Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-07 00:00:00

20 жовтня 2016 року до Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області звернулася позивач [PERSON] із вищевказаним позовом. В обґрунтування позовних вимог зазначає, що 06 серпня 2007 року наказом №732 від 03 серпня 2007 року її було прийнято на посаду токаря 3-го розряду ремонтно-монтажного цеху №3 ПАТ «АрселорМіталл [PERSON] Ріг». 15 грудня 2010 року наказом №752 від 12 липня 2010 року вона була переведена на посаду токаря 3-го розряду в машинобудівельне виробництво ПАТ «АрселорМіталл [PERSON] Ріг». Вказувала на те, що 03 березня 2016 року, о 06:30 годині, вона заступила на робочу зміну, яка тривала з 07:00 до 19:00 години 03 березня 2016 року, на посаді токаря 3-го розряду ремонтно-монтажного цеху №3 машинобудівельного виробництва Центрального департаменту з утримання та ремонтів ПАТ «АрселорМіталл [PERSON] Ріг». Перевдягнувшись в спеціальний одяг та засоби індивідуального захисту о 06:40 годині, вона прибула на змінно-зустрічні збори, де від керівника робіт старшого змінного майстра основної виробничої дільниці [PERSON], отримала наказ-завдання на робочу зміну, який полягав у виготовлені на верстаті токарно-гвинторізної універсальної моделі «КА-280», інвентаризаційний номер №42013554, - шпильок «М24х830» зі сталі «3» в кількості 10 одиниць, згідно замовлення №031127 та креслення деталі 3-АФ-ВО-02-03. Також був проведений загальний інструктаж з правил безпеки. Після закінчення змінно-зустрічних зборів, з 07:00 години до 07:40 години вона була присутньою на проведені членами бригади повторного інструктажу з питань охорони праці на 2-й квартал 2016 року. По закінченню інструктажу, від керівника робіт вона отримала під підпис, - ключ-бирку від верстата моделі «КА-280», інвентаризаційний номер №42013554, про що був здійснений відповідний запис в «Журналі видачі-прийому бирок». Далі, в інструментальній коморі вона отримала інструмент, який був необхідний для виконання покладених на неї завдань та о 07:50 годині прибула на своє робоче місце, де вставила інструмент у різцеутримувач та взяла металеву заготівку діаметром 30 мм біля сусіднього верстату, де заготівки були складені на кучу минулої зміни. Далі, вставивши заготівку у верстат, вона ввімкнула токарний верстат та виконала підготовку заготівки (обрізку до довжини 830 мм, торцювання, встановлення в центри для проточки на половину довжини), після чого, розпочала проводити токарні роботи. Виконавши два проходи різцем по заготівці (без застосування змащувально-охолоджуючої рідини), їй необхідно було виконати заміри деталі та виконати ще один «чистовий» прохід різцем. О 08:05 годині важелем продольного супорту зупинила подачу продольного супорту та вручну, маховиком подачі поперечного супорта відвела різцетримач від заготівки. Для того, щоб різцетримач не заважав замірам, вона відвела продольний супорт вправо, натиснувши на кнопку прискореного ходу. Для зупинки шпінделя верстату та обертання заготівки, вона хотіла натиснути на важіль управління фрикціоном ввімкнення швидкості обертання шпінделя, що розташований на передній бабці верстата зліва від неї, однак, в цей час, вона оступилася, втратила рівновагу та похитнулася вперед і вліво, в бік робочої зони верстата. Намагаючись втримати рівновагу, інстинктивно, правою рукою вона оперлась на різцетримач, а її ліва рука попала в небезпечну зону заготівки, яка на той момент, ще продовжувала обертатися. Заготівка з шорсткою поверхнею захопила рукав її спецодягу, на лівій руці та почала її намотувати навколо деталі доти, доки вона головою, на якій була захисна каска, не вперлася у захисний екран шпінделя та не змістила його вверх, в результаті чого, блокуючий пристрій захисного екрана, вимкнув привід шпінделя. Вона почала голосно кричати від сильного болю. На її крики, від сусіднього верстату прибігла токар [PERSON], яка натиснула кнопку аварійного зупинення верстату, та токар [PERSON], який