Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-04 00:00:00

1. Позивач звернувся до суду із позовом про визнання правочину недійсним, мотивуючи тим, що 28.10.2004р. між АТ «Індустріально-експортний банк» та відповідачем було укладено кредитний договір №5259, відповідно умов якого відповідач отримав кредит в розмірі 373000,00грн. В забезпечення виконання зобов'язання виконання умов вищевказаного кредитного договору, відповідачем було передано в іпотеку належний йому на праві власності житловий будинок [ADDRESS]. Відповідно до позовної заяви, рішенням Дніпровського районного суду м.Херсона від 30.06.2006р. стягнуто з відповідача на корись АТ «Індустріально-експортний банк» заборгованість за кредитним договором №5259 від 28.10.2004р. в розмірі 535109,21грн. 23.12.2010р. ухвалою Дніпровського районного суду м.Херсона замінено стягувача у виконавчому провадженні з примусового виконання рішення суду від 30.06.2006р. з АТ «Індустріально-експортний банк» на його правонаступника ТОВ «АУЗ Факторинг» у зв'язку з переходом до останнього права кредитора на підставі договору факторингу №05/09 від 30.11.2009р. Також позивач вказує, що 15.06.2011р. між АТ «Індустріально-експортний банк» та ТОВ «АУЗ Факторинг» було укладено договір про відступлення права вимоги за вищевказаним іпотечним договором від 08.11.2004р., укладеним між відповідачем та АТ «Індустріально-експортний банк». Крім того позивач зазначає, що в ході проведення виконавчих дій по примусовому виконанню рішення Дніпровського районного суду м.Херсона від 30.06.2006р., а саме під час реалізації майна боржника на аукціоні у 2012р. було з'ясовано, що в іпотечному будинку з 2007р. відповідачем були зареєстровані неповнолітні особи без дозволу іпотекодержателя, що стало підставою для відмови в реалізації будинку. У зв'язку з наведеним, просить суд визнати правочин, вчинений [PERSON] недійсним, а саме визнати недійсним дозвіл на реєстрацію осіб в іпотечному будинку загальною площею 388,8кв.м., житловою площею 174,5кв.м., який знаходиться за адресою: [ADDRESS]; стягнути відповідача понесені судові витрати. 2. Представник позивача за довіреністю Вєтров А.І. в судовому засіданні позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив позов задовольнити з підстав, вказаних в позовній заяві. 2.1. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги не визнав, просив відмовити в задоволенні позову у зв'язку з відсутністю предмета спору. Крім того зазначив, що 23.12.2010р. ТОВ «АУЗ Факторинг» став стороною виконавчого провадження замість АТ «Індустріально-експортний банк» та на цей час неповнолітні діти вже були зареєстровані в житловому будинку. Також, на момент видачі кредиту та передачі в іпотеку житлового будинку, в ньому був зареєстрований неповнолітній, про що було відомо первинному іпотекодержателю. 2.2. Представник служби у справах дітей Виконавчого комітету Дніпровської районної у м.Херсоні ради в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про причини неявки суд не сповістив. 2.3. Представник ВДВС Дніпровського РУЮ у м.Херсоні в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про причини неявки суд не сповістив. 2.4. Представник Дніпровського районного відділу у м.Херсоні управління державної міграційної служби в Херсонській області в судове засідання не з'явився, однак на адресу суду надав заяву, якою просив справу розглянути без їхньої участі. 3. Вивчивши матеріали справи, заслухавши представника позивача, відповідача суд встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини: - 08.11.2004р. між АТ «Індустріально-експортний банк» та [PERSON] було укладено договір іпотеки, відповідно умов якого, в забезпечення виконання зобов'язань, які взяла на себе приватна агрофірма [PERSON] «Поляна» по кредитному договору №5259 від 28.10.2004р. та додаткової угоди до нього від 08.11.2004р., за умовами якого позивач надав відповідачу мультивалютну кредитну лінію в розмірі 373000,00грн. зі сплатою 18% річних щомісячно у разі отримання кредиту у гривні, 16% річних щомісячно у разі отримання кредиту в доларах США зі строком виконання кредитного договору не пізніше 27.10.2005р., під іпотеку [PERSON] було передано належний йому житловий будинок з господарчими та побутовими будівлями і спорудами, загальною площею 388,8кв.м., житловою площею 174,5кв.м., який знаходиться за адресою: [ADDRESS]; - відповідно рішення Дніпровського районного суду м.