overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-17 00:00:00

20 березня 2018 року позивач звернувся до суду з позовною заявою до відповідача про розірвання шлюбу, позовні вимоги обгрунтовує тим, що з 24.01.1986 року перебуває з відповідачем в зареєстрованому шлюбі. Шлюбні відносини з відповідачем припинені у зв'зку різними поглядами на життя, при яких продовження сімейних відносин неможливо, втратипочуття любові та поваги. Вважає, що подальше сімейне життя не можливе, спору про розділ майна немає. Позивач в судове засідання не з'явився, до початку розгляду справи надав заяву про розгляд справи у його відсутність, наполягав на задоволені позовних вимог. Представник позивача у судове засідання не прибула, надала заяву про розгляд справи у її відсутність. Відповідач в судове засідання не з'явився, до початку розгляду справи надав заяву про розгляд справи у його відсутність, де зазначено, що проти розірвання шлюбу не заперечує. Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку щодо задоволення позовних вимог. Відповідно до свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER] виданого 24.01.1986 року Палацом одруження м.Жданів Донецької області, [PERSON]та [PERSON] перебувають у зареєстрованому шлюбі з 24.01.1986року, актовий запис №270. Вимогами ст. 112 Сімейного Кодексу України передбачено, що суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи те, що позивач наполягає на розірванні шлюбу, відповідач не заперечує проти розірвання шлюбу, шлюбні стосунки між подружжям фактично припинені, суд вважає, що збереження сім'ї не можливе, а подальше спільне життя буде суперечити їх інтересам,тому шлюб підлягає розірванню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-16 00:00:00

20 березня 2018 року позивач звернулась до суду з цим позовом та просить розірвати шлюб між нею та відповідачем, мотивуючи свої вимоги тим, що подальше збереження шлюбу та сімї з відповідачем неможливе, так як в період подружнього життя між ними почали виникати конфлікти, причиною яких є несумісність характерів. У судове засідання позивач подала заяву про розгляд справи без її участі. Свої позовні вимоги підтримала та просила задовольнити, після розірвання шлюбу бажає залишити прізвище «Стельмах». У судове засідання відповідач надав заяву про розгляд справи за його відсутності, проти позову не заперечує. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 28 липня 2012 року у Наумівській сільській раді Корюківського району Чернігівської області, актовий запис за №08, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії І-ЕЛ №072291. Від спільного подружнього життя у них є неповнолітня дитина, син [PERSON], [INFO]. Під час перебування у зареєстрованому шлюбі між сторонами, почали виникати конфлікти, причиною яких є несумісність характерів. Подружжя припинили сімейно-шлюбні відносини і ведення спільного господарства, проживають окремо. Відповідно до вимог чинного сімейного законодавства України позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя. Суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства. Суд зясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу та інші обставини життя подружжя і постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам дітей, що мають істотне значення. За таких обставин, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що подальше збереження шлюбу та сімї неможливе, заперечення відповідача не перешкоджає розірванню шлюбу в даному випадку, тому позов є законним, обґрунтованим та підлягає задоволенню. Оскільки позивач сплатив судовий збір та не просить стягнути його з відповідача, тому ці витрати слід залишити за нею.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-06-13 00:00:00

20 березня 2018 року позивачка, [PERSON], звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу і поділ спільного майна подружжя. Ухвалою Дунаєвецького районного суду Хмельницької області від 03 травня 2018 року позовні вимоги по цивільній справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу і поділ спільного майна подружжя розєднати в самостійні провадження. Позивачка, звернувшись до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу посилається на те, що 11 серпня 2013 року зареєструвала шлюб з відповідачем по справі, який реєстрували в виконавчому комітеті Дунаєвецької селищної ради Дунаєвецького району Хмельницькій області, актовий запис №3. В подружжя спільних дітей не має, однак відповідач категорично відмовляється від розірвання шлюбу через органи ДРАЦС. Позивачка зазначає, що спільне життя з відповідачем не склалося, припиненні будь-які шлюбні стосунки, сторони не ведуть спільного господарства, проживають окремо. Між ними відсутня взаємна повага та підтримка. З грудня 2017 року сторони припинили шлюбні стосунки, а тому позивачка звернулася з даним позовом до суду і просить розірвати укладений шлюб з відповідачем та стягнути з нього судові витрати. Позивачка [PERSON] в підготовче засідання не зявилася, однак подала заяву в якій позов підтримала, просила проводити розгляд справи у її відсутності та стягнути з відповідача судовий збір. Відповідач [PERSON] в підготовче засідання не з'явився, однак подав до суду заяву в якій просив проводити розгляд справи у його відсутності, позов визнав. Також відповідачем до суду було подано відзив на позовну заяву, в якому позов про розірвання шлюбу було визнано. Відповідно до ч.2\~ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього\~Кодексу\~розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою технічного засобу не здійснюється. Суд ухвалив\~проводити розгляд\~даної справи\~у відсутності\~сторін по\~наявних матеріалах. Враховуючи те, що відповідачкою було визнано позов в повному обсязі, визнання позову відповідачкою не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-08-02 00:00:00

