overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-13 00:00:00

20. 01. 2015 ПАТ КБ «Приватбанк» звернулося до суду з позовом до [PERSON], про стягнення заборгованості, мотивуючи тим, що внаслідок порушення відповідачем зобов'язань за кредитним договором, позивачу було нанесено збитки на суму 18796,40 грн. До судового засідання позивач не з'явився, суду надав заяву про слухання справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав, просив суд позов задовольнити. Відповідач [PERSON] до судового засідання не з'явився, хоча про час і місце судового засідання був повідомлений належним чином, шляхом розміщення оголошення в газеті «Рідне Прибужжя» редакції №33 від 13 серпня 2015 року, причину неявки не повідомив. Суд вважає за можливе ухвалити рішення про заочний розгляд справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Між Публічним акціонерним товариством Комерційний банк «Приватбанк» та фізичною особою [PERSON] було укладено кредитний договір № NKH3RX09430009 від 19.09.2006 року. Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором кредитодавець зобов'язується надати грошові кошти позичальнику в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити відсотки. Згідно статей 526, 527, 530 ЦК України, зобов'язання, які взяли сторони на себе при укладанні договору, повинні виконуватись належним чином і у встановлений строк відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України. ПАТ КБ «Приватбанк» свої зобов'язання за договором та угодою виконав в повному обсязі, а саме надав [PERSON] кредит у розмірі, встановленому договором. Відповідно до ст.ст. 629, 525, 612 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Позивач свої зобов'язання за договором виконав в повному обсязі, однак позичальник в порушення вимог ст.ст. 525, 530, 629, 1054 ЦК України взяті на себе зобов'язання за договором належним чином до сьогодні не виконав, у зв'язку з чим, на день подачі позовної заяви у відповідача існує заборгованість перед ПАТ КБ «Приватбанк» у розмірі 18796,40 грн. Не виконуючи належним чином зобов'язання за вказаним договором відповідач порушив зазначені вище норми законодавства та умови кредитного договору. За таких обставин, суд приходить до висновку, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню в повному обсязі. Окрім того, відповідно до ст. 88 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сплачений судовий збір у розмірі 243, 60 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-02 00:00:00

20.01.2015 позивач звернувся до суду з даним позовом. Посилався на те, що 07.08.2009 зареєстрував шлюб з відповідачкою та проживали однією сім'єю до березня 2013 року. Від шлюбу мають малолітнього сина [PERSON], [INFO]. Причиною припинення шлюбних стосунків вказував те, що відповідачка йому зраджує, тому просив шлюб розірвати. В судовому засіданні позивач на позові наполягав. Відповідачка, яка в установленому законом порядку повідомлена про час та місце слухання справи, в судове засідання не з'явилася і повідомлень про причини неявки від неї не надійшло, тому суд, відповідно до вимог ч.4 ст.169 ЦПК України, розглядає справу в порядку заочного провадження, зі згоди позивача, на підставі наявних у справі доказів. Вислухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони 07.08.2009 зареєстрували шлюб, про що Володимирівською селищною радою Волноваського району в книзі реєстрації шлюбів зроблено відповідний актовий запис за №35 (а.с.6) та проживали однією сім'єю до березня 2013 року. Від шлюбу мають малолітнього сина [PERSON], [INFO] (а.с.7). Причиною припинення шлюбних стосунків стало те, що вони перестали розуміти один одного, позивач наполягає на розірванні шлюбу, відповідачка своїх заперечень проти позову не надала, наданий сторонам строк для примирення результатів не дав, що свідчить про те, що подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін, що має істотне значення. На підставі ст.ст. 110-112 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-18 00:00:00

