Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-13 00:00:00

1. Щодо позову. 1.1. Відповідно до позовної заяви, 03.08.1996р. між позивачем та відповідачем було зареєстровано шлюб, який рішенням Дніпровського районного суду м.Херсона від 15.01.2002р. було розірвано. В позові зазначено, що від шлюбу сторони мають дитину - доньку [PERSON], [INFO], яка проживає з позивачем та знаходиться на її утриманні. Позивач вказує, що незважаючи на рішення суду про стягнення аліментів, відповідач участі в утриманні дитини не приймає та належним чином не виконує судове рішення, у зв'язку з чим утворилась заборгованість по аліментам у розмірі 1801,73грн. З урахуванням зазначеного, на підставі положень ч.1 ст.196 СК України, за прострочення сплати аліментів відповідачем, позивачем визначено розмір неустойки за період з 01.09.2014р. по 24.02.2015р. у сумі 3189,06грн. та на підставі ч.2 ст.625 ЦК України індекс інфляції за період з 01.09.2014р. по 24.02.2015р. у розмірі 295,47грн. На підставі вищевикладеного, позивач просить стягнути з [PERSON] заборгованість по сплаті аліментів на її користь на утримання доньки - [PERSON], [INFO] в розмірі 1801,73грн., неустойку за прострочення сплати аліментів в розмірі 3189,06грн. та інфляційні витрати в розмірі 295,47грн., а всього 5286,26грн.; покласти на відповідача понесені судові витрати. 1.2. Позивач на адресу суду надала заяву про уточнення позовних вимог, якою просила стягнути з відповідача на її користь заборгованість по аліментам у розмірі 1801,73грн. та неустойку за прострочення сплати аліментів у розмірі 268,26грн., судові витрати покласти на відповідача. 1.3. Позивач в судове засідання не з'явилась, однак на адресу суду надала заяву, якою просила справу розглянути без її участі, уточнені позовні вимоги підтримує в повному обсязі, надала згоду на ухвалення заочного рішення. 2. Щодо позиції відповідача та пояснення інших осіб. 2.1. Відповідач в судове засідання не з'явився, про місце та час розгляду справи повідомлений належним чином, що підтверджується поштовим повідомленням, про причину неявки суд не повідомив, заяв про розгляд справи за його відсутності на адресу суду не надходило. 2.2. Позивач надала згоду на заочний розгляд справи, на підставі чого суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст.224 ЦПК України. 3. Щодо встановлених обставин та інших доказів. 3.1. сторони по справі перебували в зареєстрованому шлюбі, який 15.01.2002р. було розірвано, що підтверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу серії [NUMBER], виданого 26.12.2002р. Відділом реєстрації актів громадянського стану Дніпровського районного управління юстиції м.Херсона; 3.2. від шлюбу мають дитину - доньку [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER], виданого 18.12.1996р. Дніпровським р/в реєстрації актів громадянського стану м.Херсона; 3.3. рішенням Дніпровського районного суду м.Херсона від 09.12.2004р. зменшено розмір аліментів, які стягуються з [PERSON] за рішенням Дніпровського районного суду м.Херсона від 22.09.2004р. на користь [PERSON] на утримання доньки [PERSON], [INFO], з 1/4 до 1/6 частини його заробітку щомісячно; 3.4. вищевказане рішення набрало законної сили 09.01.2005р.; 3.5. на виконання вищевказаного рішення суду Дніпровським районним судом м.Херсона 23.02.2005р. було видано виконавчий лист №2-4880, який знаходився на примусовому виконанні у Відділі державної виконавчої служби Дніпровського районного управління юстиції у м.Херсоні; 3.6. на підставі вищевказаного виконавчого листа з [PERSON] на користь [PERSON] стягувались аліменти на утримання неповнолітньої дитини [PERSON], [INFO], у розмірі 1/6 частини всіх видів заробітку щомісячно і до повноліття дитини; 3.7. виконавче провадження по стягненню аліментів ВДВС Дніпровського РУЮ у м.Херсоні закінчено постановою державного виконавця від 04.12.2014р. на підставі п.6 ч.1 ст.49, ст.50 Закону України «Про виконавче провадження» у зв'язку з закінченням строку, передбаченого для даного виду стягнення, борг на момент повноліття становить 1801,73грн.; 3.8. згідно довідки-розрахунку, складеною державним виконавцем ВДВС Дніпровського РУЮ у м.