20 березня 2018 року публічне акціонерне товариство (після зміни назви - акціонерне товариство) «Миколаївобленерго» звернулося до суду із позовною заявою до [PERSON]. Свої вимоги позивач обґрунтовував тим, що 20 грудня 2017 року при проведенні робіт по обстеженню відключених споживачів працівниками філії Очаківського району ПАТ «Миколаївобленерго» було виявлено, що відповідачем, в порушення п. 42 «Правил користування електричною енергією для населення», затверджених Постановою КМУ №1357 від 26 липня 1999 року (далі - Правил), здійснено самовільне підключення до електричної мережі енергопостачальника відкритою електропроводкою з порушенням схеми обліку, що неможливо виявити під час проведення контрольного огляду приладу обліку. Через це спожита таким чином електроенергія не враховувалася та не сплачувалася, внаслідок чого АТ «Миколаївобленерго» заподіяно майнової шкоди на суму 24 510 грн 48 коп.. Посилаючись на зазначене обґрунтування, позивач просив стягнути з відповідача на свою користь суму заподіяної шкоди. Особи, які беруть участь у справі, будучи належним чином повідомленими про час та місце її розгляду в судове засідання не з'явилися. Дослідивши письмові докази, що є у справі, суд дійшов такого. Відповідач проживає в будинку [ADDRESS] та є споживачем електроенергії, що її постачає позивач до зазначеного будинку. 20 грудня 2017 року при проведенні контрольної перевірки працівниками філії Очаківського району АТ «Миколаївобленерго» було виявлено, що відповідачем здійснено самовільне підключення до електричної мережі енергопостачальника відкритою електропроводкою з порушенням схеми обліку, що неможливо виявити під час проведення контрольного огляду приладу обліку. Зазначені факти підтверджуються копією акту № S 8975 від 20 грудня 2017 року про порушення (а. с. 6), фотоматеріалами (9-12) та витягом з особового рахунку відповідача (а. с. 15). Самовільним підключенням відповідача до електромережі зазначеного вище будинку позивачеві завдано збитків на суму 24 510 грн 48 коп., розмір яких правильно розраховано відповідно до п.п. 3.3, 3.5 «Методики визначення обсягу та вартості електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення споживачами правил користування електричною енергією». З урахуванням викладеного, суд вважає вимоги позивача про стягнення з відповідача на його користь в рахунок відшкодування майнової шкоди, завданої порушенням Правил, 24 510грн 48 коп. такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі на підставі ст. 1166 ЦК України. Також, у відповідності до ч. 1 ст. 141 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача на користь позивача 1 762 грн судового збору, оплата яких підтверджується відповідним платіжним дорученням. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-25 00:00:00

20 березня 2019 року [PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 23 січня 2000 року в Ямпільській селищній раді Білогірського району Хмельницької області, актовий запис № 1. В обґрунтування позовних вимог зазначає, що через несумісність характерів, різні погляди на життя, постійні сварки та конфлікти, відсутність взаєморозуміння та поваги подружнє життя між ними не склалося. Вказує, що з лютого 2016 року проживають окремо, шлюбні відносини між ними припинилися, будь-яке примирення та налагодження сімейних відносин між ними неможливе, а тому подальше спільне життя суперечить інтересам сім'ї і збереження шлюбу є недоцільним. Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явився, подав заяву, в якій позовні вимоги підтримав, просив судовий розгляд справи проводити у його відсутності. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явилася, подала заяву, в якій позовні вимоги визнала, просила розгляд справи проводити у її відсутності. Вивчивши та дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони 23 січня 2000 року в Ямпільській селищній раді Білогірського району Хмельницької області зареєстрували шлюб, про що зроблено відповідний актовий запис № 1. Сторони спільних неповнолітніх дітей не мають, на даний час шлюбних відносин між собою не підтримують, сім'я фактично розпалась, про що також свідчить той факт, що позивач від своїх вимог про розірвання шлюбу не відмовився, а відповідач збереженням шлюбу не переймається, примирення сторін уже неможливе, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам подружжя. Відповідно до ст. 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. За змістом ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. При таких обставинах позов підлягає задоволенню. Частиною 1 ст. 142 ЦПК України встановлено, що у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. В зв'язку з наведеним та враховуючи прийняття судом визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті, суд приходить до висновку про необхідність повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, що складає 384,20 грн. При цьому, у відповідності до ст. 141 ЦПК України, суд стягує з відповідача на користь позивача понесені судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 384,20 грн. На підставі наведеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-23 00:00:00

