Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-03 00:00:00

20.09.2018 [PERSON] звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу, зареєстрованого 02 серпня 1997 року в Зуєвецькій сільській раді Миргородського району Полтавської області з [PERSON], актовий запис № 4. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що 02 серпня 1997 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем. Від шлюбу є двоє дітей, повнолітня дочка [PERSON], [INFO] та неповнолітня дочка [PERSON], [INFO]. Причинами розірвання шлюбу позивач зазначає різні погляд на шлюб та сім'ю. Шлюбні відносини припиненні близько 10 років назад. Подальше спільне проживання та збереження шлюбу не можливе. Позивач в судове засідання не з?явилася, подала заяву про розгляд справи без її участі, не заперечувала проти ухвалення заочного рішення, просила залишити прізвище «[PERSON]» (а.с. 37). Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився повторно, про місце та час розгляду справи належно повідомлений за адресою місця проживання, зареєстрованої у встановленому законом порядку відповідно до п.2 ч.7 ст.128 ЦПК України та шляхом публікації оголошення на веб-сторінці Миргородського міськрайонного суду, офіційного веб-порталу судової влади (а.с. 19,25,32). Враховуючи згоду позивача суд вважає за можливе проводити розгляд справи у відсутність відповідача на підставі наявних у справі даних та доказів, відповідно до ст.223 ч.4 ЦПК України та ухвалення заочного рішення відповідно до ст.280 ЦПК України. В зв?язку з неявкою в судове засідання сторін, відповідно до ст.247 ч.2 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши та проаналізувавши письмові докази по справі суд вважає, що заявлений позов підлягає задоволенню виходячи з наступного. Судом встановлено, що 02 серпня 1997 року позивач [PERSON] та відповідач [PERSON] зареєстрували шлюб в Зуєвецькій сільській раді Миргородського району Полтавської області, актовий запис № 4 (а.с.13. Від шлюбу є одна неповнолітня дитина, дочка [PERSON], [INFO] (а.с. 15). Позивач наполягає на задоволенні судом заявлених позовних вимог, оскільки подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б її інтересам та інтересам дитини. Відповідно до положень частини 1 статті 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Відповідно до положень статті 112 СК України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Статтею 113 СК України передбачено, що особа, яка змінила прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Оскільки позивач [PERSON] заявила, що вона бажає після розірвання шлюбу іменуватися прізвищем «[PERSON]», тому суд вважає за необхідне залишити позивачу прізвище «[PERSON]». Відповідно до пункту 1 частини 2 та частини 6 статті 141 ЦПК України стягнути із [PERSON] на користь [PERSON] 704 гривні 80 копійок судового збору сплаченого позивачем при зверненні до суду (а.с.1).

Outcome: approved