Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-27 00:00:00

1.Хрипун [PERSON] звернувся в суд з позовом до сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю « Лукім»я » про визнання договору оренди землі недійсним. Позов обгрунтував тим, що має в приватній власності земельну ділянку площею 3, 36 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва місцезнаходженням якої є територія Лукімської сільської ради, Оржицького району, Полтавської області. Раніше він здавав вищезазначену земельну ділянку в оренду сільськогосподарському товариству з обмеженою відповідальністю « Лукім»я « і строк дії цих договорів сплинув. Ніяких договорів оренди з відповідачем ним більше не укладалося. Влітку 2015 року він отримав договір оренди землі від 20.05.2013 року, зареєстрований реєстраційною службою Оржицького районного управління юстиції Полтавської області укладений з СТОВ « Лукім»я « на п»ять років. Він даного договору не укладав, підпис в ньому йому не належить, невідома особа виконала його підпис. Крім того, з ним не погоджувався розмір орендної плати. Згідно ч. 1 ст. 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов»язків. Згідно ст. 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним. Його звернення щодо реєстрації припинення оспорюваного договору директор СТОВ « Лукім»я « залишив без розгляду та відповіді. Судом досліджено наступні докази по справі. Згідно Державного акту серії Р2 № 618288 на право приватної власності на землю [PERSON] належить на праві приватної власності земельна ділянка площею 3, 36 га на території Лукімської сільської ради для ведення товарного сільськогосподарського виробництва зареєстрований Лукімською сільською радою 21.12.2001 року за № 297. Згідно договору оренди землі від 20.05.2013 року зазначено, що [PERSON] надає СТОВ « Лукім»я » в строкове платне користування земельну ділянку сільськогосподарського призначення площею 3, 36 га, що розташована на території Лукімської сільської ради, Оржицького району, Полтавської області, строком на 5 років. Згідно письмового доказу висновку експерта від 10.02.2016 року № 232 підпис від імені [PERSON] в графі « Орендодавець « в договорі оренди землі між [PERSON] та СТОВ « Лукім»я « від 20.05.2013 року, виконаний не [PERSON], а іншою особою. Згідно витягу з кримінального провадження № 12015170280000315 по заяві [PERSON] 12 .11.2015 року внесено відомості про те, що невідома особа підробила підпис [PERSON] в договорі оренди земельної ділянки укладений між СТОВ « Лукім»я « та [PERSON] Згідно довіреності від 14.08.2013 року [PERSON] уповноважив [PERSON] бути його представником. Згідно Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та поземельної книги за [PERSON] зареєстровано 15.08.2013 року згідно Державного акту серії Р2 № 618288 право приватної власності на земельну ділянку площею 3, 36 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва ( кадастровий номер 5323683600:00:009:0162 ) та 19.08.2013 року зареєстровано речове право оренди за СТОВ « Лукім»я « терміном на п»ять років. Згідно пояснень свідка [PERSON] вона без належної на те довіреності підписала договір оренди землі від 20.05.2013 року між [PERSON] та СТОВ « Лукім»я «. Згідно довідки СТОВ « Лукім»я « від 02.2016 року ( число не вказано ) № 7, виписки з картки рахунку, виписки з відомості на видачу натуроплати, накладної та видаткового касового ордеру [PERSON] протягом 2013 2015 років нараховувалася та виплачувалася орендна плата згідно договору оренди землі від 20.05.2013 року. 2. [PERSON] звернувся в суд з позовом до сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю « Лукім»я » про визнання додаткової угоди до договору оренди землі недійсною. Позов обгрунтував тим, що має в приватній власності земельну ділянку площею 3, 46 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва місцезнаходженням якої є територія Лукімської сільської ради, Оржицького району, Полтавської області. Раніше він здавав вищезазначену земельну ділянку в оренду сільськогосподарському товариству з обмеженою відповідальністю « Лукім»я « і строк дії цих договорів сплинув. Ніяких договорів оренди з відповідачем ним більше не укладалося. Влітку 2015 року він отримав додаткову угоду до договору оренди землі від 04.02.2008 року, зареєстровану у Відділі Держкомзему в Оржицькому районі 27.09.2012 року за № 532368364004079 укладену з СТОВ « Лукім»я «, яка збільшувала строк дії укладеного ним договору до 31.12.2017 року. Він дану додаткову угоду до договору оренди не укладав, підпис в ній йому не належить, невідома особа виконала його підпис. Крім того, з ним не погоджувався розмір орендної плати. Згідно ч. 1 ст. 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов»язків. Згідно ст. 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним. Його звернення щодо реєстрації припинення оспорюваного договору директор СТОВ « Лукім»я « залишив без розгляду та відповіді. Судом досліджено наступні докази по справі. Згідно Державного акту серії Р2 № 618049 на право приватної власності на землю [PERSON] належить на праві приватної власності земельна ділянка площею 3, 46 га на території Лукімської сільської ради для ведення товарного сільськогосподарського виробництва зареєстрований Лукімською сільською радою 05.12.2001 року за № 2. Згідно додаткової угоди від 28.05.2012 року до договору оренди землі від 04.02.2008 року зазначено, що [PERSON] та СТОВ « Лукім»я » домовилися внести зміни до договору оренди землі від 04.02.2008 року, зокрема виклали п. 8 договору оренди землі в наступній редакції: договір укладено строком до 31.12.2017 року. Додаткова угода зареєстрована 27.09.2012 року у Відділі Держкомзему у Оржицькому районі Полтавської області за № 532368364004079. Згідно письмового доказу висновку експерта від 10.02.2016 року № 232 підпис від імені [PERSON] в графі « Орендодавець « в додатковій угоді до договору оренди землі між зареєстрованого за № 040855900009 від 04.02.08 між [PERSON] та СТОВ « Лукім»я « від 28.05.2012 року, виконаний не [PERSON], а іншою особою. Згідно витягу з кримінального провадження № 12015170280000312 по заяві [PERSON] 12 .11.2015 року внесено відомості про те, що невідома особа підробила підпис [PERSON] в додатковій угоді до договору оренди земельної ділянки укладений між СТОВ « Лукім»я « та [PERSON] Згідно оглянутої в судовому засіданні поземельної книги за [PERSON] зареєстровано речове право оренди за СТОВ « Лукім»я « терміном на п»ять років стосовно земельної ділянки площею 3, 46 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва ( кадастровий номер 5323683600:00:010:0002 ), що належить [PERSON] на праві приватної власності згідно Державного акту серії Р2 № 618049. Згідно довідки СТОВ « Лукім»я « від 22.02.2016 року № 1, виписки з картки рахунку, виписки з відомості на видачу натуроплати, накладної та видаткового касового ордеру [PERSON] протягом 2012 2015 років нараховувалася та виплачувалася орендна плата по земельній ділянці з кадастровим номером 5323683600:00:010:0002. 