Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-05 00:00:00

20 вересня 2016 року позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини. Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач посилається на те, що з відповідачем перебували у зареєстрованому шлюбі з 22 квітня 2008 року. У шлюбі у сторін народився син [PERSON], [INFO]. Рішенням Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 06 червня 2016 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірваний, малолітнього сина [PERSON] залишено проживати з матірю. Впродовж останніх місяців відповідач добровільно матеріальну допомогу на утримання сина не надає, хоча має можливість надавати матеріальну допомогу, дитина повністю перебуває на повному утриманні матері. За таких обставин позивач поставила питання про стягнення з відповідача аліментів на утримання неповнолітньої дитини у твердій грошовій сумі у розмірі 1200,00 грн. щомісячно до досягнення дитиною повноліття. У судове засідання позивач не прибула, проте надала заяву, в якій позовні вимоги підтримала у повному обсязі з мотивів, викладених у позовній заяві, просила слухати справу у її відсутності. Відповідач у судовому засіданні позовні вимоги визнав частково, пояснив, що є фізичною особою-підприємцем, проте збирається припиняти підприємницьку діяльність, він надає кошти позивачу на утримання дитини, не заперечував проти стягнення з нього аліментів на утримання сина у розмірі 700,00 грн. Суд, вислухавши пояснення відповідача, всебічно і повно зясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення на них, обєктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, застосувавши до спірних правовідносин відповідні норми матеріального та процесуального права, встановив наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. Відповідач є батьком [PERSON], [INFO] (а.с. 3). Рішенням Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 06 червня 2016 року, що набрало законної сили 17 червня 2016 року, шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірваний, малолітнього сина [PERSON] залишено проживати з матірю [PERSON] (а.с. 4). Син сторін [PERSON] хворіє (а.с. 5-8). Згідно довідки Дошкільного навчального закладу (ясла-садок) № 18 «Зернятко» за вих. № 340 від 03 жовтня 2014 року, відповідач впродовж 2016 року оплачує за харчування дитини та платні послуги (хореографія, англійська мова) (а.с. 16). [PERSON] перераховано на рахунок [PERSON] 700 грн. (а.с. 17). Згідно вимог статті 129 Конституції України, однією з основних засад судочинства є рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Стаття 51 Конституції України передбачає, що батьки зобов'язані утримувати дітей до їх повноліття. Згідно статті 180 Сімейного кодексу України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Частина третя статті 181 Сімейного кодексу України зазначає, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Стаття 182 Сімейного кодексу України встановлює, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. Відповідно до частини першої статті 183 Сімейного кодексу України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. У відповідності з положеннями частини першої статті 184 Сімейного кодексу України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Стягуючи аліменти та визначаючи їх розмір, суд враховує стан здоров'я відповідача, те, що у відповідача на утриманні, окрім сина [PERSON], інших дітей немає, рівень забезпеченості та розмір доходів відповідача, те, що відповідач має нерегулярний, мінливий дохід, у зв'язку з наведеним суд вважає необхідним та можливим стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання неповнолітньої дитини у твердій грошовій сумі у розмірі 900,00 грн., щомісяця, починаючи з дати предявлення позову до суду, тобто з 20 вересня 2016 року, до досягнення дитиною повноліття, задовольнивши позовні вимоги частково. У відповідностіз пунктом 1 частини першої статті 367 Цивільного процесуального кодексу України, суд вважає можливим допустити негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Обговорюючи питання про судові витрати, приймаючи до уваги ті обставини, що позивач при пред`явленні позову була звільнена від сплати судового збору на підставі пункту 3 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір», на виконання вимог статті 88 Цивільного процесуального кодексу України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь держави судовий збір у розмірі 551,20 грн. На підставі вищевикладеного, відповідно до статті 51 Конституції України, статей 180-183, 191 Сімейного кодексу України,

Outcome: partial