Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-14 00:00:00

20 січня 2021 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] , в якому просить розірвати шлюб, укладений з відповідачем, зареєстрований 30 жовтня 2004 року міським відділом реєстрації актів цивільного стану № 2 Харківського обласного управління юстиції, актовий запис № 1246. В обґрунтування пред`явлених позовних вимог позивачка [PERSON] зазначила, що в шлюбі в них народилися діти: син - [PERSON] , [INFO] , та дочка - [PERSON] , [INFO] . Спільне життя з відповідачем не склалось за причини різних поглядів на сімейне життя та обов`язки. У сім`ї відбувалися сварки, які поступово призвели до втрати взаєморозуміння. Тривалий час відповідач байдужо ставиться до позивачки та до дітей, кожен з них фактично живе окремим життям та своїми власними інтересами. Можливість зберегти сім`ю відсутня, подружні відносини між ними припинилися, спільне господарство вони не ведуть, спір про поділ спільного майна відсутній. За таких обставин позивачка вважає, що подальше спільне життя та збереження шлюбу суперечить її інтересам та інтересам дітей. На даний час позивачка та відповідач проживають окремо, шлюбно-сімейних стосунків не підтримують, після розірвання шлюбу позивачка просить залишити прізвище чоловіка - [PERSON] . Ухвалою Московського районного суду м. Харкова від 22 січня 2021 року відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. Позивачка у судове засідання не з`явилась, надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила їх задовольнити. Відповідач у судове засідання не з`явився, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, в якій проти задоволення позовних вимог не заперечував. Інших заяв та клопотань від відповідача не надійшло. Ураховуючи, що в судове засідання не з`явились всі учасники справи, у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши надані сторонами докази у їх сукупності, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини, що виникли між сторонами. Сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 30 жовтня 2004 року у міському відділі реєстрації актів цивільного стану № 2 Харківського обласного управління юстиції, актовий запис № 1246, про що 11 березня 2005 року видане свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] . Під час державної реєстрації позивач змінила прізвище з « [PERSON] » на « [PERSON] ». У шлюбі у сторін народилися діти: син - [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим 13 квітня 2005 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Комінтернівського районного управління юстиції м. Харкова, дочка - [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим 28 квітня 2010 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Комінтернівського районного управління юстиції м. Харкова. За час спільного проживання між сторонами втрачено взаєморозуміння, шлюбно-сімейні відносини між ними припинені, бажання їх поновити в подружжя відсутнє, спільне господарство вони не ведуть. За змістом ч. 1 ст. 24 СК України та ст. 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Вимогами ч. 3, ч. 4 ст. 56 СК України закріплено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування їх до збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Згідно з ч. 2 ст. 112 СК України суд ухвалює рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше сімейне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити одному з них, інтересам їхніх дітей, що мають суттєве значення. З огляду на обставини, встановлені судом, з урахуванням визнання позову відповідачем, суд доходить висновку, що підстави, які спонукали позивачку до розірвання шлюбу, обґрунтовані, сім`я розпалась остаточно, подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу неможливе, а тому, позов підлягає задоволенню. Відповідно до ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. У позовній заяві позивачка просить судові витрати, пов`язані за сплатою судового збору, віднести на її рахунок, в зв`язку з чим, питання про розподіл судових витрат судом не вирішується. На підставі викладеного,

Outcome: approved