Jurisdiction: civil
Date: 2020-06-21 00:00:00

1. Описова частина Короткий зміст заявлених вимог У лютому 2020 року [PERSON] звернулася до Малиновського районного суду м. Одеси з позовом до ПАТ «Райфайзен Банк Аваль» та [PERSON] , про зняття заборони відчуження об`єкту нерухомого майна накладеного 13.11.2008 року нотаріусом [PERSON], реєстраційний номер обтяження: 8185087. Позов обґрунтований такими обставинами. Позивачу в ході оформлення спадщини на квартиру в [ADDRESS] , стало відомо що на вказану квартиру у Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна знаходиться тип обтяження: заборона (архівний запис), реєстраційний номер обтяження 8185087, зареєстровано: 13.11.2008 12:02:16 за №8185087 реєстратором: Перша одеська державна нотаріальна кантора. Підстави обтяження: повідомлення, 237, 16.10.2003р. приватний нотаріус [PERSON]. Об`єкт обтяження: квартира, состав: ціле, состояние: добудоване, статус: жиле, комментарий: заг. пл. 60,3 кв.м., адреса: [ADDRESS] . Власник [PERSON] . Додаткові дані: Архівний номер: 3932033 ODESSA1, архівна дата: 21.10.2003, дата виникнення: 21.10.2003, № реєстру: 4420-2003, внутр. №A10158362BF4232C7D24, комментарий: 1977 р.н. Вказану заборону було накладено за наступних обставин. За договором купівлі - продажу від 16.10.2003 року, посвідченим приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу [PERSON], за реєстровим №8496, [PERSON] купила у [PERSON] квартиру за адресою: [ADDRESS] . Квартира є трикімнатною, має загальну площу 60,3 кв.м., корисну площу 59,6 кв.м., житлову - 40,8 кв.м. 16.10.2003 року приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу [PERSON], за реєстровим №8536 було посвідчено договір застави нерухомого майна. У цьому договорі заставодержателем вказано Акціонерний поштово - пенсійний банк «Аваль», а заставодавцем - [PERSON] . Договір застави укладався для забезпечення виконання кредитних зобов`язань [PERSON] перед банком «Аваль». Таким чином, [PERSON] взяла 14.10.2003 року у банку «Аваль» кошти в кредит для купівлі квартири, а після придбання квартири відразу передала її у заставу на користь банку. Того ж 16.10.2003 року приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу [PERSON], за вихідним №237, до Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна було направлено «Повідомлення про накладення заборони відчуження об`єктів нерухомого майна». За змістом цього повідомлення, нотаріус [PERSON] на підставі Договору застави нерухомого майна, № 8536, наклала заборону відчуження квартири за адресою: [ADDRESS] , яка має загальну площу 60,3 кв.м., корисну площу 59,6 кв.м., житлову - 40,8 кв.м. На повідомленні міститься відмітка про дату внесення відомостей до Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна - 21.10.2003 р. Таким чином, нотаріус [PERSON] помилково наклала заборону на квартиру позивачки [PERSON] , яка не мала й не має жодного відношення до кредитно - фінансових стосунків банку «Аваль» та [PERSON] . Цю помилку до тепер ніким не виправлено. Нотаріус [PERSON] померла, тому в якості третьої особи вказуємо Південне міжрегіональне управління міністерства юстиції України. Позивач вважає, що протиправним накладенням арешту на вищеозначену квартиру порушено його право власності, та перешкоджає у реалізації спадкових прав, у зв`язку з чим і змушена була звернутися до суду. Ухвалою Малиновського районного суду м. Одеси від 14.02.2020 року відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання. 10.06.2020 року ухвалою Малиновського районного суду м. Одеси закрито підготовче судове засідання та призначено справу до судового розгляду по суті. У призначеному останньому судовому засідання позивач та його представник подали заяву вх. №23461 від 10.06.2020 р. у якій позовні вимоги підтримали повністю та просили суд позов задовольнити, не заперечували проти заочного рішення справи. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, проте подала до суду заяву (вхід.№5714 від 10.02.2020 року) в якій зазначила, що позовні вимоги визнає в повному обсязі та просила розглянути справу за її відсутності (а.с. 16). Від представника відповідача АТ «Райффайзен Банк Аваль», також надійшла заява (вхід.№ЕП-8711 від 10.06.2020 року) в якій просила суд розглядати справу за її відсутності. Окремо зазначено, що за системних даних по клієнту [PERSON] за кредитним договором № 014/03-5/4220. (TR_ID2 23478134) погашено. Заяви, клопотання, інші процесуальні дії у справі (забезпечення доказів, вжиття заходів забезпечення позову, зупинення і поновлення провадження, тощо): не застосовувалися. 