Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-09 00:00:00

20.09.2018 до Шполянського районного суду Черкаської області надійшла дана позовна заява, в якій позивач просить розірвати шлюб між ним та відповідачем по справі, зареєстрований 11.06.2010 в відділі №1 Істринського управління РАЦС Головного управління РАЦС Московської області, актовий запис № 114. Свій позов позивач мотивує тим, що 11.06.2010 він зареєстрував шлюб з відповідачем по справі в Істринському управлінні РАЦС№1 Головного управління РАЦС Московської області, актовий запис № 114 від 11.06.2010 по Істринському управлінні РАЦС №1 Головного управління РАЦС Московської області. Після реєстрації шлюбу позивач змінив своє прізвище [PERSON] на [PERSON]. Від даного шлюбу дітей у сторін немає. Сторони не проживають однією сімєю з липня місяця 2011 року. Шлюбні відносини сторони припинили та не ведуть спільного господарства в звязку з тим, що вони втратили повагу один до одного, стали по різному дивитися на життя. Фактично сімя розпалася і подальше сумісне проживання стало неможливим та небажаним. Розірвати шлюб в органах РАЦС неможливо, тому його представники порадили позивачу звернутися до суду для вирішення цього питання. Миритися з відповідачем позивач не бажає. Позивач просить суд після розірвання шлюбу залишити йому прізвище [PERSON] Ухвалою судді Шполянського районного суду від 02.10.2018 позовну заяву було залишено без руху. Позивач усунув недоліки у відведений термін та ухвалою судді Шполянського районного суду від 06.11.2018 було відкрито провадження у справі. Ухвалою судді Шполянського районного суду від 06.11.2018 було направлено судове доручення Головному територіальному управлінню юстиції у Черкаській області для надіслання доручення Міністерству юстиції України для передачі центральним органам [PERSON] Федерації Ухвалою судді Шполянського районного суду від 10.04.2019 було закрите підготовче провадження. Ухвалою судді Шполянського районного суду від 10.04.2019 було визначено розглядати справу заочно у відсутність відповідача. В судове засідання позивач не зявився, надав заяву про розгляд справи у його відсутність, вказав що позовні вимоги підтримує та не заперечує щодо заочного розгляду справи. Відповідач\~ в судове засідання в судове засідання не зявився, про час, дату та місце розгляду справи був належним чином повідомлений, причини неявки до суду не повідомив, відзив до суду не подав. Суд, вислухавши пояснення учасників судового розгляду, з'ясувавши всі обставини справи та перевіривши їх доказами, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Відповідно до ч. 1\~ст. 58 Закону України «Про міжнародне приватне право»\~шлюб між громадянами України, шлюб між громадянином України та іноземцем, шлюб між громадянином України та особою без громадянства, що укладений за межами України відповідно до права іноземної держави , є дійсним в Україні за умови додержання щодо громадянина України вимог\~Сімейного кодексу України\~щодо підстав недійсності шлюбу. Відповідно до статті 1 «Конвенції про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних і кримінальних справах» від 22.01.1993 року громадяни кожної із держав-учасниць цієї Конвенції, а також особи, що проживають на їхніх територіях, користуються на території всіх інших Договірних Сторін по відношенню до своїх особистих і майнових прав таким самим правовим захистом, як і власні громадяни даної Договірної Сторони. Згідно ст. 27 «Конвенції про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних і кримінальних справах» визначено, що особисті і майнові правовідносини подружжя визначаються за законодавством Договірної Сторони, на території якої вони мають спільне місце проживання. Якщо один з подружжя проживає на території однієї Договірної Сторони, а другий - на території іншої Договірної Сторони і при цьому обидва з подружжя мають те саме громадянство, їхні особисті і майнові правовідносини визначаються за законодавством тієї Договірної Сторони, громадянами якої вони є. Якщо один з подружжя є громадянином однієї Договірної Сторони, а Другий - іншої Договірної Сторони й один з них проживає на території однієї, а другий - на території іншої Договірної Сторони, то їх особисті і майнові правовідносини визначаються за законодавством Договірної Сторони, на території якої вони мали своє останнє спільне місце проживання. Якщо особи, зазначені в пункті 3 цієї статті, не мали спільного проживання на територіях Договірних Сторін, застосовується законодавство Договірної Сторони, установа якої розглядає справу. Правовідносини подружжя, що стосується їх нерухомого майна, визначаються за законодавством Договірної Сторони, на території якої знаходиться це майно. По справах про особисті і майнові правовідносини подружжя компетентні установи Договірної Сторони, законодавство якої підлягає застосуванню відповідно до пунктів 1-3, 5 цієї статті. Згідно з ч. 28 Конвенції про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних і кримінальних справах від 22.01.1993 по справах про розірвання шлюбу застосовується законодавство Договірної Сторони, громадянами якої є подружжя на момент подачі заяви. Якщо один з подружжя є громадянином однієї Договірної Сторони, а другий - іншої Договірної Сторони, застосовується законодавство Договірної Сторони, установа якої розглядає справу про розірвання шлюбу. Таким чином, враховуючи те, що позовна заява була подана позивачем до Шполянського районного суду Черкаської області, який розташований в Україні, для вирішення питання про розірвання шлюбу між громадянкою України та громадянином [PERSON] Федерації підлягає застосуванню законодавство України. В суді встановлено, що відповідно до свідоцтва про укладення шлюбу серії ІІ-ИК № 890369 від 11.06.2010 [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб 11.06.2010, який був зареєстрований в відділі №1 Істринського управління РАЦС Головного управління РАЦС Московської області, актовий запис № 114 (а.с. 4). Подальше спільне життя та збереження сімї неможливе. Час на примирення\~сторонам не потрібен. Спір про поділ майна у сторін відсутній. Частиною першою ст.110 СК України, передбачено, що позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Відповідно до ч.2ст.\~104\~СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Згідно з частиною третьою\~ст.\~105\~СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст. 110 СК України. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що має істотне значення. Така ж позиція висловлена в п. 10 Постанови Пленуму Верховного суду України від 21.12.2007 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», згідно з яким проголошена Конституцією України охорона сім'ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Таким чином, суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, і це має істотне значення, а тому позов задовольняється і шлюб розривається. Позивач просить суд відновити йому його дошлюбне прізвище «Якубович». Відповідно до ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Заходи забезпечення позову судом не застосовувались. Позивач просить залишити, понесені ним судові витрати у справі, на його рахунку. На підставі ст. 58 Закону України «Про міжнародне приватне право», ч. 2 ст. 104, ст.ст. 105, 110, 112, 113, ч.2 ст. 114, 115 СК України,

Outcome: approved