Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-23 00:00:00

20.08.2021 заступник керівника Івано-Франківської прокуратури Стефанець В., звернувся до суду із позовом в інтересах держави в особі : Івано-Франківської державної адміністрації, ліквідаційної комісії Департаменту будівництва, житлово-комунального господарства, містобудування та архітектури обласної державної адміністрації до [PERSON] про стягнення матеріальної шкоди в порядку регресу, а саме стягнути з такого 52\~300 грн. на користь Ліквідаційної комісії Департаменту будівництва, житлово-комунального господарства містобудування та архітектури Івано-Франківської обласної державної адміністрації, як середнього заробітку за час вимушеного прогулу за рішенням суду про поновлення на роботі. В обґрунтування позову вказує, що рішенням Івано-Франківського окружного суду від 03.06.2020 у справі №300/464/20 позовом [PERSON] до Ліквідаційної комісії Департаменту будівництва, житлово-комунального господарства та архітектури Івано-Франківської обласної державної адміністрації задоволено частково, визнано протиправним та скасовано наказ про його звільнення, поновлено на роботі, зобов`язано Департамент розвитку громад та територій, дорожнього, житво-комунального господарства, містобудування та архітектури Івано-Франківської обласної державної адміністрації запропонувати [PERSON] вакантні посади, що відповідають кваліфікації державного службовця в Департаменті розвитку громад та територій, дорожнього, житлово-комунального господарства, містобудування та архітектури Івано-Франківської обласної державної адміністрації; стягнуто з відповідача середній заробіток за час вимушеного прогулу в користь [PERSON] за період з 01.02.2020 по 03.06.2020 в розмірі 52\~300 грн. Рішення набрало законної сили та було виконане. Вважають, що не підлягає доказуванню той факт, що [PERSON] звільнено незаконно наказом Ліквідаційної комісії, адже таке встановлено рішенням суду. На підставі розпорядження Івано-Франківської ОДА від 05.12.2019 №447-к ( зі змінами) головою Ліквідаційної комісії призначено Лотоцького С.В. Обов`язок відшкодувати шкоду установі у зв`язку з оплатою незаконно звільненому працівнику, покладається на службову особу, за наказом якої працівника звільнено з порушенням закону. Відповідальність настає незалежно від форми вини. Оскільки Департамент будівництва, житлово-комунального господарства, містобудування та архітектури Івано-Франківської обласної державної адміністрації знаходиться в стані припинення органом на здійснення функцій держави у даних правовідносинах є Ліквідаційна комісія, до якої перейшли всі повноваження щодо управління правами юридичної особи, та яка реалізує дієздатність юридичної особи, зокрема уповноважена виступати в суді від імені юридичної особи і набувати для неї прав і обов`язки. Засновником Департаменту була Івано-Франківська обласна державна адміністрація, перший був її структурним підрозділом, підзвітним та підконтрольним голові Івано-Франківської обласної державної адміністрації, фінансувався за рахунок коштів державного бюджету, тому уповноваженим органом на здійснення функцій держави у спірних правовідносинах є також Івано-Франківська обласна державна адміністрація. Використання коштів на відшкодування виплат за час вимушеного прогулу працівнику за рахунок коштів бюджету є порушенням економічних інтересів держави. Строк позовної давності на момент подачі позову спливав 25.08.2021, однак дій спрямованих на відшкодування шкоди уповноважені органи не вчиняли, відтак Івано-Франківська обласна прокуратура за дотриманою процедурою зверталась до вказаних органів про необхідність вжиття заходів цивільно-правового характеру щодо стягнення матеріальної шкоди в порядку регресу. Однак жодного результату таке не дало. 22.10.2021 адвокатом Жируном Р.М. подано заяву про залишення позову без розгляду. 21.10.2021 прокурором подано заперечення на заяву про залишення позову без розгляду. 22.10.2021 ухвалою суду відмовлено у залишені позову без розгляду. Прокурор Гоголь В.В. позовні вимоги підтримав з мотивів, які були викладені у позові. Просив позов задоволити. Надалі прокурор Верешко М.І. позовні вимоги підтримав з мотивів, які викладені у позовній заяві. Представник позивача Івано-Франківської обласної державної адміністрації Ігнатенко позовні вимоги підтримав. Вказав, що є підстави для стягнення з [PERSON] коштів, які виплачені [PERSON] . Представник позивача - адвокат Жирун Р. позов не підтримав. Просив у позові відмовити. Зазначив, що жодної шкоди Департаменту будівництва, житлово-комунального господарства та архітектури Івано-Франківської обласної адміністрації та самій Івано-Франківській обласній адміністрації не завдано особисто [PERSON] . Більше того, такий не був ні стороною, ні учасником при розгляді справи №300/464/20 окружним адіміністративним судом. У подальшому адвокат на розгляд справи не з`явився, причин своєї неявки суду не повідомив, хоча належним чином був повідомлений про час та місце проведення судового засідання. Представник відповідача адвокат Савчук В.