Херсоні від 05.12.2014р. №26048, заборгованість по сплаті аліментів [PERSON] на користь [PERSON] на утримання доньки [PERSON], [INFO], на момент повноліття дитини становить 1801,73грн., у вересні 2014р. були нараховані аліменти в сумі 385,80грн., у жовтні 2014р. - в сумі 385,80грн., у листопаді (до 16.11.2014р.) в сумі 205,76грн.; 3.9. відповідач з вересня 2014р. по листопад 2014р. (16.11.2014р.) не сплачував аліменти; 3.10. пеня за період з 01.09.2014р. по 16.11.2014р. складатиме: вересень 2014р. - 385,80грн. х 1% х 30 днів = 115,74грн.; жовтень 2014р. - 119,60грн. х 1% х 31 день = 119,60грн.; листопад 2014р. (16.11.2014р.) - 205,76грн. х 1% х 16 днів = 32,92грн., що становить загальну суму у розмірі 268,26грн. 4. Щодо правовідносин. 4.1. Відповідно до ч.3 ст.10 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Згідно ч.1 ст.11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше, як в межах заявлених вимог та на підставі доказів наданих сторонами. 4.2. Відповідно до ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. 4.3. Відповідно до ч.4 ст.194 СК України, заборгованість по аліментам стягується незалежно від досягнення дитиною повноліття. 4.4. Відповідно до ч.4 ст.195 СК України, розмір заборгованості за аліментами обчислюється державним виконавцем, а у разі спору - судом. 4.5. Відповідно до ч.1 ст.196 СК України, при виникненні заборгованості з вини особи, яка зобов'язана сплачувати аліменти за рішенням суду, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення. 4.6. Відповідно до в п.22 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15 травня 2006 року №3, передбачена ст.196 СК України відповідальність платника аліментів за прострочення їх сплати у виді неустойки (пені) настає лише за наявності вини цієї особи. На платника аліментів не можна покладати таку відповідальність, якщо заборгованість утворилася з незалежних від нього причин, зокрема, у зв'язку з несвоєчасною виплатою заробітної плати, затримкою або неправильним перерахуванням аліментів банками. 4.7. Правова позиція викладена в постанові Верховного Суду України № 6-81цс13 від 11 вересня 2013 року закріплює наступні положення, оскільки зобов'язання зі сплати аліментів носить періодичний характер і повинно виконуватися щомісяця, суд повинен з'ясувати розмір несплачених аліментів по кожному з цих періодичних платежів, встановити строк, до якого кожне із цих зобов'язань мало бути виконано, та з урахуванням встановленого обчислити розмір пені, виходячи із суми несплачених аліментів за кожен місяць окремо від дня порушення платником аліментів свого обов'язку щодо їх сплати до дня ухвалення судом рішення, підсумувавши розміри нарахованої пені за кожен із прострочених платежів та визначивши її загальну суму. 4.8. Відповідно до ст.88 ЦПК України, на користь позивача з відповідача підлягають стягненню сплачені та документально підтверджені судові витрати пропорційно до задоволеної частини позовних вимог. 5. Щодо мотивів, порушених прав, свобод чи інтересів. 5.1. Оскільки в ході розгляду справи позивачем доведено наявність заборгованості відповідача по аліментам, на підтвердження чого надано належні докази, зокрема довідку-розрахунок державного виконавця, а також в матеріалах справи наявна постанова про закінчення виконавчого провадження, якою підтверджується факт того, що заборгованість по аліментам не була виплачена відповідачем, суд приходить до висновку, що вказана заборгованість підлягає стягненню з відповідача на користь позивача в судовому порядку, відповідно позовні вимоги в цій частині - підлягають задоволенню. 5.2. Суд приходить до висновку, що оскільки заборгованість по аліментам виникла з вини відповідача, який зобов'язаний за рішенням суду сплачувати аліменти на утримання дитини та виконував свої обов'язки по сплаті аліментів не в повному обсязі, порушене право позивача на отримання неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів підлягає судовому захисту, а позовні вимоги в цій частині - задоволенню, що відповідає вимогам ч.1 ст.196 СК України. 5.3. Крім того - оскільки позивачем понесені судові витрати по сплаті судового збору, вони підлягають стягненню з відповідача, пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, що відповідає вимогам ч.2 ст.88 ЦПК України.

Outcome: approved