3. [PERSON] звернувся в суд з позовом до сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю « Лукім»я » про визнання договору оренди землі недійсним. Позов обгрунтував тим, що має в приватній власності земельну ділянку площею 3, 37 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва місцезнаходженням якої є територія Лукімської сільської ради, Оржицького району, Полтавської області. Раніше він здавав вищезазначену земельну ділянку в оренду сільськогосподарському товариству з обмеженою відповідальністю « Лукім»я « і строк дії цих договорів сплинув. Ніяких договорів оренди з відповідачем ним більше не укладалося. Влітку 2015 року він отримав договір оренди землі від 20.05.2013 року, зареєстрований реєстраційною службою Оржицького районного управління юстиції Полтавської області укладений з СТОВ « Лукім»я « на п»ять років. Він даного договору не укладав, підпис в ньому йому не належить, невідома особа виконала його підпис. Крім того, з ним не погоджувався розмір орендної плати. Згідно ч. 1 ст. 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов»язків. Згідно ст. 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним. Його звернення щодо реєстрації припинення оспорюваного договору директор СТОВ « Лукім»я « залишив без розгляду та відповіді. Судом досліджено наступні докази по справі. Згідно Державного акту серії Р2 № 618290 на право приватної власності на землю [PERSON] належить на праві приватної власності земельна ділянка площею 3, 37 га на території Лукімської сільської ради для ведення товарного сільськогосподарського виробництва зареєстрований Лукімською сільською радою 21.12.2001 року за № 299. Згідно договору оренди землі від 20.05.2013 року зазначено, що [PERSON] надає СТОВ « Лукім»я » в строкове платне користування земельну ділянку сільськогосподарського призначення площею 3, 37 га, що розташована на території Лукімської сільської ради, Оржицького району, Полтавської області, строком на 5 років. Договір не зареєстрований. Згідно письмового доказу висновку експерта від 10.02.2016 року № 232 підпис від імені [PERSON] в графі « Орендодавець « в договорі оренди землі між [PERSON] та СТОВ « Лукім»я « від 20.05.2013 року, виконаний не [PERSON], а іншою особою. Згідно витягу з кримінального провадження № 12015170280000311 по заяві [PERSON] від 12.11.2015 року внесено відомості про те, що невідома особа підробила підпис [PERSON] в договорі оренди земельної ділянки укладений між СТОВ « Лукім»я « та [PERSON] Згідно довіреності від 14.08.2013 року [PERSON] уповноважив [PERSON] бути його представником. Згідно Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно за [PERSON] зареєстровано 19.08.2013 року згідно Державного акту серії Р2 № 618290 право приватної власності на земельну ділянку площею 3, 37 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва ( кадастровий номер 5323683600:00:009:0164 ) та 19.08.2013 року зареєстровано речове право оренди за СТОВ « Лукім»я « терміном на п»ять років. Згідно пояснень свідка [PERSON] вона без належної на те довіреності підписала договір оренди землі між [PERSON] та СТОВ « Лукім»я « від 20.05.2013 року. Згідно довідки СТОВ « Лукім»я « від 22.02.2016 року ( без номера ), виписки з картки рахунку, виписки з відомості на видачу натуроплати, накладної та видаткового касового ордеру [PERSON] протягом 2012 2015 років нараховувалася та виплачувалася орендна плата по земельній ділянці з кадастровим номером 5323683600:00:009:0164. 4. [PERSON] звернулася в суд з позовом до сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю « Лукім»я » про визнання договору оренди землі недійсним. Позов обгрунтувала тим, що має в приватній власності земельну ділянку площею 3, 36 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва місцезнаходженням якої є територія Лукімської сільської ради, Оржицького району, Полтавської області. Раніше вона здавала вищезазначену земельну ділянку в оренду сільськогосподарському товариству з обмеженою відповідальністю « Лукім»я « і строк дії цих договорів сплинув. Ніяких договорів оренди з відповідачем нею більше не укладалося. Влітку 2015 року вона отримала договір оренди землі від 20.05.2013 року, зареєстрований реєстраційною службою Оржицького районного управління юстиції Полтавської області укладений з СТОВ « Лукім»я « на п»ять років. Вона даного договору не укладала, підпис в ньому їй не належить, невідома особа виконала його підпис. Крім того, з нею не погоджувався розмір орендної плати. Згідно ч. 1 ст. 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов»язків. Згідно ст. 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним. Її звернення щодо реєстрації припинення оспорюваного договору директор СТОВ « Лукім»я « залишив без розгляду та відповіді. Судом досліджено наступні докази по справі. Згідно Державного акту серії Р2 № 618289 на право приватної власності на землю [PERSON] належить на праві приватної власності земельна ділянка площею 3, 36 га на території Лукімської сільської ради для ведення товарного сільськогосподарського виробництва зареєстрований Лукімською сільською радою 21.12.2001 року за № 298. Згідно договору оренди землі від 20.05.2013 року зазначено, що [PERSON] надає СТОВ « Лукім»я » в строкове платне користування земельну ділянку сільськогосподарського призначення площею 3, 36 га, що розташована на території Лукімської сільської ради, Оржицького району, Полтавської області, строком на 5 років. Договір не зареєстрований. Згідно письмового доказу висновку експерта від 10.02.2016 року № 232 підпис від імені [PERSON] в