Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-17 00:00:00

20 грудня 2016 року позивачі звернулися до суду з вказаним позовом, посилаючись на те, що [INFO] помер [PERSON], батько [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], та [PERSON] Після смерті [PERSON] в шести місячний строк його діти звернулися до нотаріальної контори з заявами про прийняття спадщини, однак їм було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок [ADDRESS] у зв'язку з тим, що вказаний будинок був подарований [PERSON] своїй сестрі [PERSON] на підставі договору дарування від 30.12.2004. Після смерті [PERSON] [PERSON] виписала [PERSON] з спірного будинку на підставі рішення Скадовського районного суду Херсонської області від 25.07.2016. На момент укладання договору дарування [PERSON] була неповнолітньою, а [PERSON] - малолітнім. Вважають, що договір дарування спірного будинку був укладений з порушенням прав та інтересів неповнолітніх дітей та без попереднього дозволу органу опіки та піклування, у зв'язку з чим, після уточнення позовних вимог, просили визнати недійсним договір дарування житлового будинку з господарчими та побутовими будівлями по [ADDRESS] від 30.12.2004 укладений між [PERSON] та [PERSON], посвідчений приватним нотаріусом Скадовського районного нотаріального округу Вербовським В.М., реєстровий №3902. В судовому засіданні позивачка [PERSON] яка діє в інтересах неповнолітнього [PERSON] та її представник - адвокат Березюк О.С. підтримали позов з підстав у ньому викладених. [PERSON] пояснила, що протягом певного часу проживала у спірному будинку, після народження [PERSON], який є сином [PERSON], її дитина захворіла і вона до весни 2015 року перебувала із дитиною у лікарні. Вона і дитина були зареєстровані у спірному будинку, однак після виходу з лікарні вони не змогли продовжити проживання в будинку і змушені були переїхати та постійно проживали в будинку матері позивачки. Намагалися повернутися до зареєстрованого місця проживання, але їм чинили перешкоди, докази цього у позивачки відсутні. Також відсутні докази того, що позивачка із дитиною протягом 2005-2011 років вживали заходи для захисту свої прав і вселення до вищевказаного будинку. Вважає, що суд має захистити права її неповнолітнього сина та визнати оспорюваний договір дарування недійсним, оскільки при відчуженні будинку право на користування яким має дитина не було отримано дозволу компетентного органу. Просили уточнений позов задовольнити. Позивачка [PERSON] в судовому засіданні позов підтримала, пояснила що станом на 2004 рік була зареєстрована та проживала в спірному будинку. Її батько [PERSON] використав своє право на приватизацію земельної ділянки і тому фіктивно переоформив його на сестру [PERSON], щоб та приватизувала земельну ділянку під будинком, а потім знову переоформила будинок на нього. Однак відповідачка цього не зробила та протягом тривалого часу, аж до смерті [PERSON] ухилялася від вирішення цього питання. Про те, що останній подарував будинок [PERSON] їй було відомо відразу, він цього не приховував. В спірному будинку [PERSON] проживала до свого повноліття доки не була знята з реєстраційного обліку за рішенням суду в 2016 році. Просила позов задовольнити та визнати недійсним оспорюваний договір дарування. Відповідачка [PERSON] та її представник в судовому засіданні проти задоволення позову заперечували. Зазначили, що на час укладення оспорюваного договору дарування дозвіл органу захисту прав дитини законом не вимагався. Відповідачка пояснила, що вона і [PERSON] є рідними братом та сестрою. Вищевказаний будинок належав їх матері, яка подарувала його [PERSON] В подальшому, через сімейні обставини, для того щоб будинок залишився в сім'ї, в 2004 році її брат подарував їй вказаний будинок, в 2007 році вона приватизувала земельну ділянку під ним. При цьому [PERSON] залишився у ньому проживати. До своєї смерті не оспорював право власності на будинок з боку відповідачки. Позивачці [PERSON] було достовірно відомо про те, що відповідачка є власником будинку з 2011 року, оскільки тоді відповідачка з домовою книгою, як власник, приходила до паспортного столу для зняття позивачки з дитиною з реєстрації. Вказала, що [PERSON] після народження [PERSON] у будинку з дитиною не проживала, останній часто навідувався до батька у гості. [PERSON] не намагалася вселитися до спірного будинку і жодних перешкод їй [PERSON] не чинив. Просила у задоволенні позову відмовити, оскільки оспорюваний договір укладено у відповідності до вимог чинного на час його укладення законодавства, а також застосувати до спірних правовідносин позовну давність, яка для позивачки [PERSON] почала відлік з 2005 року, а для позивачки [PERSON] з 2011 року. Представник третьої особи Державного нотаріального архіву в Херсонській області в судове засідання не з'явився, про розгляд справи повідомлявся у встановленому законом порядку. Третя особа [PERSON] вважав позов таким, що підлягає задоволенню. Пояснив, що батько не мав наміру відчужувати свій будинок будь-яким чином в т.ч. дарувати відповідачці, вже не будучи його власником продовжував його розбудовувати, зробив там цех. Вважає, що оспорюваний договір дарування має бути визнаний судом недійсним. Представник третьої особи Служби у справах дітей Скадовської райдержадміністрації в судовому засіданні вважала позов таким, що підлягає задоволенню. Пояснила, що служба у своїй діяльності керується Постановою КМУ №866 від 24.09.2008 року. Чи необхідним був дозвіл органів захисту прав дитини на відчуження будинку станом на 2004 рік їй невідомо. В теперішній час за аналогічних обставин служба дозволу на відчуження не дала б. Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення сторін, їх представників, третіх осіб, суд приходить до наступних висновків. З актового запису Відділу РАЦС Скадовського райуправління юстиції Херсонської області про народження №56 від 26.03.2004 вбачається, що [PERSON] народився [INFO] і його батьками є [PERSON] та [PERSON]. З актового запису Відділу державної реєстрації цивільного стану реєстраційної служби Скадовського райуправління юстиції у Херсонській області про реєстрацію шлюбу №57 від 07.06.2014 року вбачається, що [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб і кожному з подружжя присвоєне прізвище [PERSON]. Отже [PERSON] є рідною матір'ю і законним представником [PERSON] Крім того, з копії паспорту [PERSON] Серії [NUMBER] вбачається, що вона з 13.04.2004 року була зареєстрована за адресою [ADDRESS], знята з реєстрації за вказаною адресою 06.12.2011 року. З актового запису Скадовського райвідділу ЗАГС Херсонської області про народження №215 від 18.08.1990 вбачається, що [PERSON] народилася [INFO] і її батьками є [PERSON] та [PERSON]. Крім того, з копії паспорту [PERSON] Серії [NUMBER] вбачається, що вона з 05.09.1990 року була зареєстрована за адресою [ADDRESS]. Рішенням Скадовського районного суду Херсонської області від 25.07.2016 року [PERSON] визнано такою, що втратила право користування спірним житловим будинком. Рішення набрало законної сили. З актового запису Скадовського райвідділу ЗАГС Херсонської області про народження №145 від 28.05.1988 вбачається, що [PERSON] народився [INFO] і його батьками є [PERSON] та [PERSON]. З Довідки Скадовської міської ради №4544 від 17.09.2004 року виданої [PERSON] вбачається, що його сім'я проживає в [ADDRESS] і до її складу входять [PERSON] - син, [PERSON] - співмешканка, [PERSON] - колишня дружина, [PERSON] - дочка. Факт реєстрації [PERSON] за вказаною у довідці адресою також підтверджується штампом у його паспорті Серії [NUMBER]. З актового запису Відділу державної реєстрації актів цивільного стану Скадовського районного управління юстиції у Херсонській області №133 від 25.03.2016 вбачається, що [PERSON] помер [INFO]. З копії Домової книги для прописки громадян проживаючих в будинку [ADDRESS] вбачається, що у ньому станом на 30.12.2004 року були зареєстровані неповнолітні на той час [PERSON] (знятий з реєстрації 06.12.2011) та [PERSON] (знята з реєстрації 04.03.2013). З Договору дарування від 30.12.2004 року посвідченого приватним нотаріусом Скадовського районного нотаріального округу, реєстровий номер 3902 вбачається, що [PERSON] подарував, а [PERSON] прийняла у дар житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, який розташований за адресою [ADDRESS]. Право власності, що перейшло до відповідачки за вказаним договором зареєстроване за нею у встановленому законом порядку, що вбачається з Витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно №6185046 від 12.01.2005. З Державного акту на право власності на земельну ділянку Серії [NUMBER] від 28.10.2009 вбачається, що [PERSON] на підставі рішення Скадовської міської ради від 31.10.2007 №359 є власником земельної ділянки площею 0,1 га. за адресою [ADDRESS]. З Інформаційних довідок з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно №57364717 та №57346516 від 14.04.2016 вбачається, що за [PERSON] зареєстроване право власності на спірний житловий будинок та земельну ділянку на якій він розташований. При цьому підставою виникнення права власності на житловий будинок вказано оспорюваний договір дарування, технічний паспорт виданий ПП «БТІ» та декларацію про готовність об'єкта до експлуатації видану ДАБІ у Херсонській області. З Акту обстеження житлово-побутових умов проживання посвідченого виконкомом Скадовської міської ради від 24.01.2017 вбачається, що [PERSON] та її син [PERSON] проживали разом в [ADDRESS] з лютого 2003 року по березень 2005 року, що підтверджують [PERSON] та [PERSON] Суд вважає за необхідне критично поставитись до вказаного документу, оскільки об'єктивно [PERSON] народився [INFO], а тому до цього часу не міг проживати з матір'ю у спірному будинку. На запити адвоката Березюк О.С. щодо отримання дозволу органів захисту прав дитини були надані наступні відповіді. Державний нотаріальний архів відповів, що такого дозволу при матеріалах договору дарування від 30.12.2004 немає. Архівний сектор Скадовської райдержадміністрації відповів, що в документах фонду Виконкому Скадовської міської ради за 2004 рік не виявлено відомостей про звернення [PERSON] до ради опіки та піклування щодо надання дозволу на відчуження (дарування) спірного будинку. Виконком Скадовської міської ради повідомив, що вказані у запиті документи мають перебувати на зберіганні в архівному секторі Скадовської РДА. З відповіді Скадовської районної адміністрації Херсонської області вих. №01-11-263 від 07.02.2017 вбачається, що дозволи на вчинення правочинів щодо нерухомого майна дітей органом опіки та піклування стали розглядатися лише після затвердження Кабінетом Міністрів України постанови від 24.09.2008 року №866 «Питання діяльності органів опіки та піклування, пов'язаної із захистом прав дитини». У 2004 році це питання не входило до повноважень служби у справах дітей Скадовської райдержадміністрації. Таким чином, судом встановлено, що [PERSON], [PERSON] та [PERSON] є дітьми [PERSON], з них на час укладення оспорюваного договору дарування, а саме станом на 30.12.2004 року у вказаному будинку були зареєстровані [PERSON] [INFO] і був малолітнім (близько 9 місяців), та [PERSON] була неповнолітньою (14 років 5 місяців). Матеріали справи не містять доказів того, що під час укладення оспорюваного договору дарування [PERSON] попередньо був отриманий дозвіл органів з питань захисту прав дитини для відчуження будинку. Враховуючи положення ст. 58 Конституції України, згідно яких закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом'якшують або скасовують відповідальність особи, суд зобов'язаний застосовувати до спірних правовідносин та обґрунтовувати судове рішення нормативно-правовими актами які були чинними станом на 30.12.2004 року. Відповідно до ч. 3 ст. 17 Закону України «Про охорону дитинства» (в редакції станом на 30.12.2004), батьки або особи, які їх замінюють, не мають права без дозволу органів опіки і піклування укладати договори, які підлягають нотаріальному посвідченню або спеціальній реєстрації, відмовлятися від належних дитині майнових прав, здійснювати розподіл, обмін, відчуження житла, зобов'язуватися від імені дитини порукою, видавати письмові зобов'язання. Відповідно до ч. 6 ст. 203 ЦК України, правочин, що вчиняється батьками (усиновлювачами), не може суперечити правам та інтересам їхніх малолітніх, неповнолітніх чи непрацездатних дітей. На підставі викладеного, суд не може застосувати у вказаній справі правову позицію Верховного Суду України у справі №6-396цс15 на яку послалися позивачі в уточненій позовній заяві, оскільки вона обґрунтована положеннями статті 12 Закону України «Про основи соціального захисту бездомних осіб і безпритульних дітей». Вказаний закон був прийнятий в 2005 році, а отже на спірні правовідносини не розповсюджується. Разом з тим, як вбачається з правової позиції Верховного Суду України у справі №6-405цс15, яка обґрунтована в т.