Jurisdiction: civil
Date: 2019-06-03 00:00:00

21.02.2019 року до суду надійшла вказана позовна заява [PERSON] та [PERSON] , в якій позивачі просять визнати за ними після [PERSON] , померлого [INFO] в рівних частинах (по Ѕ) право власності в порядку спадкування за законом на житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами [ADDRESS] . Під час підготовчого судового засідання з метою забезпечення належних доказів просили здійснити запит до Золочівської державної нотаріальної контори Харківської області з метою отримання достовірної інформації щодо того, чи звертався будь-хто з потенційних спадкоємців із заявою про прийняття спадщини після [PERSON] , який помер [INFO] . Якщо так, то чи було заведено відповідну спадкову справу, та чи видавалися свідоцтва про право на спадщину. Свої вимоги позивачі мотивували тим, що за життя їхньому батькові [PERSON] належав, окрім іншого спадкового майна, і житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами [ADDRESS] . Проте, звернувшись до нотаріальної контори з метою отримання свідоцтва про право на спадщину за законом на вказаний житловий будинок вони отримали відмову у вчиненні нотаріальної дії, з мотивів відсутності правовстановлюючих документів, оскільки спірний будинок рахується за матір`ю померлого [PERSON] . В даний час позивачі змушені звернутися до суду, оскільки їхнє право не визнається і вони не можуть розпорядитися своєю власністю. Ухвалою суду від 13.05.2019 року підготовче судове засідання було закрито , справу призначено до судового розгляду по суті. У судове засідання позивачі не з`явилися, через канцелярію суду завчасно надали письмові заяви з проханням справу розглядати без їхньої участі, позовні вимоги підтримали в повному обсязі та просили задовольнити. Представник відповідача Золочівський селищний голова Канівець Л.В. в судове засідання також не з`явився, подав через канцелярію суду письмову заяву, в якій просить суд слухати справу за відсутності їхнього представника, вирішення справи поклав на розсуд суду. Зважаючи на те, що всі особи, які беруть участь у справі, в судове засідання не з`явилися, відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази у їх сукупності, встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. [INFO] в родині [PERSON] та [PERSON] , народився син [PERSON] , про що 29 листопада 1948 року складено актовий запис № 19, та цього ж дня Гуринівською сільською радою Золочівського району Харківської області видано свідоцтво про народження серії [NUMBER] . [INFO] в родині [PERSON] та [PERSON] , народилася донька [PERSON] , про що 21 червня 1968 року складено актовий запис № 91, та цього ж дня Пісочинським селищним РАЦС Харківського району Харківської області видано свідоцтво про народження серії [NUMBER] . [INFO] в родині [PERSON] та [PERSON] , народилася донька [PERSON] , про що 11 березня 1977 року складено актовий запис № 28, та цього ж дня Пісочинською селищною радою Харківського району Харківської області видано свідоцтво про народження серії [NUMBER] . [INFO] у віці 60 років в селі Гуринівка Золочівського району Харківської області помер [PERSON] , про що 21 липня 2017 року виконавчим комітетом Великорогозянської сільської ради Золочівського району Харківської області складено актовий запис № 24 та 20.10.2016 року повторно видано відповідне свідоцтво про смерть серії [NUMBER] . Згідно витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища № 00020572442 від 17.07.2018 року 16 грудня 1988 року було укладено шлюб між [PERSON] та [PERSON] , зареєстрований виконавчим комітетом Пісочинської селищної ради Харківського району Харківської області, актовий запис № 84. Після одруження подружжя обрало спільне прізвище - [PERSON] . 29 липня 1992 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] було розірвано Харківським районним відділом РАЦС, про що був зроблений актовий запис № 480, що підтверджується копією свідоцтва про розірвання шлюбу серії [NUMBER] . 04 серпня 1995 року між [PERSON] та [PERSON] укладено шлюб, зареєстрований Дзержинським відділом реєстрації актів громадянського стану м. Харкова, актовий запис № 671 та того ж дня видано свідоцтво про укладення шлюбу серії [NUMBER] . Після укладення шлюбу подружжя обрало спільне прізвище - [PERSON] . 09 жовтня 2001 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] було розірвано відділом реєстрації актів громадянського стану Харківського районного управління юстиції, про що був зроблений актовий запис № 438, що підтверджується копією свідоцтва про розірвання шлюбу серії [NUMBER] . 03 серпня 2002 року між [PERSON] та [PERSON] укладено шлюб, зареєстрований міським відділом реєстрації актів громадянського стану Харківського обласного управління юстиції, актовий запис № 662 та того ж дня видано свідоцтво про одруження серії [NUMBER] . Після укладення шлюбу подружжя обрало спільне прізвище - [PERSON] . [INFO] у віці 87 років в селі Гуринівка Золочівського району Харківської області померла [PERSON] , про що 09 грудня 2015 року виконавчим комітетом Великорогозянської сільської ради Золочівського району Харківської області складено актовий запис № 16 та видано відповідне свідоцтво про смерть серії [NUMBER] . Згідно інформації Великорогозянської сільської ради Золочівського району Харківської області № 1093 від 24.10.2016 року [PERSON] на день своєї смерті постійно проживала та зареєстрована за адресою: [ADDRESS] . На день смерті [PERSON] за вказаною адресою разом з померлою ніхто не був зареєстрований і не проживав. Рішенням Харківського районного суду Харківської області від 23 грудня 2016 року було встановлено факт родинних відносин, а саме, що [PERSON] , [INFO] є сином [PERSON] , померлої [INFO] [INFO] у віці 68 років в смт Пісочин Харківського району Харківської області помер [PERSON] , про що 31 жовтня 2017 року виконавчим комітетом Пісочинської селищної ради Харківського району Харківської області складено актовий запис № 193 та видано відповідне свідоцтво про смерть серії [NUMBER] . Згідно інформації директора КП «Архітектурно-інвентаризаційне бюро Золочівського району» Бєлової С.М. вих. № 389 від 26.12.2018 року, 26.12.2018 року проведена поточна інвентаризація житлового будинку «А-1» (1946 року будівництва) загальною площею 51,8 кв.м., житловою площею 29,1 кв.м, господарських будівель і споруд розташованих за адресою: [ADDRESS] . Згідно інформації Великорогозянської сільської ради № 632 від 17.08.2015 року (погосподарська книга № 6, особовий рахунок № [NUMBER] 5) вищевказаний будинок числиться за [PERSON] . В інвентаризаційній справі дані про наявність обмежень, обтяжень, арешту та судового спору на вищевказаний житловий будинок відсутні. Інвентаризаційна вартість житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами: станом на 26.12.2018 року складає 91705 грн. Станом на 31.12.2012 року по КП «Архітектурно-інвентаризаційне бюро Золочівської селищної ради» право власності на будинок не зареєстровано. Також, відповідно до інформації виконкому Великорогозянської сільської ради Золочівського району Харківської області № 632 від 17.08.2015 року, згідно запису в по господарській книзі № 6 Великорогозянської сільської ради, особовий рахунок № [NUMBER] житловий будинок в [ADDRESS] числиться за [PERSON] . Житловий будинок «А-1» 1946 року будівництва, житловою площею 29,1 кв.м, загальною площею 51,8 кв.м., розташований за адресою: [ADDRESS] має такі господарські будівлі та споруди: навіс «а», літня кухня «Б», сарай «В», що вбачається із копії технічного паспорта, інвентаризаційна справа № 368. Згідно належним чином завіреної копії спадкової справи № 69/2018, наданої на виконання ухвали суду про витребування доказів від 27.03.2019 року Золочівською державною нотаріальної конторою Харківської області, 31 січня 2018 року заведена спадкова справа №69/2018, після померлого [INFO] [PERSON] 31.01.2018 року до Першої державної нотаріальної контори Харківського району Харківської області за вх. №153 надійшла заява про прийняття спадщини [PERSON] та цього ж дня за вх. № 154 надійшла заява про прийняття спадщини [PERSON] Інших заяв про прийняття чи відмову від спадщини до нотаріальної контори не надходило. Заповіти від імені [PERSON] нотаріально не посвідчувалися. Згідно належним чином завіреної копії спадкової справи № 92/2016, 12 квітня 2016 року заведена спадкова справа №92/2016, після померлої [INFO] [PERSON] . 