графі « Орендодавець « в договорі оренди землі між [PERSON] та СТОВ « Лукім»я « від 20.05.2013 року, виконаний не [PERSON], а іншою особою. Згідно витягу з кримінального провадження № 12015170280000310 по заяві [PERSON] від 12.11.2015 року внесено відомості про те, що невідома особа підробила підпис [PERSON] в договорі оренди земельної ділянки укладений між СТОВ « Лукім»я « та [PERSON] Згідно довіреності від 14.08.2013 року [PERSON] уповноважила [PERSON] бути її представником. Згідно Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно за [PERSON] зареєстровано 19.08.2013 року згідно Державного акту серії Р2 № 618289 право приватної власності на земельну ділянку площею 3, 36 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва ( кадастровий номер 5323683600:00:009:0163 ) та 19.08.2013 року зареєстровано речове право оренди за СТОВ « Лукім»я « терміном на п»ять років. Згідно пояснень свідка [PERSON] вона без належної на те довіреності підписала договір оренди землі між [PERSON] та СТОВ « Лукім»я « від 20.05.2013 року. Згідно довідки СТОВ « Лукім»я « від 22.02.2016 року ( без номера ), виписки з картки рахунку, виписки з відомості на видачу натуроплати, накладної та видаткового касового ордеру [PERSON] протягом 2012 2015 років нараховувалася та виплачувалася орендна плата по земельній ділянці з кадастровим номером 5323683600:00:009:0163. 5. [PERSON] звернувся в суд з позовом до сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю « Лукім»я » про визнання додаткової угоди до договору оренди землі недійсною. Позов обгрунтував тим, що має в приватній власності земельну ділянку площею 3, 75 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва місцезнаходженням якої є територія Лукімської сільської ради, Оржицького району, Полтавської області. Раніше він здавав вищезазначену земельну ділянку в оренду сільськогосподарському товариству з обмеженою відповідальністю « Лукім»я « і строк дії цих договорів сплинув. Ніяких договорів оренди з відповідачем ним більше не укладалося. Влітку 2015 року він отримав додаткову угоду від 25.07.2012 року до договору оренди землі від 25.03.2008 року, зареєстровану у Відділі Держкомзему у Оржицькому районі 20.11.2012 року за № 532368364004996 укладену з СТОВ « Лукім»я «, яка збільшувала строк дії укладеного ним договору до 31.12.2017 року. Він дану додаткову угоду до договору оренди не укладав, підпис в ній йому не належить, невідома особа виконала його підпис. Крім того, з ним не погоджувався розмір орендної плати. Згідно ч. 1 ст. 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов»язків. Згідно ст. 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним. Його звернення щодо реєстрації припинення оспорюваного договору директор СТОВ « Лукім»я « залишив без розгляду та відповіді. Судом досліджено наступні докази по справі. Згідно Державного акту серії Р2 № 621073 на право приватної власності на землю [PERSON] належить на праві приватної власності земельна ділянка площею 3, 75 га на території Лукімської сільської ради для ведення товарного сільськогосподарського виробництва зареєстрований Лукімською сільською радою 24.12.2001 року за № 596. Згідно додаткової угоди від 25.07.2012 року до договору оренди землі від 25.03.2008 року зазначено, що [PERSON] та СТОВ « Лукім»я » домовилися внести зміни до договору оренди землі від 25.03.2008 року, зокрема виклали п. 8 договору оренди землі в наступній редакції: договір укладено строком до 31.12.2017 року. Додаткова угода зареєстрована 20.11.2012 року у Відділі Держкомзему у Оржицькому районі Полтавської області за № 532368364004996. Згідно письмового доказу висновку експерта від 10.02.2016 року № 213 підпис від імені [PERSON] в графі « Орендодавець « в додатковій угоді до договору оренди землі зареєстрованого за № 040855900332 від 25.03.08 виконаний не [PERSON], а іншою особою. Згідно витягу з кримінального провадження № 12015170280000370 по заяві [PERSON] від 23.12.2015 року внесено відомості про те, що невідома особа підробила підпис [PERSON] в додатковій угоді до договору оренди земельної ділянки укладений між СТОВ « Лукім»я « та [PERSON] 6. [PERSON] звернулася в суд з позовом до сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю « Лукім»я » про визнання додаткової угоди до договору оренди землі недійсною. Позов обгрунтувала тим, що має в приватній власності земельну ділянку площею 6, 60 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва місцезнаходженням якої є територія Лукімської сільської ради, Оржицького району, Полтавської області. Раніше вона здавала вищезазначену земельну ділянку в оренду сільськогосподарському товариству з обмеженою відповідальністю « Лукім»я « і строк дії цих договорів сплинув. Ніяких договорів оренди з відповідачем нею більше не укладалося. Влітку 2015 року вона отримала додаткову угоду від 18.05.2012 року до договору оренди землі від 28.03.2008 року, зареєстровану у Відділі Держкомзему у Оржицькому районі 27.09.2012 року за № 532368364004089 укладену з СТОВ « Лукім»я «, яка збільшувала строк дії укладеного ним договору до 31.12.2017 року. Вона дану додаткову угоду до договору оренди не укладала, підпис в ній їй не належить, невідома особа виконала її підпис. Крім того, з нею не погоджувався розмір орендної плати. Згідно ч. 1 ст. 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов»язків. Згідно ст. 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним. Її звернення щодо реєстрації припинення оспорюваного договору директор СТОВ « Лукім»я « залишив без розгляду та відповіді. Судом досліджено наступні докази по справі. Згідно Державного акту серії Р2 № 621067 на право приватної власності на землю [PERSON] належить на праві приватної власності земельна ділянка площею 6, 60 га на території Лукімської сільської ради для ведення товарного сільськогосподарського виробництва зареєстрований Лукімською сільською радою 24.12.2001 року за № 589 - 590. Згідно додаткової угоди від 18.05.2012 року до договору оренди землі від 28.03.2008 року зазначено, що [PERSON] та СТОВ « Лукім»я » домовилися внести зміни до договору оренди землі від 28.03.2008 року, зокрема виклали п. 8 договору оренди землі в наступній редакції: договір укладено строком до 31.12.2017 року. Додаткова угода зареєстрована 27.09.2012 року у Відділі Держкомзему у Оржицькому районі Полтавської області за № 532368364004089. Згідно письмового доказу висновку експерта від 10.02.2016 року № 213 підпис від імені [PERSON] в графі « Орендодавець « в додатковій угоді до договору оренди землі зареєстрованого за № 040855900407 від 08.03.08 виконаний не [PERSON], а іншою особою. Згідно витягу з кримінального провадження № 12015170280000367 по заяві [PERSON] від 23.12.2015 року внесено відомості про те, що невідома особа підробила підпис [PERSON] в додатковій угоді до договору оренди земельної ділянки укладений між СТОВ « Лукім»я « та [PERSON] Згідно довідки СТОВ « Лукім»я « від 22.02.2016 року, виписки з картки рахунку, виписки з відомості на видачу натуроплати, накладної та видаткового касового ордеру [PERSON] протягом 2012 2015 років нараховувалася та виплачувалася орендна плата по земельній ділянці з кадастровим номером 5323683600:00:003:0007. 