Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-30 00:00:00

21.09.2021 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до Судилківської сільської ради Шепетівського району Хмельницької області, Шепетівської районної державної адміністрації Хмельницької області, Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області про визнання права на земельну частку (пай), посилаючись на те, що в 1985 році був прийнятий в члени КСП ім. Горького с. Судилків Шепетівського району, де працював різноробочим до 10 лютого 2006 року. КСП ім. Горького було створено в 1960 році, у 1998 році було реорганізовано в КСП «Врожай», згодом у СС «Врожай», у 2000 році у СТОВ «Врожай», а у 2009 році останнє визнано банкрутом. У червні 2021 року, після звернення до адвоката, дізнався, що землі КСП «Врожай» в 1996 році були розпайовані на його членів, проте його, як особу, яка являлась членом КСП не було включено до Списку, що додавався до Державного акту на право колективної власності на землю № 000017 від 14.02.1996 року. При цьому, член КСП набуває права на земельну частку (пай) з дня видачі цього акта, у тому числі й у випадку, невнесення до зазначеного вище Списку особи, яка була членом КСП на час передачі у колективну власність землі, а невнесення до зазначеного Списку особи не може позбавити її права на земельну частку (пай). Під час розпаювання земель КСП «Врожай» сертифікат про право на земельну частку (пай) він не отримував, отже не може набути відповідного права на земельну частку (пай) іншим чином, ніж в судовому порядку. Вважає, що має право на земельну частку (пай) у колишньому КСП «Врожай», оскільки цим підприємством отримано державний акт на право колективної власності на землю, а він, на момент розпаювання, перебував в членах колективного сільськогосподарського підприємства. А тому, просить суд визнати за ним право на земельну частку (пай) в КСП «Врожай» с. Судилків Шепетівського району Хмельницької області, розміром 2,5 в умовних кадастрових гектара, розташовану на території Судилківської сільської ради Шепетівського району Хмельницької області, вартістю станом на 01 січня 2021 року 34348 грн. 95 коп., виділивши її із земель запасу, резерву, невитребуваних часток (паїв) колективного сільськогосподарського підприємства «Врожай». Ухвалою Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області від 22.09.2021 року відкрито провадження в справі, розгляд справи визначено проводити в порядку загального позовного провадження та призначено підготовче засідання з викликом сторін на 09 год. 00 хв. 19.10.2021 року. 05.10.2021 року судом отримано відзив Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області на позовну заяву. У відзиві представник за довіреністю [PERSON] вважає позовні вимоги необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню, посилаючись на те, що Управління є неналежним відповідачем, оскільки не розпоряджається землями колективної власності. Також, оскільки [PERSON] звернувся до суду за захистом порушеного права в 2021 році, а Державний акт на право колективної власності на землю підприємством було отримано в 1996 році, про що позивачу було відомо, отже з часу розпаювання земель минуло більше 25 років, що є порушенням строку позовної давності тривалістю 3 роки, а тому просить у задоволенні позову відмовити. 13.10.2021 року судом отримано відзив на позовну заяву Судилківської сільської ради Шепетівського району Хмельницької області. У відзиві сільський голова Котик Т.М. посилається на те, що незважаючи на те, що [PERSON] на момент одержання КСП «Врожай» с. Судилків Державного акту на право колективної власності на землю 14.02.1996 року був його членом, а отже мав право на внесення до списку осіб на розпаювання землі, однак у задоволенні його позову слід відмовити у повному обсязі за пропуском трирічного строку позовної давності. Ухвалою Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області від 19.10.2021 року закрито підготовче провадження та призначено судовий розгляд на 10 год. 00 хв. 15.11.2021 року, який за клопотання позивача відкладено до 13 год. 00 хв. 01.12.2021 року. 27.10.2021 року судом отримано відповідь на відзив позивача [PERSON] , у якому він просить позов задовольнити, а відзив на позов відхилити через те, що про порушення права йому стало відомо у червні 2021 року під час звернення за правовою допомогою до адвоката, оскільки під час розпаювання земель не оприлюднювались списки осіб, які мають право на отримання земельної частки (паю), а тому строк позовної давності ним не пропущено. У судове засідання учасники справи не з`явились, хоча про час, день та місце його проведення були повідомлені у встановленому законом порядку. Позивач [PERSON] подав до суду письмову заяву, у якій просив розгляд справи провести у його відсутність, позов підтримав у повному обсязі, просив його задовольнити, врахувавши, що у Судилківської сільської ради Шепетівського району Хмельницької області наявні землі запасу та невитребуваних часток (паїв) колишнього КСП «Врожай». Представник відповідача Судилківської сільської ради Шепетівського району Хмельницької області Верхогляд В.