Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-20 00:00:00

21.10.2013 року [PERSON]. звернулась до суду з позовом до [PERSON] про надання дозволу на виїзд за межі України на строк з 01.04.2014 року по 07.02.2016 року неповнолітньої [PERSON], [INFO] у супроводі матері [PERSON], [INFO], яка буде забезпечувати проїзд, перебування за кордоном та повернення в Україну своєї доньки [PERSON], [INFO] без згоди та супроводу батька - [PERSON]. В судове засідання позивачка не з'явилась, надала до суду заяву, просила слухати справу за її відсутності, заявлені вимоги підтримала, просила про їх задоволення. В судове засідання відповідач не з'явився, надав до суду заяву про розгляд справи справу за його відсутності, позовні вимоги визнав. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] знаходилися у зареєстрованому шлюбі з 05.07.1997 р. по 12.10.2006 року. Від шлюбу мають неповнолітню дитину - дочку [PERSON], [INFO]. Після розірвання шлюбу дитина проживає разом з матір'ю, відповідач не цікавиться життям дочки, уникає спілкування з нею, не приймає участі в організації відпочинку та оздоровленні дитини, не піклується про її здоров'я, фізичний та духовний розвиток дитини. Оскільки позивачка має намір вивезти дитину за кордон на відпочинок та оздоровлення та звернулась до відповідача з проханням надати нотаріальний дозвіл на виїзд дитини. Однак через неприязнені відносини до позивача після розлучення, відповідач відмовився дати нотаріально посвідчену згоду на виїзд дитини за кордон разом з матір'ю, що суперечить інтересам дитини, позбавляє розширенню світогляду та кругозору дитини, за рахунок відпочинку в іншій країні, позитивно впливати на розвиток дитини. Згідно ст. 313 ЦК України фізична особа, яка не досягла шістнадцяти років, має право на виїзд за межі України лише за згодою батьків та їхньому супроводі. Відповідно до ст. 33 Конституції України, кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України, за винятком обмежень, які встановлюються законом. Відповідно до ч.1 ст. 3 Конвенції «Про права дитини» від 20.11.1989 року, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займається питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Також, відповідно до п. 2 ст. 4 Закону України «Про порядок виїзду з України та в'їзду в Україну громадян України», оформлення проїзного документа дитини провадиться на підставі нотаріально засвідченого клопотання батьків або законних представників батьків чи дітей у разі потреби самостійного виїзду за кордон неповнолітнього громадянина України. За відсутністю згоди одного з батьків виїзд неповнолітнього громадянина України за кордон може бути дозволено на підставі рішення суду. Крім того, проїзний документ на дитину видається органами внутрішніх справ за місцем проживання дитини та оформляється терміном на три роки або до досягнення нею 18-річного віку. Правила перетинання державного кордону громадянами України, затверджені Постановою Кабінету Міністрів України від 27.01.1995 року № 57 із змінами і доповненнями, передбачають, що перетинання державного кордону для виїзду за межі України громадянами, які не досягли 16-річного віку, здійснюються лише за згодою обох батьків (усиновлювачів) та в їх супроводі або в супроводі осіб, уповноважених ними, які на момент виїзду з України досягли 18-річного віку. Виїзд за межі України громадян, які не досягли 16-річного віку, в супроводі одного з батьків або інших осіб, уповноважених одним з батьків за нотаріально посвідченою згодою, згода другого з батьків не вимагається у разі пред'явлення рішення суду про надання дозволу на виїзд з України громадянину, який не досяг 16-річного віку, без згоди та супроводу другого з батьків. Тому, для виїзду дітей разом з одним із батьків за межі України у випадках, коли другий не дає згоди на це, необхідно також вирішувати питання не тільки про виїзд дитини без згоди батька, а й без його супроводу та визначити період (строк), на який дається дозвіл на виїзд дитини без згоди та супроводу одного із батьків. На підставі викладеного, суд вважає позовні вимоги обгрунтованими і такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі.

Outcome: approved