Jurisdiction: civil
Date: 2020-12-28 00:00:00

21 грудня 2020 року позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом Роменської міської ради Сумської області про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини та встановлення факту родинних відносин, в якій просить визначити їй додатковий строк в шість місяців з дня вступу рішення в законну силу для подання до нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини після смерті її батька [PERSON] , який помер [INFO] , встановити факт, що вона [PERSON] ( [PERSON] ), [INFO] , є дочкою [PERSON] , який помер [INFO] . Позов мотивовано тим, що вона є громадянкою Ізраілю та постійно там проживає, [INFO] помер її батько [PERSON] , вона приїхала проститись з ним, особисто займалася питаннями його поховання. Коли постало питання прийняття спадщини їй необхідно було подати нотаріусу перелік документів, які вимагаються законами України, однак на час поховання батька всіх документів з собою вона не мала, та передбачаючи, що в неї вдосталь часу для подання заяви про прийняття спадщини, повернулася додому в Ізраїль, де мала взяти всі документи та де у неї є робота і відповідні трудові зобов`язання. Їй необхідно було вступити у спадкові права до 29 квітня 2020 року, а тому вона купила квиток до України 15 березня 2020 р., але аеропорт в країні проживання був уже закритий у зв`язку з пандемією вірусу «COVID-19», в зв`язку з цим вона не змогла виїхати в межах 6-ти місячного терміну для подачі заяви про вступ у спадок. В зв`язку з цим вона вважає, що її права на спадкування можуть бути відновлені шляхом визначення судом додаткового строку, необхідного для подання заяви про прийняття спадщини. Крім того, юристом їй було повідомлено, що є очевидним відсутність у неї документів на підтвердження родинних відносин, зокрема, у її свідоцтві про народження батько вказаний на російській мові як « [PERSON] », так само він зазначений і на звороті його паспорта громадянина України на російській мові, однак на першій сторінці паспорта, а відповідно і у свідоцтві про смерть батько записаний українською мовою « [PERSON] ». В той же час її дошлюбне прізвище пишеться « [PERSON] », про що нижче буде зазначено. А тому виникає необхідність у встановленні родинних відносин між нею та батьком, а саме того факту, що вонає дочкою [PERSON] . Позивачка в судове засідання не з`явилася, в заяві до суду позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити, а розгляд справи провести без її участі. Представник відповідача в судове засідання не з`явився, в заяві до суду просив розглядати справу у його відсутності, позовні вимоги визнав. У відповідності до ч. 2 ст.\~247\~ЦПК України розгляд справи проводиться за відсутності сторін, без фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Суд, дослідивши письмові докази по справі, дійшов до наступного висновку. Судом встановлено, що [PERSON] помер [INFO] (а.с. 24). Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина, позивач є спадкоємцем за законом спадкового майна. Відповідно до копії закордонного паспорту [PERSON] є громадянкою Ізраїлю (а.с. 8-9). Як на поважність причини пропуску строку прийняття спадщини позивач посилається на велику відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна, оскільки вона є громадянкою Ізраїлю, придбала квиток в Україну 15 березня 2010 року, але аеропорт в країні проживання був закритий у зв`язку з пандемією вірусу «COVID-19», в зв`язку з чим не могла виїхати в межах 6-місячного терміну для подачі заяви про вступ у спадок (а.с. 8-10). За загальним правилом положення про спадкування, право на спадщину виникає в день відкриття спадщини. Спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (статті 1220, 1222, 1270 ЦК України). Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини (частина перша статті 1269 ЦК України). Згідно з ч. 3 ст.1272\~ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. За змістом цієї статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, які пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Правила ч. 3 ст.1272ЦК\~України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої зави; 2) ці обставини визнані судом поважними. З урахуванням наведеного, якщо спадкоємець пропустив шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини з поважних причин, закон гарантує йому право на звернення до суду з позовом про визначення додаткового строку на подання такої заяви. Вирішуючи питання визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Поважними причинами пропуску строку визнаються, зокрема: 1) тривала хвороба спадкоємців; 2) велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна; 3) складні умови праці, які, зокрема, пов`язані з тривалими відрядженнями, в тому числі закордонними; 4) перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил України; 5) необізнаність спадкоємців про наявність заповіту тощо. Такий правовий висновок висловлений Верховним Судом України у постанові від 23 серпня 2017 року № 6-1320цс17. Таким чином, велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна є поважною причиною пропуску строку для прийняття спадщини. За таких обставин, суд вважає, що причини пропуску позивачем встановленого законом шестимісячного строку на звернення із заявою про прийняття спадщини є поважними, а тому приходить до висновку про задоволення позову в цій частині. Також позивач просить встановити факт родинних відносин між нею та її батьком. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами. Як встановлено судом з свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 21.05.1969 року Роменським міським бюро РАЦС Сумської області, у відомостях про дитину спадкодавець зазначена на російській мові [PERSON] , її батьком записаний [PERSON] (а.с. 18). Однак у свідоцтві про смерть серії [NUMBER] , виданому Роменським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Сумській області 01.11.2019, померлий зазначений як [PERSON] (а.с. 24). Тобто, вбачається різниця прізвища померлого у вказаних документах. Відповідно до довідки відділу РАЦС м. Ромни № 76 від 30.05.2001 [PERSON] 02.08.1986 року зареєструвала шлюб з [PERSON] та змінила своє дошлюбне прізвище « [PERSON] » на « [PERSON] » (а.с. 19). Як вбачається з довідки відділу РАЦС м. Ромни № 38-02-55 від 12.05.2001, виданої [PERSON] , громадянин [PERSON] народився [INFO] , про що в книзі реєстрації актів про народження відділу реєстрації актів громадянського стану Роменського міського управління юстиції Сумської області проведений відповідний запис за № 345 від 27 листопада 1945 року, місце народження м. Ромни Сумської області, Україна (а.с. 20). Факт родинних відносин між позивачем та спадкодавцем підтверджується наявними у справі доказами, зокрема, схожістю у написанні двох прізвищ « [PERSON] » і « [PERSON] », однаковим написанням прізвищ позивача і спадкодавця у свідоцтві та посвідці про їх народження, та зазначенням однакових даних імені і по-батькові. За таких обставин, враховуючи, що встановлення факту родинних відносин має для позивача юридичне значення, так як необхідне їй для оформлення спадкових прав, суд дійшов висновку про задоволення позову в цій частині, а отже і про задоволення позову в цілому. На підставі положень ст.ст. 13, 81, 89, 200, 259, 263-265 ЦПК України, ч.1 ст. 1270, ч.1 ст. 1221, ч.3 ст.1272 ЦК України, суд, -

Outcome: approved