Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-27 00:00:00

20.08.2018 року позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором б/н від 20.10.2011 року в розмірі 113611.60 грн. 21.08.2018 року судом зроблено запит про місце реєстрації проживання відповідача. 11.09.2018 року надійшла інформація від відділу реєстрації місця проживання юридичного управління Камянець-Подільської міської ради, про те, що [PERSON] зареєстрований та проживає за адресою: [INFO]. Ухвалою суду від 13.09. 2018 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено судове засідання. Розгляд справи здійснюється за правилами спрощеного позовного провадження. Обґрунтовуючи позовні вимоги представник АТ КБ «ПриватБанк» [PERSON] який представляє інтереси позивача на підставі довіреності № 8331-К-Н-О від 31.08.2017 року, вказує, що відповідно до укладеного договору [PERSON] було надано кредит у розмірі 2700.00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. У порушення зазначених норм закону та умов договору відповідач зобовязання за вказаним договором належним чином не виконала, у звязку з чим станом на 31.05.2018 року має заборгованість в розмірі 113611.60 грн., яку позивач просить стягнути з [PERSON], а також стягнути 1762.00 грн. понесених позивачем судових витрат. В судове засідання представник позивача не зявився, надіслав суду заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримує. Проти заочного розгляду справи не заперечує. Суд вважає за можливе, справу розглядати у відсутності представника АТ КБ «ПриватБанк». Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявилася, про день розгляду справи повідомлялася своєчасно, належним чином. Суд вважає за можливе справу розглядати у відсутності сторін. Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що 20.10.2011 року між АТ КБ Приват Банк та відповідачем [PERSON] було укладено кредитний договір б/н і згідно даного договору останній було надано кредит в розмірі 2700.00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Відповідно до умов договору, надання банківських послуг, відповідач зобовязалася погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим договором. Крім того, кредитним договором передбачено умови надання банківських послуг, у разі невиконання зобовязань за договором, на вимогу банку виконати зобовязання з повернення кредиту ( у тому числі простроченого кредиту та Овердрафту), оплати винагороди банку. Відповідач [PERSON] зобовязання по кредитному договору не виконує і станом на 31.05.2018 року має заборгованість в розмірі 113611.60 грн., яка складається із: заборгованості за кредитом 2934.46 грн.; заборгованості по відсоткам за користуванням кредитом за період з 20.10.2011 по 31.03.2018 року 110677.14 грн. Відповідно до ч.1 ст. 526 ЦК України зобовязання повинні виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до вказівок закону, акту планування, договору, а при відсутності таких вказівок - відповідно до вимог, що звичайно ставляться. \~ Згідно ч. 2 ст. 1050 Цивільного кодексу України, якщо договором встановлено обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статі 1048 цього Кодексу. \~ У зв'язку із невиконанням відповідачем умов кредитного договору, суд вважає, що вимоги позивача щодо стягнення заборгованості за кредитним договором б/н від 20.10.2011 року підлягають задоволенню частково. Відповідно до ч. 3 ст. 551 ЦК України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду,якщо він значно перевищує розмір збитків,та за наявності інших обставин,що мають істотне значення. Згідно п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України підлягає стягненню із відповідача на користь позивача понесений ним судовий збір, що підтверджуються платіжним дорученням № ВО903В1К2Z від 03.07.2018 року.

Outcome: partial