Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-05 00:00:00

20.12.2017 року [PERSON] звернулась до Комінтернівського районного суду м. Харкова з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначила, що 07.01.2011 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем по справі в Палаці Шлюбу м. Баку Міністерства юстиції Азербайджанської республіки, актовий запис № 04. Від даного шлюбу мають сина - [PERSON], [INFO]. Причиною для розірвання шлюбу є різні характери та погляди на життя, відсутність взаєморозуміння. Шлюбні відносини між сторонами припинені, спільне господарство не ведеться. Збереження шлюбу позивач вважає неможливим, у зв'язку з чим просила розірвати шлюб без надання строку для примирення. Крім того, позивач в своїх позовних вимогах просила після розірвання шлюбу залишити їй шлюбне прізвище . Ухвалою Комінтернівського районного суду м. Харкова від 15.01.2018 року провадження по вищевказаній цивільній справі відкрито та справу призначено до розгляду за правилами загального позовного провадження. Позивачем до суду подана заява про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала. Відповідачем до суду подана заява про розгляд справи без його участі, в якій також зазначив, що проти розірвання шлюбу не заперечує. Відповідно до ч.3 ст.200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання відповідачем позову. Згідно з ч.4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд, за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. Суд, дослідивши наявні в матеріалах справи докази в їх сукупності, приходить до висновку про задоволення позовних вимог з наступних підстав. Відповідно до ч.1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідного до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів , поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ч.1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судом встановлено, що з 07.01.2011 року сторони перебувають у шлюбі, який зареєстрований в Палаці Шлюбу м. Баку Міністерства юстиції Азербайджанської республіки, актовий запис № 04, що підтверджується свідоцтвом оригіналом про укладення шлюбу, та посвідченим перекладом до нього. Від даного шлюбу мають сина [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження дитини. Внаслідок відсутності взаєморозуміння між сторонами сім'я розпалась. Позивач стверджує, що родини фактично не існує, оскільки шлюбні відносини між ними припинені. Відповідач в поданій ним заяві позовні вимоги визнав. За ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Згідно ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування до шлюбу не допускається. Враховуючи вищевказані обставини суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, у зв'язку з чим позовна заява про розірвання шлюбу підлягає задоволенню. На підставі викладеного та

Outcome: approved