Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-11 00:00:00

21.06.2017 [PERSON] наразі [PERSON] звернулась до суду із вказаним позовом, в якому просила суд змінити спосіб і розмір стягуваних на підставі заочного рішення Ленінського районного суду м.Харкова від 29.09.2011 з відповідача аліментів на утримання двох неповнолітніх дітей з 500 грн щомісяця на Ѕ частину доходів відповідача, починаючи з дати подання заяви і до досягнення дітьми повноліття, вказуючи, що аліменти на двох спільних з відповідачем дітей визначалися судовим рішенням у 2011 році у розмірі 500 грн., що на даний час не відповідає мінімальному розміру аліментів на дитину відповідного віку, такий розмір аліментів станом на сьогодні є недостатнім для утримання двох дітей, а позивач не в змозі самостійно утримувати їх, при цьому відповідач працевлаштувався та має стабільну заробітну плату. У зв`язку з викладеним, вона звернулась з даним позовом до суду. Заочним рішенням Ленінського районного суду м.Харкова від 20.08.2017 позовні вимоги [PERSON] задоволено повністю. 25.10.2019 Заочне рішення\~Ленінського\~районного\~суду м.Харкова\~від\~20.08.2017, скасоване за результатами розгляду заяви відповідача [PERSON] про перегляд заочного рішення, та призначено розгляд позовної заяви [PERSON] про зміну розміру і способу стягнення аліментів у загальному порядку. 19.11.2019 відповідачем по справі у підготовчому засіданні подано відзив на позовну заяву, згідно якого він проти задоволення вимог позивача заперечує частково та просить стягувати з нього аліменти на утримання спільних дітей по 1/8 на кожну дитину, вказуючи, що [INFO] у нього народився син, [PERSON] , а також має на утриманні дружину [PERSON] , яка не працює, у зв`язку із доглядом за дитиною. 19.11.2019 підготовче провадження у справі закрито та призначено до судового розгляду. Позивач та її представник у судовому засіданні позовні вимоги підтримали повністю, посилаючись на викладені в позові обставини. Відповідач в судовому засіданні проти позову заперечував частково, посилаючись на підстави, зазначені у відзиві на позовну заяву, крім того, вказав, що 15.11.2019 Ленінським районним судом м.Харкова видано судовий наказ про стягнення з нього на користь [PERSON] аліменти на утримання спільного сина, [PERSON] та надав суду копію ухвали Ленінського районного суду м.Харкова від 08.11.2019 про відкриття провадження у справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів на її утримання. Суд, вислухавши пояснення сторін, вивчивши та дослідивши матеріали справи, повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що \~22.07.2006 сторони уклали шлюб, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] (а.с.6). [INFO] у сторін народився син, [PERSON] , згідно копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] в графі «батько» вказаний [PERSON] , в графі «мати» - [PERSON] . (а.с.8) Також, [INFO] у сторін народилася донька, [PERSON] , згідно копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] в графі «батько» вказаний [PERSON] , в графі «мати» - [PERSON] . (а.с.7) Заочним рішенням Ленінського районного суду м.Харкова від 22.08.2011 було вирішено стягувати з відповідача користь позивача аліменти на утримання спільних дітей, [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , у розмірі 500 грн. щомісяця. (а.с.11) Рішенням Ленінського районного суду м.Харкова від 29.09.2011 шлюб між сторонами розірваний, позивачу повернуто її дошлюбне прізвище « [PERSON] ». 31.01.2015 [PERSON] зареєструвала шлюб з [PERSON] , внаслідок чого їй змінено прізвище на « [PERSON] ». 17.10.2017 шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано, дружині повернуто дошлюбне прізвище « [PERSON] ». 05.07.2013 відповідач по справі, [PERSON] зареєстрував шлюб із [PERSON] ( [PERSON] ), що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] . (а.с.98) [INFO] у [PERSON] та [PERSON] народився син, [PERSON] , що підтверджується копіює свідоцтва про народження серії [NUMBER] . (а.с.97) [PERSON] офіційно працевлаштований та працює оперуповноваженим Головного управління Національної поліції в Харківській обл., середньомісячний заробіток становить 13000 грн. Позивач вказує, що на сьогоднішній день розмір аліментів, стягуваних на підставі рішення суду 2011 року не задовольняє потреби двох дітей, внаслідок чого змінився її\~матеріальний стан,\~оскільки зросли\~витрати на\~утримання дітей\~через їх\~вікові потреби,\~а відповідач\~офіційно працює,\~відтак має\~можливість надавати\~кращу матеріальну\~допомогу дітям. Згідно ч.3\~ст.