Jurisdiction: civil
Date: 2018-08-07 00:00:00

20.09.2017 р. [PERSON] звернулась до Святошинського районного суду з позовом до [PERSON] вимогами якого є стягнення аліментів на утримання малолітнього сина [PERSON], [INFO], в твердій грошовій сумі у розмірі 3 000,00 грн.В обгрунтування своїх позовних вимог посилається на те, що 30.04.2011 року вона уклала шлюб з відповідачем, який був зареєстрований Центральним відділом державної реєстрації шлюбів м. Києва з державним Центром розвитку сім'ї, про що внесено актовий запис № 729. Від шлюбу сторони мають сина - [PERSON], [INFO]. Позивачка зазначає, що після припинення шлюбних стосунків з відповідачем, дитина залишилася проживати разом з нею та вона самостійно займається його вихованням. 22.01.2018 року ухвалою Святошинського районного суду м. Києва відкрито провадження та визначені правила подальшого розгляду справи у порядку загального позовного провадження. Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 09.07.2018 р. закрито підготовче провадження, справу призначено до судового розгляду по суті. У судовому засіданні позивач підтримала позов та просить його задовольнити. Відповідач з вимогами позовної заяви не погоджується. Відповідно до ст. 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Згідно зі статтями 12, 13 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, при цьому суд розглядає цивільні справи не інакше як в межах заявлених вимог і на підставі наданих учасниками справи доказів. Суд, дослідивши матеріали справи, заслухавши сторін, вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що 30.04.2011 року між сторонами було укладено шлюб, про що свідчить свідоцтво про одруження видане Центральним відділом державної реєстрації шлюбів м. Києва з державним Центром розвитку сім'ї, про що внесено актовий запис № 729 (а.с.8). Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину - [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження виданим відділом державної реєстрації актів цивільного стану Святошинського районного управління юстиції м. Києва про що зроблено актовий запис № 2547 (а.с.6). Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч. 3 ст. 181 Сімейного кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Відповідно до ст. 182 Сімейного кодексу України при визначені розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, наявність у платника аліментів рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; докази про витрати платника аліментів, що перевищують десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, а також наявність інших обставин, що мають істотне значення. Згідно до ч.1 ст. 184 СК України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом або за домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону. Той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. Враховуючи відсутність в матеріалах справи відомостей про те, що відповідач має на утриманні інших неповнолітніх дітей, окрім сина [PERSON], [INFO], що могло б вплинути на розмір частки від його доходів, що стягуватиметься на утримання сина, суд вважає доведеними та такими, що підлягають задоволенню вимоги позивача про стягнення з відповідача на утримання спільної дитини аліментів у твердій грошовій сумі в розмірі 3 000, 00 гривень. У відповідності до ст. 191 Сімейного кодексу України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Зважаючи на те, що обоє батьків мають обов'язок утримувати дитину, оскільки син [PERSON], [INFO], проживає разом з позивачем і знаходиться на її утриманні, суд вважає за можливе задовольнити вимогу позивача про стягнення аліментів з відповідача на утримання дитини у твердій грошовій сумі в розмірі 3000,00 грн. щомісячно, яка підлягає індексації. За таких обставин, вимоги позивача в частині стягнення аліментів на утримання сина до його повноліття підлягають задоволенню з дати звернення до суду з даною позовною заявою, тобто з 26.10.2017 року. Відповідно до ст. 430 ЦПК України рішення про стягнення аліментів підлягає негайному виконанню в межах суми платежу за один місяць.

Outcome: approved