7. [PERSON] звернулася в суд з позовом до сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю « Лукім»я » про розірвання договору оренди землі. Позов обгрунтувала тим, що має в приватній власності земельну ділянку площею 7, 24 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва місцезнаходженням якої є територія Лукімської сільської ради, Оржицького району, Полтавської області. СТОВ « Лукім»я « та вона 06.02.2007 року уклала строком на п»ять років договір оренди зазначеної земельної ділянки, який був зареєстрований 21.02.2008 року в Оржицькому виїзному офісі ПР ФДП ЦДЗ за № 040855900120. Відповідно ст. 21 Закону України « Про оренду землі «, орендна плата за землю це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою згідно з договором оренди землі. Згідно п. 9 Договору оренди землі від 06.02.2007 року орендна плата вноситься орендарем у розмірі 1, 5 % грошової оцінки земельної ділянки: 1393 грн 74 коп. Додатковою угодою від 30.05.2012 року до договору оренди землі, зареєстрованої у Відділі Держкомзему у Оржицькому районі Полтавської області 27.09.2012 року за № 532368364004032 термін дії договору продовжено до 31.12.2017 року. Також відповідно до п. 1.2. додаткової угоди до п. 9 Договору оренди землі внесено наступні зміни: « орендна плата за користування земельною ділянкою встановлюється за погодженням сторін у розмірі 3 % від нормативної грошової оцінки земельної ділянки, що в грошовому виразі складає 3176, 87 грн за один повний рік користування земельною ділянкою. Обчислення розміру орендної плати здійснюється з урахуванням індексації. Дана додаткова угода, що збільшує термін дії Договору оренди землі від 06.02.2007 року стосується належної їй на праві приватної власності земельної ділянки площею 3, 36 га місцезнаходженням якої є територія Лукімської сільської ради, Оржицького району, Полтавської області. Тобто строк дії договору оренди землі, укладений стосовно земельної ділянки площею 7, 24 га продовжує додаткова угода, яка стосується земельної ділянки площею 3, 36 га. СТОВ « Лукім»я « є орендарем за договором від 06.02.2007 року земельної ділянки площею 7, 24 га, але в той же час орендна плата за даним договором згідно додаткової угоди від 30.05.2012 року, зареєстрованої у Відділі Держкомзему у Оржицькому районі Полтавської області 27.09.2012 року за № 532368364004032 сплачується лише за 3, 36 га. Крім того, зазначений у додатковій угоді розмір орендної плати не сплачується належним чином та в повному обсязі, адже орендар видає орендну плату переважно у вигляді сільськогосподарської продукції ціни на яку є явно завищеними, а строки видачі орендної плати не відповідають визначеним у договорі. Відповідно п. 36 Договору оренди землі від 06.02.2007 року дія договору припиняється шляхом його розірвання за рішенням суду на вимогу однієї із сторін внаслідок невиконання другою стороною обов»язків, передбачених договором. Вважає, що свої обов»язки за орендним зобов»язанням СТОВ « Лукім»я « не виконує, тому договір підлягає припиненню шляхом його розірвання. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того на що вона розраховувала при укладенні договору. За взаємною згодою припинити дію договору оренди землі від 06.02.2007 року неможливо, оскільки її письмове звернення від 11.09.2015 року директор СТОВ « Лукім»я « залишив без розгляду та відповіді. Судом досліджено наступні докази по справі. Згідно Державного акту серії Р2 № 621007 на право приватної власності на землю, зареєстрованого Лукімською сільською радою 21.12.2001 року [PERSON] належить на праві приватної власності земельна ділянка площею 3, 36 га на території Лукімської сільської ради для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Згідно договору оренди землі від 06.02.2007 року зазначено, що [PERSON] надає СТОВ « Лукім»я » в строкове платне користування земельну ділянку сільськогосподарського призначення площею 7, 24 га, що розташована на території Лукімської сільської ради, Оржицького району, Полтавської області, строком на 5 років. Договір, згідно оглянутої в судовому засіданні поземельної книги, зареєстрований в Оржицькому виїзному офісі ПРФДП ЦДЗК 21.02.2008 року за № 040855900120. Згідно довідки СТОВ « Лукім»я « від 22.02.2016 року ( без номера ) та виписки з картки рахунку [PERSON] протягом 2012 2015 років нараховувалася та виплачувалася орендна плата по земельній ділянці з кадастровим номером 5323683600:00:006:0014 та по земельній ділянці з кадастровим номером 5323683600:00:012:0202. Згідно додаткової угоди від 30.05.2012 року до договору оренди землі зареєстрованого за № 040855900120 від 21.02.08 щодо земельної ділянки кадастровим номером 5323683600:00:006:0014 пункти 8 та 9 викладені в наступній редакції: « п. 8. Договір укладено строком до 31.12.2017 року «, « п. 9. Орендна плата за користування земельною ділянкою встановлюється за погодженням сторін у розмірі 3 % від нормативної грошової оцінки земельної ділянки, що в грошовому виразі складає 3176, 87 грн за один повний рік користування земельною ділянкою. Обчислення розміру орендної плати здійснюється з урахуванням індексації «. Також вказаною додатковою угодою договір доповнено пунктом 19.1 в наступній редакції: « Передача у заставу та внесення до статутного фонду права оренди земельної ділянки в період дії цього договору не допускається «. Згідно додаткової угоди від 