Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-09 00:00:00

19 травня 2021 року до Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області надійшла позовна заява [PERSON] , де позивач просить ухвалити судове рішення, яким зобов`язати відповідача неухильно виконувати встановлений рішенням №444 від 23.11.2020 Виконавчого комітету Жовтоводської міської ради графік побачень відповідача із сином [PERSON] , а саме: кожного понеділка, середи з 16 год. 00 хв. до 20 год. 00 хв., кожної п`ятниці з 16 год. 00 хв. до 14 год. 00 хв. суботи, за місцем проживання батька: [ADDRESS] , без присутності матері та передавати сина у визначений час, за місцем проживання матері - [ADDRESS] . Свої вимоги позивачка мотивувала тим, що з 11.10.2014 року вона перебувала у шлюбі з [PERSON] . Від шлюбу у них [INFO] народився син [PERSON] . Спільне життя у них з відповідачем не склалося, рішенням Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області від 29.08.2018 року шлюб був розірваний. Оскільки сторони не дійшли згоди щодо місця проживання дитини, то рішенням виконавчого комітету Жовтоводської міської ради №27 від 23.01.2020 року та №374 від 21.10.2020 року визначено місце проживання малолітньої дитини разом з матір`ю [PERSON] за адресою: [ADDRESS] . Крім того, за заявою відповідача та позивача рішенням виконавчого комітету Жовтоводської міської ради №444 від 23.11.2020 року також було визначено дні побачень відповідачу із сином кожного понеділка, середи з 16 год. 00 хв. до 20 год. 00 хв., кожної п`ятниці з 16 год. 00 хв. до 14 год. 00 хв. суботи, за місцем проживання батька: [ADDRESS] , без присутності матері та за умови, що батько самостійно, у визначений час, передає дитину за місцем проживання матері - [ADDRESS] . Відповідач не оскаржив зазначені вище рішення органу опіки та піклування і не зважаючи на норми закону, ігнорує їх та всупереч вимогам рішень виконкому, які є обов`язковими постійно порушує графік побачень і не повертає позивачу дитину. Позивач приходила до відповідача з проханням віддати їй дитину, однак відповідач кожного разу придумував нові відговорки та наголошував, що для нього рішення виконавчого комітету нічого не означають і він їх не буде виконувати. При цьому всі перемовини проходили в образливій формі, через приниження позивачки та її гідності. До того ж, щоб позивачка не мала можливості забирати дитину з садочка, навіть у дні, які визначені їй виконкомом, відповідач забирав дитину о 12 або 13 годині, чим порушував режим, встановлений садочком, позбавляючи дитину права на дошкільну освіту. За захистом своїх прав позивач була вимушена неодноразово звертатись до правоохоронних органів, органу опіки та піклування та адміністрації садочка, і кожного разу отримувала відповідь, що рішення органу опіки та піклування несуть лише рекомендований характер, тому пропонували звернутись до суду. Навіть коли приїздила поліція на виклик позивача до відповідача, він не пускав її до квартири, щоб вона могла оглянути дитину, поговорити з нею. На її дзвінки відповідач найчастіше не відповідає, а коли відповідає, то не дає трубку дитині. Позивач отримує душевні страждання у зв`язку з ситуацією, що склалася, постійно нервує, що відображається на її емоційному та психологічному стані. Оскільки відповідач не виконує рішення виконавчого комітету та не визнає рішення таким, що є обов`язковим для виконання, не повертає дитину за місцем проживання матері, позивач вважає за необхідне захистити свої права як матері і просити суд зобов`язати відповідача чітко виконувати встановлений графік побачень та повертати дитину матері в день і час, визначений виконавчим комітетом Жовтоводської міської ради №444 від 23.11.2020 року. Крім того, оскільки відповідач ухиляється від виконання рішення виконавчого комітету Жовтоводської міської ради, то у відповідності до норм ч.2 ст.158 СК України, на думку позивача, вона має право на відшкодування моральної шкоди. Просить суд стягнути з [PERSON] на її користь компенсацію моральної шкоди у розірі 8000 грн. Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 19.05.2021 року, головуючим по зазначеній справі було визначено суддю Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області Гусейнова К.А. Ухвалою Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області від 27.05.2021 року по справі відкрито провадження в порядку загального позовного провадження. 