Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-30 00:00:00

21.08.2015р. [PERSON] звернувся до Словянського міськрайонного суду з позовом до [PERSON] районної державної адміністрації про визнання права на земельну ділянку/пай/ та наданні сертифікату на земельну ділянку, посилаючись на наступне: у 1992 році він був направлений птице радгоспом «Правдинський» Словянського району на навчання до [PERSON] технічного училища № 146, де навчався до 02.06.1995р., здобувши спеціальність тракториста - машиніста, під час навчання йому нараховувалася радгоспом «Правдинський» стипендія. Після закінчення училища він повернувся до птахорадгоспу, де працював з червня по листопад 1995 року трактористом відділення № 1, а 14.11.1995 року він був призваний до лав армії, де проходив військову службу до 15.05.1997р. 18.06.1995р. він знов повернувся до КСП «Птахорадгосп «Правдинський», де працював до 2008 року. Під час його служби в армії, на початку 1996 року, підприємство птахорадгосп «Правдинський» стало КСП «Птахорадгосп «Правдинський» та отримало право колективної власності на землю та провело розпаювання земельних ділянок між робітниками КСП. Оскільки він на той час проходив військову службу, то його не включили до списку працюючих осіб підприємства та не видали сертифікат на земельну ділянку (пай). Після звільнення з армії він звертався до керівництва КСП з вимогою про включення його до списків працюючих робітників підприємства, яким належить право на земельну частку (пай), але йому відмовили. Він звернувся до [PERSON] районної державної адміністрації із аналогічною заявою, так. як видача громадянам сертифікатів на право на земельну частку (пай) єдиного зразка та їх реєстрація проводиться відповідною районною державною адміністрацією, але 17.07.2015р. він отримав відповідь від [PERSON] РДА, де йому відмовили в задоволенні його заяви та рекомендували звернутися до суду з питанням набуття права на земельну частку (пай). Вважає, що відповідно до ст. 8 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» від 20.12.1990 р. № 2011-ХІІ він має право на земельну ділянку (пай) та просить суд визнати за ним право на земельну частку (пай) та зобовязати [PERSON] державну адміністрацію визнати за ним право на земельну ділянку на землях села Новомиколаївка Словянського району Донецької області, як члену КСП птахрадгоспу «Правдинський» та видати йому сертифікат на земельну ділянку з резерву земель Черкаської селищної ради у селі Новомиколаївка Словянського району. В судове засідання позивач [PERSON] та його представник адвокат [PERSON] не зявилися, але надали заяви про розгляд справи за їх відсутністю, на задоволенні позову наполягали. Представник відповідача [PERSON] районної державної адміністрації [PERSON] до суду не зявився, але надав заяву про розгляд справи за його відсутності. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до переконання, що позовні вимоги підлягають задоволенню за наступних обставин: [PERSON] протягом з 01.09.1992р. по 02.06.1995р. навчався в ПТУ № 146 м. Словянська за фахом «Тракторист-машиніст широкого профілю» (а.с. 12). В архівному фонді СПК «Східний» (в яке було перейменована птахофабрика «Правдинська» є відомості про нарахування [PERSON] стипендії за час навчання в ПТУ № 146 м. Словянська за направленням птахорадгоспом «Правдинський» (а.с. 13). В архівному фонді КП «Трудовий резерв» є відомості про нарахування птахофабрикою «Правдинська» [PERSON] заробітної плати за фактично відпрацьований час як трактористу відділення № 1 с червня по листопад 1995 р., накази за 1995 рік до архіву не передавалися (а.с. 14). В архівному фонді КП «Трудовий резерв» є відомості про нарахування птахофабрикою «Правдинська» [PERSON] стипендії за час навчання в ПТУ № 146 м. Словянська за направленням птахорадгоспом «Правдинський» (а.с. 13). [PERSON] проходив військову службу з 17.11.1995р. по 15.05.1997 року (а.с. 8). [PERSON] з 18.06.1997р. по 03.01.2000р. та з 02.02.2001р. по 27.12.2008р. працював в КСП «Птахосовхоз «Правдинський» на різних посадах, в тому числі і після його реорганізації в філію «Правдинська» ДП АФ «Шахтар» АП шахти ім. Засядько (а.с. 10-11). Листом за № 01-35-0313/1 від 17.07.2015р. заступник [PERSON] РДА повідомив [PERSON] про те, що право особи на земельну частку (пай) може бути встановлено в судовому порядку та рекомендувало звернутися до суду (а.с. 15). З листа відділу держгеокадастру у [PERSON] районі від 25.09.2015 р. № 01-18/39 та листа Черкаської селищної ради від 29.09.2015р. № 02-37/489 слідує, що на території Черкаської селищної ради є дійсно нерозподілені (не витребувані) земельні частки (паї), які знаходяться в оренді до моменту отримання їх власниками права власності на земельну ділянку (а.