Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-03 00:00:00

21 березня 2017 року ПАТ КБ «ПриватБанк» звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Свої вимоги позивач мотивує тим, що відповідно до договору, укладеного 05 серпня 2011 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON], останній отримав кредит у розмірі 8 500 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 20,40% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Відповідач свої зобов'язання щодо своєчасного повернення кредиту належним чином не виконує, внаслідок чого станом на 31 січня 2017 року у нього утворилася заборгованість у сумі 73 419 грн. 76 коп., яка складається з наступного: 7 348 грн. 43 коп. - заборгованість за кредитом, 58 918 грн. 33 коп. - заборгованість по відсоткам за користування кредитом, 3 180 грн. 63 коп. - заборгованість за пенею та комісією, а також штрафи відповідно до п. 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг, зокрема, 500 грн. - штраф (фіксована частина), 3 472 грн. 37 коп. - штраф (процентна складова). У зв'язку з тим, що [PERSON] у добровільному порядку не вчиняє дій, спрямованих на повернення кредитних коштів, процентів, комісії та штрафів, ПАТ КБ «ПриватБанк» просить стягнути з останнього вказану суму боргу. Представник позивача у судове засідання не з'явився, надіслав заяву про розгляд справи в його відсутність, позов підтримує (а. с. 39). Відповідач [PERSON] у судовому засіданні позов визнав, суму боргу не оспорював. Разом із цим суду зазначив, що не має можливості сплачувати заборгованість за кредитом внаслідок тяжкого матеріального становища. Заслухавши відповідача, повно, всебічно і об'єктивно дослідивши матеріали справи та оцінивши їх у сукупності з точки зору належності, допустимості і взаємозв'язку, суд приходить до наступних висновків. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 11 Цивільного процесуального кодексу України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. При цьому, однією із засад судочинства, регламентованих п. 4 ч. 3 ст. 129 Конституції України, є змагальність сторін та свобода в наданні ними до суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Відповідно до положень ч. 3 ст. 10, ст. 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Встановлено, що на підставі анкети-заяви про приєднання до Умов і Правил надання банківських послуг у ПриватБанку від 05 серпня 2011 року ПАТ КБ «ПриватБанк» відкрив [PERSON] кредитну лінію із встановленням кредитного ліміту на платіжну кредитну картку «Універсальна». Зі змісту вказаної вище заяви вбачається, що [PERSON] під розпис ознайомлений із Умовами та Правилами надання банківських послуг (далі Умови та Правила) і Тарифами банку, погодився, що ця заява разом із Пам'яткою клієнта, Умовами та Правилами, а також Тарифами становить між ним і банком договір про надання банківських послуг, зобов'язався виконувати вимоги вказаних Умов та Правил і регулярно ознайомлюватися з їх змінами на сайті ПриватБанку (а. с. 7). Згідно з п. п. 2.1.1.2.3, 2.1.1.2.4 Умов та Правил надання банківських послуг після отримання банком від клієнта необхідних документів, а також заяви, банк здійснює перевірку наданих документів та приймає рішення про можливість встановлення кредитного ліміту на кредитну карту. Клієнт надає свою згоду на те, щоб кредитний ліміт встановлювався за рішенням банку і клієнт надає право банку в будь - який час змінити (зменшити, збільшити або анулювати) кредитний ліміт. Підписання вказаного договору є прямою та безумовною згодою клієнта стосовно прийняття будь - якого розміру кредитного ліміту, встановленого банком. Відповідно до п. п. 2.1.1.5.5 Умов та Правил клієнт зобов'язаний: погашати заборгованість за кредитом, процентам за його використання, по перевищенню платіжного ліміту, а також сплачувати комісії на умовах, передбачених діючим договором. Пунктом 2.1.1.12.6 Умов та Правил визначено, що за користування кредитом та овердрафтом банк нараховує відсотки в розмірі, встановленому тарифами банку, із розрахунку 360 (триста шістдесят) календарних днів у році, якщо інше не передбачено п. 2.1.1.12.13. Згідно з п. 2.1.1.12.13 Умов та Правил у випадку порушення позичальником строків по сплаті процентів за користування кредитом, зазначених у Пам'ятці клієнта/довідці про умови кредитування, п. п. 2.1.1.12.2, 2.1.1.12.6, 2.1.1.12.7, 2.1.1.12.6.2, 2.1.1.12.7.4 даних Умов, згідно зі ст. 212, 611, 651 Цивільного кодексу України сторони погодили, що протягом періоду неналежного виконання позичальником зобов'язань по сплаті процентів за користування кредитом банк нараховує позичальнику проценти у розмірі фактично сплачених позичальником. При цьому позичальник за весь період неналежного виконання зобов'язань по сплаті процентів за користування кредитом сплачує банку неустойку в розмірі, передбаченому п. п. 2.1.1.12.6.2 і 2.1.1.12.7.4 (а. с.9-32). Згідно з довідкою про умови кредитування з використанням кредитки «Універсальна CONTRAKT» відсоткова ставка на залишок заборгованості становить 1,7% за місяць. Пільговий період становить 55 днів та діє при умові погашення всієї заборгованості до 25 числа місяця, наступного за датою виникнення заборгованості. Розмір