Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-12 00:00:00

20 грудня 2013 року позивач звернувся до Шевченківського районного суду Харківської області із позовом до [PERSON] про встановлення місця проживання їх малолітньої доньки - [PERSON], [INFO], разом із ним за адресою: [ADDRESS]. В обгрунтування доводів зазначає, що перебував в громадянському шлюбі з відповідачем. Від даного шлюбу сторони мають доньку - [PERSON]. У вересні 2012 року сторони розійшлися через різні погляди на життя та виховання доньки, при цьому донька залишилася проживати з позивачем за адресою: [ADDRESS]. Відповідач по справі проживає в місті Чугуїв, де працює. У вересні місяці 2013 року відповідач забрала дитину та мешкає зараз в місті Чугуїв, працює в магазині ТОВ «ДАРС-Д» продавцем позмінно. При цьому дитина відвідує группу дитячого садка № 8 міста Чугуїв при Клугіно-Башкирівській школі. До теперішнього часу позивач з відповідачем не дійшли згоди щодо місця проживання доньки. Позивач не згоден, щоб малолітня дитина проживала з відповідачем по справі та наполягає на визначенні місця проживання разом з ним, оскільки дитина не отримує від матері належної уваги та піклування, харчування та турботи, не зважає на інтереси дитини, її бажання, прихильності та душевний стан. В судовому засіданні представник позивача за довіреністю позов підтримала в повному обсязі та наполягала на його задоволенні. Відповідач та її представник за довіреністю в ході судового розгляду подали зустрічну позовну заяву (а.с.60-64), в прийнятті якої до спільного розгляду судом було відмовлено (а.с.69), в судовому засіданні заперечували проти позову та пояснили, що дитині з матір'ю жити краще, оскільки дочка отримує любов і підтримку, вона постійно займається її вихованням, духовним розвитком, забезпечує матеріальні потреби. При цьому сама відповідач працює, дочка відвідує дитячий садок, до садочку її приводять та забирають відповідач та бабуся з боку відповідача. Відповідач, посилаючись на Декларацію прав дитини, стверджує, що малолітня дитина, крім випадків, коли є виняткові обставини, не повинна бути розлучена з матір'ю. Представник третьої особи - органу опіки та піклування Шевченківської районної державної адміністрації в судовому засіданні пояснив, що ніяких виняткових обставин для розлучення малолітньої дитини з рідною матір'ю немає, мати опікується донькою, займається вихованням, піклується про її здоров'я. Отже, вважає за доцільне визначити місце проживання малолітньої [PERSON] разом з матір'ю. Суд, перевіривши матеріали справи, заслухавши пояснення сторін їх представників, показання свідків, третьої особи вважає, що у задоволенні позовних вимог необхідно відмовити з наступних підстав. Судом установлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Відповідно до ст. 160 СК України місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків, статтею 161 цього Кодексу визначено, що якщо мати та батько , які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов'язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров'я та інші обставини, що мають істотне значення. Позивач з 2007 року по вереснь 2012 року проживав в громадянському шлюбі з відповідачкою по справі - [PERSON]. Від даного шлюбу сторони мають доньку - [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER], виданим відділом реєстрації актів цивільного стану Шевченківського районного управління юстиції Харківської області від 28.04.2009 року, згідно якого позивач записаний батьком дитини. Під час проживання в громадянському шлюбі весь час сторони проживали за адресою: [ADDRESS] разом із матір'ю позивача - [PERSON] та її чоловіком [PERSON]. У вересні 2012 року сторони розійшлися через різні погляди на життя та виховання доньки, при цьому позивач в позові і його представник стверджує, що донька залишилася проживати з позивачем, однак з довідки ОСББ «Вітязь-126» № 48 від 24.01.2013 року вбачається, що позивач і її дочка постійно проживає в [ADDRESS], однак не зареєстровані (а.с.59). З довідки Шевченківської селищної ради Харківської області від 08.10.2013 року вбачається, що сторони та їх дочка зареєстровані в [ADDRESS] (а.с 9) Позивач звертався до органу опіки та піклування Шевченківської районної державної адміністрації з приводу визначення місця проживання малолітньої доньки разом з ним, але розпорядженням голови Шевченківської районної державної адміністрації від 04.12.2013 року № 420 йому було відмовлено в задоволенні даних вимог та рекомендовано визначити спосіб участі у вихованні доньки (а.с.25), в судовому засіданні представник третьої особи також заперечував проти позову позивача. Судом встановлено, що відповідач працює продавцем ТОВ «ДАРС-Д» і отримує стабільну заробітну плату, за місцем роботи характеризується позитивно (а.с.50,53), дочка відвідує Чугуївський дошкільний навчальний заклад (ясла-садок) № 8 з 17.09.2013 року по теперішній час (а.с. 52, 57) З характеристики, наданої завідувачем дитячого садку, вбачається, що дівчинку регулярно приводять до садочку та забирають її мати та бабуся з боку матері, дівчинка завжди охайна і чисто одягнена. З акту обстеження умов проживання відповідача від 25.11.2013 року, проведеного спеціалістами служби у справах дітей Чугуївської міської адміністрації, вбачається, що відповідачем створено всі необхідні умови для проживання та розвитку дитини (а.с. 49). Викладене також підтверджено в судовому засіданні показаннями свідка [PERSON], яка зазначила, що дитиною опікується тільки мати, батько її вихованням не займається, інколи відповідач надає дитину матері позивача за її проханням. Свідки зі сторони позивача [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] пояснили, що знають позивача і його матір - [PERSON] і малолітня онука [PERSON] періодично проживає як з нею, так і зі своєю матір'ю . В період, коли дівчинка проживала у [ADDRESS] в бабусі [PERSON] , до дитячого садку її водили та забирали лише бабуся та матір - відповідач за справою, а не батько. Декларація прав дитини від 20 листопада 1959 року містить принцип 6, за яким дитина може бути розлучена з матір'ю лише у винятковій ситуації , тобто перевага надається матері. Відповідно до ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень. Позивачем не доведено , що в даному випадку існує виняткова ситуація, за якої малолітня дитина повинна бути розлучена з матір'ю. Посилання позивача на те, що він має кращі матеріально-побутові умови, ніж відповідач, яка проживає в орендованій квартирі, судом не сприймаються до уваги з вищевикладеного, крім того, у його особистій приватній власності будь-якого житла також не має і як доказ своє матеріальної спроможності він надає як свою довідку про заробітну плату, так і довідки про заробітну плату своєї матері [PERSON] та її чоловіка [PERSON] Згідно норм статті 161 СК України, суд не може передати дитину для проживання з тим із батьків, хто не має самостійного доходу, зловживає спиртними напоями або наркотичними засобами, може своєю аморальною поведінкою зашкодити розвиткові дитини. Суду не доведено, що відповідачка по справі зловживає спиртними напоями або наркотичними засобами чи має аморальну поведінку, тому суд з врахуванням обставин по справі, думки представника органа опіки і піклування Шевченківської РДА вважає за необхідне в задоволенні позовних вимог відмовити. Враховуючи зазначене,

Outcome: dismissed