Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-12 00:00:00

21.03.2014 р. [PERSON] (далі Позивач) звернулася із позовом до ПСП «Імені Шевченка (далі Відповідач) про визнання договору оренди земельної ділянки (далі Договір) площею 5,5618 га, укладеного 01.11.2007 р. між ними на 10 років, який був зареєстрований 16.03.2009 р. у Великобурлуцькому районному відділі Харківської регіональної філії Державного підприємства «Центр Державного земельного кадастру при Державному комітеті України по земельних ресурсах» Харківської області за № 040968900156. Підставою про визнання недійсним договору оренди земельної ділянки Позивач вважала те що, між нею та Відповідачем не було досягнуто домовленості про строк дії договору та розмір орендної плати, а тому вона не підписувала зазначений Договір і нікому не надавала доручення на його підписання та державну реєстрацію. Зазначений договір їй не був вручений реєстраційними органами. На ксерокопіях договору та інших документах , які є в матеріалах цивільної справи, стоїть не її підпис. Про існування договору вона взнала лише 03.03.2014 р. із листа відділу Держземагенства у Великобурлуцькому районі Харківської області. Вважала, що Відповідач з 2007 р. користується належною їй земельною ділянкою без законних підстав і тому видав їй деяку плату, а не оренду плату за користування належною їй на праві власності земельною ділянкою. Позивач також просила стягнути із відповідача понесені витрати по сплаті судового збору в сумі 243 грн. 60 коп. Представник Позивача [PERSON] в судовому засіданні позов підтримав повністю і вважав, що для застосування позовної давності відсутні підстави. ПСП «Імені Шевченка» в поданих запереченнях позов не визнав, просив в його задоволенні відмовити та застосувати позовну давність. Відповідач будучи належним чином повідомленим про час і місце розгляду справи в судові засідання не з'являвся, не повідомляв суд про причини своєї неявки та не подав заяву про розгляд справи без його участі, а тому суд відповідно до вимог ст.224 ЦПК України зі згоди позивача розглядає Вислухавши пояснення сторін, дослідивши надані матеріали, суд приходить до висновку, що позов [PERSON] слід задовольнити. Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. Істотними умовами договору оренди землі відповідно до вимог ст.15 Закону України «Про оренду землі» від 6.10.1998 р. №161-VIV, який є спеціальним законом і має пріоритет перед іншими законодавчими актами, є: -об'єкт оренди (кадастровий номер, місце розташування та розмір земельної ділянки; -строк дії договору оренди; -орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, форм платежу, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальності за її несплату; - умови використання та цільове призначення земельної ділянки, яка передається в оренду; -умови збереження стану об'єкта оренди; - умови і строки передачі земельної ділянки орендарю; - умови повернення земельної ділянки орендодавцеві; - існуючі обмеження (обтяження) щодо використання земельної ділянки; -визначення сторони, яка несе ризик випадкового пошкодження або знищення об'єкта оренди чи його частини; - відповідальність сторін; - умови передачі у заставу та внесення до статутного фонду права оренди земельної ділянки; Відсутність у договорі оренди землі однієї з істотних умов, передбачених цією статтею, а також порушення вимог статей 4-6, 11, 17, 19 цього Закону є підставою для відмови в державній реєстрації договору оренди, а також для визнання договору недійсним відповідно до закону. Невід'ємною частиною договору оренди землі є: -план або схема земельної ділянки, яка передається в оренду; - кадастровий план земельної ділянки з відображенням обмежень (обтяжень) у її використанні та встановлених земельних сервітутів; -акт визначення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості); -акт приймання-передачі об'єкта оренди; - проект відведення земельної ділянки у разі його розроблення згідно із законом. Згідно ст. 57 ЦПК України Позивач повинен надати докази, а саме будь-які фактичні данні, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність, зокрема обставин, що обґрунтовують вимоги, письмові докази. Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених статтею 61 цього кодексу. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно ч.1 ст.61 ЦПК України обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі не підлягають доказуванню. Ст.792 ЦК України регулює загальні підстави оренди земельної ділянки, оскільки відповідно до вказаної статті за договором найму (оренди) земельної ділянки наймодавець зобов'язується передати наймачеві земельну ділянку на встановлений договором строк у володіння та користування за плату. Земельна ділянка може передаватись у найом разом з насадженнями, будівлями, спорудами, водоймами, які знаходяться на ній, або без них. Відносини щодо найму (оренди) земельної ділянки регулюються законом. Тобто ця стаття відсилає до спеціального законодавства. Аналогічну норму містить ст.93 ЗК України відповідно до ч.8 якої відносини, пов'язані з орендою землі, регулюються законом. Відповідно до ст. 215, 203 ЦК України, підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину вимог законодавства. Недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом. У відповідності до ст.215 ЦК України, підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною вимог, які встановлені ч.1-3, 5,6 ст.203 ЦК України. Відповідно до ст.638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони досягли згоди з усіх істотних умов договору. Згідно копії державного акту серії ХР № 145088 [PERSON] є власником земельної ділянки площею 5,5618 га, яка розташована на території Гнилицької сільської ради Великобурлуцького району Харківської області (а.с.9). Позивач [PERSON] надала суду отримані нею 03.03.2014 р. із матеріалів реєстраційної справи від відділу Держземагенства у Великобурлуцькому районі Харківської області фотокопії договору оренди земельної ділянки від 01.11.2007 р., акт визначення меж земельної ділянки в натурі, акт приймання-передачі земельної ділянки, доручення (6,8,13-14-15,18). Як пояснила [PERSON] в усіх цих документах стоїть не її підпис. У неї була попередня розмова із Відповідачем про укладення договору оренди земельної ділянки, але лише на 5 років. Вона зверталась до відповідача на яких підставах той використовує належну їй земельну ділянку, але відповіді не отримала. Відповідач не дав ніякої відповіді на письмовий запит суду про надання доказів у справі(а.с.50), а тому суд вирішує справу на підставі наявних доказів. Оскільки в момент укладення зазначеного договору оренди земельної ділянки не були вирішені істотні умови договору слід визнати недійсним договір оренди земельної ділянки площею 5,5618 га, укладений 01 листопада 2007 р. між [PERSON] та приватним сільськогосподарським підприємством «Імені Шевченка» Великобурлуцького району Харківської області, зареєстрований 16 березня 2009 р. за реєстраційним номером 040968900156 у Великобурлуцькому районному відділі Харківської регіональної філії Державного підприємства «Центр Державного земельного кадастру при Державному комітеті України по земельних ресурсах» Харківської області. У відповідності до вимог ст.88 ЦПК України із ПСП «Імені Шевченка» на користь [PERSON] слід стягнути 243 грн. 60 коп. понесених витрат по сплаті судового збору. Із наданих суду [PERSON] доказів встановлено, що їй про наявність договору оренди належної на праві власності земельної ділянки стало відомо лише 03.03.2014 р. Оскільки інші докази відсутні, то у суду немає підстав для застосування відповідно до вимог ч.3 ст.267 ЦК України до цих правовідносин позовної давності.

Outcome: approved