overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-12 00:00:00

20 липня 2018 року позивачка звернулась до суду із позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання малолітнього [PERSON], [INFO], посилаючись на те, що відповідач, будучи батьком дитини в добровільному порядку матеріальну допомогу на її утримання не надає, хоча відповідно до вимог ст.180 СК України зобов'язаний утримувати дитину до досягнення нею повноліття. З огляду на викладене, позивач згідно уточнень до позовної заяви просить її вимоги задовольнити та стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини в розмірі 1/3 частини всіх видів його доходу, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи із дня звернення до суду і до досягнення дитиною повноліття. Позивач в судовому засідання позовні вимоги підтримала. Відповідач в судовому засіданні позов визнав. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, з наступних підстав. Як встановлено в судовому засіданні, [PERSON] та [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі. Під час шлюбу у сторін народилася дитина [PERSON], [INFO]. Відповідні обставини підтверджуються рішенням про розірвання шлюбу, копією свідоцтва про народження дитини. Відповідач, будучи батьком дитини відповідно до вимог ст.180 СК України зобов'язаний її утримувати до досягнення нею повноліття. Ст.183 СК України передбачено, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, що визначено ч.2 ст.182 СК України. Судом при винесенні рішення враховуються обставини визначені ч.1 ст.182 СК України, зокрема, що малолітня дитина проживає разом із позивачкою, перебуває на її повному утриманні, потребує належного утримання в розмірі достатньому для її гармонійного розвитку, що відповідач, інших утриманців не має. Відповідно до п.1 ч.1 ст. 430 ЦПК України суд вважає за необхідне допустити негайне виконання рішення у межах суми платежу за один місяць. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача необхідно стягнути судовий збір на користь держави, оскільки позивач при зверненні до суду була звільнена від його сплати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-01 00:00:00

20 липня 2020 року [PERSON] звернувся до Рівненського міського суду із позовом до [PERSON] , в якому просить розірвати шлюб з [PERSON] , мотивуючи тим, що відносини в сім`ї не склалися, сторони припинили спільне проживання, сім`я фактично розпалася. Від шлюбу мають трьох неповнолітніх дітей [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Позивач в судове засідання не з`явився, подав суду заяву про розгляд справи у його відсутність, в якій вказав, що позовні вимоги підтримує та просить суд їх задовольнити. Відповідач у судове засідання не з`явилась, представник відповідача подав суду заяву, в якій вказав, що відповідач позовні вимоги визнає повністю та не заперечує проти їх задоволення, справу просить розглядати у його відсутність, та відсутність відповідачки. Суд дослідивши наявні в матеріалах справи докази вважає, що позов слід задовольнити з наступних підстав. Відповідно до свідоцтва про шлюб, виданого Відділом реєстрації актів цивільного стану Рівненського міського управління юстиції,\~05 грудня 2008 року, серії [NUMBER] , [PERSON] та [PERSON] ( після заключення шлюбу [PERSON] ) зареєстрували шлюб 05 грудня 2008 року, актовий запис №2053. Згідно з ч.3\~ст.105 СК України\~шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до\~ст.110 СК України. Стаття 112 СК України\~передбачає, що суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя та постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно зі\~ст. 24 СК України\~шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.\~ Частинами 3, 4\~ст. 56 СК України\~передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Суд вважає, що на даний час спільне проживання сторін стало не можливим і збереження шлюбу суперечить їх інтересам, тобто фактично шлюб не існує, а тому його слід розірвати. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-16 00:00:00

20 липня 2020 року [PERSON] звернулась до Святошинського районного суду м.Києва з вимогою розірвати укладений між нею та [PERSON] шлюб, що був зареєстрований 07 липня 1995 року Відділом реєстрації актів громадянського стану Ленінградського району міста Києва про що було зроблено відповідний актовий запис № 633. Відповідач надав до суду заяву у якій позовні вимоги визнає повністю. Врахувавши доводи позивача та вивчивши надані письмові докази у сукупності, суд дійшов висновку, що заявлений позов є законним, обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню в повному обсязі з наступних підстав. Згідно ч. 3 ст. 105 Сімейного кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Згідно зі ст. 112 СК України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебувають у зареєстрованому шлюбі з 07 липня 1995 року про що відділом реєстрації актів громадянського стану Ленінградського району міста Києва складено актовий запис № 633 та видано відповідне свідоцтво (а.с. 4). За таких обставин, повідомлених позивачем, суд дійшов висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача. Тому позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню. Позивач не заявляє клопотання відновлення дошлюбного прізвища. Відповідно до ч. 2ст. 114 СК України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-16 00:00:00

