Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-05 00:00:00

21.09.2015 року [PERSON] звернулася до Слов'янського міськрайонного суду Донецької області із позовом про розірвання шлюбу з відповідачем [PERSON], обґрунтувавши свої вимоги тим, що вони з відповідачем перебувають у зареєстрованому шлюбі з 14.11.1981 року. Неповнолітніх дітей від шлюбу не мають. Протягом останніх п'яти років відповідач постійно нехтує сімейними цінностями та влаштовує скандали, в тому числі в громадських місцях та у присутності сторонніх осіб, що ображає її честь та гідність. Від постійних суперечок і скандалів погіршився її стан здоров'я, сон та працездатність, відповідач веде аморальний спосіб життя. Примирення, подальше сумісне проживання та збереження шлюбу неможливі, спору про поділ спільного майна немає. Позивач просить розірвати шлюб. В судовому засіданні позивач наполягала на задоволенні позовних вимог, прохала шлюб розірвати. Додатково вказала, що сімейні відносини припинені майже 20 років тому, відповідач фактично створив нову сім'ю, в якій і проживав. В цій сім'ї у нього є спільні з іншою жінкою двоє дітей. Представник відповідача [PERSON] позовні вимоги щодо розірвання шлюбу визнав повністю, вважав, що примирення між сторонами неможливо, але відповідач має намір в окремому провадженні вирішити спір про поділ спільного сумісного майна подружжя. Заслухавши позивача, представника відповідача, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду спору по суті, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлені наступні факти та відповідні до них правовідносини. 14 листопада 1981 року у відділі ЗАГС Слов'янського міськвиконкому був зареєстрований шлюб між [PERSON] та [PERSON] (актовий запис № 1155 від 14.11.1981 року) (а. с. 8) Від шлюбу позивач та відповідач не мають неповнолітніх дітей, шлюбні відносини між подружжям припинені, спільне господарство не ведеться, примирення неможливе. Сторони втратили повагу один до одного та сумісне життя в подальшому та збереження сім'ї є недоцільним, сімейні відносини припинені. Спір про поділ сумісного майна сторони в разі його досудового не врегулювання мають намір вирішити в окремому провадженні. Згідно зі ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи ступінь конфліктних відносин та причини припинення шлюбних відносин, суд вважає, що вживати додаткових заходів щодо примирення подружжя не доцільно, оскільки це буде суперечити моральним засадам суспільства. З'ясувавши обставини справи, з урахуванням фактичних взаємин подружжя, мотивів та причин розлучення, суд дійшов висновку про те, що позов в частині розірвання шлюбу підлягає задоволенню, оскільки почуттів взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки у родині немає, тобто морально-правові основи шлюбу відсутні, заходи щодо примирення подружжя та збереження родини не дали позитивного результату.

Outcome: approved