Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-04 00:00:00

20.11.2019 року [PERSON] (далі по тексту - позивач) звернувся до Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області з позовною заявою до Старокозацької сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області (далі по тексту - відповідач) про встановлення факту належності державного акту та визнання права власності на спадкове майно(а.с.1-2). Так, позивач просить суд: - встановити факт належності земельної ділянки № 6 , масив № 1 , площею 2,2084 га, яка розташована на території бувшої Крутоярівської сільської ради (тепер Старокозацька ОТГ) Білгород-Дністровського району Одеської області, яка передана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, відповідно до державного акту на право приватної власності на землю серії ІV-ОД № 024006, кадастровий № 5120883800:01:001:0016 - [PERSON] , яка померла [INFO] ; - визнати за [PERSON] , [INFO] (ідентифікаційний номер [NUMBER] ), право власності на земельну ділянку № 6 , масив № 1 , площею 2,2084 га, яка розташована на території бувшої Крутоярівської сільської ради (тепер Старокозацька ОТГ) Білгород-Дністровського району Одеської області, яка передана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, відповідно до державного акту на право приватної власності на землю серії ІV-ОД № 024006, кадастровий № 5120883800:01:001:0016. Ухвалою Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 05.12.2019 року відкрито загальне позовне провадження по справі № 495/10464/19 за позовом [PERSON] до [PERSON] про встановлення факту належності державного акту та визнання права власності на спадкове майно. Справу призначено до розгляду (а.с.32-33). Позивач - [PERSON] , в судове засідання не з`явився, але його представник - [PERSON] подала до суду заяву, згідно якої заявлені позовні вимоги [PERSON] підтримує в повному обсязі, просить їх задовольнити та розглянути справу за її відсутністю (а.с.83). Представник відповідача - СтарокозацькоїСР в судове засідання не з`явився, але подав до суду заяву, згідно якої зазначив, що заперечень та окремих зауважень до позовної заяви [PERSON] не має. Просив справу розглянути за його відсутністю (а.с.80-81). Відповідно до ч.3 ст.211 Цивільного процесуального кодексу України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Враховуючи викладені обставини, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності учасників судового процесу, на підставі наявних та достатніх для розгляду матеріалів справи. У відповідності до ч.2 ст.247 Цивільного процесуального кодексу України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Розглянувши позовну заяву, вивчивши матеріали справи, дослідивши надані докази, суд дійшов до наступних висновків. Відповідно до ст.ст. 15, 16 Цивільного кодексу України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Згідно із ч.1 ст.4 Цивільного процесуального кодексу України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Так, [PERSON] звернувся до суду з позовом до Старокозацької СРпро встановлення факту належності державного акту та визнання права власності на спадкове майно. Як вбачається з матеріалів справи та встановлено в судовому засіданні, дружина [PERSON] - [PERSON] до дня смерті мешкала разом з [PERSON] за адресою: [ADDRESS] . [INFO] [PERSON] померла, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , актовий запис № 1136 (а.с.15). Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина у вигляді земельної ділянки № 6 , масив № 1 , площею 2,2084 га, яка розташована на території бувшої Крутоярівської сільської ради (тепер Старокозацька ОТГ) Білгород-Дністровського району Одеської області, яка передана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, відповідно до державного акту на право приватної власності на землю серії ІV-ОД № 024006, кадастровий № 5120883800:01:001:0016. З метою оформлення спадщини, [PERSON] звернувся із заявою до Білгород-Дністровської нотаріальної контори Одеської області, де була заведена спадкова справа № 62402711, проте [PERSON] було відмовлено у видачі свідоцтва про право власності на спадщину за законом, так як у свідоцтві про смерть його дружини - [PERSON] вказано по батькові « [PERSON] », а в державному акті « [PERSON] ». За твердженням позивача, до дня смерті спадкодавця вони проживали разом та він надавав її матеріальну та фізичну допомогу, провів її поховання. На теперішній час фактично прийняв спадщину, продовжує отримувати орендну плату за оренду ФГ «Родина-В Б» належної спадкодавці земельної ділянки, що підтверджується витягом з ДЗК НВ-5106100462018 від 30.03.2018 року (а.с.11). Дані обставини і стали підставою для звернення [PERSON] до суду із позовною заявою про встановлення факту прийняття спадщини та визнання права власності на спадкове майно. Відповідно до пункту 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», справи про спадкування розглядаються судами за правилами позовного провадження, якщо особа звертається до суду з вимогою про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які можуть вплинути на спадкові права й обов`язки інших осіб. Згідно із ст.1216 Цивільного кодексу України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкоємство здійснюється за заповітом і за законом (ст.1217 ЦК України). Згідно із ст.1258 Цивільного кодексу України, спадкоємці за законом одержують право на спадкування по черзі. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у випадку відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття. Відповідно до ст.1261 Цивільного кодексу України, в першу чергу на спадкування за законом мають діти спадкодавця, той з чоловіка і жінки, що пережив і батьки. Спадкоємцем першої черги за законом являються позивачка. Згідно із ч.ч. 1, 5 ст.1268 Цивільного кодексу України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. У відповідності до ч.1 ст.328 Цивільного кодексу України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, а спадкування за законом є однією з підстав набуття права власності. Як встановлено матеріалами справи та підтверджено в ході судового засідання, єдиною спадкоємицем померлої [INFO] [PERSON] , яка претендує на спадщину за заповітом є [PERSON] , [INFO] . Враховуючи вищевикладені обставини та норми чинного законодавства, розглянувши справу в межах заявлених вимог та наданих сторонами доказів, які оцінені судом в їх сукупності, суд, за своїм внутрішнім переконанням, дійшов до висновку прозаконність, обґрунтованість та правомірність позовних вимог [PERSON] до Старокозацької СР про встановлення факту належності державного акту та визнання права власності на спадкове майно, у зв`язку з чим такий позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved