Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-21 00:00:00

20 грудня 2013 року позивачка [PERSON] звернулася до Ясинуватського міськрайонного суду Донецької області з позовною заявою до [PERSON], третя особа [PERSON] про стягнення матеріальної шкоди, спричиненої в результаті дорожньо транспортної пригоди. Ухвалою Ясинуватського міськрайонного суду Донецької області від 12 березня 2014 року до участі у справі в якості співвідповідача залучено Приватне акціонерне товариство «Страхова група «ТАС»» (далі по справі ПАТ «СГ «ТАС»»). Позивач неодноразово змінював позовні вимоги. В остаточному вигляді, з урахуванням заяви від 15 квітня 2014 року, просить стягнути у солідарному порядку з ПАТ «СГ «ТАС»» та [PERSON] на її користь матеріальну шкоду, заподіяну внаслідок ДТП у сумі 24209 гривень 81 копійкі та судовий збір у сумі 242 гривні 10 копійок. Позов мотивує тим, що 05 липня 2013 року о 09 годині 15 хвилин [PERSON], керуючи автомобілем Hyundai Accent, державний номерний знак [NUMBER], рухаючись по вул. Орджонікідзе в м. Ясинувата Донецької області, при виникненні перешкоди, яку водій суб'єктивно спроможний виявити, не вжив заходів для зупинки транспортного засобу та скоїв наїзд на автомобіль Skoda Octavia, державний номерний знак [NUMBER], що належить [PERSON]. Внаслідок даного ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження. Вартість матеріальних збитків, відповідно до висновку автотоварознавчого дослідження спеціаліста, складає 449234 грн. 27 коп. Зазначає, що співвідповідач ПАТ «СГ «ТАС»» сплатило їй 25024 грн. 46 коп, тому просить стягнути решту матеріального збитку з обох відповідачів у солідарному порядку. В судовому засіданні представник позивачки [PERSON], який діє на підставі довіреності, позовні вимоги підтримав у повному обсязі, надав пояснення, аналогічні тим, що містяться у позові та уточненнях до нього. Позов просив задовольнити у повному обсязі. Представник відповідача ПАТ «СГ «ТАС»» в судове засіданні не з'явився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином, причини неявки до суду невідомі. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги визнав частково та пояснив, що дійсно з його вини сталося зіткнення, однак його цивільна відповідальність на момент вчинення ДТП була застрахована, і ліміт не вичерпаний, тому просить суд стягнути шкоду з ПАТ «СГ «ТАС»», а відносно нього відмовити. Третя особа [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги просив задовольнити у повному обсязі. Вислухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали справи і дослідивши надані докази, суд в межах заявлених позовних вимог ( ст. 11 ЦПК України ) установив наступне. Згідно ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Ст. 10 ч. 3 та ч. 1, 4 ст. 60 ЦПК України передбачено, що кожна із сторін зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх позовних вимог та заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ст. 58 ч. 1, 3 ЦПК України належними є докази, що містять інформацію щодо предмета спору. Постановою Ясинуватського міськрайонного суду Донецької області від 11 вересня 2013 року встановлено, що 05 липня 2013 року о 09 годині 15 хвилин [PERSON], керуючи автомобілем Hyundai Accent, номерний знак [NUMBER], рухаючись по вул. Орджонікідзе в м. Ясинувата, при виникненні перешкоди, яку водій суб'єктивно спроможний виявити, не вжив заходів до зупинки транспортного засобу та скоїв наїзд на автомобіль Skoda Octavia,номерний знак [NUMBER], внаслідок ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження. Згідно ч. 4 ст. 61 ЦПК України вирок у кримінальному провадженні, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Отже, суд враховує вищезазначені обставини та винність відповідача, встановлені у Постанові Ясинуватського міськрайонного суду Донецької області від 11.09.2013 р. Полісом № А/2265737 [PERSON] застрахував свою цивільну відповідальність на період з 27 березня 2013 року до 27 березня 2014 року. При цьому забезпеченим транспортним засобом за Полісом є автомобіль «Hyundai Accent», номерний знак [NUMBER]. Відповідно до п. 1.4 ст. 1 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» особи, відповідальність яких застрахована, - страхувальник та інші особи, які правомірно володіють забезпеченим транспортним засобом. Володіння забезпеченим транспортним засобом вважається правомірним, якщо інше не встановлено законом або рішенням суду. Відповідно до п. 1.7 ст. 1 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (у редакції, що діяла на час виникнення спірних правовідносин) забезпечений транспортний засіб - транспортний засіб, зазначений у чинному договорі обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності, за умови його експлуатації особами, відповідальність яких застрахована. Відповідно до п. 1.8 ст. 1 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховий поліс - єдина форма внутрішнього договору страхування, яка посвідчує укладення такого договору. Згідно ст. 6 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховим випадком є подія, внаслідок якої заподіяна шкода третім особам під час дорожньо-транспортної пригоди, яка сталася за участю забезпеченого транспортного засобу і внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована за договором. Згідно п. 22.1 ст. 22 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи. Судом встановлено, що 05 липня 2013 року настала страхова подія за участі забезпеченого транспортного засобу «Hyundai Accent», номерний знак [NUMBER], яким керував відповідач. Згідно ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Статтею 1187 ЦК України визначено, що джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов'язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. За приписами ст. 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов'язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Судом встановлено, що [PERSON] є власником автомобіля Skoda Octavia державний номерний знак [NUMBER], якому завдано механічних пошкоджень. Сторонами визнано і, відповідно до ч. 1 ст. 61 ЦПК України не потребує доказування той факт, що ПАТ «СГ «ТАС» у добровільному порядку відшкодувало позивачу 25024 грн. 46 коп., а [PERSON] франшизу у розмірі 950 грн. Водночас, позивач у якості доказів понесення витрат долучив оплачені видаткові накладні № ВА00000981 від 01.02.2014 р., № DO074985S від 27.12.2013 р., № DO075150S від 31.12.2013 р., №S від 08.01.2014 р., № DO075740S від 16.01.2014 р. та товарні чеки ФОП [PERSON] від 24.12.2013 р. б/н, від 15.01.2014 р. б/н на загальну суму 49234 грн. 27 коп. Полісом № А/2265737 від 26.03.2013 р. встановлений ліміт відповідальності за шкоду майну у розмірі п'ятдесят тисяч гривень, який не вичерпаний. Отже, невідшкодованою залишається шкода у розмірі 24209 гривень 81 копійка, яка відповідно до приписів ст. 1194 ЦК України підлягає стягненню з ПАТ «СГ «ТАС»». Таким чином, шкода завдана позивачу у повному обсязі покривається за рахунок встановленого ліміту, що виключає необхідність стягнення шкоди з винної особи - С асенко А.В. Відповідно до статті 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Згідно платіжного доручення, позивачем при подачі позовної заяви сплачений судовий збір у розмірі 242 гривні 10 копійок, які підлягають стягненню з ПАТ «СГ «ТАС»» на його користь. У зв'язку з вищевикладеним позов підлягає частковому задоволенню. На підставі вищевикладеного,

Outcome: partial