overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-04 00:00:00

21 квітня 2016 року представник ПАТ КБ «Приватбанк» звернувся до Самарського районного суду м. Дніпропетровська із позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. Свої позовні вимоги представник позивача обґрунтував тим, що відповідно до договору від 03.01.2012 року відповідач [PERSON] отримала кредит у розмірі 5000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. У порушення умов договору відповідач зобов'язання за вказаним договором не виконала. У зв'язку з зазначеними порушеннями зобов'язань за кредитним договором відповідач станом на 29.02.2016 року має заборгованість - 11195,59 грн., що складається з 4873,39 грн. - заборгованість за кредитом, 5312,89 грн. - заборгованість за процентами за користування кредитом, 1009,31 грн. - штраф. Представник позивача просить стягнути з відповідача на користь ПАТ КБ «Приватбанк» заборгованість за кредитним договором у розмірі 11195,59 грн. та судові витрати по справі, що складаються із судового збору у сумі 1378 грн. Представник позивача у судове засідання не з'явився, надав суду заяву про розгляд справи у його відсутності, в якій підтримав позов у повному обсязі та просив його задовольнити. Відповідач у судове засідання не з'явилася, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, причина неявки суду невідома, у зв'язку з чим суд вважає можливим застосувати положення ст.224 ЦПК України та розглянути справу заочно. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк зобов'язується надати грошові кошти (кредит) громадянину у розмірі та на умовах, встановлених договором, а громадянин зобов'язується повернути кредит та сплатити відсотки. В судовому засіданні встановлено, що відповідно до договору від 03.01.2012 року відповідач [PERSON] отримала кредит у розмірі 5000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки (а.с. 5-7). Однак, відповідач зобов'язань за договором по погашенню кредиту, сплати процентів за користування кредитом не виконує, в результаті чого станом на 29.02.2016 року має заборгованість - 11195,59 грн., що складається з 4873,39 грн. - заборгованість за кредитом, 5312,89 грн. - заборгованість за процентами за користування кредитом, 1009,31 грн. - штраф (а.с. 3-4). Враховуючи викладене, суд вважає за необхідне стягнути на користь ПАТ КБ «Приватбанк» заборгованість за кредитним договором у сумі 11195,59 грн., а також судовий збір в сумі 1378 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-13 00:00:00

21 квітня 2016 року Солом'янським районним судом міста Києва вказана справа була розглянута та було ухвалено рішення, відповідно до якого позовні вимоги задоволено. Оскільки, при постановленні рішення не було вирішено питання щодо судових витрат відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України, по даній справі має бути постановлено додаткове рішення. Відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої постановлено рішення, суд присуджує з другої сторони всі судові витрати. По даній справі позивачем було сплачено судовий збір в розмірі 3 654 грн., дана сума має бути стягнута з відповідача на користь позивача. Відповідно до ст. 220 ч. 1 п. 1 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою осіб, які беруть участь у справі, чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо стосовно якої-небудь позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення. Враховуючи викладене та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-06 00:00:00

21 квітня 2016 р. позивачка звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення аліментів на неповнолітню дитину. Згодом, уточнивши позовні вимоги, вказала наступне. Вона з відповідачем перебувала у зареєстрованому шлюбі з 12 вересня 2001 року, який було розірвано 13 грудня 2011 р. згідно свідоцтва про розірвання шлюбу, виданого Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Купянську реєстраційної служби Купянського міськрайонного управління юстиції Харківської області. Не перебуваючи з відповідачем у зареєстрованому шлюбі у них народилась дитина - [PERSON], [INFO]. Позивачка вказує на те, що відповідач у добровільному порядку відмовляється надавати матеріальну допомогу на неповнолітню дитину, чим ставить її в скрутне матеріальне становище, в звязку з чим вона змушена була звернутися до суду з цим позовом, де просить стягувати з відповідача аліменти на її користь на утримання неповнолітньої доньки в твердій грошовій сумі у розмірі 900 грн. щомісяця, та до повноліття дитини. В судовому засіданні позивачка уточнені позовні вимоги підтримала в повному обсязі, та просить їх задовольнити. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнає в повному обсязі. Перевіривши матеріали справи, дослідивши надані докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що сторони перебували в шлюбі з 12 вересня 2001 року, який було розірвано 13 грудня 2011 р. згідно свідоцтва про розірвання шлюбу, виданого Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Купянську реєстраційної служби Купянського міськрайонного управління юстиції Харківської області (а.с. 6). Відповідач [PERSON]є батьком неповнолітньої дитини [PERSON], [INFO], яка проживає разом з позивачкою за адресою: Харківська область, [ADDRESS], та знаходиться на її утриманні (а.с. 4). Згідно ст.180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоровя та матеріальне становище дитини; стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення. Згідно ст. 184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. З урахуванням вищевказаного, суд вважає можливим стягувати з відповідача аліменти на утримання неповнолітньої дитини [PERSON] в твердій грошовій сумі у розмірі 900 грн. щомісяця, та до повноліття дитини. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 367 ЦПК України рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць підлягає до негайного виконання. Згідно з ч. 3 ст. 88 ЦПК України, ст. 4 ЗУ «Про судовий збір», з відповідача на користь держави необхідно стягнути судовий збір у сумі 551,20 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-24 00:00:00