додатково вимкнув ввідний автомат, для запобігання випадковому ввімкненню верстату. Далі, [PERSON] побіг до службового приміщення майстрів, та повідомив про нещасний випадок зі нею, та про необхідність виклику медичних працівників. [PERSON] підтримувала її, щоб вона не впала, оскільки, її ліва рука була намотана на заготівку з жорстокою поверхнею, а фрезерувальник [PERSON], який прибіг на її крик, вручну почав повертати шпіндель для звільнення її лівої руки. По звільненню лівої руки, її посадили на лавку, яка стояла поряд, [PERSON] та [PERSON] наклали на її ліву руку джгут, для зупинки кровотечі. Далі, на місце події прибули медичні працівники КЗ «Криворізька станція швидкої медичної допомоги» ДОР», які відвезли її до КЗ «Криворізька міська лікарня №1» ДОР», де їй надана була медична ургентна допомога та проведена операція, в подальшому госпіталізовано до вказаної лікарні з діагнозом: Важка поліструктурна травма верхньої лівої кінцівки, відкритий 4 А ступеня перелом лівого плеча зі зміщенням обох кісток лівого передпліччя середньої третини зі зміщенням, обширні рвані рани лівого плеча та передпліччя з пошкодженням мязів, судин, нервів. Зазначала, що 16 березня 2016 року, у звязку із нещасним випадком, який із нею стався на виробництві, директором департаменту з охорони праці ПАТ «АрселорМіталл [PERSON] Ріг» [PERSON], створено комісію, якою був складений «[PERSON] РОЗСЛІДУВАННЯ НЕЩАСНОГО ВИПАДКУ (аварії), що стався 03 березня 2016 року о 08 годині 05 хвилині» на Публічному акціонерному товаристві «АрселорМіталл [PERSON] Ріг» КОД згідно з ЄДРПОУ 24432974, «ФОРМИ Н-5». Згідно висновку комісії, нещасний випадок, який із нею стався на виробництві від 03 березня 2016 року визнаний таким, який пов'язаний з виробництвом, однак, у звязку, з тим, що нею була не забезпечена особиста безпека під час виконання робіт та порушенням вимог п.п.1.13.3.1 Інструкції з охорони праці «Загальні вимоги безпеки для працівників підприємства» ОП.228.01.12. 16 березня 2016 року, у звязку із нещасним випадком, який із нею стався на виробництві, директором департаменту з охорони праці ПАТ «АрселорМіталл [PERSON] Ріг», створено комісію, якою був складений «АКТ №6 ПРО НЕЩАСНИЙ ВИПАДОК, ПОВЯЗАНИЙ З ВИРОБНИЦТВОМ», «Форми Н-1», згідно якого було встановлено, що нею було порушено вимоги п.п.1.13.3.1 Інструкції з охорони праці «Загальні вимоги безпеки для працівників підприємства» ОП.228.01.12. Згідно довідки «Про результати визначення ступеня втрати професійної працездатності у відсотках, потреби у наданні медичної та соціальної допомоги» серія 12ААА №018579, виданої Жовтневою медико-соціальною експертною комісією від 22 червня 2016 року, виданої на підставі [PERSON] №6 МСЕК від 03 березня 2016 року, їй присвоєно другу групу інвалідності, причина інвалідності, - «трудове каліцтво», ступінь втрати професійної працездатності на 65% з 21 червня 2016 року по 01 липня 2017 року, на підставі акту огляду МСЕК №864, причина втрати професійної працездатності, - «виробнича травма». Посилалася на ті обставини, що 21 червня 2016 року з ПАТ «АрселорМіталл [PERSON] Ріг вона звільнена, на підставі пункту 2 статті 40 Кодексу законів про працю України, у звязку з виявленою невідповідністю виконуваній роботі, яка перешкоджає виконанню даній роботі, - Наказ №715/л від 04 липня 2016 року. В результаті нещасного випадку, який із нею стався на виробництві ПАТ «АрселорМіталл [PERSON] Ріг», її визнано інвалідом другої групи з втратою професійної працездатності на 65%. Після отримання тілесних ушкоджень вона втратила можливість свого повноцінного життя, впевненості в майбутнє, попередній стан її здоров'я ніколи не буде поновлений, кардинально змінився повсякденний устрій життя, загальний стан здоровя. Після втрати функцій лівої руки, їй буде проблематично знайти не тільки роботу за спеціальністю, а взагалі будь-яку роботу. За таких обставин, вважає, що вона має право на відшкодування моральної шкоди, яка завдана їй внаслідок проведення робіт з джерелом підвищеної небезпеки, в розмірі 100 000,00 гривень, яка на її думку є справедливою та об'єктивною. На підставі вищевикладеного просила задовольнити позовні вимоги у повному обсязі. Присутні у судовому засіданні позивач [PERSON] та її представник [PERSON] (договір про надання правової допомоги від 15 жовтня 2016 року (а.