overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-11 00:00:00

21.06.2018\~року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про визнання його таким, що втратив право на користування житловим приміщенням, а саме житловим будинком 68 по вулиці Київській в місті Чернігові. Свої позовні вимоги мотивує тим, що відповідач не проживає за зазначеною адресою понад рік, а саме з 2015 року, без поважних причин, житло залишила добровільно. Відповідач відзив на позовну заяву не надав. \~ \~ \~ \~Позивач надав заяву про розгляд справи за його відсутності, позов підтримує, на заочний розгляд справи згоден. \~ \~ \~ \~Відповідач в судове засідання не з»явився, про час і місце розгляду справи сповіщений належним чином і завчасно. \~ \~ \~ \~Треті особи [PERSON] та [PERSON] надали заяви про розгляд справи за їх відсутності, позов підтримують і просять задовольнити. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. В судовому засіданні встановлено, що позивач є власником 3/10 частин житлового будинку 68 по вулиці Київській в місті Чернігові. Іншими співвласниками будинку є [PERSON] та [PERSON]. В будинку також зареєстрований онук позивача [PERSON], [INFO], що підтверджується довідкою з місця проживання про склад сім»ї. (а.с.9). Згідно акту про не проживання особи за місцем реєстрації від 20.06.2018 року (а.с.10) відповідач у спірному будинку не проживає з 2015 року. Відповідач виїхав з будинку добровільно, перешкод щодо користування квартирою йому ніхто не чинив. Згідно ст..391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження майном. Відповідно до ч. 2 ст. 405 ЦК України, член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад 1 рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. За таких обставин, позовна вимога про визнання відповідача таким, що втратив право на користування житловим приміщенням підлягає задоволенню. \~ \~ \~ \~

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-08-05 00:00:00

21.06.2018 року позивач звернулася до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу. В обґрунтування позову послалася на фактичне припинення шлюбних відносин та неможливість спільного проживання з відповідачем однією сім'єю. У підготовче засідання сторони не з'явилися, при цьому надіслали заяви про розгляд справи за їхньої відсутності, що свідчить про підтримання позову позивачем і визнання позову відповідачем. В силу положень частини третьої статті 200 ЦПК України, визнання відповідачем позову дає суду підстави для ухвалення рішення в підготовчому засіданні. Судом встановлено такі факти і відповідні їм правовідносини. Сторони перебувають у шлюбі з 21.03.2002 року, при цьому мають двох спільних неповнолітніх синів: [PERSON] та [PERSON], [INFO]. Як випливає з позовної заяви, внаслідок психологічної несумісності між сторонами виникли неприязні стосунки, що призвело до фактичного розпаду сім'ї. Натепер сторони проживають окремо, вони припинили сімейні відносини і не ведуть спільне господарство; подальше збереження шлюбу не відповідає їхнім інтересам. Відповідно до частини першої статті 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування до шлюбу не допускається. Оскільки натепер шлюб носить формальний характер, при цьому сторони не бажають збереження шлюбу та спільного проживання однією сім'єю, пред'явлений позов підлягає задоволенню, а шлюб - розірванню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-25 00:00:00

21.06.2018 року позивач звернулася до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу. В обґрунтування позову послалася на фактичне припинення шлюбних відносин та неможливість спільного проживання з відповідачем однією сімєю. У судове засідання сторони не зявилися, при цьому позивач надіслала суду заяву про розгляд справи за її відсутності; відповідач про причини своєї неявки не повідомив. Судом встановлено такі факти і відповідні їм правовідносини. Сторони перебувають у шлюбі з 06.08.2010 року, при цьому мають двох спільних неповнолітніх дітей: сина [PERSON], [INFO], та дочку [PERSON], [INFO]. Як випливає з позовної заяви, внаслідок психологічної несумісності між сторонами виникли неприязні стосунки, що призвело до фактичного розпаду сімї. З листопада 2017 року сторони проживають окремо; вони припинили сімейні відносини і не ведуть спільне господарство; подальше збереження шлюбу не відповідає інтересам позивача. Відповідно до частини першої статті 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування до шлюбу не допускається. Оскільки натепер шлюб носить формальний характер, при цьому позивач не бажає його збереження та спільного проживання однією сімєю з відповідачем, предявлений позов підлягає задоволенню, а шлюб розірванню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-08-07 00:00:00

