Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-10 00:00:00

20 листопада 2018 року, позивачка [PERSON] звернулась до суду з позовом про визначення частки померлого у праві спільної сумісної власності до відповідачів [PERSON], [PERSON] В позові позивачка посилається на те, що [INFO] помер її чоловік [PERSON]. Після його смерті відкрилася спадщина на належне йому майно, а саме: на земельну ділянку, що розташована за адресою: [ADDRESS], кадастровий номер земельної ділянки: [NUMBER], цільове призначення якої - для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель. Вказана земельна ділянка перебуває у спільній сумісній власності [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON], який помер [INFO]. 24 квітня 2018 року позивачка звернулась із заявою до нотаріуса про видачу свідоцтва про право власності на спадщину за заповітом на частку зазначеної вище земельної ділянки, однак їй було відмовлено у видачі свідоцтва, у зв'язку з неможливістю визначити частку спадкодавця [PERSON] у спільній сумісній власності. На підставі наведеного просить суд визначити що частка померлого 02.08.2016 року [PERSON] у праві спільної сумісної власності на земельну ділянку кадастровий номер [NUMBER], яка надана для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, розташовану за адресою: [ADDRESS], становила 1/4 (одну четверту) даної земельної ділянки. Позивачка в судове засідання не з'явилась, однак до початку розгляду судом справи від її представника - [PERSON] надійшла заява, згідно якої просить справу розглянути у відсутність позивачки, позовні вимоги підтримує. Відповідачі в судове засідання не з'явилися, хоча належним чином були повідомлені про час та місце розгляду даної справи в суді в передбаченому законом порядку, 06.12.2018 року від них надійшли заяви, згідно яких позовні миги визнали, а справу просили розглянути за їх відсутності. Суд, дослідивши письмові матеріали справи, вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають до задоволення. Судом встановлено, що [INFO] помер [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть від 03 серпня 2016 року, серії [NUMBER] (а.с.10). Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина на нерухоме майно, а саме на земельну ділянку, що розташована за адресою: [ADDRESS], кадастровий номер земельної ділянки: [NUMBER], цільове призначення якої - для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель. Вказана земельна ділянка перебуває у спільній сумісній власності [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON], який помер [INFO], що підтверджується Витягом з Державного земельного кадастру про земельну ділянку (а.с.13-16). 24 квітня 2017 року позивачка [PERSON] звернулася із заявою до Першої чернівецької державної нотаріальної контори про видачу їй свідоцтва про право на спадщину за заповітом на спадкове майно, а саме: на частку земельної ділянки, площею 0,0973 гектарів у межах згідно з планом, кадастровий номер [NUMBER], розташованої за адресою: [ADDRESS]. Однак, постановою від 24.04.2017 року нотаріус відмовив позивачці [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на частку земельної ділянки, у зв'язку з тим, що згідно правовстановлюючих документів, а саме: державного акту на право власності на земельну ділянку [NUMBER], виданого Чернівецькою міською радою 16 березня 2007 року (а.с.19-20), не має можливості визначити частку спадкодавця [PERSON] у спільній сумісній власності, а тому видача свідоцтва про право на спадщину за державним актом про право власності на земельну ділянку, яка перебуває у спільній сумісній власності без встановлення учасників спільної сумісної власності та визначення їх часток є таким, що не відповідає вимогам закону (а.с. 17). Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за заповітом позивачка [PERSON] є єдиним спадкоємцем за заповітом майна [PERSON] (а.с.11). Відповідно до ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно ч. 1, 2 ст. 355 ЦК України майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно). Майно може належати особам на праві спільної часткової або на праві спільної сумісної власності. Згідно з ч. 1 ст. 368 ЦК України спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю. Частиною 1 ст. 369 ЦК України передбачено, що співвласники майна, що є у спільній сумісній власності, володіють і користуються ним спільно, якщо інше не встановлено домовленістю між ними. Відповідно до ст. 370 ЦК України співвласники мають право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній сумісній власності, крім випадків, установлених законом. У разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду. Виділ частки із майна, що є у спільній сумісній власності, здійснюється у порядку, встановленому статтею 364 цього Кодексу. Згідно ч. 1 ст. 1226 ЦК України частка у праві спільної сумісної власності спадкується на загальних підставах. Відповідно до ч. 1 ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Таким чином, через невизначені частки спадкодавця [PERSON] у спільній сумісній власності на спірну земельну ділянку позивачка позбавлена можливості здійснити успадкування зазначеного нерухомого майна. За наведених обставин, зібрані по справі докази, оцінені судом належним чином кожен окремо на їх достовірність та допустимість, а також їх достатність та взаємний зв'язок у сукупності, встановлені судом обставини свідчать про те, що у суду є всі підстави для задоволення позовних вимог позивача, а саме визначити, що частка померлого 02.08.2016 року [PERSON] у праві спільної сумісної власності на земельну ділянку кадастровий номер - [NUMBER], яка надана для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, розташовану за адресою: [ADDRESS], становить 1/4 (одну четверту) даної земельної ділянки.

Outcome: approved