Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-23 00:00:00

20.10.2015 року на адресу Кагарлицького районного суду Київської області надійшла позовна заява [PERSON], [PERSON] до Стрітівської сільської ради Кагарлицького району Київської області, третя особа, - реєстраційна служба Кагарлицького районного управління юстиції про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування, в якій позивачі просять суд винести рішення, яким: - визнати за ними, [PERSON] та [PERSON], в порядку спадкування в рівних частках по 1\\2 частині кожному, право власності на земельну ділянку площею 0,7000 га з цільовим призначенням - ведення особистого селянського господарства, кадастровий номер 3222287800:03:308:0010, яка розташована на території Стрітівської сільської ради Кагарлицького району, право на яку належало спадкодавцю [PERSON], згідно розпорядження Кагарлицької РДА № 618 від 02 листопада 2012 року . Автоматизованою системою документообігу суду на підставі ч. 3 ст. 11 1 ЦПК України для слухання справи був визначний суддя Кагарлицького районного суду Закаблук О.В. 19.11.2015 року Кагарлицьким районним судом на підставі ст..ст. 122, 127 ЦПК України винесено ухвалу про відкриття провадження у справі та призначено справу до судового розгляду. В судове засідання позивачка [PERSON] не з»явилася, проте, на адресу Кагарлицького районного суду надійшла письмова заява, в якій позивачка просила суд слухати справу без її участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. В судове засідання позивач [PERSON] не з»явився, проте, на адресу Кагарлицького районного суду надійшла письмова заява, в якій позивач просить суд слухати справу без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. В судове засідання представник відповідача, - Стрітівської сільської ради Кагарлицького району Київської області не з»явився, проте, на адресу Кагарлицького районного суду надійшла письмова заява, в якій відповідач просить суд слухати справу без участі його представника, позов визнає. В судове засідання представник третьої особи, - реєстраційної служби Кагарлицького районного управління юстиції Київської області не з»явився, хоча повідомлявся судом належним чрпном про день, час та місце слухання справи. Вивчивши матеріали справи, суд вважає на підставі ч. 2 ст. 197 ЦПК України розглянути справу без участі осіб, які беруть участь у справі та без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу та ухвалити рішення на підставі наявних у справі доказів, та позовні вимоги задовольнити, шляхом винесення рішеня, обґрунтовуючи своє рішення наступним. Фактичні обставини справи, встановлені судом в судовому засіданні, та застосування до них норм права. Позивачами по даній справі є громадяни України: - [PERSON], [INFO], уродженка село Балико Щучинка Кагарлицького району Київської області, паспорт серії СО 302410, виданий 28 грудня 1999 року Дарницьким РУ ГУ МВС України в місті Києві, ідентифікаційний номер [NUMBER]; - [PERSON], [INFO], уродженець [INFO], паспорт серії СО 756859, виданий 13 грудня 2001 року ТУМ Солом»янського РУ ГУМВС України в місті Києві, ідентифікаційний номер [NUMBER]. У позивачів була мати, - [PERSON]. Факт спорідненості позивачів [PERSON], [PERSON] з покійною матір»ю, - [PERSON] підтверджується свідоцтвами про народження: - серії ЯГ № 512620, яке видане 17 жовтня 1951 року, в якому зазначено, що [PERSON] Андрієвна народилася 06 жовтня 1951 року в с. Балико Щучинка Ржищівського району Київської області. В графі «мати» зазначена спадкодавець по даній справі, - [PERSON]. - серії ЯЖ № 041344, яке видане 02 грудня 1954 року, в якому зазначено, що [PERSON] народився 01.12.1954 року в с. В. Букрин Ржищівського району Київської області. В графі «мати» зазначена спадкодавець по даній справі, - [PERSON]. 26 травня 2012 року, у віці 83 років, померла мати позивачів, - [PERSON], спадкодавець по даній справі, та яка до дня смерті проживала у [INFO]. Факт смерті матері підтверджується актовим записом про смерть № 7 від 30 травня 2012 року, зареєстрованим виконкомом Стрітівської сільської ради Кагарлицького району, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І - ОК № 24351 виданим 30 травня 2012 року виконавчим комітетом Стрітівської сільської ради Кагарлицького району Київської області. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина у вигляді права на земельну частку (пай) площею 0,7000 га, з цільовим призначенням ведення особистого селянського господарства, яка розташована на території Стрітівської сільської ради Кагарлицького району, та була надана матері, як працівнику соціальної сфери, згідно розпорядження Кагарлицької РДА № 618 від 02 листопада 2012 року. Спадкові відносини в Україні регулюються Цивільним кодексом України, законами України від 2 вересня 1993 року N 3425-ХІІ Про нотаріат, від 23 червня 2005 року N 2709-ІУ Про міжнародне приватне право, іншими законами, а також прийнятими відповідно до них підзаконними нормативно- правовими актами. Статтею 1218 ЦК України визначено, що до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали адкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до частини 1 статті 1223 ЦК України право на спадкування мають особи зазначені у заповіті. Відповідно до частини 2 статті 1223 ЦК України у разі відсутності заповіту, ... право на спадкування одержують особи визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Вказане право на земельну частку є спадковим, яке після смерті матері згідно ст. 1261 ЦК України, фактично перейшло до позивачів [PERSON], [PERSON], спадкоємців 1 черги за законом. Спадщина позивачами [PERSON] та [PERSON] прийнята шляхом звернення з заявами про прийняття кожним спадщини до нотаріуса Ржищівської міської держнотконтори. Спадкова справа заведена нотаріусом вказаної вище держнотконтори та зареєстрована 06 жовтня 2012року за № 152/12, що підтверджується витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі. Правом власності, згідно ч.1 ст. 316 ЦК України, є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Відповідно до ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не виплаває із закону або незаконність набуття права власності не встановлено судом. Відповідно до ст. 4 Закону України « Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень» обов'язковій державній реєстрації підлягають речові права на нерухоме майно, що знаходиться на території України, а саме право власності на нерухоме майно. Згідно ч. 1 ст. 125 Земельного кодексу України право власності на земельну ділянку посвідчується оригіналом державного акта виданого у відповідності до ч. 1 ст. 126 цього Кодексу. Згідно п. 4.15. «Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України», затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5 ( зареєстрованого в МЮ України 22. 02. 2012 року за № 282/20595), видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, проводиться нотаріусом після подання правовстановлюючнх документів щодо належності цього майна спадкодавцеві та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна, а відповідно до пункту 4.20 вказаного Порядку, видача свідоцтва про право на спадщину на земельну ділянку нотаріусом проводиться на підставі державного акта на земельну ділянку, витягу з Державного земельного кадастру про відсутність обмежень на земельну ділянку, витягу з поземельної книги, а також витягу з технічної документації з нормативної грошової оцінки земель . За життя спадкодавець по даній справі, - [PERSON] в установленому порядку не встигла отримати Державний акт на право власності на земельну ділянку, а відтак на час відкриття спадщини був відсутній правовстановлюючий документ який би підтверджував це майнове право матері позивачів. За таких умов, коли правовстановлюючий документ на земельну ділянку матір'ю позивачів [PERSON] не отримано, а відтак її юридичне право власності на земельну -ділянку не виникло, нотаріальна контора не може визнати право позивачів [PERSON], [PERSON] на земельну частку (ділянку), яка законом віднесена до нерухомого спадкового майна, а тому 29 липня 2015 року за вих.№ 152/02-14 нотаріальною конторою відмовлено у видачі свідоцтв про право на спадщину за законом. Згідно ч. 7 ст. 16 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» (в редакції Закону N 5037-УІ від 04.07.2012 року), державна реєстрація прав проводиться на підставі заяви власника, іншого правонабувача, сторони правочину, за яким виникло право, уповноваженої ними особи або державного кадастрового реєстратора у випадках, передбачених цим Законом. Відповідно до ст. 19 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень», в разі смерті особи, підставою для реєстрації прав, що посвідчують виникнення речових прав на нерухоме майно, є рішення суду стосовно речових прав не нерухоме майно, що набрало законної сили. Враховуючи, що власник нерухомого майна, - [PERSON] померла і згідно ч. 4 ст. 25 ЦПК України її цивільна правоздатність припинилася в момент смерті, вона не може зареєструвати своє право власності на земельну ділянку та отримати правовстановлюючий документ на неї чи належним чином уповноважити другу особу здійснити вказану вище дію, у позивачів [PERSON] та [PERSON] виникла необхідність звернутися до суду для визнання права власності на обєкт нерухомості, - земельну ділянку площею 0,7000 га з цільовим призначенням, - ведення особистого селянського господарства, яка розташована на території Стрітівської сільської ради Кагарлицького району, право на яку належало спадкодавцю згідно розпорядження РДА та витягу з Державного земельного кадастру на земельну ділянку, за позивачами [PERSON] та [PERSON], спадкоємцями 1 черги за законом. Згідно ст. З ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно ст. 15 ЦПК України суди розглядають в порядку цивільного судочинства справи про захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин, а також з інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства. У відповідності до ст. 114 ЦПК України позови, що виникають з приводу нерухомого майна, пред'являються за місцезнаходженням майна або основної його частини. Враховуючи вищевикладене,

Outcome: approved