Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-10 00:00:00

20 травня 2019 року [PERSON] , в інтересах позивача [PERSON] , звернувся до суду із позовом до [PERSON] про встановлення факту, що має юридичне значення та визнання права власності на спадкове майно. В позовній заяві зазначає, що [INFO] померла [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть, серії [NUMBER] від 13.02.2002 року. Внаслідок смерті [PERSON] відкрилася спадщина. До складу спадкового майна, окрім іншого, входило право власності на земельну ділянку загальною площею 1,4362 га, що розташована на території с. Батиїв, Кустинської сільської ради Радехівського району Львівської області, згідно державного акту на право приватної власності на землю, серії ІІІ-ЛВ № 041210 від 10.03.2000 року. Крім того, до складу спадкового майна входило право власності на житловий будинок, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Даний житловий будинок належав колгоспному двору, головою якого була спадкодавець на праві особистої власності. Право власності на дане будинковолодіння належало спадкодавцю на підставі свідоцтва на право особистої власності на жилий будинок від 05.11.1990 року. Зважаючи на те, що членами колгоспного двору були [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] , то частка спадкодавця у цьому майні становить 1/3. За життя [PERSON] розпорядження на випадок своєї смерті у вигляді заповіту не робила. Не було дане майно також і об`єктом спадкового договору. Єдиними спадкоємцями, що прийняли спадщину шляхом фактичного вступу в управління та володіння спадковим майном були чоловік - [PERSON] та дочка - [PERSON] . Факт прийняття спадщини шляхом фактичного вступу в управління та володіння спадковим майном підтверджується наявністю у них оригіналів правовстановлюючих документів спадкодавця. Прийнявши спадщину після смерті [PERSON] , [PERSON] не встиг оформити право власності на успадковану ним частку в розмірі 1/6 у вказаному житловому будинку, оскільки [INFO] [PERSON] помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть, серії [NUMBER] від 12 березня 2011 року. Внаслідок смерті [PERSON] відкрилася спадщина. До складу спадкового майна, окрім іншого, входило право власності на земельну ділянку загальною площею 2,1939 га, яка розташована на території Кустинської сільської ради Радехівського району Львівської області згідно державного акту, серії ІІІ-ЛВ № 041209 від 10.03.2000 року. Крім того, до складу спадкового майна входить належна йому частка у розмірі 1/3 в житловому будинку, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Згідно довідки №256 від 17.04.2019 року [ADDRESS] була перейменована на вулицю Зарічна рішенням виконавчого комітету Кустинської сільської ради від 27.11.2003 року. Таким чином враховуючи належну та успадковану ним частки у житловому будинку, [PERSON] належить частка у житловому будинку в розмірі 1/2. За життя [PERSON] на випадок своєї смерті склав заповіт. Згідно заповіту [PERSON] все своє майно, де б воно не було із чого б воно не складалося і взагалі все те, що на день смерті йому буде належати за законом, заповів дочці [PERSON] . На даний час вищевказаний заповіт недійсним в судовому порядку не визнавався, а відтак є чинним. Єдиними спадкоємцями, що прийняли спадщину шляхом постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини є [PERSON] . Однак, нотаріус відмовляє позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на спірне нерухоме майно по причині недоведеності факту прийняття спадщини та відсутності у позивача відповідних правовстановлюючих документів на нерухоме майно. За таких обставин у позивача не залишається іншого дієвого виходу з ситуації, що наразі склалася, інакше як звернутися до суду з даним позовом з метою захисту свого невизнаного майнового права. Просить встановити факт постійного проживання [PERSON] разом із [PERSON] на час відкриття спадщини, тобто смерті останнього [INFO] . Визнати за [PERSON] в порядку спадкування після смерті [INFO] [PERSON] право власності на земельну ділянку загальною площею 2,1939 га, яка розташована на території Кустинської сільської ради Радехівського району Львівської області згідно державного акта, серії ІІІ-ЛВ № 041209 від 10.03.2000 року. Визнати за [PERSON] в порядку спадкування після смерті [INFO] [PERSON] право власності на 1/2 земельної ділянки загальною площею 1,4362 га, що розташована на території с. Батиїв Кустинської сільської ради Радехівського району Львівської області, згідно державного акту на право приватної власності на землю, серії ІІІ-ЛВ № 041210 від 10.03.2000 року. Визнати за [PERSON] в порядку спадкування після смерті [INFO] [PERSON] право власності на 1/2 житлового будинку, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . У підготовче судове засідання позивач та представник позивача з`явилися, позов підтримують повністю та просять його задоволити. Відповідач [PERSON] позовні вимоги визнала повністю, просила постановити рішення про задоволення позовних вимог. У відповідності до ч.3 ст.200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Згідно ч.4 ст.200 ЦПК України ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому ст.ст.206-207 ЦПК України. За правилами ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Дослідивши подані учасниками справи документи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що позов підлягає до задоволення, виходячи з наступних міркувань. Відповідно до вимог ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до положень ст.ст.13,19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. На підставі ст.ст.12,81,82 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Відповідно до ст.89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду встановленої сили. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Суд встановив, що [INFO] в с. Батиїв, Радехівського району Львівської області померла [PERSON] , що підтверджується Свідоцтвом про смерть, серії [NUMBER] , виданим 13 лютого 2002 року Кустинською сільською радою Радехівського району Львівської області (а.