Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-25 00:00:00

20.11.2017 позивач звернувся до суду з вищевказаним позовом, у якому просить стягувати з відповідачки аліменти на його користь на утримання неповнолітнього сина [PERSON] посилаючись на те, що проживав з відповідачкою з 16.02.2007 по січень 2012 і вони мають спільного неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]; 06.03.2012 шлюб між сторонами розірвано; з 2012 року син постійно проживає з позивачем і перебуває на його утриманні; відповідачка проживає окремо і не надає допомоги на утримання неповнолітнього сина; позивач не в змозі утримувати дитину самостійно, оскільки має на утриманні іще одного неповнолітнього сина [PERSON]. Позивач просить суд стягувати з відповідачки на його користь аліменти у розмірі 1/4 частки всіх видів її доходів щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 01.09.2017 і до повноліття сина [PERSON]. Представник позивача в судовому засіданні підтримує вимоги позовної заяви і просить такі задовольнити у повному обсязі зі зазначених у позові підстав. Додатково [PERSON] пояснив, що позивач просить стягувати аліменти починаючи з 01.09.2017, оскільки в цей день позивач вперше звернувся до суду із заявою про стягнення аліментів, проте йому було відмовлено у відкритті наказного провадження за його заявою. Відповідачка в судове засідання повторно не зявилася і не повідомила суд про причини неявки, заяви про розгляд справи без її участі чи відзиву на позов не надала. Про час, дату та місце розгляду справи відповідачка була повідомлена належним чином за зареєстрованим місцем проживання, про що свідчать повідомлення про вручення поштового відправлення. За вказаних обставин, відповідно до положень ч. 1 ст. 280 ЦПК України, з урахуванням того, що представник позивача не заперечує проти заочного розгляду справи, суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Заслухавши пояснення представника позивача та дослідивши письмові докази, суд вважає позов таким, що підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. З матеріалів справи встановлено, що сторони перебували у шлюбі з 16.02.2007 по 06.03.2012 (а.с. 4, 7) і мають спільного неповнолітнього сина [PERSON], [INFO] (а.с. 5). Рішенням Карлівського районного суду від 06.03.2012 було вирішено стягувати із [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON] (а.с. 7), проте на підставі заяви стягувача, виконавчий документ, що виданий на виконання вказаного рішення повернуто (а.с. 23) і станом на 20.11.2017 він не перебуває на примусовому виконанні (а.с. 25). Довідка Ланнівської сільської ради свідчить, що неповнолітній [PERSON] проживає разом з батьком в с. Куми Карлівського району по вул. Київська,2б (а.с. 6). Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Тобто відповідач зобовязаний сплачувати аліменти на утримання сина. Таким чином, суд вбачає підстави для стягнення аліментів із [PERSON] на користь позивача, на утриманні якого на даний час перебуває син [PERSON], оскільки сторони не дійшли згоди щодо добровільної сплати аліментів відповідачкою. Врахувавши обставини визначені статтею 182 СК України, суд вважає достатнім і обґрунтованим розмір аліментів, які просить стягнути позивач, тому позов у цій частині слід задовольнити. Разом з тим, відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України, аліменти стягуються починаючи від дня подачі позову. Підстав для стягнення аліментів починаючи з 01.09.2017 суд не вбачає, оскільки це не передбачено законом, крім того позивач не підтвердив факт звернення до суду в цей день. З урахуванням положень п. 3 ч. 1 ст. 5 ЗУ «Про судовий збір», підпункту 1 п. 1 ч. 2 ст. 4 даного Закону та ст. 141 ЦПК України, з відповідачки має бути стягнуто на користь держави судовий збір у розмірі 640 грн. На підставі викладеного, відповідно до ст. ст. 259, 263-265, 280-281 СК України,

Outcome: partial