Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-14 00:00:00

1. Щодо позову. 1.1. Відповідно до позовної заяви, 23.11.2006р. між ЗАТ КБ «Приватбанк» (правонаступником якого є ПАТ КБ «Приватбанк») та відповідачем було укладено кредитний договір №б/н, за умовами якого останній отримав кредит у розмірі 1000,00 доларів США у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 24,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Позивач зазначає, що відповідач у порушення умов кредитного договору зобовязання належним чином не виконує, в результаті чого виникла заборгованість, яка станом на 31.08.2015р. становить у розмірі 4365,98 доларів США, що складається з: 1296,78 доларів США заборгованість за кредитом; 2100,48 доларів США заборгованість по процентам за користування кредитом; 968,72 доларів США заборгованість за пенею та комісією, враховуючи стягнуту рішенням Суворовського районного суду м.Херсона від 08.01.2014р. суму заборгованості за кредитним договором в розмірі 3449,47 доларів США, різниця між поточною заборгованістю та стягнутою судом становить у розмірі 916,51 доларів США, а також 23,61 доларів США штраф (фіксована частина); 45,83 доларів США штраф (процентна складова), що становить суму заборгованості до стягнення в сумі 985,94 доларів США, що за курсом 21,18 відповідно до службового розпорядження НБУ від 31.08.2015р. складає 20882,27грн. У звязку з наведеним, позивач просить суд стягнути з відповідача на користь ПАТ КБ «Приватбанк» заборгованість у розмірі 985,94 доларів США, що еквівалентно 20882,27грн. за кредитним договором №б/н від 23.11.2006р.; покласти на відповідача понесені судові витрати. 1.2. Представник позивача за довіреністю [PERSON] в судове засідання не зявилася, надала на адресу суду заяву, якою просила справу розглянути без її участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Також надала згоду на ухвалення заочного рішення, на підставі чого суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст.224 ЦПК України. 2. Щодо позиції відповідача та пояснення інших осіб. 2.1. Відповідач в судове засідання не зявився, про місце та час розгляду справи повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив, заяв про розгляд справи за його відсутності на адресу суду не надходило. 3. Щодо встановлених обставин та інших доказів. 3.1. 23.11.2006р. між сторонами було укладено кредитний договір №б/н, згідно умов якого відповідач отримав кредит у розмірі 1000,00 доларів США у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 24,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. 3.2. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами та правилами надання банківських послуг, Правилами користування платіжною карткою та Тарифами Банку, які викладені на банківському сайті складає між ним та банком Договір, що підтверджується підписом відповідача у заяві. 3.3. За умовами договору відповідач зобовязався погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених договором, що підтверджується п.6.5 Умов та правил надання банківських послуг. 3.4. ПАТ КБ «ПриватБанк» є правонаступником ЗАТ КБ «ПриватБанк» відповідно до Статуту (нова редакція). 3.5. Позивач свої зобов'язання за договором виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу кредит у розмірі, встановленому договором . 3.6. У зв'язку з неналежним виконанням відповідачем умов договору, рішенням Суворовського районного суду м.Херсона від 08.01.2014р. стягнуто з [PERSON] на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» заборгованість за кредитним договором б/н від 23.11.2006р. в сумі 3449,47 доларів США, що складається з: 1296,78 доларів США заборгованість за кредитом; 1336,24 доларів США - заборгованість по процентам за користування кредитом; 592,59 доларів США - заборгованість по комісії за користування кредитом; штрафи в розмірі 62,58 доларів США та 161,28 доларів США, яка виникла станом на 30.03.2013р. 3.7. Відповідач зобовязання за кредитним договором відповідно наявного рішення суду не виконав, у звязку з чим правовідносини між сторонам кредитного договору не припинилися. 3.8. Заборгованість за кредитним договором №б/н від 23.11.2006р. за період 31.03.2013р. по 31.08.2015р. становить у розмірі 985,94 доларів США, що складається з: 764,24 доларів США заборгованість по процентам за користування кредитом; 152,26 доларів США заборгованість за пенею та комісією; 23,61 доларів США штраф (фіксована частина); 45,83 доларів США штраф (процентна складова), що підтверджується довідкою, виданою ПАТ КБ «Приватбанк». 3.9. Вищевказана сума кредитної заборгованості відповідача також підтверджується розрахунком заборгованості, наданим представником позивача. 3.10. Відповідно до службового розпорядження НБУ від 31.08.2015р., офіційний курс гривні до іноземної валюти 31.08.2015р. становить 2118,5441 за 100 доларів США. 3.11. Судовий збір в сумі 1218,00грн. сплачений позивачем. 3.12. Позивачем сплачено 147,00грн. та 135,00грн. за розміщення оголошення в засобах масової інформації (Херсонській обласній газеті «Наддніпрянська правда») з метою інформування відповідача про час і місце судового засідання, що підтверджується платіжним дорученням №BO900В0ZE2 від 30.12.2015р., платіжним дорученням №BO902В0ZNL від 12.01.2016р. 4. Щодо правовідносин. 4.1. Відповідно до ст.60 ЦПК України, кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених ст.61 ЦПК України. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. 4.2. Відповідно до ч.3 ст.61 ЦПК України, обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлені ці обставини. 4.3. Відповідно до ч.1 ст.526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. 4.4. Відповідно до ч.1 ст.530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). 