20 липня 2020 року [PERSON] звернулась до Святошинського районного суду м.Києва з проханням розірвати укладений між нею та [PERSON] шлюб, що був зареєстрований 22 листопада 2003 року Відділом реєстрації актів громадянського стану Святошинського районного управління юстиції у м. Києві, про що 22 листопада 2003 року про що складено відповідний актовий запис № 1907. До суду від відповідача відзив не надходив. Врахувавши доводи позивача та вивчивши надані письмові докази у сукупності, суд дійшов висновку, що заявлений позов є законним, обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню в повному обсязі з наступних підстав. Згідно ч. 3 ст. 105 Сімейного кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Згідно зі ст. 112 СК України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 22 листопада 2003 року про що Відділом реєстрації актів громадянського стану Святошинського районного управління юстиції у м. Києві складено актовий запис № 1907 та видано відповідне свідоцтво (а.с. 5). Від шлюбу сторони мають доньку - [PERSON] , [INFO] (а.с. 6). За таких обставин, повідомлених позивачем, суд дійшов висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача. Тому позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню. Відповідно до ч. 2ст. 114 СК України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-14 00:00:00

20 липня 2020 року [PERSON] звернулась до суду із позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дитини [PERSON] , [INFO] , посилаючись на те, що відповідач, будучи батьком дитини в добровільному порядку матеріальну допомогу на її утримання не надає, хоча відповідно до вимог ст.180 СК України зобов`язаний утримувати дитину до досягнення нею повноліття. З огляду на викладене, позивач просить її вимоги задовольнити та стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини в розмірі 2000 грн., але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи із дня звернення до суду і до досягнення дитиною повноліття. Позивач в судове засідання не з`явився але подав до суду заяву, в якій просить проводити розгляд без його участі, позовні вимоги підтримує, у випадку неявки відповідача просить проводити заочний розгляд справи. Відповідач в судове засідання не з`явився про день та час слухання справи повідомлявся своєчасно та належним чином, причин неявки суду невідомі, заперечень відносно позову не надав. Із письмової згоди позивача суд ухвалив заочний розгляд справи відповідно до ст.280-281 ЦПК України, на підставі наявних у ній доказів. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, з наступних підстав. Як встановлено в судовому засіданні, [PERSON] та [PERSON] перебувають у зареєстрованому шлюбі. Під час шлюбу у сторін народилася дитина [PERSON] , [INFO] . Відповідні обставини підтверджуються, копією свідоцтва про народження дитини, копією свідоцтва про шлюб. Відповідач, будучи батьком дитини відповідно до вимог ст.180 СК України зобов`язаний її утримувати до досягнення нею повноліття. Ст.183 СК України передбачено, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, що визначено ч.2 ст.182 СК України. Судом при винесенні рішення враховуються обставини визначені ч.1 ст.182 СК України, зокрема, що малолітня дитина проживає разом із позивачкою, перебуває на її повному утриманні, потребує належного утримання в розмірі достатньому для її гармонійного розвитку. Відповідно до п.1 ч.1 ст. 430 ЦПК України суд вважає за необхідне допустити негайне виконання рішення у межах суми платежу за один місяць. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача необхідно стягнути судовий збір на користь держави, оскільки позивач при зверненні до суду була звільнена від його сплати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-11 00:00:00

