Jurisdiction: civil
Date: 2019-06-24 00:00:00

20 травня 2019 року [PERSON] звернувся до суду із позовною заявою до [PERSON] , у якій просить розірвати шлюб, зареєстрований між ним та відповідачем 28 березня 2018 року у Балаклійському районному відділі державної реєстрації актів цивільного Головного територіального управління юстиції у Харківській області, актовий запис № 32. Обґрунтовуючи позовні вимоги вказав, що спільне життя не склалось через відсутність взаєморозуміння. Вони проживають окремо, шлюбні стосунки між ними припинені із серпня 2018 року. Від шлюбу вони мають малолітнього сина [PERSON] , [INFO] . Між сторонами відсутнє взаєморозуміння, між ними виникають сварки. Примирення і збереження шлюбу позивач вважає неможливими. Позивач у судове засідання не з`явився, подав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав. Відповідач у судове засідання не з`явилась, до суду надала заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги визнала у повному обсязі. Дослідивши матеріали справи, беручи до уваги визнання позову відповідачем, суд приходить до висновку про задоволення позову виходячи з таких підстав. Відповідно до ч. 1ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ч. 1ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судом встановлені такі обставини і визначені відповідні до них правовідносини. 28 березня 2018 року між [PERSON] , [INFO] , і [PERSON] , [INFO] , у Балаклійському районному відділі державної реєстрації актів цивільного Головного територіального управління юстиції у Харківській області, актовий запис № 32 було зареєстровано шлюб (а.с. 11). Від цього шлюбу сторони мають малолітнього сина [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 27.02.2013р. (а.с.10) За час подружнього життя сторонами не створено дружньої родини. Спільне життя не склалось через відсутність взаєморозуміння. Фактично шлюбні відносини припинені із серпня 2018 року. Враховуючи зазначені обставини, суд дійшов висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання позову відповідачем суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Згідно ст. 51 Конституції України, ст. 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування до шлюбу не допускається. За змістом ст.112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них або інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Як убачається з матеріалів справи, позивачем за подання до суду позовної заяви сплачено 768,40 гривень судового збору (а.с. 1). Згідно ч.1 ст. 142 ЦПК України, ч. 3ст. 7 Закону України «Про судовий збір», у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Беручи до уваги вищенаведене, підлягають поверненню позивачу з державного бюджету 384,20 гривень, що дорівнює 50-ти відсоткам судового збору, сплаченого позивачем при поданні позову (768,40 х 0,5 = 384,20). Понесені позивачем витрати зі сплати судового збору у сумі 384,20 гривень відповідно до ст. 141 ЦПК України стягуються з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved