Jurisdiction: civil
Date: 2020-08-03 00:00:00

21.11.2019 [PERSON] звернулася до суду з позовом до КП «Павлограджитлосервіс» Павлоградської міської ради Дніпропетровської області в якому просить (відповідно до уточнених позовних вимог від 15.07.2020) стягнути з КП «Павлограджитлосервіс» Павлоградської міської ради Дніпропетровської області на свою користь середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні за період з 05.09.2019 по день повного розрахунку по 26.11.2019. Позовна заява мотивована тим, що з 02 серпня 2010 по 05.09.2019 [PERSON] працювала на підприємстві КП «Павлограджитлосервіс» на посадах старшого інспектора та інспектора відділу кадрів. На день звільнення позивача з посади заборгованість з заробітної плати відповідача перед позивачем складала 11284,69 грн. Відповідач сплатив заборгованість з заробітної плати в повному обсязі лише 26.11.2019. Тому позивач просить стягнути з відповідача середній заробіток за період затримки з 05.09.2019 у сумі 18568,7 грн. Ухвалою від 27.11.2019 було відкрито спрощене позовне провадження по вищевказаній справі та призначено справу до судового розгляду. 17.04.2020 представник відповідача надав до суду заперечення відповідно до яких просить відмовити в задоволенні позовної заяви, долучив до заперечень докази виплати заборгованості з заробітної плати. В судове засідання позивач не з`явився, надав до суду заяву про розгляд справи без його участі, уточнений позов підтримав. Представник відповідач про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, в судове засідання не з`явився, причини неявки не повідомив. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд дослідивши матеріали цивільної справи, вважає що уточнений позов підлягає задоволенню частково з наступних підстав. Як передбачено ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором (ч.1ст. 5 ЦПК). Стаття 12 ЦПК України передбачає, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Суд на підставі ст. 12, 13, 81 ЦПК України розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до положень ст.12, 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 82 цього Кодексу. Обставини, встановлені рішенням суду у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Докази надаються сторонами та іншими особами, що беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Судом встановлено\~та матеріалами\~справи підтверджено,\~що відповідно\~до копії\~трудової книжки\~ [PERSON] ,\~1952\~року народження,\~з 02 серпня 2010 року остання була прийнята на підприємство відповідача на посаду старшого інспектора відділу кадрів по переводу з УЖКХ , 02.12.2013 переведена на посаду інспектора відділу кадрів, наказом № 290к від 05 вересня 2019 року позивач була звільнена з посади на підставі ч.1 ст.40 КЗпП України за скороченням чисельності працівників (а.с.13). У день звільнення позивачу не були виплачені всі суми, що належать їй від підприємства. Станом на 24.10.2019 заборгованість по заробітній платі позивача складає 11284,69 грн., що підтверджується довідкою КП «Павлограджитлосервіс» № 556/19 від 24 жовтня 2019 року (а.с.5). Відповідно до довідки № 03/20 від 09.01.2020 року про виплату розрахункових коштів по заробітній платі, у зв`язку зі скороченням штату КП Павлограджитлосервіс [PERSON] на момент скорочення штату 06.09.2019 [PERSON] нараховано розрахункову суму 11\~284,69 грн. Виплата розрахункових коштів здійснювалася наступним чином: За серпень 2019 року, сума до виплат 5613,51 грн., сплачено: 2 000 грн., згідно відомості № 4 від 22.11.2019 року за платіжним доручення № 747; - 3613,51 грн., згідно відомості № 6 від 26.11.2019 року за платіжним дорученням № 769. За вересень 2019 року сума до виплат 5671,18 грн., сплачена згідно відомості № 3 від 26.11.2019 року за платіжним дорученням № 770. Проведено остаточний розрахунок. (а.