28.07.2021 року відповідач [PERSON] звернувся до Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області із зустрічним позовом до [PERSON] , в якому просив постановити рішення, яким змінити визначене рішенням виконкому Жовтоводської міської ради 21.10.2020 року №374 місце проживання неповнолітнього [PERSON] , [INFO] , разом з матір`ю [PERSON] за адресою: [ADDRESS] , та визначити місце проживання неповнолітнього [PERSON] разом із батьком [PERSON] за адресою: [ADDRESS] . Також, просив призначити [PERSON] дні побачень з неповнолітнім [PERSON] за наступним графіком: кожного понеділка та середи з 16:00 до 20:00 год., кожної п`ятниці з 16:00 до 14:00 год. суботи за місцем проживання матері по [ADDRESS] , без присутності батька за умови, що мати самостійно в зазначений час передає дитину за місцем проживання батька по [ADDRESS] . Судові витрати за зустрічним позовом просив віднести за рахунок позивача. Свої вимоги [PERSON] обґрунтовує тим, що сторони є колишнім подружжям, шлюб між якими розірвано рішенням Жовтоводського міського суду від 29.08.2018 року. Оскільки сторони не знайшли спільної мови у вихованні неповнолітнього [PERSON] , участь батька у вихованні дитини було визначено рішенням виконкому Жовтоводської міської ради №444 від 23.11.2020 року. Позивач за зустрічним позовом зазначає, що вищезазначене рішення ним дійсно не виконувалось та в установлені строки не оскаржувалось з таких підстав: встановлений графік зустрічей з дитиною не відповідав можливостям позивача, оскільки не враховано його зайнятість на роботі; встановленого графіку зустрічей сторони взагалі не дотримувались із початку його встановлення; неповнолітній [PERSON] за власним бажанням відмовлявся залишати помешкання позивача та категорично відмовляється повертатись до матері у квартиру по [ADDRESS] , про що останній відомо. Однак відповідачка не бажала почути думку дитини та відхиляла її. На рахунок підтвердження прихильності дитини до кожного з батьків, позивач надає протокол психологічної діагностики [PERSON] , згідно з яким надано висновок психолога [PERSON] , що у вихованні дитини батько відіграє найважливішу роль, являється підтримкою, прикладом та найкращим другом для дитини. Позивач зазначає, що ним створено належні умови для проживання, виховання, навчання та зростання неповнолітнього [PERSON] у житловій квартирі за адресою: [ADDRESS] , яка на праві спільної часткової власності належить [PERSON] . Позивач також зазначає, що приймає активну участь у матеріальному утриманні неповнолітнього сина, дитина перебуває на його повному утриманні. Ухвалою Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області від 28 липня 2021 року зустрічний позов [PERSON] до [PERSON] , третя особа орган опіки та піклування Жовтоводської міської ради, про зміну місця проживання дитини та призначення побачень з дитиною було об`єднано в одне провадження з первісним позовом. Від відповідача за зустрічним позовом [PERSON] на адресу Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області надійшов відзив на зустрічну позовну заяву, в якому вона зазначає, що зустрічна позовна заява не підлягає задоволенню та надає наступні пояснення. При народженні їхнього сина [PERSON] у дитини була виявлена вроджена вада. [PERSON] неухильно дотримувалась рекомендацій щодо хірургічного лікування в ранньому віці, було проведено дві операції. 20.08.2020 року лікарем-урологом було рекомендовано проведення третьої операції, однак [PERSON] був категорично проти. Через небажання [PERSON] медична допомога їхньому синові досі не надана. Зазначає також, що в зустрічному позові [PERSON] посилається на норми сімейного кодексу, що стосуються дитини, що досягла десяти років, в той час як їхній син [INFO] . Крім того, в зустрічній позовній заяві позивач вказує, що працює на ПрАТ «Гарант Метиз Інвест». Однак, за повідомленням ПрАТ «Гарант Метиз Інвест» від 28.08.2021 року [PERSON] працював на підприємстві з 19.07.2021 року по 08.11.2021 року, був звільнений за прогул без поважних причин п.4 ст.40 КЗпП України. Крім того, [PERSON] має заборгованість по аліментам, яка станом на серпень 2021 року складає 47186,67 грн. Відповідач за зустрічним позовом зазначає, що працює в КНП «Жовтоводська міська лікарня» Жовтоводської міської ради, має стабільний дохід, позитивну характеристику з місця роботи. Крім того, в лютому 2021 року їй стало відомо, що [PERSON] побив жінку та вироком Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області був засуджений за ч.1 ст.125 КК України. Ухвалою Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області від 03.09.2021 року підготовче провадження по справі було закрито та призначено справу до судового розгляду по суті. У зв`язку з закінченням терміну повноважень судді Гусейнова К.А., 05.10.2021 року проведено повторний автоматизований розподіл зазначеної справи, відповідно до якого головуючим по справі визначено суддю Крамар О.М. Ухвалою Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області від 08.10.2021 року суддею Крамар О.