Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-09 00:00:00

21 серпня 2019 року адвокат Кашуба Н.О., яка діє в інтересах [PERSON] звернулася до суду із позовом до відповідачів про визнання осіб такими, що втратили право користування жилим приміщенням. В обґрунтування вимог зазначила, що позивач мешкає в квартирі [ADDRESS] , яка належить йому на підставі довідки про членство в кооперативі №7 від 16.10.2018 року виданої ЖБК «Орджонікідзевський-147» та внесенням таким членом кооперативу пайового внеску у повному обсязі. Разом з позивачем у зазначеному житловому приміщенні зареєстровані, але фактично не мешкають [PERSON] та [PERSON] . У середині 2000 року [PERSON] виїхала до Греції на постійне місце мешкання. [PERSON] мешкає за адресою: [ADDRESS] . Особистих речей відповідачів у спірній квартирі не має, в утриманні житла, оплаті комунальних послуг, проведенні поточного ремонту відповідачі участі не приймають. Наявність реєстрації відповідачів у квартирі створює для позивача низку додаткових витрат з оплати житлово-комунальних послуг. Вважаючи, що відповідачі втратили право користування вказаним житлом, просить визнати їх таким. Позивач та його представник адвокат Кашуба Н.О. до суду не з`явились, від них надійшли заяви про розгляд справи за їх відсутності, позовні вимоги підтримали в повному обсязі, просили задовольнити. Відповідачі у судове засідання не з`явились за невідомих суду причин, про час та місце слухання справи повідомлялись своєчасно та належним чином, тому суд за наявності письмової згоди представника позивача та її представника ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає позов обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 01.11.2018, власником квартири [ADDRESS] є [PERSON] на підставі довідки про членство особи в кооперативі та внесення таким членом кооперативу пайового внеску в повному обсязі від 16.10.2018 року виданою ЖБК «Орджонікідзевський-147», дата державної реєстрації: 30.10.2018 року. (а.с.12) Судом встановлено, що в квартирі за адресою: [ADDRESS] зареєстровані [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , що підтверджується інформацією з Департаменту адміністративних послуг Маріупольської міської ради від 19.08.2019 за №02-147-1009. (а.с.7) Відповідно до довідки, складеною Головою ЖБК «Орджонікідзевський-147» від 06.03.2006 року, вбачається, що відповідачка [PERSON] у спірній квартирі з серпня 2000 року не проживає.(а.с.8) Як вбачається з довідки виконкому Іллічівської сільради Першотравневого району Донецької області від 2005 року, [PERSON] мешкає за адресою: [ADDRESS] . (а.с.11) Відповідно акту про фактичне проживання від 29.07.2019 року та акту про фактичне проживання від 06.02.2020 року складеного Головою КСН «Східний», вбачається, що в квартирі [ADDRESS] фактично проживають позивач [PERSON] та його дружина [PERSON] . Відповідно до ч.2 ст. 405 ЦК України член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ними і власником житла або законом. Згідно ст. 316 ЦК України правом власності є право особи на майно яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Згідно ст. 317 ЦК України власникові належить право володіння, користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до ст. 386 ЦК України позивач, як власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні його права користування та розпорядження своїм майном. З огляду на викладене, на підставі аналізу зібраних по справі доказів, суд вважає, що позовна заява підлягає задоволенню, а відповідачі - визнанню таким, що втратили право користування житловим приміщенням, оскільки, як встановлено судом, понад рік відсутній в спірній квартирі без поважних причин. Відповідно до ст.7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання здійснюється органами державної міграційної служби на підставі рішення суду в тому числі про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] не прибувши у судове засідання, не бажаючи реалізувати своє процесуальне право на спростування доводів позову і доказування наявності зв`язку зі спірним жилим приміщенням чи поважних причин відсутності у ньому понад встановлені житловим законодавством строки. За таких обставин, враховуючи, що відповідачі [PERSON] та [PERSON] понад встановлені законодавством строки відсутній за місцем реєстрації без поважних причин, суд вважає можливим постановити рішення про визнання його таким, що втратив право користування жилим приміщенням, внаслідок чого задовольняє позовні вимоги.

Outcome: approved