Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-16 00:00:00

21.08.2013 року [PERSON] звернувся до суду із позовом, в якому просить суд в рахунок погашення заборгованості за Рамковою угодою №6430 від 20 листопада 2007 року, Договором про надання траншу №2.24580/6430 від 20 листопада 2007 року, Договором про надання траншу №2.26301/6430 від 04 березня 2008 року, яка станом на 21.09.2012 року складає 1260683,63 грн., з яких: борг по капіталу 261007,23 грн.; борг по процентам - 94731,85 грн.; пеня 904044,55 грн., звернути стягнення за договором іпотеки № 6430-ІД 01, посвідченим приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу [PERSON] 20.11.2007 року за реєстровим №4219, на предмет іпотеки - житловий будинок №18 з прибудовами літ. «А-1», деревяний, обкладений цеглою, жилою площею 31,20 кв.м., та надвірні будівлі при ньому: гараж літ. «Б», сарай літ. «В», «Г», вбиральня літ. «Д», теплиця літ. «Е», навіс літ. «Ж», зливна яма літ. «К», огорожа №1, 4, 5, замощення №І-І, ІІ, по вул. Ціолковського в сщ. Нова Березівка Харківського району Харківської області; надати [PERSON], [INFO], ІПН [NUMBER], право на продаж предмету вказаної іпотеки від свого імені будь - якій особі покупцеві відповідно до процедури продажу предмету іпотеки, встановленої ст. 38 Закону України «Про іпотеку»; з метою збереження предмету іпотеки надати [PERSON], 12.04.1993 року народженні, ІПН [NUMBER], право обладнання предмету іпотеки новими охоронними пристроями, та укладення відповідних договорів зі спеціалізованими охоронними підприємствами; надати [PERSON], 12.04.1993 року народженні, ІПН [NUMBER], до моменту продажу предмету іпотеки право на господарське управління предметом іпотеки, з правом укладання у якості орендодавця договорів оренди з фізичними та юридичними особами та направленням отриманих від управління коштів на задоволення своїх вимог; виселити без надання іншого житлового приміщення [PERSON], [INFO], ІПН [NUMBER], з житлового будинку №18 по вул. Ціолковського в сщ. Нова Березівка Харківського району Харківської області; стягнути з [PERSON], [INFO], ІПН [NUMBER], на користь [PERSON], 12.04.1993 року народженні, ІПН [NUMBER], витрати на оплату послуг адвоката в сумі 12207,00 грн., а також стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати в сумі 3441 гривень. Представник позивача подав до суду заяву, в якій позов повністю підтримав і просив розглядати справу за його відсутності, проти заочного розгляду справи не заперечував. Відповідач в судове засідання повторно не зявився, причин неявки суду не повідомив, а тому судом оголошено про заочний розгляд справи. Вивчивши матеріали справи і дослідивши надані суду докази, судом встановлено наступне. 20.11.2007 року між Закритим акціонерним товариством «ПроКредит Банк», правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство «ПроКредит Банк» (далі Банк) та [PERSON] (далі відповідач) була укладена Рамкова угода №6430 (далі - Рамкова угода), відповідно до якої Банк, з урахуванням Договору від 04.03.2008 року про внесення змін та доповнень до Рамкової угоди №6430 від 20.11.2007 року, зобов'язався здійснювати кредитування відповідача за наступними умовами: ліміт суми - 70 000,00 доларів США, ліміт строку - 240 місяців, максимальний розмір процентів 40% річних. На підставі та в межах Рамкової угоди банк та відповідач уклали Договір про надання траншу №2.24580/6430 від 20 листопада 2007 року (надалі - кредитний договір №1), відповідно до якого [PERSON] було надано кредит на таких умовах: сума кредиту - 250 000,00 грн., процентна ставка - 17% річних, строк - 60 місяців. 31 грудня 2009 року між банком та відповідачем було укладено Договір №2 про внесення змін до Договору траншу №2.24580/6430 від 20.11.2007 року, відповідно до якого в період з 31.12.2009 року по 30.05.2010 року включно за вказаним договором про надання траншу встановлена процентна ставка в розмірі 0,5% річних, виходячи з 360 календарних днів у році. 25 травня 2010 року між банком та відповідачем укладено Договір №3 про внесення змін до Договору траншу №2.24580/6430 від 20.11.2007 року, відповідно до якого в період з 03.06.2010 року по 02.11.2010 року включно за вказаним договором про надання траншу встановлена процентна ставка в розмірі 0,5% річних, виходячи з 360 календарних днів у році. Через невиконання зобовязань відповідачем за вищевказаним Кредитним договором №1 заборгованість станом на 21.09.2012 року складає 970958,49 грн., з яких: борг по капіталу - 202 253,28 грн.; борг по процентам - 70778,81 грн.; пеня 697026,40 грн. Крім того, в межах Рамкової угоди банк та відповідач уклали Договір про надання траншу №2.26301/6430 від 04 березня 2008 року, відповідно до якого [PERSON] було надано кредит на таких умовах: сума кредиту - 100 000,00 грн., процентна ставка - 17% річних, строк - 36 місяців. 