с. 34, 35). Розглядаючи справу суд виходить з наступного: Відповідно до абзацу 2 ч. 1 ст. 8 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» від 20.12.1990 р. № 2011-ХІІ час перебування громадян України на військовій службі зараховується до їх загального безперервного трудового стажу, а також до стажу роботи за спеціальністю. Згідно до абзацу другому ст. 119 КЗпП України працівникам, які залучаються до виконання обовязків, передбачених законами України «Про загальний військовий обовязок і і військову службу» і «Про альтернативну (невійськову) службу, надаються пільги та гарантії відповідно до цих законів, а відповідно до абзацу першого цієї статті на час виконання державних або громадських обовязків, якщо за чинним законодавством України ці обовязки можуть здійснюватися у робочий час, працівникам гарантується збереження місця роботи (посади) і середнього заробітку.. Відповідно до ч. 1 ст. 153 ЗК України власник не може бути позбавлений права власності на земельну ділянку, крім випадків, передбачених цим Кодексом та іншими законами України. Указом Президента України N 720/95 8 серпня 1995 року «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» передбачено що паюванню підлягають сільськогосподарські угіддя, передані у колективну власність колективним сільськогосподарським підприємствам, сільськогосподарським кооперативам, сільськогосподарським акціонерним товариствам, у тому числі створеним на базі радгоспів та інших державних сільськогосподарських підприємств. Паювання земель радгоспів та інших державних сільськогосподарських підприємств здійснюється після перетворення їх на колективні сільськогосподарські підприємства. Паювання земель передбачає визначення розміру земельної частки (паю) у колективній власності на землю кожного члена колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства без виділення земельних ділянок в натурі (на місцевості). Право на земельну частку (пай) мають члени колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства, в тому числі пенсіонери, які раніше працювали в ньому і залишаються членами зазначеного підприємства, кооперативу, товариства, відповідно до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю. При паюванні вартість і розміри в умовних кадастрових гектарах земельних часток (паїв) всіх членів підприємства, кооперативу, товариства є рівними. Видача громадянам сертифікатів на право на земельну частку (пай) єдиного в Україні зразка та їх реєстрація провадяться відповідною районною державною адміністрацією. У разі виходу власника земельної частки (паю) з колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства за його заявою здійснюється відведення земельної ділянки в натурі в установленому порядку і видається державний акт на право приватної власності на цю земельну ділянку. Після видачі громадянинові державного акта на право приватної власності на земельну ділянку сертифікат на право на земельну частку (пай) повертається до районної державної адміністрації. Установити, що створюваний під час передачі земель у колективну власність резервний фонд використовується для передачі у приватну власність або надання у користування земельних ділянок переважно громадянам, зайнятим у соціальній сфері на селі, а також іншим особам, яких приймають у члени сільськогосподарських підприємств або які переселяються у сільську місцевість для постійного проживання. Відповідно до ст. 152 Земельного Кодексу України держава забезпечує громадянам та юридичним особам рівні умови захисту права власності на землю; захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом визнання прав; визнання недійсним рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування. Згідно до п. б) ст. 12 Земельного Кодексу України до повноважень селищних рад у галузі земельних відносин на території селищ належить передача земельних ділянок комунальної власності у власність громадян та юридичних осіб відповідно до цього Кодексу. Згідно до ч. 1 ст. 155 Земельного Кодексу України у разі видання органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування акта, яким порушуються права особи щодо володіння, користування чи розпорядження належною їй земельною ділянкою, такий акт визнається недійсним. Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу; докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Згідно до ч. 1 ст. 61 ЦПК України обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] з червня 1995 року по 2008 рік працював на посаді тракториста машиніста в птахорадгоспі «Правдинський (який перейменувався в КСП «Птахорадгосп «Правдинський» 12.01.1996р., в СПК «Східний» 21.04.2000р., потім - філія «Правдинська» ДП АФ Шахтар АП шахти ім. А.Ф.Засядько), в період з листопада 1995р. по травень 2007р. проходив військову службу у Збройних Силах України. Указ Президента України N 720/95 8 серпня 1995 року «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» було видано під час проходження [PERSON] військової служби у Збройних Силах України. [PERSON] не було включено до списку працівників КСП, які мають право на земельну частку (пай), хоча він, як особа, за якою зберігається місце роботи, мав право на отримання такої частки (паю). На даний час власники земельних паїв (часток) мають на підтвердження права власності на земельну частку (пай) Державні акти на право приватної власності на земельну ділянку, а земельні сертифікати повернуті до відповідної районної державної адміністрацієї і на даний час не видаються На території Черкаської селищної ради є нерозподілені (не витребувані) земельні частки (паї), які знаходяться в оренді до моменту отримання їх власниками права власності на земельну ділянку. У звязку із усім викладеним, суд приходить до висновку про наявність усіх підстав для задоволення позовних вимог [PERSON] в частині визнання за ним права на земельну ділянку/пай/ та видачі належним чином оформленого документу на підтвердження його права власності на земельну ділянку/пай/, а інші позовні вимоги задоволенню не підлягають. На підставі викладеного,

Outcome: partial