Херсона від 30.06.2006р. задоволено позов акціонерного товариства «Індустріально-експортний банк» в особі філії «Херсонська дирекція» АТ «Індустріально-експортний банк», стягнуто солідарно з приватної агрофірми [PERSON] «Поляна» та [PERSON] на користь акціонерного товариства «Індустріально-експортний банк» в особі філії «Херсонська дирекція» АТ «Індустріально-експортний банк» заборгованість за кредитним договором в розмірі 535109,21грн., сплачений позивачем судовий збір у розмірі 1700грн.; - 07.09.2006р. державним виконавцем Нікішиною І.М. державної виконавчої служби у Дніпровському районі м.Херсона було відкрито виконавче провадження по примусовому виконанню виконавчого листа №2-460, виданого 31.08.2006р. Дніпровським районним судом м.Херсона про стягнення з [PERSON] 535109,21грн.на користь ХФ АТ Індексбанк, що підтверджується постановою №10-1029 про відкриття виконавчого провадження від 07.09.2006р.; - ухвалою Дніпровського районного суду м.Херсона від 23.12.2010р. замінено сторону виконавчого провадження стягувача - АТ «Індустіально-експортний банк» на Товариство з обмеженою відповідальністю «АУЗ Факторинг» по цивільній справі за позовом акціонерного товариства «Індустріально-експортний банк» в особі філії «Херсонська дирекція» АТ «Індустріально-експортний банк» до приватної агрофірми [PERSON] «Поляна», [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором; - 15.06.2011р. між ПАТ «Креді Агріколь Банк» (який є правонаступником всіх прав та обов'язків ПАТ Індустіально-експортний банк» та АТ Індустіально-експортний банк») та ТОВ «АУЗ Факторинг» було укладено договір про відступлення права вимоги за іпотечним договором від 08.11.2004р., укладеним між АТ «Індустіально-експортний банк» та [PERSON] в забезпечення зобов'язань по кредитному договору №5259 від 28.10.2004р.; - в житловому будинку [ADDRESS], 21.04.2007р. зареєстрований [PERSON], [INFO]., а 08.12.2007р. зареєстрований [PERSON], [INFO], що підтверджується відомостями домової книги; - ТОВ «АУЗ Факторинг» 11.12.2008 року зареєстровано в ЄДРПОУ, присвоєно ідентифікаційний код юридичної особи - 36303279, що підтверджується випискою з ЄДРПОУ серії АА №152100 від 10.07.2012р. 4. Відповідно до ст.16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: визнання права; визнання правочину недійсним; припинення дії, яка порушує право; відновлення становища, яке існувало до порушення; примусове виконання обов'язку в натурі; зміна правовідношення; припинення правовідношення; відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; відшкодування моральної (немайнової) шкоди; визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. Відповідно до ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених ст.61 ЦПК України. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ч.4 ст.29 ЦК України, місцем проживання фізичної особи, яка не досягла десяти років, є місце проживання її батьків (усиновлювачів) або одного з них, з ким вона проживає, опікуна або місцезнаходження навчального закладу чи закладу охорони здоров'я, в якому вона проживає. Відповідно до ст.202 ЦК України, правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Відповідно до ст.215 ЦК України, підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою-третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається. Відповідно до п.3 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 18.12.2009р. № 14 «Про судове рішення у цивільній справі», відповідно до положень ст.ст.10,11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи в межах заявлених позивачем вимог та зазначених і доведених ним обставин. 5. Враховуючи вищевказане, суд приходить до висновку, що позовні вимоги про визнання правочину, вчиненого відповідачем недійсним, а саме визнання недійсним дозволу на реєстрацію осіб в іпотечному будинку, який знаходиться за адресою [ADDRESS] не підлягають задоволенню, оскільки доводи позивача про те, що надання вищевказаного дозволу на реєстрацію неповнолітніх в іпотечному будинку є перешкодою для реалізації майна боржника та примусового виконання рішення суду не обґрунтовані і не підтверджені належними доказами. Крім того, поняття правочину визначено в статті 202 ЦК України, а положення про визнання недійсним правочину закріплено статтею 215 ЦК України, яка передбачає, що недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин), тобто дозвіл на реєстрацію не є правочином, у зв'язку з чим, відсутній предмет позову. Так, вирішуючи спір в межах заявлених позовних вимог та зазначених ним обставин, суд вважає, що підстави для його задоволення відсутні. Враховуючи положення ст.88 ЦПК України суд прийшов до висновку про залишення судових витрат за позивачем. 6.

Outcome: dismissed