20 травня 2009 року між банком та відповідачем було укладено Договір №1 про внесення змін до Договору траншу №2.26301/6430 від 04.03.2008 року, відповідно до якого за вказаним договором про надання траншу встановлена процентна ставка в розмірі 20% річних, виходячи з 360 календарних днів у 20.11.2007року між Закритим акціонерним товариством «ПроКредит Банк», правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство «ПроКредит Банк» (далі Банк) та [PERSON] (далі відповідач) була укладена Рамкова угода №6430 (далі - Рамкова угода), відповідно до якої Банк, з урахуванням Договору від 04.03.2008 року про внесення змін та доповнень до Рамкової угоди №6430 від 20.11.2007 року, зобов'язався здійснювати кредитування Відповідача за наступними умовами: ліміт суми - 70 000,00 доларів США, ліміт строку - 240 місяців. На підставі та в межах Рамкової угоди банк та відповідач уклали Договір про надання траншу №2.24580/6430 від 20 листопада 2007 року (надалі - Кредитний договір №1), відповідно до якого [PERSON] було надано кредит на таких умовах: сума кредиту - 250 000,00 грн., процентна ставка - 18% річних, строк - 60 місяців. 31 грудня 2009 року між Банком та Відповідачем було укладено Договір №2 про внесення змін до Договору траншу №2.24580/6430 від 20.11.2007 року, відповідно до якого в період з 31.12.2009 року по 30.05.2010 року включно за вказаним договором про надання траншу встановлена процентна ставка в розмірі 0,5% річних, виходячи з 360 календарних днів у році. 25 травня 2010 року між Банком та Відповідачем укладено Договір №3 про внесення змін до Договору траншу №2.24580/6430 від 20.11.2007 року, відповідно до якого в період з 03.06.2010 року по 02.11.2010 року включно за вказаним договором про надання траншу встановлена процентна ставка в розмірі 0,5% річних, виходячи з 360 календарних днів у році. Через невиконання зобовязань Відповідачем за вищевказаним Кредитним договором №1 заборгованість станом на 21.09.2012 року складає 970958,49 грн., з яких: борг по капіталу - 202 253,28 грн.; борг по процентам - 70778,81 грн.; пеня 697026,40 грн. Крім того, в межах Рамкової угоди банк та відповідач уклали Договір про надання траншу №2.26301/6430 від 04 березня 2008 року, відповідно до якого [PERSON] було надано кредит на таких умовах: сума кредиту - 100 000,00 грн., процентна ставка - 17% річних, строк - 36 місяців. 20 травня 2009 року між банком та відповідачем було укладено Договір №1 про внесення змін до Договору траншу №2.26301/6430 від 04.03.2008 року, відповідно до якого за вказаним договором про надання траншу встановлена процентна ставка в розмірі 20% річних, виходячи з 360 календарних днів у році. 31 грудня 2009 року між банком та відповідачем було укладено Договір №2 про внесення змін до Договору траншу №2.26301/6430 від 04.03.2008 року, відповідно до якого в період з 31.12.2009 року по 30.05.2010 року включно за вказаним договором про надання траншу встановлена процентна ставка в розмірі 0,5% річних, виходячи з 360 календарних днів у році. Через невиконання зобовязань відповідачем за вищевказаним кредитним договором №2 заборгованість станом на 21.09.2012 року складає 289725,14 грн., з яких: борг по капіталу 58753,95 грн.; борг по процентам - 23953,04 грн.; пеня 207018,15 грн. У забезпечення виконання зобов'язань відповідача за Рамковою угодою №6430 від 20 листопада 2007 року між банком та [PERSON] було укладено договір поруки №6430-Д3 2 від 04.03.2008 року. У забезпечення виконання зобов'язань відповідача за Рамковою угодою №6430 від 20 листопада 2007 року між Банком та [PERSON] було укладено договір іпотеки №6430-ІД 01, посвідчений приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу [PERSON] 20.11.2007 року за реєстровим №4219. Відповідно до умов цього договору [PERSON] передав в іпотеку Банку, в якості забезпечення свої зобовязань за Рамковою угодою №6430 від 20 листопада 2007 року та Кредитним договором 1 й Кредитним договором 2, житловий будинок №18 з прибудовами літ. «А-1», деревяний, обкладений цеглою, жилою площею 31,20 кв.м., та надвірні будівлі при ньому: гараж літ. «Б», сарай літ. «В», «Г», вбиральня літ. «Д», теплиця літ. «Е», навіс літ. «Ж», зливна яма літ. «К», огорожа №1, 4, 5, замощення №І-І, ІІ, по вул. Ціолковського в сщ. Нова Березівка Харківського району Харківської області. 