Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-31 00:00:00

20.01.2014р. до Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] (треті особи - Перша дніпропетровська державна нотаріальна контора, Державна реєстраційна служба Дніпропетровського міського управління юстиції у Дніпропетровській області) про визнання права власності в порядку спадкування за законом (а.с. № 2-5). В подальшому, 12.03.2014р.та 01.04.2014р., позивачкою було уточнено позовні вимоги (а.с.№ 118-122). В обґрунтування позовних вимог, позивачка в уточненій позовній заяві від 12.03.2014р. та 01.04.2014р. посилалася на те, що вона є донькою [PERSON] та [PERSON]. У позивачки ще була рідна сестра [PERSON], та брат по матері - [PERSON]. Рішенням нарсуду Жовтневого району м. Дніпропетровська від 29.07.1980р. за [PERSON] було визнано право власності на 13/50 частин домоволодіння [ADDRESS], придбане за час перебування в шлюбі, а ухвалою від 12.12.1980р. в зазначене рішення були внесені наступні зміни: було визначено, що загальна доля подружжя в домоволодінні [ADDRESS] складає 41/100 частин, відповідно право власності за [PERSON] визнано на 1/2 частину загальної долі подружжя, а саме, на 41/200 частину вказаного домоволодіння. 03.12.1985р. державним нотаріусом Першої дніпропетровської державної нотаріальної контори Куліш В.І. було посвідчено заповіт, складений [PERSON], відповідно до якого спадкодавець заповів все належне йому на момент смерті майно його дружині [PERSON] [INFO] [PERSON] помер, після його смерті відкрилася спадщина, яка складається з 41/200 частин домоволодіння [ADDRESS] та спадкоємицею за заповітом була [PERSON], яка фактично прийняла спадщину. [INFO] [PERSON] померла, а [INFO] померла сестра позивачки - [PERSON] Постановою Державного нотаріуса Першої ДНК Дудіною О.С. від 20.11.2013р. позивачці було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом - після померлої [INFO] [PERSON] та постановою № 62/02-31 від 16.01.2014р. також було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом - після померлої [INFO] [PERSON] з посиланням на відсутність визначення часток співвласників домоволодіння [ADDRESS]. Просила визнати право власності в порядку спадкування за законом після смерті матері [PERSON], яка померла [INFO], на 11/150 частин домоволодіння [ADDRESS], яке складається з: житлового будинку літ. А-1, сараю з погребом - літ. Б, Ж, сараїв - літ. В, Е, гаражу - літ. К, майстерні - літ. над К, вбиралень - літ. Г, Д, навісів - літ. З, Л., М, душу - літ. И, споруд - № 1-12, замощень - І-ІV та визнати право власності в порядку спадкування після смерті сестри [PERSON], що померла [INFO] на 11/150 частин домоволодіння [ADDRESS], яке складається з: житлового будинку літ. А-1, сараю з погребом - літ. Б, Ж, сараїв - літ. В, Е, гаражу - літ. К, майстерні - літ. над К, вбиралень - літ. Г, Д, навісів - літ. З, Л., М, душу - літ. И, споруд - № 1-12, замощень - І-ІV. 01.04.2014р. позивачка надала суду заяву, згідно якої підтримала в повному обсязі уточнені позовні вимоги від 01.04.2014р., просила задовольнити та винести рішення в судовому засіданні за її відсутності без фіксування процесу технічними засобами (а.с. № 141). Представник відповідача [PERSON] - [PERSON].(діє на підставі довіреності від 17.07.2013р. - а.с. № 43) в судове засідання 01.04.2014р. також надала заяву про розгляд справи за її відсутності та без фіксування процесу технічними засобами. Позовні вимоги визнала в повному обсязі, проти задоволення не заперечувала (а.с. № 142). Представник третьої особи - Першої дніпропетровської державної нотаріальної контори в судове засідання не з'явився, про дату та час слухання справи був повідомлений належним чином, що підтверджується наявною в матеріалах справи розпискою (а.