Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-08 00:00:00

1. Описова частина 14 липня 2021 [PERSON] звернувся до суду із позовом до [PERSON] , у якому просить усунути перешкоди в користуванні належним йому майном 37/100 часткою житлового будинку [ADDRESS] , шляхом зобов`язання відповідачку передати йому дублікат ключів від вхідних дверей та вселенням [PERSON] у вказане житлове приміщення. Стислий виклад позицій сторін Позовна заява обґрунтована тим, що на підставі свідоцтва про право на спадщину [PERSON] спільно із [PERSON] набув права власності на 37/100 частки житлового будинку [ADDRESS] . Проте він як власник майна не може користуватися будинком, оскільки донька [PERSON] [PERSON] , яка фактично проживає у даному будинку, змінила вхідний замок та цим унеможливила йому доступ до нього. Він неодноразово звертався до відповідачки із проханням надати йому можливості проживання у належному йому будинку. Його лист претензію відповідачці про усунення перешкод в користуванні будинком [PERSON] відмовилися отримувати, що свідчить про незадоволення його вимоги. Із наведених підстав просить задовольнити позов. Відзив на позовну заяву від відповідачки не надходив. Заяви, клопотання, інші процесуальні дії у справі. Ухвалою від 20.09.2021 позовну заяву прийнято до розгляду та у справі відкрито загальне позовне провадження (а.с. 26). Ухвалою від 15.11.2021, занесеною до протоколу судового засідання закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до судового розгляду. Позивач та його представник у судовому засіданні підтримали позов. Відповідачка у судове засідання не з`явилася. Про час і місце слухання справи вона повідомлена у відповідності до п.2 ч. 7 та п. 3 ч. 8 ст. 128 ЦПК України. Судова повістка направлена на адресу зареєстрованого місця проживання відповідачки із відміткою на конверті «адресат відсутній» повернулася на адресу суду. 2. Мотивувальна частина Фактичні обставини, встановлені судом Відповідно до свідоцтва про право на спадщину від 02.09.2000 [PERSON] та [PERSON] набули в рівних частках право власності на 37/100 частки будинку [ADDRESS] (а.с. 9). [PERSON] , як і відповідачка зареєстровані за адресою [ADDRESS] , що доводиться довідкою МК ВЖРЕП № 7 від 26.09.2018, копією паспорта позивача, повідомленням УДМС (а.с. 6-7, 10, 23). Рішенням Бердичівського міськрайоного суду Житомирської області від 20.04.2021 було відмовлено [PERSON] у її позові до [PERSON] про припинення її права на часту у спільному майні на половину від 37/100 частки житлового будинку [ADDRESS] зі стягненням із [PERSON] 305\~194,5 гривень через неможливість відповідачем за майновим станом сплатити грошову компенсацію [PERSON] за її частку будинку (а.с. 12-15). Відповідно до зазначеного рішення, судом було встановлено, що у будинку [ADDRESS] [PERSON] не проживає близько 10 років, там проживає [PERSON] , [PERSON] у будинку не проживає із 2018 році. До 2018 року у [PERSON] та [PERSON] із [PERSON] виникали конфлікти із приводу користування будинком. Відповідно до заяви-претензії [PERSON] від 28.05.2021, адресованої [PERSON] [PERSON] просив забезпечити йому доступ до його житла - половини від 37/100 частки житлового будинку [ADDRESS] , шляхом передання ключів від вхідних дверей будинку. Вказана заява не була повернута [PERSON] через неотримання її поштою [PERSON] (а.с. 16-18). Позивач [PERSON] ,\~будучи допитаним\~у якості\~свідка,\~суду пояснив,\~що \~ він\~співвласник спірного\~житла та\~уже \~шість років,\~як не\~може попасти\~будинок.\~Це спадщина\~після батька,\~належить в\~рівних частка\~йому та\~сестрі.\~Проте сестра\~у будинок\~ поселила\~свою дочку\~без його\~згоди.\~На його\~заперечення вони\~постійно викликали\~поліцію.\~15\~листопада він\~туди поїхав.\~Проте вона\~не відчинила\~двері.\~Він викликав\~ \~поліцію та\~вона і\~поліції не\~відкрила двері,\~хоча в\~будинку горіло\~світло.\~ Він\~живе у\~своєї знайомої,\~ при\~тому,\~що \~має власний\~будинок.\~ На\~території домоволодіння\~ по\~ [ADDRESS] він за власні кошти побудував літній будинок. Цей будинок не введено в експлуатацію та там немає світла та умов проживання. У нього немає іншого житла для проживання. Він пропонував продати частку будинку та поділити кошти, проте вони відмовилися. Свідок [PERSON] у судовому засіданні пояснив, що позивач його знайомий. 