overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-25 00:00:00

21 вересня 2016 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Свої вимоги позивач мотивує тим, що з 05 листопада 2004 року з відповідачем перебуває у зареєстрованому шлюбі, від якого мають малолітню доньку [PERSON], [INFO]. Сімейне життя у неї з відповідачем не склалося. З лютого 2016 року вони спільно не проживають, спільного господарства не ведуть, мають протилежні погляди на шлюбне життя, між ними втрачено почуття любові та взаємоповаги. На примирення не згодна. Просить суд розірвати шлюб між нею та [PERSON] В судове засідання позивач не з'явилася, однак надала суду заяву, в якій зазначила, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить розглянути справу без її участі, залишивши їй після розірвання шлюбу прізвище «[PERSON]». Відповідач в судове засідання також не з'явився, надав суду заяву, в якій зазначив, що позовні вимоги визнає в повному обсязі та просить розглянути справу без його участі. Під час розгляду справи по суті встановлено, що [PERSON] та [PERSON] з 05 листопада 2004 року перебувають у шлюбі, зареєстрованому Відділом реєстрації актів цивільного стану Южноукраїнського міського управління юстиції Миколаївської області, за актовим записом № 247, про що свідчить свідоцтво про одруження (а. с. № 4). Від шлюбних відносин мають малолітню доньку [PERSON], [INFO] (а. с. № 5). Шлюбне життя подружжя не склалося. З лютого 2016 року вони спільно не проживають, спільного господарства не ведуть, мають протилежні погляди на шлюбне життя, між ними втрачено почуття любові та взаємоповаги. На примирення не згодні. Дослідивши матеріали справи, враховуючи позиції сторін, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, так як на погляд суду подальше спільне життя та збереження сім'ї є неможливим. Відповідно до ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Згідно вищевказаної заяви відповідача, вона виявила бажання після розірвання шлюбу надалі іменуватися шлюбним прізвищем «[PERSON]». Частина 1 статті 88 ЦПК України передбачає, що стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Відповідно до ст. 79 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи, зокрема, витрат на правову допомогу. Правила обчислення витрат на правову допомогу викладені у ст. 84 ЦПК України, відповідно до якої витрати, пов'язані з оплатою правової допомоги адвоката або іншого фахівця в галузі права, несуть сторони, крім випадків надання безоплатної правової допомоги. Суд приходить до висновку, що з [PERSON] на користь [PERSON] слід стягнути 300 грн. витрат на правову допомогу (а.с. №9). За таких обставин з відповідача на користь позивача підлягають стягненню також судові витрати у вигляді судового збору в розмірі 551,20 гривень, сплаченого останньою при зверненні до суду з даною позовною заявою (а. с. № 1).

