Jurisdiction: civil
Date: 2020-05-03 00:00:00

21.12.2019 р. Первинна профспілкова організація співробітників Акціонерного товариства комерційного банку «Приватбанк» звернулася до суду з позовом до Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк», в якому просила визнати протиправною бездіяльність Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» в особі наглядової ради Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк», яка полягає у невиконанні вимоги Первинної профспілкової організації співробітників Акціонерного товариства комерційного банку «Приватбанк» від 21.11.2019 р.; зобов`язати Акціонерне товариство Комерційний банк «Приватбанк» в особі наглядової ради Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» розірвати трудовий договір з головою правління Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» [PERSON] за порушення Закону України «Про професійні спілки, їх права та гарантії діяльності» і трудового законодавства та звільнити його з займаної посади. Ухвалою суду від 23.12.2019 р. відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження. Відповідно до частини 5 статті 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. Відповідачем Акціонерним товариством Комерційний банк «Приватбанк» подано відзив на позовну заяву. Третьою особою: головою правління Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» [PERSON] подано пояснення щодо позову. Суд, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов до наступних висновків. Суду надані документи, які свідчать про те, що Первинна профспілкова організація співробітників Акціонерного товариства комерційного банку «Приватбанк» є добровільною неприбутковою громадською організацією, яка створена відповідно вимог чинного законодавства і об`єднує громадян, пов`язаних спільними інтересами за родом їх професійної діяльності, з метою захисту їх трудових та соціально-економічних прав та інтересів; об`єднує осіб, які працюють в Акціонерному товаристві комерційному банку «Приватбанк»; статут (нова редакція) Первинної профспілкової організації співробітників Акціонерного товариства комерційного банку «Приватбанк» затверджено протоколом № 1 від 19.07.2019 р. позачергових загальних зборів членів первинної профспілкової організації співробітників головного офісу Акціонерного товариства комерційного банку «Приватбанк» в м. Дніпро (а.с. 20-26). Відповідно до частин 1-4 статті 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Згідно частин 1-3 статті 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності. Статтею 33 Закону України «Про професійні спілки, їх права та гарантії діяльності» визначено право профспілок, їх об`єднань щодо притягнення до відповідальності посадових осіб. Згідно частин першої, першого речення частини другої статті 33 Закону України «Про професійні спілки, їх права та гарантії діяльності», на яку посилається позивач, як на підставу своїх вимог, профспілкові органи мають право вимагати розірвання трудового договору (контракту) з керівником підприємства, установи або організації, якщо він порушує цей Закон, законодавство про працю, про колективні договори та угоди. Вимога профспілкових органів про розірвання трудового договору (контракту) є обов`язковою для розгляду і виконання. Колективний договір - це основний інструмент захисту забезпечення прав та інтересів працівників. Він укладається на основі чинного законодавства, прийнятих сторонами зобов`язань з метою регулювання виробничих, трудових і соціально-економічних відносин і узгодження інтересів працівників та роботодавця. Відповідно до статті 10 КЗпП України колективний договір укладається на основі чинного законодавства, прийнятих сторонами зобов`язань з метою регулювання виробничих, трудових і соціально-економічних відносин і узгодження інтересів трудящих, власників та уповноважених ними органів. Стаття 12 КЗпП України визначає сторін колективного договору, згідно якої колективний договір укладається між власником або уповноваженим ним органом (особою), з однієї сторони, і первинними профспілковими організаціями, які діють відповідно до своїх статутів, а у разі їх відсутності - представниками, вільно обраними на загальних зборах найманих працівників або уповноважених ними органів, з другої сторони. Строки, порядок ведення переговорів, вирішення розбіжностей, що виникають під час їх ведення, порядок розробки, укладення та внесення змін і доповнень до колективного договору, відповідальність за його виконання відповідно до статті 14 КЗпП України регулюються Законом України «Про колективні договори і угоди». Згідно частини другої статті 7 Закону України «Про колективні договори і угоди» у колективному договорі встановлюються взаємні зобов`язання сторін щодо регулювання виробничих, трудових, соціально-економічних відносин, зокрема: зміни в організації виробництва і праці; забезпечення продуктивної зайнятості; нормування і оплати праці, встановлення