\~181\~СК\~України,\~за\~рішенням\~суду кошти\~на\~утримання\~дитини (аліменти)\~присуджуються\~у\~частці від\~доходу\~її\~матері,\~батька\~або\~у твердій\~грошовій\~сумі\~за вибором\~того\~з\~батьків або\~інших\~законних\~представників дитини,\~разом\~з\~яким проживає\~дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Відповідно до принципу № 4 Декларації прав дитини, дитині має належати право на здорове зростання і розвиток; з цією метою спеціальний догляд і охорона повинні бути забезпечені як їй, так і її матері. Дитині має належати право на належне харчування, житло, розваги і медичне обслуговування. Частиною першою статті 3 Конвенції про права дитини визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20.11.1989 року, яка ратифікована Постановою ВР України № 789ХІІ (78912) від 27.02.1991 року та набула чинності для України 27.09.1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Статтею 8\~Закону\~України\~«Про охорону\~дитинства» передбачено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Також, відповідні положення закріплено у частині 2 статті 182 СК України: «Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини». Згідно ст. 180 Сімейного кодексу України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Участь в утриманні дитини, за відсутності відповідно домовленості, має бути рівною. Згідно із частиною третьою статті 181\~СК\~України аліменти на дитину присуджуються в частці від заробітку (доходу) її матері, батька (стаття 183 цього Кодексу) або в твердій грошовій сумі (стаття 184 цього Кодексу) і виплачуються щомісячно. Відповідно до статті 182\~СК\~України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів» № 2037-VІІІ від 17 травня 2017 року, який набрав чинності 08 липня 2017 року, збільшений мінімальний розмір аліментів на одну дитину, який не може бути меншим, ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, і відповідно внесені зміни до частини 2\~статті 182 Сімейного кодексу України. Отже, вказаним законом збільшено мінімальний розмір аліментів, які підлягають стягненню з платника аліментів. Законом України «Про Державний бюджет України на 2019 рік»\~встановлено у 2019 році прожитковий мінімум на дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня 2019 року - 2027,00 грн., з 01 липня - 2118,00 грн., з 01 грудня - 2218,00 грн., тобто розмір аліментів на одну дитину, визначений у частці від доходу платника аліментів не може бути меншим з 01 січня 2019 року 1013,50 грн., з 01 липня 1059,00 грн., з 01 грудня 1109,00 грн. Відповідно до частини 1\~статті 192 Сімейного кодексу України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Враховуючи зміст статей\~181,\~192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Згідно з пунктом 23\~Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів»\~розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. Сімейний кодекс\~України передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не пов`язує їх зі способом присудження (ч. 3ст. 181 СК України). Стаття 192\~СК\~України тільки вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених в судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Право вимагати заміни розміру аліментів шляхом зміни способу присудження аліментів не може заперечуватися, адже можливість вибору способу присудження аліментів з огляду на мінливість життєвих обставин, зазначених ст.ст. 182-184 СК України, не може обмежуватися разовим її здійсненням. З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст.ст. 181, 192\~СК\~України зміна розміру аліментів може мати під собою зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів, визначений у певній твердій грошовій сумі та навпаки). Такий висновок також узгоджується із правовою позицією, висловленою Верховним Судом України у постанові від 5 лютого 2014 року у справі № 6-143цс-13, яка є обов`язковою для виконання в силу ст. 360-7 ЦПК України, відповідно до якої вимоги зміни розміру аліментів шляхом зміни способу присудження аліментів не може заперечуватись, адже можливість вибору способу присудження аліментів з огляду на мінливість життєвих обставин, зазначених ст.ст. 182 - 184 СК України, не може обумовлюватись разовим її здійсненням й відповідно з огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст.\~192\~СК\~України зміна розміру аліментів може мати під собою й зміну способу їх присудження. Тобто, зміна (збільшення) розміру аліментів, стягнутих раніше рішенням суду, із одночасною зміною способу стягнення аліментів зважаючи на конкретні обставини справи є допустимою, оскільки норми СК України імперативної заборони щодо цього не містять, а відповідне право сторони в такому спорі не може заперечуватися. Отже, у спірних правовідносинах підлягає застосуванню не тільки\~стаття 192 СК України, але й низка інших норм, присвячених обов`язку батьків утримувати своїх дітей. Розмір аліментів і спосіб стягнення аліментів може бути визначений судом з урахуванням фактичних обставин справи, які встановлені судом та на які посилався позивач. При цьому право застосування норми закону належить виключно суду. Таким чином, вимога одержувача