20 березня 2019 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на неповнолітніх дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , вказавши, що відповідач добровільно матеріальної допомоги не надає та просить стягнути з нього на її користь аліменти на неповнолітніх синів в розмірі 1/3 частки від заробітку (доходу), але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно на кожну дитину і до їх повноліття. Від позивача [PERSON] надійшла заява про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить їх задовольнити. Від відповідача [PERSON] надійшла заява про розгляд справи без його участі. Позовні вимоги визнає в повному обсязі. Судом встановлено, що між [PERSON] та [PERSON] відповідно до рішення Теплицького районного суду від 17.03.2017 було розірвано шлюб (а.с. 8), сторони по справі є батьками [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копіями свідоцтв про народження Серії [NUMBER] , Серії [NUMBER] (а.с. 9-10). Діти проживають з позивачем, що підтверджується довідкою Теплицької селищної ради № 720 від 19.03.2019 (а.с. 11), знаходяться на її утриманні, відповідач матеріальної допомоги на утримання дітей не надає. Відповідач працює та отримує доходи, інформації щодо поганого стану здоров`я чи щодо утримання інших дітей або непрацездатних батьків не надавав. Дані правовідносини регулюються ст. 180 СК України, яка передбачає, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, ст. 182 ч. 2 СК України, яка визначає мінімальний розмір аліментів на одну дитину та ст. 183 СК України, яка передбачає визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу). Враховуючи викладене, при визначенні розміру аліментів на утримання дітей, суд враховує, що утримувати дітей є рівною мірою обов`язком як матері так і батька, як і те, що основні витрати на утримання дітей на даний час несе позивач. Приймаючи до уваги, що діти мають нормальний стан здоров`я, позивач являються матеріально малозабезпеченою, відповідач являючись батьком дітей, має задовільний стан здоров`я, є працездатний, позовні вимоги визнає, тому суд вважає, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі, і розмір аліментів необхідно визначити у розмірі 1/3 частки від заробітку (доходу), але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно на кожну дитину і до їх повноліття. Судові витрати стягнути з відповідача згідно вимог ст. 141 ЦПК України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-06-25 00:00:00

20 березня 2019 року [PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про стягнення на її користь аліментів на дитину [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/6 частини всіх видів його доходів щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття. В обґрунтування своїх вимог позивач зазначає, що донька [PERSON] проживає з нею і перебуває на її утриманні, а відповідач проживає окремо і ухиляється від обов`язку щодо утримання дитини. Крім того, як відомо позивачу, на утриманні у відповідача є інша дитина. Позивач подала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач, належним чином повідомлений про дату, час і місце розгляду справи, в судове засідання не з`явився, причин неявки суду не повідомив, відзив на позов не подав, тому суд, за згодою позивача, вважає можливим вирішити справу на підставі наявних у ній даних та доказів та ухвалити заочне рішення. Оскільки сторони в судове засідання не з`явились, відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши надані докази, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що у сторін є донька [PERSON] , [INFO] (свідоцтво про народження серії [NUMBER] ), яка проживає з позивачем. Відповідно до\~ст.180\~Сімейного кодексу\~України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з ч.3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом (ч.1 ст.183 СК України). Відповідно до ч.2 ст.182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Частина 1 статті 191 СК України встановлює, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Враховуючи викладене, суд вважає необхідним задовольнити позов повністю і визначити аліменти на дитину в розмірі 1/6 частини з усіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісяця, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня звернення до суду до досягнення дитиною повноліття. При поданні позову позивач була звільнена від сплати судового збору на підставі п.3 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір», а тому судовий збір підлягає стягненню з відповідача на користь держави.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-06-23 00:00:00

