Jurisdiction: civil
Date: 2021-08-02 00:00:00

1.Короткий зміст позовних вимог. У жовтні 2020 року до провадження Заводського районного суду міста Дніпродзержинська Дніпропетровської області надійшов зазначений позов, за яким позивач Дніпропетровська обласна організація Українського товариства глухих, просить: - стягнути з Відповідача [PERSON] на їх користь борг в сумі 34014 (тридцять чотири тисячі чотирнадцять) грн. та сплачений судовий збір к розмірі 2102 грн. 2.Позиція позивача. В обґрунтування позовної заяви позивач зазначив, що ПОГ «Дніпровське учбове-виробниче підприємство Українського товариства глухих» забезпечує житлово-комунальними послугами кімнати в гуртожитку за адресою: [ADDRESS] , а власником і розпорядником його усіх основних засобів є Всеукраїнська громадська організація інвалідів «Українське товариство глухих». Як зазначив позивач, ПОГ «Дніпровське учбове-виробниче підприємство Українського товариства глухих» є балансоутримувачем гуртожитку. Відповідно до договору про відступлення права вимоги від 30.06.2020 року, укладеного між первісним кредитором ПОГ «Дніпровське учбове-виробниче підприємство Українського товариства глухих» та новим кредитором Дніпропетровською обласною організацією Українського товариства глухих, первісний кредитор передає, а новий кредитор приймає на себе права кредитора та всі пов`язані з цим права за наступними зобов`язаннями (заборгованість третіх осіб перед первісним кредитором). За поясненнями позивача, відповідач [PERSON] проживає у гуртожитку, є наймачем кімнати № [NUMBER] у гуртожитку, оплату за житло та комунальні послуги вносила нерегулярно, в наслідок чого утворився борг, хоча фактично послугами користувалась, відповідно до умов договору. Відповідач не виконувала свого обов`язку щодо оплати послуг проживання в гуртожитку, внаслідок чого у неї виникла заборгованість з оплати житлово-комунальних послуг, які надавались їй за адресою: [ADDRESS] , та не можуть бути списані. Також позивач зазначив, що відповідач проживає у гуртожитку з 03.11.2014 року, при цьому у період з грудня 2016 року не сплачує за проживання. Кімната, яку займає відповідач, розрахована на чотири ліжка-місця, тому відповідно до розпорядження голови облдержадміністрації від 02.10.2009 року № Р-521/0/3-09, граничний розмір плати за проживання в гуртожитках для одиноких громадян становив 194 грн за ліжко-місце, тобто відповідачу слід було сплачувати 194 х 4 = 776 грн щомісяця до 30.11.2017 року. При цьому, за новими розрахунками розміру плати за проживання в гуртожитку, відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 01.06.2011 року № 869, з 30.11.2017 року відповідач мала сплачувати 1500,00 грн щомісяця. Проте, [PERSON] свої зобов`язання не виконувала та станом на 03.06.2019 року у неї виникла заборгованість у розмірі 34014,00 грн. Первісний кредитор постійно пред`являв вимоги про сплату відповідачу, проте вона не сплачувала заборгованість у повному обсязі. З урахуванням цього позивач звернувся до суду з цим позовом. У відповіді на відзив представник позивача адвокат Заіка О.А. підтримав доводи, викладені у позовній заяві, додатково надав суду копію договору найму житлової площі у гуртожитках Українського товариства глухих, укладеного між УВП УТОГ та [PERSON] від 03.11.2014 року, а також заяву [PERSON] від 16.10.2019 р., відповідно до змісту якої відповідач свідчить про те, що звільнила кімнату № 10, здала ключі, зазначає, що має заборгованість, яку буде сплачувати поступово. Представник позивача зазначила, що відповідач вселилася в гуртожиток разом з чоловіком [PERSON] , 1959 року народження та доньками: [PERSON] , 1983 року народження та [PERSON] , 1985 року народження згідно ордеру та договору в червні 1983 року, і була зареєстрована разом з чоловіком 20 червня 1983 року за вказаною адресою, договір відповідач уклала 03.11.2014 року і до 29.12.2016 року сумлінно сплачувала за житлово-комунальні послуги. Відповідач разом з сім`єю проживала в кімнаті № 10 в гуртожитку УТОГ, і цей факт ніким не оспорюється, таким чином сім`я користувалась комунальними послугами. Ствердження відповідача, що вона користувалась одним ліжко-місцем не відповідає дійсності, оскільки усі члені сім`ї відповідача проживали разом у кімнаті № 10 у кількості чотирьох осіб, в гуртожитку в окремих кімнатах площею 17 кв.