overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-13 00:00:00

20.02.2015 року [PERSON] звернувся до суду з цим позовом, вказуючи, що [INFO] померла його мати - [PERSON] Після її смерті відкрилася спадщина, в тому числі на земельну ділянку, що розташована на території Новофастівської сільської ради Погребищенського району Вінницької області. [PERSON] являється спадкоємцем за заповітом. Проте успадкувати майно не має можливості у зв'язку з втратою правовстановлюючого документа, а саме державного акта про право власності на земельну ділянку, про що було подано оголошення у районну газету «Колос», та наданою в судовому засіданні постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії № 02-31/117 від 10.04.2015р. (а.с. 40). Представник позивача Царківський О. Ю. в судовому засіданні підтримав позовні вимоги, просив позов задовольнити, не заперечвав щодо винесення заочного рішення. Належним чином повідомлений про час і місце судового розгляду відповідач, про що є розписки про вручення судової повістки (а.с. 18, 20, 23, 37) до суду не з'явився, не повідомляючи про причини неявки, що з урахуванням позиції позивачки, яка не заперечувала проти заочного розгляду справи, дає підстави для її розгляду у відсутності відповідача на підставі наявних у ній доказів. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з огляду на таке. Беззаперечно встановлено, що померла [INFO] [PERSON] (свідоцтво про смерть а.с. 7) була власницею земельної ділянки, яка розташована на території Новофастівської сільської ради Погребищенського району Вінницької області, що підтверджується довідкою відділу Держземагенства у Погребищенському районі Вінницької області (а.с. 11). Після смерті спадкодавця позивач [PERSON] являється спадкоємцем за заповітом, має намір успадкувати майно померлої матері, однак не має змоги цього зробити у зв'язку з втратою правовстановлюючого документа (постанова про відмову у вчиненні нотаріальної дії № 02-31/117 від 10.04.2015р. а. с. 40). Дані правовідносини у системному зв'язку регулюються: · ч.1 ст. 1 Протоколу 1 Конвенції про захист прав і основоположних свобод, яка передбачає право на ефективне мирне володіння майном; · ст.328 ЦК України, за змістом якої фізична або юридична особа може набути право власності на підставах, що не заборонені законом; · ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. · ст.1218 ЦК України, відповідно до якої до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Оскільки в судовому засіданні беззаперечно доведено, що [PERSON], яка померла [INFO], була власницею земельної ділянки, яка розташована на території Новофастівської сільської ради Погребищенського району Вінницької області. [PERSON] як спадкоємець за заповітом має намір успадкувати майно, тому з метою захисту майнових прав позивача, необхідно визнати за ним право приватної власності на земельну ділянку, яка належала його померлій матері.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-22 00:00:00

20.02.2015 року [PERSON] звернувся з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на його утримання на час навчання в розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) щомісячно. Представник позивача [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що відповідач є батьком позивача. Батьки позивача в 2005 році розірвали шлюб. Діти залишилися проживати з матір'ю. Рішенням даного суду від 27.11.2012 року [PERSON] позбавлено батьківських прав відносно сина [PERSON], [INFO] та дочки [PERSON], [INFO]. Мати дітей [PERSON] у вересні 2012 року померла. На даний час [PERSON] є студентом 2-го курсу Одеської академії будівництва та архітектури, денної форми навчання і потребує матеріальної допомоги. [PERSON] працює, має високий заробіток і спроможний надавати синові таку допомогу. Відповідач в судове засідання двічі не з'явився, про день розгляду справи повідомлявся своєчасно, належним чином 24.02.2015 року та 12.03.2015 року, що підтверджується розписками, приєднаними до матеріалів справи. Представник позивача [PERSON] проти заочного розгляду справи не заперечує. Суд вважає за можливе справу розглядати у відсутності відповідача і постановити заочне рішення з дотриманням вимог, встановлених законом. Заслухавши представника позивача [PERSON]-[PERSON], вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Встановлено, що відповідач є батьком повнолітнього [PERSON], [INFO]. Позивач навчається на 2-му курсі Одеської академії будівництва та архітектури, денної форми навчання, термін навчання до 30.06.2016 року, що підтверджується довідкою навчального закладу № 14-180 від 28.08.2014 року. Відповідно до рішення Кам'янець-Подільського міськрайонного суду від 27 листопада 2012 року встановлено, що [PERSON] позбавлено батьківських прав, щодо сина [PERSON], проте, це не дає відповідачу права, щодо ухилення від матеріального утримання повнолітнього сина. Відповідно до ст.199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцятитрьох років, за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Аліменти підлягають стягненню згідно ст. ст. 180, 182, 183, 191 СК України в розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) щомісячно на час навчання.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-16 00:00:00

