Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-13 00:00:00

20 січня 2014 року позивач звернулася в суд із зазначеним позовом, який обґрунтовувала тим, що 4 лютого 2012 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Луцького міського управління юстиції Волинської області було зареєстровано шлюб позивача з відповідачем, актовий запис №72. Від даного шлюбу в них [INFO] року народилася донька [PERSON]. Проте спільне подружнє життя з відповідачем не склалося, в сім»ї систематично почали виникати сварки та різні непорозуміння, а тому фактичні шлюбні стосунки між подружжям припинено, на даний час вони проживають окремо, шлюб існує формально. Збереження шлюбу позивач вважає неможливим, тому що це суперечить її інтересам та інтересам дитини, примиритися з відповідачем не бажає, тому просить суд позов задовольнити і шлюб розірвати. В даному судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала із зазначених у заяві підстав, просила позов задовольнити повністю та не заперечувала щодо ухвалення заочного рішення. Суду пояснила, що подальше спільне життя з відповідачем неможливе, тому що це суперечить її інтересам. Відповідач не вчиняв ніяких дій для примирення, а лише зазначав, що у випадку розірвання шлюбу дитина проживати з ним. Відповідач в судове засідання не з'явився, подав заяву, в якій просив справу розглядом відкласти, оскільки перебуває на лікарняному. Заслухавши позивача, яка наполягала на розірванні шлюбу, проаналізувавши обставини справи, суд приходить висновку про ухвалення в даному судовому засіданні заочного рішення, що відповідає вимогам статей 169, 224 ЦПК України. Згідно ч.1 ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно ч.ч.3,4 ст. 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі до статевого зв»язку за допомогою фізичного чи психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Судом установлено, що [PERSON] та [PERSON] перебувають у шлюбі з 4 лютого 2012 року, який був зареєстрований відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Луцького міського управління юстиції Волинської області, актовий запис №72, та видано свідоцтво про шлюб Серії [NUMBER] (а.с.4). Під час перебування у шлюбі в сторін [INFO] року народилася донька [PERSON] (а.с.5). Згідно ухвали Маневицького районного суду від 17 лютого 2014 року подружжю [PERSON] було призначено для примирення строк в один місяць (а.с.24). Із пояснень позивача встановлено, що ні під час призначеного судом терміну для примирення, на під час періоду, коли судові засідання відкладалися, відповідач не вчиняв ніяких дій по примиренню, він і надалі проживає в м.Луцьку, а вона з донькою - зі своїми батьками. Спільного господарства не ведуть, життям один одного не цікавляться. Вважає, що неявкою в суд відповідач лише затягує розгляд справи, а тому наполягала на розірванні шлюбу в даному судовому засіданні. Враховуючи зазначені обставини та вказані норми права, особливий характер сімейних відносин та їх об»єктивну недоступність для оточуючих, суд приходить висновку про доцільність розірвання шлюбу між [PERSON] та [PERSON] Відповідно до ч.1 ст. 110 СК позов про розірвання шлюбу може бути пред»явлений одним із подружжя. Згідно ч.2 ст. 112 цього ж Кодексу суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше життя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Проголошена Конституцією України охорона сім»ї державою полягає в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їхніх дітей. Крім того, судом вже призначався термін для примирення, проте збереження шлюбу можливе лише на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є морально - правовою основою шлюбу, а в даній справі таких обставин не встановлено. На підставі статей 110, 112, 113 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved