Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-02 00:00:00

21.10.2013 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, посилаючись на те, що 08.07.2013 року в с. Малі Копані, Голопристанського району Херсонської області, [PERSON], умисно, з метою заволодіння грошовими коштами, під приводом придбання та установи паркану та металевих воріт, уклав між [PERSON] та «ПП [PERSON]» договір купівлі-продажу, згідно якого вартість замовленого товару становила 8800 грн., не маючи на меті виконання своїх зобов'язань, умисно, переслідуючи корисливий умисел, зловживаючи довірою позивача, шляхом обману, який було виражено в повідомлені неправдивих відомостей заволодів коштами, а саме 5800 грн., які належали позивачці, та розпорядився ними на власний розсуд. Вироком Голопристанського районного суду від 09.09.2013 року [PERSON], було визнано винним у вчиненні злочинів, передбачених ч.1 ст.190, ч.2ст.190 КК України та засуджено до трьох років обмеження волі. Позивач просить стягнути з [PERSON], [INFO], на її користь матеріальну шкоду в розмірі 5800грн., та моральну шкоду в розмірі 5000 грн. Позивач до суду не з'явилась, але надала належним чином оформлену заяву в якій просить розгляд даної справи проводити без її участі позовні вимоги підтримує та наполягає на їх задоволенню. Відповідач в судове засідання не з'явився з невідомих суду причин, про день, час та місце слухання справи повідомлений у передбаченому законом порядку. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України та за відсутності позивача, що не суперечить положенням ст. 158 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає позов таким, що підлягає частковому задоволенню, з наступних підстав. Судом встановлено, що вироком Голопристанського районного суду Херсонської області від 09.09.2013 року відповідача [PERSON] засуджено за ч.1 ст. 190, ч.2 ст. 190 КК України до обмеження волі строком на 3 роки, на підставі ст.75 КК України, звільнено від відбування покарання з іспитовим строком в два роки, за те що він 08.07.2013 року в с. Малі Копані, Голопристанського району Херсонської області, умисно, з метою заволодіння грошовими коштами родини [PERSON], піл приводом придбання та установки паркану та металевих воріт, уклав між [PERSON] та «ПП [PERSON]» договір купівлі-продажу, згідно якого вартість замовленого товару становить 8800 грн., не маючи на меті виконання своїх зобов'язань згідно укладеного договору купівлі-продажу, умисно, переслідуючи корисливий умисел, зловживаючи довірою потерпілої [PERSON] шляхом обману, який виразився в повідомленні неправдивих відомостей зазначених в договорі купівлі-продажу, викликавши у потерпілої впевненість про обов'язковість передачі грошових коштів, заволодів грошовими коштами [PERSON] в сумі 5800 грн., якими розпорядився на власний розсуд, спричинивши матеріальну шкоду потерпілій [PERSON] на загальну суму 5800 грн. (а.с.4-6). Зазначений вище вирок суду набрав законної сили та відповідно до ч. 4 ст. 61 ЦПК України є обов'язковим для суду, що розглядає справу, про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Згідно ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Відповідно до статті 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Відповідно до ст.60 ЦПК України кожна сторона забов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст.61 цього кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Позивачем не надано доказів того, що протиправні дії відповідача призвели останню до душевних страждань, які виразились у переживаннях, погіршенням стосунків у родині та моральних страждань з приводу порушення її прав, також те що позивачці була причинена моральна шкода, яка оцінюється в розмірі 5000 грн. На підставі викладеного суд вважає, що в цій частині позовні вимоги не підлягають задоволенню, оскільки позовні вимоги не підтверджені належними та допустимими доказами, відсутній причинно-наслідковий зв'язок протиправних дій відповідача, моральних страждань та погіршенням стосунків у родині позивача. Відповідно до п.6 ч.1 ст.5 ЗУ «Про судовий збір» позивачі - за подання позовів про відшкодування матеріальних збитків, завданих внаслідок вчинення злочину звільняються від сплати судового збору. Відповідно до ч.2 ст. 88 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від оплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати. З огляду на викладене, суд вважає, що з відповідача на користь держави повинна бути стягнена несплачена сума судового збору у розмірі 229,40 грн. На підставі викладеного,

Outcome: partial