21.06.2019 [PERSON] (далі заявник) звернувся до суду із заявою про встановлення факту, що має юридичне значення, - постійного проживання з матір`ю [PERSON] , яка померла [INFO] , на час відкриття її спадщини, та разом із батьком [PERSON] , який помер [INFO] , на час відкриття його спадщини, за адресою: [ADDRESS] . В обґрунтування своїх вимог заявник зазначив, що він постійно проживав разом із батьками за вказаною вище адресою, проте без реєстрації місця проживання. Після смерті батьків він фактично прийняв їхню спадщину та вступив в управління нею, проте не подав своєчасно до нотаріуса заяви про прийняття спадщини батьків. Через відсутність у паспорті відмітки про реєстрацію місця постійного проживання за адресою: [ADDRESS] , приватний нотаріус Чернігівського міського нотаріального округу Крайчинська Т. В. відмовила у видачі свідоцтв про право на спадщину батьків і порадила встановити в судовому порядку факт постійного проживання з батькам на час відкриття їхньої спадщини. \~ \~ \~ \~У судовому засіданні заявник подану заяву підтримав і наполягав на задоволенні; представник Чернігівської міської ради проти задоволення заяви заперечень не висловила; [PERSON] не з`явилася, хоча про час і місце розгляду справи сповіщалася належним чином. Судом встановлено такі факти та відповідні їм правовідносини. Заявник народився [INFO] в місті Чернігові; його матір`ю є [PERSON] , яка померла [INFO] , а батьком [PERSON] , який помер [INFO] (а.с. 9, 11-14). За життя матір заявника була власником квартири [ADDRESS] (а.с. 18, 19; далі - Квартира). Як випливає з копії акту (а.с. 20) і показань допитаних судом свідків [PERSON] і [PERSON] (сусіди заявника), які в сукупності узгоджуються між собою, а тому вважається доведеним, з 1997 року і до цього часу заявник постійно проживав у Квартирі разом із батьками до дня їх смерті. Враховуючи ту обставину, що в паспорті заявника є відмітка про реєстрацію місця проживання за адресою: [ADDRESS] , а також те, що він своєчасно не подав нотаріусу заяви про прийняття спадщини батьків від якої не відмовлявся, натепер заявник позбавлений можливості реалізації права на спадщину, що потребує встановлення судом факту постійного проживання заявника разом із батьками на час відкриття їхньої спадщини, що має юридичне значення. Виходячи з вищевикладеного, подана заява підлягає задоволення.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-24 00:00:00

21.06.2019. [PERSON] звернулася до Фрунзенського районного суду м. Харкова з заявою, в якій просить встановити факт смерті [PERSON] , [INFO] , уродженця Луганської області, Біловодського району, с. Третьяковка, зареєстрованого за адресою: [ADDRESS] , яка настала [INFO] за адресою: [ADDRESS] . В обґрунтування заяви посилається на те, що [PERSON] , [INFO] , є її вітчимом. [INFO] він помер у м. Луганську внаслідок атеросклерозу судин головного мозку, дісупркуляторна енцефалопатія. Отримати свідоцтво про смерть у відділі державної реєстрації актів цивільного стану неможливо, оскільки факт смерті відбувся на тимчасово окупованій території України, на якій неможливо отримати медичний документ, що може бути прийнятий відділом державної реєстрації актів цивільного стану для здійснення реєстрації смерті відповідно до ст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану». Встановлення факту смерті [PERSON] необхідно для забезпечення прав заявника, пов`язаних зі смертю вітчима. Ухвалою Фрунзенського районного суду м. Харкова від 24.06.2019. зазначена справа направлена за підсудністю до Московського районного суду м. Харкова. В судовому засіданні заявник [PERSON] підтримала свою заяву про встановлення факту смерті її вітчима [PERSON] , яка настала [INFO] в місті Луганськ. Також зазначила, що в місті Луганськ мешкає її мати [PERSON] . З померлим [PERSON] вона перебувала в зареєстрованому шлюбі. Заінтересована особа - Відділ державної реєстрації актів цивільного стану по Індустріальному та Немишлянському районах Головного територіального управління юстиції у Харківській області в судове засідання не з`явився, на ім`я Фрунзенського районного суду м. Харкова направили лист від 21.06.2019 р., в якому просили слухати справу за відсутністю їх представника (а.с. 16). Суд, заслухавши пояснення заявника, перевіривши матеріали справи, прийшов до наступного. Відповідно до вимог ч.1 ст. 317 ЦПК України, заява про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана родичами померлого або їхніми представниками до суду за межами такої території України. Як встановлено судом, заявник [PERSON] не є родичем померлого [PERSON] та не має повноважень його родичів на звернення з такою заявою до суду. Враховуючи вищенаведене, у суду відсутні підстави для задоволення заяви [PERSON] про встановлення факту смерті [PERSON] , померлого [INFO] .