М. прийнято вищезазначену цивільну справу до свого провадження та призначено до судового розгляду по суті. В судовому засіданні позивач за первісним позовом [PERSON] позов підтримала з підстав, в ньому зазначених. Зазначила, що зустрічний позов не визнає. Пояснила, що з відповідачем перебувала у шлюбі, у 2018 році шлюб між ними було розірвано. Оскільки вони не дійшли спільної думки щодо місця проживання дитини, звернулись до органу опіки та піклування. Рішенням виконавчого комітету Жовтоводської міської ради було визначено дні побачень з дитиною [PERSON] , однак батько дитини графіку не дотримувався, не хотів повертати дитину з побачень, казав, що дитина не хоче бачити матір і не хоче з нею проживати. Відповідач за первісним позовом забрав дитину та не дає спілкуватись взагалі, вже п`ять місяців вона не бачила дитину. Дитина неодноразово хворіла, однак вона не має можливості бачити дитину. Їхній син пішов в перший клас, але вона не знає наскільки дитина підготовлена до школи. Батько дитини не дає їй можливості бачити дитину та приймати участь у її вихованні. Також [PERSON] заперечує проти повторної операції, яка була призначена дитині лікарем. Крім того, батько дитини не працює. Пояснила також, що по відеозв`язку вони з дитиною не спілкуються, тільки по телефону через батька один раз на день. Батько дитини часто не кличе дитину до телефону під різними приводами. Бувало, що вона не могла додзвонитись до дитини тиждень. Дитина не говорить їй, що не хоче проживати з матір`ю, однак в присутності батька каже, що не піде до неї. Вважає, що дитина від неї відвикла, оскільки вони спілкуються тільки по телефону. Побачити дитину вона може тільки після школи 5 хвилин, потім батько забирає дитину і везе до себе додому. Позивач за первісним позовом вважає, що дитина повинна проживати разом з матір`ю, не заперечує проти побачень дитини з батьком. Просить задовольнити первісний позов та відмовити у задоволенні зустрічного позову. Представник позивача за первісним позовом адвокат Абрамов В.В. в судовому засіданні підтримав первісний позов, посилаючись на докази, надані до первісного позову. Відповідач за первісним позовом [PERSON] в судовому засіданні пояснив, що вони з позивачкою проживали у зареєстрованому шлюбі, потім шлюб розірвали. Звернулись до органу опіки та піклування, та комісією було визначено місце проживання дитини разом з матір`ю, оскільки сину не було ще п`яти років. Йому визначили графік побачень з сином, потім дитина не захотіла повертатись до матері. Коли була операція він повністю приймав участь. Неодноразово викликалась поліція, були перевірки, однак він ніяк не впливає на дитину. Дитина може піти до матері в будь-який час, однак дитина сама цього не хоче. Зазначив, що лікарі йому повідомили про необхідність зробити операцію, однак така операція влітку не проводиться. Він дотримується всіх рекомендацій лікарів. Працює він неофіційно. Оскільки дитина проживає разом з ним, то не сплачував заборгованість по аліментам, сам забезпечував дитину всім необхідним. Рішення виконкому він не оскаржував. В нього є свідки, що мати намагалась насильно забрати дитину, а син кричав, що не хоче йти, бо мати кричить. Зазначив також, що з позивачкою за первісним позовом у них склались конфліктні відносини, в присутності дитини відбувались конфлікти та сварки. Емоційний стан дитини під час зустрічей тривожний, бо він вважає, що мати його забере. На даний час дитина проживає разом з ним та його батьками. Син пояснював йому, що не хоче йти до матері, бо там на нього кричать і ніхто не грається з ним. 03.06.2021 року він з сином пішов до поліклініки на вакцинацію. Після цього дитина сказала, що хоче залишитись із ним та він не повернув матері дитину. Відповідач за первісним позовом стверджує, що не перешкоджає спілкуванню дитини з матір`ю, однак дитина не хоче з нею проживати. Представник третьої особи органу опіки та піклування Жовтоводської міської ради виконавчого комітету Жовтоводської міської ради Шостак Т.О. в судовому засіданні зазначила, що позовні вимоги за первісним позовом є обґрунтованими та підлягають задоволенню, оскільки дитина емоційно прив`язана до матері та потребує її уваги. Заперечувала проти задоволення зустрічного позову, як необгрунтованого. В письмових поясненнях, що надійшли до Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області, третя особа, що не заявляє самостійних вимог Орган опіки та піклування виконавчого комітету Жовтоводської міської ради зазначає, що 23.01.2020 року рішенням виконавчого комітету Жовтоводської міської ради визначено місце проживання малолітнього [PERSON] , [INFO] , разом з матір`ю [PERSON] . Рішенням виконавчого комітету Жовтоводської міської ради від 23.11.2020 року №444 вирішувалось питання щодо участі батька дитини [PERSON] у вихованні дитини [PERSON] , а саме було призначено дні побачень з малолітнім сином. До служби у справах дітей виконавчого комітету Жовтоводської міської ради неодноразово надходили як письмові, так і усні звернення позивачки стосовно того, що [PERSON] зловживає своїми батьківськими правами, порушує графік побачень з сином, вчасно дитину не повертає, не по графіку, визначеному рішенням виконкому №444 від 23.11.2020 року забирає та віддає дитину. Служба у справах дітей неодноразово здійснювала перевірку виконання рішення виконавчого комітету Жовтоводської міської ради та встановлено, що [PERSON] систематично порушує рішення виконавчого комітету Жовтоводської міської ради від 23.11.2021 року №444, чинить перешкоди у спілкуванні дитини з матір`ю [PERSON] , про що складено відповідні акти. [PERSON] в категоричній формі відмовляється виконувати рішення виконавчого комітету. На роз`яснення щодо зобов`язання виконання рішення виконкому останній не реагує, до рекомендацій не порушувати законодавство не