Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-01 00:00:00

21.11.2014 позивач ПАТ «Дельта Банк» звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача [PERSON] на свою користь заборгованість за кредитним договором від 17.12.2012 №004-28256-171212 в розмірі 1706,47 грн. В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що 17.12.2012 між ПАТ «Дельта Банк» та [PERSON] укладено кредитний договір №004-28256-171212, за умовами якого банком надано споживчий кредит на загальну суму 4189,00 грн. із розміром процентної ставки 0,01% річних. Згідно договору відповідач зобов'язався своєчасно сплачувати відсотки за користування кредитом, повернути кредит у визначений договором строк, а також виконати інші обов'язки згідно кредитного договору. Однак відповідач порушив умови кредитного договору, у зв'язку з чим станом на 15.09.2014 має заборгованість у зазначеному вище розмірі, яку позивач просить стягнути на свою користь. В судове засідання позивач свого представника не направив, про місце та час розгляду справи повідомлений належним чином, подав суду заяву, в якій просить розглядати справу за відсутності свого представника, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач в судове засідання повторно не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Про причини неявки суд до відома не поставив, з заявою про розгляд справи у його відсутності до суду не звертався. Враховуючи положення ст.ст. 169, 224 ЦПК України, а також те, що позивач згідно поданої заяви не заперечує проти вирішення справи у заочному порядку, суд знаходить можливим розглянути справу у відсутності відповідача на підставі наявних доказів, ухваливши заочне рішення. У зв'язку з тим, що розгляд справи здійснюється за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється відповідно до ч.2 ст. 197 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 17.12.2012 між ПАТ «Дельта Банк» та [PERSON] укладено кредитний договір №004-28256-171212, за умовами якого банком надано споживчий кредит на загальну суму 4189,00 грн. із розміром процентної ставки 0,01% річних на строк 5 місяців. Грошові кошти надані банком на придбання майна, згідно з переліком, що зазначений у рахунку-фактурі від 17.12.2012 №ТТ1516-000522ТТ - у сумі 4189,00 грн. Згідно з п. 2.5 частини 2 розмір комісії за обслуговування кредитної заборгованості складає: перші 5 місяців на рівні 0,00% в місяць, починаючи з шостого місяця користування кредитом - 2,00% в місяць. Згідно з п. 2.7 частини 2, п. 4 частини 4 кредитного договору відповідач зобов'язався здійснювати погашення кредитної заборгованості щомісячно не пізніше 17 числа кожного місця шляхом зарахування суми грошових коштів у сумі 838,00 грн. у відповідності до графіку платежів на рахунок [NUMBER]. Як визначено статтею 526 ЦК України (ЦК), зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. У відповідності до ч. 1 ст. 530 ЦК, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Встановлено, що позивач на виконання умов договору №004-28256-171212 надав відповідачу кредитні кошти у розмірі 4189,00 грн. Зазначене підтверджується меморіальним ордером від 18.12.2012 №58880386. Відповідач в порушення умов договору обов'язку щодо повернення кредиту та сплати процентів відповідно до графіку платежів належним чином не виконав, у зв'язку з чим має прострочену заборгованість. Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання. Згідно зі статтею 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. У відповідності до ч. 1 ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Відповідно до положень ст.ст. 15, 16 ЦК у разі порушення майнового права особа має право на його захист шляхом примусового виконання обов'язку в натурі. Згідно наявних матеріалів справи слідує, що станом на 15.09.2014 заборгованість відповідача [PERSON] по кредитному договору від 17.12.2012 №004-28256-171212 складає 1706,47 грн., з яких: тіло кредиту - 1622,67 грн., відсотки - 0,02 грн., комісії - 83,78 грн. Виходячи з вище викладеного, беручи до уваги факт порушення відповідачем умов кредитного договору, яке полягає неналежному виконанні обов'язку щодо повернення кредиту та сплаті відсотків, суд знаходить вимоги позивача про стягнення з [PERSON] заборгованості у розмірі м грн. законними та обґрунтованими, у зв'язку з чим приходить до висновку про задоволення позову. З огляду на те, що суд прийшов до висновку про задоволення позову відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню 243,60 грн. судового збору.

Outcome: approved