аліментів про зміну способу їх стягнення може мати місце і внаслідок виникнення необхідності у збільшенні розміру аліментів. Водночас, правомірність такого способу захисту встановлюється судом з урахуванням фактичних обставин справи та залежить від наявності відповідних підстав, передбачених положеннями статей\~182-184,\~192 СК України. Згідно вимог\~статті 192 СК України\~розмір аліментів може бути змінений за наявності доведених у судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я платника чи одержувача аліментів та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Доведення саме вказаних обставин є підставою для перегляду визначеного судом розміру аліментів, у тому числі, і шляхом зміни способу їх стягнення. Згідно\~ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Статтею 76 ЦПК України\~визначено, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Письмовими доказами є документи (крім електронних документів), які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору (ч. 1\~ст. 95 ЦПК України). За правилами\~ст. 89 ЦПК України\~суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Матеріали справи\~свідчать\~про\~те,\~що\~відповідач\~офіційно працює\~оперуповноваженим\~Головного\~управління Національної\~поліції\~в\~Харківській обл. та отримує заробітну плату у середньому розмірі 13\~000 грн. щомісяця, відтак, оскільки на момент ухвалення рішення 22.08.2011 про стягнення з нього аліментів на утримання двох дітей у розмірі 500 грн. щомісячно, він не працював, то станом на день подачі позивачем позову про збільшення розміру аліментів матеріальний стан відповідача покращився, він має стабільний офіційний дохід та в змозі надавати більшу матеріальну допомогу дітям. Суд враховує також те, що відповідачем не надано суду доказів стану здоров`я, який би перешкоджав йому виконувати свої обов`язки по утриманню дітей. Також суд не бере до уваги в якості доказів надані відповідачем копію судового наказу про стягнення з нього аліментів на утримання сина від іншого шлюбу та копію ухвали суду про відкриття провадження у справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дружини, оскільки не надано відомостей про пред`явлення судового наказу до примусового виконання виконавчою службою, а рішення по справі про стягнення з відповідача аліментів на утримання дружини [PERSON] не ухвалено. Суд враховує, що матеріальний стан відповідача змінився в кращу сторону, він має постійний стабільний дохід, а стягувані з нього аліменти у розмірі 500 грн. щомісяця на двох дітей є недостатніми, у зв`язку з віковими змінами, розвитком та потребами дітей, суд враховує також наявність у відповідача дитини від іншого шлюбу та наявність дружини, яка перебуває у відпустці по догляду за дитиною. При цьому, вирішуючи питання про зміну розміру стягуваних аліментів, суд вважає, що позивачем не наведено підстав стягнення з відповідача аліментів на утримання двох дітей в розмірі 1/2 частини всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, та не надано доказів на підтвердження наявності обставин, які зумовлюють необхідність саме вказаного розміру аліментів для забезпечення належного розвитку та належного рівня життя дітей, враховуючи рівність обов`язків по утриманню дитини обома батьками. За частинами першою, другою статті 183\~СК\~України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Згідно з п. 23 постанови Пленуму Верховного суду України від 15травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», у випадку зміни розміру аліментів у новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили. На підставі викладеного, суд вважає, що позов підлягає задоволенню частково та вважає справедливим змінити спосіб і розмір стягуваних з відповідача аліментів та стягувати з нього такі аліменти на користь позивача на утримання двох неповнолітніх дітей, [PERSON] та [PERSON] в розмірі 1/3 частини всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дати набрання вказаним рішенням законної сили і до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Якщо після досягнення повноліття найстаршою дитиною ніхто з батьків не звернувся до суду з позовом про визначення розміру аліментів на інших дітей, аліменти стягуються за вирахуванням тієї рівної частки, що припадала на дитину, яка досягла повноліття. При цьому, суд зазначає, що позивач не позбавлена права звернення до суду з позовом про збільшення розміру аліментів в разі зміни матеріального стану відповідача, стягнення додаткових витрат на дітей, а відповідач, в разі наявності підстав, має право звернутись до суду з позовом про зменшення розміру аліментів. Оскільки позивач звільнена від сплати судового збору за подання позовної заяви про зміну способу і розміру стягнення аліментів, судовий збір необхідно стягнути з відповідача в дохід держави у розмірі 768 грн. 40 коп.

Outcome: partial