20\~березня 2019\~року [PERSON] звернулася до Миргородського міськрайонного суду з вищевказаною позовною заявою. На підтвердження\~позовних вимог,\~посилається на\~те,\~що вона\~з відповідачем\~по справі\~ [PERSON] мають спільну дитину [PERSON] , [INFO] , котра проживає разом із позивачкою. Відповідач, [PERSON] , добровільно матеріальної допомоги на утримання неповнолітньої дитини не надає. За таких підстав позивачка звернулася з даним позовом до суду. [PERSON] просить суд стягувати із [PERSON] на свою користь аліменти на утримання неповнолітньої дитини в розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітків (доходів), не менше 50% прожиткового мінімуму встановленого для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 20 березня 2019 року і до досягнення дитиною повноліття. Ухвалою суду від 25.06.2019 суд вирішив провести заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши та проаналізувавши письмові докази по справі, суд приходить до переконання, що позов підлягає до часткового задоволення з таких підстав. Встановлено, що сторони мають спільну дітей: мають спільну дитину [PERSON] , [INFO] (копія свідоцтва про народження а.с.2), котра проживає разом із позивачкою. Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно статті 182\~СК України при визначенні розміру аліментів судом враховуються наступні обставини: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Враховуюче вищевикладене, суд вважає встановленою наявність підстав, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, а тому позовні вимоги підлягають задоволенню, однак при цьому, замість зазначення мінімального розміру, вираженого у відсотковому співвідношенні до розміру прожиткового мінімуму встановленого для дитини відповідного віку, варто зазначити, що розмір аліментів не може бути меншим, ніж мінімальний їх розмір встановлений чинним законодавством. На думку суду, це в подальшому зумовить недопущення порушення прав позивача, внаслідок зміни мінімального розміру аліментів. Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки, при подачі позову до суду про стягнення аліментів позивачка звільнена від сплати судового збору, рішення прийнято на її користь, тому судові витрати слід стягнути з відповідача в дохід держави. А тому із [PERSON] необхідно стягнути на користь держави судовий збір в розмірі 768 грн. 40 коп.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-23 00:00:00

20 березня 2019 року [PERSON] звернулася до Очаківського міськрайонного суду Миколаївської області із зазначеним позовом до [PERSON] .. Свої вимоги позивачка обґрунтовувала тим, що вона перебуває з відповідачем у шлюбі, зареєстрованому 25 липня 2013 року Ленінським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Миколаївського міського управління юстиції. Від шлюбу мають двох малолітніх дітей, які проживають з нею. Сімейні стосунки припинені, через прояви неповаги з боку відповідача та відсутність взаєморозуміння сумісне життя є неможливим. Просила розірвати їхній з відповідачем шлюб та виявила бажання після розірвання шлюбу надалі іменуватися прізвищем, на яке змінила своє у зв`язку з реєстрацією шлюбу. Сторони в судове засідання не з`явилися, позивачка надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, в якій, крім цього, зазначила, що повністю підтримує заявлені вимоги та не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи у порядку, передбаченому ч. 2 ст. 130 ЦПК України, до суду не з`явився, про причини своєї неявки не повідомив. Суд на підставі ч. 1 ст. 280 ЦПК України враховуючи згоду позивачки і наявність достатніх даних для вирішення спору, вважає можливим ухвалити заочне рішення. Дослідивши письмові докази, суд дійшов такого. Сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 25 липня 2013 року Ленінським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Миколаївського міського управління юстиції, про що складено відповідний актовий запис № 417 (а. с. 5), від шлюбу мають двох малолітніх синів [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвами про народження (а. с. 6, 7), і які проживають з позивачкою. Фактичні шлюбні стосунки між сторонами припинилися та сумісне господарство не ведеться. Причинами розпаду сім`ї стали несумісність характерів, а також те, що сторони втратили почуття взаємної поваги та любові. Враховуючи викладене, суд вважає, що за зазначених обставин подальше сумісне життя подружжя і збереження сім`ї є неможливим, тому, в силу ч. 1 ст. 110, ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України, вимоги позивачки про розірвання шлюбу є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 113 Сімейного кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Згідно з ч. 2 ст. 114 Сімейного кодексу України, у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Судовий збір суд відносить на рахунок позивачки. На підставі викладеного,

Outcome: approved