Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-22 00:00:00

21.01.2020р. [PERSON] звернулася до Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу (а.с. №3-5). Ухвалою судді Ткаченко Н.В. від 07.02.2020р. було прийнято \~позовну \~заяву, відкрито провадження у справі та призначено проведення підготовчого засідання (а.с. № 25). Позивачка у позовній заяві в обґрунтування вимог посилалася на те, що вони з відповідачем зареєстрували шлюб 07.09.2011р. в Кіровському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції у Дніпропетровській області під актовим записом № 484. Від даного шлюбу сторони мають малолітню доньку - [PERSON] , [INFO] . Шлюбно-сімейні відносини були припинені з серпня 2019р. Причиною припинення шлюбних відносин стали відсутність взаєморозуміння, різні погляди на побутові відносини у сім`ї, через що виникали конфлікти. Сторони не проживають разом та не ведуть спільного господарства. Позивачка вважає, що родина розпалася остаточно і не може бути відновлена, збереження шлюбних відносин суперечить інтересам подружжя та дитини. Позивачка в підготовче засідання 23.03.2020р. не з,явилась, про день та час слухання справи була повідомлена належним чином, про що в матеріалах справи є поштове повідомлення ( а.с. № 27). В наданій суду заяві від 18.02.2020р. позивачка позовні вимоги підтримала, просила шлюб розірвати та винести рішення за її відсутності, за наявними в матеріалах справи документами (а.с. № 31). Відповідач в\~підготовче засідання\~23.03.2020р.\~не з,явився,\~про день\~та час\~слухання справи\~був повідомлений\~належним чином,\~про що\~в матеріалах\~справи є\~відповідні докази\~ (а.с.\~№ 28). В наданій суду заяві від 03.03.2020р. проти задоволення позову не заперечував. Просив розглядати справу за його відсутності, за наявними в матеріалах справи документами (а.с. № 34). Як зазначає позивачка в позовній заяві, шлюбно-сімейні відносини між сторонами остаточно припинені з серпня 2019р., а відповідач в заяві від 03.03.2020р., не спростовував дані обставини. Таким чином, суд вважає за можливе на підставі ч. 3 ст. 200, ст.223, ч.2 ст.247 ЦПК України ухвалити рішення в підготовчому засіданні за відсутності сторін та без фіксації судового процесу технічними засобами. Суд, вивчивши матеріали справи, заяви сторін, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст.110 Сімейного Кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним з подружжя. Відповідно до ст.112 Сімейного Кодексу України, при розгляді справи про розірвання шлюбу, суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ст.113 Сімейного Кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Судом встановлено, що 07.09.2011р. сторони зареєстрували шлюб в Кіровському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції у Дніпропетровській області під актовим записом № 484 (а.с. №6). Від даного шлюбу сторони мають малолітню доньку - [PERSON] , [INFO] (а.с.№7). Судом встановлено, що спільне життя сторін не склалося через відсутність взаєморозуміння, різні погляди на побутові відносини у сім`ї, через що виникали конфлікти, що призвело до фактичного припинення шлюбних відносин. Сторони припинили шлюбно-сімейні відносини з серпня 2019р., проживають окремо та не ведуть спільного господарства. Подальше збереження шлюбу буде суперечити інтересам подружжя та дитини. З огляду на вищевикладене і приймаючи до уваги те, що шлюбні відносини між сторонами по даній справі остаточно припинені з серпня 2019р. (тобто більше, ніж півроку), більше не відновлювалися, позивачка від позову не відмовилася, а відповідач визнав позовні вимоги та не заперечував проти розірвання шлюбу, суд дійшов висновку про те, що родина сторін розпалася остаточно, відновлена бути не може, і шлюб підлягає розірванню. При винесенні рішення суд також приймає до уваги положення ст. 82 ЦПК України, оскільки відповідач визнав позовні вимоги та погодився на розірвання шлюбу. При винесенні рішення суду зазначається період остаточного припинення шлюбно-сімейних стосунків між сторонами саме з серпня 2019р. відповідно до даних, які містить позовна заява, оскільки відповідач, ознайомившись з матеріалами справи 03.03.2020р. (а.с. № 28), письмових пояснень або відзиву на позов (в тому числі і стосовно періоду припинення шлюбно-сімейних стосунків ) суду не направив. Питання щодо зміни прізвища позивачки, відповідно до положень 113 СК України, не вирішується, оскільки остання не змінювала прізвище при реєстрації шлюбу. Обговорюючи питання розподілу судових витрат на підставі ч.1 ст. 142 ЦПК України, у зв`язку із визнанням відповідачем позовних вимог до початку розгляду справи по суті, суд вважає за можливе повернути позивачці 50% від сплаченого судового збору при подачі даного позову по квитанції № КП/250/1 від 21.01.2020р. в розмірі 420 грн. 40 коп. (а.с. №2). Крім того, на підставі ст.141 ЦПК України у зв`язку із задоволенням позову, суд вважає за можливе стягнути з відповідача на користь позивачки частину понесених при подачі позову судових витрат по сплаті судового збору, що залишилась після повернення позивачці, а саме в розмірі 420 грн. 40 коп. (а.с. №2). На підставі викладеного,

Outcome: approved