м. проживають тільки члени сім`ї. У гуртожитку немає випадків, щоб в одній кімнаті мешкали люди, які не є членами сім`ї або близькими родичами. Відповідач як споживач житлово-комунальних послуг добре розуміла і знала, скільки треба платити за кімнату, у якій вона проживала, згодом доньці відповідачки було надано ще одну кімнату № [NUMBER] в гуртожитку, таким чином сім`я відповідача займала дві кімнати в гуртожитку [ADDRESS] та [ADDRESS] , тому позивач вважає позовні вимоги обґрунтовані та просили задовольнити їх у повному обсязі. 3. Позиція відповідача. Відповідач\~ [PERSON] та її представник адвокат Ворон Артем Ігорович позовні вимоги визнали частково лише в частині сплати за проживання за одне ліжко-місце у розмірі 2811,00 грн., в іншій частині заперечували проти задоволення позову. У відзиві на позовну заяву представник відповідача [PERSON] зазначив, що позивач не може вважатись таким, що набув право вимоги до відповідача щодо стягнення заборгованості за проживання у гуртожитку ПОГ «Дніпровського УВП УТОГ», оскільки у договорі про відступлення права вимоги від 30.06.2020р. немає посилання на конкретну підставу (правочин), право вимоги за яким відступається, посилання на конкретне житлове приміщення, у якому проживав боржник, із зазначенням його конкретної адреси, доказів вселення, проживання та користування комунальними послугами. Крім того, відповідно до змісту цього договору неможливо ідентифікувати конкретного боржника у цьому зобов`язанні, оскільки боржник зазначений як « [PERSON] », а повне прізвище, ім`я та по батькові, номер паспорту або ідентифікаційний податковий номер боржника не зазначені. Також позивач не надав суду договір, який має бути укладений між Відповідачем та організацією-власником гуртожитку відповідно до положень ст. 130 ЖК України. Позивач, який вважає відповідача наймачем кімнати № 10 у гуртожитку, проводить розрахунки боргу, помножуючи тариф (розмір плати за одне ліжко-місце) в чотири рази, проте обов`язок вносити плату за інші ліжко-місця, якщо відповідач як одна людина займає лише одне ліжко-місце, не передбачено жодним законом або іншим нормативно-правовим актом, у тому числі і Примірним Положенням про користування гуртожитками, яке затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 20 червня 2018 р. № 498, та не передбачено договором між наймачем та організацією-власником гуртожитку. У запереченнях представник відповідача [PERSON] , заперечуючи проти задоволення позову, додатково зазначив про відсутність умов договору між сторонами, у яких було б чітко визначено, що відповідач [PERSON] брала на себе зобов`язання по сплаті проживання в гуртожитку із розрахунку 4 ліжко-місця на одну людину, надавши власний розрахунок заборгованості відповідача, відповідно до якого, з урахуванням вже сплачених відповідачем грошових коштів, загальна сума боргу не може бути більшою ніж 2811,00 грн., але у решті позовних вимог просив відмовити. 4. Заяви (клопотання) учасників справи. Позивачем Дніпропетровською обласною організацією Українського товариства глухих в особі свого представника адвоката Заїки О.А. подано до суду заяву, відповідно до якої позивач позовні вимоги підтримує, позов просить задовольнити, справу розглянути за своєю відсутністю, без фіксації судового розгляду технічними засобами. Відповідачем [PERSON] в особі свого представника адвоката Ворон А.І. подано до суду заяву, щодо визнання вимог заявлених позивачем частково, просить суд розглядати справу без фіксації судового процесу технічними засобами. 