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-05 00:00:00

21 вересня 2016 року [PERSON] звернулася до суду із зазначеним позовом, в якому вказувала, що 14 липня 2007 року у відділі РАЦС Виноградівського РУЮ Закарпатської області зареєстровано шлюб між нею та відповідачем [PERSON], про що було зроблено актовий запис в книзі реєстрації за №90. Від даного шлюбу дітей немає. Сімейне життя в них не склалось, шлюбні стосунки припинені, вони хоч і проживають разом, однак спільне господарство не ведеться, сімя фактично розпалась. На підставі вищезазначеного позивач просить розірвати шлюб. В судове засідання відповідач не з'явився, хоча про день, час та місце слухання справи повідомлений належним чином, про причини неявки не повідомив, а тому суд вирішив проводити розгляд справи у відсутності відповідача в заочному порядку, про що постановив ухвалу, оскільки на проведенні розгляду наполягав позивач. В судове засідання позивач не зявився, однак надав письмову заяву, в якій позовні вимоги підтримав, обставини справи підтвердив. Проти розгляду справи в заочному порядку не заперечував. Судом встановлено, що між сторонами склалися сімейні правовідносини щодо припинення шлюбу, які врегульовуються ст.ст. 104 ч.2, 105 ч.3, 110 ч.1, 112 Сімейного кодексу України. Так, під час судового слідства встановлено, що дійсно між [PERSON] та [PERSON] 14 липня 2007 року укладено шлюб, про що свідчить свідоцтво про шлюб, видане відділом РАЦС Виноградівського РУЮ Закарпатської області, й зроблено в книзі реєстрації актів запис за №90 (а.с.4). Від шлюбу сторони дітей не мають. З матеріалів справи вбачається, що спільне життя у них не склалося, подальше існування їхньої сім'ї неможливе, у звязку з чим вони відмовляються від примирення. Шлюбні стосунки між ними припинені, спільне господарство не ведеться. Також в судовому засіданні встановлено, що майновий спір між позивачем та відповідачем відсутній. З урахуванням зазначеного суд визнає встановленим, що між сторонами у справі подальше спільне життя неможливе, у звязку з чим позивач звернувся з позовом в порядку ч.1 ст.110 Сімейного кодексу України. Саме той факт, що сторони спільного господарства не ведуть, сім'я фактично розпалась, унеможливлює їх сумісне співіснування. При ухваленні рішення судом враховано бажання [PERSON] швидше розірвати шлюб, оскільки подальші шлюбні відносини між ними є неприпустимими. Враховуючи вказане, суд вважає встановленим, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б їхнім інтересам, що має істотне значення, у звязку з чим шлюб між [PERSON] та [PERSON] слід розірвати на підставі ст. 112 Сімейного кодексу України. Судові витрати у справі, а саме суму судового збору в розмірі 551 грн. 20 коп. покласти на позивача, оскільки рішення ухвалено на його користь.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-18 00:00:00

21 вересня 2016 року [PERSON] звернулася до суду із зазначеним позовом до [PERSON]. Свої вимоги позивачка обґрунтовувала тим, що їй на праві приватної власності належить житловий будинок за адресою: Миколаївська область, Очаківський район, с. Яселка, вул. Виноградна, буд. 10, в якому зареєстрований її син [PERSON]. Разом з тим відповідач понад сім років не проживає за вказаною адресою. Наявність зареєстрованої особи позбавляє її права розпорядитися своїм нерухомим майном. Посилаючись на викладене, просила визнати відповідача, таким, що втратив право користування зазначеним жилим приміщенням. Позивачка в судовому засіданні повністю підтримала заявлені вимоги та не заперечувала проти заочного розгляду справи. Відповідач будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи у порядку, передбаченому ч. 5 ст. 74 ЦПК України, до суду не зявився, про причини своєї неявки не повідомив. Суд, на підставі п. 1 ст. 224 ЦПК України, враховуючи згоду позивачки і наявність достатніх даних для вирішення спору, вважає можливим ухвалити заочне рішення. Вислухавши пояснення позивачки, допитавши свідків, дослідивши матеріали справи, суд дійшов такого. Позивачка є власником будинку № 10, розташованого по вул. Виноградній в с. Яселка Очаківського району Миколаївської області, що підтверджується свідоцтвом про право власності на нерухоме майно від 28 вересня 2006 року (а. с. 4). Відповідно до ч. 1 ст. 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Згідно з положеннями ст. 316 ЦК України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. За зазначеною вище адресою зареєстрований відповідач, але фактично не проживає там понад сім років, що підтверджується довідкою Іванівської сільської ради Очаківського району Миколаївської області № 386 від 06 квітня 2016 року (а. с. 6), а також показаннями [PERSON] та [PERSON], які будучи допитаними в якості свідків у судовому засіданні повідомили, що відповідач [PERSON] за вказаною адресою не проживає з 2009 року. Відповідно до ч. 2 ст. 405 ЦК України член сімї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сімї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Таким чином, враховуючи те, що відповідач за адресою: Миколаївська область, Очаківський район, с. Яселка, вул. Виноградна, буд. 10, фактично не проживає більше одного року, а також те, що наявність зареєстрованої особи позбавляє позивачку права розпорядитися своїм нерухомим майном, суд вважає позов останньої таким, що підлягає задоволенню. Судові витрати суд відносить на рахунок позивачки. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-01 00:00:00

