overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-18 00:00:00

21вересня 2015 року [PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, мотивуючи свій позов тим, що перебуває з відповідачем в шлюбі з 25 січня 2009 року, який було зареєстровано відділом реєстрації актів цивільного стану Луцького міського управління юстиції Волинської області, актовий запис № 55. Позивач вказує на те, що спільне життя з відповідачем не склалося. Одруження з відповідачем виявилось невдалим. Збереження сім'ї вважає неможливим. Посилаючись на вищенаведене, позивач просить шлюб розірвати. В судове засідання позивач не зявилась, подала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, в якій зазначила, що позов підтримує з наведених у позовній заяві мотивів. Відповідач в судове засідання не зявився, подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, в якій зазначив, що позов визнає. Дослідивши письмові докази по справі, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Відповідно до ч. 1\~ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування\~\~жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно зі змістом\~ст. 55 СК України, дружина та чоловік зобов'язані спільно піклуватися про\~побудову\~сімейних відносин між собою\~та іншими членами сім'ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Чоловік\~зобов'язаний утверджувати в сім'ї повагу до матері. Дружина\~\~зобов'язана\~утверджувати в сім'ї повагу до батька. Дружина та чоловік\~відповідальні один перед одним, перед іншими членами сім'ї за свою поведінку в ній. Дружина та чоловік зобовязані спільно дбати про матеріальне забезпечення сімї. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебувають в шлюбі з 25 січня 2009 року, який було зареєстровано відділом реєстрації актів цивільного стану Луцького міського управління юстиції Волинської області, про що видано свідоцтво про шлюб серії I-ЕГ №043791 від 25 січня 2009 року. Від даного шлюбу у сторін є неповнолітня дитина [PERSON] Аріадна , [INFO]. Судом встановлено, що сторони не підтримують подружніх відносин. За таких обставин, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам кожного з них, що має істотне значення. Як вбачається зі змісту ч.3 та 4\~ст. 56 СК України, кожен з подружжя має право припинити\~шлюбні відносини. Примушування\~\~до припинення шлюбних\~\~відносин, примушування до їх збереження, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до ч.2 ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. З врахуванням наведеного, суд приходить до висновку, що шлюб між сторонами слід розірвати та стягнути з відповідача в користь позивача сплачений останньою судовий збір.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-20 00:00:00

21 вересня 2015 року [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою про стягнення аліментів з [PERSON] на утримання їхнього неповнолітнього сина - [PERSON], [INFO], у розмірі 1/4 частки з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, посилаючись на те, що з відповідачем перебуває у зареєстрованому шлюбі, але обставини життя склалися таким чином, що подружжя проживає окремо, син проживає з нею, а на його утримання відповідач не надає матеріальної допомоги. Позивачка до суду не прибула, проте надала заяву про розгляд справи без її участі, наполягає на задоволенні позову. У разі неявки відповідача, просить ухвалити заочне рішення. Відповідач також надав заяву про розгляд справи без його участі, з позовом згоден. Враховуючи, що всі сторони до суду не прибули, суд на підставі ст. 197 ЦПК України здійснює розгляд без фіксації процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Суд, вивчивши позовну заяву, дослідивши та проаналізувавши письмові матеріали справи, встановив такі обставини та відповідні до них правовідносини: зокрема, встановлено, що відповідач [PERSON] та позивачка [PERSON] з 21.02.2013 року перебувають у зареєстрованому шлюбі (а.с.5). Від спільного подружнього життя мають сина - [PERSON], [INFO], що вбачається з свідоцтва про його народження (а.с.6), який мешкає з позивачкою (а.с.7). На даний час дитина знаходиться на утриманні матері - [PERSON], оскільки відповідач мешкає поза м. Первомайським, вихованням дитини не займається та матеріальної допомоги не надає. Відповідно до статті 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Позивачка просить стягувати аліменти з відповідача у розмірі 1/4 частки з усіх видів заробітку відповідача, і такий розмір аліментів суд вважає прийнятним, таким, що відповідає життєвим обставинам. Все зазначене вище дає підстави суду задовольнити позов.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-04 00:00:00