5. Процесуальні питання пов`язанні з розглядом справи. У серпні 2020 року до провадження Кіровського районного суду міста Дніпропетровська Дніпропетровської області надійшов зазначений позов, Дніпропетровської обласної організації українського товариства глухих до [PERSON] про стягнення боргу в сумі 34014 (тридцять чотири тисячі чотирнадцять) грн. і судового збору в сумі 2102 грн. 03.09.2020 року Кіровський районний суд м. Дніпропетровська Дніпропетровської області отримавши 03.09.2020 року інформацію року про зареєстроване місце проживання (перебування) фізичної особивідповідача, в порядку передбаченому ч.6 ст.187 ЦПК України, приходить до висновку, що справа підсудна Заводському районному суду міста Дніпродзержинська Дніпропетровської області. 09.09.2020 в порядку передбаченому ч. 1 ст. 31 ЦПК України ухвалою Кіровського районного суду м. Дніпропетровська Дніпропетровської області цивільну справу за позовом Дніпропетровської обласної організації українського товариства глухих до [PERSON] «про стягнення заборгованості» направлено за підсудністю до Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області. 05 жовтня 2020 року ухвалою Заводського районного суду міста Дніпродзержинська Дніпропетровської області, відкрито провадження в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. У відповідності до ч.2\~ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього\~Кодексу\~розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Під час розгляду справи судом були досліджені письмові докази, що містяться в матеріалах справи. 6.\~Фактичні обставини встановлені судом та зміст спірних правовідносин з посиланням на докази. Судом встановлено, та матеріалами справи підтверджено, до відповідач [PERSON] , 1961 року народження разом з чоловіком [PERSON] , 1959 року народження та доньками [PERSON] , 1983 року народження та [PERSON] , 1985 року народження прибули в гуртожиток [ADDRESS] та були зареєстровані за цією адресою (а.с.73-74). 30.06.2020 року між ПОГ «Дніпровське УВП УТОГ», код ЄДРПОУ 03972525, (первісний кредитор) та Дніпропетровською обласною організацією Українського товариства глухих, код ЄДРПОУ 03972956, (новий кредитор) був укладений договір відступлення права вимоги, відповідно до якого первісний кредитор передає, а новий кредитор приймає на себе права кредитора та всі пов`язані з цим права за зобов`язаннями (заборгованість третіх осіб перед первісним кредитором), в тому числі заборгованість за комунальні послуги в гуртожитку [PERSON] у розмірі 34014,53 грн. (а.с.9-11). За відомостями з листів від 19.11.2009 року № 05/2-1410 Управління житлово-комунального господарства Дніпропетровської обласної державної адміністрації та від 02.02.2015 року за вих. № 212/0/112-15 Департаменту житлово-комунального господарства та будівництва Дніпропетровської обласної державної адміністрації, згідно з розпорядженнями голови облдержадміністрації від 02.10.2009 року № Р-521/0/3-09, зареєстрованими в Головному управлінні юстиції у Дніпропетровській області від 26.10.2009 року № 41/1560, граничний розмір плати за проживання в гуртожитках за ліжко-місце за місяць становить 194 грн (а.с.16-17). За відомостями з розрахунку тарифу (вартості ліжко-місця) від 30.10.2017 року до договору найму житлової площі у гуртожитку ПОГ «Дніпровського УВП УТОГ» за адресою: м. Дніпро, вул. Олександра Поля, 52, та листа Всеукраїнської громадської організації інвалідів «Українське товариство глухих» від 10.01.2018 року № 05-25/1, з 01.11.2017 року в дію введені тарифи плати за проживання у гуртожитку УТОГ за одне ліжко-місце\~375,00 грн (а.с.12,13). Відповідно до укладеного 03.11.2014 р. договору найму житлової площі у гуртожитках Українського товариства глухих укладеного між УВП УТОГ в особі директора Пісклова М.П. та [PERSON] , останній було передано у найм у строкове платне користування одне ліжко-місце, у кімнаті № 1, 10 загальною площею 35 кв.м, у гуртожитку за адресою: [ADDRESS] . (а.с.69-72). Згідно п. 1.3 зазначеного договору, на умовах строкового платного користування наймачу дозволено поселити на зазначену житлову членів сім`ї наймача: [PERSON] (чоловік), [PERSON] (дочка), строком до 03.11.2017 р. Відповідно до розділу 6, термін дії договору встановлений до 03.11.2017 року, при наявності підстав, термін дії продовжується на наступний період, узгоджений сторонами. Згідно п.п.п.2.2.5 п.п.2.2 п.2 договору найму від 03.11.2014 року наймач зобов`язується щомісячно, до 10 числа місяця, наступного за звітом, вносити плату за проживання в гуртожитку та плату за спожиті воду, газ, електричну та теплову енергію. Відповідно до п.п.п.3.1.1.п.п.3.1.п.3 договору найму від 03.11.2014 року наймодавець має право вимагати від наймача дотримання Правил користування приміщенням гуртожитку та своєчасного внесення ним плати за житлово-комунальні послуги. Відповідно до розрахунку заборгованості мешканця кімнати № [NUMBER] гуртожитку ПОГ «Дніпровського УВП УТОГ» [PERSON] , за період з 29.12.2016 року по 30.08.2019 року станом на 30.08.2019 року її заборгованість зі сплати комунальних послуг в гуртожитку з урахуванням зроблених відповідачем сплат становить у загальному розмірі 34014,53 грн. (а.с.14-15). Відповідно до письмової заяви відповідача [PERSON] на імя директора ПОГ Дніпровського УВП УТОГ від 16.10.2019 р., відповідач свідчить про те, що звільнила кімнату № 10, здала ключі, та вказує, що має заборгованість, яку буде сплачувати поступово (а.с.68). Спірні правовідносини між сторонами виникли з приводу стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості зі сплати житлово-комунальних послуг в гуртожитку за період з 29 грудня 2016 року по 30 серпня 2019 року станом на 30.08.2019 року (згідно наданого розрахунку) в загальному розмірі 34014,53 грн. 7. Правові норми законодавства, застосовані судом. Відповідно до ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі. Ст. 4 ЦПК України визначає, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребування судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів в їх сукупності. Відповідно до ч. 1, ч. 2, ч. 3, ч. 4 ст. 66, ст. 67, ст. 68 Житлового кодексу України, плата за користування житлом (квартирна плата) обчислюється виходячи із загальної площі квартири (одноквартирного будинку) . Норма загальної площі встановлюється у розмірі 21 квадратного метра на одну особу. Розмір плати за користування житлом (квартирної плати) встановлюється Кабінетом Міністрів України. В одинарному розмірі оплачується загальна площа, що має належати наймачеві та членам його сім`ї за встановленими нормами, а також зайва площа, якщо розміри її на всю сім`ю не перевищують половини норми загальної площі, яку належить мати одній особі. Плата за користування рештою зайвої загальної площі береться в підвищеному розмірі, встановленому Кабінетом Міністрів України. Плата за комунальні послуги (водопостачання, газ, теплова енергія та інші послуги) береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами. Наймач зобов`язаний своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги. Відповідно до ст. 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» (в редакції, чинній станом на момент виникнення спірних правовідносин), виконавець комунальної послуги - суб`єкт господарювання, що надає комунальну послугу споживачу відповідно до умов договору; житлово-комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та/або перебування осіб у житлових і нежитлових приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил, що здійснюється на підставі відповідних договорів про надання житлово-комунальних послуг; індивідуальний споживач - фізична або юридична особа, яка є власником (співвласником) нерухомого майна, або за згодою власника інша особа, яка користується об`єктом нерухомого майна і отримує житлово-комунальну послугу для власних потреб та з якою або від імені якої укладено відповідний договір про надання житлово-комунальної послуги. Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», індивідуальний споживач зобов`язаний, зокрема, оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами. Відповідно до п. 7 розділу ІІІ Положення про гуртожитки, затвердженого\~Наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України № 84 від 27.04.2015 року\~(в редакції, чинній станом на 02.01.2019 року), особа, яка проживає в гуртожитку, сплачує за таке проживання, а також за житлово-комунальні послуги, які їй надаються у зв`язку з проживанням у гуртожитку. Розмір плати за проживання в гуртожитку визначається в договорі найму жилого приміщення