20.01.2015р. [PERSON] звернулась до суду з позовом до відповідача, в якому просить суд ухвалити рішення, яким розірвати шлюб, укладений між нею та [PERSON], зареєстрований 06.11.1993 року у Відділі ЗАГСу Франківського району м.Львова, актовий запис № 653. В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що 06.11.1993 року вона зареєструвала шлюб з [PERSON] Від спільного подружнього життя мають трьох дітей: повнолітнього [PERSON], [INFO]., повнолітню [PERSON], [INFO] та малолітню [PERSON], [INFO] На даний час шлюб існує лише формально, оскільки з квітня 2012 року вони проживають окремо та не ведуть спільного господарства. Подальше збереження сім'ї та спільне проживання суперечить її інтересам та інтересам їхніх дітей. Враховуючи вищенаведене просить позов задовольнити. Позивач [PERSON] в судовому засіданні підтримала позовні вимоги та просила позов задовольнити. Відповідач в судове засідання не з'явився з невідомих суду причин, хоча про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, що стверджується відмітками у журналі вихідної кореспонденції суду. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, згідно вимог ст.ст.169, 224 ЦПК України, на підставі наявних доказів. Заслухавши пояснення позивача, з'ясувавши взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, наявність повнолітніх та малолітніх дітей, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення, оскільки сторони не підтримують подружніх відносин, не ведуть спільного господарства та подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечило б інтересам позивача та інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи вищенаведене, оцінивши зібрані по справі докази, суд приходить до висновку, що позовна заява є обґрунтованою та підлягає до задоволення. Крім того, в силу дії ст. 88 ЦПК України з відповідача слід стягнути в користь позивача судові витрати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-02 00:00:00

20.01.2015 р. відповідач [PERSON] звернувся до суду із заявою про перегляд заочного рішення Оболонського р/с м. Києва від 25.12.2014 р. у справі за позовом [PERSON] про стягнення боргу. В обґрунтування своїх вимог заявник вказав, що 25.12.2014 р. відповідач [PERSON] не мав можливості з'явитись так як захворів. При цьому вказує, що суд прийшов до неналежного висновку, щодо стягнення із відповідача усієї заборгованості, так як відповідачем вона вже була сплачена у повному об'ємі. Тому із вищевикладених підстав просить суд скасувати заочне рішення та призначити його до нового розгляду. У судове засідання з'явилась представник позивача [PERSON], яка у категоричній формі вказала, що повної оплати боргу відповідачем не було проведено до цього часу. Також відповідачем не надано до суду жодного доказу щодо своєї хвороби, а тому потрібно відмовити у даній заяві у повному об'ємі. У відповідності до ст. 232 ЦПК України заочне рішення підлягає скасуванню, якщо судом буде встановлено, що відповідач не з'явився в судове засідання та не повідомив про причини неявки з поважних причин і докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи. Суд, дослідивши матеріали справи вважає, що заява відповідача [PERSON] не підлягає задоволенню з урахуванням того, що у своїй заяві останній не посилається на належні та допустимі докази, які мають істотне значення для правильного вирішення даної справи. Тому

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-02 00:00:00

20.01.2015 року [PERSON] звернувся в суд з вказаною позовною заявою в якій зазначив, що [INFO] померла його мати [PERSON], яка по день смерті проживала і була зареєстрована в с. Козлівка Шаргородського району Вінницької області. Після смерті матері залишилось спадкове майно, спадкоємцем по закону якої є він - [PERSON] При зверненні в нотаріальну контору з заявою про отримання свідоцтва про право на спадщину, йому було відмовлено через пропуск термінів для прийняття спадщини, встановлених ст. 1270 ЦК України. Причиною пропуску терміну звернення в державну нотаріальну контору з заявою про прийняття спадщини стала хвороба. З грудня 2008 року і по даний час він хворіє цукровим діабетом, хвороба часто загострюється, і на час прийняття спадщини він перебував на тривалому лікуванні. Просить визнати строк для прийняття спадщини пропущеним з поважних причин та визначити додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини - шість місяців. В судове засідання сторони не з'явилися, але від них поступили заяви про розгляд справи у їх відсутності. Згідно поданих заяв позивач [PERSON] позов підтримує, представник відповідача Козлівської сільської ради Шаргородського району Вінницької області [PERSON] позов визнає. За таких обставин, суд, відповідно до ухвали судді від 03.02.2015 року проводить розгляд справи у відсутності сторін без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Судом встановлено, що [INFO] померла [PERSON], яка по день смерті проживала і була зареєстрована в с. Козлівка Шаргородського району Вінницької області (а.с.10), спадкоємцем по закону якої є її син - [PERSON] (а.с.8), який вступив у фактичне управління спадщиною, але всупереч вимогам законодавства не подав у нотаріальну контору заяву про прийняття спадщини через важку хворобу (а.с.16). Даному факту відповідають спадкові правовідносини, які регулюються ст. ст. 1220, 1270, 1272 ЦК України, відповідно до яких спадщина відкривається внаслідок смерті особи. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважних причин, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини (ст. 1272 ЦК України). Оскільки судом встановлено, що строк для прийняття спадщини [PERSON] пропустив з поважних причин, тому є підстави для визначення додаткового строку для подання ним заяви про прийняття спадщини.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-03 00:00:00