20.02.2015 року [PERSON], звернувшись до суду просить стягнути з [PERSON], аліменти на утримання двох дітей: сина - [PERSON], [INFO] та дочки - [PERSON], [INFO], батьком яких є відповідач, у розмірі 1/4 частини всіх видів доходів на кожну дитину. Позивач в судове засідання не з'явилася, звернувшись до суду із заявою про розгляд справи у її відсутність, на позовних вимогах наполягає. Відповідач в судове засідання не з'явився, звернувся до суду із заявою про розгляд справи за його відсутності, з позовом згоден. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню із слідуючих обставин. Оскільки відповідач позов визнав, відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України суд приймає визнання позову відповідачем, яке на думку суду не суперечить вимогам закону, та обставини позову не потребують доказування відповідно до ст. 61 ЦПК України. Відповідно до ст. 180 Сімейного Кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, згідно ст. 182 Сімейного Кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує матеріальне положення платника аліментів, наявність у нього непрацездатних батьків, дітей, стан його здоров'я і інші істотні обставини, крім того відповідно до ст. 183 Сімейного Кодексу України при стягненні аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання. Тому відповідно до ст. 180 Сімейного Кодексу України з відповідача слід стягнути аліменти в розмірі 1/2 частини від заробітку на утримання сина - [PERSON], [INFO] та дочки - [PERSON], [INFO], до повноліття дітей на користь позивача. На підставі ст.ст. 180, 182 Сімейного Кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-18 00:00:00

20.02.2015 року [PERSON] звернулась в суд з позовом до відповідача зазначивши, що 19 травня 2007 року вони з відповідачем зареєстрували шлюб. Від шлюбу мають неповнолітнього сина [PERSON] [INFO]. Відповідач участі у вихованні дитини не бере, коштів на їх утримання добровільно не надає, дитина знаходиться на повному утриманні позивача. Угоди про добровільну сплату аліментів між ними не досягнуто. Оскільки добровільно про сплату аліментів домовитись не вдалось, вона змушена звернутись до суду, прохаючи задовольнити позов та стягнути з відповідача аліменти в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку, але не менше 30 % прожиткового мінімуму у місяць для дитини відповідного віку, починаючи з дня пред»явлення позову до суду і до досягнення дитиною повноліття. Сторони до суду не зявились, позивач надала заяву про розгляд справи у її відсутність, позов підтримує, згодна на розгляд справи в заочному порядку. Відповідач [PERSON] та його представник до суду не з'явились, подали письмову заяву в якій позов визнали, просили справу розглянути без їх участі. Відповідно до ст. 197 ч.2 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання осіб, які беруть участь у справі, чи в разі, якщо відповідно до положень цього кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. За таких обставин справу розглянуто у відсутність сторін на підставі поданих доказів. Дослідивши письмові докази та проаналізувавши їх в сукупності, суд дійшов висновку про наступне : Судом встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, з 19.05.2007 року, від шлюбу вони мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. Батьком дитини є [PERSON], матірю є [PERSON]. Між сторонами виник спір з приводу виконання обовязку утримувати неповнолітню дитину, який регулюється нормами сімейного законодавства, а саме положеннями глави 15 СК України. Відповідач працездатного віку, має постійний регулярний дохід, інших утриманців не має, не інвалід, має добрий стан здоровя. Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення повноліття. Відповідно до ч. 3 ст.181 СК України, аліменти присуджуються у частці від доходу, або у твердій грошовій сумі. Враховуючи, що відповідач працює, має можливість та зобовязаний надавати допомогу на утримання неповнолітньої дитини, тому позовна вимога позивача щодо стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини підлягає задоволенню. На підставі ст..88 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-11 00:00:00