дослухається. В письмових поясненнях орган опіки та піклування виконавчого комітету Жовтоводської міської ради зазначив, що вважає за можливе задовольнити позовні вимоги за первісним позовом в повному обсязі. Допитана в судовому засіданні свідок [PERSON] дала суду показання про те, що влітку була свідком випадку біля магазину «Шахтар». Вона була на прогулянці, там також прогулювались бабуся з дитиною на велосипеді. В це час під`їхала машина червоного кольору, з неї вискочила дівчина і підбігла до дитини. Дівчина зняла дитину з велосипеду, посадила в машину і вони поїхали. Потім бабуся дитини пояснила їй, що це була мати дитини, але чому вона забрала дитину таким чином їй не відомо. Допитана в судовому засіданні свідок [PERSON] дала суду показання про те, що [PERSON] приводив дитину до неї, як до психолога, на консультацію. Дитина завжди була охайно вдягнена. Дитина повідомила їй, що мама на неї кричить. Мати дитини не була в неї на консультації, з дитиною приходив тільки батько. З батьком дитина спілкується добре, між ними є взаєморозуміння. Вона не запрошувала матір на консультацію, оскільки консультацію можливо проводити за участі одного з батьків. В неї як у психолога три роки практики, порядок проведення консультацій їй відомий, вона має право працювати з дітьми. Ступінь магістра ще не отримувала, на даний час навчається. В неї є спеціальний кабінет для проведення консультацій, де є все необхідне. Вона проводила з дитиною дві або три консультації. Дитина гралась, а вона спостерігала. При методиці «Сім`я» дитина сказала, що скучає за мамою, але мама кричить. Допитана в судовому засіданні свідок [PERSON] дала суду показання про те, що відповідача [PERSON] знає, оскільки працює з його матір`ю. Позивачку вона також бачила. Декілька разів [PERSON] приходив з дитиною до бабусі на роботу, дитина була щаслива, а коли з`являлась мама [PERSON] , то дитина тікала в сусідній магазин з криком, що йде мама. [PERSON] постійно висказувалась нецензурно, посилала прокльони на адресу [PERSON] , його мами та бабусі. Дитина постійно тікає від мами. Він не хоче спілкуватись з мамою, можливо тому, що мати так себе поводить, постійно кричить. Також [PERSON] приходила до бабусі і матері відповідача, скандалила з ними. Всі ці ситуації були в присутності дитини. При матері дитина ніколи не посміхається. Допитана в судовому засіданні свідок [PERSON] дала суду показання про те, що [PERSON] - її колишня невістка, а [PERSON] - її син. Останні два роки між колишнім подружжям виникають конфлікти. Позивачка постійно скандалить з членами їхньої родини, дитина не хоче йти до матері. Батько спілкується з дитиною дуже добре, вони люблять один одного. Вони не заперечують проти спілкування дитини з матір`ю, але дитина сама не відповідає на телефон, не хоче, щоб мати забирала її зі школи. Вони проживають разом із сином, син - приватний підприємець, працює на ринку, отримує дохід 8-9 тисяч на місяць. Раніше він працював на підприємствах. У сина вільний графік роботи, коли дитина була на дистанційному навчанні, то батько був з ним. Вона постійно була свідком скандалів позивача та відповідача. Приїжджала поліція, запитувала чи батько утримує дитину. Дитина ніколи не буває в подавленому стані. Одного разу мати [PERSON] зірвала дитину з велосипеду, посадила в таксі та поїхала. Вважає, що мати повинна спілкуватись з дитиною, однак не таким способом. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] з 14.10.2014 року перебували у шлюбі, зареєстрованому Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Жовтоводського міського управління юстиції у Дніпропетровській області. /а.с.7/ Сторони є батьками малолітнього [PERSON] , [INFO] , відповідно до свідоцтва про народження дитини серії [NUMBER] від 24.04.2015 року. /а.с.8/ Рішенням Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області від 29.08.2018 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] було розірвано. /а.с.9/ Рішенням виконавчого комітету Жовтоводської міської ради №27 від 23.01.2020 року було визначено місце проживання малолітнього [PERSON] , [INFO] , разом з матір`ю [PERSON] , 1992 року народження, за адресою: [ADDRESS] . /а.с.10/ Рішенням виконавчого комітету Жовтоводської міської ради №374 від 21.10.2020 року внесено зміни в рішення виконавчого комітету Жовтоводської міської ради №27 від 23.01.2020 року «Про визначення місця проживання малолітнього [PERSON] разом з матір`ю [PERSON] » та змінено в резолютивній частині рішення адресу місця проживання з « [ADDRESS] » на вірну адресу « [ADDRESS] ». /а.с.11/ [PERSON] зверталась із заявою 04.08.2020 року до міського голови Абрамова В.В. про призначення [PERSON] днів побачень з дитиною, оскільки останній зловживає своїми правами на зустрічі з дитиною. /а.с.13-14/ Рішенням виконавчого комітету Жовтоводської міської ради №444 від 23.11.2020 року [PERSON] , 1992 року народження, призначено дні побачень з малолітнім [PERSON] , [INFO] , за наступним графіком: кожного понеділка та середи з 16.00 год. до 20.00 год.; кожної п`ятниці з 16.00 год. до 14.00 год. суботи, за місцем проживання батька: [ADDRESS] , без присутності матері та за умови, що батько самостійно, в зазначений час, передає дитину за місцем проживання матері - [ADDRESS] . /а.