Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-11 00:00:00

20 жовтня 2015 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до Супрунівської сільської ради Білопільського району Сумської області про визначення додаткового строку для прийняття спадщини. Свої вимоги позивач мотивував тим, що 03 грудня 2004 року померла його тітка [PERSON]. За життя остання склала заповіт, яким заповіла йому все своє майно. На даний час він не може отримати в нотаріальній конторі свідоцтво про право на спадщину і вільно користуватись спадковим майном, так як внаслідок складних сімейних обставин і скрутного фінансового становища пропустив встановлений законом строк для прийняття спадщини. Посилаючись на вкладені вище обставини, позивач просить визначити йому додатковий строк для прийняття спадщини після тітки [PERSON], яка померла 03 грудня 2004 року, тривалістю в три місяці. В судове засідання позивач [PERSON] не зявився, подав заяву про розгляд справи в його відсутність, позов підтримує (а. с. 22). Представник відповідача Супрунівської сільської ради Білопільського району Сумської області в судове засідання не зявився. Сільський голова листом повідомив, що з позовом згодний, просив розглянути справу без участі представника сільради (а. с. 23). Представник третьої особи Улянівської державної нотаріальної контори Білопільського району Сумської області в судове засідання також не зявився. Державний нотаріус [PERSON] надіслала заяву про розгляд справи в її відсутність, проти заявлених вимог не заперечує (а. с. 18). У звязку з неявкою сторін, третьої особи, суд розглядає справу без їх участі, на підставі наявних у справі доказів, у відповідності до ч. 2 ст. 197 ЦПК України без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Повно, всебічно і обєктивно дослідивши матеріали справи та оцінивши їх у сукупності з точки зору належності, допустимості і взаємозвязку, суд приходить до наступних висновків. У відповідності до ч. 1, ч. 2 ст. 1220 Цивільного кодексу України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою. Статтею 1233 ЦК України визначено, що заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин (ч. 1 ст. 1235 ЦК України). Відповідно до ч. 1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом має право прийняти спадщину. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (ч. 1 ст. 1270 Цивільного кодексу України). Частиною 3 статті 1272 ЦК України визначено, що за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Судом встановлено, що 03 грудня 2004 року померла [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть серії 1-БП №207646 (а. с. 8). Відповідно до заповіту, посвідченого 11 липня 2000 року секретарем Супрунівської сільської ради, зареєстрованого в реєстрі за №47, [PERSON] заповіла все своє майно [PERSON] позивачу в справі (а. с. 7). З довідки Супрунівської сільської ради від 07 вересня 2015 року вбачається, що [PERSON], яка померла 03 грудня 2004 року, проживала одиноко в [INFO]. Після смерті останньої відкрилась спадщина на земельну ділянку, право на яку посвідчене державним актом на право приватної власності на землю серії IV-СМ №027227. Заповіт від імені [PERSON], посвідчений виконкомом Супрунівської сільської ради Білопільського району Сумської області 11 липня 2000 року за реєстровим №47, не змінювався і не скасовувався (а. с. 9). Згідно з інформаційною довідкою зі спадкового реєстру №41981671 від 02 листопада 2015 року спадкова справа після [PERSON], яка померла 03 грудня 2004 року, не заводилась (а. с. 19). Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що позивач має право на спадщину за заповітом після [PERSON], яка померла 03 грудня 2004 року, однак він не може реалізувати його у звязку з пропуском встановленого законом строку для прийняття спадщини. З огляду на положення абз. 6 п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року №7, вирішуючи питання при визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, повязані з обєктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Як вбачається з матеріалів справи, позивач пропустив встановлений законом строк для прийняття спадщини після [PERSON] внаслідок складних сімейних обставин і скрутного фінансового становища. Суд вважає причини пропуску позивачем встановленого законом строку для прийняття спадщини поважними і приходить до висновку про задоволення позовних вимог [PERSON] та визначення йому додаткового строку для прийняття спадщини після [PERSON], яка померла 03 грудня 2004 року, тривалістю в три місяці з дня набрання чинності рішенням суду. На підставі викладеного,

Outcome: approved