Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-23 00:00:00

21 квітня 2017 року Володимирецьким районним судом постановлено заочне рішення у справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу. Вказаним рішенням розірвано шлюб між [PERSON] та [PERSON]. Разом з тим, позивачпід час розгляду справи збільшив позовні вимоги, а саме просив стягнути з відповідача аліменти в твердій грошовій сумі на утримання малолітніх дітей [PERSON], [PERSON] в твердій грошовій сумі, і з приводу цієї позовної вимоги сторони надавали суду докази. У відповідності до ч.1 ст.220 ЦПК України суд за заявою сторін або з власної ініціативи може ухвалити додаткове рішення, якщо стосовно якої-небудь позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення. В судове засідання для ухвалення додаткового рішення учасники судового розгляду не зявились, що не перешкоджає вирішенню справи, як це вбачається з ч.3 ст.220 ЦПК України. Судом встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі від якого у них народилися\~ діти [PERSON], [INFO], [PERSON] [INFO] Діти перебувають на утриманні позивача [PERSON]. Відповідач не працює та не має регулярного доходу. Відповідно до ч. 1 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. За змістом\~ст. 180 СК України\~батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно роз'яснень, викладених в п.17\~Постанови Пленуму Верховного Суду України\~\~«Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді прав щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» №3 від 15 травня 2006 року\~за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Згідно з ч. 3 ст.\~181,\~183,\~184 СК України\~аліменти на дитину присуджуються в частці від заробітку (доходу) її матері, батька або в твердій грошовій сумі і виплачуються щомісячно. Частиною 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року визначено, що батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в\~межах своїх здібностей і фінансових можливостей\~умов життя, необхідних для розвитку дитини. Заявлений позивачем розмір аліментів в сумі 100,00 гривень щомісячно на кожну дитину, є значно меншим від встановленого ч. 2\~ст. 182 СК України\~мінімального розміру аліментів на одну дитину, однак він визначений нею виходячи з фінансових можливостей відповідача. Чинним законодавством не встановлено будь-яких заборон чи обмежень для призначення аліментів в твердій грошовій сумі в розмірі меншому ніж мінімальний розмір аліментів на одну дитину. Крім того, відповідно до ч. 3\~ст.184 СК України\~у випадку, якщо розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, менше мінімального розміру, передбаченого ч. 2\~ст. 182 цього Кодексу, то дитині призначається відповідно до закону державна допомога в розмірі різниці між визначеним розміром аліментів і 30 відсотками прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ч.1\~ст.11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Враховуючи викладене,

Outcome: approved