21 вересня 2016 року [PERSON] звернулася до суду із позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, в якому вказала, що 08 листопада 2008 року вступила у зареєстрований шлюб з відповідачем. Від шлюбу сторони мають двох дітей - [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Шлюб розпався через втрату взаєморозуміння та різних поглядів на життя, відповідач зловживає спиртними напоями, ображає позивачку та дітей. На теперішній час шлюбні відносини фактично припинені. Просила розірвати шлюб між нею та відповідачем [PERSON] Позивач [PERSON] у поданій до суду заяві просила розгляд справи провести за її відсутності, без фіксування судового процесу технічними засобами звукозапису, на розірванні шлюбу наполягала. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, надав письмову заяву, в якій вказав, що позов визнає в повному обсязі, просив розгляд справи провести за його відсутності, без фіксування судового процесу технічними засобами звукозапису. Оскільки розгляд справи проводиться без участі сторін, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, що відповідає положенням ч. 2 ст. 197 ЦПК України. Суд, оцінивши докази, що містяться в матеріалах справи, дійшов висновку, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню з наступних підстав: Сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 08.11.2008 року, який оформили у Скрипаївській сільській раді Зміївського району Харківської області, свідоцтво про одруження серії 1-ВЛ № 104146, актовий запис № 04. (а.с. 4) Від шлюбу сторони мають дітей - [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження серії 1-ВЛ № 012836, зареєстрованого [INFO] (а.с. 8) та [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження серії 1-ВЛ № 166960, зареєстрованого Скрипаївською сільською радою Зміївського району Харківської області. (а.с. 9) Судом встановлено, що шлюб фактично розпався, строк на примирення бажаного результату не надасть, подальше існування подружжя разом та збереження шлюбу суперечитиме інтересам позивача. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б їх інтересам, інтересам малолітньої дитини, що мають істотне значення. Спору про майно між сторонами не даний час не існує. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову, суд, за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. Визнання позову відповідачем не суперечить закону і не порушує права, свободи та інтереси інших осіб, тому приймається судом. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про необхідність розірвання шлюбу між [PERSON] та [PERSON], оскільки подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу порушує принцип добровільності.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-04 00:00:00

21 вересня 2016 року [PERSON] подала до суду заяву про надання їй права на шлюб з [PERSON], посилаючись на те, що вони бажають зареєструвати шлюб, створити сімю, оскільки кохають одне одного, проте, зареєструвати шлюб у встановленому законом порядку не мають можливості, оскільки вона не досягла шлюбного віку, а питання надання права на шлюб викликане необхідністю зареєструвати шлюб до досягнення нею шлюбного віку, в звязку з тим, що вона вагітна. Заявник в судовому засіданні заяву підтримала, просила її задовольнити. Заінтересовані особи в судовому засіданні не заперечували проти задоволення заяви. Заслухавши осіб, які беруть участь у справі, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що заява підлягає задоволенню з таких підстав. Стаття 22 СК України\~встановлює шлюбний вік для жінки у вісімнадцять років. Особи, які бажають зареєструвати шлюб, мають досягти шлюбного віку на день реєстрації шлюбу. Відповідно до\~ст. 23 СК України\~право на шлюб мають особи, які досягли шлюбного віку. Однак за заявою особи, яка досягла 16 років, за рішенням суду їй може бути надано право на шлюб, якщо буде встановлено, що це відповідає її інтересам. Відповідно до ч. 1\~ст. 27 СК України\~державна реєстрація шлюбу встановлена для забезпечення стабільності відносин між жінкою та чоловіком, охорони прав та інтересів подружжя, їхніх дітей, а також в інтересах держави та суспільства. Як вбачається з копії паспорта, [PERSON] народилася 05 квітня 1999 року, тобто на момент розгляду справи має повні сімнадцять років. Судом не встановлено будь-яких обставин, які б вказували, що шлюб може зашкодити інтересам заявниці. Навпаки, заінтересовані особи та заявниця, вважають, що шлюб повністю відповідає її інтересам. Крім того, відповідно до довідки Куликівської ЦРЛ від 08.08.2016 [PERSON] знаходиться на «Д» обліку в звязку з вагітністю. З огляду на вищевикладене, суд вважає, що заява [PERSON] про надання права на шлюб підлягає до задоволення. На підставі наведеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-01 00:00:00

