Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-24 00:00:00

21.06.2016 року ПАТ КБ «Приватбанк» звернувся до суду із позовом до відповідача [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Поданий позов позивач мотивує тим, що 07.12.2011 року між позивачем ПАТ КБ «ПриватБанк» та відповідачем [PERSON] був укладений кредитний договір №б/н, згідно до умов якого, відповідач отримала кредит у розмірі 1000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Зазначив, що щодо зміни кредитного ліміту [PERSON] керується п. 2.1.1.2.3, п. 2.1.1.2.4 Умов та Правил надання банківських послуг, де зазначено, що клієнт дає свою згоду, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням банку, і клієнт дає право банку в будь-який момент змінити (зменшити або збільшити) кредитний ліміт. Вказує, що підписання даного Договору є прямою і безумовною згодою Позичальника щодо прийняття будь-якого розміру Кредитного ліміту, встановленого Банком, відповідно до п. 2.1.1.2.4 умов та правил надання банківських послуг. При укладанні Договору сторони керувались ч. 1 ст. 634 ЦК України. Згідно цієї статті ЦК договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Банк нараховує відсотки за користування кредитом в розмірі, встановленому «Тарифами Банку», з розрахунку 360 календарних днів на рік, що підтверджується п. 2.1.1.12.6 «Правил користування платіжною карткою». Зазначив, із посиланням на п.п.2.1.1.5.5-2.1.1.5.6, 2.1.1.7.6. Умов та правил надання банківських послуг, ст.ст. 509,526, 527, 530, 610,1054 ЦК України, що [PERSON] виконав умови договору в повному обсязі, а саме надав відповідачу кредит у розмірі, встановленому Договором. Але відповідач в порушення своїх зобовязань за кредитним договором, умови договору виконувала неналежно, в результаті чого станом на 30 квітня 2016 року у неї утворилася заборгованість перед позивачем на загальну суму 12682,39 грн. (дванадцять тисяч шістсот вісімдесят дві гривні 39 копійок), яка складається з наступного: 445,20 грн. - заборгованість за кредитом; 8007,08 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; 3150,00 грн. заборгованість за пенею та комісією; 500,00 грн. штраф (фіксована частина) та 580,11 грн. штраф (процентна складова). Тому позивач звернувся з даним позовом до суду та просить задовольнити позовні вимоги. В судове засідання представник позивача [PERSON] не з`явився, надав суду письмове клопотання, в якому просить розглянути справу у його відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, не заперечує проти проведення заочного розгляду справи. В судовому засіданні відповідач [PERSON] позовні вимоги визнала частково, суду зазначила , що згода з тим, що дійсно 07.12.2011 році вона укладала договір з позивачем та отримала кредит в розмірі 1000 грн., також ознайомлена була з умовами та правилами надання банківських послуг. Але з урахуванням скрутного матеріального становища, вона не могла своєчасно погашати заборгованість. Звернувсь до позивача із питанням про добровільне вирішення даного спору, представник банку запропонував їй оформити договір реструктуризації боргу, але вона повинна була протягом трьох днів внести- 800 грн. та потім щомісячно вносити таку суму, але грошей у неї не має. Тому визнає позов на суму отриманого кредиту- 1000 грн., решту позову не визнає, оскільки вважає ці суми не спів розмірний із сумою отриманого нею кредиту. Заслухавши пояснення відповідача, врахувавши позицію представника позивача, викладену у поданому суду письмовому клопотанні, вивчивши позов, дослідивши та оцінивши надані докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов частково обґрунтований та такий, що підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що 07 грудня 2011 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» та відповідачем [PERSON] був укладений кредитний договір №б/н, згідно до умов якого відповідач отримала кредит у розмірі 1000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Укладення вищезазначеного договору підтверджується анкетою-заявою на отримання кредитних коштів за підписом відповідача від 07 грудня 2011 року, Умовами і правилами надання банківських послуг (а.с. 6, 7-8, 9-32), що відповідає положенням ст. 634 ЦК України. З розрахунку наданого позивачем в обґрунтування заявлених позовних вимог, вбачається, що станом на 30 квітня 2016 року за відповідачем [PERSON], рахується заборгованість перед позивачем за кредитним договором, в загальній сумі 12682,39 грн. (дванадцять тисяч шістсот вісімдесят дві гривні 39 копійок), яка складається з наступного: 445,20 грн. - заборгованість за кредитом; 8007,08 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; 3150,00 грн. заборгованість за пенею та комісією; 500,00 грн. штраф (фіксована частина) та 580,11 грн. штраф (процентна складова) (а.с. 4-5). Застосовуючи норми матеріального та процесуального права суд виходить з наступного. Відповідно до ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданих відповідно до цього кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. На підставі ст.60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Згідно вимог ст. 