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-01 00:00:00

21.06.2019 до Решетилівського районного суду Полтавської області надійшла вказана вище позовна заява, у якій позивач просить суд стягнути з відповідачки на його користь 14226,43 грн заборгованості, що утворилася в результаті невиконання умов кредитного договору відповідачкою, який був укладений між сторонами 28.08.2015 року на підставі заяви відповідачки про приєднання до «Умов і правил надання банківських послуг» та «Тарифів банку». Відповідно до вказаного договору відповідачці було надано кредит у розмірі 3000 грн у виді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок, який відповідачка зобов`язалася повернути шляхом сплати щомісячних платежів, відсотків, комісій відповідно до тарифів, проте умови договору в цій частині не виконала, в результаті чого утворилася заборгованість. 05 липня 2019 року суддею Лизенко І.В. відкрито провадження у справі; справу ухвалено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін і призначено відкрите судове засідання на 17.10.2019. 17.10.2019 розгляд справи відкладено у зв`язку з неявкою сторін до 19.11.2019. У судове засідання представник позивача не з`явився, надав суду заяву, у якій просив розглядати справу без його участі, зазначив, що позовні вимоги підтримує у повному обсязі і просить їх задовольнити, при цьому не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідачка в судове засідання повторно не з`явилася. Клопотання про розгляд справи за її відсутності чи інших заяв по суті або з процесуальних питань від відповідачки до суду не надходило. Відповідачка не надала заперечень проти зазначених у позові обставин, зокрема щодо укладення між нею та банком договору про надання кредиту, приєднання нею до Умов і Правил надання банківських послуг, визнання нею Тарифів банку. Отже, за письмової згоди представника позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст.ст. 280-281 ЦПК України. Дослідивши письмові докази, суд вважає позов таким, що підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. 28.08.2015 року між ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК», правонаступником якого є АТ КБ «ПРИВАТБАНК» укладено кредитний договір із відповідачкою, згідно з умовами якого остання отримала кредит, шляхом підписання анкети-заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у Приватбанку (а.с. 7). У заяві зазначено, що відповідачка згодна з тим, що ця заява разом із Пам`яткою клієнта, Умовами та Правилами надання банківських послуг і Тарифами становить між нею та банком договір про надання банківських послуг, а також, що вона ознайомилася та погодилася з Умовами та Правилами надання банківських послуг і Тарифами банку, які були надані їй для ознайомлення в письмовому вигляді (а.с. 7). До кредитного договору банк додав Витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна» «Універсальна, 30 днів пільгового періоду» (а.с. 8) та Витяг з Умов та правил надання банківських послуг в ПриватБанку ресурс: Архів Умов та правил надання банківських послуг розміщені на сайті https://privatbank.ua/terms/ (а.с. 9-23). Таким чином, враховуючи відсутність заперечень відповідачки та

