Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-10 00:00:00

20.05.2016 р. позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про\~ визнання за позивачем права власності на спадкове майно, померлої 29 листопада 2014 року, її сестри [PERSON], яке складається з 58/100 частки від загальної площі квартири, розташованої за адресою: м. Донецьк вул. Семенова-Тянь-Шаньского, буд.11 кв.№34, які належали їй на праві власності, згідно свідоцтва про право власності на житло, приватизованої нею, згідно з розпорядженням Управління комунальних ресурсів від 20 серпня 2012 року №1504. В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що 29 листопада 2014 року, померла рідна сестра позивача - [PERSON], [INFO], після смерті якої відкрилась спадщина, що складається з 58% від загальної площі квартири, розташованої за адресою: м. Донецьк вул. Семенова-Тянь-Шаньского, буд.11 кв.№34. Інша частка квартири в розмірі 42/100 від загальної площі квартири, розташованої за адресою: м. Донецьк вул. Семенова-Тянь-Шаньского, буд.11 кв.№34, належить третій особі [PERSON], який є сином померлого чоловіка [PERSON] від першого шлюбу, [PERSON]. Після смерті сестри позивач [PERSON] фактично прийняла спадщину. Спадкоємців першої черги [PERSON] не мала. Позивач своєчасно звернулася із заявою про прийняття спадщини до державної нотаріальної контори, проте 17 травня 2016 року, Державний нотаріус Пятої донецької державної нотаріальної контори [PERSON] (м. Красноармійськ, вул.. Прокофєва, 111) , винесла постанову за №248/02-31 про відмову у видачі [PERSON], свідоцтва про право на спадщину на 58/100 частки квартири, розташованої за адресою: [ADDRESS], яка належала її сестрі, [PERSON], в звязку з відсутністю даних, що підтверджують державну реєстрацію прав на нерухоме майно на імя спадкодавця. Тому позивач просить суд визнати за ним право власності на спірне майно. Представник позивача про дату, час та місце розгляду справи був належним чином повідомлений, наполягав на задоволенні позову, спираючись на доводи, викладені у позовній заяві. Відповідач, третя особа про дату, час та місце розгляду справи були належним чином повідомлені, у судове засідання не зявились. Суд постановив ухвалу розглянути справу за наявними матеріалами справи заочно. Вивчивши матеріали справи, перевіривши докази на належність, допустимість, достовірність та достатність, оцінивши докази кожний окремо та у сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. Відповідно до свідоцтва про право власності на житло, виданого Управлінням комунальних ресурсів Донецької міської ради № 1504 від 20 серпня 2012 року, [PERSON] на праві приватної власності належала кімната у комунальній квартирі, розташованої за адресою: м. Донецьк вул. Семенова-Тянь-Шаньского, буд.11 кв.№34, при цьому частка власності складає 58% від загальної площі квартири (а.с.8). Відповідно до Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна щодо обєкта нерухомого майна № 61469177 від 15.06.2016 р., інша частка у квартирі, розташованої за адресою: м. Донецьк вул. Семенова-Тянь-Шаньского, буд.11 кв.№34, у розмірі 42/100 належить третій особі [PERSON], на підставі свідоцтва про право власності на житло, виданого Управлінням комунальних ресурсів Донецької міської ради № 904 від 20.5.2012 року (а.с.31-32). 29 листопада 2014 року [PERSON], [INFO], померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії I-HO №826594, виданого 05 грудня 2014 року (а.с.19). Із відповіді Першої Павлоградської державної нотаріальної контори Дніпропетровської області від 03.06.2016 р. № 2494/01-16 та доданих до неї документів випливає, що 17.03.2015 р. після смерті [PERSON] заведено спадкову справу № 176/2015, свідоцтво про право на спадщину не видавалося, заповіт не посвідчувався. Відповідно до постанови про відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину від \~17 травня 2016 року №248/02-31, винесеної Державним нотаріусом Пятої донецької державної нотаріальної контори [PERSON], у видачі [PERSON] свідоцтва про право на спадщину на квартиру, розташованої за адресою: [ADDRESS], яка належала її сестрі, [PERSON], було відмовлено, в звязку з відсутністю даних, що підтверджують державну реєстрацію прав на нерухоме майно на імя спадкодавця. Та обставина, що [PERSON] та [PERSON], є рідними сестрами, підтверджується витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження відповідно №00015195846 від 24.03.2015року, свідоцтвом про укладення шлюбу, витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища №00015250028 від 08.04.2015року, свідоцтвом про народження 111-ЯР №558110, витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища №000152549868 від 08.04.2015року (а.с.14-18). Відповідно до ст. 1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Згідно зі ст. 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Згідно положень пункту 23 постанови Пленуму ВСУ № 7 від\~ 30.05.2008р. Про судову практику у справах про спадкування, свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Згідно зі ст. 1216, 1223 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).\~ Право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Згідно ч.3 ст. 1296 ЦК України відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Відповідно до ст. 392 ЦК України власник може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Згідно ч. 1 ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав,свобод чи інтересів. Відповідно до ст. 4 ЦПК України здійснюючи правосуддя,суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України. Згідно ч. 1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб,які беруть участь у справі. \~ \~ Ч. 2 ст. 16 ЦК України передбачені способи захисту цивільних прав та інтересів, зокрема визнання права. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ Зважаючи на вказане позов підлягає задоволенню повністю.

Outcome: approved