в гуртожитку відповідно до розрахунку, затвердженого власником гуртожитку. У договорі найму жилого приміщення в гуртожитку також визначається порядок здійснення розрахунків між власником гуртожитку та особою, що проживає в гуртожитку. Розмір плати за житлово-комунальні послуги визначається відповідно до встановлених уповноваженим органом цін/тарифів на такі послуги. Відповідно до пунктів 7, 8, 9, 11, 15 Примірного положення про користування гуртожитками, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 20.06.2018 року № 498 (в редакції, чинній станом на 26.06.2018 року), користування жилою площею здійснюється: - у гуртожитках державної та комунальної форми власності - виключно за договором найму жилого приміщення, укладеним на підставі ордера; - у гуртожитках, що були включені до статутних капіталів господарських товариств, створених у процесі приватизації та\~ корпоратизації, - за договором найму жилого приміщення, укладеним на підставі ордера, або на підставі договору оренди житла. Для укладення договору найму (оренди) з адміністрацією підприємства, установи, організації, органом місцевого самоврядування особа та всі члени її сім`ї, що вселяються на надану жилу площу в гуртожитку, пред`являють документи, що посвідчують особу (для осіб, які не досягли 14 років, - свідоцтва про народження). Облік осіб, які проживають в гуртожитках на умовах найму (оренди), ведеться підприємствами, установами, організаціями, в оперативному управлінні яких перебувають гуртожитки державної та комунальної власності, юридичними особами незалежно від організаційно-правової форми, до статутних капіталів яких включені гуртожитки, органом місцевого самоврядування (далі - організація, що здійснює управління гуртожитком). Наймачі, які\~ користуються жилою площею в гуртожитку, зобов`язані \~, зокрема, своєчасно сплачувати за проживання в гуртожитку у строки, встановлені договором або законом. Особи, які проживають у гуртожитку на умовах договору найму (оренди), вносять плату за таке проживання відповідно до умов договору. Плата за проживання у гуртожитку включає: - витрати на оплату житлово-комунальних послуг (послуги з управління гуртожитком, послуги з постачання теплової енергії, гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення, постачання та розподілу природного газу, електричної енергії, послуги з поводження з побутовими відходами); - інші витрати, необхідні для забезпечення створення належних умов для проживання (утримання майна гуртожитку, зазначеного в\~абзаці першому\~пункту 14 цього Положення) та організації побуту (заміна, прання, дезінфекція постільних речей тощо у разі їх видачі). Згідно зі\~ст. 526 Цивільного кодексу України\~(далі ЦК України), цивільне законодавство містить загальні умови виконання зобов`язання, що полягають у його виконанні належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Це правило є універсальним і підлягає застосуванню як до виконання договірних, так і недоговірних зобов`язань. Недотримання умов виконання призводить до порушення зобов`язання. Відповідно до ч. 1\~ст. 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Згідно зі\~ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами. Строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов`язки відповідно до договору (частина перша\~статті 631 ЦК України). Згідно з ч. 1\~ст. 509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Статтею 901 ЦК України\~передбачено, що за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором (частина перша\~статті 903 ЦК України). Згідно з\~ст. 810 ЦК України, за договором найму (оренди) житла одна сторона - власник житла (наймодавець) передає або зобов`язується передати другій стороні (наймачеві) житло для проживання в ньому на певний строк за плату. Відповідно до\~ст. 811 ЦК України, договір найму житла укладається в письмовій формі. В силу ч. 3\~ст. 815 ЦК України, наймач зобов`язаний своєчасно вносити плату за житло. Згідно з ч. 1\~ст. 820 ЦК України, розмір плати за користування житлом встановлюється у договорі найму житла. Згідно з ч. 1\~ст. 850 ЦК України, наймач