2. Мотивувальна частина Фактичні обставини, встановлені судом Дослідивши матеріали справи та надані позивачем докази на які він посилається звертаючись до суду з відповідним позовом, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі з наступних підстав. Судом встановлено наступні фактичні обставини справи. За договором купівлі - продажу від 16.10.2003 року, посвідченим приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу [PERSON], за реєстровим № 8496, відповідач - [PERSON] купила у [PERSON] квартиру за адресою: [ADDRESS] . Квартира є трикімнатною, має загальну площу 60,3 кв.м., корисну площу 59,6 кв.м., житлову - 40,8 кв.м. (а.с.8). 16.10.2003 року приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу [PERSON], за реєстровим №8536 було посвідчено договір застави нерухомого майна. У цьому договорі заставодержателем вказано Акціонерний поштово - пенсійний банк «Аваль», а заставодавцем - [PERSON] (а.с.9). Договір застави укладався для забезпечення виконання кредитних зобов`язань [PERSON] перед Акціонерним поштово-пенсійним банком «Аваль». Таким чином, [PERSON] взяла 14.10.2003 року у АППБ «Аваль» кошти в кредит для купівлі квартири, а після придбання квартири відразу передала її у заставу на користь банку. 16.10.2003 року приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу [PERSON], за вихідним №237, до Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна було направлено «Повідомлення про накладення заборони відчуження об`єктів нерухомого майна» (а.с.13). За змістом цього повідомлення, нотаріус [PERSON] на підставі Договору застави нерухомого майна, №8536, наклала заборону відчуження квартири за адресою: [ADDRESS] , яка має загальну площу 60,3 кв.м., корисну площу 59,6 кв.м., житлову - 40, 8 кв.м. На повідомленні міститься відмітка про дату внесення відомостей до Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна - 21.10.2003 року. Таким чином, нотаріус [PERSON] помилково наклала заборону на квартиру позивачки [PERSON] , яка не мала й не має жодного відношення до кредитно - фінансових стосунків банку «Аваль» та [PERSON] . Цю помилку до тепер ніким не виправлено. Також згідно заяви, яка надійшла від АТ «Райфайзен Банк Аваль» зазначається, що у відповідності до системи даних по клієнту [PERSON] (ІПН [NUMBER] ) за кредитним договором №014/03-5/4220 (TR_ID2 23478134) погашено. Мотиви, з яких виходить суд та застосовані норми права Згідно зі ст. 124 Конституції України, юрисдикція судів поширюється на будь-який юридичний спір та будь-яке кримінальне обвинувачення. У передбачених законом випадках суди розглядають також інші справи. Відповідно до ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Право власності належить до основоположних прав людини, утілення яких в життя становить підвалини справедливості суспільного ладу. Захист зазначеного права гарантовано ст.1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Як передбачено цією міжнародно-правовою нормою, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном і ніхто не може бути позбавлений власного майна інакше як в інтересах суспільства й на умовах передбачених законом або загальними принципами міжнародного права. Відповідно до практики ЄСПЛ втручання в це право повинне мати законні підстави й мету, а також бути пропорційним публічному інтересу. Особи, котрі зазнають порушення права мирного володіння майном, як і інших визначених Конвенцією прав, відповідно до ст. 13 міжнародного правового акту повинні бути забезпеченні можливістю ефективного засобу юридичного захисту в національному органі. На рівні національного законодавства гарантії захисту права власності закріплені в ст.41 Конституції України, за змістом якої кожен має право володіти, користуватися й розпоряджатися своєю власністю за винятком обмежень встановлених законом. За ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Оскільки, судом встановлено помилковість накладення заборони (архівний запис) відчуження нерухомого майна, а саме квартири за адресою [ADDRESS] , накладений Першою Одеською державною нотаріальною конторою, номер обтяження №8185087, зареєстровано 13.11.2008 12:02:16 за №8185087, суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] , є законними та обґрунтованими, тому мають бути задоволені.

Outcome: partial