30.05.2012 року до договору оренди землі зареєстрованого за № 040855900120 від 21.02.08 щодо земельної ділянки кадастровим номером 5323683600:00:012:0202 пункти 8 та 9 викладені в наступній редакції: « п. 8. Договір укладено строком до 31.12.2017 року «, « п. 9. Орендна плата за користування земельною ділянкою встановлюється за погодженням сторін у розмірі 3 % від нормативної грошової оцінки земельної ділянки, що в грошовому виразі складає 3176, 87 грн за один повний рік користування земельною ділянкою. Обчислення розміру орендної плати здійснюється з урахуванням індексації «. Також вказаною додатковою угодою договір доповнено пунктом 19.1 в наступній редакції: « Передача у заставу та внесення до статутного фонду права оренди земельної ділянки в період дії цього договору не допускається «. Згідно заяв позивачів, направлених 22.09.2015 року та 24.09.2015 року СТОВ « Лукім»я «, поштових конвертів та квитанцій позивачі пропонували СТОВ « Лукім»я « зареєструвати припинення права оренди землі на належні їм земельні ділянки. Представник позивачів в судове засідання з»явилася, надала пояснення згідно мотивів викладених в позовах. Представник відповідача в судове засідання з»явилася, на позови заперечила з мотивів відсутності підстав для розірвання договору оренди землі та визнання недійсними договорів оренди землі та додаткових угод до договорів оренди землі. Відносно відсутності підстав для розірвання договору пояснила, що орендна плата сплачувалася належним чином. З приводу недійсності договорів оренди землі пояснила, що позивачі погодилися на продовження договірних відносин про що свідчить отримання ними орендної плати та наявність довіреностей на представництво їх інтересів. Крім того, вважає, що позивачі пропустили строк позовної давності за позовами про визнання недійсними додаткових угод до договорів оренди землі. Письмову заяву з цього приводу не подала, усну заяву не конкретизувала, а саме не зазначила які саме позивачі пропустили строк позовної давності, по яких договорах, коли саме вони дізналися про порушення свого права, не спростувала твердження позивачів про те, що вони дізналися про порушення свого права влітку 2015 року і т. ін. Представник третьої особи в судове засідання з»явився, надав для огляду поземельні книги. З приводу вирішення спору пояснень не надав, поклався на думку суду. На підставі зазначених доказів, які суд визнає допустимими і належними, судом встановлені наступні обставини справи та відповідні їм правовідносини. 1.Хрипун [PERSON] має в приватній власності земельну ділянку площею 3, 36 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва кадастровий номер 5323683600:00:009:0162 місцезнаходженням якої є територія Лукімської сільської ради, Оржицького району, Полтавської області. Влітку 2015 року [PERSON] дізнався про порушення свого права щодо земельної ділянки, отримавши договір оренди землі від 20.05.2013 року, зареєстрований реєстраційною службою Оржицького районного управління юстиції Полтавської області 19.08.2013 року та укладений з СТОВ « Лукім»я « на п»ять років. [PERSON] даного договору не укладав, підпис в ньому йому не належить. Договір підписано [PERSON] без належних на те повноважень. Крім того, з [PERSON] не погоджувався розмір орендної плати. [PERSON] 22.09.2015 року направив СТОВ « Лукім»я « поштою звернення щодо реєстрації припинення зазначеного договору, яке залишено без розгляду та відповіді. [PERSON] протягом 2013 2015 років СТОВ « Лукім»я « нараховувалася та виплачувалася орендна плата згідно договору оренди землі від 20.05.2013 року. 2.Бейцун [PERSON] має в приватній власності земельну ділянку площею 3, 46 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва кадастровий номер 5323683600:00:010:0002 місцезнаходженням якої є територія Лукімської сільської ради, Оржицького району, Полтавської області. Влітку 2015 року [PERSON] дізнався про порушення свого права щодо земельної ділянки, отримавши додаткову угоду від 28.05.2012 року до договору оренди землі від 04.02.2008 року, зареєстровану у Відділі Держкомзему у Оржицькому районі Полтавської області 27.09.2012 року за № 532368364004079, якою продовжено строк дії договору до 31.12.2017 року. [PERSON] дану додаткову угоду до договору оренди землі не укладав, підпис в ньому йому не належить, особа, яка виконала його підпис не встановлена. На підписання додаткової угоди [PERSON] нікого не уповноважував. Крім того, з [PERSON] не погоджувався розмір орендної плати. [PERSON] 22.09.2015 року направив СТОВ « Лукім»я « поштою звернення щодо реєстрації припинення зазначеної додаткової угоди до договору, яке залишено без розгляду та відповіді. [PERSON] протягом 2012 2015 років СТОВ « Лукім»я « нараховувалася та виплачувалася орендна плата по земельній ділянці з кадастровим номером 5323683600:00:010:0002. 3.Хрипун [PERSON] має в приватній власності земельну ділянку площею 3, 37 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва кадастровий номер 5323683600:00:009:0164 місцезнаходженням якої є територія Лукімської сільської ради, Оржицького району, Полтавської області. Влітку 2015 року [PERSON] дізнався про порушення свого права щодо земельної ділянки, отримавши договір оренди землі від 20.05.2013 року, зареєстрований реєстраційною службою Оржицького районного управління юстиції Полтавської області 19.08.2013 року та укладений з СТОВ « Лукім»я « на п»ять років. [PERSON] даного договору не укладав, підпис в ньому йому не належить. Договір підписано [PERSON] без належних на те повноважень. Крім того, з [PERSON] не погоджувався розмір орендної плати. [PERSON] 24.09.2015 року направив СТОВ « Лукім»я « поштою звернення щодо реєстрації припинення зазначеного договору, яке залишено без розгляду та відповіді. [PERSON] протягом 2012 2015 років СТОВ « Лукім»я « нараховувалася та виплачувалася орендна плата по земельній ділянці з кадастровим номером 5323683600:00:009:0164. 4.