с.30-33), свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю №2876 (а.с.34), кожен окремо надали пояснення в обґрунтування позовних вимог, підтримали їх у повному обсязі з підстав та мотивів викладених у позовній заяві, просили суд їх задовольнити. Присутня у судовому засіданні представник відповідача, - ПАТ «АрселорМіттал [PERSON] Ріг», - [PERSON] (довіреність №14-407юр. від 12 жовтня 2016 року, термін дії, до 10 жовтня 2017 року (а.с.49), також надала пояснення по суті справи, заперечувала з приводу заявлених позовних вимог, зазначає, що нещасний випадок стався саме з вини позивача та просила суд відмовити в повному обсязі з підстав викладених у письмових запереченнях. Вказувала також на те, що зі сторони відповідача відсутні будь-які порушення трудового законодавства, а розмір заявленої позивачем моральної шкоди є нічим необґрунтований. Вислухавши думку сторін, вивчивши письмові матеріали справи, оцінивши у сукупності докази, надані сторонами в обґрунтування своїх вимог та заперечень, суд вважає позов обґрунтованим і таким, що підлягає частковому задоволенню, за таких підстав. Судом встановлено, що відповідно до записів, які містяться в трудовій книжці позивача [PERSON] (а.с.4-5), 06 серпня 2007 року наказом №732 від 03 серпня 2007 року її було прийнято на посаду токаря 3-го розряду ремонтно-монтажного цеху №3 ПАТ «АрселорМіталл [PERSON] Ріг». 15 грудня 2010 року наказом №752 від 12 липня 2010 року вона була переведена на посаду токаря 3-го розряду в машинобудівельне виробництво ПАТ «АрселорМіталл [PERSON] Ріг» (а.с.6). Відповідно до [PERSON] проведення розслідування нещасного випадку (аварії), що стався 03 березня 2016 року о 08 годині 05 хвилин на ПАТ «АрселорМіттал [PERSON] Ріг» від 16 березня 2016 року (Форма Н-5), обставини, за яких стався нещасний випадок: 03 березня 2016 року (працюючи в зміні з 07:00 години до 19:00 години), токар 3-го розряду ремонтно-монтажного цеху №3 машинобудівельного виробництва Центрального департаменту з утримання та ремонтів ПАТ «АрселорМіталл [PERSON] Ріг» [PERSON], прибувши на підприємство та перевдягнувшись в спеціальний одяг та інші засоби індивідуального захисту, о 06:40 годині прибула на змінно-зустрічні збори, де від керівника робіт старшого змінного майстра основної виробничої дільниці [PERSON], отримала наказ-завдання на робочу зміну, який полягав у виготовлені на верстаті токарно-гвинторізної універсальної моделі «КА-280», інвентаризаційний номер №42013554, - шпильок «М24х830» зі сталі «3» в кількості 10 одиниць, згідно замовлення №031127 та креслення деталі 3-АФ-ВО-02-03 та усний інструктаж з безпечного його виконання. Після закінчення змінно-зустрічних зборів, з 07:00 години до 07:40 години [PERSON] була присутньою на проведені членами бригади повторного інструктажу з питань охорони праці на 2-й квартал 2016 року. По закінченню інструктажу, [PERSON] від керівника робіт отримала під підпис, - ключ-бирку від верстата моделі «КА-280», інвентаризаційний номер №42013554, про що був здійснений відповідний запис в «Журналі видачі-прийому бирок». Отримавши в інструментальній коморі інструмент, який був необхідний для виконання покладених на неї завдань, [PERSON] о 07:50 годині прибула на своє робоче місце, де вставила інструмент у різцеутримувач та взяла металеву заготівку діаметром 30 мм біля сусіднього верстату, де заготівки були складені на кучу минулої зміни. Вставивши заготівку у верстат, [PERSON] ввімкнула токарний верстат та виконала підготовку заготівки (обрізку до довжини 830 мм, торцювання, встановлення в центри для проточки на половину довжини), після чого, розпочала