overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-03 00:00:00

19 травня 2014 року Публічне акціонерне товариство комерційний банк «Приватбанк» (далі ПАТ КБ «Приватбанк») звернувся до суду з позовом до відповідачки [PERSON] про стягнення суми заборгованості. В обґрунтування заявлених вимог позивач посилається на те, що відповідно до укладеного договору №б/н від 09.07.2007 року [PERSON] 09.07.2007 року отримала кредит у розмірі 2300грн.00 коп. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну карту зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами надання банківських послуг, правилами користування платіжною карткою та тарифами банку, які викладені на банківському сайті htt://privatbank.ua/terms/pages/70/, складає між ним та банком договір, підтверджується підписом у заяві. При укладанні Договору сторони керувались ч. 1 ст. 634 ЦК України. Відповідно до п. 9.12 Умов та правил надання банківських послуг, передбачено, що договір діє до моменту належного виконання сторонами обов'язків. У порушення норм закону та умов договору, відповідач зобов'язання за вказаним договором належним чином не виконав. У зв'язку з зазначеними порушеннями зобов'язань за кредитним договором [PERSON] станом на 31.03.2014 року має заборгованість - 12244,27 грн., яка складається з наступного: 2265,12 грн. - заборгованість за кредитом; 8919,90 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом, а також штрафи відповідно до пункту 8.6 Умов та правил надання банківських послуг: 500,00 грн. - штраф (фіксована частина), 559,25 грн. - штраф (процентна складова). Позивач просить суд стягнути з [PERSON] заборгованість у розмірі 12244,27 грн. за кредитним договором № б/н від 09.07.2007 року та судові витрати у розмірі 243,60 грн. Представник позивача Смирнова Н.В., що діє на підставі довіреності, не з'явилася до відкритого судового засідання, але надала суду заяву, згідно якої просить позовні вимоги задовольнити, розглянути справу у її відсутності та винести по справі заочне рішення. Відповідач [PERSON] до відкритого судового засідання не з'явилася за невідомих суду причин, про день та час розгляду справи була повідомлена своєчасно та належним чином, причини неявки суду не повідомила, у звязку з чим суд,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-03 00:00:00

19 травня 2014 року Публічне акціонерне товариство Комерційний банк «Приват Банк» звернулося до суду з позовом до відповідача про стягнення заборгованості за договором у сумі 20874 грн. 46 коп. У судове засідання представник позивача не з'явилася, подала заяву про розгляд справи без її участі, зазначивши, що позовні вимоги підтримує у повному обсязі та не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач у судове засідання не з'явився, про час і місце розгляду справи сповіщався завчасно і належним чином. Повістка відповідачу надсилалася за зареєстрованим у встановленому порядку місцем проживання. Відповідно ч. 5 ст. 74 ЦПК України, у разі відсутності осіб, які беруть участь у справі, за місцем їх реєстрації, вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене їм належним чином. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст. 224 ЦПК України. У відповідності до вимог ч. 2 ст. 197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. У судовому засіданні встановлено, що 16 квітня 2008 року між позивачем та [PERSON] було укладено договір, відповідно до якого відповідач отримав кредит в сумі 5000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідач свої зобов'язання по договору належним чином не виконував у зв'язку з чим станом на 28 лютого 2014 року утворилася заборгованість в сумі 20874 грн. 46 коп., з якої 4960 грн. 75 коп. - заборгованість по кредиту, 11568 грн. 50 коп. - заборгованість по процентам, 2875 грн. - заборгованість по комісії, 500 грн. 00 коп. - штраф (фіксована частина), 970 грн. 21 коп. - штраф (процентна складова), що підтверджується розрахунком (а/с 6-8). Згідно ч. 1 ст. 1054 Цивільного кодексу України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України, зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Згідно ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ст. 610 Цивільного кодексу України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Згідно ст. 611 Цивільного кодексу України, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Таким чином, вимога позивача про стягнення з відповідача заборгованості за договором та судового збору підлягає задоволенню. Враховуючи вищевикладене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-04 00:00:00

19 травня 2014 року Публічне акціонерне товариство комерційного банку «Приватбанк» (далі ПАТ КБ «Приватбанк») звернулося до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення заборгованості. В обґрунтування заявлених вимог позивач посилається на те, що відповідно до укладеного договору № MR14AU00820021 від 02.04.2007 року [PERSON] 02.04.2007 року отримав кредит у розмірі 40500грн.00 коп. на термін до 29.03.2012 року зі сплатою відсотків за користування кредитними коштами в строки та в порядку, встановлених кредитним договором. Відповідно договору, погашення заборгованості здійснюється в наступному порядку: щомісяця в період сплати, відповідач повинен надавати банку грошові кошти (щомісячний платіж) для погашення заборгованості за кредитом, яка складається із заборгованості за кредитом, за відсотками, комісією, а також інші витрати згідно кредитного договору. Згідно договору у випадку порушення зобов'язань за кредитним договором, відповідач сплачує банку відсотки за користування кредитом у подвійному розмірі на місяць, нараховані від суми непогашеної в строк заборгованості за кредитом. Позивач зобов'язання за даним договором виконав у повному обсязі, а саме: надав відповідачу кредит у розмірі, передбаченому умовами кредитного договору. Відповідач не надавав своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, комісією, а також іншими витратами відповідно до умов договору. У порушення норм закону та умов договору, відповідач зобов'язання за вказаним договором належним чином не виконав. У зв'язку з зазначеними порушеннями зобов'язань за кредитним договором [PERSON] станом на 22.04.2014 року має заборгованість - 193339,86 грн., яка складається з наступного: 34287,11 грн. - заборгованість за кредитом; 57997,24 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; 1937,32 грн. - заборгованість по комісії за користування кредитом; 99118,19 грн. - пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором. Позивач просить суд стягнути з [PERSON] заборгованість у розмірі 193339,86 грн. за кредитним договором № MR14AU00820021 від 02.04.2007 року та судові витрати у розмірі 1933,40 грн. Представник позивача Смирнова Н.В., що діє на підставі довіреності, не з'явилася до відкритого судового засідання, але надала суду заяву, згідно якої просить позовні вимоги задовольнити, розглянути справу у її відсутності та винести по справі заочне рішення. Відповідач [PERSON] до відкритого судового засідання не з'явився за невідомих суду причин, про день та час розгляду справи був повідомлений своєчасно та належним чином, причини неявки суду не повідомив, у звязку з чим суд,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-18 00:00:00

19 травня 2014р. позивач [PERSON] звернувся до Самарського районного суду м. Дніпропетровська із позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. 13 червня 2014р. сторонам у даній справі про розірвання шлюбу було надано строк для примирення терміном на три місяці. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилається на те, що з 24 липня 1993р. з [PERSON] перебуває в зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу мають сина - [PERSON], [INFO] Під час спільного проживання [PERSON] вчиняла сварки, оскільки вони різні по характеру люди, внаслідок чого їх подальше спільне життя і збереження шлюбу стало суперечити його інтересам. У зв'язку з цим він з лютого 2013р. припинив з відповідачем шлюбні стосунки і перестав вести спільне господарство. Спільне майно вони не поділили. На підставі викладеного позивач просить суд розірвати шлюб між ним та відповідачем (а.с.2). Позивач в судовому засіданні позов підтримав та прохав його задовольнити позов. Відповідач в судове засідання призначене на 19 вересня 2014р. не з'явилася, про дату, час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином. Розглянувши матеріали справи, суд прийшов до висновку щодо задоволення позовних вимог. Судом встановлено, що з 24 липня 1993р. позивач [PERSON] та відповідач [PERSON] перебувають в зареєстрованому шлюбі, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] від 24 липня 1993р. (а.с.3). В шлюбі у позивача [PERSON] та відповідача [PERSON] народилася дитина - [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 13 квітня 2010р. (а.с.4). В силу ч.3 ст.105 СК України шлюб припиняється шляхом його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду у відповідності зі ст. 110 цього Кодексу. Згідно ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило би інтересам одного з них, що мають істотне значення. Оскільки було встановлено і підтверджено факт розірвання шлюбних стосунків між сторонами, враховуючи небажання позивача зберігати родину, що реєстрація шлюбу носить формальний характер, а подальше спільне життя подружжя суперечить їх інтересам, що має істотне значення, суд вважає обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню вимогу позивача про розірвання шлюбу із відповідачем. На підставі викладеного і

