Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-24 00:00:00

20 лютого 2014 року [PERSON] звернулася до суду з позовом про визнання договору купівлі-продажу №1097 від 02 квітня 2008 року дійсним та визнання права власності на спадкове майно у вигляді садового будинку [ADDRESS] Позивач у судове засідання з'явився, позовні вимоги підтримав у повному обсязі. Відповідач по справі в судове засідання з'явився, позовні вимоги визнав. Суд, ознайомившись та дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення сторін по справі, вважає позов таким, що підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [INFO] року померла мати позивача, [PERSON], після смерті якої відкрилась спадщина у вигляді садового будинку [ADDRESS] Зазначений будинок належав померлій на підставі договору купівлі-продажу від 02.04.2008 року, посвідчений приватним нотаріусом Овідіопольського районного нотаріального округу Одеської області, [PERSON], за реєстровим номером 1097. Однак, за життя [PERSON] не зареєструвала укладений договір купівлі-продажу будинку в КП «Овідіопольське РБТІ», що підтверджується довідкою від 07.05.2013 року вих. №971, відповідно до якої вказаний об'єкт нерухомого майна зареєстрований на ім'я [PERSON], тобто попередню власницю. [PERSON] заповіту не залишала. Спадкоємцями за законом є позивач, тобто дочка померлої, та її чоловік, тобто батько позивача, [PERSON], який відмовився від спадщини на користь [PERSON] Інших спадкоємців першої черги немає. 05 лютого 2014 року позивач звернувся до державного нотаріуса Овідіопольської РДНК, Куралової Т.Д. із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті матері на зазначений вище будинок, однак йому було відмовлено нотаріусом, у зв'язку з тим, що правовстановлюючий документ на будинок не пройшов державну реєстрацію в КП «Овідіопольське РБТІ». Земельна ділянка біля вказаного будинку за адресою: [ADDRESS], належить позивачу на підставі рішення Овідіопольського районного суду Одеської області від 02 грудня 2013 року. На момент подачі позову до суду у зазначеному вище будинку проживає позивач зі своє родиною. Відповідно до ст. 41 Конституції України право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом, а відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до ст. 15 Цивільного кодексу України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його невизнання або оспорювання. Відповідно до ст. 16 Цивільного кодексу України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого майнового права. Одним із способів захисту цивільних прав є, зокрема, визнання права. Згідно ст. 1226 Цивільного кодексу України частка у праві спільної сумісної власності спадкується на загальних підставах. Суб'єкт права спільної сумісної власності має право заповідати свою частку в праві спільної сумісної власності до її визначення та виділу в натурі. Відповідно до ст. 1261 Цивільного кодексу України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Суд вважає за доцільне задовольнити позовні вимоги позивача частково, у частині визнання права власності на спадкове майно, оскільки вказаний факт є доведений та підтверджується документами, що є в матеріалах справи, спадковою справою, поясненнями сторін по справі. Щодо позовної вимоги про визнання договору купівлі-продажу №1097 від 02 квітня 2008 року дійсним, суд вважає за доцільне відмовити, оскільки вказаний договір купівлі-продажу фактично є дійсним, укладеним належним чином, однак не зареєстрованим в КП «Овідіопольське РБТІ» своєчасно.

Outcome: partial