня 1980 року секретарем виконавчого комітету Орлівщинської сільської ради Новомосковського району Дніпропетровської області та зареєстрованого в реєстрі за № 2, [PERSON] продала, а [PERSON] купив времянку житловою площею 24 м2 в [ADDRESS]. У подальшому у період з 1981 по 1984 роки батьком було збудовано новий будинок з господарськими будівлями та спорудами на земельній ділянці площею 0,1483 га, котра в подальшому була передана спадкодавцю в приватну власність, про що Орлівщинською сільською радою 23 червня 2000 року видано Державний акт на право приватної власності на землю серія [NUMBER]. В цілому даний спадковий об'єкт складається з: житлового будинку літ. «А», загальною площею 82,6 м2, житловою площею 51,5 м2, тамбуру літ. «а», літньої кухні літ. «Б», погребу, входу до погребу літ. «В», гаражу літ. «Г», сараю літ. «Д», вбиральні літ. «Ж», колодязю № 1, паркану № 2, хвіртки № 3, воріт № 4, замощення № 5. Оскільки на момент закінчення будівництва діяв Указ Президії Верховної Ради СРСР від 26 серпня 1948 року «Про право громадян на купівлю і будівництво індивідуальних житлових будинків» і відповідна Постанова про його застосування, то право власності у померлого [PERSON] на спадковий будинок виникло в 1981 році в момент закінчення будівництва. У зв'язку з чим, він вимушений звернутись до суду та просить визнати за ним право власності на 1/3 частину житлового будинку з надвірними побудовами, розташованого в [ADDRESS], який складається з: житлового будинку літ. «А», загальною площею 82,6 м2, житловою площею 51,5 м2, тамбуру літ. «а», літньої кухні літ. «Б», погребу, входу до погребу літ. «В», гаражу літ. «Г», сараю літ. «Д», вбиральні літ. «Ж», колодязю № 1, паркану № 2, хвіртки № 3, воріт № 4, замощення № 5 та на 1/3 частину земельної ділянки площею 0,1483 га з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування житлового будинку, що розташована в [ADDRESS] в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON], померлого [INFO]. 15 березня 2018 року представник відповідачів подав зустрічний позов, визнав обставини зазначені в первісному позові. Зустрічна позовна заява обґрунтована тим, що [INFO] помер [PERSON] - чоловік [PERSON] та батько [PERSON], після смерті якого відкрилась спадщина у вигляді житлового будинку та земельної ділянки, що розташовані в [ADDRESS]. У встановлений законом строк позивачі звернулися до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини як спадкоємці першої черги, крім них до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON] також звернувся син померлого [PERSON]. Оскільки померлий заповіту не складав, то їх частки у спадковому майні є рівними - по 1/3 частині. Однак, листами нотаріуса Новомосковської районної державної нотаріальної контори Крутько Л.П. від 12 лютого 2018 року № 213/02-14 та № 212/02-14 їх представнику відмовлено у вчиненні нотаріальних дій через те, що до нотаріальної контори не надані документи, що посвідчують право власності спадкодавця на спадкові будинок та земельні ділянки. Так, відповідно до договору купівлі-продажу посвідченого 28 січня 1980 року секретарем виконавчого комітету Орлівщинської сільської ради Новомосковського району Дніпропетровської області та зареєстрованого в реєстрі за № 2, [PERSON] продала, а [PERSON] купив времянку житловою площею 24 кв.м. в [ADDRESS]. В подальшому у період з 1981 по 1984 роки за цією ж адресою батьком було збудовано новий будинок з господарськими будівлями та спорудами який складається з: житлового будинку літ. «А», загальною площею 82,6 кв.м., житловою площею 51,5 м2, тамбуру літ. «а», літньої кухні літ. «Б», погребу, входу до погребу літ. «В», гаражу літ. «Г», сараю літ. «Д», вбиральні літ. «Ж», колодязю № 1, паркану № 2, хвіртки № 3, воріт № 4, замощення № 5. Оскільки на момент закінчення будівництва діяв Указ Президії Верховної Ради СРСР від 26 серпня 1948 року «Про право громадян на купівлю і будівництво індивідуальних житлових будинків» і відповідна Постанова про його застосування, то право власності у померлого [PERSON] на спадковий будинок виникло в 1981 році в момент закінчення будівництва. Також відкрилась спадщина і на земельні ділянки загальною площею 0,25 га: для будівництва та обслуговування житлового будинку прощею 0,1483 га, кадастровий номер [NUMBER], та для ведення особистого підсобного господарства площею 0,1017 га, що розташовані в [ADDRESS], які належали спадкодавцю на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серія [NUMBER], виданого Орлівщинською сільською радою 23 червня 2000 року. Наявні лише копії правовстановлюючих документів, в зв'язку з цим нотаріусом було рекомендовано звернутися до суду для вирішення питання. Просять визнати за ними по 1/3 частині спадкового майна. У судове засідання позивач за первісним позовом та відповідач за зустрічним позовом [PERSON] не з'явився, про день, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив, клопотання про відкладення розгляду справи не подавав. Представник позивача за первісним позовом та відповідача за зустрічним позовом [PERSON] - [PERSON] подала заяву про розгляд справи у її відсутність, в якій позовні вимоги первісного позову підтримала, просила задовольнити. Визнала