21 вересня 2015 року [PERSON] звернулася до суду з позовом. Вказувала, що перебуває з відповідачем в зареєстрованому шлюбі з 26 жовтня 1996 року. Від шлюбу неповнолітніх дітей немає. Зазначала, що спільне життя у них не склалось через різні характери, життєві інтереси та погляди на життя, через зловживання відповідачем спиртними напоями між ними часто виникали сварки, під час яких він її ображав та погрожував, все це негативно вплинуло на їх сімейне благополуччя. Через неможливість подальшого спільного проживання однією сімєю просила шлюб розірвати. Строк для примирення просила не надавати. Сторони, належним чином повідомлені про день та час розгляду справи, в судове засідання не зявилася. В поданих заявах позивач позовні вимоги підтримала, відповідач проти задоволення позову не заперечував, просили розгляд справи провести за їх відсутності. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків. Із матеріалів справи вбачається, що з 26 жовтня 1996 року [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], перебувають у шлюбі, який зареєстровано Беївським сільвиконкомом Липоводолинського району Сумської області, актовий запис № 04. Відповідно до ч. 3 ст.105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Згідно з ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. На підставі встановлених під час судового розгляду обставин щодо відсутності між сторонами взаєморозуміння, поваги, спільного вирішення сімейних проблем, відмови від поновлення та продовження подальших, у розумінні ст. 3, ч.ч. 5, 6 ст. 7, ст. 51 СК України шлюбних відносин, суд вважає, що подальше збереження шлюбу буде суперечити їхнім інтересам, що в силу ч. 2 ст. 112 СК України є підставою для розірвання шлюбу за позовом одного з подружжя. Тому, позовні вимоги підлягають задоволенню, а шлюб розірванню. Судовий збір необхідно стягнути з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-10 00:00:00

21 вересня 2015 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, в якій зазначає, що шлюб між ними був укладений в 2000 році, мають сина [PERSON] [INFO] та дочку [PERSON], [INFO], які живуть з позивачкою. Подружнє життя не склалось внаслідок того, що не змогли знайти спільного порозуміння. Це призвело до того, що вони припинили шлюбні стосунки 10 травня 2014 року. Просить шлюб розірвати. Позивачка в суді доводи своєї вимоги підтримує і пояснила, вона має фактично другу сім»ю. Відповідач, повідомлений 29 жовтня 2015 року за його місцем реєстрації проживання про час та місце слухання справи, в судове засідання не прибув, заяви про відкладення розгляду справи не подав, причини неявки суд не повідомив. Суд ухвалює заочне рішення. Дослідивши докази, суд вважає, що позов підлягає до задоволення. Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини. Згідно з ст..112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. В судовому засіданні встановлено, що через непорозуміння сторони припинили спільне проживання із травня 2014 року, не підтримують подружніх стосунків, не ведуть спільного господарства, позивачка не бажає примиритися. Ці обставини встановлені з пояснень позивачки та письмових доказів - свідоцтва про шлюб, свідоцтв про народження дітей. З огляду на зазначені правові положення та встановлені судом обставини, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є підставними, тому що подальше сумісне проживання сторін у шлюбі є неможливим і буде суперечити їх інтересам. Тому суд вважає, що цей шлюб підлягає розірванню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-02 00:00:00

21 вересня 2015 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до Великоберезнянської сільської ради (далі Рада), в якому вказує, що після смерті її тітки [PERSON] 21 січня 2004 року відкрилась спадщина у вигляді житлового будинку і господарських споруд. [PERSON] заповіла позивачці все своє майно. Позивачка є єдиним спадкоємцем, тому що інших спадкоємців за законом та заповітом нема. Суд визначив позивачці додатковий строк для прийняття спадщини, вона прийняла спадщину шляхом звернення до нотаріуса. На будинок та господарські споруди померлої тітки відсутні правовстановлюючі документи. Просить визнати за нею право на спадщину на будинок та господарські споруди - після смерті [PERSON] В суд представник позивачки подав письмову заяву про розгляд справи без його участі, вимоги позову підтримує повністю. Сільський голова [PERSON] направила заяву про розгляд справи без їх участі, позов визнає. Дослідивши докази, суд приходить до висновку, що позовні вимоги необхідно задовольнити з таких підстав. У судовому засіданні встановлено, що [PERSON] у 2001 році заповіла своє майно позивачці. [PERSON] померла 21 січня 2004 року. До своєї смерті [PERSON] проживала в [INFO], була головою робітничого двору. Будинок прийнятий в експлуатацію, але свідоцтво про право власності на нього не було видано. Спадщину після смерті [PERSON] прийняла позивачка. Інших спадкоємців за законом після смерті [PERSON] нема. Правовстановлюючі документи на право власності на вказані будинок та господарські споруди відсутні. Дані обставини встановлені з письмових доказів - свідоцтва про смерть [PERSON], свідоцтва про народження позивачки та про її шлюб, заповітом, довідки сільського голови про належність господарства [PERSON] та про склад сім»ї [PERSON], витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі, технічного паспорта на житловий будинок та господарські споруди. Відповідно до ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, а згідно ст.346 ч.1 п.11 ЦК України право власності припиняється у разі смерті власника. Відповідно до ст.392 ЦК України власник майна може предявити позов про визнання права власності у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Згідно ст.ст. 1217, 1218 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом, до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. З огляду на зазначені правові положення та встановлені судом обставини, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивачки є підставними, відповідають чинному законодавству і підлягають задоволенню, оскільки вона на підставі заповіту на її користь фактично успадкувала спадкове майна після смерті [PERSON], якій воно належало, в тому числі житловий будинок з господарськими спорудами. Позивачка прийняла спадщину, але не має можливості підтвердити своє право власності на спадщину у виді житлового будинку та господарських споруд внаслідок відсутності на них правовстановлюючих документів.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-03 00:00:00