Р. позову не визнав через безпідставність. Вказав, що вина його довірителя щодо незаконного звільнення [PERSON] не встановлена та відсутня. [PERSON] не був учасником розгляду справи окружного адміністративного суду. Разом з тим, він є не службовою особою, відтак застосування норм КЗпП України не можуть мати місця. Просив у позові відмовити через безпідставність. Проаналізувавши пояснення у вступному слові представників сторін, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, судом встановлено наступне : Згідно з відомостями за результатами безкоштовного запиту до Єдиного державного реєстру юридичних, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань Департамент будівництва, житлово-комунального господарства, містобудування та архітектури Івано-Франківської обласної державної адміністрації створений за розпорядженням Івано-Франківської обласної державної адміністрації, що також відповідає положенню про такий Департамент ( а.с. 47-58), та знаходиться в стані припинення з 11.11.2019 ( а.с. 26). Рішенням Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 03.06.2020 у справі №300/464/20 ( а.с.13-22), позов [PERSON] до Ліквідаційної комісії Департаменту будівництва, житлово-комунального господарства, містобудування та архітектури Івано-Франківської обласної державної адміністрації, Департаменту розвитку громад та територій, дорожнього, житлово-комунального господарства, містобудування та архітектури Івано-Франківської обласної державної адміністрації\~ задоволено частково. Визнано протиправним та скасовано наказ Ліквідаційної комісії Департаменту будівництва, житлово-комунального господарства, містобудування та архітектури Івано-Франківської обласної державної адміністрації (індекс 76004, вулиця Грушевського, 21, місто Івано-Франківськ, код ЄДРПОУ 38163425) «Про звільнення [PERSON] » за № 2-к від 30.01.2020, яким його звільнено з посади начальника служби містобудівного кадастру управління містобудування та архітектури Департаменту будівництва, житлово-комунального господарства, містобудування та архітектури Івано-Франківської обласної державної адміністрації. Поновлено [PERSON] на роботі та посаді начальника служби містобудівного кадастру управління містобудування та архітектури Департаменту будівництва, житлово-комунального господарства, містобудування та архітектури Івано-Франківської обласної державної адміністрації. Зобов`язано Департамент розвитку громад та територій, дорожнього, житлово-комунального господарства, містобудування та архітектури Івано-Франківської обласної державної адміністрації запропонувати [PERSON] вакантні посади державної служби, що відповідають кваліфікації державного службовця в Департаменті розвитку громад та територій, дорожнього, житлово-комунального господарства, містобудування та архітектури Івано-Франківської обласної державної адміністрації. Стягнуто з Ліквідаційної комісії Департаменту будівництва, житлово-комунального господарства, містобудування та архітектури Івано-Франківської обласної державної адміністрації на користь [PERSON] середньомісячну заробітну плату за час вимушеного прогулу з 01.02.2020 до 03.06.2020 в розмірі 52 300 (п`ятдесят дві тисячі триста) гривень. Головне управління Державної казначейської служби України в Івано-Франківській області на запит прокурора, листом від 03.12.2020 за №04.06.08370, повідомило, що рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 03.06.2020 по справі №300/464/20 виконано добровільно Ліквідаційною комісією департаменту будівництва, житлово-комунального господарства, містобудування та архітектури Івано-Франківської ОДА та кошти перераховано на користь [PERSON] безпосередньо боржником від 25.08.2020 ( а.с. 29). Відповідно до відповіді Івано-Франківської обласної державної адміністрації від 08.04.2021 вих.№1887/1/1/1-21-077, на повідомлення Івано-Франківської обласної прокуратури про необхідності вжиття заходів відшкодування шкоди в порядку регресу та здійснення представництва, розглядається питання про вжиття заходів, про що додатково буде повідомлено прокуратурі ( а.с. 31, 33-35). Відповідями цього ж органу від 07.05.2021 та 04.06.2021 ( а.с. 36-39) прокуратурі повідомлено, що розпорядженням облдержадміністрації від 05.12.2019 №447-к було доручено [PERSON] завершити заходи з ліквідації Департаменту будівництва, житлово-комунального господарства, містобудування та архітектури обласної державної адміністрації у термін до 05.05.2021. На даний час повноваження [PERSON] не продовжено. Повідомленням від 23.07.2021 за вих. №15-119 голову Івано-Франківської обласної державної адміністрації Онищук С.В. прокуратура просить інформувати їх заходів щодо відшкодування шкоди в порядку регресу ( а.с.40-41). 17.08.2021 за вих. №15-1261 та відповідно за №15-1263 прокуратурою повідомлено обох позивачі, що у зв`язку з невжиттям відповідних заходів протягом тривалого часу Івано-Франківською обласною прокуратурою буде заявлено позов в інтересах держави про стягнення шкоди в порядку регресу до [PERSON] ( а.