21 квітня 2017 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON], в якій просить розірвати шлюб. Позов мотивовано тим, що 26 лютого 1985 року він зареєстрував шлюб з відповідачем. Шлюб зареєстровано відділом державної реєстрації актів цивільного стану Куйбишевського районного управління юстиції у м.Донецьку, актовий запис №167. Від шлюбу неповнолітніх дітей не мають. Спільне життя з відповідачем не склалося. Подружні відносини припинені з 2010 року через різні погляди на сімейне життя. Сторони спільне господарство не ведуть, спільного бюджету не мають. Спору про розділ майна, що є сумісною власністю не виникає. В звязку з цим позивач просить суд розірвати шлюб. В судове засідання позивач та відповідач не зявились, надали суду письмові заяви про розгляд справи за їх відсутності, позовні вимоги позивач підтримав в повному обсязі, відповідач визнав повністю та не заперечував проти їх задоволення. Згідно з ч.4 ст.174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд дослідивши матеріали цивільної справи, вважає що заявлений позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що позивач та відповідач перебувають у шлюбі з 26 лютого 1985 року. Шлюб зареєстровано відділом державної реєстрації актів цивільного стану Куйбишевського районного управління юстиції у м.Донецьку, актовий запис №167 (а.с.5). Від даного шлюбу неповнолітніх дітей сторони не мають . Спору про поділ майна, що є спільною власністю на даний час немає. В сім'ї позивача та відповідача подружні відносини припинені з 2010 року через різні погляди на сімейне життя. Сторони проживають за різними адресами. Враховуючи ці обставини суд вважає, що родина розпалась остаточно, відновлення подружніх відносин неможливе, оскільки подальше спільне життя і збереження шлюбу буде суттєво суперечити інтересам сторін. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-03 00:00:00

21 квітня 2017 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON], в якому просить з урахуванням уточнень від 04 липня 2017 року стягнути з відповідача на його користь аліменти у розмірі 1/6 частини всіх видів заробітку (доходу) на його утримання у звязку із продовженням навчання. Позов мотивовано тим, що позивач є рідним сином відповідача, продовжує навчання на першому курсі юридичного факультету Дніпропетровського національного університету імені [PERSON], у звязку з цим потребує матеріальної допомоги від батьків. Відповідач добровільно матеріальну допомогу на утримання дитини не надає. У судове засідання позивач не зявився. Від представника позивача до суду надійшла письмова заява про розгляд справи за його відсутності, уточнені позовні вимоги підтримав. Відповідач в судове засідання не зявився, надав суду письмову заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги визнав. Суд дослідивши матеріали цивільної справи, вважає що заявлений позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що позивач є сином відповідача, що підтверджується повторно виданим свідоцтвом про народження виданим відділом державної реєстрації актів цивільного стану по м.Павлограду Павлоградського міськрайонного управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис № 255 (а.с.5). Як вбачається з довідки від 13 квітня 2017 року вих.№ 87300-2802, виданої Дніпропетровським національним університетом імені [PERSON], [PERSON] дійсно є студентом 1 курсу юридичного факультету денної форми навчання (а.с.8). Відповідно до вимог ст. 199 Сімейного кодексу України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу, право на утримання припиняється у разі припинення навчання, право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Відповідно до вимог ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу, при визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Стаття 198 Сімейного кодексу України покладає обовязок щодо утримання своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть таку матеріальну допомогу надавати, на обох батьків. У відповідності до п.3 ст.88 ЦПК України, суд стягує з відповідача на користь держави судовий збір.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-04 00:00:00