П. подав письмову заяву, у якій просив розгляд справи провести у його відсутність, у задоволенні позову відмовити з підстав, викладених у відзиві. З`ясувавши думки учасників справи, викладені у письмових заявах, дослідивши матеріали справи та заяви по суті справи, суд вважає позов підлягаючим задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч. 1\~ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 16 ЦК України, одним із способів захисту цивільних прав та інтересів є визнання права. Судом встановлено, що [PERSON] з 1977 року по 2006 працював та отримував заробітну плату в колгоспі ім. Горького та у його правонаступників: КСП «Врожай», ССВ «Врожай», СТОВ «Врожай», що підтверджується даними довідок районного трудового архіву Хмельницької області від 28.07.2021 року № 01-18/589 та №01-18/590, даними архівних витягів із наказів по СТОВ «Врожай» про прийняття та звільнення з роботи від 07.07.2021 року №Т-385/04-06. Згідно архівного витягу із протоколу засідання правління колгоспу ім. Горького с. Судилків Шепетівського району від 24.04.1985 року №8 було розглянуто заяву [PERSON] про прийняття в члени та надання роботи на комплексі і рекомендовано зборам уповноважених прийняти його в члени колгоспу і надати роботу на комплексі зав.кормоцехом. А згідно архівного витягу із протоколу зборів уповноважених колгоспників колгоспу ім. Горького с. Судилків Шепетівського району від 15.07.1985 року №3 вирішено прийняти [PERSON] в члени колгоспу. З архівної довідки від 07.07.2021 року №Т-386/04-06 вбачається, що колгосп ім. Горького с. Судилків Шепетівського району Хмельницької області утворено в 1960 році. У 1992 році на базі колгоспу ім. Горького створено колективне сільськогосподарське підприємство (КСП) «Врожай» (протокол загальних зборів колгоспників від 30.09.1992 року №3). У 1998 році КСП «Врожай» реорганізовано в спілку селян власників (ССВ) «Врожай» (протокол зборів уповноважених членів підприємства від 30 січня 1998 року №1). У 2000 році ССВ «Врожай» реорганізовано у сільськогосподарське товариство з обмеженою відповідальністю (СТОВ) «Врожай» (протокол загальних зборів членів спілки від 28 лютого 2000 року №2). У 2009 році ухвалою Господарського суду Хмельницької області від 28 липня 2009 року №3/260-Б СТОВ «Врожай» визнано банкрутом та ліквідовано. 14.02.1996 року на підставі рішення Судилківської сільської ради Шепетівського району Хмельницької області від 24.05.1995 року №5 КСП «Врожай» видано Державний акт серії ХМ №000017 на право колективної власності на землю площею 3346,1 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Розмір земельної частки (паю) в КСП «Врожай» с. Судилків Шепетівського району Хмельницької області становить 2,5 в умовних кадастрових гектарах. [PERSON] не був включений в список громадян - членів КСП «Врожай» на території Судилківської сільської ради, сертифікат на право на земельну частку (пай) на його ім`я не видавався. Вказані обставини підтверджуються даними письмових доказів, а саме: даними Державного акту на право колективної власності на землю серії ХМ №000017 від 14.02.1996 року, повідомлення відділу №1 Управління у Шепетівському районі Головного управління Держгеокадастру у Хмельницької області від 09.09.2021 року №29-22-0.391-146/34-21. Відповідно до п. 2\~Указу Президента України від 08 серпня 1995 року № 720/95 «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям»\~право на земельну частку (пай) мають члени колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства, в тому числі пенсіонери, які раніше працювали в ньому і залишаються членами зазначеного підприємства, кооперативу, товариства, відповідно до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю. При паюванні вартість і розміри в умовних кадастрових гектарах земельних часток (паїв) всіх членів підприємства, кооперативу, товариства є рівними. Отже, право на земельну частку (пай) виникає в осіб, які на час видачі колективному сільськогосподарському підприємству державного акта на право колективної власності на землю були чи залишалися членами цього підприємства. Відповідно до ст.