overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-01 00:00:00

21.06.2019 року [PERSON] (далі - позивач) звернувся до суду з позовом про стягнення з Приватного акціонерного товариства «Чернігівський завод радіоприладів» (далі - відповідач) заборгованості по заробітній платі в сумі 22 854 грн. 70 коп. станом на 01.06.2019 року. В обґрунтування позову зазначив, що відповідач затримує виплату заробітної плати, чим порушує його право на належну оплату праці. Ухвалою суду від 24.06.2019 року розгляд справи призначено в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін. 01.07.2019 року на адресу суду відповідач направив відзив на позовну заяву, в якому просив відмовити в задоволенні позову, пославшись на скрутне фінансове становище, що унеможливлює своєчасну виплату заробітної плати працівникам, та надав довідку про розмір заборгованості по заробітній платі. Судом встановлено такі факти і відповідні їм правовідносини. Позивач працює у відповідача на посаді електромонтера ОПС. Відповідно до положень статті 115 КЗпП України (далі - Кодекс) заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором або нормативним актом роботодавця, але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує 16 календарних днів. Як випливає з матеріалів справи, відповідач вказане положення Кодексу не виконує, внаслідок чого виникла заборгованість з виплати заробітної плати, яка становить 22 854 грн. 70 коп. Розмір заборгованості підтверджується довідкою відповідача від 27.06.2019 за № 466/155. Таким чином, пред`явлений позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-01 00:00:00

21.06.2019 року [PERSON] (далі - позивач) звернувся до суду з позовом про стягнення з Приватного акціонерного товариства «Чернігівський завод радіоприладів» (далі - відповідач) заборгованості по заробітній платі в сумі 46 629 грн. 67 коп. станом на 01.06.2019 року. В обґрунтування позову зазначив, що відповідач затримує виплату заробітної плати, чим порушує його право на належну оплату праці. Ухвалою суду від 24.06.2019 року розгляд справи призначено в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін. 01.07.2019 року на адресу суду відповідач направив відзив на позовну заяву, в якому просив відмовити в задоволенні позову, пославшись на скрутне фінансове становище, що унеможливлює своєчасну виплату заробітної плати працівникам, та надав довідку про розмір заборгованості по заробітній платі. Судом встановлено такі факти і відповідні їм правовідносини. Позивач працював у відповідача на посаді слюсаря-ремонтника 6-го розряду. Звільнений з роботи 16 травня 2019 року у зв`язку з скороченням штату, чисельності працівників п.1 ст. 40 КЗпП України. Відповідно до положень статті 115 КЗпП України (далі - Кодекс) заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором або нормативним актом роботодавця, але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує 16 календарних днів. Як випливає з матеріалів справи, відповідач вказане положення Кодексу не виконує, внаслідок чого виникла заборгованість з виплати заробітної плати, яка становить 46 629 грн. 67 коп. Розмір заборгованості підтверджується довідкою відповідача від 27.06.2019 за № 466/155. Таким чином, пред`явлений позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-01 00:00:00

21.06.2019 року [PERSON] (далі - позивач) звернувся до суду з позовом про стягнення з Приватного акціонерного товариства «Чернігівський завод радіоприладів» (далі - відповідач) заборгованості по заробітній платі в сумі 46 989 грн. 81 коп. станом на 01.06.2019 року. В обґрунтування позову зазначив, що відповідач затримує виплату заробітної плати, чим порушує його право на належну оплату праці. Ухвалою суду від 24.06.2019 року розгляд справи призначено в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін. 01.07.2019 року на адресу суду відповідач направив відзив на позовну заяву, в якому просив відмовити в задоволенні позову, пославшись на скрутне фінансове становище, що унеможливлює своєчасну виплату заробітної плати працівникам, та надав довідку про розмір заборгованості по заробітній платі. Судом встановлено такі факти і відповідні їм правовідносини. Позивач працював у відповідача на посаді налагоджувальника КВП і А 6-го розряду. Звільнений з роботи 16 травня 2019 року у зв`язку з скороченням штату, чисельності працівників п.1 ст. 40 КЗпП України. Відповідно до положень статті 115 КЗпП України (далі - Кодекс) заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором або нормативним актом роботодавця, але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує 16 календарних днів. Як випливає з матеріалів справи, відповідач вказане положення Кодексу не виконує, внаслідок чого виникла заборгованість з виплати заробітної плати, яка становить 46 989 грн. 81 коп. Розмір заборгованості підтверджується довідкою відповідача від 27.06.2019 за № 466/155. Таким чином, пред`явлений позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-01 00:00:00