с.12/ Позивач [PERSON] неодноразово зверталась до Жовтоводського ВП ГУНП в Дніпропетровській області із заявами щодо порушення [PERSON] рішення виконавчого комітету Жовтоводської міської ради №444 від 23.11.2020 року. /а.с.22,23,24,-25,26,27/ Згідно з повідомленнями Жовтоводського ВП ГУНП в Дніпропетровській області заяви [PERSON] від 04.02.2020 року, 26.06.2020 року, 02.08.2020 року, 18.12.2020 року, 21.12.2020 року, 30.01.2021 року, 24.06.2021 року, 29.06.2021 року, розглянуті. Зазначено, що в діях [PERSON] відсутні ознаки адміністративного чи кримінального правопорушення, перевірку по зверненням закінчено. /а.с.16,17,18,19,20,21,68,69/ 26.01.2021 року [PERSON] звернулась до міського голови Ханіса Д.Е. із заявою, просила захистити її права, оскільки батько дитини [PERSON] нехтує рішенням виконкому №444 від 23.11.2020 року, яким призначено дні побачень з дитиною, та не повертає дитину в зазначені дні та часи. /а.с.28/ Листом №4/4-616-01-14 від 07.05.2021 року виконавчий комітет Жовтоводської міської ради повідомив [PERSON] про те, що Службою у справах дітей виконавчого комітету Жовтоводської міської ради було здійснено перевірку виконання рішення виконкому від 23.11.2020 року №444 за адресами проживання обох батьків, про що складено відповідні акти, копії яких надавались сторонам. За результатами перевірки виконання зазначеного рішення виконкому встановлено, що рішення виконкому батько дитини [PERSON] систематично порушує, а саме забирає та повертає дитину у невизначений час та день, що передбачені рішенням виконавчого комітету. Факт невиконання рішення виконавчого комітету Жовтоводської міської ради від 23.11.2020 року №444 громадянином [PERSON] підтвердився. З [PERSON] службою у справах дітей неодноразово проводились профілактичні бесіди, роз`яснено про обов`язок виконання рішення виконкому, однак останній продовжує порушувати графік побачень зі своїм малолітнім сином, на зауваження суб`єктів соціальної роботи не реагує. Для врегулювання спірного питання [PERSON] рекомендовано звернутись до суду. /а.с.29/ Факт невиконання рішення виконавчого комітету №444 від 23.11.2020 року підтверджується відповідними актами Служби у справах дітей від 10.03.2021 року, 31.03.2021 року, 21.04.2021 року. /а.с.32,33,34/ Відповідно до Протоколу індивідуальної психологічної діагностики [PERSON] , проведеної 15.03.2021 року практичним психологом ЗДО №30 [PERSON] , зроблено висновки, що [PERSON] відчуває себе безпорадним і таким чином демонструє потребу турботи і догляду. Мама є найбільш важливою людиною для хлопчика. З татом у [PERSON] тісний емоційний зв`язок. Відчуває себе членом умовної сім`ї. Простежується внутрішня агресія, інтровертність. Прагне домашнього захисту, почуття сімейної спільності. Батькам рекомендовано толерантно ставитись один до одного в присутності дитини, вчасно попереджати виникнення конфліктних ситуацій, йти на компроміс один одному, враховуючи інтереси дитини. /а.с.31/ Відповідно до розрахунку заборгованості Жовтоводського міського відділу державної виконавчої служби Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро) станом на 01.08.2021 року заборгованість [PERSON] по аліментам на утримання сина [PERSON] , складає 47186,67 грн. /а.с.111/ Відповідно до виписок з медичної карти від 20.06.2017 року, 08.03.2018 року, та листа КНП «Центр первинної медико-санітарної допомоги» Жовтоводської міської ради від 09.08.2021 року, дитина [PERSON] має вроджену ваду розвитку та станом на 09.08.2021 року потребує подальшого оперативного втручання в спеціалізованому стаціонарі. /а.с.106,107,108,109/ З листа №204-2/2021 від 30.08.2021 року ПрАТ «Гарант Метиз Інвест» повідомляє, що [PERSON] працював на ПрАТ «Гарант Метиз Інвест» з 19.07.2012 року по 08.11.2012 року, звільнений за прогул без поважних причин п.4 ст.40 КЗпП України. /а.с.110/ Відповідно до довідки №79/2021 від 29.07.2021 року [PERSON] працює в КНП «Жовтоводська міська лікарня» з 01.04.2013 року, має позитивну характеристику та отримує стабільний дохід. /а.с.112,113,114/ Рішенням виконавчого комітету Жовтоводської міської ради №314 від 19.08.2021 року було затверджено висновок органу опіки та піклування виконавчого комітету Жовтоводської міської ради щодо розв`язання спору між [PERSON] та [PERSON] про зобов`язання виконувати рішення органу опіки та піклування, визначення місця проживання дитини та призначення побачень з дитиною. /а.с.126-130/ Відповідно до листа КНП «Жовтоводська міська лікарня» Жовтоводської міської ради №1-16/1069 від 05.08.2021 року, [PERSON] та [PERSON] на диспансерному обліку лікарів нарколога та психіатра не перебувають. /а.