Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-23 00:00:00

20 березня 2017 року [PERSON] звернулася до суду з заявою, в якій прохає : - встановити факт, що [PERSON], який помер 13 грудня 1996 року, є її рідним батьком; - встановити факт прийняття нею у період з 13 грудня 1996 року по 13 червня 1997 року спадщини ( тобто на протязі шести місяців після відкриття спадщини), що відкрилася після смерті батька [PERSON]. Мотивувала тим, що вона є спадкоємцем майна батька за законом, а саме, права на земельну частку (пай) у землі, що перебувала у колективній власності КСП «Росія» на території Глобинської міської ради, розміром 3,70 умовних кадастрових гектари . Сертифікат про право на земельну частку (пай) серії ПЛ № 0078548, був виданий спадкодавцю Глобинською районною державною адміністрацією 24 грудня 1996 року. Оформити свої спадкові права вона не може, так як не підтверджуються родинні стосунки між нею та батьком, також вона повинна надати нотаріусу документальне підтвердження вчасного прийняття нею спадщини. Вирішити це питання в позасудовому порядку не має можливості, оскільки її біологічні батько та мати [PERSON] та [PERSON] з 1956 року і до часу смерті батька , проживали однією сім»єю без реєстрації шлюбу, тому у свідоцтві про її народження у графі «батько» запис відсутній. Через кілька днів після поховання вона почала розпоряджатися майном батька : забрала документи, обробляла огород біля будинку, пустила в житло квартирантів та постійно отримувала орендну плату у фермерському господарстві за користування його земельною часткою (паєм) , тому вважається такою, що прийняла спадщину. Заявник вказувала, що встановлення факту родинних відносин та факту прийняття спадщини необхідне їй для оформлення спадщини. У судовому засіданні заявник [PERSON] заяву підтримувала, посилаючись на підстави та обставини, викладені в ній. Додатково пояснила, що [PERSON] також є біологічним батьком її брата [PERSON],[INFO], який визнаний недієздатним, в зв»язку з чим вона є його опікуном. [PERSON] вважав їх своїми дітьми, утримував їх, вона звала його батьком. Її мати міняла своє дівоче прізвище [PERSON] на [PERSON], так як відразу після війни 1941-1945 рр. зареєструвала шлюб із [PERSON]. Потім розірвала шлюб із ним і взяла при цьому своє дівоче прізвище. Відповідні документи не збереглися. Вона (заявник) здійснила поховання свого батька, отримала кошти від держави на його поховання, потім забрала свою матір до себе і доглядала за нею, так як після смерті батька стан її здоров»я різко погіршився. Представники заінтересованих осіб Глобинської міської ради, сектора державної реєстрації Глобинської районної державної адміністрації у судове засідання не зявилися. В заявах, направлених до суду, прохали розглянути справу за їх відсутності, вказали, що заперечень щодо задоволення заяви не мають. Свідок [PERSON] у засіданні повідомила, що проживає в [INFO]. Заявник однокласниця її чоловіка. Вона знала сім»ю заявника з 1980 року, як сусідів по вулиці. [PERSON] та [PERSON] сприймала і знала, як подружжя і батьків [PERSON]. Свідок [PERSON] у засіданні пояснив, що проживає в [INFO], є сусідом заявника. Він працював з [PERSON] та її батьком [PERSON] в колгоспі «Росія» (потім КСП «Росія») на МТФ. Заявник називала [PERSON] батьком, він її дочкою, відносини були родинні. Суд, заслухавши пояснення свідків, дослідивши надані письмові докази, встановив наступне. [PERSON] помер у м. Глобине 13.12.1996 року у віці 75 років , що підтверджено свідоцтвом про смерть серії І-Ке № 045479, виданим 13.12.1996 року Глобинським райвідділом реєстрації актів громадянського стану. З довідки № 275 від 9.09.2016 року Глобинської міської ради вбачається, що [PERSON] до дня смерті проживав за адресою: [INFO] і мав такий склад сім»ї: - співмешканка - [PERSON], [INFO]. Дослідженням будинкової книги для прописки громадян, що проживають в [INFO] встановлено, що у ній записані прізвища таких осіб [PERSON] (потім [PERSON]) [PERSON], [INFO] зміна прізвища проведена з відміткою «зміна паспорта» , [PERSON], [INFO], з дітьми Наталією та Тетяною, [PERSON], [INFO] , [PERSON], [INFO]. Вказані записи, а також оглянуті судом родинні фото підтверджують сімейний характер відносин названих осіб. Це не суперечить показанням допитаних у суді свідків, яким достовірно відомо про взаємовідносини [PERSON] із заявником. Відповідно до свідоцтва про народження серії І - КЕ №4255807, виданого повторно Глобинським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Полтавської області 18 січня 2017 року, матір»ю [PERSON] (дівоче прізвище заявника) [PERSON], значиться [PERSON], в графі «батько» будь який запис відсутній. Згідно свідоцтва про смерть серії І-КЕ № 174981 [PERSON] померла 5 вересня 2001 року в м. Глобине Полтавської області у віці 75 років. Заявник внаслідок реєстрації двох шлюбів змінювала своє дівоче прізвище «Омельченко» на «Лупинос», потім на «Плисова», що підтверджується документально : витягом з Державного реєстру актів цивільного стану, свідоцтвом про розірвання шлюбу