вносить плату за користування житлом у строки, встановлені договором оренди житла. Якщо строк внесення плати за користування житлом не встановлено договором, наймач вносить її щомісячно. Також, з урахуванням положень ч. 4 ст. 263 ЦПК України, суд зазначає, що у постанові Верховного Суду від 18.12.2019 року, справа № 638/9128/16-ц, у постанові Верховного Суду України від 20.04.2016 року, справа № 6-2951цс15, зроблено правовий висновок, що споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Факт відсутності договору про надання житлово-комунальних послуг сам по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі. За змістом ст. 81 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України), кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. 8. Висновки та мотиви прийнятого рішення. Щодо права на звернення з даним позовом позивача, суд враховує, що 03.11.2014 року між ПОГ «Дніпровське УВП УТОГ», код ЄДРПОУ 03972525, як наймодавцем, та [PERSON] , як наймачем, укладено договір найму житлової площі у гуртожитку Українського товариства глухих (а.с. 69-72). Що за період за період з 29 грудня 2016 року по 30 серпня 2019 року ПОГ «Дніпровське УВП УТОГ» нарахована заборгованість по сплаті за договором найму [PERSON] у розмірі 34014 грн.. Станом на 16.10.2019 року [PERSON] не оспорюючи наявність заборгованості написала наймодавцю заяву про зобов`язання сплати такої заборгованості (а.с. 68). В подальшому, станом на 30.06.2020 року між ПОГ «Дніпровське УВП УТОГ», код ЄДРПОУ 03972525, (первісний кредитор) та Дніпропетровською обласною організацією Українського товариства глухих, код ЄДРПОУ 03972956, (новий кредитор) був укладений договір відступлення права вимоги, відповідно до якого первісний кредитор передає, а новий кредитор приймає на себе права кредитора та всі пов`язані з цим права за зобов`язаннями (заборгованість третіх осіб перед первісним кредитором), в тому числі заборгованість за комунальні послуги в гуртожитку [PERSON] у розмірі 34014,53 грн. (а.с.9-11). Так, як передання\~права вимоги (цесія) є заміною кредитора в зобов`язанні шляхом передання ним своїх прав іншій особі за правочином (ч. 1 ст. 512 ЦК України). Внаслідок вчинення правочину новий кредитор отримує всі права первісного кредитора за зобов`язаннями, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (ч. 1 ст. 514 ЦК України). Договір відступлення права вимоги укладається в такій самій формі, що й договір, на підставі якого виникло зобов`язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові (ч. 1 ст. 513 ЦК України). За договором відступлення права вимоги можуть бути відступлені права вимоги за будь-якими договорами (купівля-продаж, постачання, позика, позичка, кредит тощо) будь-яким кредитором. Щодо форми та змісту договору, та він відповідає волевиявленню сторін, та вимогам до змісту договору визначеним ЦК України. Сам факт проживання відповідача разом із членами родини у заявленому житлі, визнано відповідачем під час судового провадження, а позиція відповідача щодо набуття права вимоги новим кредитором, не узгоджується із приписами ст.ст. 512-4514 ЦК України. Аналіз викладених вище норм вказує, що споживачі житлово-комунальних послуг зобов`язані їх оплачувати за фактичне користування ними. При цьому, за поясненнями позивача, відповідно до вимог п. 2.2.5 договору найму житлової площі у гуртожитках Українського товариства глухих, обов`язком наймача житлового приміщення є своєчасна оплата наданих житлово-комунальних послуг. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] дійсно проживала у гуртожитку за адресою: [ADDRESS] , частково вносила плату за проживання у вищевказаному гуртожитку. Проти зазначеного факту відповідач та її представник не заперечували, що відображено у запереченнях відповідача (а.с. 75-77). Згідно заяви написаної відповідачем власноруч від 16.10.2019 року, вона звільнила кімнату, здала ключі та взяла на себе зобов`язання по сплаті боргів (а.