21 вересня 2016 року [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб у виконавчому комітеті Гельмязівської сільської ради Золотоніського району Черкаської області, за актовим записом № 8, що стверджується свідоцтвом про шлюб серії І-СР № 130630 від 21.09.2016 року. Від даного шлюбу сторони мають дитину: [PERSON], [INFO], що стверджується свідоцтвом про народження серії І-СР № 238006 від 12.12.2016 року, копія якого додана до матеріалів справи. Спору про місце проживання дитини та спору про поділ спільно нажитого майна на час подачі позову між сторонами не існує. Шлюбні відносини між подружжям припинені, сторони проживають окремо, спільне господарство не ведуть. Причиною цьому стало те, що подружжя мають різні погляди на сімейне життя, що призвело до втрати взаєморозуміння між подружжям і розпаду сім`ї. Сторони не підтримують шлюбних відносин, а тому вважаючи, що примирення неможливе, [PERSON] звернулась до суду з позовом про розірвання шлюбу з [PERSON] У судове засідання позивач по справі не зявилась, направивши на адресу суду заяву, в якій просила розгляд справи здійснювати у її відсутності, на задоволенні позовних вимог наполягає у повному обсязі. Після розірвання шлюбу просила залишити шлюбне прізвище [PERSON]. Відповідач у судове засідання не зявився, хоча належним чином був повідомлений про суть позову, час та місце розгляду справи, що стверджується відповідними поштовими повідомленнями, копії яких знаходяться в матеріалах справи. Так як у справі достатньо матеріалів про права та взаємовідносини сторін, суд, враховуючи письмову заяву позивача, яка наполягала на позовних вимогах, розглядає справу за відсутності сторін, по матеріалах справи заочно. Суд, вивчивши матеріали справи, приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] підлягають до повного задоволення з наступних підстав. Згідно із ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає і ст. 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН від 10.12.1948 року, згідно з якою чоловіки та жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Відповідно до ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Оскільки у судовому засіданні було достовірно встановлено, що збереження шлюбу неможливе, так як сторони подружніх стосунків не підтримують, проживають окремо, в різних населених пунктах, до даного часу мір до примирення не приймали, позивач на примирення не згідна, тобто її вільна згода на проживання у шлюбі відсутня, а тому суд вважає, що подальше спільне життя подружжя буде суперечити інтересам дружини. Враховуючи, що позовні вимоги задоволені повністю, суд на підставі ст. 141 ЦПК України стягує з відповідача [PERSON] на користь держави судовий збір. На підставі зазначеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-02 00:00:00

21 вересня 2016 року [PERSON] та [PERSON] звернулась до суду з вищезазначеною заявою, в якій просять призначити їх опікунами над недієздатним [PERSON], [INFO], мотивуючи тим, що [PERSON] є інвалідом другої групи безстроково, рішенням Ізмаїльського районного суду Одеської області від 27липня 1999 року [PERSON] був визнаний недієздатним та рішенням виконкому Кам'янської сільської ради опікуном над недієздатним [PERSON], [INFO], був призначений [PERSON] На даний час для реєстрації права власності на спадкове майно на імя [PERSON] згідно рішення суду від 07.04.2010 року, їх було відмовлено у звязку з тим, що опіку над фізичною особою встановлює суд. В судовому засіданні заявник наполягає на задоволенні вимог. Заінтересована особа Кам'янська сільська рада Ізмаїльського району до судового засідання не зявився, надав заяву про те, що з позовними вимогами ознайомлені, не заперечують проти задоволення позовних вимог, та просять розглянути справу за їх відсутності. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Відповідно до ст. 39 ЦК України фізична особа може бути визнана судом недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу не здатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними. Відповідно до ст. 60 ч.1 ЦК України суд встановлює опіку над фізичною особою у разі визнання її недієздатною і призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Рішенням Ізмаїльського районного суду Одеської області від 27 липня 1999 року [PERSON] був визнаний недієздатним та рішенням виконкому Кам'янської сільської ради опікуном над недієздатним [PERSON], [INFO], був призначений [PERSON]. Заявник [PERSON]Г є рідним братом [PERSON] На підставі вищевикладеного, враховуючи те, що [PERSON] рішенням суду вже визнаний недієздатним, за своїм фізичним станом потребує постійного стороннього догляду, за станом здоров`я не може самостійно здійснювати свої права та виконувати зобов'язання, потребує нагляду та встановлення опіки, опікуном над ним було призначено його брата, який на даний час з ним проживає разом із своєю Дружиною [PERSON], які здійснють за ним догляд, виконком Кам'янської сільради вважає доцільним призначити [PERSON] та [PERSON] опікунами над недієздатним [PERSON], [INFO], а тому суд вважає за необхідне заявлені вимоги задовольнити та призначити [PERSON] та [PERSON] опікунами над недієздатним [PERSON], [INFO].

