Jurisdiction: civil
Date: 2021-08-05 00:00:00

1. Описова частина Стислий виклад позицій учасників справи [PERSON] звернувся до суду з даною заявою, в якій просить встановити юридичний факт його постійного проживання на території України станом на\~24.08.1991 року.\~ Свої вимоги обгрунтовує тим, що він народився [INFO] та разом з батьками постійно проживав в с. Омбиш Ніжинського (Борзнянського) району Чернігівської області, де закінчив місцеву восьмирічну школу. Після цього, навчався в Мринському професійно-технічному училищі №11. У 1989 році він зареєстрував шлюб з [PERSON] та проживав разом з нею в [ADDRESS] . Від даного шлюбу має сина [PERSON] [INFO] . В 1995 році він розлучився, після цього втратив паспорт громадянина УРСР. До громадянства інших держав він не належить. Однак, до цього часу він не може в органі ДМС України отримати паспорта громадянина України через відсутність доказів належності його особи до громадянства України, в зв`язку з чим і звернувся до суду з даною заявою. [PERSON] в судовому засіданні заявлені вимоги підтримав і просив їх задовольнити з вищевказаних підстав, крім того додав, що в період проживання в м. Києві він також працював сталеваром на заводі «КІНАП», проте трудова книжка не збереглася. Представник заінтересованої особи в судовому засіданні не заперечувала проти задоволення вимог заявника і пояснила, що проведеною перевіркою було встановлено особу [PERSON] , з`ясовано, що він отримував паспорт громадянина УРСР, проте не підтвердився факт його належності до громадянства України в зв`язку з відсутністю документального підтвердження факту проживання на території України станом на 24.08.1991 року чи 13.11.1991 року. Заяви та клопотання учасників справи Учасники справи інших заяв та клопотань до суду не подавали. Процесуальні дії у справі Ухвалою суду від 21 травня 2021 року відкрито провадження у справі, визначено дату та час судового засідання та роз`яснено заінтересованій особі право подати письмові пояснення по суті заяви. 2. Мотивувальна частина Фактичні обставини, встановлені судом, зміст спірних правовідносин та оцінка аргументів і доказів учасників справи Судом встановлено, що [PERSON] народився [INFO] в с. Омбиш Ніжинського району Чернігівської області, його батьками є [PERSON] , [PERSON] , українці, що підтверджується копією свідоцтва про народження [NUMBER] від 25.09.1964 року. (а.с.7). 24 січня 1989 року [PERSON] отримав військовий квиток (а.с. 8-9). Відповідно до копії трудової книжки серії [NUMBER] позивач з 01.03.2000 року по 31.03.2010 року працював трактористом в сільгосппідприємстві в с. Омбиш Борзнянського району(а.с. 10). Відповідно до заяви про видачу паспорта (Форма №1), [PERSON] 07.01.1988 року отримав паспорт серії [NUMBER] .(а.с. 30) Відповідно до копії актового запису про шлюб №732 від 14.07.1989 року [PERSON] , [INFO] , уродженець с. Омбиш Борзнянського району Чернігівської області уклав шлюб з [PERSON] , [INFO] . На підтвердження особи [PERSON] було надано паспорт [NUMBER] , виданий ВВС Борзнянського РВК Чернігівської області. Адреса постійного місця проживання чоловіка с. Омбиш Борзнянського району Чернігівської області, дружини [ADDRESS] .(а.с. 18, 21). Відповідно до копії актового запису про народження [INFO] народився [PERSON] , батьками якого є [PERSON] , [INFO] та [PERSON] [INFO] . Місце постійного проживання батька з 1989 року [ADDRESS] ; місце роботи м. Київ, завод «КІНАП», сталевар.(а.с. 42, 49). Відповідно до довідок виданих ПАТ «Завод КІНАП» № 10, 11 від 14.07.2021 року, [PERSON] був прийнятий на роботу на Київський завод «КІНАП» такелажником у ливарний цех відповідно до наказу №129 від 20.09.1089 року. Звільнений з роботи за власним бажанням 05.05.1993 року відповідно до наказу №78 від 05.05.1993 року.(а.с. 51-52). Згідно довідки Борзнянського РС УДМСУ в Чернігівській області №7414-62/7414.1-20 від 26.03.2020 року, належність заявника до громадянства будь-якої іншої держави не встановлено. Водночас, 26.03.2020 року даним уповноваженим органом прийнято рішення про відмову [PERSON] в оформленні паспорта громадянина України в зв`язку з не підтвердженням факту його постійного проживання на території України на 24.08.1991 року та на 13.11.1991 року.(а.