20.01.2015 року [PERSON] звернувся до Голосіївського районного суду м. Києва з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позову зазначив, що 15.10.2013 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Печерського районного управління юстиції у м. Києві було зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON]. Дітей від шлюбу сторони не мають. Також зазначає, що сімейне життя між ним та відповідачем не склалося, з квітня 2014 року вони проживають окремо, а саме відповідач виїхав на проживання до Іспанії. Вказує, що збереження шлюбу не вважає можливим. Таким чином, просив розірвати шлюб, укладений між ним та відповідачем. Позивач звернувся до суду з заявою про розгляд справи за його відсутності. Відповідач надала суду заяву про розгляду справи за її відсутності. Зазначила, що позовні вимоги визнає. Дослідивши матеріали справи, з'ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, суд вважає, що позов про розірвання шлюбу підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом достовірно встановлено, що 15 жовтня 2013 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Печерського районного управління юстиції у м. Києві було зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON]. Від шлюбу сторони дітей не мають. В силу ст. 112 Сімейного Кодексу України, шлюб розривається, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхньої дитини, що мають істотне значення. Зі змісту позову вбачається, що сторони з травня 2014 року проживають окремо, відповідач виїхав за межі України на проживання до Іспанії. Згідно ч. 2 ст. 114 СК України, у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. За таких обставин, у суду немає підстав для вжиття додаткових заходів для примирення подружжя, оскільки це буде суперечити моральним засадам суспільства і інтересам одного з подружжя, а тому відповідно до ст. 112 Сімейного Кодексу України такий шлюб розривається судом.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-11 00:00:00

20.01.2015 року [PERSON] звернулась в суд з позовом до відповідача зазначивши, що з листопада 2008 року вони з відповідачем перебували у цивільному шлюбу. Від цивільного шлюбу мають неповнолітнього сина [PERSON] [INFO]. Відповідач участі у вихованні дитини не бере, коштів на його утримання добровільно не надає, дитина знаходиться на повному утриманні позивача. Угоди про добровільну сплату аліментів між ними не досягнуто. Оскільки добровільно про сплату аліментів домовитись не вдалось, вона змушена звернутись до суду,та просить стягнути з відповідача аліменти в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку, але не менше 30 % прожиткового мінімуму у місяць для дитини відповідного віку. В судове засідання позивач не з`явилася, надала письмову заяву в якій просила розглянути справу без її участі, позов підтримала в повному обсязі. В поданій суду письмовій заяві відповідач позов визнав в повному обсязі, просив розглянути справу в його відсутність. За таких обставин справу розглянуто у відсутність сторін на підставі поданих доказів. Дослідивши письмові докази та проаналізувавши їх в сукупності, судом встановлено наступне. Сторони мають спільну дитину - неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. Відповідач працездатного віку, не інвалід, має добрий стан здоров'я, працює. Відповідно до ст.180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення повноліття. Відповідно до ч.3 ст.181 СК України, аліменти присуджуються у частці від доходу, або у твердій грошовій сумі. Враховуючи, що відповідач має можливість та зобов'язаний надавати допомогу на утримання неповнолітніх дітей, тому позовна вимога позивача щодо стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини підлягає задоволенню. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-10 00:00:00