21 вересня 2015 року [PERSON] звернулася до суду із заявою, в якій зазначила, що 01 жовтня 2014 року померла її мати [PERSON], з якою вона постійно жила однією сімєю в с. Радгоспне. Після смерті матері відкрилась спадщина у вигляді земельної частки (паю). Не може оформити спадщину після смерті матері у звязку з тим, що мати була зареєстрована в іншому населеному пункті в м. Полонне. Просить встановити факт проживання однією сімєю з [PERSON] на час відкриття спадщини. Адвокат заявниці в суді вимоги заяви підтримує. Представник заінтересованої особи сільський голова [PERSON] подала письмову заяву про те, що не заперечує проти задоволення вимог заяви, справу просить розглядати без її участі. Свідки [PERSON] та [PERSON] в суді показали, що [PERSON] постійно до смерті жила із заявницею в с. Радгопне. Інших дітей у [PERSON], рім заявниці, в неї не було, а чоловік батько заявниці, помер шість років тому. Заслухавши пояснення представника заявниці, показання свідків, дослідивши інші докази, суд вважає, що є підстави для задоволення заяви. Встановлено, що мати заявниці [PERSON] [PERSON] померла 01 жовтня 2014 року. До смерті вона проживала разом із [PERSON] Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина, в тому числі земельна частка (пай). Пояснення представника заявниці та показання свідків узгоджуються з письмовими доказами, дослідженими в судовому засіданні довідкою сільської ради про місце проживання [PERSON] із [PERSON], свідоцтвом про смерть [PERSON] свідоцтвами про народження та шлюб заявниці [PERSON], копією паспорта [PERSON], Відповідно до ч.3 ст.1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. З огляду на встановлені обставини та правові положення суд вважає, що докази, досліджені в суді, обєктивно підтверджують правдивість доводів заявниці про те, що вона до часу смерті матері [PERSON] проживала з нею однією сімєю. Заяви про відмову від спадщини вона не подавала, інші спадкоємці спадщину не приймали. Тому встановлення факту проживання однією сімєю із [PERSON] з метою оформити спадщину має для заявниці [PERSON] юридичне значення.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-25 00:00:00

21 вересня 2015 року [PERSON] звернулася до суду с позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 04 грудня 1999 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану по м. Ізюму, реєстраційної служби Ізюмського міськрайонного управління юстиції Харківської області, актовий запис № 410. Від шлюбу мають двох неповнолітніх дітей : [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Вказує, що подружні стосунки між ними припинені з червня 2015 року, підставою припинення стосунків явилось непорозуміння в питаннях сімейно-шлюбних відносин, що привезло до втрати взаємопорозуміння, та конфліктів. Просить шлюб розірвати та стягнути з відповідача на її користь судові витрати у справі. Після розірвання шлюбу побажала залишити шлюбне прізвище [PERSON]. В судове засідання позивач не з»явилася, подала заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримала в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з»явився, подав заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги визнав у повному обсязі. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню. У відповідності з частиною 4 статті 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Матеріалами справи встановлено, що 04 грудня 1999 року відділом реєстрації актів цивільного стану по м. Ізюму Харківської області, зареєстровано шлюб між сторонами у справі, актовий запис № 410. У відповідності до статті 112 СК України суд зясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги припинення сімейних стосунків та інші обставини життя подружжя. Суд постановлює рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Позивач в позовній заяві вказує, що сумісне подружнє життя не склалось через непорозуміння в питаннях сімейно-шлюбних відносин, втрату взаємопорозуміння, через що виникають конфлікти. Шлюбні стосунки припинені з червня 2015 року. Таким чином, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам позивача, що має істотне значення. Відповідно до ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у звязку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватись цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Після розірвання шлюбу позивач побажала залишити шлюбне прізвище [PERSON]. Відповідно до ч.1 ст. 88 ЦПК України стороні на користь якої ухвалено рішення суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-13 00:00:00