с.139/ У відгуку на родину [PERSON] , наданому Комунальним закладом дошкільної освіти (ясла-садок) комбінованого типу №30 «Червоненька квіточка» Жовтоводської міської ради від 04.08.2021 року, зазначено, що дитина проживала з матір`ю в двокімнатній квартирі. В хлопчика є ліжко та організоване ігрове середовище. Санітарно-гігієнічний стан умов проживання задовільний. З березня хлопчик проживає з батьком та бабусею (у зв`язку з хворобою дитини). В [PERSON] організоване ігрове середовище, живий куточок, одяг відповідає сезону. Санітарно-гігієнічний стан умов проживання задовільний. /а.с.143/ За клопотанням представника позивача адвоката Абрамова В.В. з архіву Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області витребувано вирок Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області від 24.05.2021 року, яким [PERSON] було визнано винним у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.125 КК України та йому призначено покарання у вигляді штрафу. Вирок набрав законної сили 24.06.2021 року. /а.с.162/ Суд повно, всебічно та об`єктивно дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази у їх сукупності, вважає що первісний позов підлягає задоволенню частково з наступних підстав. Відповідно до ст.158 СК України за заявою матері, батька дитини орган опіки та піклування визначає способи участі у вихованні дитини та спілкуванні з нею того з батьків, хто проживає окремо від неї. Рішення про це орган опіки та піклування постановляє на підставі вивчення умов життя батьків, їхнього ставлення до дитини, інших обставин, що мають істотне значення. Рішення органу опіки та піклування є обов`язковим до виконання. Особа, яка ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування, зобов`язана відшкодувати матеріальну та моральну шкоду, завдану тому з батьків, хто проживає окремо від дитини. Частина 2 статті 19 Сімейного кодексу України наголошує, що рішення органу опіки та піклування є обов`язковим до виконання, якщо протягом десяти днів від часу його винесення заінтересована особа не звернулася за захистом своїх прав або інтересів до суду, крім випадку, передбаченого частиною другою статті 170 цього Кодексу. Частиною 1 ст.73 ЗУ «Про місцеве самоврядування» визначено, що акти ради, сільського, селищного, міського голови, голови районної в місті ради, виконавчого комітету сільської, селищної, міської, районної у місті (у разі її створення) ради, прийняті в межах наданих їм повноважень, є обов`язковими для виконання всіма розташованими на відповідній території органами виконавчої влади, об`єднаннями громадян, підприємствами, установами та організаціями, посадовими особами, а також громадянами, які постійно або тимчасово проживають на відповідній території. Відповідно до ч.2 ст.18 СК України суд застосовує способи захисту, які встановлені законом або домовленістю (договором) сторін. Пунктами 2,4 ч.2 ст.18 СК України визначено, щ способами захисту сімейних прав та інтересів зокрема є примусове виконання добровільно не виконаного обов`язку та припинення дій, які порушують сімейні права. Згідно з ч.1,2 ст.159 СК України якщо той із батьків, з ким проживає дитина, чинить перешкоди тому з батьків, хто проживає окремо, у спілкуванні з дитиною та у її вихованні, зокрема якщо він ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування, другий із батьків має право звернутися до суду з позовом про усунення цих перешкод. Суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування. В окремих випадках, якщо це викликано інтересами дитини, суд може обумовити побачення з дитиною присутністю іншої особи. Під час вирішення спору щодо участі одного з батьків у вихованні дитини береться до уваги ставлення батьків до виконання своїх обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення, в тому числі стан психічного здоров`я одного з батьків, зловживання ним алкогольними напоями або наркотичними засобами. За приписами ст.29 ЦК України, місцем проживання фізичної особи, яка не досягла десяти років, є місце проживання її батьків (усиновлювачів) або одного з них, з ким вона проживає. Відповідно до ст.160 СК України місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. Місце проживання дитини, яка досягла десяти років, визначається за спільною згодою батьків та самої дитини. Якщо батьки проживають окремо, місце проживання дитини, яка досягла чотирнадцяти років, визначається нею самою. Враховуючи вкрай неприязні стосунки, які склалися між сторонами та вік дитини, який на час розгляду справи складає 6 років, приймаючи до уваги положення статті 160 СК України, суд не вислуховував думку дитини [PERSON] . Судом також встановлено, що відповідач [PERSON] має великий вплив на сина, і враховуючи вік дитини, дитина повідомить так, як скаже батько. Щоб не допустити психологічного травмування дитини в судовому засіданні, суд не вислуховував думку дитини. Положеннями частин 1,2 ст. 161 СК України визначено, що якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення. Орган опіки та піклування або суд не можуть передати дитину для проживання з тим із батьків, хто не має самостійного доходу, зловживає спиртними напоями або наркотичними засобами, своєю аморальною поведінкою може зашкодити розвиткові дитини. Відповідно до ст.11 ЗУ «Про охорону дитинства» батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. З аналізу практики