проводити токарні роботи. [PERSON] виконавши два проходи різцем по заготівці (без застосування змащувально-охолоджуючої рідини), після чого їй необхідно було виконати заміри деталі та виконати ще один «чистовий» прохід різцем. О 08:05 годині [PERSON] важелем продольного супорту зупинила подачу продольного супорту та вручну, маховиком подачі поперечного супорта відвела різцетримач від заготівки. Для того, щоб різцетримач не заважав замірам, [PERSON] відвела продольний супорт вправо, натиснувши на кнопку прискореного ходу. Для зупинки шпінделя верстату та обертання заготівки, [PERSON] хотіла натиснути на важіль управління фрикціоном ввімкнення швидкості обертання шпінделя, що розташований на передній бабці верстата зліва від неї. В цей час, вона оступилася, втратила рівновагу та похитнулася вперед і вліво, в бік робочої зони верстата. Намагаючись втримати рівновагу, [PERSON] інстинктивно, правою рукою оперлась на різцетримач, а її ліва рука попала в небезпечну зону заготівки, яка ще продовжувала обертатися. Заготівка з шорсткою поверхнею захопила рукав спецодягу на лівій руці та почала намотувати навколо деталі доти, доки [PERSON] головою, на якій була захисна каска, не вперлася у захисний екран шпінделя та не змістила його вверх, в результаті чого, блокуючий пристрій захисного екрана, вимкнув привід шпінделя. На крик [PERSON] від сусіднього верстату прибігла токар [PERSON], яка натиснула кнопку аварійного зупинення верстату, та токар [PERSON], який додатково вимкнув ввідний автомат, для запобігання випадковому ввімкненню верстату. Вимкнувши автомат, [PERSON] побіг до службового приміщення майстрів, та повідомив про нещасний випадок та про необхідність виклику медичних працівників. [PERSON] підтримувала [PERSON], щоб та не впала, а фрезерувальник [PERSON], який прибіг на крик [PERSON], вручну почав повертати шпіндель для звільнення лівої руки [PERSON] Після звільнення руки [PERSON] посадили на лавку, яка стояла поряд, [PERSON] та [PERSON] наклали на ліву руку [PERSON] джгут, для зупинки кровотечі. [PERSON] дала [PERSON] випити краплі корвалолу та збризнула обличчя водою, щоб трошки привести її до тями. Далі, на місце події прибули медичні працівники КЗ «Криворізька станція швидкої медичної допомоги» ДОР», які відвезли [PERSON] до КЗ «Криворізька міська лікарня №1» ДОР», де їй надана була медична ургентна допомога та проведена операція, в подальшому госпіталізовано до вказаної лікарні з діагнозом: Важка поліструктурна травма верхньої лівої кінцівки, відкритий 4 А ступеня перелом лівого плеча зі зміщенням, обох кісток лівого передпліччя середньої третини зі зміщенням, обширні рвані рани лівого плеча та передпліччя з пошкодженням мязів, судин, нервів. Згідно висновку комісії, нещасний випадок, який стався зі [PERSON] на виробництві від 03 березня 2016 року визнаний таким, який пов'язаний з виробництвом, однак, у звязку, з тим, що [PERSON] була не забезпечена особиста безпека під час виконання робіт та порушенням вимог п.п.1.13.3.1 Інструкції з охорони праці «Загальні вимоги безпеки для працівників підприємства» ОП.228.01.12 (а.с.15-19, 20-25). 16 березня 2016 року, у звязку із нещасним випадком, який стався із [PERSON] на виробництві, директором департаменту з охорони праці ПАТ «АрселорМіталл [PERSON] Ріг», створено комісію, якою був складений «АКТ №6 ПРО НЕЩАСНИЙ ВИПАДОК, ПОВЯЗАНИЙ З ВИРОБНИЦТВОМ», «Форми Н-1», згідно якого було встановлено, що [PERSON] було порушено вимоги п.п.1.13.3.1 Інструкції з охорони праці «Загальні вимоги безпеки для працівників підприємства» ОП.228.01.12 (а.с.11-12). Згідно довідки «Про результати визначення ступеня втрати професійної працездатності у відсотках, потреби у наданні медичної та соціальної допомоги» серія 12ААА №018579, виданої Жовтневою медико-соціальною експертною комісією від 22 червня 2016 року, виданої на підставі [PERSON] №6 МСЕК від 03 березня 2016 року, [PERSON] присвоєно другу групу інвалідності, причина інвалідності, - «трудове каліцтво», ступінь втрати професійної працездатності на 65% з 21 червня 2016 року по 01 липня 2017 року, на підставі акту огляду МСЕК №864, причина втрати професійної працездатності, - «виробнича травма» (а.