щомісячних платежів, враховуючи плату за користування кредитними коштами у звітному періоді, становить 7% від заборгованості. Строк внесення щомісячних платежів - до 25 числа місяця, наступного за звітним. Пеня за несвоєчасне погашення заборгованості нараховується наступним чином: пеня (1) = (базова відсоткова ставка за договором) / 30 - нараховується за кожен день прострочки кредиту; пеня (2) = 1% від заборгованості, але не менше 30 грн. на місяць, нараховується один раз на місяць, при наявності прострочки за кредитом або відсотками на п'ять і більше днів при виникненні прострочки на суму від 50 грн. та більше. Штраф при порушені строків платежів за будь-яким із грошових зобов'язань, передбачених договором більш ніж на 30 днів, нараховується: 500 грн. + 5% від суми заборгованості по кредитному ліміту з урахуванням нарахованих та прострочених процентів і комісії (а. с. 8). Позивач свої зобов'язання за вказаним договором виконав повністю, надавши [PERSON] кредит у вигляді відновлювального встановленого ліміту на платіжну картку. У судовому засіданні відповідач визнав, що дійсно на підставі договору від 05 серпня 2011 року ПАТ КБ «ПриватБанк» надав йому кредит у розмірі 8 500 грн. Підписуючи кредитний договір, він ознайомився з його умовами та був згодний з ними. Надалі заборгованість по кредиту погашав по мірі можливостей, оскільки знаходився у скрутному фінансовому становищі. З наявного в матеріалах справи розрахунку, який не суперечить умовам кредитного договору та не оспорюється відповідачем вбачається, що отримавши кредит, [PERSON] частково погашав заборгованість за кредитним договором, але не своєчасно і не в повному обсязі вносив щомісячні платежі. Останній платіж було здійснено 30 червня 2014 року у розмірі 169 грн. 37 коп. Внаслідок цього станом на 31 січня 2017 року у відповідача утворилася заборгованість за кредитом у загальному розмірі 73 419 грн. 76 коп., яка складається з наступного 7 348 грн. 43 коп. - заборгованість за кредитом, 58 918 грн. 33 коп. - заборгованість по відсоткам за користування кредитом, 3 180 грн. 63 коп. - заборгованість за пенею, а також штрафи в загальній сумі 3 972 грн. 37 коп. (а. с. 4-6, 48). Таким чином, суд вважає, що факт порушення відповідачем [PERSON] взятих на себе зобов'язань щодо своєчасної сплати кредиту у строки, передбачені договором, у судовому засіданні знайшов своє підтвердження. Статтею 599 Цивільного кодексу України передбачено, що зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Згідно зі ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Статтею 1054 Цивільного кодексу України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення про позику, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Відповідно до ст. ст. 1048, 1049 Цивільного кодексу України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем) та сплатити відсотки за користування коштами у строк та в порядку, що встановлені договором. В силу ч. 1 ст. 526 Цивільного Кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Згідно зі ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Виходячи з викладеного вище, суд приходить до висновку про необхідність стягнення з [PERSON] на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» 69 447 грн. 39 коп. заборгованості за кредитним договором №б/н від 05 серпня 2011 року, яка складається з наступного: 7 348 грн. 43 коп. - заборгованість за кредитом; 58 918 грн. 33 коп. - заборгованість по відсоткам за користування кредитом; 3 180 грн. 63 коп. - пеня. Що стосується вимог про стягнення з відповідача штрафів у загальному розмірі 3 972 грн. 37 коп., то вони задоволенню не підлягають, виходячи з наступного. Відповідно до статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання (частина друга статті 549 ЦК України). З огляду на положення ст. 61 Конституції України ніхто не може бути двічі притягнений до юридичної відповідальності одного виду за одне і те саме правопорушення. Таким чином, штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення строків виконання грошових зобов'язань за кредитним договором свідчить про недотримання положень, закріплених у статті 61 Конституції України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення, а отже і позовні вимоги банку в частині стягнення штрафних санкцій не підлягають задоволенню. Тобто, з огляду на викладене, з відповідача не можна одночасно стягувати пеню та штрафи за порушення строку платежів, а тому у задоволенні позовних вимог про стягнення з [PERSON] на користь банку штрафів у сумі 3 972 грн. 37 коп. необхідно відмовити. Такі висновки не суперечать правовій позиції Верховного Суду України, викладеній у постанові від 21 жовтня 2015 року (справа №6-2003цс15). Крім того, відповідно до ст. 88 ЦПК України стягненню з [PERSON] на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» підлягають судові витрати у виді сплаченого при зверненні до суду з даним позовом судового збору в розмірі пропорційно до розміру задоволених позовних вимог у сумі 1 513 грн. 44 коп. (а. с. 1-2). Всього стягненню із [PERSON] на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» підлягають кошти в сумі 70 960 грн. 83 коп. На підставі викладеного,

Outcome: partial