Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-28 00:00:00

19 січня 2021 року до суду звернувся [PERSON] із позовом про звільнення майна з-під арешту, який обґрунтовує тим, що він є власником нерухомого майна, але у зв`язку з тим, що у Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна міститься запис про арешт належного йому майна, він не може розпорядитися ним, що порушує його право власності. З 02.09.2010 р. [PERSON] зареєстрований та фактично постійно мешкає за адресою: [ADDRESS] . В даній квартирі ніхто, окрім позивача не зареєстрований та не проживає, що підтверджується довідкою про склад сім`ї. Цю квартиру позивач придбав 11.10.2002 року, що підтверджується договором купівлі-продажу, зареєстрованого в реєстрі за № 879. 08.10.2002 року постановою державного виконання Дудник Л.Б. на виконання рішення суду від 12.07.2002 року про стягнення заборгованості з [PERSON] накладений арешт на квартиру позивача. 24.10.2005 року ухвалою Сватівського районного суду Луганської області скасовано арешт на квартиру позивача, але вона не виконано та не взято до уваги через те, що неможливо ідентифікувати який саме арешт скасований цією постановою. З інформаційної довідки державного реєстру речових прав на нерухоме майно № 228896111 від 21.10.2020 року позивачеві стало відомо, що у Єдиному реєстрі заборон та відчуження об`єктів нерухомого майна зареєстроване обтяження у вигляді арешту нерухомого майна, реєстраційний номер обтяження № 2742346. Обтяження зареєстровано на підставі постанови без номера від 29.12.2004 року Сватівського ВДВС. 21.10.2020 року позивач звернувся до Сватівського ВДВС ГТУЮ у Луганській області з заявою про зняття арешту нерухомого майна, за реєстраційним номером обтяження № 2742346, але йому було відмовлено, у зв`язку з тим, що за даними спец розділу Автоматизованої системи виконавчих проваджень у відділі не було виявлено жодного виконавчого провадження де б боржником виступав [PERSON] . Зняти арешт не є можливим через те, що не вдається ідентифікувати за яким виконавчим провадженням арештоване нерухоме майно. Підтвердити факт перебування виконавчих документів на виконанні про стягнення заборгованості з [PERSON] не можливо, оскільки журнал вхідної та вихідної кореспонденції знищено у зв`язку з надзвичайною ситуацією. На запит Перша Сватівська державна нотаріальна контора повідомила, що на зберіганні документи, які стали підставою для внесення запису до реєстру про накладення арешту на нерухоме майно за № 2742346 - відсутні. Інформація про особу, в інтересах якої накладався арешт на майно [PERSON] та був внесений запис про обтяження майна - також відсутня. Таким чином, обтяження майна у вигляді арешту, накладеного на майно позивача порушує його права як власника та перешкоджає вільному повноцінному здійсненню права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Просить суд зняти арешт з нерухомого майна, що належить [PERSON] , р.н.о.к.п.п. [NUMBER] , накладений на підставі постанови б/н від 29.12.2004 року Сватівського ВДВС, скасувати запис в Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна реєстраційний номер обтяження № 2742346. Позивач [PERSON] та його представник - адвокат Пономаренко Н.М. в судовому засіданні на позові наполягали та просять його задовольнити з підстав, зазначених у ньому. Представник відповідача в судове засідання не з`явився, надав суду заяву, в якій зазначила, що просить вказану цивільну справу розглянути без його участі та прийняти рішення по справі на розсуд суду (а.с.41). Суд, заслухавши позивача та його представника, вивчивши надані суду документи та матеріали, всебічно і повно з`ясувавши усі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, що мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню за наступних підстав. В ході розгляду справи та дослідження судом доказів були встановлені наступні факти та відповідні ним правовідносини. Позивач [PERSON] є власником квартири [ADDRESS] , про що в матеріали справи надано договір купівлі - продажу від 11 жовтня 2002 року та Витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності (а.с.8,9). Відповідно до довідки про склад сім`ї, виданої Сватівською міською радою 02 листопада 2020 року за № 7470, у вказаній квартирі зареєстрований лише позивач [PERSON] (а.с.7). 08 жовтня 2002 року постановою державного виконавця Дудник Л.Б. на виконання рішення суду від 12 липня 2002 року про стягнення заборгованості з [PERSON] накладений арешт на квартиру позивача. Ухвалою Сватівського районного суду Луганської області було скасовано арешт на квартиру (а.с.14). Однак, як пояснила в судовому засіданні представник позивача адвокат Пономаренко Н.М. вказану ухвалу не виконано та не взято до уваги через те, що неможливо ідентифікувати який саме арешт скасований цією ухвалою. Відповідно до Інформаційної довідки державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна за № 228896111 вбачається, що у Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна зареєстроване обтяження у вигляді арешту нерухомого майна, реєстраційний номер обтяження № 2742346, яке зареєстроване на підставі постанови без номера від 29 грудня 2004 року Сватівського ВДВС (а.с.10). 21 жовтня 2020 року позивач звернувся до Сватівського відділу ДВС Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) із заявою про зняття арешту нерухомого майна реєстраційний номер обтяження № 2742346 (а.