Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-10 00:00:00

\~ 20.04.2018 р. позивач звернувся до суду з позовною заявою до відповідача, в якій просить стягнути з відповідача на свою користь аліменти на утримання повнолітнього сина, який продовжує навчання у розмірі ? частки від заробітку щомісячно до червня 2022 року, починаючи з дня подання до суду позову. В обгрунтування своїх вимог посилається на те, що відповідач є батьком позивача. Рішенням Київського районного суду м. Харкова шлюб між відповідачем та матірю позивача було розірвано. На даний час позивач є студентом першого курсу Національного Харківського аерокосмічного університету ім. Н.Є. Жуковського на денному відділенні літакобудівного факультету. Стипендію позивач не отримує. Позивач проживає разом зі своєю матірю за адресою: м. Харків, пров. Електроінструментальний, буд. 6, блок 219, кімн. 4. Відповідач матеріальної підтримки позивачу не надає, хоча працює в Національному ХАУ ім. Н.Є. Жуковського. Навчання в ВНЗ потребує певних витрат, які несе матір позивача самостійно, оскільки позивач весь час присвячує навчанню, що стало підставою для звернення до суду з вказаним позовом. Позивач в судове засідання не зявився, повідомлений належним чином та своєчасно, надав до суду заяву про проведення судового засідання без своєї участі, позов підтримав, просив задовольнити, та ухвалити заочне рішення по справі. Відповідач в судове засідання не з'явився, про розгляд справи повідомлявся у встановленому законом порядку. Відповідно до вимог ч.2 ст.247\~ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу без участі сторін в заочному провадженні за згодою позивача, та за наявними в справі доказами за правилами спрощеного позовного провадження. 20.04.2018 року позивач звернувся до суду з вказаним позовом, та відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями вказана справа розподілена судді Зуб Г.А. Ухвалою судді від 24.04.2018 року вказану позовну заяву було залишено без руху з наданням позивачеві 10-денного строку для усунення недоліків, які були усунені позивачем 25.05.2018 року. 25.05.2018 року було надано запити до відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання ГУДМС України в Харківській області для встановлення місцеперебування позивача та відповідача, відповіді на які повернулись до суду 20.06.2018 року. Ухвалою судді від 23.06.2018 року вказану позовну заяву було прийнято до розгляду, та відкрито провадження в ній за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Судом встановлено, що 23.10.1999 року між відповідачем та матірю позивача [PERSON] було укладено шлюб, який заочним рішенням Київського районного суду м. Харкова від 17.04.2012 року було розірвано. 06.04.2000 року від вказаного шлюбу народився [PERSON], який є позивачем по даній справі. Позивач разом зі своєю матірю проживають та зареєстровані в гуртожитку за адресою: м. Харків, пров. Електроінструментальний, буд. 6. Рішенням Київського районного суду м. Харкова від 09.01.2014 року з відповідача було стягнуто аліменти на утримання позивача у розмірі 1/5 частини від усіх видів заробітку до досягнення позивачем повноліття. Після досягненням позивачем повноліття відповідач перестав надавати матеріальну допомогу своєму синові, тобто позивачу по справі. Відповідно до наданої довідки від 23.03.2018 року №152, позивач є студентом НАУ ім. М.Є. Жуковського «ХАІ» денної форми навчання, та закінчує навчання у червні 2022 року. Стипендію позивач не отримує, що підтверджується наданою до суду довідкою від 20.03.2018 року №271. Згідно ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у звязку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобовязані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення права на навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. \~ Пунктом 20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» роз'яснено, що обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов'язкової сукупності таких юридичних фактів : досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв'язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Відповідно до ст. 200 СК України, суд визначає розмір аліментів на повнолітню дочку, сина у твердій грошовій сумі і(або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у\~статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Відповідно до ст. 182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1)\~стан здоров'я\~та матеріальне\~становище дитини; 2)\~стан здоров'я\~та матеріальне\~становище платника\~аліментів; 3)\~наявність у\~платника аліментів\~інших дітей,\~непрацездатних чоловіка,\~дружини,\~батьків,\~дочки,\~сина; 3-1)\~наявність на\~праві власності,\~володіння та/або\~користування у\~платника аліментів\~майна та\~майнових прав,\~у тому\~числі рухомого\~та нерухомого\~майна,\~грошових коштів,\~виключних прав\~на результати\~інтелектуальної діяльності,\~корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів;4)\~інші обставини,\~що мають\~істотне значення. Розмір\~аліментів має\~бути необхідним\~та достатнім\~для забезпечення\~гармонійного розвитку\~дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. За змістом ст. 141 СК України, батьки мають рівні права та обов'язки щодо дитини, в тому числі і щодо її утримання. Відповідно до ч.1,2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789-ХП від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до ч.1 ст. 79 СК України, аліменти присуджуються за рішенням суду від дня подання позовної заяви. Суд враховує, те, що відповідач інших аліментних зобовязань немає, є здоровим, працездатним та працевлаштованим чоловіком, а тому за таких обставин, приходить до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі. У відповідності зі ст.430 п.1 ч.1 ЦПК України суд вважає за необхідне допустити негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів, у межах суми платежу за один місяць. Згідно ч. 1 ст. 141 ЦПК України, суд стягує з відповідача на користь держави судові витрати по оплаті судового збору в розмірі 704 грн. 80 коп.

Outcome: approved