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-06 00:00:00

19 травня 2015 р. до Ленінського районного суду м. Харкова звернулася [PERSON] з позовом, в якому просила розірвати шлюб з відповідачем [PERSON], мотивуючи тим, що сімейне життя з відповідачем не склалося, проходило в постійних суперечках, шлюбні відносити припинилися на початку 2014 року. Спільного господарства вони не ведуть, проживають роздільно і не мають наміру відновлювати сім»ю. У судове засідання позивачка і відповідач не з»явилися. До канцелярії суду вони надали письмові заяви з проханням розглянути справу за їх відсутністю та розірвати шлюб. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню повністю з наступних підстав. У 2013 р. позивачка і відповідач зареєстрували шлюб. Дітей не мають. Спільне життя у подружжя не склалося, проходило в постійних суперечках. Шлюбні відносини припинені на початку 2014 р.. Позивачка і відповідач разом не живуть, спільне господарство не ведуть. Згідно ст.. 112 СК України суд розриває шлюб у разі якщо подальше збереження шлюбу суперечить інтересам одного з подружжя. Суд вважає, що подальше збереження шлюбу суперечить інтересам позивачки, а тому шлюб розриває. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-04 00:00:00

19 травня 2015 р. до Ленінського районного суду м. Харкова надійшла заява [PERSON] з проханням встановити факт, що померла [INFO] р. в м. Харкові [PERSON] є його дружиною і що [PERSON] і [PERSON] є однієї особою. У заяві [PERSON] зазначив, що 13 вересня 1996 р. він одружився з [PERSON]. Після обрання шлюбу [PERSON] повинна була змінити прізвище на [PERSON], як зазначено в свідоцтві про одруження та внести відповідні зміни до паспорту громадянина України. 07 травня 1999 р. за договором міни його дружина набула право власності на ? ч. квартири [ADDRESS] за прізвищем «[PERSON]». Власником іншої ? ч. був брат дружини [PERSON]. У 2004 р. померла [PERSON]. У 2005 р. помер [PERSON]. У встановлений законом 6-ти місячний строк він звернувся до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, однак у видачі свідоцтва про право власності в порядку спадкування за законом йому було відмовлено з підстав невідповідності прізвища померлої спадкодавці «[PERSON]» у паспорті громадянина України з прізвищем, вказаним у свідоцтві про одруження «Полякова», оскільки за життя [PERSON] не внесла у встановленому законом порядку зміни прізвища до паспорта громадянина України. Тоді ж нотаріусом йому було запропоновано звернутися до суду з заявою про встановлення факту родинних відносин. Після цього він звернувся до суду. У судове засідання з»явився представник заявника. Заінтересована особа, Друга харківська державна нотаріальна контора, про слухання була повідомлена належним чином, але її представник до суду не з»явився, просить розглянути справу за їх відсутності згідно чинного законодавства. Приймаючи до уваги, що заінтересована особа просить розглянути справу без її участі суд,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-27 00:00:00