20 липня 2020 року [PERSON] звернулась до суду із позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання малолітніх дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , посилаючись на те, що відповідач, будучи батьком дітей в добровільному порядку матеріальну допомогу на їх утримання не надає, хоча відповідно до вимог ст.180 СК України зобов`язаний утримувати дитину до досягнення нею повноліття. З огляду на викладене, позивач просить її вимоги задовольнити та стягнути з відповідача аліменти на утримання дітей в розмірі 5000 грн., але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи із дня звернення до суду і до досягнення дитиною повноліття. Позивач в судове засідання не з`явився але подав до суду заяву, в якій просить проводити розгляд без його участі, позовні вимоги підтримує, у випадку неявки відповідача просить проводити заочний розгляд справи. Відповідач в судове засідання не з`явився про день та час слухання справи повідомлявся своєчасно та належним чином, причин неявки суду невідомі, заперечень відносно позову не надав. Із письмової згоди позивача суд ухвалив заочний розгляд справи відповідно до ст.280-281 ЦПК України, на підставі наявних у ній доказів. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, з наступних підстав. Як встановлено судом, [PERSON] та [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі. Під час шлюбу у сторін народились діти [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Відповідні обставини підтверджуються, копією свідоцтва про народження дітей, копією свідоцтва про шлюб. Відповідач, будучи батьком дитини відповідно до вимог ст.180 СК України зобов`язаний її утримувати до досягнення нею повноліття. Ст.183 СК України передбачено, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, що визначено ч.2 ст.182 СК України. Судом при винесенні рішення враховуються обставини визначені ч.1 ст.182 СК України, зокрема, що малолітні діти проживають разом із позивачкою, перебувають на її повному утриманні, потребують належного утримання в розмірі достатньому для їхнього гармонійного розвитку. Відповідно до п.1 ч.1 ст. 430 ЦПК України суд вважає за необхідне допустити негайне виконання рішення у межах суми платежу за один місяць. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача необхідно стягнути судовий збір на користь держави, оскільки позивач при зверненні до суду була звільнена від його сплати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-23 00:00:00

20 липня 2020 року [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 29 липня 1995 року відділом реєстрації актів громадянського стану Шосткинського міськвиконкому, актовий запис № 332. Позовні вимоги мотивовані фактичним припиненням шлюбних відносин, зазначає, що їх шлюб існує лише формально і подальше його збереження є недоцільним. Позивач в судове засідання не з`явилася, надала суду заяву про розгляд справи без її участі, на позовних вимогах наполягала, не заперечувала проти заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання повторно не з`явився, про час, дату та місце його проведення повідомлявся шляхом направлення судових повісток за останньою відомою адресою його проживання, а також шляхом розміщення відповідного оголошення про його виклик на офіційному сайті Шосткинського міськрайонного суду Сумської області. Жодних клопотань, заяв, а також відзиву від відповідача до суду не надходило. З урахуванням викладеного, в судовому засіданні 24 листопада 2020 року ухвалою Шосткинського міськрайонного суду Сумської області у відповідності із ч. 4 ст. 223, 280, 281 ЦПК України постановлено провести заочний розгляд справи. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до висновку про необхідність задоволення позовних вимог з огляду на наступне. Позивач та відповідач перебувають між собою у зареєстрованому шлюбі з 29 липня 1995 року, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу, виданим відділом реєстрації актів громадянського стану Шосткинського міськвиконкому, актовий запис № 332 /а.с. 3/. Від шлюбу сторони мають неповнолітнього сина - [PERSON] , [INFO] . Відповідно до ч. 1 ст. 24 Сімейного кодексу України від 10 січня 2002 року №2947-ІІІ (далі СК України) шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно з нормою ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. При цьому, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення (ч. 2 ст. 112 СК України). Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Позивач скористалася даним правом та звернулася до суду з даним позовом, наполягає на розірванні шлюбу. Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу, а позивач не має наміру зберігати шлюб з відповідачем. Беручи до уваги те, що відповідач відзиву на позов не надав, суд вважає, що причини, які спонукають позивача наполягати на розірванні шлюбу, є обґрунтованими, і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б їх інтересам, а таким чином позов про його розірвання підлягає задоволенню. Враховуючи, що позивачем заявлено клопотання залишити судові витрати по справі за нею, суд залишає судові витрати за фактично понесеними. Враховуючи вищевикладене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-12 00:00:00