15 листопада 2021 року, близько 18 години [PERSON] просив побути присутнім, щоб зафіксувати, як він буде заходити свій будинок, що по [ADDRESS] . Він подзвонив у дзвінок хвіртки, вийшла якась людина, якій позивач сказав, що хоче зайти в свій будинок. Вони зайшли на території домоволодіння. У його частині будинку було включене світло. [PERSON] постукав, проте двері будинку ніхто не відчиняв. Там були близько 10 хвилин, після чого викликали поліцію. Коли приїхали працівники поліції, вони всі там були ще хвилин 15-20. Проте двері ніхто не відчинив. Працівники поліції складали матеріали та потім всі роз`їхалися. Йому відомо, що дочка сестри принципово не пускає [PERSON] в будинок. Був випадок, що йому заподіяли синці. Відповідно до довідки старшого ДОП сектору дільничних офіцерів поліції відділу превенції Бердичівського РВП Совінського В. від 23.11.2021 про результати розгляду звернення [PERSON] - [PERSON] пояснювала, що працює у м. Києві та до [PERSON] приїздить зрідка. Вона підтвердила, що перебуває у неприязних відносинах із [PERSON] , оскільки не може розділити спадщину. Те, що вона не пускає [PERSON] до будинку вважає наклепом, оскільки хвіртка зачиняється на кодовий замок, пароль якого [PERSON] відомий. Норми права застосовані судом Відповідно до статті 41 Конституції України та статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналася 17 липня 1997 року, відповідно до Закону України «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року», Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7, 11 до Конвенції від 17 липня 1997 року № 475/97-ВР, закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися та розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд вчиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Статтею 317 ЦК України визначено, що власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна. Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. ( ч. 1 ст. 319 ЦК України). У відповідності до ч. 2 ст. 319 ЦК України власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. У разі порушення своїх прав власник згідно зі ст. 391 ЦК України має право, зокрема, вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Статтею 358\~ЦК України\~визначено,\~що право спільної\~часткової власності\~здійснюється співвласниками\~за їхньою\~згодою. Співвласники\~можуть домовитися\~про порядок\~володіння та\~користування майном,\~що є\~їхньою спільною\~частковою власністю. Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. У разі неможливості цього він має право вимагати від інших співвласників, які володіють і користуються спільним майном, відповідної матеріальної компенсації. За змістом ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до ч.3 ст. 12, ч.1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. За положеннями ч. 5 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені стосовно певної особи рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, проте можуть бути у загальному порядку спростовані особою, яка не брала участі у справі, в якій такі обставини були встановлені. Аналіз доводів сторін, висновки суд Аналізуючи наведені норми закону, слід дійти висновку, що у разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, у тому числі шляхом звернення до суду за захистом свого порушеного права. Наявними у\~справі доказами\~доведено,\~що позивач\~не має\~доступу до\~власного нерухомого\~майна -\~ \~Ѕ частки\~ від\~37/100\~частки житлового\~будинку [ADDRESS] ,\~оскільки його\~до будинку\~не допускають\~та у\~нього відсутні\~ключі \~від вхідних\~дверей до\~будинку,\~що доводиться\~його показаннями\~та показаннями\~свідка,\~а також довідкою старшого ДОП сектору дільничних офіцерів поліції відділу превенції Бердичівського РВП Совінського В. від 23.11.2021. Із рішення суду від 20.04.2021 у справі № 274/606/18 встановлено, що у будинку тривалий час проживає відповідачка [PERSON] . За таких обставин, порушене право позивача на користування своєю власністю підлягає захисту, шляхом зобов`язання відповідачку передати [PERSON] дублікат ключів від вхідних дверей вказаного житлового приміщення. В решті позову, а саме про вселення позивача суд відмовляє, оскільки позивачем не доведено, що він вживав заходів щодо вселення до своєї частки будинку та що таке вселення не порушуватиме прав інших співвласників, при тому, що будинок не було поділено в натурі між співвласниками та не встановлено порядку користування будинком, а між сторонами наявні неприязні стосунки. Крім того із показань позивача та свідка встановлено, що позивач має на даний час місце проживання у його знайомої. Позовні вимоги у цій частині суд вважає передчасними. Розподіл судових витрат У відповідності до ст.141 ЦПК України, оскільки позовні вимоги задоволено частково, суд стягує на користь позивача із відповідачки половину понесених ним судових витрат, тобто 454 гривні.

Outcome: partial