Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-12 00:00:00

21.11.2018 року позивач [PERSON] звернулася до суду з позовними вимогами, які заявою від 13.12.2018 року уточнила та просить стягувати з [PERSON] на користь [PERSON], аліменти на її утримання у розмірі 1/4 частки з усіх видів заробітку щомісячно, починаючи з 21.11.2018 року і до досягнення їх малолітньою дочкою [PERSON], [INFO], трьох років, тобто по 04.09.2021 року та стягувати аліменти на утримання їх малолітньої дочки: [PERSON], [INFO], у розмірі 1/4 частки з усіх видів заробітку щомісячно, але не менш ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 21.11.2018 року до досягнення дитиною повноліття, а саме по 04.09.2036 року. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що від шлюбу з відповідачем [PERSON] мають дитину: дочку [PERSON], [INFO]. На теперішній час сторони припинили спільне життя. Позивач не працює, у звязку з тим, що знаходиться в декретній відпустці по догляду за дитиною до досягнення дитиною трьох років, будь якого іншого заробітку вона не має. В судовому засіданні позивач уточнені позовні вимоги підтримала, просила позов задовольнити. В судовому засіданні відповідач уточнені позовні вимоги визнав. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд з урахуванням матеріального положення відповідача та інших обставин передбачених СК України, вважає, що позов підлягає задоволенню. Відповідно до\~ст.27\~Конвенції про\~права дитини\~від 20.11.1989\~року,\~діючої на\~Україні з\~27.02.1991\~року,\~держави-учасники\~визнають право\~кожної дитини\~на рівень\~життя,\~необхідний для\~фізичного,\~розумового,\~духовного,\~морального і\~соціального розвитку\~дитини.\~Батько (-ки)\~несуть основну\~відповідальність за\~забезпечення умов\~життя,\~необхідних для\~розвитку дитини,\~в межах\~своїх здібностей\~і фінансових\~можливостей. \~ Статтею 141 СК України встановлено, що мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини. За змістом ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Частина 1 ст.183 СК України визначає, що частка заробітку (доходу), яка буде стягуватися як аліменти на дитину визначається судом. 19.04.2018 року позивач [PERSON] та відповідач [PERSON] уклали шлюб, що підтверджується свідоцтвом про шлюб, виданим 19.04.2018 року Ізмаїльським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області. Позивач [PERSON] та відповідач [PERSON] є батьками дитини: [PERSON], [INFO], що підтверджується, свідоцтвом про народження серії І-ЖД №573493, виданим 05.09.2018 року Ізмаїльським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області. Суд визнає загальновідомими обставини потреби дітей у придбанні речей першої необхідності, продуктів харчування, шкільного приладдя та форми, про що зазначає позивач у позовній заяві, як на підстави своїх вимог, а тому в силу ч. 3 ст. 82 ЦПК України ці обставини визнаються судом такими, що не потребують доказування. Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України, згідно яким розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Беручи до уваги необхідність врегулювання виниклих між сторонами аліментних правовідносин на принципах справедливості, сумлінності і розумності, рівності батьків щодо обов'язку по утриманню дітей, враховуючи вимоги ст.182 СК України та виходячи зі встановленого ст.7 Закону України Про державний бюджет України на 2018 рік прожиткового мінімуму, суд вважає, що заявлений позов, з урахуванням матеріального положення обох сторін, підлягає задоволенню та стягненню з відповідача аліменти на утримання дітей у розмірі 1/4 частки з усіх видів заробітку щомісячно, але не менш ніж 50\~відсотків прожиткового\~мінімуму для\~дитини відповідного\~віку,починаючи з 21.11.2018 року до досягнення дитиною повноліття, а саме по 04.09.2036 року. Щодо стягнення з відповідача аліментів на утримання дружини суд виходить з наступного. Відповідно до вимог ч.ч.2, 4 ст.84 СК України, дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Згідно ч.1 ст.80 СК України аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі. Так, у судовому засіданні встановлено, що від спільного шлюбу сторони мають малолітню дочку [PERSON], [INFO], яка проживає спільно з позивачем та знаходиться на її утриманні. Позивач на даний час не працює, так як перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трьох років. Беручи до уваги необхідність врегулювання виниклих між сторонами аліментних правовідносин на принципах справедливості, сумлінності і розумності, суд вважає, що заявлений позов підлягає задоволенню та стягненню з відповідача аліменти на утримання позивача у розмірі 1/4 частки з усіх видів заробітку щомісячно, починаючи з 21.11.2018 року і до досягнення їх малолітньою дочкою [PERSON], [INFO], трьох років, тобто по 04.09.2021 року. Відповідно до ст.ст.79, 191 СК України аліменти присуджуються за рішенням суду від дня подання позовної заяви.

Outcome: approved