форми, системи, розмірів заробітної плати та інших видів трудових виплат (доплат, надбавок, премій та ін.); встановлення гарантій, компенсацій, пільг; участі трудового колективу у формуванні, розподілі і використанні прибутку підприємства (якщо це передбачено статутом); режиму роботи, тривалості робочого часу і відпочинку; умов і охорони праці; забезпечення житлово-побутового, культурного, медичного обслуговування, організації оздоровлення і відпочинку працівників; гарантій діяльності профспілкової чи інших представницьких організацій працівників; умов регулювання фондів оплати праці та встановлення міжкваліфікаційних (міжпосадових) співвідношень в оплаті праці; забезпечення рівних прав та можливостей жінок і чоловіків; заборона дискримінації. Отже чинне законодавство передбачає низку умов застосування статті 33Закону України «Про професійні спілки, їх права та гарантії», у тому числі, наявність взаємозв`язку між діяльністю профспілкової організації та підприємством, керівнику якого може бути пред`явлено вимогу щодо розірвання трудового договору. Згідно пункту 14 постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 06.11.1992 р. «Про практику розгляду судами трудових спорів» при розгляді справ, пов`язаних з вимогами профспілкового чи іншого уповноваженого на представництво трудових колективом органу про розірвання трудового договору (контракту) з керівником або усунення його із займаної посади, слід виходити з того, що згідно зі статтею 45 КЗпП України така вимога може бути заявлена профспілковим чи іншим уповноваженим на представництво трудовим колективом органом, який за дорученням трудового колективу підписав колективний договір, і вона може бути оскаржена до суду працівником або власником чи уповноваженим ним органом у двотижневий строк. Із визначення позивача він має статус первинної профспілкової організації та об`єднує осіб, які працюють в Акціонерному товаристві комерційному банку «Приватбанк», втім жодних відомостей про підписання колективного договору суду не надано, у зв`язку з цим позивач не має повноважень звертатися до Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» в особі наглядової ради Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» із вимогою розірвати трудовий договір з головою правління Акціонерного товариства Комерційний банк « Приватбанк » [PERSON] за порушення Закону України «Про професійні спілки, їх права та гарантії діяльності» та трудового законодавства та звільнення його з займаної посади. Третя особа стверджує, що у банку створено та зареєстровано 20 профспілкових організацій, включаючи Всеукраїнську професійну спілку працівників Акціонерного товариства Комерційного банку «Приватбанк», та 19 організацій такої профспілки, отже у банку діє 21 організація профспілок з різним статусом. Отже, враховуючи ті обставини, що на підприємстві діє 21 профспілка, які не обрали об`єднаного представника, позивач не є стороною колективного договору, то у суду відсутні належні правові підстави для висновку про незаконну бездіяльність відповідача та, як наслідок, зобов`язання останнього розглянути вимогу позивача. Статтею 45 КЗпП України визначено порядок розірвання трудового договору з керівником на вимогу виборного органу первинної профспілкової організації (профспілкового представника). Згідно частин першої-третьої статті 45 КЗпП України, на яку посилається позивач, як на підставу своїх вимог, на вимогу виборного органу первинної профспілкової організації (профспілкового представника) власник або уповноважений ним орган повинен розірвати трудовий договір з керівником підприємства, установи, організації, якщо він порушує законодавство про працю, про колективні договори і угоди, Закон України «Про професійні спілки, їх права та гарантії діяльності». Якщо власник або уповноважений ним орган, або керівник, стосовно якого пред`явлено вимогу про розірвання трудового договору, не згоден з цією вимогою, він може оскаржити рішення виборного органу первинної профспілкової організації (профспілкового представника) до суду у двотижневий строк з дня отримання рішення. У цьому разі виконання вимоги про розірвання трудового договору зупиняється до винесення судом рішення. У разі, коли рішення виборного органу первинної профспілкової організації (профспілкового представника) не виконано і не оскаржено у зазначений строк, виборний орган первинної профспілкової організації (профспілковий представник) у цей же строк може оскаржити до суду діяльність або бездіяльність посадових осіб, органів, до компетенції яких належить розірвання трудового договору з керівником підприємства, установи, організації. Так, Первинна профспілкова організація співробітників Акціонерного товариства комерційного банку «Приватбанк», звертаючись до суду із вимогами до Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк», в позовній заяві стверджує, що 22.11.2019 р. відповідачем було отримано письмову