Jurisdiction: civil
Date: 2021-07-13 00:00:00

20 січня 2021 року до суду надійшов позов Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» (далі - АТ КБ «Приватбанк», Банк) до[PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором про надання банківських послуг № б/н від 21 грудня 2010 року у розмірі 20 749 грн 89 коп. станом на 30 листопада 2020 року. 1.Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача. [PERSON] звернулась до АТ КБ «Приватбанк» з метою отримання банківських послуг, підписала анкету-заяву № б/н від 21 грудня 2010 року. Відповідачка при підписанні анкети-заяви підтвердила свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами та правилами банківських послуг, Тарифами, які викладені на банківському сайті, складає між нею та банком договір про надання банківських послуг. Банк свої зобов`язання за договором виконав в повному обсязі - надав відповідачці можливість розпоряджатись кредитними коштами на умовах, передбачених договором та в межах встановленого кредитного ліміту. У свою чергу відповідачка [PERSON] взяті на себе зобов`язання за кредитним договором належним чином не виконувала, у зв`язку із чим станом на 30 листопада 2020 року виникла заборгованість у сумі 20 749 грн 89 коп., з яких: 18 879 грн 95 коп. заборгованість за простроченим тілом кредиту; 1 869 грн 94 коп. - заборгованість за простроченими відсотками. 2. Рух справи у суді Ухвалою судді Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 26 січня 2021 року позовну заяву залишено без руху та надано строк для усунення недоліків. Ухвалою судді Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 29 березня 2021 року відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження, розгляд справи по суті призначено на 21 квітня 2021 року, відкладено 20 травня 2021 року, 09 червня 2021 року, 14 липня 2021 року. 3. Заяви, клопотання учасників процесу та насідки їх вирішення; порядок судового розгляду. 3.1.Представник позивача в судове засідання не з`явився, до позову надано клопотання про розгляд справи за його відсутності, позов підтримує та проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідачка у судове засідання не з`явилась про час та місце слухання справи повідомлялась, причини неявки суду невідомі, клопотань про відкладення судового засідання до суду не надходило. Відповідно до частини третьої статті 128 ЦПК України судові виклики здійснюються судовими повістками про виклик. Згідно із частиною п`ятою статті 128 ЦПК України, судова повістка про виклик повинна бути вручена з таким розрахунком, щоб особи, які викликаються, мали достатньо часу для явки в суд і підготовки до участі в судовому розгляді справи, але не пізніше ніж за п`ять днів до судового засідання, а судова повістка-повідомлення завчасно. Відповідності до пункту 2 частини першої статті 131 ЦПК України, у разі відсутності заяви про зміну місця проживання або місцезнаходження судова повістка надсилається учасникам справи, які не мають офіційної електронної адреси та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, що забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, на останню відому судові адресу і вважається доставленою, навіть якщо учасник судового процесу за цією адресою більше не проживає або не знаходиться. Судові повістки про виклик до суду у цивільній справі відповідачці направлялись за її зареєстрованим місцем проживання ( [ADDRESS] ), однак повертались на адресу суду без вручення із незалежних від суду причин (арк. спр. 116, 120). Відповідно до частини першої та другої статті 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. У разі участі у справі кількох відповідачів заочний розгляд справи можливий у випадку неявки в судове засідання всіх відповідачів. Як визначено частиною четвертою статті 223 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Враховуючи, що відповідачка, належно повідомлений про дату, час і місце судового розгляду, 4 рази не прибула на виклики у судові засідання, про причини неявки суду не повідомила; правом подачі відзиву не скористалась; позивач не заперечує проти заочного розгляду справи, суд ухвалив розгляд справи здійснювати у заочному порядку на підставі наявних у ній доказів. Відповідно до вимог частини другої статті 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Згідно із статті 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Відповідно до частини першої статті 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Вимогами частини третьої статті 12, частини першої статті 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. 