21 квітня 2017 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON], в якому просить стягнути з відповідача на його користь аліменти у розмірі 1/6 частини всіх видів заробітку (доходу) на його утримання. Позов обґрунтовано тим, що позивач є батьком відповідача, є непрацездатним за віком. Матеріальну допомогу відповідач на утримання непрацездатного батька добровільно не надає. У судове засідання позивач та відповідач не зявились, надали суду письмові заяви про розгляд справи за їх відсутності, позовні вимоги позивач підтримав в повному обсязі, відповідач визнав. Суд дослідивши матеріали цивільної справи, вважає що визнання відповідачем позову не суперечить закону, не порушує права та інтереси інших осіб, тому може бути визнаний судом. Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що відповідач є сином позивача, що підтверджується свідоцтвом про народження повторно виданим Павлоградським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис № 128 (а.с.6). Згідно довідки № 4420 від 26.06.2017 року, виданої ПрАТ «ДТЕК Павлоградвугілля» сукупний дохід відповідача за шість місяців складає 83279 грн. 46 коп., з них сплачені аліменти 18234 грн. 84 коп.. Позивачу, який є інвалідом третьої групи, на час розгляду справи виповнилось 68 років. Він є непрацездатним та потребує матеріальної допомоги. Відповідно до ч.1 ст. 202 Сімейного кодексу України повнолітні дочка, син зобов'язані утримувати батьків, які є непрацездатними і потребують матеріальної допомоги. Відповідно до ч.ч.1,2 ст. 205 Сімейного кодексу України суд визначає розмір аліментів на батьків у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) з урахуванням матеріального та сімейного стану сторін. При визначенні розміру аліментів та додаткових витрат суд бере до уваги можливість одержання утримання від інших дітей, до яких не пред'явлено позову про стягнення аліментів, дружини, чоловіка та своїх батьків. Вивчивши обставини справи та дослідивши письмові докази, суд приходить до висновку, про необхідність стягнення щомісячно з [PERSON] на користь [PERSON] аліментів на його утримання, як непрацездатного батька. У відповідності до п.3 ст.88 ЦПК України, суд стягує з відповідача на користь держави судовий збір.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-14 00:00:00

21 квітня 2017 року [PERSON] звернулась до суду з заявою про надання права на шлюб з [PERSON], [INFO]. Свої вимоги обґрунтовує тим, що чекають на спільну дитину, вагітність 28 тижнів, задля створення сім'ї бажають зареєструвати шлюб, але не можуть цього зробити, оскільки вона не досягла шлюбного віку, тому просить надати їй право на шлюб з [PERSON] До проведення судового засідання заявник [PERSON] подала до суду письмову заяву, просила справу розглядати у її відсутності, заяву підтримує повністю, просить заяву задовольнити. До проведення судового засідання заінтересовані особи: [PERSON], [PERSON] подали до суду письмові заяви, просили справу розглядати у їхній відсутності, заяву підтримують повністю, просять заяву задовольнити. Представник Нововолинського міського відділу ДРАЦС Головного територіального управління юстиції у Волинській області в судове засідання не з'явився з невідомих суду причин, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про причини неявки в судове засідання не повідомив. Дослідивши матеріали справи в їх сукупності, суд дійшов висновку, що є всі підстави для задоволення заяви в зв'язку з наступним. Заявник [PERSON] народилась [INFO], що стверджується копією паспорта та копією свідоцтва про народження (а.с.4,5), на час розгляду справи їй виповнилось 17 років, тобто вона не досягла шлюбного віку. Відповідно до ст.22 Сімейного кодексу України шлюбний вік для чоловіків та жінок встановлюється у вісімнадцять років. Частиною другою статті 23 Цього кодексу передбачено, що за заявою особи, яка досягла шістнадцяти років, за рішенням суду їй може бути надано право на шлюб, якщо буде встановлено, що це відповідає її інтересам. Як вбачається з довідки Нововолинської ЦМЛ №71 від 21.04.2017 року [PERSON] перебуває на обліку по вагітності в жіночій консультації, термін вагітності 28 тижнів (а.с.9). В судовому засіданні встановлено, що заявник [PERSON] до народження дитини має намір зареєструвати шлюб з [PERSON], [INFO] та проживати разом з ним офіційно однією сім'єю. Враховуючи наведене, суд вважає, що реєстрація шлюбу відповідатиме інтересам заявника, а заяву обґрунтованою і такою, що підлягає до задоволення.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-11 00:00:00

