Jurisdiction: civil
Date: 2018-08-12 00:00:00

19 серпня 2018 року позивач звернулась до суду з позовною заявою до Триліської сільської ради Фастівського району Київської області про визнання права власності на майно в порядку спадкування, мотивуючи вимоги тим, що [INFO] помер її мати [PERSON] та [INFO] помер її батько [PERSON], після смерті яких відкрилась спадщина на незавершений будівництвом житловий будинок в [ADDRESS]. За своє життя батько не встиг оформити своє право власності на вказаний незавершений будівництвом будинок, хоча він був у його у власності. Після смерті батька, позивач звернулася до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, проте у видачі свідоцтва про право на спадщину їй було відмовлено у зв'язку з відсутністю правовстановлюючих документів. На підставі зазначеного просила суд визнати за нею право власності в порядку спадкування за законом на незавершений будівництвом житловий будинок в [ADDRESS]. Ухвалою суду від 20 липня 2018 року провадження у справі було відкрито, справу призначено до розгляду в порядку загального позовного провадження. В судове засідання позивач не з'явилась, про день та час розгляду справи повідомлена вчасно та належним чином, до суду надала заяву про розгляд справи у підготовчому провадженні за її відсутності, позов підтримує. Представник відповідач в судове засідання не з'явився, про день та час розгляду справи повідомлений вчасно та належним чином, через канцелярію суду надав клопотання, в якому зазначив, що не заперечує проти позову та просить розглядати справу без участі представника. Частина 4 статті 174 ЦПК України встановлює, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідивши матеріали справи, оцінивши подані докази за своїм внутрішнім переконанням, всебічно й повно з'ясувавши обставини, які мають юридичне значення для розгляду справи та вирішення спору по суті, суд встановив наступне. Судом встановлено, що [INFO] помер [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть, виданим 20.12.2013 року Відділом реєстрації смерті у м.Києві, серія [NUMBER] (а.с.10). Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина на належний йому незавершений будівництвом житловий будинок, що розташований за адресою: [ADDRESS]. За життя [PERSON] заповіту не склав, тому право на спадкування за законом одержала позивачка, як дочка померлого. Реалізовуючи своє право на спадщину позивач звернулася до нотаріальної контори для отримання свідоцтва про право на спадщину за законом на незавершений будівництвом будинок, однак у видачі свідоцтва про право на спадщину нотаріусом Фастівського районного нотаріального округу Перепелицею Ж.П. було відмовлено у зв'язку з відсутністю належним чином оформлених правовстановлюючих документів /а.с.11/. Проаналізувавши обставини справи, оцінивши представлені сторонами в порядку ст. 76 ЦПК України докази в їхні сукупності, суд вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими і підлягають задоволенню з огляду на наступне. Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України у постанові від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Відповідно до ст. 16 ЦК України способом захисту цивільних прав та інтересів є визнання права. Гарантії здійснення права власності та його захисту закріплені в Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 р., зокрема, в ст.1 Першого протоколу до неї (ратифіковано законом України від 17.07.1997 р. №475/97-ВР), яка є складовою правової системи відповідно до ст.9 Конституції України, а також у вітчизняному законодавстві. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого майнового права та інтересу (ст.16 Цивільного кодексу України). Об'єктами права власності є будь-які речі (майно). Річчю є предмет матеріального світу, щодо якого можуть виникати цивільні права та обов'язки (ст.179 ЦК України). Статтею 1218 ЦК встановлено, що до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Умовою для переходу в порядку спадкування права власності на об'єкти нерухомості, в тому числі житловий будинок, інші споруди, земельну ділянку є набуття спадкодавцем зазначеного права у встановленому законодавством України порядку. Крім того, виходячи зі змісту частин першої, другої статті 331 ЦК, частини першої статті 182 ЦК та пункту 8 Тимчасового положення про порядок державної реєстрації права власності та інших речових прав на нерухоме майно, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 07 лютого 2002 року № 7/5, право власності на новостворене нерухоме майно виникає у особи, яка створила це майно, після закінчення будівництва об'єкта нерухомості, введення його в експлуатацію, отримання свідоцтва про право власності та реєстрації права власності. Отже, право власності на новостворене нерухоме майно виникає лише після прийняття його в експлуатацію та реєстрації права власності на це майно. До цього моменту нерухомого майна юридично не існує, а згідно з ч.3 ст. 331 Цивільного кодексу України забудовник вважається лише власником матеріалів та обладнання, які були використані в процесі такого будівництва (створення майна). Спадкодавець [PERSON] у зв'язку зі смертю право власності на житловий будинок не зареєстрував, а отже не набув права власності на цей об'єкт нерухомості. Разом з тим, як забудовник, він мав право вчиняти ці дії, а тому такі його права входять до складу спадщини, як такі, що не є нерозривно пов'язані з особою спадкодавця і можуть спадкуватися. Згідно п.8 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», якщо будівництво здійснювалося згідно із законом, то у разі смерті забудовника до завершення будівництва його права та обов'язки як забудовника входять до складу спадщини. Законодавством передбачено порядок прийняття в експлуатацію будівель інспекцією архітектурно-будівельного контролю за місцем їх розташування, який не може підмінятися судовим рішенням. Визнання права власності в порядку спадкування на недобудований будинок відповідно до чинного законодавства України неможливе. Потрібно визнати правильною практику судів щодо визнання за спадкоємцем прав забудовника, як таких, що входять до складу спадщини. Згідно рішення Триліської сільської ради Фастівського району Київської області від 18 квітня 1997 року, виконкомом Трильської сільської ради народних депутатів вирішив дозволити гр. [PERSON] будівництво нового житлового будинку на території відгодівельного пункту на власній земельній ділянці розміром 0,10 га в с.Триліси, його зобов'язано в місячний строк одержати будівельний паспорт на забудову та попередити, що без будівельного паспорта будь-які будівельні роботи проводити заборонено, після закінчення будівництва пред'явити жилий будинок приймальній комісії сільської ради /а.с.44/. Відповідно до довідки, наданої Триліською сільською радою, «Відгодівельний пункт» в [ADDRESS]. Незавершений будівництвом житловий будинок, що належав померлому [PERSON] розташований за адресою: [ADDRESS] /а.с.12/. КП Фастівської міської ради «Фастівське бюро технічної інвентаризації» виготовлений технічний паспорт на незавершене будівництво житлового будинку [ADDRESS] /а.с.13-17/. Оскільки будівництво житлового будинку [ADDRESS] здійснювалось спадкодавцем згідно із законом, що вбачається з вищезазначених документів, однак за життя спадкодавець не набув у встановленому порядку право власності на створений ним об'єкт будівництва саме як на об'єкт нерухомого майна, тому після його смерті до складу спадщини входять усі належні спадкодавцеві як забудовнику права та обов'язки, а саме: - право власності на будівельні матеріали та обладнання, які були використані спадкодавцем у процесі цього будівництва; - право завершити будівництвом об'єкт (як правонаступник спадкодавця - замінений у порядку спадкування забудовник); - право передати від свого імені для прийняття в експлуатацію завершений будівництвом об'єкт; - право одержати на своє ім'я свідоцтво про право власності та зареєструвати право власності. Зважаючи на те, що будівництво здійснювалося згідно із законом, на підставі належних документів, будівництво не є самочинним, а тому спадкоємиця покійного має право на здачу його в експлуатацію та отримання правовстановлюючих документів у разі переходу на неї прав забудовника, що належали спадкодавцю. На підставі вищевикладеного, з урахуванням відсутності заперечень зі сторони відповідача щодо позовних вимог, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню.

Outcome: partial