Європейського суду з прав людини встановлено, що рівність прав батьків щодо дитини є похідною від прав та інтересів самої дитини на гармонійний розвиток та належне виховання, й у першу чергу повинні бути визначені та враховані інтереси дитини, виходячи із об`єктивних обставин спору, а вже тільки потім права батьків. Міжнародні та національні норми не містять положень, які б наділяли будь-кого з батьків пріоритетним правом на проживання з дитиною. При розгляді справ щодо місця проживання дитини суди насамперед мають виходити з інтересів самої дитини, враховуючи при цьому сталі соціальні зв`язки, місце навчання, психологічний стан тощо, а також дотримуватися балансу між інтересами дитини, правами батьків на виховання дитини і обов`язком батьків діяти в її інтересах. У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 14 лютого 2019 року у справі № 377/128/18 (провадження № 61-44680св18) зазначено, що «тлумачення ч.1 ст. 161 СК України свідчить, що під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини враховується ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особисту прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення. До інших обставин, що мають істотне значення, можна віднести, зокрема: особисті якості батьків; відносини, які існують між кожним з батьків і дитиною (як виконують батьки свої батьківські обов`язки по відношенню до дитини, як враховують її інтереси, чи є взаєморозуміння між кожним з батьків і дитиною); можливість створення дитині умов для виховання і розвитку». Декларацією прав дитини, прийнятою Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, у принципі 6 проголошено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона повинна, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю своїх батьків і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості; малолітня дитина не повинна, крім тих випадків, коли є виняткові обставини, бути розлучена зі своєю матір`ю. Судом під час розгляду справи було повно та всебічно встановлено обставини, що мають значення для справи: характеристику сторін та їх матеріально-побутові умови, поведінку батьків у виниклій конфліктній ситуації. Дослідженими судом матеріалами справи підтверджено, що рішення виконавчого комітету Жовтоводської міської ради №27 від 23.01.2020 року про визначення місця проживання дитини, а також рішення виконавчого комітету Жовтоводської міської ради №444 від 23.11.2020 року про призначення [PERSON] днів побачень з дитиною, були постановлені правомірно, на підставі вивчення умов життя батьків, їхнього ставлення до дитини. Вищезазначені рішення [PERSON] не оскаржувались. Таким чином, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог [PERSON] в частині зобов`язання [PERSON] виконувати встановлений рішенням виконавчого комітету Жовтоводської міської ради №444 від 23.11.2020 року графік побачень [PERSON] із сином [PERSON] . Відповідно до ч.2 ст.162 СК України особа, яка самочинно змінила місце проживання малолітньої дитини, зобов`язана відшкодувати матеріальну та моральну шкоду, завдану тому, з ким вона проживала. Згідно до вимог ст.23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Відповідно до ч.1 ст.1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті Згідно з ч.3 ст.12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст. 81 ЦПК України - кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмету спору з власної ініціативи. Так, в своєму позові позивач [PERSON] вказала, що отримує душевні страждання у зв`язку з ситуацією, що склалася, з відчуттям безвиході не знаходить собі місце, постійно нервує, що відображається на її емоційному та психологічному стані. Однак, позивачем [PERSON] не надано суду будь-яких доказів того, що з вини відповідача їй спричинена моральна шкода, яка полягає у душевних стражданнях, яких вона зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою відповідача. Таким чином, в задоволенні вимоги [PERSON] про стягнення з [PERSON] моральної шкоди у розмірі 8000 грн. слід відмовити. Вирішуючи зустрічний позов суд виходить з наступного. Судом встановлено, що на праві спільної часткової власності [PERSON] належить квартира за адресою: [ADDRESS] . /а.с.84/ Відповідно до довідок КНП «Жовтоводська міська лікарня» Жовтоводської міської ради від 19.07.2021 року, [PERSON] на обліку у лікаря психіатра та лікаря нарколога не перебуває. /а.с.86,87/ Відповідно до протоколу Індивідуальної психологічної діагностики [PERSON] , проведеної 01.07.2021 року, 04.07.2021 року, 06.07.2021 року, 10.07.2021 року психологом [PERSON] , зроблено висновок про те, що через конфліктну ситуацію у родині, у дитини прослідковується емоційна нестійкість, хлопчик замкнений під час розмови про маму, що свідчить про те, що ця людина на даний момент викликає у [PERSON] найбільшу тривожність. На даний момент у вихованні дитини батько відіграє найважливішу роль, являється підтримкою, прикладом та є найкращим другом для дитини. В рекомендаціях зазначено, що мамі не слід підвищувати голос в присутності дитини, через те, що такими діями вона лиш відлякує дитину та несвідомо робить шкоду для майбутнього життя сина; змінити відношення батьків одне до одного в присутності дитини; навчитися знаходити компроміси з дитиною та між батьками. На підтвердження повноважень психолога [PERSON] надано диплом бакалавра серії [NUMBER] від 30.06.2020 року. /а.