Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-26 00:00:00

1. Короткий зміст позовних вимог 15.04.2019 р. [PERSON] звернулася до Борівського районного суду Харківської області із позовом до Територіальної громади Ізюмської с/ради Борівського р-ну Харківської обл., 3 особа: Головне управління Держгеокадастру у Харківській обл., в якому просить визнати за нею право на земельну частку (пай), згідно сертифікату серії [NUMBER] , виданого 21 червня 1997 р. на підставі рішення Борівської РДА, який належав [PERSON] Позовні вимоги обґрунтовані наступними обставинами - [INFO] р. померла [PERSON] , свідоцтво про смерть [NUMBER] . [PERSON] залишила заповіт на право на земельну частку (пай) серії [NUMBER] , виданий 21.06.1997 р. Борівською РДА, на користь [PERSON] , посвідчений секретарем виконкому Ізюмської с/ради Борівського р-ну Харківської обл. Кириченко Л. М. 03.10.1998 р. за №28. Так як [PERSON] не є родичкою позивача, оскільки остання тільки доглядала за нею до смерті та поховала її, то вона не знала про існування заповіту, лише 6 листопада 2018 р. при зверненні до Ізюмської с/ради їй стало відомо про існування заповіту, про що серетарем виконкому Ізюмської с/ради позивачу було видано дублікат заповіту. Отримавши дублікат заповіту позивач звернулася до державного нотаріуса Борівської ДНК Харківської обл. із заявою про прийняття спадщини, але їй було відмовлено у вчиненні нотаріальних дій. Державний нотаріус посилалася на ст.550 ЦК УРСР, яка діяла на момент прийняття спадщини, позивач не подала заяву про прийняття спадщини у встановлений законом шестимісячний строк і не звернулася до суду про поновлення строку на прийняття спадщини, та на підставі ст.549 ЦК УРСР не надала доказів про фактичне прийняття спадщини, хоча вона до теперішнього часу користується майном, що належало [PERSON] , користується будинком, городом, позивач за свої кошти проводила поховання спадкодавця. Так як позивач не є спадкоємцем будь-якої черги і їй не було відомо про існування заповіту, тому вона і не зверталася до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, в зв`язку з чим і пропустила строк для подачі заяви про прийняття спадщини, передбачений ст.550 ЦК УРСР. Крім того, у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на земельну частку (пай) позивачу було відмовлено, так як у неї відсутній правовстановлюючий документ на право на земельну частку (пай), сертифікат серії [NUMBER] , виданий 21.06.1997 р. Борівською РДА. З інформації, наданої Борівським відділенням ГУ Держгеокадастру в Харківській обл. вбачається, що на ім`я [PERSON] видавався сертифікат на право на земельну частку (пай) серії [NUMBER] . 2. Позиції учасників справи Ухвалою Борівського районного суду Харківської області від 15.04.2019 р. відкрито провадження у справі в порядку загального позовного провадження і призначено підготовче судове засідання. Ухвалою Борівського районного суду Харківської області від 16.05.2019 р. закрито підготовче провадження та справа призначена до судового розгляду. Станом на 27.05.2019 р. до Борівського районного суду Харківської області відзив та пояснення на вказану позовну заяву не надійшли. Позивач в судове засідання не з`явилася, надала заяву про підтримання позовних вимог та розгляд справи за його відсутності. Територіальна громада Ізюмської с/ради Борівського р-ну Харківської області в судове засідання не з`явилася, надала заяву про визнання позову та розгляд справи за її відсутності. Представник ГУ Держгеокадстру у Харківській обл. в судове засідання не з`явився, причину неявки не повідомив. Суд вважає можливим розглянути справу у відсутності сторін, які заявили про розгляд справи за їх відсутності, на підставі наявних у справі матеріалів, без здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, що відповідає вимогам ч. 3 ст.211, ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Згідно ч. 3,4 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем, в порядку, встановленому ст. 206 цього Кодексу. Згідно ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. 3. Встановлені в судовому засіданні обставини справи Згідно копії Заповіту від 3 жовтня 1998 р., [PERSON] , належний їй сертифікат на право на земельну частку (пай) серії [NUMBER] , виданий 21 червня 1997 р. заповідає [PERSON] (а.с.8). Згідно копії свідоцтва про смерть, [PERSON] померла [INFO] р. (а.