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-21 00:00:00

21 вересня 2016 року до суду надійшла заява лікаря 14 відділення Полтавської обласної клінічної психіатричної лікарні імені [PERSON] [PERSON] про визнання доцільною госпіталізації та лікування в психіатричному закладі [PERSON], [INFO], заява обґрунтована тим, що 19.09.2016 року о 17 год. 50 хв. на стаціонарне лікування до ПОКПЛ ім.О.Ф. [PERSON] за направленням лікаря Комсомольської міської лікарні [PERSON] був направлений [PERSON], [INFO] з діагнозом шизофренія, параноїдна форма, безперервний тип перебігу, галюцинаторно-параноїдний синдром. 20.09.2016 року висновком комісії лікарів-психіатрів ПОКПЛ ім.О.Ф.Мальцева [PERSON] встановлено клінічний діагноз: шизофренія, параноїдна форма, безперервний тип перебігу, галюцинаторно-параноїдний синдром. У звязку з чим просили суд визнати доцільною госпіталізацію та лікування в психіатричному закладі [PERSON], [INFO]. В судовому засіданні представник Полтавської обласної клінічної психіатричної лікарні ПОКПЛ ім.О.Ф.Мальцева [PERSON] заяву підтримала та просила задовольнити. Хворий [PERSON] в судове засідання за станом здоровя доставлений не був, про що свідчить довідка № 86, видана ПОКПЛ ім.О.Ф.Мальцева 21.09.2016 року. Прокурор Мушук Т.В. в судовому засіданні заяву підтримала, просила задовольнити. Суд, заслухавши думку представника Полтавської обласної клінічної психіатричної лікарні [PERSON] та прокурора Мушук Т.В., вивчивши та дослідивши матеріали справи, приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що 19.09.2016 року о 17 год. 50 хв. на стаціонарне лікування до ПОКПЛ ім.О.Ф.Мальцева за направленням лікаря Комсомольської міської лікарні [PERSON] був направлений [PERSON], [INFO] з діагнозом шизофренія, параноїдна форма, безперервний тип перебігу, галюцинаторно-параноїдний синдром. 21.09.2016 року висновком комісії лікарів-психіатрів ПОКПЛ ім.О.Ф.Мальцева [PERSON] встановлено клінічний діагноз: шизофренія, параноїдна форма, безперервний тип перебігу, галюцинаторно-параноїдний синдром. Рішенням Комсомольського міського суду Полтавської області від 24.10.2013 року визнано [PERSON], [INFO] недієздатним. Рішенням Конституційного суду України від 01.06.2016 року № 2-рп/2016 у справі за конституційним поданням Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини щодо відповідності Конституції України (конституційності) положення третього речення частини першої статті 13 Закону України «Про психіатричну допомогу» (справа про судовий контроль за госпіталізацією недієздатних осіб до психіатричного закладу) визнано таким, що не відповідає Конституції України (є неконституційним), положення третього речення частини першої статті 13 Закону України «Про психіатричну допомогу» від 22 лютого 2000 року № 1489-ІІІ з наступними змінами у взаємозвязку з положенням частини другої цієї статті стосовного госпіталізації особи, визнаною у встановленому законом порядку недієздатною, до психіатричного закладу на прохання або за згодою її опікуна за рішенням лікаря-психіатра без судового контролю. У звязку з вищевикладеним, суд вважає за можливе госпіталізувати недієздатного [PERSON], [INFO] до Полтавської обласної клінічної психіатричної лікарні.

Outcome: approved