Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-30 00:00:00

20.05.2015 року позивач [PERSON] звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] про визнання майна спільним сумісним майном подружжя та його поділ шляхом визнання права власності на його частку. Позов мотивує тим, що перебуваючи у шлюбі з відповідачем, у 2005 році, ними спільно було придбано житловий будинок, кошти на будинок були отримані від продажу будинку батьків позивача. Придбаний житловий будинок було оформлено на відповідача [PERSON] У 2011 році рішенням Голопристанського районного суду Херсонської області шлюб між позивачем та відповідачем розірвано, однак реєстрацію розірвання шлюбу в органах ДРАЦС проведено не було. На підставі викладеного, позивач просить суд визнати житловий будинок, розташований за адресою [ADDRESS], спільною сумісною власністю подружжя та визнати за ним право власності на 1/2 частку вищевказаного будинку. У судовому засіданні представник позивача - адвокат Блонський Д. М. позовні вимоги підтримав повністю, наполягав на їх задоволенні, посилаючись на підстави, викладені у позовній заяві. У судовому засіданні представник відповідача за довіреністю - [PERSON] позовні вимоги не визнав, свої доводи виклав у письмових запереченнях на позовну заяву. З'ясувавши обставини справи на підставі доказів, поданих особами, які беруть участь у справі, суд вважає за необхідне позов задовольнити, враховуючи наступне. Згідно ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше, як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ст. ст. 60, 61 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. На підставі доказів, наданих особами, які беруть участь у справі, судом встановлено, що позивач [PERSON] та відповідачка [PERSON] дійсно перебували в шлюбі з 28.11.1987 року. На підставі рішення Голопристанського районного суду Херсонської області від 24.05.2011 року шлюб між ними було розірвано. Під час перебування у шлюбі, на підставі договору купівлі-продажу житлового будинку з господарчо-побутовими будівлями та спорудами від 28 січня 2005 року сторонами було придбано житловий будинок, розташований за адресою: [ADDRESS], даний договір посвідчено приватним нотаріусом Голопристанського районного нотаріального округу Херсонської області Виходцевою Л. А. Відповідно до свідоцтва про реєстрацію права власності на нерухоме майно [NUMBER], виданого 31.01.2005 року Херсонським державним бюро технічної інвентаризації, власником вищевказаного житлового будинку зазначений відповідач. Відповідно до ст. 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя. Таким чином, суд вважає, що житловий будинок належать [PERSON] та [PERSON] на праві спільної сумісної власності. Відповідно до ч. 1 ст. 70 СК України у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Враховуючи, що сторонами не доведено підстав для відступу від положення закону щодо рівності часток подружжя, суд вважає за необхідне визнати за [PERSON] право власності на 1/2 частину житлового будинку.

Outcome: approved