21.09.2012 року між банком та позивачем було укладено Договір відступлення права вимоги, відповідно до якого Позивач отримав всі права кредитора, що виникають з Рамкової угоди №6430 від 20 листопада 2007 року, Договору про надання траншу №2.24580/6430 від 20 листопада 2007 року, Договору про надання траншу №2.26301/6430 від 04 березня 2008 року. 21.09.2012 року між банком та позивачем було укладено Договір заміни кредитора в зобовязанні за договором іпотеки, посвідчений приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу [PERSON] за реєстровим №3006, відповідно до якого позивач набув всі права іпотекодержателя за договором іпотеки №6430-ІД 01 від 20.11.2007 року. Вказаний договір зареєстровано в Державному реєстрі іпотек. Листом №76-2/12/255 від 24.09.2012 року банк повідомив відповідача про відступлення права вимоги на підставі згаданих вище угод. Позивач 23.11.2012 року направив на адресу відповідача повідомлення в порядку статті 38 Закону України «Про іпотеку», яким повідомив про прийняття рішення про звернення стягнення на предмет іпотеки, та про необхідність звільнити житловими приміщення й знятися з реєстрації за відповідною адресою. 22.01.2013 року позивач вручив відповідачеві особисто аналогічного листа. Проте, на час предявлення позову, відповідач зобовязань, що виникають з Рамкової угоди №6430 від 20 листопада 2007 року, Договору про надання траншу №2.24580/6430 від 20 листопада 2007 року, Договору про надання траншу №2.26301/6430 від 04 березня 2008 року, не виконав, предмет іпотеки не звільнив, що порушує права позивача, як нового кредитора та іпотекодержателя. Частиною 1 ст. 530 ЦК України встановлено, що якщо в зобов'язанні встановлений строк(термін) його виконання , то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Відповідно до ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Частиною 2 ст. 1050 ЦК України передбачено, що якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику (кредит) частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець (кредитор) має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати належних йому процентів. Відповідно до вимог ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу, докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до п. 5.1. Іпотечного договору передбачено, що у разі невиконання або неналежного виконання іпотекодавцем умов (зобовязань) за кредитним договором та/або за цим договором іпотеко держатель вправі задовольнити свої вимоги шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Згідно до ч. 1 ст. 33 ЗУ «Про іпотеку» у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Відповідно до ст. 590 ЦК України та ч.3 ст. 33 ЗУ «Про іпотеку» звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється окрім іншого на підставі рішення суду. Згідно ст. 41 ЗУ «Про іпотеку» реалізація предмета іпотеки, на який звертається стягнення за рішенням суду або за виконавчим написом нотаріуса, провадиться, якщо інше не передбачено рішенням суду, шляхом продажу на прилюдних торгах у межах процедури виконавчого провадження, передбачений ЗУ Про виконавче провадження, з дотриманням вимог цього Закону. Відповідно до п. 5.3 договору іпотеки №6430-ІД 01, посвідчений приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу [PERSON] 20.11.2007 року за реєстровим №4219, у разі набуття іпотекодержателем права на здійснення звернення стягнення на предмет іпотеки на підставах передбачених у п. 5.1 параграфу 1 стаття 5 цього Договору, іпотеко держатель може здійснити звернення стягнення шляхом позасудового врегулювання, а саме шляхом продажу від свого імені предмету іпотеки будь-якій особі на підставі договору купівлі-продажу у порядку, встановленому діючим на момент звернення законодавством, при цьому ціною реалізації предмету іпотеки є вартість, яка зазначена у п. 1.2 цього договору. Враховуючи, що можливість продажу від свого імені предмету іпотеки будь-якій особі на підставі договору купівлі-продажу була встановлена договором іпотеки, укладеним між ЗАТ «ПроКредит Банк» та відповідачем [PERSON], суд вважає за необхідне звернути стягнення на предмети іпотеки, а саме, звернути стягнення на житловий будинок житловий будинок №18 з прибудовами літ. «А-1», деревяний, обкладений цеглою, жилою площею 31,20 кв.м., та надвірні будівлі при ньому: гараж літ. «Б», сарай літ. «В», «Г», вбиральня літ. «Д», теплиця літ. «Е», навіс літ. «Ж», зливна яма літ. «К», огорожа №1, 4, 5, замощення №І-І, ІІ, по вул. Ціолковського в сщ. Нова Березівка Харківського району Харківської області та надати право [PERSON], [INFO], ІПН [NUMBER] за рахунок продажу предмету іпотеки задовольнити свої вимоги у розмірі 1260683,63 грн., з яких: борг по капіталу 261007,23 грн.; борг по процентам - 94731,85 грн.; пеня 904044,55 грн., шляхом продажу від свого імені предмету іпотеки будь-якій особі на підставі договору купівлі-продажу у порядку, встановленому відповідно до процедури продажу предмету іпотеки, і в цій частині суд задовольняє позовні вимоги позивача. Представник позивача також просить суд відповідно до ст. 34, 39 Закону України «Про іпотеку» з метою збереження предмету іпотеки надати [PERSON], [INFO], ІПН [NUMBER], право обладнання предмету іпотеки новими охоронними пристроями, та укладення відповідних договорів зі спеціалізованими охоронними підприємствами та надати [PERSON], 12.04.1993 року народженні, ІПН [NUMBER], до моменту продажу предмету іпотеки право на господарське управління предметом іпотеки, з правом укладання у якості орендодавця договорів оренди з фізичними та юридичними особами та направленням отриманих від управління коштів на задоволення своїх вимог. Відповідно до ст. 34 Закону України «Про іпотеку» після прийняття рішення про звернення стягнення на предмет іпотеки і з метою отримання продукції, плодів та доходів, забезпечення належного господарського використання переданого в іпотеку нерухомого майна згідно з його цільовим призначенням предмет іпотеки на підставі договору між іпотекодавцем і іпотекодержателем або рішення суду може бути переданий іпотекодержателю або іншій особі в управління на період до його реалізації у порядку, встановленому цим Законом. Управління майном здійснюється відповідно до законодавства та умов, визначених договором чи рішенням суду. Про те суду не надано доказів щодо необхідності надання позивачеві право на господарське управління предметом іпотеки, крім цього вимоги позивача щодо обладнання предмету іпотеки охоронними пристроями та укладання у якості орендодавця договорів оренди з фізичними та юридичними особами не передбачені Законом України «Про іпотеку» та можуть зашкодити інтересам відповідача, а тому суд відмовляє в цій частині позовних вимог за недоведеністю. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Законом України Про іпотеку визначено лише, що підставою для виселення є звернення на предмет іпотеки, але достатньо не визначені способи виселення мешканців із квартир при зверненні на них стягнення, оскільки житлові права громадян регулюються ЖК України, який встановлює лише два види виселення з наданням іншого житлового приміщення, чи без надання такого приміщення. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Відповідно до вимог ст. 109 ЖК України визначено, що виселення із займаного жилого приміщення допускається з підстав, установлених законом. Виселення проводиться добровільно або в судовому порядку. Допускається виселення в адміністративному порядку з санкції прокурора лише осіб, які самоправно зайняли жиле приміщення або проживають у будинках, що загрожують обвалом. Громадянам, яких виселяють з жилих приміщень, одночасно надається інше постійне жиле приміщення, за винятком виселення громадян при зверненні стягнення на жилі приміщення, що були придбані ними за рахунок кредиту (позики) банку чи іншої особи, повернення якого забезпечене іпотекою відповідного жилого приміщення. Постійне жиле приміщення, що надається особі, яку виселяють, повинно бути зазначено в рішенні суду. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Без надання іншого житлового приміщення виселення можливе лише за правилами ст. ст. 116,117 ЖК України, які не регулюють правовідносини, що виникли між сторонами. Отже, оскільки предмет іпотеки не придбаний за кошти банку, то на підставі ст. 109 ЖК України виселення з такої квартири проводиться на загальних підставах з наданням іншого постійного житлового приміщення, а тому суд відмовляє в задоволенні даної частини позовних вимог. Крім цього, відповідно до ч. 1,2 ст. 84 ЦПК України витрати, пов'язані з оплатою правової допомоги адвоката або іншого фахівця в галузі права, несуть сторони, крім випадків надання безоплатної правової допомоги. Граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу встановлюється законом. Стаття 1 ЗУ «Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах» Розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних справах, в яких така компенсація виплачується стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, іншою стороною, не може перевищувати 40 відсотків встановленої законом мінімальної заробітної плати у місячному розмірі за годину участі особи, яка надавала правову допомогу, у судовому засіданні, під час вчинення окремих процесуальних дій поза судовим засіданням та під час ознайомлення з матеріалами справи в суді, що визначається у відповідному судовому рішенні. Отже суд, дослідивши надані докази, вважає, що позивачем не надано суду доказів того, скільки годин було витрачено при наданні правової допомоги, а тому неможливо встановити яка саме сума підлягає відшкодуванню за надання правової допомоги позивачеві, а тому суд відмовляє в цій частині позовних вимог за недоведеністю. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Відповідно до ст. 88 ЦПК України, суд стягує з відповідача на користь позивача понесені позивачем судові витрати у розмірі 3441 гривень. На підставі вищенаведеного,

Outcome: partial