21.06.2019 року [PERSON] (далі - позивач) звернулася до суду з позовом про стягнення з Приватного акціонерного товариства «Чернігівський завод радіоприладів» (далі - відповідач) заборгованості по заробітній платі в сумі 50 254 грн. 01 коп.. В обґрунтування позову зазначила, що відповідач затримує виплату заробітної плати, чим порушує її право на належну оплату праці. Ухвалою суду від 24.06.2019 року розгляд справи призначено в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін. 01.07.2019 року на адресу суду відповідач направив відзив на позовну заяву, в якому просив відмовити в задоволенні позову, пославшись на скрутне фінансове становище, що унеможливлює своєчасну виплату заробітної плати працівникам, та надав довідку про розмір заборгованості по заробітній платі перед позивачем. Судом встановлено такі факти і відповідні їм правовідносини. Позивач працювала у відповідача на посаді контролера радіоелектронної апаратури та приладів 6-го розряду. 12 листопада 2018 року звільнена з роботи за угодою сторін п. 1 ст. 36 КЗпП України. Відповідно до положень статті 115 КЗпП України (далі - Кодекс) заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором або нормативним актом роботодавця, але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує 16 календарних днів. Як випливає з матеріалів справи, відповідач вказане положення Кодексу не виконує, внаслідок чого виникла заборгованість з виплати заробітної плати, яка станом на 01.06.2019 року складає 50 254 грн. 01 коп. Розмір заборгованості підтверджується довідкою відповідача від 27.06.2019 № 466/155. Таким чином, пред`явлений позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-25 00:00:00

21.06.2019 року [PERSON] звернувся до суду з позовними вимогами, в яких просить суд розірвати шлюб між ним та [PERSON] , зареєстрований 17.07.2013 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Ширяївського районного управління юстиції в Одеській області, актовий запис № 43. В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що подружнє життя з відповідачем не склалося у зв`язку з різністю характерів та морально-етичними поглядами на життя. Позивач надав заяву про розгляд справи за його відсутністю, позовоні вимоги підтримує та просить їх задовольнити. Відповідач надала заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги визнає та не заперечує проти їх задоволення. Дослідивши матеріали справи, суд виходить з наступного. Судом встановлено, що 17.07.2013 року між сторонами укладено шлюб, зареєстрований Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Ширяївського районного управління юстиції в Одеській області, актовий запис № 43 (свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] ). Від даного шлюбу є малолітня дитина - [PERSON] , [INFO] . Відповідно до матеріалів справи шлюбні відносини між сторонами припинені, спільне господарство не велось. Основною причиною припинення сімейних відносин є відсутність спільних інтересів та різність характерів. Майнового спору та про місце проживання дітей у сторін не має. Згідно зі ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно ст. 56 СК України, чоловік та дружина мають право на особисту свободу, у тому числі й на припинення шлюбу. Відповідно до ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Відповідно до ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно зі ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Враховуючи вищевикладене суд вважає, що позовні вимоги позивача про розірвання шлюбу підлягають задоволенню, оскільки побудова сімейних відносин повинна здійснюватися на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги і підтримки (ст. 1 СК України) та не може будуватись на примушуванні сторони до навіть формального знаходження в зареєстрованому шлюбі, а тим більш в подружніх відносинах.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-03 00:00:00

21.06.2019 року [PERSON] звернулась до суду із вищезазначеним позовом. В обґрунтування своїх вимог позивач послалась на те, що з 08.07.2005 року перебуває в шлюбі з відповідачем. Від шлюбу сторони мають неповнолітнього сина [PERSON] . Позивач не підтримує шлюбні відносини з відповідачем, непорозуміння з питань подружнього життя створили умови, за яких шлюб фактично припинився, відновлювати стосунки не бажає. Позивач в судове засідання не з`явилась, надала заяву згідно якої позов підтримала, просила розглянути справу без її участі, проти ухвалення заочного рішення не заперечувала. Відповідач в судове засідання не з`явився, повідомлявся про розгляд справи в порядку статей 128-130 ЦПК України, про причини неявки не повідомив. Дослідивши обставини справи та наявні докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 55 Сімейного Кодексу України дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Судом встановлено, що сторони з 08.07.2005 року перебувають у шлюбі, який зареєстрований Міським відділом реєстрації актів цивільного стану Одеського обласного управління юстиції, актовий запис №739. Від шлюбу сторони мають неповнолітнього сина [PERSON] . Подружні стосунки між сторонами припинені, сумісне господарство вони не ведуть, не підтримують нормальну атмосферу в сім`ї, не піклуються про побудову сімейних відносин на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. З`ясувавши фактичні взаємини подружжя, суд дійшов висновку, що спільне життя сторін та подальше збереження шлюбу суперечило б їх інтересам, примирення неможливе, сім`я розпалась, тому відповідно до ст.112 СК України шлюб підлягає розірванню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-25 00:00:00

