Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-29 00:00:00

21.12.2015 року позивач звернулася до суду з позовом до відповідача про визнання права власності наземельні ділянки, що розташовані на території Осичківської сільської ради Радомишльського району Житомирської області площею 0,4729 га та площею 2,9140 га в порядку спадкування після смерті матері - [PERSON], яка померла [INFO]. В обґрунтування заявлених вимог посилається на те, що [INFO] в с.Русанівка Радомишльського району Житомирської області померла її мати - [PERSON], після смерті якої відкрилася спадщина до складу якої входять земельні ділянки, що розташовані на території Осичківської сільської ради Радомишльського району Житомирської області площею 0,4729 га та площею 2,9140 га. Позивач є спадкоємцем першої черги, інших спадкоємців немає. Після смерті матері відкрита спадкова справа, однак державний нотаріус Радомишльської державної нотаріальної контори позбавлений можливості видати свідоцтва про право на спадщину за законом на зазначені земельні ділянки, оскільки в Державних Актах на право власності є розбіжності в зазначенні імені матері власника, що не допускається при заповненні Державного Акту. Нові Державні Акти на ім'я померлої чи на ім'я спадкоємця видати неможливо, тому позивач вимушена звернутися до суду. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала та просить суд їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не з'явився, надав суду заяву, в якій просить розглядати справу без його участі, просить позовні вимоги позивача задовольнити. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні попереднього судового засідання. Відповідно до ч.4 ст.130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст.174 ЦПК України, згідно якої у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. За змістом ст.3 ЦПК України кожна особа має право на звернення до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Часом відкриття спадщини визнається день смерті спадкодавця. Як встановлено судом позивач порушила у суді спір про визнання за нею в порядку спадкування за законом після смерті матері, померлої 30.09.2003року, спадщини, тобто між сторонами виникли правовідносини щодо прийняття спадщини, яка відкрилася до 01.01.2004 року. Враховуючи зазначене та фактичні обставини справи суд визначає, що до спірних правовідносин підлягає застосуванню чинне на той час законодавство, а саме, відповідні правила ЦК УРСР 1963 року. Згідно ст.529 ЦК УРСР 1963 року при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. До числа спадкоємців першої черги належить також дитина померлого, яка народилася після його смерті. Судом встановлено, що позивач народилася [INFO], у свідоцтві про її народження матір'ю записана [PERSON]. 05.02.1972 року позивач зареєструвала шлюб із [PERSON] та їй було присвоєно прізвище [PERSON] (а.с.7,8). [INFO] в с.Русанівка померла мати позивача [PERSON] (а.с.9), після смерті якої відкрилася спадщина до складу якої входять земельні ділянки, що розташовані на території Осичківської сільської ради Радомишльського району Житомирської області площею 0,4729 га та площею 2,9140 га (а.с.10,11). Відповідно до вимог ст.548 ЦК УРСР для набуття спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Для прийняття спадщини необхідне волевиявлення спадкоємця і здійснення ним певних дій.Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини, яким згідно ст. 525 цього Кодексу є день смерті спадкодавця. За інформацією Радомишльської державної нотаріальної контори Житомирської області від 26.12.2015 року, згідно матеріалів спадкової справи до майна [PERSON] до нотаріальної контори із заявою зверталася [PERSON] Інші спадкоємці із заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON] не зверталися (а.с.28). Згідно матеріалів справи до складу спадкового майна, яке залишилося після смерті [PERSON], входить : - право власності на земельну ділянку розміром 0.4729 га вартістю 2851,44 грн., для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Осичківської сільської ради Радомишльського району Житомирської області, яка належала [PERSON] згідно Державного акта на право власності на землю [NUMBER] від 02 червня 2003 року; - право власності на земельну ділянку розміром 2.9140 га вартістю 47876,43 грн., для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Осичківської сільської ради Радомишльського району Житомирської області, яка належала [PERSON] згідно Державного акта на право власності на землю [NUMBER] від 02 червня 2003 року (а.с.10-11). Рішенням Радомишльського районного суду Житомирської області від 27.12.2010 року встановлено факт належності [PERSON] зазначених вище Державних актів, в яких помилково ім'я власника зазначено «[PERSON]» (а.с.18-19). Таким чином, єдиним спадкоємцем після смерті матері, який фактично прийняв спадщину і має бажання визнати право власності на спадкове майно являється позивач [PERSON], отже, визнання відповідачем пред'явленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб.

Outcome: approved