с.10). [INFO] в с. Батиїв, Радехівського району Львівської області помер [PERSON] , що підтверджується Свідоцтвом про смерть, серії [NUMBER] , виданого 12 березня 2011 року виконавчим комітетом Кустинської сільської ради Радехівського району Львівської області (а.с.18). Відповідно до свідоцтва про одруження, серії [NUMBER] , виданого 11.09.1963 року, 2 березня 1951 року відбулась державна реєстрація шлюбу між гр. [PERSON] та [PERSON] та після реєстрації шлюбу дружині присвоєно прізвище « [PERSON] » (а.с.22). Згідно свідоцтва про народження, серії [NUMBER] , виданого 11.09.1963 року, [PERSON] народилася [INFO] . Батько - [PERSON] , мати - [PERSON] (а.с.20). Відповідно до свідоцтва про укладення шлюбу, серії [NUMBER] , виданого 06.06.1981 року, 6 червня 1981 року відбулась державна реєстрація шлюбу між. гр. [PERSON] та [PERSON] та після реєстрації шлюбу дружині присвоєно прізвище « [PERSON] » (а.с.23). Згідно свідоцтва про народження, серії [NUMBER] , виданого 4.11.1987 року, Шостак [PERSON] народилася [INFO] . Батько [PERSON] , мати - [PERSON] (а.с.21). Відповідно до свідоцтва про шлюб, виданого 27.10.2007 року відділом реєстрації актів цивільного стану Кам`янка-Бузького районного управління юстиції Львівської області, 27 жовтня 2007 року відбулась державна реєстрація шлюбу між. гр. [PERSON] та [PERSON] та після реєстрації шлюбу дружині присвоєно прізвище « [PERSON] » (а.с.24). За життя [PERSON] , на випадок своєї смерті, склав заповіт, згідно якого все своє майно, де б воно не було із чого б воно не складалося і взагалі все те, що на день смерті йому буде належати за законом, заповів [PERSON] (а.с.17). Згідно Державного акту на право приватної власності на землю, серії ІІІ-ЛВ №041210, виданого 10.03.2000 року головою Радехівської райдержадміністрації на підставі розпорядження голови Радехівської райдержадміністрації від 5.05.1999 року №225 та зареєстрованого в книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №5328, вбачається, що земельна ділянка, площею 1.4362 га, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Кустинської сільської ради Радехівського району Львівської області, належала [PERSON] (а.с.11-зворот). Відповідно до Державного акту на право приватної власності на землю, серії ІІІ-ЛВ №041209, виданого 10.03.2000 року головою Радехівської райдержадміністрації на підставі розпорядження голови Радехівської райдержадміністрації від 5.05.1999 року №225 та зареєстрованого в книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №5327, вбачається, що земельна ділянка, площею 2.1939 га, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Кустинської сільської ради Радехівського району Львівської області, належала [PERSON] (а.с.19-зворот). З свідоцтва на право особистої власності на жилий будинок від 5.11.1990 року, виданим виконавчим комітетом Радехівської районної ради народних депутатів Львівської області на підставі рішення Радехівського райвиконкому №188 від 25.10.1990 року, в цілому жилий будинок з приналежними до нього будівлями та спорудами, що знаходиться в [ADDRESS] , належало колгоспному двору, головою якого була [PERSON] . Житловий будинок по [ADDRESS] , складається з житлової кімнати, коридору, кухні, кладової, загальна площа будинку 44,9 кв.м., що підтверджується відомостями в технічному паспорті від 26.09.1990 р. (а.с.12-16). Відповідно до довідки №254 від 17.04.2019 року, виданої виконкомом Кустинського старостинського округу Львівської області, [PERSON] , 1987 р.н., на день посвідчення заповіту (03.07.2006 р [INFO] ), була зареєстрована та проживала в [ADDRESS] з [PERSON] (а.с.25). З довідок №255 та 256 від 17.04.2019 року, виданих Кустинським старостинським округом Львівської області, вбачається, що [PERSON] постійно по день смерті ( [INFO] ) проживав і був зареєстрований в [ADDRESS] . В [ADDRESS] , Радехівського району Львівської області вулиця Коваля була перейменована на вулицю Зарічна рішенням виконавчого комітету Кустинської сільської ради від 27.11.2003 року (а.с.26). Згідно інформаційної довідки зі Спадкового реєстру №58005486 від 22.10.2019 року, після смерті [PERSON] , [INFO] , у спадковому реєстрі інформація відсутня (а.с.42,43). Вказані вище обставини, учасниками процесу не оспорюються та не заперечуються, а тому у відповідності до вимог ст.ст.12,229 ЦПК України дані докази визнаються судом належними, допустимими та достовірними. Відповідно до ч. 1. ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). У відповідності до ч. 1 ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно ч. 1 ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261 - 1265 цього Кодексу (спадкоємці за законом). Відповідно до положень ст.1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу. У відповідності до статті 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Прийнята спадщина визнається власністю спадкоємця з часу відкриття спадщини. Оскільки у даному випадку питання про право на спадщину не може бути вирішено в нотаріальному порядку шляхом видачі свідоцтва про право на спадщину, у зв`язку з відсутністю оригіналів правовстановлюючих документів на спадкове майно, тому це питання повинно бути вирішено у судовому порядку шляхом визнання права власності на вищевказане спадкове майно за позивачем у порядку спадкування. Окрмі цього, факт постійного проживання [PERSON] разом із [PERSON] на час відкриття спадщини, тобто смерті останнього 12 [INFO] в судовому засіданні підтвердила свідок [PERSON] , недовіряти показам якої у суду немає підстав (а.с.44). Приймаючи до уваги вищенаведене, позиції з цього приводу, викладені у Постанові Пленуму Верховного Суду України №5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», Постанові Пленуму Верховного Суду України №7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» та у листі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №24-753/0/4-13 від 16.05.2013 року, суд приходить до висновку, що позовні вимоги сторони щодо визнання права власності в порядку спадкування є законними та обґрунтованими і, відповідно такими, що підлягають до задоволення. У відповідності до вимог ст.141 ЦПК України із відповідача в користь позивача необхідно стягнути понесені ним судові витрати.

Outcome: approved