overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-28 00:00:00

19 січня 2015 року позивач [PERSON] звернулася до Глобинського районного суду Полтавської області з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу, в якому вказала, що 29 квітня 1990 року між нею та відповідачем був укладений шлюб. Від даного шлюбу мають спільних дітей: сина [PERSON], [INFO] та дочку [PERSON], [INFO]. Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що спільне життя з відповідачем не склалося внаслідок несумісності характерів, відсутності взаємоповаги, взаємодовіри, що породжує в сім'ї непорозуміння та конфлікти, які негативно впливають на взаємовідносини. Фактично шлюбні відносини з відповідачем припинили та спільно як сім'я не проживають з 14 серпня 2010 року, в зв'язку з чим подальше спільне подружнє життя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, що має для позивача істотне значення, а тому шлюб прохає розірвати. Заявою до суду позивач [PERSON] просить справу розглядати у її відсутності. Позовні вимоги підтримує. Відповідач [PERSON] також звернувся до суду з аналогічною заявою. Заявлені позовні вимоги визнає і не заперечує проти їх задоволення. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши та давши належну оцінку зібраним по справі доказам, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст.16 Загальної декларації прав людини від 10 грудня 1948 року чоловіки і жінки користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Згідно ст.ст. 105, 112 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що має істотне значення. В судовому засіданні встановлено, що 28 квітня 1990 року сторони уклали шлюб, зареєстрований м. Глобине райвідділ РАЦС, актовий запис за № 33. Від даного шлюбу мають спільних дітей: сина [PERSON], [INFO] та дочку [PERSON], [INFO]. Сторони припинили підтримувати шлюбно-сімейні стосунки з 14 серпня 2010 року, проживають за різними адресами, спільного домашнього господарства не ведуть. Між ними існують непереборні протиріччя та взаємні претензії. На примирення не згодні. Підстав для надання сторонам строку на примирення суд не вбачає. Згідно ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. З урахуванням викладеного суд дійшов висновку, що подальше спільне сімейне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам кожного з них та їх неповнолітніх дітей, шлюб між позивачем та відповідачем існує формально, сторони поновлювати шлюбні відносини не бажають.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-05 00:00:00

19 січня 2015 року позивач [PERSON] звернулася до Самарського районного суду м. Дніпропетровська із позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилається на те, що з 07 червня 2003 року перебуває із відповідачем [PERSON] в зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO]. Шлюбні стосунки не склалися через несхожість характерів та різні погляди на життя. На протязі останнього часу виникли непорозуміння, що призвели до взаємного відчуження. З серпня 2014 року сімейні стосунки припинено, спільного господарства не ведуть, проживають окремо, у неї вже створилася друга сім'я. Примирення не можливе, шлюб носить формальний характер. На підставі викладеного позивач просить суд розірвати шлюб між нею та відповідачем (а.с.2-3). Позивач у позовній заяві просить розглядати справу за її відсутності, оскільки фактично мешкає у м. Київ та задовольнити позов і розірвати шлюб між нею та відповідачем (а.с.3) Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнав у повному обсязі та просив їх задовольнити. Пояснив, що дійсно у кожного все створилася фактично нова сім'я. З 01 серпня 2014 року разом не проживають. Розглянувши доводи, викладені позивачем, заслухавши пояснення відповідача, дослідивши матеріали справи в їх сукупності, суд доходить висновку, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що з 07 червня 2003 року позивач [PERSON] (до шлюбу [PERSON]) та відповідач [PERSON] перебувають в зареєстрованому шлюбі, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серії [NUMBER] від 07 червня 2003 року, актовий запис 142(а.с.5). В шлюбі у позивача [PERSON] та відповідача [PERSON] народилася дитина: донька [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 26 липня 2006 року, актовий запис 548 (а.с.6). В силу ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється шляхом його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду у відповідності зі ст. 110 цього Кодексу. Згідно ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило би інтересам одного з них, що мають істотне значення. Оскільки в судовому засіданні було встановлено і підтверджено факт розірвання шлюбних стосунків між сторонами, враховуючи взаємне небажання позивача і відповідача зберігати родину, те, що реєстрація шлюбу носить формальний характер, а подальше спільне життя подружжя суперечить їх інтересам, що має істотне значення, суд вважає обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню вимогу позивача про розірвання шлюбу із відповідачем. В порядку визначеному ч. 2 ст. 197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу - не здійснювалося. На підставі викладеного і