19 травня 2015 року [PERSON] звернувся до Слов'янського міськрайонного суду з позовом до [PERSON] про розірвання їх шлюбу, зареєстрованого 15 жовтня 2013 року у Ленінському відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Луганського міського управління юстиції, актовий запис за № 774, посилаючись на те, що шлюбні відносини з відповідачкою вони припинили у березні 2014 року, проживають окремо, не ведуть спільного господарства, не спілкуються, сумісних дітей не мають, тому їх сімейні відносини припинені остаточно, просив розірвати їхній шлюб. Позивач в судове засідання не з'явився, подав заяву про розгляд справи у його відсутності, наполягав на розірванні шлюбу з [PERSON] Відповідач в судове засідання не з'явилась, подала заяву про розгляд справи у її відсутності, повністю визнала позовні вимоги і також наполягала на розірванні шлюбу з позивачем. Суд, дослідивши додані матеріали та докази, враховуючи думку подружжя щодо їхнього сімейного життя та по суті заявлених вимог, вважає, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню. Судом встановлено, що сторони уклали шлюб 15 жовтня 2013 року у Ленінському відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Луганського міського управління юстиції, актовий запис за № 774. Від сумісного життя вони неповнолітніх дітей не мають. Шлюбні відносини між сторонами були припинені у березні 2014 року. Подружжя разом не проживають більше року, спільного господарства не ведуть, обидва наполягають на розірванні їхнього шлюбу. При таких обставинах, суд приходить до висновку, що причини, які змушують сторони наполягати на розірванні їхнього шлюбу є обґрунтованими, оскільки подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б їхнім інтересам , а тому шлюб між сторонами слід розірвати. На підставі викладеного, ст.ст. 105, 110, 112 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-07 00:00:00

19 травня 2015 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON], в якій просить розірвати шлюб. Позов мотивовано, що 24 вересня 2010 року він зареєстрував шлюб з відповідачем. Шлюб зареєстровано відділом реєстрації актів цивільного стану по м. Павлограду Павлоградського міськрайонного управління юстиції Дніпропетровської області, актовий запис № 447. Від даного шлюбу сторони мають неповнолітню дитину - [PERSON], [INFO]. Спільне життя з відповідачем не склалося. Подружні відносини припинені з березня 2015 року через різні погляди на сімейне життя. Сторони спільне господарство не ведуть, спільного бюджету не мають. Спору про розділ майна, що є сумісною власністю не виникає. В звязку з цим позивач просить суд розірвати шлюб. У судове засідання позивач та відповідач не зявились, надали суду письмові заяви про розгляд справи за їх відсутності, позовні вимоги позивач підтримав в повному обсязі, відповідач визнав повністю та не заперечував проти їх задоволення. Згідно з ч.4 ст.174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд дослідивши матеріали цивільної справи, вважає що заявлений позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що позивач та відповідач перебувають у шлюбі з 24 вересня 2010 року. Шлюб зареєстровано відділом реєстрації актів цивільного стану по м. Павлограду Павлоградського міськрайонного управління юстиції Дніпропетровської області, актовий запис № 447 (а.с.6). Від даного шлюбу сторони мають неповнолітню дитину - [PERSON], [INFO] (а.с.7). Спору про поділ майна, що є спільною власністю на даний час не має. В сім'ї позивача та відповідача подружні відносини припинені з березня 2015 року через різні погляди на сімейне життя. Сторони проживають за різними адресами. Враховуючи ці обставини суд вважає, що родина розпалась остаточно, відновлення подружніх відносин неможливе, оскільки подальше спільне життя і збереження шлюбу буде суттєво суперечити інтересам сторін. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-26 00:00:00