с. № 139). 01.04.2014р. до суду надійшов лист завідуючої ДНК Водолазської Н.В., в якому вона просить розглядати справу за відсутності їх представника та винести рішення на розсуд суду (а.с. № 140). Представник третьої особи - Державної реєстраційної служби Дніпропетровського міського управління юстиції у Дніпропетровській області в судове засідання не з'явився, про дату та час слухання справи був повідомлений належним чином, про що в матеріалах справи є відповідна розписка (а.с. № 138). 01.04.2014р. до суду надійшло клопотання представника служби Сириці О.С. (діє на підставі довіреності від 16.01.2014р.) б/н від 31.03.2014р. про розгляд справи за його відсутності та винесення рішення згідно вимог чинного законодавства. Просив звернути увагу на те, що згідно технічного паспорту від 28.08.2013р. під літ. З значиться навіс, в той час як позивачка зазначає під літ. З - сарай. Також повідомив, що відсутність технічного опису домоволодіння в цілому може ускладнити державну реєстрацію права власності у позивача у разі задоволення позовних вимог ( а.с. № 144-146). За таких обставин, на підставі ст. 169 ЦПК України, суд вважає за можливе розглядати справу за відсутності сторін та з урахуванням того, що представник відповідача визнала позовні вимоги, винести по справі рішення суду на загальних підставах, встановлених ЦПК України. Відповідно до положень ч. 2 ст. 197 ЦПК України, судовий розгляд справи відбувався без фіксування процесу технічними засобами. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає за можливе, задовольнити позовні вимоги з наступних підстав. До правовідносин, що склалися між сторонами після смерті [PERSON], яка померла [INFO] підлягають застосуванню норми ЦК України в редакції 1963р., що діяв під час виникнення спірних правовідносин, а до правовідносин після смерті [PERSON], що померла [INFO] застосуванню підлягають норми ЦК України в редакції від 01.01.2004р., що діє на час виникнення спірних правовідносин. Відповідно до ст. 524 ЦК України (в редакції 1963 року) спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Спадкоємство має місце, коли і оскільки воно не змінено заповітом. Відповідно до ч. 1 ст. 529 ЦК України (в редакції 1963 року) при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти ( у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. До числа спадкоємців першої черги належить також дитина померлого, яка народилася після його смерті. Відповідно до ч. 1 ст. ст. 534 ЦК України (в редакції 1963 року) кожний громадянин може залишити за заповітом все своє майно або частину його (не виключаючи предметів звичайної домашньої обстановки і вжитку) одній або кільком особам як тим, що входять, так і тим, що не входять до кола спадкоємців за законом, а також державі або окремим державним, кооперативним та іншим громадським організаціям. Відповідно до ст. 549 ЦК України (в редакції 1963 року) визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він: фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Особи, для яких право спадкоємства виникає лише у випадку неприйняття спадщини іншими спадкоємцями, можуть заявити про свою згоду прийняти спадщину протягом строку, що залишився для прийняття спадщини. Якщо строк, що залишився, менше трьох місяців, він продовжується до трьох місяців. Судом встановлено, що позивачка [PERSON], [INFO] народження, є донькою [PERSON] та [PERSON] ( а.с. № 8, 11). Позивачка також мала рідну сестру [PERSON], що підтверджується рішенням Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 10.01.2014р. (а.