с. 4-6). Свідок [PERSON] суду пояснив, що він є родичем заявника, йому відомо, що останній з 1989 року по 1994 рік проживав в [ADDRESS] , разом з дружиною та сином квартира знаходилась на восьмому поверсі будинку. Працював сталеваром на заводі «КІНАП». Він часто бував вдома у родини [PERSON] . Свідок [PERSON] суду пояснив, що він знайомий з [PERSON] , оскільки вони обоє народились та виросли в с. Омбиш Борзнянського району Чернігівської області. Коли його сестра вийшла заміж за [PERSON] , то вони з [PERSON] почали спілкуватися більш тісно. Йому відомо, що [PERSON] на початку 90-х років проживав в м. Києві з дружиною [PERSON] . Частиною першою статті 315 ЦПК України\~визначено перелік фактів, що мають юридичне значення, про встановлення яких суд розглядає справи. Відповідно до ч.2\~ст.315 ЦПК України\~в судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Відповідно до п.1\~постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» №5 від 31.03.1995 року передбачено, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з\~законом\~такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Відповідно до\~ст.4 Закону України «Про громадянство України»\~(далі - Закон) питання громадянства України регулюється\~Конституцією України, цим Законом, міжнародними договорами України. За змістом положень\~ст.3 вказаного Закону\~громадянами України є: 1) усі громадяни колишнього СРСР, які на момент проголошення незалежності України (24 серпня 1991 року) постійно проживали на території України; 2) особи, незалежно від раси, кольору шкіри, політичних, релігійних та інших переконань, статі, етнічного та соціального походження, майнового стану, місця проживання, мовних чи інших ознак, які на момент набрання чинності\~Законом України «Про громадянство України»\~(13 листопада 1991 року) проживали в Україні і не були громадянами інших держав; 3) особи, які прибули в Україну на постійне проживання після 13 листопада 1991 року і яким у паспорті громадянина колишнього СРСР зразка 1974 року органами внутрішніх справ України внесено напис «громадянин України» та діти таких осіб, які прибули разом із батьками в Україну і на момент прибуття в Україну не досягли повноліття, якщо зазначені особи подали заяви про оформлення належності до громадянства України; 4) особи, які набули громадянство України відповідно до законів України та міжнародних договорів України. Особи, зазначені у пункті 1 частини першої цієї статті, є громадянами України з 24 серпня 1991 року, зазначені у пункті 2, - з 13 листопада 1991 року, а у пункті 3, - з моменту внесення відмітки про громадянство України. Перелік документів, які відповідно до\~Закону\~подаються для встановлення, оформлення та перевірки належності до громадянства України передбачений Порядком провадження за заявами і поданнями з питань громадянства України та виконання прийнятих рішень, який затверджений\~Указом Президента України 27.03.2001 року за №215\~(далі - Порядок). Одним із документів для встановлення належності до громадянства України відповідно до пункту 1 частини першої\~статті 3 Закону «Про громадянство України», що подає особа, яка за станом на 24 серпня 1991 року постійно проживала на території України і перебувала у громадянстві колишнього СРСР, але не має у паспорті громадянина колишнього СРСР відмітки про прописку, що підтверджує факт її постійного проживання на території України на зазначену дату, є судове рішення про встановлення юридичного факту постійного проживання особи на території України за станом на 24 серпня 1991 року (підпункт «в» пункту 8 Порядку, в редакції, чинній на час звернення заявника до суду). Аналізуючи зібрані в справі докази в їх сукупності, суд вважає, що пояснення [PERSON] щодо його постійного проживання на території України станом на момент проголошення незалежності України (24 серпня 1991 року) повністю узгоджуються з показаннями допитаних в судовому засіданні свідків [PERSON] та [PERSON] , а також, письмовими доказами, що містяться в матеріалах справи, а тому його заява є обгрунтованою і підлягає задоволенню. Суд зважує на ту обставину, що цей факт має для заявника юридичне значення та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. На підставі викладеного,

Outcome: approved