Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-12 00:00:00

21.03.2016 року [PERSON] звернулася до Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області з позовом, в якому просить розірвати шлюб між нею та відповідачем, зареєстрований 21 листопада 2009 року виконавчим комітетом Удобненської сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області, актовий запис № 05. Позивачка мотивує свій позов тим, що шлюбні стосунки між ними припинені, спільне життя не склалося через різні погляди на життя, у відносинах втрачено почуття любові, поваги, шлюб має формальний характер оскільки сторони проживають окремо один від одного з травня місяця 2013 року. Від шлюбу сторони мають двох малолітніх дітей [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO]. Спір між сторонами з приводу місця проживання дітей відсутній. Збереження сім'ї позивач вважає неможливим. В судове засідання позивачка не з'явилася, надала заяву, у якій просить справу розглядати за її відсутності, вказала також, що проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, що підтверджується розпискою про отримання судової повістки на 13.10.2016 року. Відповідно до ст. 224 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Відповідно до ч. 4 ст. 169 ЦПК України, якщо суд не має відомостей при причину неявки відповідача, повідомленого належним чином, або причину неявки буде визнано неповажною, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Враховуючи зазначене суд вважає можливим у даній цивільній справі ухвалити заочне рішення. Як встановлено в судовому засіданні, між [PERSON] (до шлюбне прізвище Корбут) та [PERSON] 21 листопада 2009 року був укладений шлюб, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серії І-ЖД № 247603 виданий відділом державної реєстрації актів цивільного стану Білгород-Дністровського міськрайонного управління юстиції в Одеській області, актовий запис № 05. Шлюбні стосунки між ними припинені, спільне життя не склалося через різні погляди на життя, у відносинах втрачено почуття любові, поваги, шлюб має формальний характер оскільки сторони проживають окремо один від одного з травня місяця 2013 року. Від шлюбу сторони мають двох малолітніх дітей [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO]. Спір між сторонами з приводу місця проживання дітей відсутній. Збереження сім'ї позивач вважає неможливим. Згідно ст. 105 Сімейного кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Згідно ч. 3 ст. 109 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей. Згідно ч. 3 ст. 110 Сімейного кодексу України,\~чоловік, дружина мають право пред'явити позов про розірвання шлюбу протягом вагітності дружини, якщо батьківство зачатої дитини визнане іншою особою. Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше сумісне проживання подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їх дітей, які мають істотне значення. Оскільки сторони однією сімєю не проживають, поновити шлюбно-сімейні стосунки наміру не мають, подальше сумісне проживання сторін і збереження шлюбу є неможливим та суперечить інтересам позивача, суд вважає за можливе розірвати шлюб між сторонами.

Outcome: approved