Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-13 00:00:00

20.03.2015 року [PERSON] звернувся до суду з даним позовом, просив встановити, що померла 25.12.2013 року [PERSON] за життя володіла за договором купівлі-продажу від 19.05.2003 року посвідченим нотаріусом, зареєстрованим у реєстрі за № 1568 житловою квартирою № 3 в будинку № 79 по вул. К.Маркса в м. Гайсин та 1/8 частиною сараю Б та погрібом Б/під., та визнати за малолітніми [PERSON] і [PERSON] в порядку спадкування після померлої 25.12.2013 року матері [PERSON]О право власності за кожним на 1/2 частину житлової квартири [ADDRESS]. Свої вимоги обґрунтовував тим, що державний нотаріус своїми постановами від 07.02.2015 року відмовив йому у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, оскільки відповідно до правовстановлюючих документів неможливо встановити, що є обєктом спадкування частина будинку чи квартира. У судове засідання [PERSON] подав заяву у якій просив задовольнити вимоги позову, справу розглянути у його відсутність.(а.с.37,38) Відповідачі [PERSON] і [PERSON] письмово просили справу розглянути у їх відсутність вимоги позову визнали (а.с.39-41). Відповідно до положень ч. 2 ст. 158, ч. 2 ст. 197 ЦПК України, особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності; у разі неявки осіб, які беруть участь у справі, розгляд справи проводиться без фіксування судового засідання технічним засобом. З урахуванням позицій сторін, дослідження матеріалів справи та вимог закону суд визнає за необхідне задовольнити позовні вимоги з таких підстав. Встановлено, що внаслідок смерті [PERSON], яка померла 25.12.2013 року в м. Гайсин Вінницької області відкрилась спадщина, до складу якої відповідно до витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно входить 1/10 частина житлового будинку по вул. К.Маркса, 79 в м. Гайсин, підставою виникнення права власності у спадкодавиці був договір дарування від 19.05.2003 року посвідчений нотаріусом, зареєстрований у реєстрі за №1568, реєстрацію права власності здійснено 21.05.2003 року (а.с.9,19). За договором дарування від імені власників [PERSON] і [PERSON] було подаровано [PERSON] 1/10 частину житлового будинку з відповідною частиною будівель по вул. К.Маркса, 79 в м. Гайсин (а.с.18). Відповідно до інвентарних даних Гайсинської МБТІ, згідно рішення виконкому Гайсинської міської ради № 12 від 24.01.1996 року [PERSON] і [PERSON] було видано свідоцтво про право власності № 1400 від 06.02.1996 року на квартиру [ADDRESS], що складає 1/10 частину будинку; на час обстеження 07.10.2014 року двохкімнатна квартира [ADDRESS] складає 1/10 частину житлового будинку 1/8 частину сарая Б, погрібб Б/під (а.с.20, 24). Відповідно до свідоцтв про народження та даних домової книги [PERSON], [INFO] і [PERSON], [INFO] є дітьми померлої 25.12.2013 року [PERSON] постійно проживали із спадкодавицею (а.с.10.11,22). [PERSON] і [PERSON], які закликаються до спадкування після померлої 25.12.2013 року дочки [PERSON], подали 30.05.2014 року заяви до Гайсинської державної нотаріальної контори про відмову від прийняття спадщини (а.с.34-36). Державний нотаріус Гайсинської державної нотаріальної контори своїми постановами від 07.02.2015 року за № 203/02-31 та за № 204/02-31, відмовив [PERSON] законному представнику малолітніх [PERSON], [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину на спадкову квартиру, оскільки відповідно до правовстановлюючих документів неможливо встановити, що є обєктом спадкування частина будинку чи квартира (а.с.13,14). Спірні правовідносини регулюються: - ч.1 і ч.2 ст.16 ЦК України, за змістом якої кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу, способами захисту можуть бути, визнання права; - ст.328 ЦК України, згідно приписів якої, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом; - ч.3 ст.1269 ЦК України визначає, що спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким , що прийняв спадщину, якщо протягом шестимісячного строку він не заявив про відмову від спадщини; - ч. 1 ст.1297 ЦК України, відповідно до якої спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Встановлені обставини свідчать, що малолітні [PERSON], [PERSON], являючись спадкоємцями за законом після померлої 25.12.2013 року матері [PERSON] проживали спільно із спадкодавцем на час відкриття спадщини і вважаються такими, що прийняли спадщину за законом - квартиру [ADDRESS], що складає 1/10 частину житлового будинку, 1/8 частину сарая Б, погріб Б/під, які спадкодавиця набула за життя. Оскільки позивач, законний представник малолітніх [PERSON], [PERSON], позбавлений можливості отримати свідоцтво про право на спадщину на нерухоме майно, то з метою захисту законних прав малолітніх [PERSON], [PERSON] на спадщину, необхідно визнати за ними порядку успадкування за законом право власності за кожним по 1/2 частині житлової квартири [ADDRESS]. Вимоги про встановлення факту володіння спадкодавицею [PERSON] за договором купівлі-продажу від 19.05.2003 року, посвідченим нотаріусом, зареєстрованим у реєстрі за № 1568 житловою квартирою № 3 в будинку № 79 по вул. К.Маркса в м. Гайсин та 1/8 частиною сараюБ та погрібом Б/під. є безпідставні і не підлягають задоволенню. Цей факт доводиться правовстановлюючими документами на нерухоме майно, за встановлених обстави право володіння є складовою частиною права власності. У судовому порядку встановлюються факти від яких залежить виникнення майнових прав, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення, а виникнення права володіння урегульовано ст. 398 ЦПК України. На підставі викладеного,

Outcome: approved