Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-10 00:00:00

1.Стислий виклад позиції позивача. 02 липня 2021 року [PERSON] звернулася до суду із позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дитини [PERSON] , [INFO] в розмірі 1/4 частини з усіх видів його доходу, щомісячно, але не менше ніж 100 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідні обставини позивач обґрунтовує тим, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 18.09.2012 року, мають спільного сина, однак відповідач в добровільному порядку відмовляється надавати матеріальну допомогу на його утримання з огляду на що, [PERSON] просить поданий позов задовольнити в повному обсязі. Представник позивача в судовому засіданні вимоги викладені у позовній заяві підтримала в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з`явився подав заяву про розгляд справи у його відсутність позовні вимоги визнав частково, погодився сплачувати аліменти в розмірі 1/4 частини всіх видів його доходу, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, в решті вимог просив відмовити. 2.Фактичні обставини встановлені судом за зміст спірних правовідносин. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебувають у зареєстрованому шлюбі з 18.09.2012 року. У сторін народився спільний син [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 18.09.2012 р. Дитина проживає разом із матір`ю [PERSON] за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується довідкою №Т-03-31232. Згідно ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Діти потребують матеріального утримання, в розмірі необхідному та достатньому для їх гармонійного розвитку. 3.Мотивована оцінка кожного аргументу наведеного учасниками справи, порушення права. Позивач, обґрунтовуючи позовні вимоги зазначила, що відповідач має можливість сплачувати аліменти в розмірі достатньому для утримання дитини. Оскільки батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття, то за наявності спору між ними щодо розміру аліментів, суд приходить до висновку, що порушуються права дітей на належні та необхідні умови їх гармонійного розвитку, що гарантоване ст.ст.180-183 СК України. 4.Норми права які застосував суд, мотиви їх застосування. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Право вибору способу стягнення аліментів надано тому із батьків з ким проживає дитина, зокрема кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі. Відповідне право передбаченеу ст.181 цього Кодексу. Згідно ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Суд, зважаючи на те, що позивач [PERSON] та відповідач [PERSON] є працездатними особами, інших утриманців не мають, а тому з урахуванням положень ст.ст.181-183 СК України вважає за необхідне визначити аліменти, які підлягають стягненню з відповідача на утримання сина [PERSON] , [INFO] в розмірі 1/4 частини всіх видів його доходу, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 02.07.2021 року і до досягнення дитиною повноліття. Розмір аліментів визначений судом буде відповідати інтересам дитини та достатнім для забезпечення її гармонійного розвитку. Позивачка просила визначити мінімальний розмір аліментів в розмірі 100 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, однак вказаний розмір носить рекомендаційний характер, у зв`язку із чим суд, зважаючи на заперечення відповідача, не вбачає підстав для задоволенні вимог в частині визначення мінімального розміру аліментів не менше 100 відсотків прожиткового мінімуму всіх видів доходу відповідача. 3.Судові витрати. Судові витрати по справі становлять 908 грн, які відповідно до ст.141 ЦПК України слід стягнути з відповідача на користь держави.

Outcome: approved