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-21 00:00:00

21.06.2019 заявниця звернулася до суду із заявою, заінтересована особа орган опіки та піклування Лугинської районної державної адміністрації Житомирської області про заміну опікуна недієздатної особи. 08.07.2019 заявниця подала до суду уточнюючу заяву в якій уточнила заявлені вимоги та в якій просить звільнити яка померла [INFO] , жительку с. Липники Лугинського району Житомирської області від повноважень опікуна над її недієздатним сином [PERSON] , [INFO] , жителя с . Липники Лугинського району Житомирської області та встановити над ним опіку і за поданням органу опіки та піклування призначити її, [PERSON] опікуном її брата, [PERSON] , [INFO] .. При цьому посилається на те, що її мати [PERSON] , була опікуном брата, [PERSON] , якого визнано недієздатним та після смерті матері виникла необхідність у заміні опікуна, яким відповідно до висновку органу опіки та піклування може бути заявник. В судове засідання заявник та представник заінтересованої особи не з`явилися, надали заяви про розгляд справи без їх участі, в яких просили задовольнити заяву. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Згідно ч.1 ст. 60, 63 ЦК України, суд встановлює опіку над фізичною особою у разі визнання її недієздатною. Опікун або піклувальник призначаються переважно з осіб, які перебувають у сімейних, родинних відносинах з підопічним, з урахуванням особистих стосунків між ними, можливості особи виконувати обов`язки опікуна чи піклувальника. Судом встановлено, що згідно рішення Лугинського районного суду Житомирської області від 22.05.2007 року визнано недієздатним [PERSON] , [INFO] , жителя с . Липники Лугинського району Житомирської області , опікуном над недієздатним [PERSON] призначено, [PERSON] [INFO] [PERSON] померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 24.05.2019 видане виконавчим комітетом Липниківської сільської ради Лугинського району Житомирської області. Згідно висновку органу опіки та піклування Лугинської РДА Житомирської області від 04.07.2019 № 5-08/969 надає згоду на призначення [PERSON] опікуном над недієздатним [PERSON] , [INFO] Недієздатний, [PERSON] проживає та зареєстрований по [ADDRESS] , разом з ним проживає його сестра [PERSON] . [PERSON] встановлено першу групу підгрупи «А» інвалідності з дитинства безтерміново та він потребує постійного стороннього нагляду та догляду. Враховуючи викладені факти,суд вважає, що у зв`язку зі смертю необхідно звільнити [PERSON] від обов`язків опікуна та [PERSON] може бути призначено опікуном над недієздатним [PERSON] .

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-14 00:00:00

21.06.2019 позивач, [PERSON] , звернулась до Київського районного суду м. Полтави з позовом про розірвання шлюбу. Посилалась на те, що вона 20 червня 2015 року в Центральному відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Полтавського міського управління юстиції, актовий запис № 665 зареєструвала шлюб з відповідачем. Мають сина, [PERSON] , [INFO] , який проживає з нею та перебуває на її утриманні. Зазначала, що подружнє життя не склалося через несумісність характерів. З серпня 2017 року проживають окремо. Просила, шлюб укладений між нею та відповідачем [PERSON] розірвати, після розірвання шлюбу залишити прізвище [PERSON] . Ухвалою суду від 24.06.2019 відкрито провадження у справі у загальному позовному провадженні. В судове засідання позивач [PERSON] не з`явилась, надала до суду заяву про можливість розгляду справи у її відсутність, позовні вимоги підтримала, просила задовольнити, після розірвання шлюбу залишити прізвище [PERSON] . Відповідач, [PERSON] , в судове засідання не з`явився, надав до суду заяву про можливість розгляду справи у його відсутність, позовні вимоги визнав не заперечував проти задоволення. Відповідно до ч.3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Дослідивши матеріали справи, докази по справі суд дійшов до наступних висновків. Установлено, що 20 червня 2015 року сторони зареєстрували шлюб, який був юридично оформлений у Центральному відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Полтавського міського управління юстиції, актовий запис № 665. Сторони мають сина, [PERSON] , [INFO] . Судом установлено, що сторони припинили сімейні і подружні стосунки з серпня 2017 року, не бажають їх поновлення, просили розірвати шлюб. Відповідно до ч.4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Згідно з ст.. 51 Конституції України та ст.. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Примушення жінки чи чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ст. 104 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Відповідно до ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно ст.. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. За таких обставин, коли шлюб існує тільки формально, а сторони не бажають поновити його, шлюб підлягає розірванню. Відповідно до ч.1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Підлягає стягненню з відповідача на користь позивача понесені судові витрати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-09 00:00:00