Хрипун [PERSON] має в приватній власності земельну ділянку площею 3, 36 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва кадастровий номер 5323683600:00:009:0163 місцезнаходженням якої є територія Лукімської сільської ради, Оржицького району, Полтавської області. Влітку 2015 року [PERSON] дізналася про порушення свого права щодо земельної ділянки, отримавши договір оренди землі від 20.05.2013 року, зареєстрований реєстраційною службою Оржицького районного управління юстиції Полтавської області 19.08.2013 року та укладений з СТОВ « Лукім»я « на п»ять років. [PERSON] даного договору не укладала, підпис в ньому їй не належить. Договір підписано [PERSON] без належних на те повноважень. Крім того, з [PERSON] не погоджувався розмір орендної плати. [PERSON] 24.09.2015 року направила СТОВ « Лукім»я « поштою звернення щодо реєстрації припинення зазначеного договору, яке залишено без розгляду та відповіді. [PERSON] протягом 2012 2015 років СТОВ « Лукім»я « нараховувалася та виплачувалася орендна плата по земельній ділянці з кадастровим номером 5323683600:00:009:0163. [PERSON] має в приватній власності земельну ділянку площею 3, 75 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва кадастровий номер 5323683600:00:003:0013 місцезнаходженням якої є територія Лукімської сільської ради, Оржицького району, Полтавської області. Влітку 2015 року [PERSON] дізнався про порушення свого права щодо земельної ділянки, отримавши додаткову угоду від 25.07.2012 року до договору оренди землі від 25.03.2008 року, зареєстровану у Відділі Держкомзему у Оржицькому районі Полтавської області 20.11.2012 року за № 532368364004996, якою продовжено строк дії договору оренди землі до 31.12.2017 року. [PERSON] дану додаткову угоду до договору оренди землі не укладав, підпис в ньому йому не належить, особа, яка виконала його підпис не встановлена. На підписання додаткової угоди [PERSON] нікого не уповноважував. Крім того, з [PERSON] не погоджувався розмір орендної плати. [PERSON] 24.09.2015 року направив СТОВ « Лукім»я « поштою звернення щодо реєстрації припинення зазначеної додаткової угоди до договору, яке залишено без розгляду та відповіді. Будь-яких доказів виплати орендної плати за спірною додатковою угодою сторонами суду не надано та про поважність причин ненадання не заявлено. 6.Фепа [PERSON] має в приватній власності земельну ділянку площею 6, 60 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва кадастровий номер 5323683600:00:003:0007 місцезнаходженням якої є територія Лукімської сільської ради, Оржицького району, Полтавської області. Влітку 2015 року [PERSON] дізналася про порушення свого права щодо земельної ділянки, отримаши додаткову угоду від 18.05.2012 року до договору оренди землі від 28.03.2008 року, зареєстровану у Відділі Держкомзему у Оржицькому районі Полтавської області 27.09.2012 року за № 532368364004089, якою продовжено строк дії договору до 31.12.2017 року. [PERSON] дану додаткову угоду до договору оренди землі не укладала, підпис в ній їй не належить, особа, яка виконала його підпис не встановлена. На підписання додаткової угоди [PERSON] нікого не уповноважувала. Крім того, з [PERSON] не погоджувався розмір орендної плати. [PERSON] 22.09.2015 року направила СТОВ « Лукім»я « поштою звернення щодо реєстрації припинення зазначеної додаткової угоди до договору, яке залишено без розгляду та відповіді. [PERSON] протягом 2012 2015 років СТОВ « Лукім»я « нараховувалася та виплачувалася орендна плата по земельній ділянці з кадастровим номером 5323683600:00:003:0007. 7.Дрипан [PERSON] має в приватній власності земельну ділянку площею 3, 36 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва місцезнаходженням якої є територія Лукімської сільської ради, Оржицького району, Полтавської області. СТОВ « Лукім»я « та [PERSON] 06.02.2007 року уклали строком на п»ять років договір оренди земельної ділянки площею 7, 24 га, який був зареєстрований 21.02.2008 року в Оржицькому виїзному офісі ПР ФДП ЦДЗ за № 040855900120 про що свідчить запис в поземельній книзі наданій третьою особою в судове засідання. Оригінал Державного акту на землю та спірного договору суду не надано та про поважність причин ненадання не заявлено. Також відсутні докази належності [PERSON] іншої земельної ділянки. З огляду на надані сторонами докази неможливо встановити всі обставини щодо передачі земельних ділянок в оренду СТОВ « Лукім»я « згідно договору оренди землі від 06.02.2007 року. Однак, наявність договірних відносин сторони не заперечують. Згідно п. 9 Договору оренди землі від 06.02.2007 року орендна плата вноситься орендарем у розмірі 1, 5 % грошової оцінки земельної ділянки: 1393 грн 74 коп. Додатковою угодою від 30.05.2012 року до договору оренди землі від 06.02.2007 року, зареєстрованої у Відділі Держкомзему у Оржицькому районі Полтавської області 27.09.2012 року за № 532368364004032 термін дії договору оренди земельної ділянки кадастровим номером 5323683600:00:006:0014 продовжено до 31.12.2017 року. Також відповідно до п. 1.2. додаткової угоди до п. 9 Договору оренди землі внесено наступні зміни: « орендна плата за користування земельною ділянкою встановлюється за погодженням сторін у розмірі 3 % від нормативної грошової оцінки земельної ділянки, що в грошовому виразі складає 3176, 87 грн за один повний рік користування земельною ділянкою. Обчислення розміру орендної плати здійснюється з урахуванням індексації. Додатковою угодою від 30.05.2012 року до договору оренди землі від 06.02.2007 року, зареєстрованої у Відділі Держкомзему у Оржицькому районі Полтавської області 27.09.2012 року за № 532368364004016 термін дії договору оренди земельної ділянки кадастровим номером 5323683600:00:012:0202 продовжено до 31.12.2017 року. Також відповідно до п. 1.2. додаткової угоди до п. 9 Договору оренди землі внесено наступні зміни: « орендна плата за користування земельною ділянкою встановлюється за погодженням сторін у розмірі 3 % від нормативної грошової оцінки земельної ділянки, що в грошовому виразі складає 3176, 87 грн за один повний рік користування земельною ділянкою. Обчислення розміру орендної плати здійснюється з урахуванням індексації. Отже, СТОВ « Лукім»я « є орендарем за договором від 06.02.2007 року земельної ділянки площею 7, 24 га. СТОВ « Лукім»я « сплачує [PERSON] орендну плату за даним договором та згідно додаткових угод від 30.05.2012 року належним чином та в повному розмірі про що свідчать докази не спростовані позивачем, а саме: довідка СТОВ « Лукім»я « від 22.02.2016 року та картки рахунку. Незначні ( на три доби ) порушення строків видачі орендної плати відносно неповної частини орендної плати не є істотним порушенням умов договору оренди землі. СТОВ « Лукім»я « свої обов»язки за орендним зобов»язанням виконує, тому договір розірванню не підлягає. Встановлена судом зазначена обставина відповідає правовій позиції Верховного Суду України ( постанови від 02.07.2014 року у справах № 6-47цс14, № 6-71цс14, № 6-77цс14, постанова від 21.01.2015 року у справі № 6-215цс14, постанова від 04.02.2015 року у справі № 6-23цс14 та інші ). Встановлені обставини по справі регулюються наступними нормативно-правовими актами. Згідно ст. 15 ЦК України 1. Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. 2. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Згідно ч. 1 статті 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Згідно частин 1 5 статті 203 ЦК України: 1.Зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. 2. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. 3. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. 4. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом. 5. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним. Згідно ч. 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Згідно ч. 1 ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені\~частинами першою третьою, п»ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Згідно ч. 1 ст. 216 ЦК України недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов'язані з його недійсністю. Згідно ст. 237 ЦК України: 1. Представництвом є правовідношення, в якому одна сторона (представник) зобов'язана або має право вчинити правочин від імені другої сторони, яку вона представляє. 2. Не є представником особа, яка хоч і діє в чужих інтересах, але від власного імені, а також особа, уповноважена на ведення переговорів щодо можливих у майбутньому правочинів. 3. Представництво виникає на підставі договору, закону, акта органу юридичної особи та з інших підстав, встановлених актами цивільного законодавства. Згідно ст. 238 ЦК України: 1. Представник може бути уповноважений на вчинення лише тих правочинів, право на вчинення яких має особа, яку він представляє. 2. Представник не може вчиняти правочин, який відповідно до його змісту може бути вчинений лише особисто тією особою, яку він представляє. 3. Представник не може вчиняти правочин від імені особи, яку він представляє, у своїх інтересах або в інтересах іншої особи, представником якої він одночасно є, за винятком комерційного представництва, а також щодо інших осіб, встановлених законом. Згідно ч. 1 ст. 244 ЦК України представництво, яке грунтується на договорі, може здійснюватися за довіреністю. Згідно ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Згідно ч. 1 ст. 627 ЦК України відповідно до\~статті 6\~цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Згідно ч. 1 ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Згідно ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами. Згідно ч. 1 та ч. 2 ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Згідно ч. 2 ст. 651 ЦК України договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Згідно статті 1 Закону України « Про оренду землі « оренда землі - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності. Згідно статті 13 Закону України « Про оренду землі « договір оренди землі це договір, за яким орендодавець зобов»язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов»язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства. Згідно ч. 1 статті 14 Закону України « Про оренду землі « договір оренди землі укладається у письмовій формі і за бажанням однієї із сторін може бути посвідчений нотаріально. Згідно частини 1 статті 16 Закону України « Про оренду землі « укладення договору оренди земельної ділянки із земель приватної власності здійснюється за згодою орендодавця та особи, яка згідно із законом вправі набувати право оренди на таку земельну ділянку. Згідно ст. 21 Закону України « Про оренду землі «, орендна плата за землю це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою згідно з договором оренди землі. Згідно ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів. Згідно ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов»язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.\~ Суд приймає рішення на підставі тих доказів, які були надані суду. Про наявність інших доказів та про труднощі у їх витребуванні сторони суду не заявляли. Крім того, судом на підставі доказів та враховуюче зазначені норми Закону встановлено наступне. 1.Стосовно відсутності вільного волевиявлення позивачів при укладенні спірних договорів оренди землі в частині визнання їх недійсними. З огляду на встановлені обставини справи та чинне законодавство підписи сторін є одним із обов»язкових реквізитів договору, які саме повинні засвідчувати вільне волевиявлення сторін на укладання договору на певних узгоджених між ними умовах. Посилання представника відповідача на ту обставину, що позивачі [PERSON], [PERSON] та [PERSON] видали 14.08.2013 року гр. [PERSON] довіреності на представництво їх інтересів не є доказом їх вільного волевиявлення при укладенні договорів оренди землі від 20.05.2013 року з огляду на те, що вказані довіреності були видані після підписання гр. [PERSON] спірних договорів оренди землі. Отже, на момент укладення спірних договорів в [PERSON] не було довіреностей ( не було повноважень на укладання договорів ) від [PERSON], [PERSON] та [PERSON], необхідність якої передбачена ч. 1 ст. 244 ЦК України. Згідно ст. 237 ЦК України\~представництвом є правовідношення, в якому одна сторона зобов'язана або має право вчинити правочин від імені другої сторони, яку вона представляє. Представник має право діяти від імені і за рахунок особи, яку він представляє. Повноваження, надані представнику, на підставі довіреності, повинні виконуватися у відповідності до змісту цієї довіреності та у її межах. Відповідно до\~ст. 238 ЦК України\~представник може бути уповноважений на вчинення лише тих правочинів, право на вчинення яких має особа, яку він представляє. Судом встановлено і сторонами не заперечується, що\~договори оренди земельних ділянок від 20.05.2013 року [PERSON], [PERSON] та [PERSON] не підписували, довіреність на ім'я [PERSON] на час підписання договорів оренди ними не видавалась. При цьому позивачам стало відомо про наявність