Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-23 00:00:00

21 вересня 2020 року позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом, в якому просить визнати за нею право власності на Ѕ (одна другу) частку квартири [ADDRESS] , в порядку спадкування після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] . В обґрунтування позову вказувала, що [INFO] померла її бабуся [PERSON] , після її смерті залишилось спадкове майно, яке складається з вищевказаної квартири [ADDRESS] . Нотаріусом було відмовлено в оформленні спадщини. В зв`язку з чим, вона звернулася до суду та просить позов задовольнити. В судове засідання позивач та її представник -адвокат Зозуля О.М. не з`явилися, від представника позивача надійшла заява, про розгляд справи за його відсутності та відсутності позивача, позовні вимоги підтримав в повному обсязі з підстав, викладених в позовній заяві та просила їх задовольнити. Відповідач [PERSON] в підготовче судове засідання не з`явився, надіслав заяву в якій позовні вимоги визнав та не заперечував в їх задоволенні. Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - Первомайська селищнарада Вітовського району Миколаївської області в судове засідання свого представника не направила, надіслала заяву про розгляд справи за відсутності свого представника. Відповідно до частини 2 статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. В судовому засіданні проголошено вступну та резолютивну частини рішення. Дослідивши матеріали справи, оцінивши в сукупності досліджені докази, суд встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. Відповідно до Постанови Верховної Ради України від 19 травня 2016 року №1377-VІІІ «Про перейменування окремих населених пунктів та районів» Жовтневий район Миколаївської області перейменовано на Вітовський район. [INFO] померла [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] (а.с.6). Згідно роз`яснень, що містяться в пункті 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» у разі відкриття спадщини до 01 січня 2004 року застосовується чинне на той час законодавство. тобто норми ЦК УРСР від 18 липня 1963 року. З огляду на частину 1 статті 525 ЦК УРСР день смерті спадкодавця, є часом відкриття спадщини. Згідно приписів частини 1 статті 548 ЦК УРСР для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Відповідно до статті 549 ЦК УРСР спадкоємець визнається таким, що прийняв спадщину, якщо вiн фактично вступив в управлiння або володiння спадковим майном та якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Відповідно п.5 Прикінцевих та Перехідних положень ЦК України, який набрав чинності з 1 січня 2004 року, правила книги шостої Цивільного кодексу України застосовуються також до спадщини, яка відкрилася, але не була прийнята ніким із спадкоємців до набрання чинності цим Кодексом. Згідно листа приватного нотаріуса Вітовського районного нотаріального округу Берднікової А.Ю. від 12 березня 2020 року, позивачу [PERSON] ввидачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] було відмовлено, оскільки згідно ст.529-530 ЦК УРСР 1963 року позивач [PERSON] не є спадкоємцем жодної черги спадкування, тому як відповідно до ст.529 ЦК УРСР онуки і правнуки спадкодавця є спадкоємцями за законом, якщо на час відкриття спадщини немає в живих того з їх батьків, хто був би спадкоємцем (а.с.7). У відповідності до частини 2 статті 1220 ЦК України часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина 3 статті 46 ЦК України). Позивач [PERSON] є донькою [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження від 10 червня 1969 року (а.с. 50). Мати позивача [PERSON] померла [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про смерть виданого повторно 10 грудня 2019 року (а.с. 45). Відповідно до копії Витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища, [PERSON] змінила прізвище на [PERSON] , в зв`язку з укладенням шлюбу 13 травня 1989 року з [PERSON] (а.с.101). Згідно копії свідоцтва про розірвання шлюбу шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірваний та після розірвання шлюбу залишено прізвище [PERSON] (а.с.53). Як вбачається зі свідоцтва про шлюб [PERSON] змінила прізвище на [PERSON] , в зв`язку з укладенням шлюбу з [PERSON] (а.с.54). [PERSON] є донькою [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] (а.с. 72). Згідно копії Витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища, [PERSON] змінила прізвище на [PERSON] , в зв`язку з укладенням шлюбу 27 грудня 1963 року з [PERSON] (а.с.101). Таким чином, позивач [PERSON] є онукою спадкодавця [PERSON] , яка померла [INFO] . Згідно частини 1 статті 1265 ЦК України у п`яту чергу право на спадкування за законом мають інші родичі спадкодавця до шостого ступеня споріднення включно, причому родичі ближчого ступеня споріднення усувають від права спадкування родичів подальшого ступеня споріднення. Згідно частини 3 статті 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Згідно довідки Первомайської селищної ради Вітовського району Миколаївської області від 23 вересня 2019 року №2423 на день відкриття спадщини, позивач [PERSON] була зареєстрована та проживала разом з бабусею [PERSON] за однією адресою: [ADDRESS] (а.с.8). З огляду на викладене, в силу частини 3 статті 1268 ЦК України, позивач як спадкоємець п`ятої черги за законом є такою, що прийняла всю спадщину після смерті бабусі [PERSON] . До складу спадщини, у відповідності до статті 1218 ЦК України, входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Як вбачається з копії свідоцтва про право власності, від 01 серпня 1998 року, виданого АТ «Таврія Цукор», власниками квартири [ADDRESS] є [PERSON] та [PERSON] по Ѕ частки за кожним (а.с.11), зареєстрованих в Миколаївському міжміському бюро технічної інвентаризації за реєстром № 342 від 30 липня 2001 року (а.с.4). Як вбачається з реєстраційного посвідчення та довідки комунального підприємства «Миколаївське міжміське бюро технічної інвентаризації», вбачається що власниками квартири [ADDRESS] є [PERSON] та [PERSON] по Ѕ частки за кожним (а.с.13). Згідно довідки зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину ) від 13.01.2021 року №63164942, виданої приватним нотаріусом Вітовського районного нотаріального округу Бердніковою А.Ю. спадкова справа після смерті [PERSON] , не відкривались (а.с.96-97). Положення ч.ч.1-4 ст. 1268, ч.1 ст. 1269, ч. 1 ст. 1270 ЦК України вказують на те, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину шляхом подання відповідної заяви до нотаріальної контори за місцем її відкриття або шляхом проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Відповідно до ст.1273 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом може відмовитися від прийняття спадщини протягом строку, встановленого ст.1270 цього Кодексу. Заява про відмову від прийняття спадщини подається до нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини. Аналізуючи досліджені докази, суд приходить до висновку, що [PERSON] на момент смерті на праві власності належала Ѕ частка квартири [ADDRESS] , а відтак після її смерті відкрилася спадщина, до складу якої входять усі права та обов`язки на зазначене нерухоме майно. До складу спадщини, відповідно до ст.1218 ЦК України, входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Оформлення спадщини позивачем позасудовим шляхом неможливе, що підтверджується листом приватного нотаріуса Вітовського районного нотаріального округу Берднікової А.Ю. від 12 березня 2020 року На підставі викладеного суд приходить до висновку, що вимоги позивача обґрунтовані і підлягають задоволенню в повному обсязі, що відповідає способам судового захисту, передбаченого статтею 16 ЦК України. При ухваленні рішення судом також враховано повне визнання позову відповідачем, яке прийнято судом, оскільки таке визнання не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб.

Outcome: approved