Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-02 00:00:00

20.08.2019 року позивачі звернулися до суду з вищевказаним позовом, яким просять визнати за ними право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та дворовими спорудами при ньому, що розташовані на [ADDRESS] - за кожним з позивачів на 1 / 6 частину цього будинку, мотивуючи свої вимоги тим, що зареєструвати за собою право власності на частку вищезазначеного домоволодіння, що їм, як членам колгоспного двору, вони не можуть через відмову реєстраційною службою Болградського районного управління юстиції Одеської області в реєстрації цього їхнього права - з-за відсутності правовстановлюючого документу на домоволодіння, тому вони змушені звернутися з цим питанням до суду за захистом своїх прав. Також позивач [PERSON] просить визнати за нею право власності ще на 1 / 3 частину цього ж будинку як за спадкоємцем за законом після смерті її батьків - спадкодавців [PERSON] , що померла [INFO] та [PERSON] , що помер [INFO] , мотивуючи вимоги тим, що нотаріус відмовив у видачі свідоцтва про право на цю частину спадщини через відсутність належних правовстановлюючих документів на спадкове майно. Позивачі у судове засідання не з`явилися, у своїй заяві просили задовольнити позовні вимоги та розглянути справу за їхньою відсутністю. Представник відповідача - голова Василівської сільської ради Болградського району Одеської області надіслав суду заяву про те, що сільська рада копію позовної заяви отримала, вимоги позивача визнає, просить розглянути справу без участі її представника. Згідно ст.200ч.3 ЦПК України, в разі, якщо відповідач позов визнав, суд ухвалює рішення у підготовчому судовому засіданні. Розглянувши надані сторонами документи та матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, що мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню за наступних підстав. Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини: - станом на 14 квітня 1991 року житловий будинок з господарськими будівлями і дворовими спорудами за адресою: [ADDRESS] на праві власності належав колгоспному двору, до складу цього двору входили: спадкодавці [PERSON] і [PERSON] , а також позивачі: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , що підтверджується довідкою Василівської сільської ради Болградського району Одеської області від 20.06.2019р. за №1348 (а.с.36), і тому кожному члену цього колгоспного двору на праві власності, таким чином, належало по 1 / 6 частині вищезазначеного житлового будинку з господарськими будівлями та дворовими спорудами при ньому; - [INFO] померла [PERSON] (свідоцтво про її смерть серії [NUMBER] , видане 17.03.2016р. Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Болградського РУЮ в Одеській області, актовий запис №198 (а.с.28), після смерті спадкодавця відкрилася спадщина на її майно, у тому числі - на її частину вищевказаного домоволодіння, яку успадкували її чоловік [PERSON] , що тепер є померлим, та дочка - позивач [PERSON] , кожний - по 1 / 12 частині домоволодіння; - [INFO] помер [PERSON] (свідоцтво про його смерть серії [NUMBER] , видане 16.01.2018р. Болградським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану ГТУЮ в Одеській області, актовий запис №42 (а.с.29); - згідно свідоцтва про народження позивача [PERSON] ( [NUMBER] , а/з75, а.с.21), її батьками є спадкодавці [PERSON] і [PERSON] ; - згідно свідоцтва про одруження (серії [NUMBER] від 09.11.1962р., а/з25, а.с.27) -спадкодавці є чоловіком та дружиною; - згідно свідоцтва про укладення шлюбу ( [NUMBER] , що видане 03.10.1982р. Василівською сільською радою Болградського району Одеської області, а/з20, а.с.23), - прізвище позивача [PERSON] до укладення шлюбу було « [PERSON] »; - з довідки Василівської сільської ради Болградського району Одеської області №1348 від 20.06.2019р., спадкодавець [PERSON] постійно проживала та була зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , разом з нею були зареєстровані та проживали : чоловік - [PERSON] , дочка - позивач [PERSON] , зять [PERSON] , а спадкодавець [PERSON] постійно проживав та був зареєстрований за цією є адресою, на момент його смерті разом з ним були зареєстровані та проживали: дочка - позивач [PERSON] , зять [PERSON] (а.с.36); - з технічного паспорту на житловий будинок від 14.05.2019р., спірне домогосподарство розташоване на [ADDRESS] (а.с.30-35); - рішеннями державного реєстратора прав на нерухоме майно №48024977, №48024222, №48023584 та №48022427 від 31.07.2019р., позивачам відмовлено у державній реєстрації права власності на їх частини вказаного житлового будинку через відсутність правовстановлюючого документу на цей будинок (а.с.37-40); - постановою приватного нотаріуса Болградського районного нотаріального округу Одеської області Станєвої В.Б. від 19.08.2019р., позивачу [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на частину домоволодіння, яку вона успадкувала після смерті батька [PERSON] , що помер [INFO] , - у зв`язку з відсутністю належних правовстановлюючих документів на це нерухоме майно (а.