Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-23 00:00:00

21.10.2015 року [PERSON] звернулась до суду з позовною заявою до Публічного акціонерного товариства «Ірокс» про визнання за нею права власності на квартиру №238 7-ї секції житлового будинку по вул. Шевченка, №418 у м. Львові загальною площею 57,5 м.кв. та стягнення судових витрат. Позовну заяву мотивує тим, що 18.10.2011 року між нею та ЗАТ «Ірокс» (правонаступником якого є [PERSON] «Ірокс») було укладено договір №105/7 купівлі обєкта завершеного будівництва. Відповідно до цього договору позивач оплачує вартість будівельно-монтажних робіт квартири №245, загальною проектною площею 57, 50 кв.м на 7-му поверсі житлового будинку 7-ї секції житлового будинку за адресою: м. Львів, вул. Шевченка, 418. Відповідно до зміни №1 до договору від 21.02.2012 року та довідки [PERSON] «Ірокс» проектний номер квартири 245 присвоєно номер 238. Згідно п. 1.2 Договору за умови виконання замовником своїх інвестиційних зобовязань у повному обсязі, замовник отримує право власності на обєкт інвестування. Загальна вартість квартири за договором зі змінами встановлена в розмірі 372 530,50 грн. Вказана сума була повністю оплачена частинами, що підтверджується квитанціями та довідкою, виданою [PERSON] «Ірокс». Договором встановлено, що після закінчення будівництва відповідач зобовязаний здати будинок в експлуатацію, передати обєкт інвестування у власність позивача, здійснити оформлення права власності на належний позивачу обєкт завершеного будівництва. Позивач повністю виконала свої зобовязання згідно договору, проживає у квартирі разом зі своєю сімєю, оплачує вартість комунальних послуг, натомість відповідач не виконує своїх зобовязань щодо здачі будинку в експлуатацію та оформлення права власності. До сьогоднішнього часу позивач не має правовстановлюючого документу щодо права власності на вищевказану квартиру та відповідач не визнає право власності на спірну квартиру. Тому позивач була змушена звернутися з даним позовом до суду. В судове засідання позивач [PERSON] не зявилась довіривши представлення своїх інтересів представникам [PERSON], [PERSON], які діють на підставі довіреності від 16.09.2015 р. та [PERSON], який діє на підставі договору про надання правової допомоги від 02.11.2015 р. та свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю №1679 від 12.05.2010 р., що підтверджується витягом з Єдиного реєстру адвокатів України, які позов підтримали повністю, покликаючись на обставини, зазначені у позовній заяві. Просили позов задовольнити. Представник відповідача [PERSON] «Ірокс» [PERSON], який діє на підставі довіреності від 17.11.2015 р. в судовому засіданні проти задоволення позову заперечив покликаючись на письмові заперечення долучені до матеріалів справи мотивуючи його тим, що позивачі повністю оплатив вартість спірної квартири, однак [PERSON] «Ірокс» не може оформити право власності на квартиру, оскільки не є на це уповноваженим органом. Проти задоволення позову заперечував. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши зібрані по справі докази, зясувавши дійсні обставини справи, суд дійшов висновку про задоволення позову з таких підстав. В судовому засіданні встановлено, що 18 жовтня 2011 року між [PERSON] та ЗАТ «Ірокс» було укладено договір № 105/7 купівлі обєкта завершеного будівництва, згідно з яким позивач оплачує вартість будівельно-монтажних робіт необхідних для завершення будівництва обєкт підрядником: квартири № 245, проектною площею 57, 50 кв.м на 7-му поверсі 7-ї секції житлового будинку за адресою: м. Львів, вул. Шевченка, 418. Найменування підрядника змінилося із ЗАТ ІРОКС» на [PERSON] «ІРОКС» у звязку із зміною найменування товариства. Згідно п. 2.1 Договору вартість вказаної квартири складає 370 012,00 грн. У звязку із зміною вартості 1 кв.м. площі квартири в процесі будівництва остаточна вартість квартири складає 372 530, 50 грн., в тому числі ПДВ. Відповідно до зміни №1 до договору від 21.02.2012 року та довідки [PERSON] «Ірокс» проектний номер квартири 245 присвоєно номер 238. Позивачем повністю оплачено вартість обєкту інвестування, що підтверджується квитанціями та довідкою, виданою [PERSON] «Ірокс». Договором встановлено, що після закінчення будівництва відповідач зобовязаний здати будинок в експлуатацію, передати обєкт інвестування у власність позивача, здійснити оформлення права власності на належний позивачу обєкт інвестування. В судовому засіданні встановлено, що позивач повністю виконала свої зобовязання згідно договору, проживає у квартирі разом зі своєю сімєю, оплачує вартість комунальних послуг, натомість відповідач не виконує своїх зобовязань щодо здачі будинку в експлуатацію та оформлення права власності. Дані факти підтверджуються матеріалами справи та зібраними по справі доказами. Відповідно до декларації про готовність обєкта до експлуатації, зареєстрованої в Інспекції ДАБК у Львівській області 10.07.2014 р., будинок, в якому розташована вищевказана квартира, вважається закінченим будівництвом та обєктом готовим до експлуатації. 27.03.2012 р. на квартиру був виготовлений технічний паспорт, згідно якого квартира № 238 знаходиться на 7-му поверсі 7-ми поверхового будинку по вул. Шевченка, 418, у м. Львові, має загальну площу 57,5 кв.м, складається з двох кімнат житловою площею 34,4 кв.м. Згідно з ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Відповідно до п. 2 ст. 331 ЦК України право власності на новостворене нерухоме майно виникає з моменту завершення будівництва. Згідно ч.1 ст. 334 ЦК України, право власності у набувача майна за договором виникає з моменту передання майна, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 392 ЦК України, власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою. Вирішуючи питання про правомірність набуття права власності, суд враховує положення ч. 2 ст. 328 ЦК, якою встановлюється презумпція правомірності набуття права власності, котра означає, що право власності на конкретне майно вважається набутим правомірно, якщо інше не встановлено в судовому порядку або незаконність набуття права власності прямо не випливає із закону. Таким чином, факт неправомірності набуття права власності, якщо це не випливає із закону, підлягає доказуванню, а правомірність набуття права власності включає в себе законність і добросовісність такого набуття. Суд вважає, що позивач правомірно набула право власності на придбане нею житло. Доказів протилежного суду не подано. Відтак, за [PERSON] слід визнати право власності на квартиру №238 у буд.418 (секція 7) на вул.Шевченка у м.Львові, загальною площею 57,5 кв.м. Відповідно до п.п. 10 п. 27 «Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого Постановою КМУ № 703 від 22 червня 2011 р.», рішення суду про визнання права власності на нерухоме майно» є правовстановлюючим документом, на підставі якого проводиться реєстрація права власності на обєкти нерухомого майна. Оцінюючи зібрані по справі докази в їх сукупності суд вважає позов підставним, таким, що підлягає задоволенню, за позивачем слід визнати право власності на спірну квартиру. У звязку із задоволенням позову з відповідача слід стягнути в користь позивача [PERSON] судові витрати по справі.

Outcome: approved