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-30 00:00:00

19 січня 2015 року позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом про стягнення аліментів, посилаючись на те, що вона перебуває в зареєстрованому шлюбі з відповідачем [PERSON], від якого мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. Відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання неповнолітньої дитини, що стало підставою для звернення до суду з даним позовом. Позивач в судове засідання не з'явилася, надала суду заяву про розгляд справи у її відсутність, позов підтримала із підстав зазначених в ньому. Відповідач допитаний за місцем проживання, позов визнав в повному обсязі та не заперечував проти розгляду справи у його відсутність. Відповідно до ч. 2 ст. 158 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Таким чином, участь особи в судовому засіданні є її обов'язком, від якого особа за її клопотанням може бути звільнена судом. За наявності такого клопотання суд не вправі відкладати розгляд справи у зв'язку із неявкою цієї особи до суду. З огляду на зазначене суд не вбачає перешкод у судовому розгляді справи. Відповідно ст.181 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати своїх неповнолітніх дітей, які потребують матеріальної допомоги. Судом встановлено, що шлюб між [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] зареєстровано 23 січня 2013 року, про що в Книзі реєстрації шлюбів зроблено відповідний актовий запис №2 (а.с.2) [PERSON] народився [INFO] року в м.Житомирі, в свідоцтві про народження якого батьками записані [PERSON] та [PERSON] (а.с.3). Дослідивши матеріали справи судом встановлено наявність порушення відповідачем своїх обов'язків, як батька, утримувати свою неповнолітню дитину, яка потребує матеріальної допомоги, що є підставою для повного задоволення позову.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-04 00:00:00

19 січня 2015 року позивач звернувся до Іллічівського районного суду м. Маріуполя з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, зазначивши, що 14 листопада 2009 року він зареєстрував шлюб з відповідачкою у Жовтневому відділі реєстрації актів цивільного стану Маріупольського міського управління юстиції Донецької області, актовий запис № 965. Від шлюбу мають неповнолітню дитину - [PERSON], [INFO]. Просить суд розірвати шлюб, оскільки спільне проживання з відповідачкою не можливо, у зв'язку із несумісністю характерів. Шлюбні стосунки припинили у березні 2014 року. Позивач до судового засідання не з'явився, надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, в якій зазначив, що шлюбні стосунки між ним та відповідачкою припинені у березні 2014 року у зв'язку із несумісністю характерів. Відповідач до судового засідання не з'явилась, до суду надійшла заява про розгляд справи за її відсутності, у якій зазначила, що шлюбні стосунки припинені у березні 2014 року, у зв'язку із несумісністю характерів. Позов визнала, згодна на розірвання шлюбу. Після розірвання шлюбу бажала залишити прізвище - [PERSON]. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, оскільки між сторонами склалися відносини, що виключають спільне проживання, родина розпалася з березня 2014 року, та підстав для її збереження немає і подальше спільне проживання суперечить інтересам сторін.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-22 00:00:00

19 січня 2015 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, мотивуючи свої позовні вимоги тим, що спільне життя з відповідачем не склалося і шлюбні відносини між ними припинені. В судове засідання 23.04.2015 сторони не з'явилися, у поданих письмових заявах просилисправу слухати за їх відсутності, позивач просив позов задовольнити, відповідач не заперечувала проти його задоволення. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 08 серпня 1997 року (а.с. 5). Від шлюбу мають неповнолітню дитину - [PERSON], [INFO]. Через несумісність характерів спільне подружнє життя у сторін не склалося, спільне господарство не ведеться, сумісне проживання припинено. Поновлювати шлюбні стосунки сторони наміру не мають, примирення та збереження сім'ї вважають неможливим. На виконання вимог ст. 111 Сімейного кодексу України, суд ухвалою від 26.02.2015 надавав сторонам строк для примирення, проте згоди щодо збереження сім'ї сторонами не досягнуто. Згідно з ч. 1 ст. 24 Сімейного кодексу України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. За приписом ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. За таких обставин, враховуючи визнання відповідачем позову, суд знаходить підстави для розірвання шлюбу, оскільки його збереження суперечило б інтересам сторін та дитини. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-05 00:00:00

