Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-09 00:00:00

19 серпня 2016 року позивач звернувся до суду з зазначеним позовом. В обґрунтування позову позивач посилається на те, що 20 лютого 2013 року фізична особа - підприємець [PERSON] приєдналася до Умов та правил надання банківських послуг, тарифів банку, що розміщені в мережі Інтернет , які разом із заявою складають договір банківського обслуговування б/н від 20 лютого 2013 року та взяла на себе зобов'язання виконувати умови договору. Відповідно до договору відповідачу було встановлено кредитний ліміт на поточний рахунок 26002010007954 в електронному вигляді через встановлені засоби електронного звязку банку та клієнта. відповідно до Генеральної угоди про реструктуризацію заборгованості та приєднання до Умов та правил надання продукту кредитних карт, укладеною з відповідачем 19 серпня 2015 року, відповідач отримала кредит у розмірі 16658,95 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 10% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Свої зобов'язання за договором банк виконав та надав відповідачу кредитний ліміт у розмірі 49000 грн. Але відповідач зобов'язання за вказаним договором належним чином не виконав, внаслідок чого виникла заборгованість. 17 вересня 2014 року позивач та відповідач уклали Генеральну угоду про реструктуризацію заборгованості та приєднання до умов і правил надання продукту кредитних карт. Умови Угоди відповідач не виконував та станом на 10 серпня 2016 року має заборгованість : за кредитом у сумі 24186,29 грн., за процентами - 3451,21 грн., за пенею та комісією -4572,15грн., штраф - 797,16 грн., а всього заборгованість у сумі 33006,81 грн., яку позивач просить стягнути з відповідача. У судове засідання позивач не з'явився, надавши суду заяву про розгляд справи за відсутності їх представника. Позовні вимоги підтримують. Проти заочного розгляду справи не заперечують. Відповідач повторно в судове засідання не з'явився, про час і місце розгляду справи повідомлений належним чином, заяви про розгляд справи за його відсутності або відкладення розгляду справи до суду не надходили. Ухвалою Октябрського районного суду м.Полтави від 10 січня 2017 року постановлено про заочний розгляд справи за відсутності відповідача, що відповідає вимогам ст..224 ЦПК України. Суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін на підставі наданих доказів. Дослідивши матеріали справи, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно зі ст..1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа /кредитодавець/ зобов'язується надати грошові кошти /кредит/ позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. У судовому засіданні встановлено, що 20 лютого 2013 року публічне акціонерне товариство «Акцент-Банк» та ФОП [PERSON] уклали кредитний договір , згідно з яким Банк надав відповідачу кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на рахунок [NUMBER]( а.с.12). 17 вересня 2014 року позивач та [PERSON] уклали Генеральну угоду про реструктуризацію заборгованості та приєднання до Умов та правил надання продукту кредитних карт, за умовами якої було зменшено розмір заборгованості, яка утворилася з дати надання відповідачу кредиту по договору від 20 лютого 2013 року, укладеному з ФОП [PERSON], та відповідачу надано строковий кредит у сумі 59853,83 грн. на строк 24 місяця з 17 вересня 2014 року по 30 вересня 2016 року шляхом встановлення кредитної лінії на платіжну картку на споживчі цілі зі сплатою процентів у розмірі 1,5 % в місяць на суму залишку заборгованості ( а.с.5). Згідно зі ст..520 ЦК України боржник у зобов'язанні може бути замінений іншою особою ( переведення боргу) лише за згодою кредитора, якщо інше не передбачено законом. Таким чином, відповідно до умов Генеральної угоди по відповідача перейшли зобов'язання за кредитним договором. Відповідно до ст..526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Згідно зі ст.ст.610,611 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання); у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Пунктом 2.2 Генеральної угоди про реструктуризацію заборгованості та приєднання до Умов та правил надання продукту кредитних карт передбачено при порушенні відповідачем строків погашення заборгованості більше ніж на 31 день стягнення на користь Банку штрафу у розмірі 797,16 грн. Але відповідач належним чином не виконував вимоги Угоди , внаслідок чого утворилася заборгованість за кредитним договором станом на 10 серпня 2016 року : за кредитом у сумі 24186,29 грн., за процентами - 3451,21 грн., за пенею та комісією -4572,15грн., штраф - 797,16 грн., а всього заборгованість у сумі 33006,81 грн., що підтверджується розрахунком заборгованості ( а.с.26). Беручи до уваги, що відповідач належним чином не виконує умови Угоди та своєчасно не платить кредитні кошти, а тому суд вважає, що позов заявлено обґрунтовано, його було підтверджено протягом судового засідання, а тому позов підлягає задоволенню. З відповідача підлягає стягненню на користь позивача заборгованість за кредитним договором у сумі 33006,81 . Згідно зі ст..88 ЦПК України з відповідача також підлягає стягненню на користь позивача судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 1378 грн. На підставі наведеного,

Outcome: approved