21.06.2019 року заявник звернулася в суд із заявою, в якій просить визнати недієздатною її дочку - [PERSON] , [INFO] , встановити над нею опіку, призначивши її опікуном останньої.В обгрунтування заяви послалася на те, що її дочка [PERSON] , [INFO] , через хворобу знаходиться в безпорадному стані та потребує стороннього догляду, вона не може самостійно пересуватись, харчуватись. Її онука [PERSON] , [INFO] , не має можливості здійснювати догляд за матір`ю, оскільки проживає у м. Львів та має на утриманні сина [PERSON] , [INFO] , який часто хворіє. Єдиним опікуном може бути вона. Встановлення опіки над дочкою їй необхідне для можливості оформити відповідне лікування. Заявник у судовому засіданні заявлені вимоги підтримала, просить заяву задовольнити. Представник органу опіки та піклування в судовому засіданні проти задоволення заяви не заперечила. Заінтересовані особи [PERSON] , [PERSON] , будучи належним чином повідомленими про час та місце розгляду справи, до суду не з`явилися. [PERSON] подала заяву про розгляд справи у її відсутності, зазначила, що заяву підтримує. Заслухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі та з`явилися у судове засідання, з`ясувавши обставини справи, суд вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до копії довідки Відділу реєстрації Червоноградської міської ради № 8247 від 08.05.2019 року у квартирі [ADDRESS] зареєстровані [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] [PERSON] помер [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть Серії [NUMBER] . Згідно з висновком судово-психіатричного експерта № 467 від 01.11.2019 року [PERSON] страждає хронічним, психічним розладом у виді судинної деменції, за своїм психічним станом не може усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними, потребує опіки. Згідно з ч. 1 ст. 39 Цивільного кодексу України фізична особа може бути визнана судом недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу не здатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними. Відповідно до ст. 58 ЦК України опіка встановлюється над малолітніми особами, які є сиротами або позбавлені батьківського піклування, та фізичними особами, які визнані недієздатними. Згідно із ч. 1 ст. 60 ЦК України суд встановлює опіку над фізичною особою у разі визнання її недієздатною і призначає опікуна за поданням органу опіки і піклування. Відповідно до ч.6 ст. 300 ЦПК України строк дії рішення про визнання фізичної особи недієздатною визначається судом, але не може перевищувати двох років. Виходячи з вищенаведеного, суд дійшов висновку, що [PERSON] за своїм станом здоров`я не усвідомлює значення своїх дій та не може керувати ними, потребує опіки, тому її слід визнати недієздатною, встановити над нею опіку та, враховуючи подання Виконавчого комітету Червоноградської міської ради, призначити її опікуном заявника.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-19 00:00:00

21.06.2019 року на адресу Кагарлицького районного суду Київської області надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу, в якій позивачка просить суд винести рішення, на підставі якого: - шлюб між нею, та [PERSON] , зареєстрований в Центральному відділі державної реєстрації шлюбів Управління державної реєстрації Головного територіального управління юстиції в м. Києві 15 грудня 2015 року, а/з № 3689, - розірвати. - прізвище змінювати вона не бажає. Свої позовні вимоги позивачка [PERSON] в мотивувальній частині позовної заяви обгрунтовує наступними фактичними обставинами, та нормами права. З відповідачем по даній справі вони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 15 грудня 2015 року, що стверджується копією свідоцтва про одруження. Від цього шлюбу вони мають двох малолітніх дітей: дочку [PERSON] , [INFO] та сина [PERSON] , [INFO] , батьками яких є вони з відповідачем, що стверджується копією свідоцтв про народження дітей. Шлюбно-сімейні стосунки між нею та відповідачем припинені з квітня 2019 року, причиною цьому послужило те, що між нею та відповідачем постійно на протязі їхнього подружнього життя виникали сварки, непорозуміння, вони з ним різні по характеру люди, вони не розуміють один одного, погляди на подружнє життя у них не співпадають і на цьому грунті виникали постійні сварки. Постійні сварки в сім`ї негативно впливали на здоров`я та розвиток їхніх дітей та її здоров`я, а тому такі стосунки між ними призвели до того, що вони втратили почуття поваги та любові один до одного та припинили шлюбні стосунки. Вони проживали з відповідачем окремо від її батьків, але оскільки відповідач вкрай негативно почав до неї відноситися, вона вимушена була залишити відповідача та перейти з дітьми проживати до своїх батьків за вищевказаною адресою, де і проживає по теперішній час. Відповідач проживає в Києві, але місце його проживання їй не відоме, він інколи приїжджає додому до її батьків. За таких обставин вона вважає, що сім`я їхня розпалася, примирення між ними не можливе та не доцільне. Спільно нажитого майна,яке б підлягало поділу з відповідачем у них немає . Спору щодо місця проживання дітей у них з відповідачем не має. Згідно до ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст. 110 СК України. Згідно ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Згідно ч. ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. На підставі наведеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-23 00:00:00

