Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-30 00:00:00

20.11.2013 року позивач звернувся до суду із позовом до [PERSON], в якому просить суд стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитним договором №839/3/27/38/7-26 від 02.02.2007 року у розмірі 28 174 дол. США 15 центів, що в гривневому еквіваленті згідно офіційного курсу НБУ становить 225 196 грн. 00 коп., а також стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати. Представник позивача подав до суду заяву, в якій позов повністю підтримав і просив розглядати справу за його відсутності, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач в судове засідання повторно не з'явився, причин неявки суду не повідомив, тому судом оголошено про заочний розгляд справи. Вивчивши матеріали справи і дослідивши надані суду докази, судом встановлено наступне. 02 лютого 2007 року між Акціонерно-комерційним банком соціального розвитку «Укрсоцбанк» та [PERSON] було укладено кредитний договір №839/3/27/38/7-26. 14 червня 2010 року на виконання вимог ч. 5 розділу ХVII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про акціонерні товариства», найменування Акціонерно-комерційний банк соціального розвитку «Укрсоцбанк» було змінено на ПАТ «Укрсоцбанк», який являється його правонаступником. Відповідно до умов п. 1.1 Кредитного договору позивач надав відповідачу кредит у сумі 25 140 дол. США 00 центів, зі сплатою 10,5% річних та порядку повернення кредиту та сплати відсотків згідно графіку погашення та кінцевим строком погашення заборгованості не пізніше 04.09.2015 року. Позивач свої зобов'язання виконав, надавши відповідачу кредит, що підтверджується заявою на видачу готівки №3 від 02.02.2007 року. 02 лютого 2008 року в якості забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором між позивачем та відповідачем було укладено договір застави №839/4/27/38/7-56. Відповідно до п. 1.1.1 предметом договору застави є рухоме майно, а саме автомобіль марки Toyota моделі Avensis; № кузова [NUMBER] державний реєстраційний номер [NUMBER]. 17 жовтня 2008 року між позивачем та відповідачем було погоджено підвищення відсоткової ставки за користування кредитом до 12,5% річних шляхом підписання додаткової угоди про внесення змін до договору кредиту. Відповідач порушив умови кредитного договору щодо своєчасного повернення кредиту в розмірах та у строки, передбачених кредитним договором, в результаті чого має заборгованість у розмірі 28174,15 доларів США, що в гривневому еквіваленті згідно офіційного курсу НБУ за розрахунком позивача складає 225196,00 гривень та включає в себе: - заборгованість за кредитом - 16 762 дол. США, що в гривневому еквіваленті складає 133 979,55 грн.; - заборгованість за відсотками - 8 836,85 дол. США, що в гривневому еквіваленті складає 70 632,97 грн.; - пеня за несвоєчасне повернення кредиту - 1 452 дол. США, що в гривневому еквіваленті складає 11610,59 грн.; - пеня за несвоєчасне повернення відсотків - 1 122,59 дол. США, що в гривневому еквіваленті складає 8 972,89 гривень. Положення статей 526, 530 ЦК України наголошують, що зобов'язання має виконуватися належним чином та у строки відповідно до умов договору. Статтями 546, 549 ЦК України виконання зобов'язань може забезпечуватися згідно з законом або договором неустойкою. Неустойкою (штрафом, пенею) визнається визначена законом або договором грошова сума, яку боржник повинен сплатити кредиторові в разі порушення боржником зобов'язання. Відповідно до пункту 3 ч. 1 ст. 611 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема - сплата неустойки. Згідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Відповідно ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не виконав зобов'язання у строк, встановлений договором або законом. Згідно із ч.2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилась, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 ЦК України. Відповідно до вимог ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу, докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд, дослідивши надані докази, вважає, позовні вимоги обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі. Крім того згідно зі ст. 88 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь позивача судовий збір. На підставі викладеного,

Outcome: approved