Jurisdiction: civil
Date: 2021-07-20 00:00:00

1. Короткий виклад доводів пред`явленого позову. 1.1. АТ КБ «Приватбанк» звернувся до суду з вказаним позовом та посилається на те, що 16 серпня 2012 року позивач видав [PERSON] кредитну картку, за допомогою якої він набув можливість знімати грошові кошти та розраховуватись ними. Відповідач зобов`язався повертати АТ КБ «Приватбанк» зняті або витрачені ним грошові кошти, а також щомісячно сплачувати проценти за користування ними. У випадку неналежного виконання грошових зобов`язань він зобов`язався сплатити позивачу пеню та штраф. [PERSON] неодноразово знімав грошові кошти та розраховувався ними. Однак він неналежним чином виконує грошові зобов`язання за кредитним договором: у нього виник борг по поверненню кредиту в розмірі 25674 гривень 56 копійок (16976,72 + 8697,84), пеня в розмірі 10333 гривень 20 копійок (9632,91 + 700,29) та штраф в розмірі 2300 гривень 39 копійок (500 + 1800,39). Загальний розмір боргу за кредитним договором склав 38308 гривень 15 копійок (25674,56 + 10333,20 + 2300,39). [PERSON] ухиляється від добровільного погашення цього боргу. 1.2. Тому АТ КБ «Приватбанк» просить стягнути з відповідача борг за кредитним договором в розмірі 38308 гривень 15 копійок. 2. Інформація про рух цивільної справи. 2.1. Зі змісту протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 7 серпня 2019 року (а.с.37) цивільна справа за позовом, пред`явленим АТ КБ «Приват-банк», була розподілена судді Іванківського районного суду Слободян Н.П. 2.2. Ухвалою судді Іванківського районного суду від 8 серпня 2019 року (а.с.39) цивільну справу було передано на розгляд Бориспільському міськрайонному суду. 2.3. Зі змісту протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 8 жовтня 2019 року (а.с.47) цивільна справа за позовом, пред`явленим АТ КБ «Приват-банк», була розподілена судді Бориспільського міськрайонного суду Борцю Є.О. 2.4. Ухвалою судді Бориспільського міськрайонного суду від 23 жовтня 2019 року (а.с.51-52) було відкрито провадження у цивільній справі та призначено розгляд цивільної справи в порядку спрощеного позовного провадження. 3. Ставлення учасників судового процесу до пред`явленого позову. 3.1. Представник АТ КБ «Приватбанк» не з`явився у судове засідання. Він подав клопотання (а.с.6), в якому він підтримує позов та просить розглянути цивільну справу в його відсутності. 3.2. [PERSON] та його представник [PERSON] не визнають позов та заперечують проти його задоволення. В обґрунтування своїх заперечень вони посилаються на те, що АТ КБ «Приватбанк» пред`явив позов після закінчення строку позовної давності. Підстави для поновлення цього строку відсутні. Тому [PERSON] та його представник [PERSON] просять суд відмовити у задоволенні позову. Зокрема, в матеріалах цивільної справи міститься заява відповідача про застосування наслідків спливу строку позовної давності (а.с.100-101). 4. Обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин. 4.1. 16 серпня 2012 року АТ КБ «Приватбанк» видав відповідачу кредитну картку, за допомогою якої [PERSON] набув можливість протягом дії кредитної картки знімати грошові кошти та розраховуватись ними. Відповідач зобов`язався повертати АТ КБ «Приватбанк» зняті або витрачені ним грошові кошти. 4.2. Ці обставини підтверджуються особистим підписом [PERSON] в анкеті-заяві про приєднання до Умов і Правил надання банківських послуг у Приватбанку від 16 серпня 2012 року (а.с.11). 4.3. Спірні правовідносини регулюються главою 19 «Позовна давність» розділу V «Строки та терміни. Позовна давність» книги першої «Загальні положення», а також параграфом 2 «Кредит» глави 71 «Позика. Кредит. Банківський вклад» підрозділу 1 «Договірні зобов`язання» розділу ІІІ «Окремі види зобов`язань» книги п`ятої «Зобов`язальне право» ЦК України. 5. Норми права та стала судова практика, якою керується суд при вирішенні спору. а. щодо розміру боргу за кредитним договором. 5.1. Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. 5.2. Згідно з ч.1 ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та правил - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. 5.3. Відповідно до ч.4 ст.263 ЦПК України при виборі і застосуванні норм права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. 5.4. Як роз`яснив Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду в постанові від 23 липня 2020 року у справі №378/305/18 (провадження №61-46239св18), пересічний споживач банківських послуг з урахуванням звичайного рівня освіти та правової обізнаності не може ефективно здійснити свої права бути проінформованим про умови кредитування за конкретним кредитним договором, який укладений у вигляді заяви про надання кредиту, умов та правил надання банківських послуг, оскільки умови та правила надання банківських послуг це значний за обсягом документ, що стосується усіх аспектів надання банківських послуг та потребує як значного часу, так і відповідної фахової підготовки для розуміння цих правил тим більше співвідносно з конкретним видом кредитного договору. За таких обставин та без наданих підтверджень про конкретні запропоновані відповідачу умови та правила надання банківських послуг, відсутність у заяві домовленості сторін про сплату процентів, пені та штрафів за несвоєчасне погашення кредиту, надані банком умови та правила