21 квітня 2017 року [PERSON] звернулась до суду з позовом. Вимоги обгрунтовує тим, що від шлюбу з відповідачем, має малолітню дочку [PERSON], [INFO], яка на даний час знаходиться лише на її утриманні через відокремлене від сім'ї проживання її батька та відсутності матеріальної допомоги з його боку. У зв'язку з цим, просила стягнути з відповідача аліменти на утримання дочки у розмірі 1/3 частини заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Позивач у судове засідання не з'явилася, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином. У судовому засіданні представник позивача [PERSON] позовні вимоги підтримала та просила їх задовільнити. Відповідач у судовому засіданні позовні вимоги визнав у повному обсязі. Повідомив, що працює оператором НГВУ «Охтирканафтогаз» ПАТ «Укрнафта», отримує заробітну плату близько 3000 грн. Вказав, що до того часу поки не доведе, що він не є батьком дитини, готовий сплачувати аліменти на її утримання Заслухавши пояснення, дослідивши матеріали справи, суд дійшов таких висновків. Із матеріалів справи вбачається, що з 10 жовтня 2015 року [PERSON], 1993 року народження, та [PERSON], 1995 року народження, перебувають у зареєстрованому шлюбі, мають спільну дочку [PERSON], [INFO]. [PERSON] разом із дитиною проживає по [ADDRESS] [PERSON] проживає по [ADDRESS] працює оператором НГВУ «Охтирканафтогаз» ПАТ «Укрнафта». Встановивши зазначені обставини та оцінивши наявні у матеріалах справи докази, суд вважає, що малолітня дочка сторін потребує матеріальної допомоги на своє утримання, а в силу ст.180 СК України відповідач, як її батько, може і зобов'язаний утримувати свою дитину шляхом сплати щомісячно аліментів на користь матері дитини. Враховуючи, як того вимагають положення ст.182 СК України, матеріальне становище дитини, платника аліментів (наявність сталого заробітку, задовільний стан здоров'я, відсутність інших утриманців) та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-13 00:00:00

21 квітня 2017 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON], в якій просить розірвати шлюб. Позов мотивовано тим, що 25 квітня 2015 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем. Шлюб зареєстровано відділом державної реєстрації актів цивільного стану по Павлоградському району реєстраційної служби Павлоградського міськрайонного управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис №79. Від даного шлюбу сторони мають неповнолітню дитину - [PERSON], [INFO]. Спільне життя з відповідачем не склалося. Подружні відносини припинені з червня 2016 року через різні погляди на сімейне життя. Сторони спільне господарство не ведуть, спільного бюджету не мають. Спору про розділ майна, що є сумісною власністю не виникає. В звязку з цим позивач просить суд розірвати шлюб. Позивач у судове засідання не зявився, надав суду заяву, згідно якої просить суд розглянути справу у його відсутність, позовні вимоги підтримав. Відповідач у судове засідання не зявився, про час і місце судового засідання повідомлявся належним чином, причину неявки суду не повідомив, заяви про розгляд справи за його відсутності не надав. Суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Суд дослідивши матеріали цивільної справи, вважає що заявлений позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що позивач та відповідач перебувають у шлюбі з 25 квітня 2015 року. Шлюб зареєстровано відділом державної реєстрації актів цивільного стану по Павлоградському району реєстраційної служби Павлоградського міськрайонного управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис №79 (а.с.4). Від даного шлюбу сторони мають неповнолітню дитину - [PERSON], [INFO] (а.с.5). Спору про поділ майна, що є спільною власністю на даний час немає. В сім'ї позивача та відповідача подружні відносини припинені з червня 2016 року через різні погляди на сімейне життя. Сторони проживають за різними адресами. Враховуючи ці обставини суд вважає, що родина розпалась остаточно, відновлення подружніх відносин неможливе, оскільки подальше спільне життя і збереження шлюбу буде суттєво суперечити інтересам сторін. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-23 00:00:00

21 квітня 2017 року [PERSON] звернулась до суду з позовом про розірвання шлюбу, який укладений з відповідачем [PERSON] 27 травня 2007 року в відділі реєстрації актів цивільного стану Нововолинського міського управління юстиції Волинської області. Від спільного шлюбу подружжя має двох малолітніх дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що подружнє життя з відповідачем не склалось через відсутність взаєморозуміння між ними, розходження поглядів на сімейні відносини та сімейні обов'язки з ведення спільного господарства та виховання дітей. Позивач вказує, що з жовтня 2016 року спільне господарство не ведеться, фактичні шлюбні відносини припинені. Позивач зазначає, що збереження сім`ї неможливе та суперечить їхнім інтересам. Щодо місцяпроживання дітей і розподіл спільного майна суперечок немає. Просить розірвати шлюб між нею та відповідачем. Позивач [PERSON] до проведення судового засідання подала до суду письмову заяву, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить справу розглянути у її відсутності, позов задовольнити. Відповідач [PERSON]. до проведення судового засідання подав до суду письмову заяву, просив справу розглядати у його відсутності, позов визнає в повному обсязі, не заперечує щодо його задоволення. Згідно з ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до ст.112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи визнання позову відповідачем, що визнання позову відповідачем не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, та наявність законних підстав для розірвання шлюбу, суд позов задовольняє і розриває шлюб між позивачем [PERSON] та відповідачем [PERSON]

Outcome: approved