Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-29 00:00:00

21 листопада 2013 року позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення боргу, 3% річних, процентів за користування чужими грошовими коштами. Позовні вимоги мотивовані тим, що 25.03.2013 відповідач [PERSON] отримав в борг у позивача [PERSON] грошові кошти в розмірі 100 000, 00 грн. та зобов'язався повернути ці грошові кошти до 15.06.2013 року. Факт укладення договору позики та факт отримання грошових коштів в розмірі 100 000,00 грн. підтверджується розпискою від 25.03.2013 року, яка написана власноручно відповідачем та передана позивачу. Зважаючи на те, що зобов'язання повинно виконуватися належним чином, позивач звернувся до суду і просить стягнути з відповідача [PERSON] на його користь суму боргу в розмірі 100 000,00 грн., 3% річних у розмірі 1 282,19 грн., проценти за користування чужими грошовими коштами у розмірі 2 857,54 грн., всього: 104 139,73 грн. Позивач та представник позивача в судове засідання не з'явилися, представник позивача надав суду заяву, в якій позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив розглядати справу у його відсутність, не заперечував проти заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, про день, час, місце розгляду справи повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив. Суд, дослідивши матеріали справи вважає можливим розглянути справу, в порядку, передбаченому гл.8 ЦПК України, у відсутність відповідача, який згідно зі ст. 74 ЦПК України повідомлеий про день, час, місце розгляду справи належним чином і позов задовольнити, виходячи з наступного. Відповідно до ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є реальним, тобто вважається укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками Згідно з ст. 1047 ЦК України договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Судом встановлено, що 25.03.2013 між [PERSON] та [PERSON] укладено договір позики, за яким позивач надав відповідачу [PERSON] позику у розмірі 100 000,00 грн., строком користування до 15.06.2013 року (а.с.5). Відповідно до ст. 525 Цивільного кодексу України (далі ЦК України) одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Як передбачено ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно з ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Як передбачено ст. 536 ЦК України за користування чужими грошовими коштами боржник зобов'язаний сплачувати проценти якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. Згідно ч.1 ст.1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. Згідно ст.1050 ЦК України, із застосуванням норми ч.2 ст.625 ЦК України відповідно до якої боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми. Тобто, до сплати також підлягають три відсотки річних та розмір процентів за користування чужими грошовими коштами за період з 16.06.2013 року до 18.11.2013 року. Позивачем здійснено розрахунок процентів та 3% річних за договором позики, який перевірений судом. Таким чином до сплати з відповідача на користь позивача підлягає сума заборгованості у розмірі 100 000, 00 грн.; проценти за користування чужими грошовими коштами у розмірі 2 857,54 грн., три відсотки річних у розмірі 1 282,19 грн., всього: 104 139,73 грн. Згідно з вимогами ст. 57-60 ЦПК України засобами доказування в цивільній справі є пояснення сторін і третіх осіб, показання свідків, письмові докази, речові докази і висновки експертів. Суд приймає до розгляду лише ті докази, які мають значення для справи. Обставини, які за законом повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися ніякими іншими засобами доказування. Кожна сторона має довести ті обставини, на які посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень. Повно та всебічно зясувавши обставини справи, оцінивши зібрані у справі докази, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ґрунтуються на вимогах закону, тому підлягають задоволенню. З урахуванням задоволення позовних вимог відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судові витрати у вигляді судового збору в розмірі 1 041,40 грн.

Outcome: approved