4. Фактичні обставини справи. [PERSON] ( [INFO] , паспорт громадянина України виданий 09 березня 1999 року, РНОКПП [NUMBER] , арк. спр. 42-43) звернулась до АТ КБ «Приватбанк» з метою отримання банківських послуг, підписала анкету-заяву № б/н від 21 грудня 2010 року. Відповідачка при підписанні анкети-заяви підтвердила свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами та правилами банківських послуг, Тарифами, які викладені на банківському сайті, складає нею та банком договір про надання банківських послуг. Банк свої зобов`язання за договором виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачці можливість розпоряджатись кредитними коштами на умовах передбачених договором та в межах встановленого кредитного ліміту. Вказані обставини позивач підтвердив копіями анкети-заяви про приєднання до Умов і Правил надання банківських послуг в КБ «ПраватБанк» від 21 грудня 2010 року (арк. спр. 15). Із розрахунку заборгованості судом установлено, що заборгованість за тілом кредиту становить 18 879 грн 95 коп., яка сформувалась станом на 01 листопада 2020 року. Станом на 01 листопада 2020 року банк нарахував 1 869 грн 94 коп. заборгованості за простроченими відсотками (арк. спр. 12). Усього, за розрахунком банку, заборгованість [PERSON] становить 20 476 грн 89 коп. 5. Висновки суду та мотиви прийнятого рішення. Відповідно до частини першої та другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). Згідно із частиною першою статті 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. За змістом статті 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. У переважній більшості випадків застосування конструкції договору приєднання його умови розроблює підприємець, в даному випадку АТ КБ «ПриватБанк». Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст статей 633, 634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений. Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно зі статтею 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Відповідно до частини першої статті 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 ЦК. Таким чином, в разі укладення договору кредитного договору проценти за користування позиченими коштами та неустойка поділяються на встановлені законом (розмір та підстави стягнення яких визначаються актами законодавства) та договірні (розмір та підстави стягнення яких визначаються сторонами в самому договорі). Відповідачка [PERSON] взяті на себе зобов`язання за кредитним договором належним чином не виконувала, в зв`язку з чим станом на 30 листопада 2020 року виникла заборгованість у сумі 20 749 грн 89 коп. Представник АТ КБ «ПриватБанк» обґрунтовуючи право вимоги до позовної заяви надав наступні докази, а саме: анкету-заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в ПриватБанку; довідку про умови кредитування з використанням кредитки «універсальна 55 днів пільгового періоду»; розрахунок заборгованості за кредитним договором; витяг з Тарифів та з Умов та правил надання банківських послуг в ПриватБанку, розміщений на сайті: https://privatbank.ua/terms/. Як установлено судом, відповідачка при підписані анкети-заяви позичальника від 21 грудня 2010 року також підписала довідку про умови кредитування з використанням кредитки «універсальна 55 днів пільгового періоду» від 21 грудня 2010 року, відповідно до якої позивачем було повідомлено відповідачку [PERSON] про встановлення відповідальності у вигляді неустойки (пені, штрафів) за порушення зобов`язання у вигляді грошової суми та її визначеного розміру, строк повернення кредиту. Надана позивачем як доказ довідку про умови кредитування з використанням кредитки «універсальна 55 днів пільгового періоду» від 21 грудня 2010 року містить особистій підпис відповідачки, що свідчить про її обізнаність про відповідальність за порушень правил та строків поверхня кредиту, а тому вимога позивача щодо нарахування процентів від простроченої суми заборгованості є обґрунтованою. За вказаних обставин, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог в повному обсязі, а саме сягнути з відповідачки на користь позивача: заборгованості за тілом кредиту у розмірі 18 879 грн 95 коп. (вісімнадцять тисяч вісімсот сімдесят дев`ять грн 95 коп.); 1 869 грн 94 коп. (одна тисяча вісімсот шістдесят дев`ять грн 94 коп.) заборгованість за простроченими відсотками. 6. Розподіл судових витрат Відповідно до частини першої статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. У зв`язку із задоволенням позовних вимог у повному обсязі, витрати по сплаті судового збору у сумі 2 102 грн 00 коп. необхідно покласти на відповідачку.

Outcome: approved