4.5. Відповідно до ст.533 ЦК України грошове зобов'язання має бути виконане у гривнях. Якщо у зобовязанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом. Використання іноземної валюти, а також платіжних документів в іноземній валюті при здійсненні розрахунків на території України за зобовязаннями допускається у випадках, порядку та на умовах, встановлених законом. 4.6. Статтею 536 ЦК України передбачено, що за користування чужими грошовими коштами боржник зобов'язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. 4.7. Відповідно до ст.599 ЦК України, зобовязання припиняється виконанням, проведеним належним чином. 4.8. Відповідно до ст.525 ЦК України, передбачено недопустимість односторонньої відмови від зобовязання. 4.9. Відповідно до ст.610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). 4.10. Відповідно до ст.611 ЦК України, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: 1) припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов'язання; 3)сплата неустойки; 4)відшкодування збитків та моральної шкоди. 4.11. Відповідно до ч.2 ст.615 ЦК України, одностороння відмова від зобовязання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобовязання. 4.12. Відповідно до ч.1 ст.1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. 4.13. Відповідно до ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та платити проценти. 4.14. Відповідно до ст.629 ЦК України договір є обовязковим для виконання сторонами. 4.15. Відповідно до п.17 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30.03.2012 № 5 «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин», зобов'язання припиняється з підстав, передбачених договором або законом (частина перша статті 598 ЦК). Такі підстави, зокрема, зазначені у статтях 599 - 601, 604 - 609 ЦК. Наявність судового рішення про задоволення вимог кредитора, яке не виконано боржником, не припиняє правовідносин сторін кредитного договору, не звільняє останнього від відповідальності за невиконання грошового зобов'язання та не позбавляє кредитора права на отримання сум, передбачених частиною другою статті 625 ЦК, оскільки зобов'язання залишається невиконаним належним чином відповідно до вимог статей 526, 599 ЦК. 4.16. Відповідно до п.12 Постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30.03.2012 року № 5 «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» у разі якщо кредит правомірно наданий в іноземній валюті та кредитодавець (позивач) просить стягнути кошти в іноземній валюті, суд у резолютивній частині рішення зазначає про стягнення таких коштів саме в іноземній валюті, що відповідає вимогам частини третьої статті 533 ЦК України. 4.17. Відповідно до ч.1 ст.79 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, повязаних з розглядом справи. 4.18. Відповідно до п.6 ч.3 ст.79 ЦПК України, до витрат, повязаних з розглядом судової справи належать витрати, повязані з публікацією в пресі оголошення про виклик відповідача. 4.21. Відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України, на користь позивача з відповідача підлягають стягненню сплачені та документально підтверджені судові витрати пропорційно до задоволеної частини позовних вимог. 4.19. Згідно п.79 рішення Європейського суду з прав людини (справа «Білуха проти України» від 09.11.2006р. (Заява N 33949/02), відповідно до прецедентної практики Суду заявник має право на відшкодування витрат, тільки якщо буде доведено, що вони були необхідні та фактично понесені, а також є обґрунтованими за розміром. 5. Щодо мотивів, порушених прав, свобод чи інтересів. 5.1. Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, закріплено принцип права на справедливий суд, який означає, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру. Так, оскільки рішення Суворовського районного суду м.Херсона суду від 08.01.2014р. про стягнення з відповідача кредитної заборгованості за договором №б/н від 23.11.2006р., яка виникла станом на 30.03.2013р., відповідачем не виконано, він продовжує користуватися кредитними коштами, це не припинило правовідносини сторін кредитного договору та не звільнило відповідача від відповідальності за невиконання ним грошового зобов'язання, не позбавило позивача права на отримання належних сум за користування кредитом. Відповідно порушене право позивача на отримання процентів за користування кредитними коштами, комісії та неустойки - за невиконання відповідачем зобов'язання належним чином, підлягає судовому захисту. Таким чином, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню заборгованість за кредитним договором №б/н від 23.11.2006р. в сумі 985,94 доларів США, яка виникла за період з 31.03.2013р. по 31.08.2015р., з урахуванням вже стягнутої заборгованості рішенням Суворовського районного суду м.Херсона суду від 08.01.2014р., а саме заборгованості по тілу кредиту, відсотками та комісії за користуванням кредиту, та складається з: заборгованості по процентам за користування кредитом в сумі 764,24 доларів США, заборгованості за пенею та комісією за користування кредитом в сумі 152,26 доларів США, штрафу (фіксована частина) в сумі 23,61 доларів США, штрафу (процентна складова) в сумі 45,83 доларів США. Відповідно позовні вимоги є законними, обгрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. 5.2. Крім того - оскільки позивачем понесені судові витрати по сплаті судового збору та витрати, повязані з публікацією в пресі оголошення про виклик відповідача, позивачем доведено, що вони були необхідні та фактично понесені, а також є обґрунтованими за розміром, вказані судові витрати підлягають стягненню з відповідача, що відповідає вимогам ч.1 ст.88 ЦПК України, п.79 рішення Європейського суду з прав людини (справа «Білуха проти України») від 09.11.2006р.

Outcome: approved