с.32). Відповідно до частини першої статті 47 КЗпП України власник або уповноважений ним орган зобов`язаний в день звільнення видати працівникові належно оформлену трудову книжку і провести з ним розрахунок у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу. Згідно із частиною першою статті 116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Згідно ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном; ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини (зокрема, наприклад, справа «Суханов та Ільченко проти України» заяви № 68385/10 та 71378/10, а також справа «Принц Ліхтенштейну Ганс-Адам II проти Німеччини», заява N9 42527/98 тощо) «майно» може являти собою «існуюче майно» або засоби, включаючи «право вимоги» відповідно до якого заявник може стверджувати, що він має принаймні «законне сподівання»/ «правомірне очікування» (legitimate expectation) стосовно ефективного здійснення права власності. Європейський Суд неодноразово вказував, що володінням, на яке поширюються гарантії ст. 1 Протоколу № 1 є також майнові інтереси, вимоги майнового характеру, соціальні виплати, щодо яких особа має правомірне очікування, що такі вимоги будуть задоволені. Таким чином, з огляду на те, що право людини на заробітну плату гарантоване Конституцією України, нормами КЗпП,Законам України «Про оплату праці», а позивач знаходилася з відповідачем в трудових відносинах до 05.09.2019, при звільненні не отримала всі належні їй платежі, майнові вимоги позивача щодо їх отримання відповідають критеріям правомірних очікувань в розумінні практики Європейського Суду. За змістом статті 117 КЗпП України в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені у статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. При наявності спору про розміри належних звільненому працівникові сум власник або уповноважений ним орган повинен сплатити зазначене в цій статті відшкодування в тому разі, коли спір вирішено на користь працівника. Крім того, як роз`яснив Пленум Верховного Суду України у п.20 своєї постанови №13 від 24 грудня 1999 року «Про практику застосування судами законодавства про оплату праці» установивши при розгляді справи про стягнення заробітної плати у зв`язку із затримкою розрахунку при звільненні, що працівникові не були виплачені належні йому від підприємства, установи, організації суми в день звільнення, коли ж він у цей день не був на роботі, - наступного дня після пред`явлення ним роботодавцеві вимог про розрахунок, суд на підставі ст. 117 КЗпП стягує на користь працівника середній заробіток за весь період затримки розрахунку, а при не проведенні його до розгляду справи - по день постановлення рішення, якщо роботодавець не доведе відсутності в цьому своєї вини. Сама відсутність коштів у роботодавця не виключає його відповідальності. Повний розрахунок з позивачем проведено 26.11.2019, а до суду з даним позовом позивач звернулась 21.11.2019 - до проведення повного розрахунку, тобто посилання представника відповідача у письмових запереченнях на строк позовної давності в даному випадку є безпідставними та необгрунтованими. Виходячи з положень п.8 Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №100 від 08 лютого 1995 року (з послідуючими змінами), про те, що нарахування виплат, що обчислюються із середньої заробітної плати за останні два місяці роботи, провадяться шляхом множення середньоденного заробітку на число робочих днів, а у випадках, передбачених чинних законодавством, календарних днів. Середній заробіток визначається відповідно до ст. 27 Закону України «Про оплату праці» за правилами, передбаченими Порядком обчислення середньої заробітної плати, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 8 лютого 1995 року № 100 з подальшими змінами. Згідно із довідкою про середній заробіток [PERSON] від 01.11.2019 за № 652/19 КП «Павлограджитлосервіс» Павлоградської міської ради Дніпропетровської області середньоденний заробіток складає 320,15 грн., за останні два місяці роботи 3871,99 грн. (заробітна плата за липень 2019) + 6372,75 грн. (заробітна плата за серпень 2019 року)=10\~244,74 грн/32 робочих днів у ці місяці = 320,15 грн. (а.с. 4) День звільнення є останнім днем роботи, тому розрахунок середнього заробітку за весь період затримки розрахунку починається з наступного дня - 06.09.2019. У періоді з 06.09.2019 по 26.11.2019 - 57 робочих днів. Середній заробіток за цей час складає: 320,15грн/роб. день х 57 роб. днів = 18248,55 грн., що підтверджується розрахунком позивача. Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. На основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які посилалися сторони, як на підставу своїх вимог, підтверджених доказами, дослідженими в судовому засіданні, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог. Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Outcome: partial