21.06.2019 позивач звернувся до суду із вказаним вище позовом, у якому просить стягнути з відповідачки на їхню користь заборгованість за кредитним договором від 25.11.2013 №б/н, що виникла в результаті невиконання його умов відповідачкою, як позичальником, і становить 17 500,58 грн, а також понесені позивачем судові витрати у розмірі 1921,00 грн. 27.06.2019 суддею Лизенко І.В. відкрито спрощене позовне провадження у справі з викликом сторін та призначено відкрите судове засідання на 18.10.2019. 18.10.2019 розгляд справи відкладено у зв`язку з неявкою сторін на 10.12.2019. У судове засідання представник позивача не з`явився, надав суду заяву, у якій просив розглядати справу без його участі, зазначив, що позовні вимоги підтримує у повному обсязі і просить їх задовольнити, при цьому не заперечує проти заочного розгляду справи (а.с.34). Відповідачка в судове засідання повторно не з`явилась. Клопотання про розгляд справи за її відсутності чи інших заяв по суті або з процесуальних питань від відповідачки до суду не надходило. Відповідачка не надала заперечень проти зазначених у позові обставин, зокрема щодо укладення між нею та банком договору про надання кредиту, приєднання нею до Умов і Правил надання банківських послуг, визнання нею Тарифів банку; копію позову і долучених до нього документів відповідачка отримала, тому мала можливість ознайомитися з ними. Отже, за письмової згоди представника позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст.ст. 280-281 ЦПК України. Дослідивши письмові докази, суд вважає позов таким, що підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. 25.11.2013 між ПУБЛІЧНИМ АКЦІОНЕРНИМ ТОВАРИСТО КОМЕРЦІЙНИМ БАНКОМ «ПРИВАТБАНК», правонаступником якого є АТ КБ «ПРИВАТБАНК» укладено кредитний договір з [PERSON] , згідно з умовами якого остання отримала кредит, шляхом підписання анкети-заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у Приватбанку (а.с. 9). У заяві зазначено, що відповідачка згодна з тим, що ця заява разом із Пам`яткою клієнта, Умовами та Правилами надання банківських послуг і Тарифами, правилами користування, основними умовами обслуговування і кредитування становить між нею та банком договір про надання банківських послуг, а також, що вона ознайомилась та погодилась з Умовами та Правилами надання банківських послуг і Тарифами банку, які були надані їй для ознайомлення в письмовому вигляді. До кредитного договору банк додав Витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна» (а.с. 10) та Витяг з Умов та правил надання банківських послуг в ПриватБанку ресурс: Архів Умов та правил надання банківських послуг розміщені на сайті https://privatbank.ua/terms/ (а.с. 11-25). Таким чином, враховуючи відсутність заперечень відповідачки та

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-30 00:00:00

21.06.2019 позивачка звернулася до суду із зазначеним позовом. Свої позовні вимоги мотивує тим, що з 11 січня 2014 року перебуває в шлюбі з відповідачем. Спільне життя у них не склалось, мають різні погляди на шлюб та сім`ю, між ними постійно виникають сварки, спільного господарства не ведуть, подружніх стосунків не підтримують. Проживають окремо. Примирення не можливе, шлюб існує формально, а тому просить його розірвати. У судове засідання сторони не з`явилися, позивачка у наданій заяві просить проводити розгляд справи у її відсутності, позов підтримує. Відповідач в судове засідання не з`явився, надав заяву з проханням справу слухати за його відсутності, позов визнав. Відповідно до вимог ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Згідно ч. 3 ст. 200 Цивільного процесуального Кодексу України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. В силу ст. 206 Цивільного процесуального кодексу України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідивши докази, суд доходить висновку про задоволення позову. Судом встановлено, що 11.01.2014 року Бердичівським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Житомирській області, було зареєстровано шлюб між [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , актовий запис № 11(а.с. 4). Відповідно до частини першої статті 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з сторін, що мають істотне значення ( частина друга статті 112 СК України). Враховуючи, що подружнє життя у сторін розладналося, позивачка не бажає зберігати з відповідачем шлюбні відносини, а відповідач проти того не заперечив, про що свідчить письмова заява про визнання позову, суд вважає, що збереження шлюбу неможливе, оскільки буде суперечити інтересам сторін, а відтак позов підлягає задоволенню. З відповідача на користь позивачки, у відповідності до вимог ст. 141 ЦПК України, підлягають стягненню понесені нею судові витрати при оплаті судового збору у розмірі 768,40 грн..

Outcome: approved