Jurisdiction: civil
Date: 2020-04-07 00:00:00

21.02.2020 року [PERSON] звернулася до суду із заявою та просить суд встановити факт постійного проживання її заявника із спадкодавцем [PERSON] , померлою [INFO] на час відкриття спадщини, за адресою: [ADDRESS] , тобто встановити факт прийняття спадщини [PERSON] після смерті матері [PERSON] , померлої [INFO] , шляхом постійного проживання із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Заявник посилається на те, що після смерті матері відкрилася спадщина, яку вона фактично прийняла шляхом проживання зі спадкодавцем на день смерті, але оформити нотаріально не може, так як фактично мати проживала з нею в одному будинку, але була зареєстрована за іншою адресою. Встановлення зазначеного факту заявниці необхідно з метою вирішення питання про спадкове майно, та можливості оформлення спадщини у встановленому порядку. Заявниця [PERSON] до суду надала заяву про розгляд справи за її відсутності та наполягає на задоволенні заявлених вимог. Представники заінтересованих осіб - Новотроянівської та Виноградненської сільських рад Болградського району Одеської області, до суду не прибули, про час, дату та місце розгляду справи були повідомлені належним чином, проти задоволення вимог не заперечують, просять задовольнити їх в повному обсязі. Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ч.2 ст. 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва по смерть серії [NUMBER] , виданого виконавчим комітетом Новотроянівської сільської ради Болградського району Одеської області 19.12.2012 року, [PERSON] , померла [INFO] в с.Нові Трояни Болградського району Одеської області, а/з № 49 від 19.12.2012 року (а.с.13). Відповідно до свідоцтва про народження (серії [NUMBER] від 12.06.1962 року, а/з №63;) та свідоцтва про укладення шлюбу (серії [NUMBER] від 05.11.1983 року, а/з № 32), заявниця [PERSON] є дочкою [PERSON] , яка померла [INFO] . Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина, до складу якої в тому числі входить житловий будинок, розташований по [ADDRESS] , чотири земельні ділянки площею 1,11 га, 1,11 га, 1,23 га і 1,23 га, розташовані на території Виноградненської сільської ради Болградського району Одеської області, цільове призначення яких для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, а також майновий пай в СПК «Дружба» с.Виноградне Болградського району Одеської області, який становить 5 875 304 (а.с.14, 15, 19). [PERSON] була зареєстрована по день своєї смерті за адресою: [ADDRESS] . На день її смерті, тобто станом на 18 грудня 2012 року, в названому будинку ніхто не проживав та не був зареєстрований, що підтверджується довідкою, виданою Новотроянівською сільською радою № 30/02-16 від 24 січня 2020 року (а.с.18). Також судом встановлено, що заявниця [PERSON] станом на 18.12.2012 року була зареєстрована та проживала за адресою: [ADDRESS] , це підтверджується довідкою №62/02-16 від 10.02.2020 року, виданої виконавчим комітетом Новотроянівської сільської ради Болградського району Одеської області (а.с.20), з якої також вбачається, що станом на 01.02.2011 року та 18.12.2012 року в цьому будинку також проживала без реєстрації [PERSON] , 1929 року народження. Окрім цього працівниками Новотроянівської сільської ради 10.02.2020 року було проведено опитування свідків [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , які пояснили, що [PERSON] фактично проживала в будинку своєї дочки з лютого 2011 року по день смерті [INFO] , так як була похилого віку та потребувала стороннього догляду, Дочка [PERSON] працювала, тому забрала матір до себе, піклувалася про неї, забезпечувала її продуктами харчування, медикаментами. Після смерті матері поховала її. Встановлення даного факту для заявника має юридичне значення, оскільки від цього факту безпосередньо породжуються юридичні наслідки, в даному випадку прийняття спадщини, і законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Згідно зі ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять всі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинялися внаслідок його смерті. Відповідно до роз`яснень, що містяться в п.1 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» від 31 березня 1995 № 5, судом встановлюються факти, які породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян. Відповідно до п. 2 Постанови Пленуму ВСУ № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення родинних відносин із спадкодавцем, проживання з ним однією сім`єю, постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, прийняття спадщини, яка відкрилася до 1 січня 2004 року, тощо. Частина 1 ст. 1270 ЦК України передбачає, що для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього кодексу, він не заявив про відмову від неї. Відповідно до частини першої статті 1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Разом з тим, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини (частина п`ята статті 1268 ЦК України). Частиною першою статті 1297 ЦК України передбачено, що спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Однак, відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину (частина третя статті 1296 ЦК України). Таким чином, спадкові права є майновим об`єктом цивільного права, оскільки вони надають спадкоємцям можливість успадкувати майно (прийняти спадщину), але право розпорядження нею виникає після оформлення успадкованого права власності у встановленому законом порядку. На підставі ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права з дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Таким чином, враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку, що докази, на які посилається заявниця, достатні для встановлення факту того, що її мати на день своєї смерті проживала з нею в одному будинку, а тому вона заявниця прийняла спадщину фактом проживання зі спадкодавцем на момент смерті.

Outcome: approved