Jurisdiction: civil
Date: 2020-08-11 00:00:00

20.02.2020 [PERSON] (далі по тексту - [PERSON] , позивач) звернулася до суду з позовом до [PERSON] (далі по тексту - [PERSON] , відповідач, разом - сторони) про стягнення аліментів на утримання дочки [PERSON] у розмірі 1/3 частини з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку та не більше 10 прожиткових мінімумів для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з дня пред`явлення позову. Позов обґрунтований такими обставинами. 14.02.2014 сторони зареєстрували шлюб. Від шлюбу вони мають дочку [PERSON] , [INFO] , яка проживає разом з позивачем та перебуває на її утриманні. Шлюб між сторонами розірвано 10.12.2015. Відповідач є здоровим та працездатним, отримує дохід, має нерухоме майно, транспортний засіб, його стан здоров`я дозволяє працювати, інших осіб на утриманні він не має, а тому у змозі сплачувати аліменти в заявленому розмірі. Ухвалою від 10.03.2020 суд відкрив провадження у справі та призначив справу до судового розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. У відзиві відповідач виклав заперечення на позов пославшись на те, що він ніколи не ухилявся від утримання дитини, надає кошти у готівковій та безготівковій формі позивачу та її матері, регулярно купує для дитині одяг та взуття, вітає дочку з усіма святами та днем народження, даруючи при цьому дорогі подарунки, проводить з дитиною час та повністю оплачує усі розваги. Вказав, що на сьогоднішній день його матеріальне становище незадовільне: його заробітна плата становить 14 000 грн., інших доходів він не має, будь-яке майно у власності у нього відсутнє, у шести банківських установах він має невиконанні кредитні зобов`язання, має борг за договором позики і його щомісячні обов`язкові платежі по цим зобов`язанням становлять 13 960 грн. З урахуванням наведеного він у змозі сплачувати аліменти у розмірі 1 200 грн. Позивач подала заяву про підтримання позовних вимогта розгляд справи за її відсутності. Відповідач повідомлявся про дату, час і місце судового засідання за зареєстрованим місцем його проживання, проте до суду він не з`явився без повідомлення причин неявки. Нез`явлення сторін є підставою для розгляду справи без фіксування судового засідання технічними засобами. Дослідивши докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, суд встановив такі обставини та визначені відповідно до них правовідносини. 14.02.2014 [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб (а.с. 4). [INFO] у подружжя народилася дочка [PERSON] (а.с. 6). Рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 10.12.2015 шлюб сторін розірвано (а.с. 5). Після розірвання шлюбу дитина залишилась проживати з матір`ю, а відтак саме мати несе усі витрати на її утримання, а саме: харчування, одяг, навчання, лікування тощо. Одним із основних прав дитини є право на утримання, яке кореспондується з конституційним обов`язком батьків утримувати дітей до їх повноліття (ст. 51 Конституції України) та знайшло своє закріплення у Сімейному кодексі України (далі - СК України). Стягнення аліментів на утримання дитини є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності. Батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття (ст. 180 СК України). Способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними (ч. 1 ст. 181 СК України). Судом встановлено, що сторони не дійшли згоди щодо участі батька в матеріальному утриманні дитини, у зв`язку з чим даний спір підлягає вирішенню в судовому порядку. Відповідно до положень ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, а відтак доводи відповідача про відсутність підстав для стягнення аліментів у частці від його доходу не ґрунтуються на приписах матеріального закону. При визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, в тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення (ч. 1 ст. 182 СК України). Відповідно до положень ч. 2 зазначеної норми розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Судом встановлено, що відповідач працює в АТ «УкрСиббанк» на посаді персонального консультанта, у нього нормальний стан здоров`я і відсутні інші діти та непрацездатні члени сім`ї, яких він повинен утримувати. Доводи відповідача про погіршення матеріального становища суд відхиляє, оскільки вказана обставина не має значення для визначення розміру аліментів, які присуджуються у частці від доходу. Обґрунтовуючи заперечення проти позову, відповідач вказав, що має багато невиконаних боргових зобов`язань, однак суд не дає оцінки даній обставині, оскільки вона не є такою, що має правове значення для вирішення цього спору. Отже на підставі викладених сторонами аргументів і оцінки наданих ними доказів та з урахуванням принципу рівності обов`язків батьків щодо утримання дитини і таких загальних засад цивільного законодавства як розумність та справедливість, суд вважає обґрунтованою вимогу про стягнення аліментів в розмірі 1/4 частини заробітку відповідача. На думку суду такий розмір аліментів забезпечить достатнє утримання дитини обома батьками і не поставить платника аліментів у скрутне матеріальне становище, оскільки в його розпорядженні залишиться ѕ частин його доходу. На підставі положень ст. 191 Сімейного кодексу України аліменти присуджуються від дня пред`явлення позову, проте з урахуванням позиції позивача суд вбачає підстави для присудження аліментів з дати ухвалення цього рішення. Оскільки рішення ухвалюється на користь позивача, а позивачі за подання позовів про стягнення аліментів звільнені від сплати судового збору на підставі ст. 5 Закону України «Про судовий збір», суд вбачає підстави для стягнення з відповідача судового збору в дохід держави. На підставі викладеного,

Outcome: partial