позовні вимоги за зустрічним позовом, не заперечувала проти задоволення зустрічного позову. Представник відповідачів - [PERSON], [PERSON] - [PERSON] в судове засідання не з'явився, але надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, в якій визнав первісні позовні вимоги та підтримав позовні вимоги зустрічної позовної заяви, просив зустрічний позов задовольнити. Представник третьої особи Орлівщинської сільської ради Новомосковського району Дніпропетровської області в судове засідання не з'явився, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності. Представник третьої особи Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області в судове засідання не з'явився, про день, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив, клопотання про відкладення розгляду справи не подавав. У судовому засіданні 15 березня 2018 року: -прийнято до розгляду, спільно з первісним зустрічний позов; -замінено третю особу Відділ у Новомосковському районі Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області на Головне управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області; -задоволено клопотання представника відповідачів про витребування доказів, витребувано від Новомосковської районної державної нотаріальної контори копію спадкової справи після смерті [PERSON], яка надійшла до суду 12 квітня 2018 року; -витребувано від Орлівщинської сільської ради Новомосковського району Дніпропетровської області інформацію про належність спірного майна, яка надійшла до суду 17 квітня 2018 року; -витребувано від Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області відомості про те кому і на підставі яких правовстановлюючих документів належить спадкова земельна ділянка, які надійшли до суду 03 квітня 2018 року. Позовна заява у відповідності до положень п.9 ч.1 ст.1 Розділу ХІІІ ЦПК України в редакції, встановленій Законом України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» від 03 жовтня 2017 року № 2147-VIII розглянута за правилами чинного ЦПК України з урахуванням вимог до заяви, в редакції ЦПК України, що діяли до набрання чинності Законом України № 2147-VIII. У зв'язку з неявкою осіб, які приймають участь у справі, суд розглядає справу у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, приходить до переконання, що позовні вимоги обґрунтовані і підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Судом установлено, що 27 березня 1971 року за актовим записом № 152 [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб. Після укладення шлюбу [PERSON] присвоєно прізвище [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER], виданим Новомосковським міськ. ЗАГС Дніпропетровської області. [INFO] в с. Оленек Оленекського району Якутської АРСР народився [PERSON]. Матір'ю вказана [PERSON], батьком - [PERSON], про що вчинено актовий запис про народження № 13 Оленекським райбюро ЗАГС 10 травня 1972 року (а.с.8). [INFO] у батьків [PERSON] та [PERSON] народилась донька - [PERSON], про що Удачненською с/р Мирненського району Якутської АРСР 30 травня 1975 року вчинено актовий запис про народження № 60. Відповідно до договору купівлі-продажу, посвідченого 28 січня 1980 року секретарем Виконавчого комітету Орлівщинської сільської ради Новомосковського району Дніпропетровської області та зареєстрованого в реєстрі за № 2, [PERSON] продала, а [PERSON] купив времянку житловою площею 24 кв.м. в [ADDRESS]. Згідно з даними технічного паспорту на житловий будинок індивідуального житлового фонду [ADDRESS], виготовленого 15 червня 1988 року Новомосковським БТІ, на замовлення [PERSON], вбачається, що у період з 1980 року до 1984 рік ним збудовано житловий будинок з надвірними побудовами та спорудами, що в цілому складається з: житлового будинку літ. «А», загальною площею 82,6 кв.м., житловою площею 51,5 кв.м., тамбуру літ. «а», літньої кухні літ. «Б», погребу, входу до погребу літ. «В», гаражу літ. «Г», сараю літ. «Д», вбиральні літ. «Ж», колодязю № 1, паркану № 2, хвіртки № 3, воріт № 4, замощення № 5 (а.с.13-15) На підставі рішення 14 сесії 21 скликання Орлівщинської сільської Ради народних депутатів від 20 травня 1993 року [PERSON] отримав у приватну власність земельну ділянку площею 0,250 гектарів в межах згідно з планом, розташовану в [ADDRESS]. Землю передано для будівництва та обслуговування житлового будинку 0,1483 га, ведення особистого підсобного господарства 0,1017 га, про що 23 червня 2000 року Орлівщинською сільською Радою видано Державний акт на право приватної власності на землю серія [NUMBER], зареєстрований в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 14410 (а.с.16). [INFO] [PERSON] помер, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 20 вересня 2016 року, оригінал якого досліджено у судовому засіданні (а.с. 9). За життя [PERSON] заповіт на вищезазначений житловий будинок та земельну ділянку не складав, що підтверджується матеріалами спадкової справи № 364/2016, відкритої після його смерті. 01 листопада 2016 року та 13 грудня 2016 року відповідач-1 [PERSON] та відповідач-2 [PERSON] звернулися до Новомосковської районної державної нотаріальної контори Дніпропетровської області із окремими заявами про прийняття спадщини за законом після смерті чоловіка та батька відповідно [PERSON] та видачу свідоцтва про право на спадщину. 