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови , щодо яких за заявою хоча б однією із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір ( оферти) і прийняття пропозиції ( акцепту) другою стороною. Згідно до ч.1 ст. 598 ЦК України, зобов'язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. А положення ст. 599 ЦК України, передбачають, що зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. У відповідності із ст.1049 ч.1 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцю позику (кошти в такій же сумі) у термін і в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк чи інша фінансова установа зобов'язується надати грошові кошти позичальнику в розмірі і на умовах, установлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит і сплатити відсотки. Відповідно до п. 2.1.1.12.9 Правил користування платіжною карткою, Боржник доручає списувати з будь якого рахунку відкритого в Банку в тому числі з Картрахунку грошові кошти для здійснення платежу з ціллю повного або часткового погашення боргових зобов'язань. Згідно до п. 1.1.2.4 Умов та правил надання банківських послуг за незгодою зі зміною Правил та/або «Тарифів Банку», які викладені на банківському сайті http://privatbank.ua/terms/pages/70/ позичальник зобов'язується надати Банку письмову заяву про розірвання цього Договору та погасити виниклу перед Банком заборгованість. На підставі п. 1.1.3.2.3 Умов та правил надання банківських послуг, [PERSON] має право на зміну Тарифів, а також інших умов обслуговування рахунків. Згідно п. 2.1.1.3.5 Умов та правил надання банківських послуг, Клієнт доручає Банку здійснювати списання грошових коштів з рахунків Клієнта, відкритих в валюті кредитного ліміту, в межах суми, підлягаючих сплаті Банку за даним договором, при настанні строків платежів, а також списання грошових коштів з картрахунку у разі настання строків платежів за іншими договорами Клієнта в межах, встановлених цими договорами (договірне списання), в межах платіжного ліміту картрахунку. Згідно п. 2.1.1.12.11 Правил користування платіжною карткою, [PERSON] має право вимагати дострокового виконання боргових зобовязань в цілому або у встановленої Банком долі в разі невиконання боржником своїх боргових та інших обовязків за цим Договором. Відповідно п. 1.1.3.2.2 Умов та правил надання банківських послуг, у разі порушення власником або довіреною особою вимог діючого законодавства України та/або умов даного Договору та/або у разі виникнення [PERSON] має право призупинити здійснення розрахунків по карті (заблокувати карту) та/або визнати карту недійсною до моменту усунення порушень, а також вимагати дострокового виконання боргових обов'язків в цілому або у встановленою Банком часткою у разі невиконання власником або довіреною особою власника своїх боргових обов'язків та інших обов'язків за цим Договором. Також, пунктом 1.1.7.12 Умов та правил надання банківських послуг передбачено, що договір діє на протязі 12 місяців з моменту підписання. Якщо на протязі цього строку жодна зі сторін не проінформує іншу сторону про припинення дії договору, він автоматично пролонгується на тій самий строк. Таким чином, судом встановлено, що позивач виконав умови кредитного договору надавши грошові кошти в розмірі 1000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку відповідачу, а відповідач їх отримала. Але у подальшому вона порушила умови укладеного договору, так як належним чином не виконує умови укладеного договору, в порядку та в строки, передбачені зазначеним договором та кошти за кредитом не повернула. Разом з тим фіксована частина штрафу в розмірі 500 грн. не відповідає положенню ч. 2 ст. 549 ЦК України, за яким штраф визначено як неустойку, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного, або неналежно виконаного зобов'язання, а тому позовна вимога в цій частині задоволенню не підлягає через безпідставність. З огляду на вищевикладене вимоги позивача підлягають частковому задоволенню та стягненню з відповідача кредитної заборгованості станом на 30 квітня 2016 року в загальній сумі 12182,39 грн. (дванадцять тисяч сто вісімдесят дві гривні 39 копійок), яка складається з наступного: 445,20 грн. - заборгованість за кредитом; 8007,08 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; 3150,00 грн. заборгованість за пенею та комісією; 580,11 грн. штраф (процентна складова), оскільки в цій частині позов доведений позивачем письмовими доказами , що містяться в матеріалах справи. В свою чергу, приведені доводи відповідача суд вважає хибними, оскільки вона отримала кредит, грошима розпорядилася на власний розсуд, але у подальшому стала порушувати умови договору , оскільки своєчасно не вносила встановлені договором платежі, тому вказана заборгованість утворилася з її вини, тому банком і застосовані при розрахунку даного позову, визначені в Умов та правил надання банківських послуг,- санкції, у виді нарахування процентів за користування кредитом , пені, комісії та штрафу. Як вбачається з матеріалів справи, позивачем відповідно до платіжного доручення №PROM2BBHGV від 02.06.2016 року сплачено судовий збір по даній справі в розмірі 1\~378 грн. (а.с.1), тому, відповідно ч. 1 ст. 88 ЦПК України, зазначені судові витрати підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.

Outcome: partial