ст.\~1, 2 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)»\~право на земельну частку (пай), серед інших, мають колишні члени колективних сільськогосподарських підприємств, які отримали сертифікати на право на земельну частку (пай) у встановленому законодавством порядку. Право особи на земельну частку (пай) може бути встановлено в судовому порядку. Документом, що посвідчує право на земельну частку (пай), у такому випадку, є рішення суду про визнання права на земельну частку (пай). Відповідно до роз`яснень, що містяться в п. 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 16 квітня 2004 року № 7 «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ», член колективного сільськогосподарського підприємства, включений до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю, набуває права на земельну частку (пай) з дня видачі цього акта, і в разі його смерті успадкування права на земельний пай здійснюється за нормами ЦК України, у тому числі й у випадку, коли з різних причин ця особа не отримала сертифікат на право на земельну частку (пай). Невнесення до зазначеного вище списку особи, яка була членом КСП на час передачі у колективну власність землі, не може позбавити її права на земельну частку. Згідно ч. 3 ст.\~12, ч.ч. 1, 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно\~ст. 256 ЦК України\~позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Відповідно до ст.\~257, 261 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права. Як встановлено в суді та вбачається з матеріалів цивільної справи, позивач [PERSON] був прийнятий в члени КСП «Врожай» 15.07.1985 року та, залишаючись його членом, пропрацював у СТОВ «Врожай», що є його правонаступником, безперервно до 2006 року. На час видачі КСП «Врожай» державного акта на право колективної власності на землю - 14.02.1996 року [PERSON] був його членом, однак в Додаток № 1 до даного державного акта включений не був. Про порушення його права позивачу стало відомо в червні 2021 року від адвоката, до якого звертався за юридичною консультацією, вказане підтверджується поясненнями позивача та письмовими доказами, долученими до справи. Таким чином позивач набув права на земельну частку (пай) і строк, у межах якого він міг звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права ним не пропущено. Належні, допустимі та достатні докази протилежного у матеріалах справи відсутні. Не надано таких і представниками відповідачів. Європейський суд з прав людини (далі\~ЄСПЛ), юрисдикція якого поширюється на всі питання тлумачення і застосування Конвенції (пункт 1 статті 32 Конвенції), наголошує, що «позовна давність це законне право правопорушника уникнути переслідування або притягнення до суду після закінчення певного періоду після скоєння правопорушення. Термін позовної давності, що є звичайним явищем у національних законодавствах держав\~учасників Конвенції, виконує кілька завдань, у тому числі забезпечує юридичну визначеність та остаточність, запобігаючи порушенню прав відповідачів, які можуть трапитись у разі прийняття судом рішення на підставі доказів, що стали неповними через сплив часу» (пункт 570 рішення ЄСПЛ від 20 вересня 2011 року в справі «ВАТ «Нафтова компанія «Юкос» проти Росії»; пункт 51 рішення ЄСПЛ від 22 жовтня 1996 року в справі «Стаббінгс та інші проти Сполученого Королівства»). З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що позивач [PERSON] не був включений до списку громадян - членів колективного сільськогопосдарського підприємства, що додається до державного акта на право колективної власності на землю та не отримав сертифікат на право на земельну частку (пай) на його ім`я безпідставно. Такий сертифікат видається громадянину України - членові колективного сільськогосподарського підприємства і засвідчує право на земельну частку (пай) у землях, які перебувають у колективній власності підприємства, у вказаному розмірі (в умовних кадастрових гектарах) без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості). Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що права позивача порушені і підлягають захисту, а тому позов в цій частині належить задовольнити та визнати за [PERSON] право на земельну частку (пай) в КСП «Врожай». У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 19.05.2021 року в справі № 756/2298/18 (провадження № 61-3976св21) вказано, що пред`явлення позову до неналежного відповідача не є підставою для відмови у відкритті провадження у справі, оскільки заміна неналежного відповідача здійснюється в порядку, визначеному\~ЦПК України. За результатами розгляду справи суд відмовляє в позові до неналежного відповідача та приймає рішення по суті заявлених вимог щодо належного відповідача. Тобто, визначення відповідачів, предмета та підстав спору є правом позивача. Натомість, встановлення належності відповідачів й обґрунтованості позову - обов`язком суду, який виконується під час розгляду справи, а не на стадії відкриття провадження. Згідно ч. 1\~ст. 17 ЗК України\~(в редакції 1990 року), передача земельних ділянок у колективну та приватну власність провадиться Радами народних депутатів, на території яких розташовані земельні ділянки. 01 січня 2002 року набрав чинності новий\~Земельний кодекс України. Відповідно до п. 1\~ст. 116 цього Кодексу\~громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону. Законом України «Про внесення\~змін до\~деяких законодавчих\~актів України\~щодо вирішення\~питання колективної\~власності на\~землю,\~удосконалення правил\~землекористування у\~масивах земель\~сільськогосподарського призначення,\~запобігання рейдерству\~та стимулювання\~зрошення в\~Україні» від 10.07.2018 року, який набрав чинності 01.01.2019 року внесено зміни до розділу Х «Перехідні положення» Земельного Кодексу України та доповнено його пунктом 21 такого змісту: «установити, що з дня набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо вирішення питання колективної власності на землю, удосконалення правил землекористування у масивах земель сільськогосподарського призначення, запобігання рейдерству та стимулювання зрошення в Україні» землі колективних сільськогосподарських підприємств, що припинені (крім земельних ділянок, які на день набрання чинності зазначеним Законом перебували у приватній власності), вважаються власністю територіальних громад, на території яких вони розташовані. Зазначений Закон є підставою для державної реєстрації права комунальної власності на земельні ділянки, сформовані за рахунок земель, які в силу зазначеного Закону переходять до комунальної власності». Згідно роз`яснень, що викладені у абзаці 4 пункту 24 постанови Пленуму ВСУ «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ» від 16 квітня 2004 року № 7 зазначено, що позови громадян, пов`язані з паюванням земель (зокрема, про визнання права на земельну частку (пай), її розмір, незаконність відмови у видачі сертифіката, виділення паю в натурі) можуть бути предметом розгляду судів. Відповідачами в таких справах є КСП, сільськогосподарські кооперативи, районна державна адміністрація, яка затверджувала розмір паю, вирішувала питання про видачу сертифіката, а також виконавчий орган чи орган місцевого самоврядування, що має вирішувати питання про виділення земельної частки (паю) в натурі, тощо. Отже, з урахуванням вищенаведеного, змісту та характеру відносин між учасниками справи, Головне управління Держгеокадастру у Хмельницькій області не розпоряджається спірною земельною ділянкою, оскільки вона належить до земель колективної власності та не є належним відповідачем у справі, у зв`язку з цим у задоволенні позовних вимог [PERSON] до Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області про визнання права на земельну частку (пай) необхідно відмовити із зазначеної підстави. \~ \~ \~ \~З повідомлення №01-20/2994 від 18.11.2021 року Судилківської сільської ради Шепетівського району Хмельницької області слідує, що в комунальній власності Судилківської сільської ради наявні землі запасу, землі невитребуваних часток (паїв) колишнього КСП «Врожай». А тому, суд вважає, що земельна частка (пай) [PERSON] має бути виділена із земель невитребуваних часток (паїв) колективного сільськогосподарського підприємства «Врожай» в розмірі 2,5 в умовних кадастрових гектарах. Отже, позов і в цій частині слід задовольнити. На підставі\~ст. 16, 256, 257, 261 ЦК України,\~ст. 2 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)»,\~Указу Президента України «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» від 08 серпня 1995 року № 720/95,\~Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ» від 16 квітня 2004 року №7,

Outcome: partial