серії І КЕ № 068593, виданого 24 жовтня 2000 року, свідоцтвом про одруження серії 1- КЕ № 2077875, виданим відділом РАЦС Глобинського районного управління юстиції Полтавської області 11 березня 2002 року. З витягу протоколу засідання XXI сесії Глобинської міської ради XXIII скликання від 24 грудня 2001 року, вбачається, що було прийняте рішення «про передачу [PERSON] сертифікату серії ПЛ № 007548 від 24.12.1996 р. на земельну частку (пай) розміром 3.7 умовних кадастрових га, який був виданий на ім»я її покійного батька [PERSON]». Не вдаючись в оцінку законності такого рішення, суд разом з тим відмічає, що при його прийнятті депутати проводили перевірку щодо наявності кровного споріднення названих осіб. Таким чином, з показань свідків, досліджених у судовому засіданні документів, фото, простежується родинний характер заявника із [PERSON], який помер 13 грудня 1996 року, як доньки та батька. Відповідно до п.1 ч.1 ст. 256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами. Згідно пункту 1 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо згідно із законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати документ. Судом достовірно з»ясовано, що батьки заявника не перебували між собою у зареєстрованому шлюбі, тому її прізвище, ім»я, по-батькові у свідоцтві про народження були записані за вказівкою матері. З огляду на це [PERSON] позбавлена можливості отримати документ, який би підтверджував батьківство [PERSON] щодо неї. Оцінивши надані заявником докази, суд дійшов висновку, що невизнане право підлягає судовому захисту, а тому встановлює факт батьківства названої особи щодо заявника. Від цього факту залежить виникнення спадкових прав [PERSON] на майно померлого. Заява в цій частині задовольняється. Згідно п.1 ч.1 ст. 549 ЦК УРСР 1963 року, який був чинним на момент смерті [PERSON], визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном. Згідно Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України від 18 липня 1994 року № 18/5, яка діяла до 2005 року доказом вступу в управління чи володіння спадковим майном можуть бути: довідка житлово-експлуатаційної організації, правління житлово-будівельного кооперативу, виконавчого комітету місцевої Ради народних депутатів чи відповідної місцевої державної адміністрації про те, що спадкоємець безпосередньо перед смертю спадкодавця проживав разом з ним, або про те, що спадкоємцем було взято майно спадкодавця; довідка державної податкової служби, страховика чи іншого органу про те, що спадкоємцем після відкриття спадщини сплачувались податки або страхові платежі по обов»язковому страхуванню, квитанція про сплату податку, страхового платежу; копія рішення суду, що набрало законної сили, про встановлення факту своєчасного прийняття спадщини; запис у паспорті спадкоємця або в будинковій книзі, який свідчить про те, що спадкоємець був постійно прописаний в спадковому будинку (квартирі) в період шести місяців після смерті спадкодавця, та інші документи, що підтверджують факт вступу спадкоємця в управління чи володіння спадковим майном. Також доказом вступу в управління або володіння спадковим майном може бути наявність у спадкоємця ощадної книжки, інших цінних документів , квитанції (технічного паспорта, реєстраційного талону) на автотехнічні засоби чи інші самохідні машини чи механізми , державного акта на право приватної власності на землю і інших документів , виданих відповідними органами на ім»я спадкодавця на майно, користування яким можливе лише після належного оформлення прав на нього. Судом встановлено, що [PERSON] має на руках оригінал сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ПЛ № 0078548, виданого 24 грудня 1996 року Глобинською райдержадміністрацією на ім»я [PERSON] (документ має приписку), в якому зазначено, що на підставі рішення Глобинської райдержадміністрації від 2 грудня 1996 року № 601 йому належить право на земельну частку (пай) у землі, яка перебуває у колективній власності колективного сільського господарського підприємства «Росія» . Суд не вважає, що цей документ є доказом вступу заявника в управління або володіння спадковим майном, оскільки він виданий після смерті заявника, а тому жодних прав не породжує. Крім цього, відповідно до ч.1 ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. В конкретному випадку заявником не надано суду жодного доказу, який би свідчив про звернення до нотаріуса для оформлення своїх спадкових прав і про невизнання нотаріусом факту прийняття заявником спадщини [PERSON], тобто в конкретному випадку не підтверджено наявність невизнаного чи порушеного права, а тому судовому захисту воно не підлягає. Таким чином, звернення до суду по питанню встановлення факту прийняття спадщини є передчасним, належні докази прийняття заявником спадщини відсутні, тому в цій частині суд у задоволенні заяви відмовляє. З огляду на викладене, заява [PERSON] підлягає задоволенню частково. Встановлення факту родинних стосунків необхідне заявнику для оформлення спадщини. Спір про право відсутній.

Outcome: partial