21 вересня 2015 року Баштанським районним судом винесено рішення по справі за позовом Моторного транспортного страхового бюро України до [PERSON] про відшкодування в порядку регресу витрат, повязаних з виплатою страхового відшкодування. Вимоги позивача задоволено повністю та вирішено: «Позовні вимоги Моторно (транспортного) страхового бюро України до [PERSON] про відшкодування в порядку регресу витрат, пов'язаних з виплатою страхового відшкодування задовольнити. Стягнути з [PERSON] на користь Моторно (транспортного) страхового бюро України кошти в сумі 8 856 (вісім тисяч вісімсот пятдесят шість) гривень 87 копійок. Стягнути з [PERSON] на користь користь Моторно (транспортного) страхового бюро України витрати по оплаті судового збору в сумі 974 (девятсот сімдесят чотири) гривні 40 копійок». Сума судового збору що підлягає стягненню становить 1218,00грн. З відповідача необхідно додатково стягнути 243,60 грн. судового збору. Сторони до суду не з'явилися, про час дату та місце винесення додаткового рішення були повідомлені вчасно та належним чином. Відповідно до ст.220 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою осіб, які беруть участь у справі, чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання стосовно будь-якої позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення. В судове засідання сторони не зявилися, про дату, час та місце проведення судового засідання по винесенню додаткового рішення повідомлялись вчасно та належним чином. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про наявність підстав для винесення додаткового рішення. Відповідно до ч.1 ст. 220ЦПК України, суд ухвалює додаткове рішення може за заявою осіб, які беруть участь у справі чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: стосовно якої-небудь позовної вимоги з привод якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-15 00:00:00

\~\~\~\~21 вересня 2015 року до Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська звернулася [PERSON] з позовною заявою до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дитини. У своїй позовній заяві позивач посилалась на те, що під час перебування у зареєстрованому шлюбі з відповідачем народила сина [PERSON] [INFO], який знаходиться на утриманні позивача, а відповідач не приймає участі в матеріальному забезпеченні спільної дитини, тому позивачка просила суд стягнути на свою користь з відповідача аліменти на утримання сина у розмірі 1/4 частини від усіх видів доходу, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.\~\~ У судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала, просила суд задовольнити позов. Відповідач у судовому засідання проти задоволення позову не заперечував. \~\~Суд, дослідивши матеріали даної цивільної справи, приходить до висновку щодо можливості задоволення позовних вимог з наступних підстав. Судом встановлено, що батьками неповнолітнього [PERSON] [INFO], є [PERSON] та [PERSON], що підтверджується матеріалами справи (а.с. 7). Також встановлено, що сторони проживаються окремо, спільний син сторін мешкає разом з позивачем, відповідач не приймає участі в матеріальному забезпеченні дитини. Правовідносини, що виникли між сторонами регулюються нормами\~Сімейного Кодексу України. Відповідно до\~ст.180 Сімейного Кодексу України\~батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно ч.3\~ст.181 Сімейного Кодексу України\~за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Згідно приписів ч.1\~ст.183 Сімейного Кодексу України\~частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно до ч.1\~ст.191 Сімейного Кодексу України\~аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Вирішуючи питання про розмір аліментів, які слід стягнути з відповідача на користь позивача, суд вважає необхідним стягувати щомісячно з відповідача на користь позивача аліменти на утримання їхнього сина у розмірі 1/4 частини від усіх видів доходу відповідача, але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи стягнення з дня предявлення позову, тобто з 21 вересня 2015 року, до досягнення повноліття дитиною, задовольнивши таким чином позовні вимоги позивача по даній цивільній справі. Відповідно до п. 3 ч. 1\~ст.5 ЗУ «Про судовий збір»\~позивач у справах щодо стягнення аліментів, при зверненні до суду, звільняється від сплати судового збору. Враховуючи вищезазначене суд вважає необхідним стягнути з відповідача судовий збір на користь держави у розмірі 487,20 гривень. \~\~\~\~Крім цього, відповідно до ч.2\~ст. 367 ЦПК України\~суд вважає необхідним рішення суду в частині стягнення аліментів за один місяць допустити до негайного виконання. На підставі викладеного та

Outcome: approved