Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-15 00:00:00

21 березня 2016 року [PERSON], [PERSON] звернулись до суду з позовом до [PERSON], в якому просять стягнути з відповідача на їхню користь та на їхнє утримання як повнолітніх дітей у звязку з навчанням у твердій грошовій сумі в розмірі 2000,00 грн. на двох, починаючи стягнення з дня звернення з позовом до суду і до закінчення навчання, але не більше ніж до досягнення 23 років. Свої вимоги мотивують тим, що відповідач є їхнім рідним батьком і з двох років від їхнього народження з ними не проживає; шлюбні відносини з матірю розірвані. Пояснюють, що на даний час вони навчаються на денній формі навчання у вищому навчальному закладі Навчально-науковому інституті управління, факультет життєдіяльності, природокористування і туризму, за спеціальністю агрономія. Згідно довідок МСЕК позивачі мають інвалідність з дитинства з ураженням органів зору. Зазначають, що у звязку з навчальним процесом потребують забезпечення учбовими матеріалами, одягом, тощо. Крім того, враховуючи стан здоровя, мають потребу у періодичному проходженні лікувальних, реабілітаційних заходів та прийому медичних препаратів для підтримки зору, що також певним чином перешкоджає працевлаштуванню. Стверджують, що добровільно надавати допомогу батько не бажає, а тому вони змушені звернутись до суду з цим позовом. Позивачі в судове засідання не зявились, через канцелярію суду їхній представник надала заяву, в якій просила розглянути справу без її участі. Додатково зазначила, що позов підтримує та просить його задовольнити; проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач в судове засідання не зявився. Про місце та час розгляду справи повідомлявся у встановленому порядку. Причини неявки суду невідомі. Суд вважає за можливе відповідно до ч. 4 ст. 169 ЦПК України розглядати справу на підставі наявних доказів у справі у відсутність відповідача, ухвалити рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Оскільки всі особи, що беруть участь у справі в судове засідання не зявились, відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи: копії свідоцтв про народження [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO] (а.с. 2-3); довідки УПФУ в м. Чернігові від 18 березня 2016 року № 647 та № 648 про отримання позивачами соціальної пенсії як інвалідам з дитинства ІІІ групи (а.с. 4, 5); довідку про склад сімї (а.с. 6); довідки Навчально-наукового інституту управління та адміністрування Чернігівського національного технологічного університету від 15 березня 2016 року № 189/1 та № 190/1, з яких вбачається, що [PERSON] та [PERSON] є студентами Навчально-наукового інституту управління та адміністрування Чернігівського національного технологічного університету 1 курсу факультету життєдіяльності, природокористування і туризму денної форми навчання з 01 вересня 2015 року до 30 червня 2019 року (а.с. 7, 8); копії довідок МСЕК, виданих на імя [PERSON] та [PERSON], з яких вбачається, що вони є інвалідами з дитинства з ураженням органа зору (а.с. 10, 11), суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Згідно ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у звязку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобовязані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. При визначені розміру аліментів суд враховує стан здоровя, матеріальне становище та інші зобовязання сторін по справі, та вважає, що аліменти слід стягнути з відповідача в розмірі 1000 грн. щомісячно на кожного з позивачів, починаючи з дня подання заяви і до закінчення навчання. Крім того, з відповідача підлягає стягненню судовий збір на користь держави в розмірі 551,20 грн.

Outcome: approved