20.01.2015 року [PERSON] звернулась в суд з позовом до відповідача про розірвання шлюбу. В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що 24 жовтня 2002 року вона уклала шлюб з відповідачем - [PERSON] Від даного шлюбу дітей у них немає. Однак, сімейне життя з відповідачем не склалось. В їх стосунках неодноразово виникали конфлікти та непорозуміння, які призвели до того, що їх сім'я фактично розпалась. Вони не проживають разом останнім часом. Відповідач зловживає спиртними напоями, не бере участі в забезпеченні сім'ї, сім'я розпалась, вони втратили почуття одне до одного, стали чужими людьми. Шлюб існує лише формально. Подальше спільне життя і примирення між ними неможливі. В судовому засіданні позивач та її представник позов підтримали, покликаючись на мотиви викладені в позовній заяві. Відповідач в судове засідання повторно не з'явився з невідомих суду причин, хоча про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, що стверджується відмітками в журналі реєстрації вихідної кореспонденції суду, заперечень на позовну заяву відповідачем суду подано не було. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, згідно вимог ст.ст.169, 224 ЦПК України, на підставі наявних доказів. Заслухавши пояснення позивача та її представника, з'ясувавши дійсні обставини справи, дослідивши зібрані по справі докази суд приходить до висновку, що позовна заява підлягає до задоволення. Судом встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам як позивача, так і відповідача, оскільки сторони втратили почуття любові та поваги один до одного, останнім часом вони разом не проживають, шлюб існує формально. Згідно ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення для справи. Враховуючи вищенаведене, оцінивши зібрані по справі докази, суд приходить до висновку, що позовна заява [PERSON] є обґрунтованою та підлягає до задоволення.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-07 00:00:00

20.01.2015 року [PERSON], звернулась до суду з позовом до [PERSON], в якому просить стягнути з відповідача аліменти на її користь на утримання неповнолітніх дітей: доньки [PERSON], [INFO], та сина [PERSON], [INFO], в розмірі 1500 грн. щомісячно, до досягнення дітьми повноліття, посилаючись на те, що діти знаходяться на її утриманні та вихованні, відповідач не надає достатньої матеріальної допомоги на утримання дітей. В судовому засіданні позивачка [PERSON], позовні вимоги уточнила, тобто просить стягувати щомісячно з відповідача аліменти у розмірі 50 % від пенсії відповідача, на обох дітей до досягнення дітьми повноліття. Відповідач [PERSON], позовні вимоги визнав, не заперечував проти стягнення з нього аліментів у зазначеному розмірі, а саме у розмірі 50 % від пенсії відповідача на утримання дітей, про що надав до суду відповідну заяву. Заслухавши пояснення позивачки, відповідача та дослідивши матеріали справи, суд вважає позов обґрунтованим та підлягає задоволенню, виходячи з наступного: Відповідно до ст.180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Як встановлено в судовому засіданні, що в період шлюбу у сторін народилися діти, донька: [PERSON], [INFO], та син [PERSON], [INFO], батьком яких є [PERSON], що підтверджено відповідними свідоцтвами про народження. Являючись батьком дітей відповідач не надає достатньої матеріальної допомоги на утримання дітей, хоча згідно довідки 01.04.2015 року відповідач перебуває на обліку Головного управління ПФУ в Одеській області і отримує пенсію за вислугу років. Відповідач інших аліментних зобов'язань не має. Діти входять до складу сім'ї позивачки. Згідно п.п.2,3 ч.1,ч.2 ст.182 СК України при визначені розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у нього інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків та інші обставини які мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Враховуючи те, що між сторонами досягнуто домовленість про розмір аліментних виплат, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивачки, аліменти на утримання обох дітей в розмірі 50 % від пенсії відповідача, до досягнення дітьми повноліття, які перераховувати на особистий рахунок [PERSON], відкритий в ПАТ «Державний Ощадний банк України» - рахунок [NUMBER] (вищестояща установа банку № 10015/0456). Суд відповідно до вимог п.1 ч.1 ст.367 ЦПК України допускає негайне виконання рішення в межах суми платежу за один місяць. При вирішення питання щодо судових витрат суд керується загальними правилами ст. 88 ЦПК України і стягує з відповідача судовий збір на користь держави в сумі 243 грн. 60 коп.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-19 00:00:00