21.06.2019 року позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом, в якому просить розірвати шлюбу між ним та відповідачем [PERSON] , зареєстрований 13.08.2014 року у Московському відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції, актовий запис № 939. Посилаючись на те, що між ними відсутнє взаєморозуміння, що привело до втрати почуття кохання та поваги один до одного, шлюбно-сімейні відносини припинені з серпня 2018 року. Від спільного життя з відповідачем мають неповнолітнього сина - [PERSON] , [INFO] , який залишається проживати з відповідачем. Сторони по справі направили суду заяви, в яких просять розглянути справу у їхню відсутність, позивач позовні вимоги підтримав у повному обсязі, відповідач позов визнала у повному обсязі, проти розірвання шлюбу не заперечувала. Відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, та надані докази, прийшов до наступного. Відповідно до ч.4 ст. 200 ЦПК України ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі визнання позову проводиться в порядку, встановленому ст. 206 цього Кодексу. Згідно з ч.4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлено, що сторони знаходяться в зареєстрованому шлюбі з 13.08.2014 року, про що є актовий запис № 939 у Московському відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції, між ними відсутнє взаєморозуміння, що привело до втрати почуття кохання та поваги один до одного, шлюбно-сімейні відносини припинені з серпня 2018 року. Від спільного життя сторони мають неповнолітнього сина - [PERSON] , [INFO] , який залишається проживати з відповідачем. Суд вважає, що подальше збереження шлюбу суперечитиме інтересам сторін. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-23 00:00:00

21.06.2019 року позивач звернувся до суду з цивільним позовом до Прилуцького міськрайонного відділу ДВС Головного територіального управління юстиції в Чернігівській області /далі - відділу ДВС/ про зняття арешту з майна, мотивуючи відсутністю відкритого виконавчого провадження в рамках якого він був накладений. В судове засідання сторони не з`явились, завчасно надіслали до суду клопотання про розгляд справи без їх участі. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи, повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються заявлені вимоги у їх сукупності та взаємозв`язку, об`єктивно оцінивши усі наявні докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення заяви по суті, суд, приходить до висновку про необхідність задоволення позовних вимог з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що рішенням Прилуцького міськрайонного суду від 27.03.2015 було задоволено позовні вимоги ПАТ «Дельта Банк» про стягнення з [PERSON] заборгованості у розмірі 398 315 грн. 72 к. та судових витрат у розмірі 3 654 грн. 00 к. 08.07.2015 року ПАТ «Дельта Банк» звернувся до відділу ДВС з заявою про примусове виконання виконавчого листа №2/742/118/15, який був виданий на виконання вище вказаного судового рішення. 27.07.2015 року державним виконавцем відділу ДВС винесено постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження /а.с.10/. 07.07.2017 року державний виконавець відділу ДВС,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-14 00:00:00

21.06.2019 року позивач звернулася до суду з позовом про стягнення з відповідача нарахованої, але не виплаченої заробітної плати в розмірі 35083 грн. 76 коп., яка виникла станом на червень 2019. В судове засідання позивач подала заяву про розгляд справи без її участі, просила позов задовольнити. Представник відповідача в судове засідання не з`явився, подав до суду відзив на позовну заяву, в якому просив провести розгляд справи за відсутності представника. Фіксування судового засідання технічним записом не здійснювалося відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України. З`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, всебічно та повно дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про задоволення позову з таких підстав. Позивач працювала у відповідача на посаді контролера радіо електронної апаратури та приладів. Статтею 94 КЗпП України, обумовлено, що заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану роботу. Відповідно до ст. 97 КЗпП України, оплата праці працівникам здійснюється в першочерговому порядку. Всі інші платежі здійснюються власником або уповноваженим ним органом після зобов`язань щодо оплати праці. Згідно довідки ПрАТ «ЧеЗаРа» від 27.06.2019 року №466/155 вбачається, що нарахована, але не виплачена заробітна плата [PERSON] станом на 01.06.2019 року складає 35083 грн. 76 коп. Оскільки виплата позивачеві нарахованої, але не виплаченої заробітної плати не була проведена на час розгляду справи, а тому підлягає стягненню в розмірі 35083 грн. 76 коп. станом на 01.06.2019. Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання судових рішень у справах про присудження працівникові виплати заробітної плати, але не більше ніж за один місяць. Таким чином, слід допустити рішення в частині стягнення заробітної плати у межах суми платежу за один місяць негайному виконанню. Також з відповідача на користь держави слід стягнути судові витрати в розмірі 768 грн. 40 коп.

Outcome: approved