не можуть розцінюватись як стандартна (типова) форма, що встановлена до укладеного із відповідачем кредитного договору, оскільки достовірно не підтверджують вказаних обставин. Правила надання банківських послуг, з огляду на їх мінливий характер, не можна вважати складовою кредитного договору й щодо будь-яких інших встановленими ними нових умов та правил, чи можливості використання банком додаткових заходів, які збільшують вартість кредиту, чи щодо прямої вказівки про збільшення прав та обов`язків кожної із сторін, якщо вони не підписані та не визнаються позичальником, а також, якщо ці умови прямо не передбачені в заяві позичальника, яка безпосередньо підписана ним. Такий висновок відповідає правовій позиції, викладеній в постанові Великої Палати Верховного Суду від 3 липня 2019 року у справі №342/180/17 (провадження №14-131цс19). б. щодо позовної давності. 5.5. Відповідно до ч.1 ст.256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутись до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. 5.6. Згідно з ч.1 ст.257 та п.1 ч.2 ст.258 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Водночас, до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені) застосовується позовна давність в один рік. 5.7. Відповідно до ч.1 ст.261 ЦК України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалась або могла довідатись про порушення свого права або про особу, яка його порушила. 5.8. Згідно з ч.4 ст. ст.267 ЦК України сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. 5.9. Як роз`яснив Верховний Суд України в постановах від 18 та 19 березня 2014 року у справах №6-61цс14 та №6-14цс14, відповідно до правил користування платіжною карткою, які є складовою кредитного договору, карта діє в межах визначеного нею строку. За таким договором, що визначає щомісячні платежі погашення кредиту та кінцевий строк повного погашення кредиту, перебіг позовної давності (ст.257 ЦК України) щодо місячних платежів починається після несплати чергового платежу, а щодо повернення кредиту в повному обсязі зі спливом останнього дня місяця дії картки (ст.261 ЦК України), а не закінченням строку дії договору. 6. Мотиви, якими керується суд при вирішенні спору. 6.1. Зі змісту виписок з карткового рахунку, відкритого на ім`я [PERSON] (а.с.73-87, 115-127), вбачається, що відповідач неодноразово знімав грошові кошти та розраховувався ними. Однак всупереч ч.1 ст.81 ЦПК України [PERSON] та його представник [PERSON] не подали жодного доказу на підтвердження того, що відповідач належним чином виконував грошові зобов`язання за кредитним договором. Тому у [PERSON] виник борг по поверненню кредиту в розмірі 25674 гривень 56 копійок (16976,72 + 8697,84). Ця обставина підтверджується письмовим розрахунком, приєднаним до позову (а.с.7-9). 6.2. Зі змісту вказаного розрахунку також вбачається, що у [PERSON] виникла пеня в розмірі 10333 гривень 20 копійок (9632,91 + 700,29) та штраф в розмірі 2300 гривень 39 копійок (500 + 1800,39). Однак в змісті анкети-заяви про приєднання до Умов і Правил надання банківських послуг у Приватбанку, підписаної відповідачем (а.с.10), відсутні умови про розмір пені та штрафу. У витязі з Умов та правил надання банківських послуг в Приватбанку (а.с.12-26) та у витязі з тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна» (а.с.11) також відсутній підпис відповідача. Як вбачається з правової позиції, викладеної в постанові Великої Палати Верховного Суду від 3 липня 2019 року у справі №342/180/17 (провадження №14-131цс19) та в постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 23 липня 2020 року у справі №378/305/18 (провадження №61-46239св18), в такому випадку вважається, що сторони не досягли згоди щодо умов про розмір пені та штрафу. Тому відсутні підстави для включення пені в розмірі 10333 гривень 20 копійок та штрафу в розмірі 2300 гривень 39 копійок в загальний розмір боргу за кредитним договором. 6.3. Таким чином, розмір боргу [PERSON] за кредитним договором становить 25674 гривні 56 копійок. Зі змісту довідок АТ КБ «Приватбанк» (а.с.89, 129) вбачається, що з метою забезпечення можливості відповідача користуватись кредитними грошовими коштами йому неодноразово видавались кредитні картки. Термін дії останньої кредитної картки закінчиться лише в грудні 2021 року. Як вбачається з правової позиції, викладеної в постановах Верховного Суду України від 18 та 19 березня 2014 року у справах №6-61цс14 та №6-14цс14, в такому випадку АТ КБ «Приватбанк» не пропустив строк позовної давності. 6.4. В матеріалах цивільної справи відсутні докази на підтвердження того, що [PERSON] добровільно погасив борг за кредитним договором у вказаному вище розмірі. 6.5. З огляду на це суд вважає, що з відповідача на користь АТ КБ «Приватбанк» слід стягнути борг за кредитним договором в розмірі 25674 гривень 56 копійок. 7. Розподіл судових витрат. 7.1. Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. 7.2. АТ КБ «Приватбанк» сплатив судовий збір в розмірі 1921 гривні. Ця обставина підтверджується платіжним дорученням (а.с.35). Пред`явлений ним позов задоволений на 67,02% (25674,56 : 38308,15 х 100%). 7.3. З огляду на це суд вважає, що з [PERSON] на користь позивача належить стягнути витрати на оплату судового збору в розмірі 1287 гривень 45 копійок (1921 : 100% х 67,02%).

Outcome: partial