20.01.2015 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів. Мотивувала тим, що з 01.03.2013 року знаходиться у зареєстрованому шлюбі з відповідачем. [INFO] року у них народився син [PERSON], який проживає з нею, знаходиться на її утриманні. Відповідач проживає окремо, тому просила стягнути з відповідача на її користь на утримання сина аліменти в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. В судовому засіданні позивачка [PERSON] позов підтримала, наполягала на визначенні аліментів в частці від заробітку. Відповідач [PERSON] позов визнав. Погодився із необхідністю сплачувати аліменти на утримання сина [PERSON]. Зауважив, що стан його здоров'я нормальний, інших утриманців він не має, в даний час не працює. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності суд прийшов до висновку, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню. Судом встановлено, що шлюб між [PERSON] та [PERSON] був укладений 01.03.2013 року (а.с. 4). Вони є батьками сина - [PERSON], який народився [INFO] року в м. Вінниці (а.с. 5). Син [PERSON] проживає з матір'ю - [PERSON], знаходиться на її утриманні, відповідач проживає окремо від малолітнього сина і дружини, добровільно коштів на утримання сина не надає. В даний час позивачка звернулась до суду із позовом про розірвання шлюбу. Згідно ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Згідно ст. 181 Сімейного кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Згідно ст. 183 Сімейного кодексу України частка заробітку (доходу) батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. При визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини, платника аліментів, те, що відповідач інших неповнолітніх дітей на утриманні не має, в даний час не працює, але знаходиться в пошуках роботи, суд приходить до висновку, що 1/4 частка від всіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, яка буде стягуватись як аліменти на сина, буде обґрунтованою та законною. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь держави слід стягнути судовий збір, а на користь позивачки - 200 грн. витрат на правову допомогу. Відповідно до п.1 ч.1 ст. 367 ЦПК України рішення суду слід допустити до негайного виконання в межах суми аліментного платежу за 1 місяць. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-02 00:00:00

20.01.2015 року [PERSON] звернулась до суду з позовом про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, яким просить, стягнути з [PERSON] аліменти на утримання дитини: дочки [PERSON], [INFO] в розмірі 1/4частини з усіх видів заробітку до досягнення нею повноліття, посилаючись на те, що проживали однією сім'єю з відповідачем у зареєстрованому шлюбі з 27.11.2004р., від спільного проживання у них народилася дитина, батьком якоїє відповідач, що підтверджується свідоцтвом про народження дитини. Відповідач надавати матеріальну допомогу на утримання дитинив добровільному порядку не бажає, тому позивач змушений звернутися до суду. Позивачка в судове засідання не з'явилася, надала суду заяву про розгляд справи у свою відсутність, на позові наполягає. Відповідач в судове засідання не з'явився, надав суду заяву про розгляд справи у свою відсутність, проти позову не заперечує. Третя особа в судове засідання не з'явилася, про причини неявки суд не повідомила, про час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином. Оскільки відповідач позов визнав, відповідно до ст. 174 ч.4 ЦПК України, суд приймає визнання позову відповідачем, яке здійсненими судом заходами по перевірці на думку суду, не суперечить вимогам закону, позов є законним та для його задоволення маються всі законні підстави. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов слід задовольнити і відповідно до ст.180,182 Сімейного кодексу України стягнути з відповідача на утримання дочки [PERSON], [INFO] аліменти у розмірі 1/4частини з усіх видів заробітку(доходу). Судом встановлено, свідоцтвом про народження, довідкою з місця проживання, що відповідач будучи батьком дитини, матеріальної допомоги не надає. На підставі ст.180,182 Сімейного Кодексу України,

Outcome: approved