20.02.2015 року [PERSON] звернулась з позовом до відповідача про стягнення аліментів на утримання двох неповнолітніх дітей розмірі 1000 грн на кожну дитину та про стягнення аліментів на її утримання в розмірі 500 грн. щомісяця до досягнення сином [PERSON], [INFO] трирічного віку, вказуючи, що вони з відповідачем перебувають в зареєстрованому шлюбі з 16 жовтня 2009 року. Під час шлюбу [INFO] у них народилась донька [PERSON], а [INFO] - син [PERSON], які проживають з нею та знаходяться на її повному утриманні. Відповідач проживає разом з нею однак матеріальної допомоги на утримання дітей не надає. Оскільки син [PERSON] ще не досяг трьох років, а вона ніде не працює, знаходиться у відпустці по догляду за дитиною, вважає що має право на своє утримання від чоловіка в розмірі 500 грн. кожного місяця. Позивачка в судовому засіданні позов уточнила та просила стягнути аліменти на утримання дітей в розмірі 1/3 частини всіх видів доходів, починаючи з 20.02.2015 р. та до досягнення дітьми повноліття, але не менше, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину. На своє утримання просила стягнути 400 грн. щомісяці до досягнення сином [PERSON],[INFO] трирічного віку. Відповідач позов визнав в повному обсязі та проти його задоволення не заперечував. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд дійшов слідуючого. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 16 жовтня 2009 року. Під час шлюбу [INFO] у сторін народилась донька [PERSON], а [INFO] - син [PERSON], які проживають разом з позивачкою та знаходиться на її утриманні. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. За змістом ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Статтею 183 СК України визначено, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Син [PERSON] на даний час не досяг трирічного віку та проживає з позивачкою, відповідач добровільно матеріальної допомоги на утриманнч дитини та дружини не надає. Відповідно до ст.84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Таким чином, враховуючи вище викладене, те, що відповідач визнав позов, суд вважає, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню в повному обсязі. Крім того, на підставі ч.3 ст. 88 ЦПК України з відповідача в дохід держави слід стягнути судовий збір.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-15 00:00:00

20.02.2015 року [PERSON] звернулась з цим позовом до суду, вказуючи, що відповідач [PERSON] не виконує добровільно обов'язки надавати кошти на утримання сина [PERSON], [INFO], просила стягнути з відповідача на її користь аліменти на дитину в розмірі 1/3 частини доходів відповідача, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, щомісячно до повноліття дитини; в судове засідання позивачка подала заяву про зменшення розміру аліментів, просила стягувати аліменти в розмірі 1/4 частини доходів відповідача, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, справу розглянути у її відсутність (а.с.15). Відповідач письмово просив справу розглянути без його участі, позовні вимоги визнав (а.с.16-18). Відповідно до положень ч. 2 ст. 158, ч. 2 ст. 197 ЦПК України, особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності; у разі неявки осіб, які беруть участь у справі, розгляд справи проводиться без фіксування судового засідання технічним засобом. З урахуванням позицій сторін, дослідження матеріалів справи та вимог закону суд визнає за необхідне задовольнити позовні вимоги повністю з таких підстав. Судом встановлено такі факти і відповідні їм правовідносини. [PERSON] є батьком [PERSON], [INFO], який проживає з матір'ю [PERSON] і знаходиться на її утриманні, що стверджується свідоцтвом про народження дитини серії [NUMBER], виданим виконкомом Носовецької сільської ради Гайсинського району 20.05.2014 року та довідкою виконкому Носовецької сільської ради Гайсинського району № 122 від 17.02.2015 року (а.с.4-7). [PERSON] надав довідку доходи з місця роботи ФОП [PERSON] за 2014 рік в сумі 8461 грн. 35 коп. (а.с.5). Спірні правовідносини регулюються: - ст. ст. 180, 181 п. 3, 182, 184 Сімейного Кодексу України, відповідно до яких батьки зобов'язані утримувати своїх неповнолітніх дітей; при ухилянні батьків від цього обов'язку кошти на утримання дітей присуджуються в частці від доходу за рішенням суду, розмір якої не може бути меншим, ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку; якщо ж платник аліментів має нерегулярний дохід, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника, одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі, яка підлягає індексації відповідно до закону. Оскільки, встановлені обставини свідчать, що відповідач ухиляється від виконання свого батьківського обов'язку по утриманню дитини, чим порушує її права, то кошти на утримання дитини потрібно стягувати з нього примусово. З урахуванням визначеного Законом прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, за умови визнання відповідачем вимог позову, стягненню підлягають аліменти у розмірі 1/4 частини доходів відповідача, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня подання позовної заяви до повноліття дитини. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-04 00:00:00