вимогу позивача від 21.11.2019 р. про розірвання трудового договору з головою правління Акціонерного товариства Комерційний банк « Приватбанк » [PERSON] за порушення ним трудового та профспілкового законодавства. Також позивач в позовній заяві стверджує, оскільки наведена вимога профспілки від 21.11.2019 р. не виконана і не оскаржена у двотижневий строк з моменту отримання її - 22.11.2019 р., вимушені оскаржити до суду таку бездіяльність. Відповідач повідомив суд про те, що не отримував 22.11.2019 р. жодної вимоги від позивача, так само, не отримував від Первинної профспілкової організації співробітників Акціонерного товариства комерційного банку «Приватбанк» вимоги про розірвання трудового договору з [PERSON] від 21.11.2019 р. Третя особа: голова правління Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» [PERSON] повідомив суду про те, що не отримував жодної письмової вимоги Первинної профспілкової організації співробітників Акціонерного товариства комерційного банку «Приватбанк» від 21.11.2019 р. Частиною 8 статті 279 ЦПК України передбачено, що при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи. Частиною 1 статті 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. У статті 77 ЦПК України передбачено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. За нормами статті 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів) (стаття 89 ЦПК України). До позовної заяви позивачем не додано ані вимоги від 21.11.2019 р. про розірвання трудового договору з головою правління Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» [PERSON] , ані доказів того, що Акціонерне товариство Комерційний банк «Приватбанк» отримувало відповідну вимогу 22.11.2019 р. Втім у додатках до позову міститься вимога від 22.11.2019 р. (а.с. 7-10), супровідний документ відправлення, який також доданий позивачем до позовної заяви (а.с. 11) підтверджує, що уповноважена Акціонерним товариством Комерційний банк «Приватбанк» особа Лонюк Я.М. отримала вимогу про розірвання трудового договору з [PERSON] 25.11.2019 р., отже суд вбачає, що у позовній заяві позивач наводить дані, які не відповідають фактичним обставинам справи і суперечать наявним у справі доказам. Дійсно, частина друга ст. 45 КЗпП України встановлює: якщо власник або уповноважений ним орган, або керівник, стосовно якого пред`явлено вимогу про розірвання трудового договору, не згоден з цією вимогою, він може оскаржити рішення виборного органу первинної профспілкової організації (профспілкового представника) до суду у двотижневий строк з дня отримання рішення. У цьому разі виконання вимоги про розірвання трудового договору зупиняється до винесення судом рішення. Згідно частини першої статті 251 ЦК України строком є певний період у часі, зі спливом якого пов`язана дія чи подія, яка має юридичне значення. Згідно частини першої статті 253 ЦК України перебіг строку починається з наступного дня після початку відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок. Згідно частини четвертої статті 254 ЦК України строк, визначений тижнями, спливає у відповідний день останнього тижня строку. Отже двотижневий строк на оскарження рішення позивача про направлення вимоги про розірвання трудового договору починає відраховуватися з дня, наступного після дати отримання рішення особами, уповноваженими на його оскарження. Втім, право на оскарження вимоги має як власник, уповноважений ним орган, так і безпосередньо керівник, стосовно якого пред`явлено вимогу. До моменту спливу двотижневого строку після отримання рішення усіх осіб, які мають право на оскарження відповідного рішення, виконання вимоги позивача про звільнення керівника є таким, що суперечить статті 45 КЗпП України. До того ж позивач не надав суду доказів спливу двотижневого строку отримання [PERSON] вимоги від 22.11.2019 р. про розірвання трудового договору з ним, тому відповідно до статті 76 ЦПК України немає підстав для висновку про настання строку виконання вимоги від 22.11.2019 р. За таких обставин, вбачається, що вимоги позивача про визнання протиправною бездіяльність Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» в особі наглядової ради Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк», яка полягає у невиконанні вимоги Первинної профспілкової організації співробітників Акціонерного товариства комерційного банку «Приватбанк» від 21.11.2019 р., про зобов`язання Акціонерне товариство Комерційний банк «Приватбанк» в особі наглядової ради Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» розірвати трудовий договір з головою правління Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» [PERSON] за порушення Закону України «Про професійні спілки, їх права та гарантії діяльності» і трудового законодавства та звільнення його з займаної посади не знайшли свого підтвердження в судовому засіданні належними доказами. З огляду на наведене, в задоволенні позову слід відмовити.

Outcome: dismissed