20 липня 2020 року [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу, який був зареєстрований між ними 04 вересня 2004 року у міському відділі реєстрації актів цивільного стану Львівського обласного управління юстиції. В обгрунтування своїх вимог зазначала про те, що у шлюбі в них із відповідачем народилася донька - [PERSON] , [INFO] . Сімейне життя з відповідачем не склалося через відсутність взаєморозуміння між ними, розходження поглядів на сімейні відносини та сімейні обов`язки. Шлюбні відносини між ними припинилися, сім`я розпалася, а шлюб існує лише формально, а тому збереження сім`ї є неможливим. В судове засідання, яке було призначено на 13 листопада 2020 року о 12.30 год., позивач [PERSON] не з`явилася. Однак, із тексту позовної заяви вбачається, що вона підтримує позовні вимоги, проти винесення в справі заочного рішення не заперечує та просить проводити розгляд справи у її відсутності. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився повторно, хоч про час та місце розгляду справи повідомлявся в установленому порядку та не подав відзив. Оскільки позивач не заперечує проти заочного розгляду справи, суд у відповідності до вимог ст.ст. 280,281 ЦПК України вважає за можливе заслухати справу на підставі наявних доказів. У відповідності до положень ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідно до ст. 24 Сімейного Кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування до шлюбу жінки та чоловіка не допускається. Згідно з ч.3, 4 ст. 56 Сімейного Кодексу України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. У відповідності до ч.2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. З`ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення оскільки між сторонами наступив розлад, який носить стійкий характер. Сторони тривалий час не підтримують подружніх відносин, не ведуть спільного господарства та подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам позивача. Крім того, в силу дії ст. 141 ЦПК України з відповідача слід стягнути в користь позивача судові витрати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-08 00:00:00

20 липня 2020 року [PERSON] звернулася до суду з позовом, в якому посилається на те, що 30 листопада 1978 року вона зареєструвала шлюб із [PERSON] у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану по місту Коломия Коломийського міськрайонного управління юстиції Івано-Франківської області. Від шлюбних взаємостосунків у нас народилась троє дітей, які на даний час є повнолітніми. Перші роки сімейних відносин були добрими. Вони з відповідачем будували спільні плани на майбутнє та старались робити все для того, щоб наші стосунки залишались міцними. Пізніше [PERSON] почав зловживати спиртними напоями та влаштовувати скандали і дебоші, піднімав на неї руку. Вона пробачала його негідну поведінку та сподівалася, що він змінить своє відношення до неї та сім`ї. В 2002 році вона почала систематично виїжджати за кордон на роботу. За зароблені кошти вирішувалися всі матеріальні питання їхньої сім`ї. Гроші витрачалися на навчання їх спільних дітей, весілля, забезпечення дітей житлом, капітальні ремонтні роботи в квартирі, де вони проживають. [PERSON] все одно не змінив своє відношення до неї, а навпаки його поведінка ставала дедалі агресивнішою. На даний час відповідач [PERSON] продовжує свою негідну поведінку відносно неї, випиває і влаштовує домашнє насильство.Вона такого відношення відповідача більше терпіти не бажає і тому бажає остаточно розірвати їх шлюбні стосунки, які вже багато років існують формально. Враховуючи вказане, примирення між ними неможливе і недоцільне, так як вона не бачить жодних можливостей для налагодження сімейних стосунків. Ухвалою Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 21.07.2020 року відкрито провадження у вказаній цивільній справі в порядку спрощеного позовного провадження. Позивач подала письмову заяву про слухання справи у її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить шлюб розірвати. Відповідач в судове засідання не з`явився.Суд ухвалив розглядати справу у заочному порядку. У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Проаналізувавши матеріали справи, суд вважає, що позов слід задовольнити з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони 30.11.1978 року сторони зареєстрували шлюб у відділі державної реєстрації актів цивільного стану по місту Коломия Коломийського міськрайонного управління юстиції Івано-Франківської області, актовий запис № 533. Наведене стверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] (а. с. 3). Відповідно до ч.2 ст. 104 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Згідно з ч.2 ст.112 цього Кодексу суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що має істотне значення. Оскільки подальше спільне життя подружжя суперечить інтересам сторін, то суд вважає, що їх шлюб слід розірвати. На підставі наведеного та ст.ст. 104, 110, 112 СК України,

Outcome: approved