с.8-10). 21 червня 2016 року з ПАТ «АрселорМіталл [PERSON] Ріг [PERSON] звільнена, на підставі пункту 2 статті 40 Кодексу законів про працю України, у звязку з виявленою невідповідністю виконуваній роботі, яка перешкоджає виконанню даній роботі, - Наказ №715/л від 04 липня 2016 року (а.с.7). Ураховуючи наведене, суд вважає, що самим фактом втрати позивачем [PERSON] професійної працездатності у зв'язку із завданим трудовим каліцтвом, яке виникло через нещасний випадок, що стався 03 березня 2016 року, їй спричинена моральна шкода, яка має бути відшкодована за рахунок відповідача. За таких обставин, вимоги позивача [PERSON] до ПАТ «АрселорМіттал [PERSON] Ріг» є обґрунтованими і не суперечать чинному законодавству. Так, наявність трудового каліцтва у позивача також підтверджується зібраними у справі доказами, зокрема наданими виписними епікризами, з яких вбачається що вона проходила стаціонарне та амбулаторне лікування в закладах охорони здоровя (а.с.26-29). Крім того, [PERSON] розслідування нещасного випадку за формою Н-5 від 16 березня 2016 року, так само як і [PERSON] про нещасний випадок, повязаний з виробництвом за формою Н-1 від 16 березня 2016 року не оскаржено підприємством-відповідача у встановленому законодавством порядку. Підстав вважати їх не дійсними судом не встановлено. Згідно зі ст.1172 ЦК України юридична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обов'язків. Статтею 43 Конституції України визначено, що кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується. При цьому, кожен має право на належні, безпечні і здорові умови праці, на заробітну плату, не нижчу від визначеної законом. Відповідно до ч.2 ст.153 КЗпП України забезпечення безпечних і нешкідливих умов праці покладається на власника або уповноважений ним орган. Згідно ст.173 КЗпП України шкода, заподіяна працівникам каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я, пов'язаним з виконанням трудових обов'язків, відшкодовується у встановленому законодавством порядку. Стаття 13 Закону України «Про охорону праці» передбачає, що роботодавець зобов'язаний створити на робочому місці в кожному структурному підрозділі умови праці відповідно до нормативно-правових актів, а також забезпечити додержання вимог законодавства щодо прав працівників у галузі охорони праці. Роботодавець несе безпосередню відповідальність за порушення зазначених вимог. Частиною першою ст.237-1 КЗпП України передбачено відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику у разі порушення його законних прав, що призвело до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв'язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. У п.13 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року №4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» роз'яснено, що відповідно до статті 237-1 КЗпП України за наявності порушення прав працівника у сфері трудових відносин, зокрема, виконання робіт у небезпечних для життя і здоров'я умовах, яке призвело до його моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв'язків чи вимагає від нього додаткових зусиль для організації свого життя, обов'язок по відшкодуванню моральної (немайнової) шкоди покладається на власника або уповноважений ним орган незалежно від форми власності, виду діяльності чи галузевої належності. Доводи представника відповідача про те, що вина підприємства у нещасному випадку не встановлена, суд вважає необґрунтованими, оскільки, хоча [PERSON] за формами Н-1 та Н-5 не встановлено виключної вини роботодавця у заподіянні шкоди, однак ця обставина не може бути підставою для відмови в позові до роботодавця, оскільки як вбачається з аналізу норм ч.2 ст.153, ст.173, ч.1 ст.237-1 КЗпП України до юридичного складу, який є