Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-16 00:00:00

21.07.2019 року [PERSON] в АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА КОМЕРЦІЙНОГО БАНКУ «ПРИВАТБАНК» (далі АТ КБ «ПРИВАТБАНК») звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором в якому вказує, що 06.11.2013 року між банком та відповідачем був укладений кредитний договір б/н, відповідно до якого позивач надав останньому кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту у розмірі 500 грн., а позичальник зобов`язався щомісячно частинами повертати кредит, відсотки за користування ним в розмірі 30,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Посилаючись на те, що відповідачем умови кредитного договору не були виконані, позивач зазначає, що утворилась заборгованість, яка складається з тіла кредиту - 458 грн. 86 коп., заборгованості за процентами - 123771 грн. 32 коп. пені - 6168 грн. 14 коп., однак посилаючись на своє право вимагати тільки частину боргу, просить стягнути заборгованість по тілу кредиту, заборгованість по процентам - 123771 грн. 32 коп. та частину нарахованої пені - 3768 грн. 14 коп. за період з 06.11.2013 року по 01.06.2017 року, а всього 127998 грн. 32 коп. Ухвалою суду від 24.06.2019року справа призначена до слухання в порядку спрощеного провадження на 08-00год., 12.07.2019 року 14.06.2018 року товариство змінило назву з Публічного Акціонерного Товариства Комерційного Банку «ПриватБанк» на АКЦІОНЕРНЕ ТОВАРИСТВО КОМЕРЦІЙНОГО БАНКУ «ПРИВАТБАНК». Фіксування судового засідання технічними засобами відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у зв`язку із відсутністю учасників процесу не здійснюється. В судове засідання представник позивача не з`явився, надав на адресу суду заяву про розгляд справи за відсутності представника, повне підтримання позовних вимог, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, судом про розгляд справи повідомлялась належним чином відповідно до положень ч. 7 ст. 128 ЦПК України, за місцем реєстрації, про що свідчать поштове повідомлення, яке надсилалися рекомендованим листом. За таких обставин суд вважає за можливе, згідно ст. 280 ч.1 ЦПК України ( в редакції 03.10.2017 року) ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши матеріали справи в межах заявлених позовних вимог та на підставі наданих сторонами доказів, суд прийшов до наступного. Між АКЦІОНЕРНИМ ТОВАРИСТВОМ КОМЕРЦІЙНИМ БАНКОМ «ПРИВАТБАНК» та відповідачем 06.11.2013 року був укладений договір б/н, в якому сторони узгодили всі його умови. Договір складається з анкети-заяви позичальника про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у Приватбанку, Умов і Правил надання банківських послуг, банківських тарифів. На виконання умов договору відповідачу було надано кредит в розмірі 500,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою 30,00 % на рік за користування кредитними коштами, з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення щодо договору позики, якщо інше не встановлено законом і не випливає із суті кредитного договору. Положення ст.ст. 546, 548-551 ЦК України вказують на те, що сторони зобов`язання можуть домовитися про забезпечення його виконання. Виконання зобов`язання забезпечується неустойкою (штрафом, пенею), порядок та форма забезпечення встановлюється в законі або договорі. Відповідно до ст. 611, ч. 2 ст. 612, ст.ст. 623-625, ч. 1 ст. 1049, ст. 1050 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцю позику в строк та в порядку, що встановлені договором. В разі несвоєчасного повернення позики або її чергової частини (прострочення боржника) він не звільняється від обов`язку виконання зобов`язання, зокрема повинен повернути суму позики (в тому числі достроково), сплатити заборгованість, відшкодувати позикодавцю збитки та сплатити неустойку. Станом на 10.06.2019 року відповідач має заборгованість за тілом кредиту в розмірі 458 грн. 86 коп., яка підлягає задоволенню. Банком також нарахована заборгованість за процентами станом на 10.06.2019 року в розмірі 123771 грн. 32 коп., виходячи з процентної ставки, яка неодноразово була змінена кредитодавцем : 2,5 % на місяць (30 % річних), - 2,9 % на місяць (34,8 % річних), 3,6 % на місяць (43,2 % річних). Позивачем нараховано [PERSON] заборгованість за пенею 6168 грн. 14 коп. станом на 10.06.2019 року Кредитодавець на свій розсуд може вимагати від боржника будь - яку частину суми заборгованості за кредитом, з урахуванням зазначеного позивач просить стягнути пеню у розмірі 3768 грн. 14 коп. за період з 06.11.2013 року по 01.06.2017 року. Так, відповідно до ст. 1056-1 ЦК України процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів. Фіксована процентна ставка є незмінною протягом усього строку кредитного договору. Встановлений договором розмір фіксованої процентної ставки не може бути збільшено банком в односторонньому порядку. Умова договору щодо права банку змінювати розмір фіксованої процентної ставки в односторонньому порядку є нікчемною. Відповідно до п. 28 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 березня 2012 року № 5 «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» при вирішенні питання щодо правомірності підвищення банком чи іншою фінансовою установою процентної ставки з`ясуванню підлягають визначена договором процедура підвищення процентної ставки, дії позичальника щодо прийняття пропозиції кредитора тощо. Як вбачається з матеріалів справи, 06.11.2013 року відповідач, ознайомившись та погодившись з умовами та Правилами надання банківських послуг, а також Тарифами банку, оформив заяву на надання йому кредитної карти «Універсальна» без зазначення суми кредитного ліміту. Відповідно до п. 1.1.3.2.3. Умов та правил надання банківських послуг, затверджених наказом від 06.03.2010 року № СП-2010-256 Банк має право проводити зміну тарифів, а також інших умов обслуговування рахунку. При цьому банк, за винятком випадків зміни розміру наданого кредиту (кредитного ліміту), зобов`язаний не менше як за 7 днів до введення змін проінформувати клієнта, зокрема у виписці по картрахунку відповідно до п. 1.1.3.1.9. цього договору. Якщо протягом 7 днів банк не отримав повідомлення від клієнта про незгоду зі змінами, вважається, що клієнт приймає нові умови. Відповідно до п.1.1.3.1.9 вказаних Умов банк зобов`язаний не частіше одного разу на місяць способом, зазначеним в заяві, надавати держателю виписку про стан картрахунку та про проведені за минулий місяць операції по картрахунку. З урахуванням тієї обставини, що відповідач востаннє раз користувався коштами банку 06.11.2013 року - отримання готівки на суму 200 грн., єдина сплачена ним сума 03.12.2013року-50грн.,сума відсотків на 10.06.2019 року становить (458.86х30%:360х1706 дн.) +278.75 ( на 30.08.2014 р) =931 грн. 09 коп. з урахуванням процентної ставки 30 %, оскільки після прийняття умов договору і отримання коштів в листопаді 2013 року відповідач більше не користувався коштами позичальника. Щодо нарахованої Банком пені, то суд враховує наступне. Відповідно до статті 549 ЦК України штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення - порядку й строків погашення кредиту суперечить частині першій статті 61 Конституції України. Цивільно-правова відповідальність - це покладення на правопорушника основаних на законі невигідних правових наслідків, які полягають у позбавленні його певних прав або в заміні невиконання обов`язку новим, або у приєднанні до невиконаного обов`язку нового додаткового. Покладення на боржника нових додаткових обов`язків як заходу цивільно-правової відповідальності має місце, зокрема, у випадку стягнення неустойки (пені, штрафу). Відповідно до статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання (частина друга статті 549 ЦК України). Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання (частина третя статті 549 ЦК України). Постановою Верховного Суду від 19.09.2018 у справі №664/2784/15-ц, встановлено наступні обставини. У постанові Верховного Суду України від 21 жовтня 2015 року у справі № 6-2003цс15 відсутній висновок про те, який же вид неустойки (штраф чи пеню) підлягає стягненню та який критерій має бути застосовано для його вибору. Тлумачення статей 3 та 549 ЦК України дозволяє стверджувати, що при виборі того який вид неустойки (штраф чи пеня) повинен стягуватися, слід враховувати справедливість і розумність (пункт 6 статті 3 ЦК України). Тому необхідно визначити стягнення якого виду неустойки (штрафу чи пені) є нерозумним і несправедливим, з урахуванням їх розміру. Відповідно до ч.4 ст.263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Так, з письмового розрахунку заборгованості за кредитним договором банк зазначає, що заборгованість відповідача складається з тіла кредиту - 458 грн. 86 коп., заборгованості за процентами - 123771 грн. 32 коп. пені - 6168 грн. 14 коп., однак з урахуванням розрахунку суду щодо процентів 931 грн. 09 коп. та тіла кредиту вбачається, що у зв`язку з неналежним виконанням зобов`язань за кредитним договором відповідачу [PERSON] , позивачем нараховано пеню - 6168 грн. 14 коп. станом на 10.06.2019 року, що значно перевищує розмір грошових зобов`язань відповідача. Вказана обставина свідчить, що підстави для стягнення з [PERSON] пені за кредитним договором в сумі 3768 грн. 14 коп. за період з 06.11.2013 року по 01.06.2017 року відсутні, оскільки вона становить 196 грн.94 коп. ( 4.58х43 місяці). При цьому суд, керується принципами справедливості та розумності, оскільки такий розмір пені значно перевищує розмір боргу. Відповідач обрав пасивний спосіб захисту і заборгованість в частині нарахованих процентів та пені, не оспорена ним, однак вимога позивача щодо стягнення зазначеної заборгованості підлягає задоволенню частково з урахуванням викладених обставин. З матеріалів справи вбачається, що позивачем понесені судові витрати, пов`язані з сплатою судового збору в розмірі 1921 грн. За такого, враховуючи часткове задоволення позовних вимог з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати у розмірі 192 грн.

Outcome: approved