ч. і положеннями ч. 3 ст. 17 Закону України «Про охорону дитинства». Укладення батьками правочинів предметом яких є житлові приміщення, право користування якими мають малолітні або неповнолітні діти, без попередньої згоди органу опіки та піклування є підставою для визнання цих правочинів недійсними, як передбачено статтями 203, 215 ЦК України. В подальшому Верховний Суд України уточнив вказану правову позицію правовими позиціями у справах №6-3005цс15 та №6-589цс16. Суть викладених у вказаних правових позиція висновків суду зводиться до наступного. Вчинення батьками малолітньої дитини певного правочину без попереднього дозволу органу опіки та піклування порушує установлену статтею 17 Закону України «Про охорону дитинства» (у редакції, яка була чинною на час укладення спірного договору іпотеки) заборону. Проте сам по собі цей факт не є безумовною підставою для визнання правочину недійсним. Правочин може бути визнано недійсним, якщо його вчинення батьками без попереднього дозволу органу опіки та піклування призвело до порушення права особи, в інтересах якої пред'явлено позов, тобто до звуження обсягу існуючих майнових прав дитини та/або порушення охоронюваних законом інтересів дитини, зменшення або обмеження прав та інтересів дитини щодо жилого приміщення. Таким чином, суд зобов'язаний зробити висновки, щодо порушення оспорюваним договором дарування прав та інтересів дітей [PERSON] Суд вважає, що оспорюваним договором дарування не було порушено прав та законних інтересів позивачки [PERSON], оскільки, згідно пояснень самої позивачки, юридична зміна власника житлового будинку я якому вона була зареєстрована та проживала жодним чином не вплинула на її житлові права, вона продовжила разом з батьком проживати у вказаному будинку аж до свого повноліття і була знята з реєстраційного обліку у ньому за домовою книгою у 2013 році, або за рішенням суду у 2016 році. Щодо прав неповнолітнього [PERSON] Враховуючи, що в матеріалах справи відсутні докази того, що [PERSON] та [PERSON] залишити місце проживання у спірному будинку вимушено, протягом 2005-2011 років вживали заходів до вселення або іншим чином намагалися захистити житлові права дитини (звертались до органів захисту прав дитини, правоохоронних органів, суду, тощо), суд виходить з того, що вони залишили своє зареєстроване місце проживання добровільно, переїхали на інше місце проживання. Отже [PERSON] протягом вказаного часу був забезпечений житлом не за зареєстрованим місцем проживання і у суду відсутні підстави вважати, що укладенням оспорюваного договору порушені житлові права дитини. При цьому, на підтвердження вказаних доводів, суд звертає увагу на те, що в 2011 році [PERSON] разом з [PERSON] за власним волевиявленням знялися з реєстрації у спірному будинку та обрали собі інше зареєстроване місце проживання. На спростування доводів позивачів про незрозумілість мотивів укладення оспорюваного договору, суд також звертає увагу на той факт, що [PERSON], подарувавши спірний будинок [PERSON], з 2005 року і до часу своє смерті мав можливість, але не скористався своїм правом на оспорювання укладеного договору дарування і повернення його до своєї власності. Враховуючи вищевикладене, те що чинне на час укладення оспорюваного договору дарування законодавство імперативно не передбачало отримання дозволу на відчуження нерухомого майна право користування яким мають діти, відсутність доказів порушення укладеним договором прав позивачів, суд вважає, що позов є необґрунтованим і таким, що не підлягає задоволенню з наведених позивачами підстав.

Outcome: dismissed