19 січня 2015 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що вони зареєстрували шлюб 02 серпня 2013 року у виконкомі Артемівської сільської ради Костянтинівського району Донецької області, актовий запис № 6, від спільного проживання мають неповнолітню дитину - [PERSON], [INFO], також зазначила, що шлюбні відносини припинили через непорозуміння і виникаючими в зв'язку з цим сварками. Позивач вважає, що сім'ю зберегти неможливо, в позовній заяві просила шлюб між нею та відповідачем розірвати. Позивач [PERSON] в судове засіданні з'явилась, позов просила задовольнити. Відповідач [PERSON] до суду не з'явився, був повідомлений про день та час розгляду справи належним чином, тому суд має можливість розглянути справу у його відсутність та на підставі наявних документів - доказів винести заочне рішення по справі. Суд, вислухавши сторони, дослідивши письмові докази по справі, встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. 02 серпня 2013 року сторони зареєстрували шлюб, актовий запис № 6, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER], виданим виконкомом Артемівської сільської ради Костянтинівського району Донецької області (а.с.6). Від спільного проживання сторони мають неповнолітню дитину - [PERSON], [INFO] народження, що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] виданим відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Костянтинівці реєстраційної служби Костянтинівського міськрайонного управління юстиції Донецької області (а.с.7) З вересня 2014 року сторони мешкають окремо, шлюбні відносини припинили через непорозуміння і виникаючими в зв'язку з цим сварками, неможливістю знайти спільний погляд на життя. Сторони до примирення не прийшли, поновлювати сімейні відносини не мають наміру, вживанням відповідачем спиртними напоями. Вказані обставини мають істотне значення, тому шлюб між сторонами підлягає розірванню. Спір між сторонами про поділ спільного майна відсутній. Суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Суд приймав заходи щодо примирення сторін у вигляді надання строку, але примирення не відбулося. На підставі ч.3 ст.105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за заявою одного з подружжя на підставі рішення суду. Відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Суд вважає, що позов підлягає задоволенню, оскільки судом встановлено, що подальше спільне проживання сторін і збереження шлюбу суперечило б їх інтересам, На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-02 00:00:00

19 січня 2015 року позивач звернувся до суду з позовом про розірвання шлюбу. Шлюб зареєстровано 20 лютого 2004 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Голосіївського районного управління юстиції у м. Києві, про що в книзі реєстрації актів про одруження зроблено актовий запис № 142. Свій позов позивач обгрунтовує тим, що сторони не підтримують шлюбні відносини, не ведуть спільного господарства. Між позивачем та відповідачем відсутнє взаємопорозуміння та бажання підтримувати шлюб. В судове засідання позивач з'явився, позов підтримав в повному обсязі та просив його задовольнити. Проти винесення заочного рішення не заперечував. Відповідач у судове засідання не з'явився, про час та місце слухання справи повідомлений судом належним чином. Суд,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-24 00:00:00

19 січня 2015 року позивач, звернулась до Чугуївського міського суду Харківської області з позовом до [PERSON], в якому з урахуванням уточнень просила суд, розірвати укладений з відповідачем шлюб. В обґрунтування позовних вимог позивач вказує, що шлюб з відповідачем не склався. Кожен з подружжя тривалий час не піклується про створення нормальних сімейних стосунків, взаємну повагу один до одного, в наслідок чого подальше спільне життя і збереження шлюбу стало суперечити їх інтересам. Позивач надала до суду заяву якою уточнила позовні вимоги, виключивши вимогу щодо встановлення місця проживання дитини разом з нею, та просила розглядати справу у її відсутності. Відповідач до зали судових засідань також не з'явився, через канцелярію суду подав заяву про визнання позовних вимог і розгляд справи без його участі. Суд, дослідивши докази у справі, вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлені такі факти та відповідні ним правовідносини. 25 вересня 1992 року сторони уклали шлюб, який був зареєстрований відділом РАГС Орджонікідзевського району м. Харкова, актовий запис № 528, що підтверджується відповідним свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER]. (а.с. 6). Від шлюбу сторони мають сина - [PERSON], [INFO], що підтверджується відповідним свідоцтвом про народження, серії [NUMBER], виданим 09 березня 2000 року відділом реєстрації актів громадянського стану Чугуївської міської ради Харківської області, актовий запис №51. (а.с. 5). Як вбачається із змісту позову спільне життя між позивачем та відповідачем не склалося, на даний час шлюбно-сімейні відносини між ними припинено, хоча вони і продовжують проживати разом, примирення між ними неможливе, оскільки подальше збереження шлюбу буде суперечити їх інтересам. Згідно ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, коли буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Суд, з'ясувавши причини розірвання шлюбу, дослідивши матеріали справи, вважає подальше сумісне життя подружжя та збереження сім'ї неможливим, у зв'язку з чим шлюб підлягає розірванню. Враховуючи вищевикладене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-18 00:00:00