12.04.2016 року до Золочівської державної нотаріальної контори Харківської області за вх. №173 надійшла заява про прийняття спадщини [PERSON] Інших заяв про прийняття чи відмову від спадщини до нотаріальної контори не надходило. 08 серпня 2018 року [PERSON] отримала чотири свідоцтва про право на спадщину за законом, посвідчених державним нотаріусом Першої державної нотаріальної контори Харківського району Харківської області Ольховською Л.М., за реєстровими номерами 1-861, 1-863, 1-865, 1-867, після померлого [INFO] її батька [PERSON] , на Ѕ частину грошової суми невиплаченої пенсії в розмірі 1411,78 грн., на Ѕ частину права на земельну частку (пай) в землі у розмірі 1,18 умовних кадастрових гектар, на Ѕ частину земельної ділянки площею 4,2555 га, кадастровий номер [NUMBER] , на Ѕ частину земельної ділянки площею 1,4482, кадастровий [NUMBER] відповідно. 08 серпня 2018 року [PERSON] отримала чотири свідоцтва про право на спадщину за законом, посвідчених державним нотаріусом Першої державної нотаріальної контори Харківського району Харківської області Ольховською Л.М., за реєстровими номерами 1-869, 1-871, 1-873, 1-875, після померлого [INFO] її батька [PERSON] , на Ѕ частину грошової суми невиплаченої пенсії в розмірі 1411,78 грн., на Ѕ частину права на земельну частку (пай) в землі у розмірі 1,18 умовних кадастрових гектар, на Ѕ частину земельної ділянки площею 4,2555 га, кадастровий номер [NUMBER] , на Ѕ частину земельної ділянки площею 1,4482, кадастровий [NUMBER] відповідно. Більше свідоцтва про право на спадщину за законом чи за заповітом нікому не видавалися. Постановою про відмову у вчинені нотаріальної дії від 21.01.2019 року №177/02-31, винесеною державним нотаріусом Першої державної нотаріальної контори Харківського району Харківської області, Бондарєвій в.М. та [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтв про право на спадщину за законом на житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами, що знаходиться в [ADDRESS] , після смерті [PERSON] , померлого [INFO] , оскільки правовстановлюючі документи на вказаний будинок у спадкоємців відсутні. При вирішення спору суд виходить з того, що спірні правовідносини врегульовані положеннями Конституції України, ЦК України, Інструкцією про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затвердженою 31.01.66 року Міністерством комунального господарства УРСР, Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» від 01 липня 2004 р. №1952-ІV, Закону України «Про нотаріат», Наказом Мін`юст України «Про затвердження Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України» від 22.02.2012 № 296/5. У ч.1 ст. 55 Конституції України зазначено, що кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб. Згідно із ч. 1 ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Відповідно до положень ст. ст. 2, 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» від 01 липня 2004 р. №1952-ІV державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень - офіційне визнання і підтвердження державою фактів виникнення, переходу або припинення прав на нерухоме майно, обтяження таких прав шляхом внесення відповідного запису до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Згідно п.2 ч.1 ст. 6 Закону організаційну систему державної реєстрації прав становлять суб`єкти державної реєстрації прав: виконавчі органи сільських, селищних та міських рад, Київська, Севастопольська міські, районні, районні у містах Києві та Севастополі державні адміністрації; акредитовані суб`єкти. Статтею 31 цього Закону встановлено особливості державної реєстрації прав на об`єкти нерухомого майна, що були закінчені будівництвом до 5 серпня 1992 року та розташовані на територіях сільських, селищних, міських рад, якими відповідно до законодавства здійснювалося ведення погосподарського обліку і щодо зазначених об`єктів нерухомості раніше не проводилася державна реєстрація прав власності. Подається виписка із погосподарської книги, надана виконавчим органом сільської ради (якщо такий орган не створений - сільським головою), селищної, міської ради або відповідною архівною установою. До 19 січня 1996 року згідно з Інструкцією про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затвердженою 31.01.66 року Міністерством комунального господарства УРСР, не підлягали реєстрації будинки і домоволодіння, розташовані в сільських населених пунктах, які адміністративно підпорядковані містам або селищам міського типу, але до них не приєднані. Згідно положень ст.