с.11). На своє звернення позивач отримав відповідь від 02 листопада 2020 року № 18659, згідно якої за даними спецрозділу Автоматизованої системи виконавчих проваджень, сформованої за [PERSON] , у відділі не було виявлено жодного виконавчого провадження, де б боржником виступав [PERSON] , а отже не було виявлено постанов про арешт нерухомого майна, які б відповідали реєстраційному номеру 2742234. Зняти арешт за вказаним реєстраційним номером неможливо, через те, що не вдається ідентифікувати за якими виконавчими провадженнями арештоване нерухоме майно та чи виконано воно фактично. Підтвердити факт перебування виконавчих документів про стягнення заборгованості з [PERSON] та надати більш детальну інформацію, або копії документів немає можливості, оскільки журнали вхідної та вихідної кореспонденції знищено у зв`язку з надзвичайною ситуацією, що склалася в ніч з 29.10.2015 на 30.10.2015 в результаті пожежі, вибухів та неконтрольованим розльотом боєприпасів на території складів ракетно - артилерійського озброєння Збройних Сил України сектор «А» та було втрачено номенклатурні справи (архів) за період з 1999 по 2014 роки Сватівського районного управління юстиції (а.с.43-44). Таким чином, отримати документ - Постанову без номера Сватівського ВДВС від 29.12.2004 про накладення арешту та встановити, на підставі якого виконавчого документа вона була винесена - неможливо, як і визначити коло сторін виконавчого провадження, в рамках якого були здійснені ці виконавчі дії. Згідно Інформації з Єдиного реєстру боржників інформація про боржника [PERSON] - відсутня (а.с.16). Також на адвокатський запит 09 грудня 2020 року завідувачем Першою Сватівською державною нотаріальною конторою була надана інформація, згідно якої повідомлено, що на зберіганні документи, які стали підставою для внесення запису до реєстру про накладення арешту на нерухоме майно реєстраційний номер обтяження № 2742346 у Першій Сватівській державній нотаріальній конторі - відсутні. Інформація про особу, в інтересах якої накладався арешт на майно [PERSON] та був внесений запис про обтяження майна у Першій Сватівській Державній нотаріальній конторі - відсутня (а.с.42). Про відсутність боргових зобов`язань позивача у зв`язку з якими можливе накладення арешту свідчить також довідка від 02.11.2020, яка видана АТ КБ «Приватбанк», згідно якої [PERSON] станом на 02.11.2020 не має заборгованості перед АТ КБ «Приватбанк» (а.с.15). Відповідно до ч. 2 ст. 30 ЦПК України, позови про зняття арешту з майна пред`являються за місцем знаходження цього майна або основної його частини. Стаття 16 ЦК України передбачає, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способом захисту цивільних прав та інтересів можуть бути також припинення дії, яка порушує право; відновлення становища, яке існувало до порушення; припинення правовідношення. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом чи судом у визначених законом випадках. Відповідно до ст. ст. 316, 317, 319 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Власник володіє, користується та розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений в його здійсненні. Статтею 391 ЦК України передбачено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Також, статтею 41 Конституції України та статтею 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналась 17.07.1997 відповідно до Закону України «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції», закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд учиняти щодо свого будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Відповідно до вимог ч.ч.1,2 ст. 56 Закону України «При виконавче провадження», арешт майна (коштів) боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Арешт на майно (кошти) боржника накладається виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна (коштів) боржника або про опис та арешт майна (коштів) боржника. Відповідно до ч.ч.1,2 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження» особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. В разі набрання законної сили судовим рішенням про зняття арешту з майна боржника, арешт з такого майна знімається згідно з постановою виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини. В разі виявлення порушення порядку накладення арешту, встановленого цим Законом, арешт з майна боржника знімається згідно з постановою начальника відповідного відділу державної виконавчої служби, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець. Позивач має право володіти, користуватися та розпоряджатися своїм майном на свій розсуд, однак не може цього робити через наявність обтяження на належне йому майно. Виходячи з вищевикладеного, на час звернення із заявою до суду за наявності арешту (обтяження,) накладеного на майно позивача, порушується його право власності, внаслідок чого він позбавлений змоги в повному обсязі користуватися та розпоряджатися своїм майном на власний розсуд, підстав для продовження обтяження на майно суд не вбачає, а тому право позивача підлягає судовому захисту у заявлений ним спосіб шляхом звільнення майна з-під арешту, оскільки суду не надано відомостей щодо необхідності продовження накладеного арешту на майно позивача, або ж наявності стосовно нього виконавчого провадження, в якому він є боржником. Оцінюючи усі докази, досліджені в ході судового засідання в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню в повному обсязі. На підставі викладеного,

Outcome: approved