19 січня 2015 року позивачка [PERSON] звернулася до суду до відповідача [PERSON] з позовом про розірвання шлюбу, вказавши наступне. Вона перебуває з відповідачем у шлюбі з 07 березня 2008 року, який було зареєстровано відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Куп'янську реєстраційної служби Куп'янського міськрайонного управління юстиції у Харківській області, за актовим записом № 28. Від шлюбу мають неповнолітню доньку - [PERSON], [INFO]. Останнім часом між ним та відповідачкою склалися відносини, які привели до неможливості зберігання сім'ї, у спільних відносинах відсутнє взаєморозуміння та взаємоповага один до одного. Спору про місце проживання дитини та майнового спору між ними немає. Позивачка в судове засідання не з'явилася по заяві про розгляд справи в її відсутність, позов підтримує в повному обсязі. Просить суд після розірвання шлюбу залишити їй прізвище «[PERSON]». Також просить розглядати справу без фіксації судового процесу технічними засобами. Відповідач в судове засідання також не з'явився по заяві про розгляд справи в його відсутність, вимоги позову визнає в повному обсязі та просить їх задовольнити. Також просить розглядати справу без фіксації судового процесу технічними засобами. Суд, дослідивши надані докази і матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 07 березня 2008 року, який було зареєстровано відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Куп'янську реєстраційної служби Куп'янського міськрайонного управління юстиції у Харківській області, за актовим записом № 28 (а.с. 3). Від шлюбу мають неповнолітнью доньку - [PERSON], [INFO]. Суд, вивчивши письмові докази по справі, вважає позов як такий, що підлягає задоволенню, оскільки сторони дружніх родинних відносин не створили, їх сім'я фактично розпалась, подальше сумісне життя подружжя і збереження шлюбу неможливе і буде суперечити їх інтересам, спору про місце проживання дитини та майновий спір відсутній, в зв'язку з чим суд вважає за необхідне їх шлюб розірвати. Згідно ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Відповідно до ч. 8 ст. 235 ЦПК України у рішенні про розірвання шлюбу зазначається про вибір прізвища тим з подружжя, який змінив прізвище під час державної реєстрації шлюбу, що розривається. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-02 00:00:00

19 січня 2015 року позивачка звернулась до суду з позовом, в якому просила суд стягнути з відповідача аліменти на своє утримання у розмірі 600 грн. щомісячно. Свої вимоги мотивує тим, що навчається, потребує матеріальної допомоги, яку її батько, [PERSON], їй добровільно не надає, хоча має таку можливість. Позивачка до суду не з'явилась, надала заяву, в якій просила розглянути справу у її відсутності, позовні вимоги змінила, просила стягнути з відповідача аліменти у розмірі 365 грн. щомісячно. Відповідач до суду також не з'явився, направив заяву, в якій просив розглянути справу у його відсутності. Позовні вимоги визнав. Суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності сторін. Дослідивши докази, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Позивачка [PERSON], [INFO] є дочкою відповідача [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про її народження (а.с.5). [PERSON] проживає разом з матір'ю і знаходиться на її утриманні (а.с.7). За рішенням суду на її утримання з відповідача стягувались аліменти до досягнення нею повноліття. На даний час [PERSON] навчається у ДПТНЗ «Роменське вище професійне училище» третього атестаційного рівня за професією кухар на денній формі навчання, термін навчання до 15 січня 2016 року (а.с.6) Остання, у зв'язку з навчанням на денному відділенні самостійного заробітку чи іншого доходу не має, відповідач добровільно допомогу не надає. Наведене свідчить, що між сторонами виникли сімейні правовідносини з приводу виплати аліментів на повнолітню дочку, яка продовжує навчання. Дані правовідносини регулюються ст. ст. 199, 200 Сімейного Кодексу України, згідно з якими, якщо повнолітні дочка, син, продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення 23 років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Суд визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі, або у частці від заробітку платника аліментів. Судом встановлено, що позивачка [PERSON] є студенткою ДПТНЗ «Роменське вище професійне училище» , у зв'язку з навчанням не працює і потребує матеріальної допомоги. Відповідач зобов'язаний на період навчання надавати їй матеріальну допомогу, так як має задовільний стан здоров»я, має можливість і погоджується надавати матеріальну допомогу. Обставин, які б перешкоджали відповідачу сплачувати аліменти, судом не встановлено. Оскільки відповідач відмовляється добровільно виконувати свій обов'язок, то порушене право дочки на отримання матеріальної допомоги від батька підлягає захисту шляхом задоволення її позову у судовому порядку. В разі припинення навчання право на утримання припиняється. Крім того, відповідно до ст. ст. 81, 88 ЦПК України - з відповідача необхідно стягнути на користь держави судовий збір в розмірі 243 грн. 60 коп.

Outcome: approved