с.89-90,91/ Відповідно до характеристики голови ОСББ «Козацької Слави, 9» від 20.07.2021 року, [PERSON] зареєстрований за адресою: [ADDRESS] , проживає разом з бабусею та сином [PERSON] . [PERSON] має позитивну характеристику. /а.с.95/ З наданої в судовому засіданні копії трудової книжки серії [NUMBER] вбачається, що [PERSON] з 01.06.2018 року працював на ПрАТ «Гарант Метиз Інвест» та 08.10.2019 року звільнений за власним бажанням у зв`язку із доглядом за дитиною до досягнення нею трирічного віку, ст.38 КЗпП України. Відповідно до виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, [PERSON] зареєстрований з 06.12.2021 року як фізична особа-підприємець. Суд звертає увагу на те, що відповідач [PERSON] зареєструвався як фізична особа-підприємець під час розгляду справи. Таким чином, з жовтня 2019 року по грудень 2021 року не мав офіційного місця роботи. Згідно з повідомленням начальника П`ятихатського міськрайонного відділу філії Державної установи «Центр Пробації» у Дніпропетровській області [PERSON], засуджений 24.05.2021 року Жовтоводським міським судом Дніпропетровської області за ч.1 ст.125 КК України до покарання у вигляді штрафу у розмірі 850 грн. та 07.07.2021 року знятий з обліку П`ятихатського міськрайонного відділу філії Державної установи «Центр Пробації» у Дніпропетровській області у зв`язку зі сплатою штрафу. Відповідно до статті 15 Закону України «Про охорону дитинства» дитина, яка проживає окремо від батьків або одного з них, має право на підтримання з ними регулярних особистих стосунків і прямих контактів. Відповідно до ст. 155 СК України здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Статтею 157 СК України встановлено, що питання виховання дитини вирішується батьками спільно. Той з батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той з батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини. Відповідно до ч.1 ст.3 Конвенції про права дитини від 30.11.1989 року в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Тому при вирішенні спору щодо участі у вихованні та порядку зустрічей з дитиною того з батьків, хто проживає окремо від дитини, судом мають враховуватись передусім інтереси дитини, а встановлений сімейним законодавством принцип повної рівності обох з батьків у питаннях виховання дітей може бути обмежений судом в інтересах дитини. Відповідно до ст.4 Конвенції Про контакт з дітьми, яка ратифікована Україною 20.09.2006 року, дитина та її батьки мають право встановлювати й підтримувати регулярний контакт один з одним. Такий контакт може бути обмежений або заборонений лише тоді, коли це необхідно в найвищих інтересах дитини. Якщо підтримання неконтрольованого контакту з одним з батьків не відповідає найвищим інтересам дитини, то розглядається можливість контрольованого особистого контакту чи іншої форми контакту з одним з таких батьків. З досліджених судом доказів вбачається невиконання [PERSON] рішення виконавчого комітету Жовтоводської міської ради №444 від 23.11.2020 року про встановлення графіку побачень із сином та рішення виконавчого комітету Жовтоводської міської ради №27 від 23.01.2020 року про визначення місця проживання дитини разом з матір`ю. Положення ч.2 ст.19 СК України регламентують, що рішення органу опіки та піклування є обов`язковим до виконання, якщо протягом десяти днів від часу його винесення заінтересована особа не звернулася за захистом своїх прав або інтересів до суду, крім випадку, передбаченого частиною другою статті 170 цього Кодексу. Вищезазначене рішення виконавчого комітету позивачем за зустрічним позовом не оскаржувалось, тому є обов`язковим для виконання. При розгляді первісного позову суд дійшов до висновку про необхідність задоволення позовних вимог в частині зобов`язання [PERSON] виконувати рішення виконавчого комітету Жовтоводської міської ради №444 від 23.11.2020 року. Таким чином, суд вважає за необхідне у задоволенні зустрічного позову відмовити. Судом встановлено, що [PERSON] не доведено необхідності змінити місце проживання дитини, зустрічні позовні вимоги є необгрунтованими. Допитані судом свідки не спростували встановлені судом обставини, щодо первісного позову. Показання свідків підтвердили наявність конфліктної ситуації між колишнім подружжям щодо місця проживання дитини, участі у її вихованні. Однак, свідчення свідків не доводять необхідності змінити місце проживання дитини та визначити місце проживання дитини з батьком. Тісний зв`язок між батьком і сином, про який зазначили свідки, не може бути єдиною підставою для зміни місця проживання дитини. Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Таким чином, з відповідача за первісним позовом[PERSON] слід стягнути 908 грн. на користь позивача за первісним позовом. На підставі викладеного,

Outcome: partial