с. 59-62). Велика Палата Верховного Суду у постанові від 26.05.2020 у справі №\~\~912/2385/18 зазначила, що прокурор, звертаючись до суду з позовом, має обґрунтувати та довести підстави для представництва, однією з яких є бездіяльність компетентного органу. Бездіяльність компетентного органу означає, що він знав або повинен був знати про порушення інтересів держави, але не звертався до суду з відповідним позовом у розумний строк. Відповідно до ч. 1\~ст. 1166 ЦК України\~майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до пункту 8 частини першої\~статті 134 КЗпП України\~службові особи, винні в незаконному звільненні або переведенні працівника на іншу роботу несуть матеріальну відповідальність у повному розмірі шкоди, заподіяної з їх вини підприємству, установі, організації. Згідно зі\~статтею 237 КЗпП України\~суд покладає на службову особу, винну в незаконному звільненні або переведенні працівника на іншу роботу, обов`язок покрити шкоду, заподіяну підприємству, установі, організації у зв`язку з оплатою працівникові часу вимушеного прогулу або часу виконання нижчеоплачуваної роботи. Такий обов`язок покладається, якщо звільнення чи переведення здійснено з порушенням закону або якщо власник чи уповноважений ним орган затримав виконання рішення суду про поновлення на роботі. Відповідно до пункту 33\~постанови Пленуму Верховного Суду України від 06 листопада 1992 року № 9 «Про практику розгляду судами трудових спорів»\~при незаконному звільненні або переведенні на іншу роботу, невиконанні рішення про поновлення працівника на роботі, що мало місце після введення в дію пункту 8 статті 134 та нової редакції статті\~237 КЗпП\~(з 11 квітня 1992 року) настає повна матеріальна відповідальність винних в цьому службових осіб і обов`язок покрити шкоду, заподіяну підприємству, установі, організації у зв`язку з оплатою працівникові часу вимушеного прогулу або часу виконання нижчеоплачуваної роботи може бути покладено при допущенні ними в цих випадках будь-якого порушення закону, а не лише явного, як передбачалось раніше. Згідно з пунктом 13 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 02 грудня 1992 року № 14 «Про судову практику в справах про відшкодування шкоди, заподіяної підприємствам, установам, організаціям їх працівниками», застосовуючи матеріальну відповідальність у повному розмірі шкоди на підставі пункту 8\~статті 134 КЗпП, суди повинні мати на увазі, що за цим законом покладається обов`язок з відшкодування шкоди, заподіяної підприємству, установі, організації у зв`язку з оплатою незаконно звільненому чи незаконно переведеному працівникові часу вимушеного прогулу або часу виконання нижчеоплачуваної роботи, на винних службових осіб, за наказом або розпорядженням яких звільнення чи переведення здійснено з порушенням закону або якими затримано виконання рішення суду про поновлення на роботі; відповідальність в цих випадках настає незалежно від форми вини. Отже, чинне законодавство не містить додаткових підстав для відшкодування майнової шкоди з винних службових осіб, за наказом або розпорядженням яких звільнення працівника здійснено з порушенням вимог закону або затримано виконання рішення суду про поновлення на роботі. Подібний висновок, викладений у постанові Верховного суду від 22 січня 2021 року № 332/832/18, 22 вересня 2021 року № 676/2149/20. У цій справі не підлягає доведенню оцінка правомірності дій [PERSON] , тобто не підлягає вирішенню питання щодо правомірності її дій щодо звільнення [PERSON] . Незаконність звільнення встановлена рішенням\~Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 03.06.2021 року у справі №300/464/20. У зв`язку з чим, предметом розгляду у цій справі є лише відшкодування шкоди у порядку регресу. Згідно з ч. 2 ст. 10 Кодексу з процедур банкрутств, арбітражний керуючий з моменту постановлення ухвали (постанови) про призначення його керуючим санацією або ліквідатором до моменту припинення здійснення ним повноважень прирівнюється до службової особи підприємства-боржника. Таким чином, твердження адвокатів Жируна Р.М., Савчука В.Р. про те, що [PERSON] діяв як ліквідатор і не є службовою особою, відтак на нього не поширюються норми трудового законодавства, є безпідставним. Оцінюючи належність, допустимість, а також достатній зв`язок доказів у їх сукупності, зважаючи на те, що було звільнено із порушенням закону за наказами [PERSON] як ліквідатора, відтак він як службова особа, яка видала наказ про звільнення, несе повну матеріальну відповідальність за шкоду, заподіяну підприємству у зв`язку з оплатою незаконно звільненому працівнику середнього заробітку за час вимушеного прогулу. Рішення суду позивач ( Ліквідаційна комісія Департаменту будівництва, житлово-комунального господарства та архітектури обласної державної адміністрації) виконано у повному обсязі, що є підставою в силу пункту 8 частини першої\~статті 134 КЗпП України. Таким чином позовні вимоги є підставними та підлягають до задоволення. Разом з тим, відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України, так як позов задоволено, сплачений прокурором при звернення до суду з позовом, слід стягнути з відповідача в користь Івано-Франківської обласної прокуратури.

Outcome: approved