Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-17 00:00:00

20.10.2014р. [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів у розмірі 1500 грн. щомісячно на утримання двох дітей [PERSON], [INFO], і [PERSON], [INFO], починаючи стягнення з дня подачі заяви до суду і до повноліття дітей. В обґрунтування позову зазначила, що не проживає спільно з чоловіком з квітня 2011 року. Відповідач матеріальної допомоги на утримання дітей у добровільному порядку не надає. З вересня 2013 року знаходиться в місцях позбавлення волі. Просить стягнути аліменти в судовому порядку. Позивачка у судовому засіданні позовні вимоги підтримала. Суду додатково пояснила, що з квітня 2013 року діти проживають з нею і знаходяться на її утриманні. Відповідач ніякої матеріальної допомоги на утримання дітей не надавав. З вересня 2013 року до літа 2014 року знаходився в місцях позбавлення волі. У цей період вона отримувала державну допомогу, як малозабезпечена сім’я, у розмірі 1700 грн. Після звільнення з місця позбавлення волі відповідач офіційно ніде не працевлаштувався, хоча є здоровою, працездатною особою. Батько дітьми не цікавиться, аліменти не сплачує. Вона працює бухгалтером, отримує заробітну плату 1200 грн. За її підрахунком на утримання двох дітей необхідно близько 2000 грн. ( 500 грн. – харчування однієї дитини, 500 грн. – оплата дитячого садка/школи, одяг тощо). Просить позов задовольнити. Відповідач у судове засідання не з'явився, про час і місце розгляду справи повідомлений належним чином, причину неявки суду не повідомив, не подав заяву про розгляд справи за його відсутності, заперечень проти позову не надав. Згідно зі ст.ст. 169, 224 ЦПК України суд, за згодою позивача, розглядає справу за відсутності відповідача на підставі наявних у ній даних та доказів, постановляє заочне рішення. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що відповідач є батьком малолітніх [PERSON], [INFO], і [PERSON] Євгенівна, [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження дітей ( а.с.4,5). Ст. 180 СК України передбачено, що батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Обов’язок утримувати дитину є рівною мірою обов'язком як матері, так і батька, причому, обов’язком особистим, індивідуальним, а не солідарним. Відповідно до ст.181 СК України кошти на утримання дитини ( аліменти) можуть бути присуджені за рішенням суду у частці від доходу особи, зобов'язаної утримувати дитину або у твердій грошовій сумі. Згідно зі статтею 182 СК України, суд при визначенні розміру аліментів має врахувати стан здоров'я та матеріальне становище дитини та платника аліментів, проте мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно зі статтею 184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача, може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону. З пояснень позивачки вбачається, що вона працює бухгалтером, отримує зарплату розмірі 1200 грн. Інформація про доходи відповідача в матеріалах справи відсутня. З огляду на встановлені у судовому засіданні обставини, враховуючи те, що відповідач є працездатною особою і не має інших утриманців, суд, в інтересах малолітніх дітей, з урахуванням принципу співмірності та розумності, дійшов висновку про можливість стягнення з відповідача аліментів на утримання двох дітей у твердій грошовій сумі у розмірі 1000 гривень щомісячно до досягнення дітьми повноліття. Відповідно до ст. 191 СК України аліменти на утримання дитини присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Крім цього з відповідача, відповідно до ст. 88 ЦПК України, підлягає стягненню судовий збір у сумі 243,60 грн.

Outcome: partial