с.68). У ході судового розгляду справи судом було встановлено, що розміри плати за проживання у гуртожитку та тарифи вартості ліжка-місця були розраховані за договором найму у встановленому законом порядку, відповідно до вимог\~Постанови Кабінету Міністрів України від 25.12.1996 року №1548 «Про встановлення повноважень органів виконавчої влади та виконавчих органів міських рад щодо регулювання цін (тарифів)», розпорядження голови облдержадміністрації від 02.10.2009 року № Р-521/0/3-09, зареєстрованим в Головному управлінні юстиції у Дніпропетровській області від 26.10.2009 року № 41/1560, у розмірі 194 грн за одне ліжко-місце за період з 28.04.2016 року до 30.11.2017 року (194 х 4 = 776 грн щомісяця), а також\~Постанови Кабінету Міністрів України від 15.11.2017 року № 870 «Про внесення змін до постанов Кабінету Міністрів України від 26.07.2006 року № 1010 і від 01.06.2011 року № 869», у розмірі 375 грн за одне ліжко-місце за період з 30.11.2017 року до 30.07.2020 року (375 х 4 = 1500 грн щомісяця). З огляду на викладене, а також на те, що відповідач разом з сім`ю займала кімнату, розраховану на 4 (чотири) особи, а саме: [PERSON] , 1961 року народження разом з чоловіком [PERSON] , 1959 року народження та доньками [PERSON] , 1983 року народження та [PERSON] , 1985 року народження прибули в гуртожиток [ADDRESS] та були зареєстровані за цією адресою (а.с.73-74); проте не у повному обсязі вносила плату за комунальні послуги, загальна сума заборгованості зі сплати житлово-комунальних послуг в гуртожитку (за адресою: гуртожиток [ADDRESS] , за вирахуванням здійснених оплату, за період з 29 грудня 2016 року по 30 серпня 2019 року становить 34014 грн.. Доказів з боку відповідача [PERSON] що за період з 30 серпня 2019 року і по час розгляду справи по суті нею частково або повністю погашена заборгованість за договором оренди від 03.11.2014 року, суду не надано. Згідно до ч. 2 ст. 816 ЦК України передбачено, що Наймач несе відповідальність перед наймодавцем за порушення умов договору особами, які проживають разом з ним. Тобто відповідач [PERSON] , діючий як наймач житла у кімнаті [ADDRESS] , в силу ч. 2 ст. 816 ЦК України, уклав договір найму житлової площі, взяла на себе зобов`язання за виконання умов договору як за себе, так і за осіб які проживали з нею у зазначеному приміщенні, та як наслідок зобов`язання по щомісячній сплаті до 10 числа місяця, наступного за звітним, за проживання в гуртожитку та плату за спожиті воду, газ, електричну і теплову енергію, що відображено у п. 2.2.5. Договору (а.с. 83). А тому посилання відповідача на відсутність підстав для сплати саме за 4-ри койка місць, не знайшло свого підтвердження в ході судового розгляду, та спростовано фактичними даними договором оренди житлового приміщання, реєстрації та проживання у зазначеному приміщенні сім`ї зі складу 4-ьох осіб, та зобов`язань саме відповідача як наймачем перед наймодавцем за порушення умов договору, особами які проживали разом із ним. Крім того, судом враховується, що відповідач не обмежена у праві на регресне пред`явлення вимог до осіб які з нею проживали у зазначеному житлі, та стягнення з них на свою користь витрат за проживання у вказаний період. Право\~регресу -\~право\~особи, що відшкодувала шкоду, звернутися з вимогою про повернення виплаченого до боржника, з вини якого завдано шкоди. ... За загальним правилом на боржника за регресною вимогою покладається обов`язок відшкодувати кредитору виплачене ним третій особі відшкодування в повному обсязі. Суд, враховуючи вищевикладені норми чинного законодавства України, дослідивши матеріали справи, оцінивши наявні докази, доходить висновку, що позовні вимоги Дніпропетровської обласної організації Українського товариства глухих до [PERSON] є обґрунтованими та підлягають задоволенню. 9. Розподіл судових витрат між сторонами. Відповідно до ч. 1\~ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційне розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача (п. 1 ч. 2\~ст. Цивільного процесуального кодексу України). Відповідно до вимог ч. 1\~ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача, пропорційно розміру задоволених позовних вимог, необхідно стягнути судовий збір у розмірі 2102,00 грн.

Outcome: approved