ст. 1268, 1269,1270 ЦК України (в ред. 2003 року) спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Відповідно до ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово.Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу. Згідно ст. 1261 ЦК України У першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Стаття 27 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» перелічує підстави для державної реєстрації прав, так, зокрема, Державна реєстрація права власності та інших речових прав проводиться на підставі: свідоцтва про право на спадщину; рішення суду, що набрало законної сили, щодо права власності та інших речових прав на нерухоме майно та ін. Відповідно до положень ст. 49 Закону України «Про нотаріат» від 02.09.1993 № 3425-XII нотаріус або посадова особа, яка вчиняє нотаріальні дії, відмовляє у вчиненні нотаріальної дії, якщо не подано відомості (інформацію) та документи, необхідні для вчинення нотаріальної дії. Пунктом 4.15 Глави 10 Розділу 2 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженої Наказом Мін`юст України «Про затвердження Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України» від 22.02.2012 № 296/5 встановлено, що видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, проводиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкодавцеві та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна. Таким чином, суд доходить висновку, що [PERSON] володіла житловим будинком [ADDRESS] , на праві власності, що підтверджується записом у по господарській книзі № 6, особовий рахунок № [NUMBER] . Її син [PERSON] успадкував вказаний будинок, оскільки у шестимісячний строк звернувся до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини після своєї матері [PERSON] , однак помер не встигнувши оформити свої спадкові права. Проте виникнення у спадкоємця права на спадщину, яке пов`язується з її прийняттям як майнового права зумовлює входження права на неї до складу спадщини після смерті спадкоємця, який не одержав свідоцтва про право на спадщину (статті 1296, 1297 ЦК). Так, виникнення права у позивачів на спірний будинок пов`язано лише із фактом прийняття спадщини після смерті [PERSON] відповідно до положень ст.ст. 1268,1269 ЦК України. До складу вказаної спадщини після смерті [PERSON] увійшли усі права та обов`язки, що [PERSON] мав на момент смерті, в тому числі і ті, що він набув як спадкоємець після смерті своєї матері [PERSON] , з моменту відкриття спадщини [INFO] , яку [PERSON] прийняв. Позивачі [PERSON] та [PERSON] , як спадкоємці за законом, подавши протягом 6 місяців заяви про прийняття спадщини після смерті [PERSON] , прийняли спадщину та відповідно успадкували вказаний житловий будинок. Інших спадкоємців, які б мали право на обов`язкову частку у спадкуванні вказаного житлового будинку не встановлено. Той факт, що спадкодавець [PERSON] , успадкувавши спірний будинок від своєї матері, не встиг отримати відповідний правовстановлюючий документ на дане нерухоме майно, не є перешкодою для переходу даного майна до спадкоємців за законом [PERSON] та [PERSON] , оскільки положення ст.1268 ЦК України обумовлюють, що спадщина належить спадкоємцям з моменту відкриття. Так, враховуючи відсутність правовстановлюючих документів в розумінні положень Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» від 01.07.2004 року, позивачі, виходячи з наведених положень Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженої Наказу Мін`юст України «Про затвердження Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України» та Закону України «Про нотаріат» позбавлені можливості оформити спадщину нотаріально, в зв`язку з чим порушені права підлягають захисту в обраний позивачами спосіб, що відповідає допущеному порушенню. Відтак, суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] та [PERSON] підлягають задоволенню.

Outcome: approved