підставою правовідносин по відшкодуванню моральної шкоди, входять моральні страждання працівника, або втрата нормальних життєвих звязків, або необхідність для працівника додаткових зусиль для організації свого життя. При цьому, вина власника не зазначена серед юридичних фактів, які входять до такого юридичного складу. Отже, закон не перешкоджає стягненню з власника моральної шкоди за відсутністю його вини, якщо є юридичні факти, що складають підставу обовязку власника відшкодувати моральну шкоду. За таких обставин, відповідальність за шкоду, завдану позивачу, покладено саме на відповідача в силу ст.1172 ЦК України, та виходячи зі змісту ст.ст.153, 173 КЗпП України, Закону України «Про охорону праці». З урахуванням наведеного суд вважає, що спір про відшкодування моральної шкоди працівникові, завданої трудовим каліцтвом, повинен вирішуватися не лише на підставі норм КЗпП України, а й у відповідності до ст.1172 ЦК України, яка в даному випадку є спеціальною нормою. З врахуванням викладених обставин справи, суд вбачає наявність спричинення позивачу моральної шкоди, яку йому повинен відшкодувати відповідач, - ПАТ «АрселорМіттал [PERSON] Ріг». У судовому засіданні встановлено, що при виконанні трудових обов'язків здоров'ю позивача була заподіяна шкода, вона втратила працездатність в розмірі 65%, та отримала інвалідність другої групи. Позивач переносить щоденно фізичний біль та моральні переживання. При вказаних обставинах суд вважає, що наслідками отриманого каліцтва, позивачеві порушено звичайний життєвий ритм, нормальні життєві зв'язки, у звязку з чим остання переносить моральні страждання та переживання. Беручи до уваги, що обставини, викладені в позові, знайшли документальне підтвердження, встановлений факт спричинення моральної шкоди, суд вважає, що заподіяна моральна шкода підлягає часткової компенсації саме за рахунок відповідача, - ПАТ «АрселорМіттал [PERSON] Ріг». Обговорюючи розмір відшкодування моральної шкоди, в рамках заявлених позовних вимог, з врахуванням розяснень, наданих у п.9 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року, з подальшими змінами, «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», відповідно до якого, розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає в межах заявлених вимог залежно від характеру та обсягу заподіяних позивачеві моральних і фізичних страждань, з урахуванням в кожному конкретному випадку ступеня вини відповідача та інших обставин, та з урахуванням встановлених обставин характеру спричиненої шкоди, віку позивача, ступеню її вини в отриманні каліцтва, встановлення другої групи інвалідності, вжиття відповідачем заходів для невідкладного надання медичної допомоги позивачу, та виходячи з міркувань розумності, виваженості та справедливості, та враховуючи незворотність наслідків від отриманого каліцтва, суд вважає можливим стягнути на її користь з ПАТ «АрселорМіттал [PERSON] Ріг», - 50 000,00 гривень, що буде відповідати тим стражданням і переживанням, які позивач переносить на теперішній час. В задоволені решти позовних вимог, - суд відмовляє. При цьому, суд наголошує, що відшкодування шкоди полягає у праві особи на відшкодування як матеріальної, так і моральної шкоди, а тому фактичне позбавлення позивача права на відшкодування моральної шкоди суперечить проголошеному принципу державної політики. Адже ст.4 Закону України «Про охорону праці» передбачає, що державна політика в галузі охорони праці базується , зокрема, на принципах пріоритету життя і здоровя працівників, повної відповідальності роботодавця за створення належних, безпечних і здорових умов праці; соціального захисту працівників, повного відшкодування шкоди особам, які потерпіли від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань. Згідно ст.5 Закону України «Про судовий збір», позивач звільнений від сплати судового збору. Відповідно до ч.3 ст.88 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Враховуючи викладене,

Outcome: partial