с.241); - відповідно до відповідей приватного нотаріуса Станєвої В.Б. на запит суду від 11.09.2019р. за №692/01-16 та №693/01-16 - спадкова справа щодо майна спадкодавця [PERSON] , яка померла [INFO] , - не заводилася, а спадкова справа щодо майна спадкодавця [PERSON] , який помер [INFO] - заводилася, спадкоємцем його майна є позивач [PERSON] ; - відповідно до заяви представника Василівської сільської ради Болградського району Одеської області, відповідач вимоги позивача визнає в повному обсязі. Пленумом Верховного Суду України від 22.12.1995 року №20 «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» роз`яснено, що до правовідносин, які виникли до прийняття 15.04.1991 року Закону України «Про власність», - застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, спори щодо майна колгоспного двору, яке було придбане до вказаної дати, мають вирішуватися за нормами, що регулювали власність цього двору, а саме: право власності на майно, що належало колгоспному двору і зберігалося після припинення його існування, мають ті члени двору, які до 15.04.1991 року не втратили права на частку в його майні. Відповідно до ст.120 ЦК України в редакції 1963 року, майно колгоспного двору належить його членам на праві сумісної власності. Володіння, користування і розпорядження майном колгоспного двору здійснювалося за згодою всіх членів двору. Розмір частки члена колгоспного двору встановлювався з огляду на рівність часток всіх членів двору, включаючи неповнолітніх та непрацездатних (ч.2 ст.123 ЦК України в редакції 1963 року). Ст.ст.1216,1220 ЦК України регламентовано, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців), спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, а, відповідно до ст.1268 ч.5 ЦК України, незалежно від часу прийняття спадщини, - вона належить спадкоємцеві з часу її відкриття. Крім того, на момент розгляду справи, порядок проведення державної реєстрації прав на нерухомість та підстави відмови в ній встановлюються законом (ч.4ст.182 ЦК України). Відносини, пов`язані з державною реєстрацією речових прав на нерухоме майно всіх форм власності, їх обмежень та правочинів щодо нерухомості, регулює Закон України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень» від 01.07.2004р. №1952-IV; відповідно до абз.2 ч.2 ст.15 якого, - перелік документів для здійснення державної реєстрації прав визначається у Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, що затверджене Постановою Кабінету Міністрів України від 22.06.2011 року №703. П.26 вказаного Порядку, визначено, що для проведення державної реєстрації права власності та інших речових прав на нерухоме майно, необхідними документами є ті, що підтверджують виникнення, перехід або припинення права власності та інших речових прав на нерухоме майно: укладений в установленому законом порядку договір, свідоцтво про право власності на спадщину, свідоцтво про право власності на нерухоме майно, державний акт на право власності на земельну ділянку, рішення суду, що набрало законної сили щодо права власності та інших речових прав на нерухоме майно, та ін.документи, визначені п.27 Порядку. Згідно ст.16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового права або майнового права та інтересу, одним із способів захисту цивільних прав та інтересів може бути їх визнання. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом. Ст.41 Конституції України визначено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної та творчої діяльності. Право приватної власності набувається у порядку, визначеному Законом. Ніхто не може бути протиправно його позбавлений. Право приватної власності є непорушним. Власник майна, згідно ст.392 ЦК України може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою. За результатом розгляду даної справи судом встановлено, що в даному випадку мають місце обставини, передбачені ст.392 ЦК України, оскільки позивач, що був членом колгоспного двору і власником частини житлового будинку з господарськими будівлями і дворовими спорудами при ньому, - не може зареєструвати своє право власності на цю нерухомість у зв`язку з відсутністю правовстановлюючого документу, тому, внаслідок цього порушуються його права як власника користуватися, володіти та розпоряджатися своїм нерухомим майном, і це порушене його право потребує захисту у судовому порядку. Крім того, відповідно до ст.ст.1216, 1220, 1268ч.5 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців); спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу її відкриття. Таким чином, розглянувши спір всебічно, повно та об`єктивно на підставі вищевикладених письмових доказів, суд дійшов висновку, що право власності позивачів на вищезазначений житловий будинок з господарсько-побутовими будівлями, - підтверджується доказами, що були досліджені судом, які містяться в матеріалах справи та ніким й нічим не спростовані. Відомостей того, що задоволенням позовних вимог будуть порушені права третіх осіб, - судом не встановлено.

Outcome: approved