с. № 53) та має брата [PERSON], [INFO] народження, який є сином матері позивачки від першого шлюбу (а.с. № 7). 20.06.1980р. рішенням нарсуду Жовтневого району м. Дніпропетровська шлюб між [PERSON] та [PERSON] було розірвано, про що 04.07.1980р. було видане Кіровським відділом РАГС м. Дніпропетровська свідоцтво про розірвання шлюбу (а.с. № 16, 17). 16.03.1965р. батькові позивачки, [PERSON], виконавчим комітетом Жовтневої районної ради депутатів трудящих було видано свідоцтво про право на приватну власність, а саме, на 13/25 частин домоволодіння [ADDRESS] а.с. № 14). В подальшому, рішенням виконавчого комітету Жовтневої районної ради народних депутатів № 415 від 13.04.1979р. в домоволодінні за адресою: [ADDRESS] було визначено ідеальні частки співвласників, а саме: [PERSON] у домоволодінні належало 41/100 частин від домоволодіння в цілому, [PERSON] - 18/100 частин від всього домоволодіння, та [PERSON] - 41/100 частин від всього домоволодіння ( а.с. № 15). Рішенням нарсуду Жовтневого району м. Дніпропетровська від 29.07.1980р. за [PERSON] було визнано право власності на 13/50 частин домоволодіння [ADDRESS], як на майно, придбане за час перебування в шлюбі, а ухвалою від 12.12.1980р. в зазначене рішення були внесені наступні зміни: було визначено, що загальна частка подружжя в домоволодінні [ADDRESS] складає 41/100 частин, та відповідно, право власності за [PERSON] визнано на 1/2 частину загальної долі подружжя, а саме на 41/200 частин вказаного домоволодіння (а.с. № 18,19). 03.12.1985р. державним нотаріусом Першої дніпропетровської державної нотаріальної контори Куліш В.І. було посвідчено заповіт, складений [PERSON], зареєстрований в реєстрі за № 5-3838, відповідно до якого спадкодавець заповів все належне йому на момент смерті майно [PERSON] (а.с. № 20). [INFO] [PERSON] помер, про що в книзі реєстрації смертей Кіровського відділу ЗАГС у м. Дніпропетровську зроблено актовий запис за реєстровим № 868 ( а.с. № 21). Після його смерті відкрилася спадщина, яку фактично й прийняла спадкоємиця за заповітом [PERSON], але у встановленому законом порядку спадщину не оформила. [INFO] померла мати позивачки [PERSON], після її смерті, спадкоємцями першої черги стали її діти - [PERSON], [PERSON] та [PERSON], а тому частки спадщини після смерті [PERSON] повинні бути розподілені наступним чином: [PERSON] - 11/150 частин домоволодіння; [PERSON] - 11/150 частин домоволодіння; [PERSON] - 11/150 частин домоволодіння [ADDRESS]. 03.09.1991р. діти померлої [PERSON] звернулись до Першої Дніпропетровської державної нотаріальної контори із заявами про видачу свідоцтва про право на спадщину після смерті матері (а.с. № 74-75). Рішенням виконавчого комітету Жовтневої районної ради м. Дніпропетровська № 774 від 20.12.2002р. надано правомочності самовільному будівництву сіней а3 - І /коридор площею 11,0 кв.м./, гаража К, майстерні над гаражем збудованих [PERSON] по [ADDRESS]. Крім того, зазначеним рішенням було стверджено акт ідеальних часток в домоволодінні [ADDRESS], виготовлений КП ДМБТІ 10.08.2001р., відповідно до якого за згодою співвласників вирішено рахувати: - Гр. [PERSON] - 57/100 частин домоволодіння; - Гр. [PERSON] - 21/100 частин домоволодіння; - За померлими гр. [PERSON] та [PERSON] - 22/100 частин домоволодіння (а.с.№ 22). Відповідно до технічного паспорту, виготовленому ФОП [PERSON] станом на 28.08.2013р., домоволодіння [ADDRESS] в м. Дніпропетровську складається з: житлового будинку літ. А-1, сараю з погрібом - літ. Б, сараю - літ. В, вбиральні - літ. Г, вбиральні - літ. Д, сараю - літ. Е, сараю з погрібом - літ. Ж, навісів - літ. З, душу - літ. И, гаражу - літ. К., майстерні - над літ. К, навісів - літ. Л, М, № 1-12- споруд, І-ІV - замощень (а.