с.9). З довідки виконавчого комітету Ізюмської с/ради Борівського р-ну Харківської обл. вбачається, що [PERSON] до дня своєї смерті [INFO] проживала та була зареєстрована за адресою: [ADDRESS] .; разом з нею на день смерті за вищезазначеною адресою ніхто не був зареєстрований та не проживав (а.с.11). Сертифікат на право на земельну частку (пай) серії [NUMBER] від 10.09.1997 р. по КСП «Ізюмське» Ізюмської с/ради Борівського р-ну Харківської обл. видавався гр. [PERSON] , про що свідчить запис в Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) по КСП «Ізюмське» за №259 та підпис про отримання сертифікату на право на земельну частку (пай), що підтверджується інформацією Відділу у Борівському р-ні ГУ Держгеокадастру у Харківській обл. (а.с11). [PERSON] відмовлено у видачі на ім`я його довірителя [PERSON] свідоцтва про право на спадщину за заповітом на право на земельну частку (пай) після смерті [PERSON] , що підтверджується постановою державного нотаріуса Борівської ДНК Харківської обл. про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 22 лютого 2019 р. (а.с.12). 4. Релевантні джерела права й акти їх застосування Відповідно до ст. 1 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» право на земельну частку (пай) мають, в тому числі, спадкоємці права на земельну частку (пай), посвідченого сертифікатом. Статтею 2 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» передбачено, що основним документом, що посвідчує право на земельну частку (пай), є сертифікат на право на земельну частку (пай), виданий районною державною адміністрацією. Документами, що посвідчують право на земельну частку (пай), також є рішення суду про визнання права на земельну частку (пай). Згідно п.3.5 інформаційного листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 року №24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» у разі втрати, пошкодження сертифіката про право на земельну частку (пай) аналогічного порядку видачі нового сертифікату на ім`я спадкодавця спадкоємцям особи, яка мала право на земельну частку (пай), не передбачено. Отже, належним способом захисту прав спадкоємців у разі відмови нотаріуса видати свідоцтво про право на спадщину на земельну частку (пай) є звернення спадкоємців з вимогами про визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування. Відповідно ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно ст.1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно ст.1218 ЦК України: до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Статтею 1223 ЦК України врегульовано, що право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (ч. 1 ст. 1270 ЦК України). Приписами ст. 1225 ч.1 ЦК України передбачено, що право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Частиною 2 ст. 373 ЦК України передбачено, що право власності на землю (земельну ділянку) набувається і здійснюється відповідно до закону. Захист прав громадян на земельні ділянки здійснюється, в тому числі, шляхом визнання права, як передбачено п. «а» ч.3 ст.152 Земельного Кодексу України. Відповідно до ч.1 ст. 125 Земельного Кодексу України право власності на земельні ділянки виникає після одержання її власником документу, що посвідчує право власності та його державної реєстрації. Відповідно до п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008 року № 7, свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. 5. Мотиви, з яких виходить суд при ухваленні рішення Матеріалами справи встановлено, що згідно Книги реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) по КСП «Ізюмське», гр. [PERSON] дійсно отримувала сертифікат на право на земельну частку (пай) [NUMBER] від 10.09.1997 р.; що підтверджується інформацією Відділу у Борівському р-ні Головного управління Держгеокадастру у Харківській обл. Право позивача на земельну частку (пай) в порядку спадкування було не визнане, оскільки постановою нотаріуса від 22.02.2019 р. їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на право на земельну частку (пай). В зв`язку з цим, позивач змушена була звернутися до суду за захистом свого невизнаного права. 6. Висновки суду за результатами розгляду справи З дотриманням передбаченого законодавством порядку дослідження доказів, ухвалення судових рішень, судом було повно та всебічно з`ясовано всі обставини справи, на підставі яких, враховуючи визнання позову відповідачем, суд вважає за необхідне позовні вимоги [PERSON] - задовольнити. З урахуванням викладеного,

Outcome: approved