спірних договорів лише влітку 2015 року. Відповідно до ч. 3\~ст. 203 ЦК України\~волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Згідно з частинами 1, 3 ст. 215 підставою недійсності правочину є недодержання в\~\~момент вчинення\~\~правочину\~\~стороною\~\~(сторонами) вимог,\~\~які встановлені частинами 1 - 3, 5 і 6\~ст. 203 цього Кодексу. Якщо\~\~недійсність\~\~правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована\~\~особа\~\~заперечує\~\~його дійсність на підставах,\~\~встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин). Пунктом 8 постанови Пленуму Верховного Суду України від 06.11.2009 року № 9 « Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними « визначено, що відповідно до ч. 1 ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання стороною ( сторонами ) вимог, які встановлені статтею 203 ЦК України, саме на момент вчинення правочину. Частиною 1 ст. 218 ЦК України\~передбачено, що заперечення однією із сторін факту вчинення правочину або оспорювання окремих його частин може доводитися письмовими доказами, засобами аудіо-, відеозапису та іншими доказами. Рішення суду не може грунтуватися на свідченнях свідків. \~\~\~\~Пунктом 27\~постанови Пленуму Верховного Суду України від 12.06.2009 року № 2 « Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції\~судам роз'яснено, що виходячи зі змісту\~ст. 59 ЦПК України\~та з урахуванням положень ч. 1 ст.\~218 ЦК України, не може стверджуватися показаннями свідків наявність правовідносин, що виникають з правочинів, для яких законом установлено письмову форму. Також, виходячи із вимог ч. 1\~ст. 241 ЦК України, за якою правочин, вчинений представником з перевищенням повноважень, створює змінює, припиняє цивільні права та обов'язки особи, яку він представляє,\~лише у разі наступного схвалення правочину цією особою. Разом з тим схвалити можна\~дії представника, який діяв за дорученням і перевищив повноваження, а в даному випадку [PERSON], [PERSON] та [PERSON] доручення на час підписання спірних договорів оренди взагалі не видавали. У зв'язку з цим, оскільки позивачі [PERSON], [PERSON] та [PERSON] не надавали [PERSON] повноважень, то стверджувати про схвалення ними її дій, яка діяла за відсутності повноважень, немає правових підстав. Зазначені висновки суду відповідають практиці Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ ( ухвали від 10.02.2016 року по справах № 6-32203ск15, № 6-31295ск15 та інші ). Крім того, слід зазначити, що за змістом ст. ст. 18, 20 Закону України від 6 жовтня 1998 р. № 161-XIV «Про оренду землі» (у редакції, яка була чинною на момент виникнення спірних правовідносин) договір оренди землі підлягає державній реєстрації, якщо такий договір укладений. Після державної реєстрації укладеного договору оренди землі він набирає чинності. Частиною першою ст. 638 ЦК України передбачено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Отже, сторони договору, дійшовши згоди щодо істотних умов договору оренди землі, скріплюють його своїми підписами, що і є моментом укладення договору. Разом із тим цивільні права та обов'язки, на досягнення яких спрямоване волевиявлення сторін договору оренди, набуваються після відповідної державної реєстрації. У момент державної реєстрації набирає чинності (набуває юридичної сили) договір, укладення якого вже відбулося, і така реєстрація не може змінювати моменту укладання договору. (постанова Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України від 19 лютого 2014 р. у справі № 6-162цс13). 2.Стосовно посилання представника відповідача на порушення позивачами строку позовної давності. Згідно ч. 1 ст. 261 ЦК України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. За змістом цієї норми Закону початок перебігу позовної давності збігається з моментом виникнення в заінтересованої особи права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд. Судом встановлено, що позивачі дізналися про порушення свого права, тобто про наявність спірних договорів оренди, лише влітку 2015 року, що в розумінні ч. 1 ст. 261 ЦК України є моментом початку перебігу строку позовної давності. Посилання представника відповідача на те, що позивачі отримували орендну плату за користування землею з 2012 року і отже знали, на думку представника відповідача, про дату укладення спірних договорів оренди та додаткових угод до договорів оренди землі, суд визнає таким, що суперечить ст. 261 ЦК України. Зазначена позиція суду відповідає правовій позиції Верховного Суду України визначеній постановою від 22.04.2015 року у справі № 6-48цс15. Також при цьому суд зазначає, що відповідачем не доведено обставини отримання орендної плати позивачем [PERSON] взагалі та не доведено отримання орендної плати позивачем [PERSON] у 2012 році. Крім того, суд зазначає, що [PERSON], [PERSON] та [PERSON] не могли отримувати орендну плату за 2012 рік, адже договори були складені 20.05.2013 року. Також представник відповідача не надала суду належно обґрунтованої письмової заяви з зазначенням дати коли, на думку представника відповідача, позивачі дізналися про порушення свого права та належних для цього обґрунтувань. Не пояснила представник відповідача цього і в усному порядку. Отримання позивачами грошових коштів не є доказом того, що позивачі дізналися про дату укладення договору, його зміст, щодо якої земельної ділянки і т. ін. Крім того, оцінюючи надані відповідачем довідки про отримання позивачами орендної плати суд приходить до висновку, що довідки не доводять обставини в частині пропуску строку позовної давності з наступних мотивів. Як вбачається з наданих представником відповідача довідок позивачі, крім [PERSON], отримували орендну плату за фактичне користування земельними ділянками. В той же час належні письмові докази того, що позивачам виплачувалася орендна плата за договірними відносинами, саме на підставі спірних і не будь-яких інших договорів, відсутні. За таких обставин позови про визнання недійсними договорів оренди землі та додаткових угод до договорів оренди землі підлягають задоволенню, а в позові щодо розірвання договору оренди землі від 06.02.2007 року слід відмовити. Відповідач має сплатити судові витрати у вигляді сплати судового збору на користь позивачів відповідно до задоволених позовних вимог.

Outcome: approved