20 грудня 2016 року до Приватного нотаріуса Новомосковського районного нотаріального округу Спіренкової Н.В. звернувся позивач [PERSON] з заявою про прийняття спадщини після смерті батька [PERSON] Листом державного нотаріуса Новомосковської районної нотаріальної контори Дніпропетровської області Крутько Л.П. стосовно видачі спадщини № 2503/02-14 від 06 листопада 2017 року, позивачу [PERSON] відмовлено у вчиненні нотаріальної дії, оскільки до нотаріальної контори не надані документи, що стверджують факт родинних відносин між позивачем та [PERSON], а також з підстав не надання документів, що посвідчують право власності спадкодавця на спадкові будинок та земельну ділянку (а.с.10). Листами державного нотаріуса Новомосковської районної нотаріальної контори Дніпропетровської області Крутько Л.П. відповідачеві-1 та відповідачеві-2 стосовно видачі спадщини № 212/02-14 та № 212/02-14 відповідно від 12 лютого 2018 року, відмовлено у вчиненні нотаріальної дії, оскільки до нотаріальної контори не надані документи, що посвідчують право власності спадкодавця на спадкові будинок та земельну ділянку. З відповіді, наданої Орлівщинською сільською радою Новомосковського району Дніпропетровської області за вих. № 297/17-01-02 від 10.04.2018 на ухвалу суду від 15 березня 2018 року вбачається, що відповідно до відомостей Погосподарської книги за 1980-1982 роки, том 17, ст. 91, особистий рахунок № 1354, власником житлового будинку за адресою [ADDRESS] є [PERSON], відповідно до договору купівлі-продажу Біліченко-[PERSON] від 28.01.1980 р. За п.1 ч.1, ч.2 ст.315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами. У судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Суд виходить з того, що надані докази у їх сукупності, які підтверджують місце та дату народження [PERSON], ім'я та по батькові матері [PERSON] - [PERSON], вік позивача, вказують на те, що [PERSON] є рідним сином померлого [PERSON] Встановити факт родинних відносин іншим шляхом неможливо. Встановлення зазначеного факту необхідне позивачу для отримання спадщини, права позивача не визнаються нотаріальною конторою. Оцінюючі вищенаведені докази по справі, суд приходить до висновку, що наявними в справі доказами підтверджено наявність родинних відносин між позивачем та померлим. Встановлення даного факту необхідно позивачу для відновлення невизнаних прав, внаслідок чого позовна заява в цій частині підлягає задоволенню. Вирішуючи питання про право власності суд виходить з наступного. У відповідності до ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, не заборонених законом. Згідно ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Частиною 2 статті 1223 ЦК України передбачено, що у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Частина 1 ст. 1258 ЦК України встановлює, що спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Згідно ч. 1 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Відповідно до ст. 1 Указу Президії Верховної Ради СРСР від 26 серпня 1948 року «Про право громадян на купівлю і будівництво індивідуальних житлових будинків», що був чинний на момент закінчення будівництва, кожен громадянин і кожна громадянка мали право курити або збудувати для себе на праві особистої власності жилий будинок на один або два поверхи з числом кімнат від однієї до п'яти як у місті, так і поза містом. Як роз'яснив Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ в Листі № 24-753/0/4-13 від 16 травня 2013 року «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування», коли перші власники не оформляли документи на належне їм нерухоме майно та не зареєстрували його в органах БТІ, а тому спадкоємець не може отримати у нотаріуса свідоцтво про право на спадщину, то його право має бути визнано в судовому порядку. З огляду на те, що матеріалами справи підтверджено, що спадкодавцю за життя належало домоволодіння [ADDRESS] та земельна ділянка загальною площею 0,25 га: для будівництва та обслуговування житлового будинку прощею 0,1483 га, кадастровий номер [NUMBER], та для ведення особистого підсобного господарства площею 0,1017 га, що розташовані в [ADDRESS], яка належала спадкодавцю на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серія [NUMBER], виданого Орлівщинською сільською радою Новомосковського району Дніпропетровської області 23 червня 2000 року, позивач та відповідачі є спадкоємцями першої черги за законом після його смерті, вчасно звернулись до нотаріуса з заявами про прийняття спадщини, матеріали спадкової справи доказів наявності інших спадкоємців за законом чи заповітом, які звернулися протягом встановленого строку до нотаріуса з приводу прийняття спадщини не містять, доказів на підтвердження переходу права власності на спадкове майно після смерті спадкодавця матеріали справи не містять, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення первісного і зустрічного позову і за позивачем та відповідачами належить визнати в рівних частках по 1/3 частині право власності на спірне домоволодіння та земельні ділянки в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] На підставі викладеного,

Outcome: approved