19 травня 2015 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON], в якому просить припинити з 30 червня 2015 року стягнення аліментів на користь відповідача на утримання доньки [PERSON], [INFO], присуджених рішенням Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 23 жовтня 2012 року, відкликати з виконання виконавчий лист про стягнення аліментів на утримання доньки. Позивач вчасно і у належних сумах сплачував аліменти на утримання дитини. Позовна заява мотивована тим, що позивач вчасно і у належних сумах сплачував аліменти на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання, але донька, яка навчалась у Павлоградському медичному училищі №314 від 07 вересня 2012 року, закінчує 01 липня 2015 року. В судове засідання позивач не з'явився, подав до суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав. Відповідач у судове засідання не зявилась, про час і місце судового засідання повідомлялась належним чином, причину неявки суду не повідомила, заяви про розгляд справи за її відсутності не надавала. Суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Третя особа в судове засідання не з'явилась, про час і місце судового засідання повідомлялась належним чином. Суд дослідивши матеріали цивільної справи, вважає що заявлений позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що згідно рішення Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 23 жовтня 2012 року з [PERSON], [INFO], ідентифікаційний номер [NUMBER], уродженця [INFO], на користь [PERSON] стягнуто аліменти на утримання доньки [PERSON], [INFO], у розмірі 1/10 частини його заробітку (доходу), але не менше 30 % прожиткового мінімуму щомісячно, починаючи з 13.09.2012 року і до досягнення останньою 23-річного віку. Згідно довідки Павлоградського медичного училища, виданої за запит Павлоградського міськрайонного суду №1573 від 20.07.2015 року, [PERSON], [INFO] дійсно навчалась з 01.09.2012 р. по 30.06.2015 року на фельдшерському відділенні спеціальності «Лікувальна справа» Павлоградського медичного училища, форма навчання денна, бюджетна. Однак 30.06.2015 року закінчила навчання та отримала диплом серії Е15 №014165 від 30.06.2015 року, з кваліфікації фельдшер. Відповідно до ч.1, 2 ст.199 Сімейного кодексу України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Враховуючи, що [PERSON] припинила навчання 30.06.2015 року, суд вважає за необхідне задовольнити вимогу позивача про припинення стягнення аліментів, що стягуються згідно рішенням Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 23 жовтня 2012 року. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-13 00:00:00

19 травня 2015 року [PERSON] звернувся з позовом до [PERSON] про стягнення інфляційних втрат за весь час прострочення виконання зобов'язання та трьох процентів річних від прострочення суми боргу у загальному розмірі 68 384 грн. В обґрунтування позову [PERSON] посилається за те, що рішенням Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 06 серпня 2013 року у справі № 185/200/13-ц було стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] суму боргу 72 455 грн 45 коп. Рішення набрало законної сили 17 серпня 2013 року, з цієї дати виник обов'язок відповідача сплатити позивачу суму боргу на підставі судового рішення. 04 жовтня 2013 року було відкрито виконавче провадження щодо примусового стягнення боргу з відповідача, у визначений строк [PERSON] не виконав свого зобов'язання. Позивач згідно уточнених позовних вимог просить стягнути з відповідача інфляційні втрати та 3% річних за період з дня набрання рішенням суду законної сили - 17 серпня 2013 року по 04 квітня 2017 року. У судове засідання представник позивача не з'явився, у матеріалах справи є заява представника позивача про розгляд справи у його відсутність. Представник відповідача у судовому засіданні позов не визнала, посилаючись на те, що рішення Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 06 серпня 2013 року у справі № 185/200/13-ц було виконано у листопаді 2015 року, тому сума позовних вимог нарахована невірно. З доданих до позовної заяви матеріалів видно, що заочним рішенням Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 06 серпня 2013 року у справі № 185/200/13-ц було стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] суму боргу 72 455 грн 45 коп. Згідно відомостей з Єдиного реєстру виконавчих проваджень, 02 жовтня 2013 року на виконання надійшов виконавчий лист № 185/200/13-ц від 09.09.2013 року, виконавче провадження № 40071393 про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] боргу в сумі 72 455 грн 45 коп закінчено 27.11.2015 року у зв'язку з фактичним повним виконанням рішення. У судовому засіданні встановлено, що заочне рішення Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 06 серпня 2013 року у справі № 185/200/13-ц, на яке посилається позивач як на підставу виникнення обов'язку відповідача сплатити суму боргу 72 455 грн 45 коп, на даний час скасовано. Таким чином відсутні правові підстави для нарахування сум 3% річних та індексу інфляції за прострочення виконання грошового зобов'язання - суми боргу 72 455 грн 45 коп, яка стягнута рішенням суду від 06 серпня 2013 року.

Outcome: dismissed