с. № 23-28). Відповідно до акту ідеальних часток, затвердженого начальником КП «ДМБТІ» 10.08.2001р. за померлими гр. [PERSON] та [PERSON] згідно рішення виконкому Жовтневої районної ради № 689 від 15.07.1988р. числиться 34/100 частин домоволодіння, а фактично за ними значиться: у житловій прибудові літ. А ' - 1 квартира № 3, приміщення 3-2- кухня, 3-3, 3-4, 3-5 житлові, житловою площею 48,9кв.м, сіни а-1, тамбур а' - 1, ганок з піддашком, уборна літ. Г, сарай літ. Ж з погрібом, сарай З, споруди № 8, 11, замощення 1, в загальному користуванні № 6, мостіння 111, що складає 22/100 частин домоволодіння [ADDRESS] (а.с. № 65-66). Згідно копії паспорту позивачки та довідки квартального комітету № 2 Жовтневої районної у м. Дніпропетровську ради від 16.11.2013р., позивачка зареєстрована у домоволодінні [ADDRESS] з 25.09.1981р. (а.с.№ 9-10, 36). Рішенням Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 10.01.2014р., що набрало законної сили встановлено, що на час смерті [PERSON] в домоволодінні [ADDRESS], крім [PERSON] були зареєстровані ще [PERSON] та [PERSON] ( а.с .№ 54). Крім того, даним рішенням за [PERSON] було визнано право власності в порядку спадкування за законом після смерті його матері - [PERSON], що померла [INFO], на 11/150 частин домоволодіння [ADDRESS], яке складається з: житлового будинку літ. А-1, сараю з погребом - літ. Б, Ж, сараїв - літ. В, Е, гаражу - літ. К, майстерні - літ. над К, вбиралень - літ. Г, Д, навісів - літ. З, Л., М, душу - літ. И, споруд - № 1-12, замощень - І-ІV (а.с. № 52-55). Відповідно до постанови від 16.01.2014р. № 62/02-31, виданої державним нотаріусом Першої ДНК О.С. Дудіною, позивачці відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті сестри [PERSON], померлої [INFO] з тих підстав, що державному нотаріусу не подано правовстановлюючих документів на спадкове майно (а.с № 116). З огляду на те, що позивачка у встановлений законом строк звернулася до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після смерті її матері [PERSON] та з незалежних від неї причин не може отримати свідоцтва про право на спадщину, то суд вважає за можливе задовольнити її позовні вимоги в частині визнання права власності в порядку спадкування за законом після смерті матері [PERSON], яка померла [INFO] та визнати за нею право власності на 11/150 частин домоволодіння [ADDRESS], яке складається з: житлового будинку літ. А-1, сараю з погребом - літ. Б, Ж, сараїв - літ. В, Е, гаражу - літ. К, майстерні - літ. над К, вбиралень - літ. Г, Д, навісів - літ. З, Л., М, душу - літ. И, споруд - № 1-12, замощень - І-ІV. З тих самих підстав, задоволенню підлягають позовні вимоги про визнання за [PERSON] права власності в порядку спадкування за законом після смерті сестри [PERSON], яка померла [INFO] на 11/150 частин домоволодіння [ADDRESS], яке складається з: житлового будинку літ. А-1, сараю з погребом - літ. Б, Ж, сараїв - літ. В, Е, гаражу - літ. К, майстерні - літ. над К, вбиралень - літ. Г, Д, навісів - літ. З, Л., М, душу - літ. И, споруд - № 1-12, замощень - І-ІV. При постановлені даного рішення суд керується вимогами ч. 1 ст. 61 ЦПК України, де зазначено, що обставини, визнані сторонами та іншими особами, що приймають участь у справі, не підлягають доказуванню. Обговорюючи питання розподілу судових витрат, з огляду на те, що позовні вимоги позивачки задоволено в повному обсязі, то з відповідача на користь позивачки на підставі ст. 88 ЦПК України, підлягає стягненню судовий збір у розмірі 1059грн. 93коп., що становитиме 1% від ціни позову (а.с. № 1). На підставі викладеного,

Outcome: approved