20.02.2015 року [PERSON] звернулась з цим позовом до суду, посилаючись на те, що відповідач [PERSON] не виконує добровільно обовязки надавати кошти на утримання сина [PERSON], [INFO], просила постановити рішення за яким стягувати з відповідача на її користь аліменти на утримання дитини в розмірі 1/3 частини всіх видів його доходів, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня звернення до суду і до повноліття дитини; письмово вимоги позову підтримала, справу просила розглядати без неї (а.с.15). Відповідач письмово вимоги позову визнав частково, погоджувався сплачувати аліменти в розмірі 1/4 частини всіх видів його доходів, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до положень ч. 2 ст. 158, ч. 2 ст. 197 ЦПК України, особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності; у разі неявки осіб, які беруть участь у справі, розгляд справи проводиться без фіксування судового засідання технічним засобом. З урахуванням позицій учасників розгляду справи та досліджених доказів, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню. Встановлено, що [PERSON] є батьком [PERSON], [INFO], що стверджується свідоцтвом про народження серії І-АМ № 295107, виданим виконкомом Кіблицької сільської ради Гайсинського району Вінницької області 18.09.2014 року (а.с.7). Відповідно до довідки виконавчого комітету Кіблицької сільської ради Гайсинського району Вінницької області № 153 від 18.02.2015 року син [PERSON], проживає з матірю [PERSON] і перебуває на її утриманні (а.с.4,5). Спірні правовідносини регулюються: - ст. ст. 180, 181 п.3, 182, 184 Сімейного Кодексу України, відповідно до яких батьки зобовязані утримувати своїх неповнолітніх дітей; при ухилянні батьків від цього обовязку кошти на утримання дітей присуджуються в частці від доходу за рішенням суду, розмір якої не може бути меншим, ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку; якщо ж платник аліментів має нерегулярний дохід, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника, одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі, яка підлягає індексації відповідно до закону; Оскільки, встановлені обставини свідчать, що відповідач ухиляється від виконання свого батьківського обовязку по утриманню дитини, чим порушує права, то кошти на утримання дитини потрібно стягувати з нього примусово. За умови частково визнання відповідачем вимог позову, з урахуванням визначеного прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, стягненню підлягають аліменти в розмірі 1/4 частини всіх видів його доходів, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня звернення з позовом до суду і до повноліття дитини. На підставі викладеного,

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-22 00:00:00

20.02.2015 року [PERSON] звернулася до Миргородського міськрайонного суду із позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В судовому засіданні позивачка [PERSON] свої позовні вимоги підтримала. Пояснила, що перебуває в зареєстрованому шлюбі з відповідачем [PERSON] з 1998 року. Спільних дітей не мають. Сімейні стосунки не склалися внаслідок відсутності взаєморозуміння і поваги один до одного. Шлюб просила розірвати, не вбачала підстав в наданні строку для примирення. Відповідач [PERSON] будучи належним чином повідомленим про день та час судового розгляду справи в судове засідання не з'явився, про причини неявки суд не повідомив, з клопотаннями про відкладення справи розглядом до суду не звертався. Відповідно до положень ст. ст. 77; 225 ЦПК України судом ухвалено провести заочний розгляд справи у відсутності відповідача. Суд, заслухавши пояснення позивачки, дослідивши та проаналізувавши письмові докази по справі, приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з таких підстав. Встановлено, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 20 січня 1998 року (а.с.3). Згідно ст.ст. 104; 105; 112 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання на підставі рішення суду. Суд, постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Зважаючи на вище викладене, позов підлягає до задоволення. Оскільки позивачка не заявляє вимоги про стягнення з відповідача на її користь судових витрат, суд,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-13 00:00:00

20.02.2015 року [PERSON] звернулася до суду з заявою про визнання сина [PERSON], [INFO] недієздатним так як він страждає психічним захворюванням та не здатен усвідомлювати значення своїх дій і керувати ними, є інвалідом дитинства другої групи. В судовому засіданні [PERSON], підтримавши заяву і давши пояснення по справі, просить визнати сина [PERSON] недієздатним та призначити його опікуном. Представник органу опіки та піклування [PERSON] в судове засідання не з»явилася, але подала заяву в якій вважає, що заяву слід задовольнити. Справу представник Пологівської райдержадміністрації, як органу опіки та піклування, просить розглянути за його відсутності. Відповідно до ч.1 ст. 39 ЦК України фізична особа може бути визнана судом недієздатною, якщо вона в наслідок хронічного, стійкого психічного розладу не здатна усвідомлювати значення своїх дій та(або) керувати ними. Заявник [PERSON] є батьком [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про його народження серії [NUMBER], яке було видане 10.01.1997 року Інженерненською сільською радою Пологівського району , Запорізької обл. Мати [PERSON] рішенням Пологівського районного суду, Запорізької обл.. від 22.02.2011 року позбавлена батьківських прав. Відповідно до довідки Управління соціального захисту населення Пологівської районної державної адміністрації Запорізької обл.. за №114/11 від 13.01.2015 року [PERSON] є інвалідом другої групи з дитинства. Згідно висновку судово-психіатричної експертизи за №170 від 19.03.2015 року [PERSON], [INFO] в наслідок психічного захворювання не може усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. Відповідно до висновку органу опіки та піклування №05-02/354 від 14.05.2015 року заявник [PERSON] може бути призначений опікуном над сином [PERSON] Заявник [PERSON] характеризується позитивно. Вивчивши матеріали справи та давши оцінку зібраним доказам, суд знаходить заяву [PERSON] такою, що підлягає задоволенню. На підставі викладеного, ст. 39, 60 ЦК України,

Outcome: approved