Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-21 00:00:00

21 липня 2015 року до Карлівського районного суду надійшло подання старшого державного виконавця ВДВС Карлівського РУЮ Полтавської області Качур О.В. про вирішення питання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника [PERSON] до виконання рішення апеляційного суду Полтавської області від 18.09.2013 року про стягнення на користь Карлівської ЦРЛ витрат на лікування потерпілого розмірі 8975,17 грн. На протязі майже двох років рішення не виконується, боржник ухиляється від виконання вказаних вимог. Державним виконавцем вчинено ряд дій на виконання рішення в примусовому порядку, зокрема: направлено запити до реєструючи органів; винесена постанова про арешт майна боржника та оголошена заборона на його відчуження; здійснено виїзд за місцем реєстрації боржника. В судовому засіданні державний виконавець повністю підтримала подання та просила його задовольнити. Вислухавши державного виконавця, дослідивши додані до подання матеріали, суд встановив, що на примусовому виконанні у ВДВС Карлівського РУЮ перебуває виконавче провадження №46541600 про стягнення з [PERSON] користь Карлівської ЦРЛ витрат на лікування потерпілого розмірі 8975,17 грн. До теперішнього часу рішення суду в добровільному порядку не виконується. Відповідно до ст. 6 ЗУ «Про порядок виїзду з України та вїзду в України громадян України» громадянинові України може бути тимчасово відмовлено у виїзді за кордон у випадку, якщо він ухиляється від виконання зобовязань, покладених на нього судовим рішенням до виконання зобовязань. Згідно ст. 3771 ЦПК України, питання про тимчасове обмеження боржника - фізичної особи або керівника боржника - юридичної особи у праві виїзду за межі України при виконанні судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) вирішується судом за місцезнаходженням органу державної виконавчої служби за поданням державного виконавця, погодженим з начальником відділу державної виконавчої служби. Статтею 90 ЗУ «Про виконавче провадження» передбачена відповідальність за невиконання законних вимог державного виконавця та порушення вимог цього закону. За змістом п. 18 ч. 3 ст. 11 ЗУ «Про виконавче провадження» державний виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право, у разі ухилення боржника від виконання зобовязань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи або керівника боржника юридичної особи за межі України до виконання зобовязань за рішенням. Суд вважає, що державним виконавцем не доведено того, що боржник відмовляється виконувати розпорядження державного виконавця щодо проведення виконавчих дій та ухиляється від виконання зобовязань за рішенням суду. Так, до подання додано копії: постанови про відкриття виконавчого провадження від 18.02.2015 року; виконавчого листа №2/531/379/13; запитів до реєструючи органів та відповідей на них; адресної довідки; акту про виїзд державного виконавця за місцем реєстрації боржника від 18.06.2015 року. Підтвердження про отримання копії постанови про відкриття виконавчого проваджень боржником в доданих до подання матеріалах немає. Крім того, як вказано в акті виїзду державного виконавця за місцем реєстрації боржника від 18.06.2015 року, [PERSON] знає про свою заборгованість та зобовязується її сплачувати. Відповідно до ст. 33 Конституції України, кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України, за винятком обмежень, які встановлюються законом. В звязку з викладеним, суд вважає, що подання задоволенню не підлягає. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed