Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-02 00:00:00

20.02.2019 року Веселинівська районна державна адміністрація Миколаївської області, в особі голови райдержадміністрації Філімонова А., звернулась до суду з позовом до [PERSON] та третьої особи Подільської сільської ради Веселинівського району Миколаївської області про відібрання малолітніх дітей у матері без позбавлення її батьківських прав. Позовна заява обґрунтована тим, що відповідач [PERSON] є матір`ю малолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Дана родина з 2012 року перебуває на обліку служби у справах дітей райдержадміністрації з причини ухиляння матері від виконання батьківських обов`язків. Приміщення в якому проживає [PERSON] зі своїми малолітніми дітьми знаходиться в стані не придатному для проживання (в кімнатах брудно, сморід, холодно, відсутні спальні місця, місця для навчання та проведення дозвілля дітьми, відсутня їжа та продукти харчування). Відповідач не створює безпечних умов для проживання своїх дітей, не дбає про їх фізичне та психічне здоров я, не сприяє розвитку особистості, залишає їх без догляду дорослих у приміщенні, яке не придатне для проживання, чим наражає на небезпеку, не забезпечує дітям належної медичної допомоги. В результаті чого діти шести та семирічного віку погано розмовляють, не засвоюють навчальний матеріал, мають неохайний вигляд, часто бувають голодні, а від фізичного та психологічного навантаження один з них навіть втратив свідомість під час уроків. За клопотанням служби у справах дітей, виконавчий комітет Подільської сільської ради Веселинівського району Миколаївської області прийняв рішення про негайне відібрання малолітніх дітей [PERSON] та [PERSON] від їх матері через безпосередню загрозу їхньому життю та здоров`ю. Наразі діти знаходяться в центрі соціально-психологічної реабілітації м. Вознесенська Миколаївської області. В зв`язку з тим, що відповідач [PERSON] ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків, позивач просить відібрати у неї малолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , та стягнути з відповідачки аліменти на утримання дітей. Представник позивача за довіреністю [PERSON] та [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги Веселинівської райдержадміністрації підтримали повністю, просили позов задовольнити з підстав викладених в позовній заяві. Крім того, додали, що навіть після відібрання дітей, умови проживання відповідачки не змінились, відповідач не працевлаштувалась. Відповідач декілька разів відвідувала дітей у центрі, привозила дітям солодощі, однак одягом дітей не забезпечила, рекомендацій лікаря з приводу здоров`я дитини не виконала, окуляри дитині були куплені за рахунок закладу. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги не визнала, пояснила, що частково здійснює ремонт в будинку, на все не вистачає коштів, постійного місця роботи не має, має неофіційний дохід 2000 грн. в місяць, періодично навідує дітей в закладі, де вони перебувають. Також додала, що приймала участю в медичному обстежені дитини та за висновком лікарів дитина повністю здорова. Представник третьої особи Подільської сільської ради Веселинівського району Миколаївської області в судове засідання не з`явився, про розгляд справи повідомлений належним чином. Суд заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно ч. 2 ст. 150 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Батьки зобов`язані поважати дитину. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов`язку батьківського піклування щодо неї. Відповідно до ч. 1 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» 26 квітня 2001 року № 2402-III виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Згідно ст. 170 СК України суд може постановити рішення про відібрання дитини від батьків або одного з них, не позбавляючи їх батьківських прав, у випадках, передбачених пунктами 2-5 частини першої статті 164 цього Кодексу, а також в інших випадках, якщо залишення дитини у них є небезпечним для її життя, здоров`я і морального виховання. У цьому разі дитина передається другому з батьків, бабі, дідові, іншим родичам - за їх бажанням або органові опіки та піклування. Під час ухвалення рішення про відібрання дитини від батьків або одного з них без позбавлення їх батьківських прав суд бере до уваги інформацію про здійснення соціального супроводу сім`ї (особи) у разі здійснення такого супроводу. Пунктами 2-5 ст. 164 СК Українипередбачено, що мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини; жорстоко поводяться з дитиною; є хронічними алкоголіками або наркоманами; вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва. Відповідно до ч. 2 ст. 170 СК України, у виняткових випадках, при безпосередній загрозі для життя або здоров`я дитини, орган опіки та піклування або прокурор мають право постановити рішення про негайне відібрання дитини від батьків. У цьому разі орган опіки та піклування зобов`язаний негайно повідомити прокурора та у семиденний строк після постановлення рішення звернутися до суду з позовом про позбавлення батьків чи одного з них батьківських прав або про відібрання дитини від матері, батька без позбавлення їх батьківських прав. Відповідно до п. 16. Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» від 30.03.2007 N 3 ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] є матір`ю малолітніх [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] (а.с. 6, 8). Відповідно до витягів з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про народження, відомості про батька дітей записані відповідно до ч. 1 ст. 135 СК України, тобто зі слів матері (а.с. 6, 7). Згідно довідки-характеристики Подільської сільської ради Веселинівського району Миколаївської області від 11.02.2019 року [PERSON] зареєстрована та проживає в с. Градівка Веселинівського району Миколаївської області. До складу її сім`ї входять: син [PERSON] , 2001 року народження; дочка [PERSON] , 2003 року народження; син [PERSON] , 2011 року народження; [PERSON] , 2012 року народження. [PERSON] значиться одинокою багатодітною матір`ю. За час проживання на території Подільської сільської ради неодноразово розглядалась на засіданнях виконкому з питання виховання дітей. Рішенням виконкому від 29 червня 2012 року взята на облік як функціонально-неспорможна сім`я у зв`язку з неналежним виконанням батьківських обов`язків. [PERSON] не в змозі забезпечити належні умови для проживання та розвитку своїх дітей, у зв`язку з цим діти вилучались із сім`ї. Незважаючи на всю роботу, проведену соціальними службами, службою у справах дітей, а також виконкомом сільської ради, [PERSON] не намагається забезпечити елементарних умов для проживання дітей, агресивно реагує на дії служб та не йде на співпрацю, ігнорує прояви ознак хвороби у дитини та не забезпечує медичного огляду, наслідком чого можлива загроза здоров`ю дитини (а.с. 10). Згідно довідки Веселинівської районної філії Миколаївського обласного центру зайнятості від 23.01.2019 року [PERSON] в філії як безробітна особа на обліку не перебуває. Дана особа впродовж 2015-2018 років не перебувала на обліку та не зверталась з метою пошуку роботи до служби зайнятості (а.с. 11). З характеристик Подільської ЗОШ І-ІІІ ступенів від 21.01.2019 року вбачається, що [PERSON] , 2011 року народження та [PERSON] , 2012 року народження навчались у 1 класі Подільської ЗОШ І-ІІІ ступенів з 1 вересня 2018 року. Побутові умови та санітарний стан в будинку незадовільний. Для дітей не створені відповідні умови для продовження навчання вдома. В сім`ї не дотримуються елементарних норм особистої гігієни. Як наслідок діти систематично перебувають в неохайному та брудному вигляді з неприємним запахом. На зауваження вчителя мати не реагує, рекомендацій не виконує, тому жити в таких умовах дітям психічно та фізично важко (а.с. 12, 13). Крім того, з характеристики Подільської ЗОШ І-ІІІ ступенів на [PERSON] від 21.01.2019 року вбачається, що недотримання [PERSON] санітарно-гігієнічних умов, режиму дня для повноцінного розвитку дитини та збалансованого харчування призвело до нападу невідомого походження. Адміністрацією шкоди було рекомендовано [PERSON] звернутись до лікарів, але вона відреагувала агресивно і негативно та запевняла, що це нормальний стан для її неповнолітнього сина (а.с. 13). Відповідно до територіального центру соціального обслуговування (надання соціальних послуг) Веселинівського району Миколаївської області від 28.01.2019 року, сім`я [PERSON] з 2013 року перебуває у банку даних сімей, що перебувають в складних життєвих обставинах, в зв`язку з невиконанням батьками своїх батьківських обов`язків по відношенню до дітей. Під час відвідування сім`ї [PERSON] виявлено постійне порушення санітарно-гігієнічних умов проживання, одяг на менших дітях брудний, кімнати для дітей зовсім не оснащені, ні ліжками, ні постільною білизною, ні куточками для навчання. Не завжди були в наявності запаси продуктів харчування, [PERSON] не має постійного заробітку, проживає за рахунок тимчасових заробітків (а.с. 14). З письмового повідомлення директора Подільської ЗОШ І-ІІІ ступенів Дзюба О.М. від 14.12.2018 року вбачається, що 04.12.2018 року під час навчального процесу [PERSON] , 2012 року народження, стало зле в зв`язку з чим дитина була госпіталізована до Веселинівської ЦРЛ. До лікарні малолітнього [PERSON] супроводжувала його старша сестра [PERSON] , учениця 10 класу, яка знаходилась з ним в лікарні з 04.12.2018 року 5 днів. Крім того, в повідомленні зазначено, що згідно довідки Веселинівської ЦРЛ від 03.12.2018 року [PERSON] знаходився на лікуванні у лікаря невролога з 22.11.2018 по 03.12.2018 року з діагнозом струс головного мозку. Дану травму дитина отримала вдома. Медпрацівниками та адміністрацією школи було рекомендовано [PERSON] провести медичне обстеження дитини у Миколаївській обласній дитячій лікарні, проте [PERSON] проігнорувала рекомендації медиків та адміністрації школи і на обстеження дитину не повезла (а.с. 16). З актів обстеження матеріально-побутових умов проживання дітей в сім`ї [PERSON] (а.с. 19-22) та фотоматеріалів вбачається, що відповідачкою не забезпечуються належні санітарно-гігієнічні умови для проживання дітей та їх розвитку. 18.01.2019 року виконавчим комітетом Подільської сільської ради Веселинівського району Миколаївської області було прийнято рішення про негайне відібрання дітей: [PERSON] та [PERSON] від їхньої матері [PERSON] у зв`язку з безпосередньою загрозою здоров`ю (а.с. 9). 18.02.2019 року Веселинівською райдержадміністрацією Миколаївської області було зроблено висновок про доцільність відібрання малолітніх [PERSON] та [PERSON] від їх матері [PERSON] , оскільки остання не створює безпечних умов для проживання та розвитку своїх малолітніх дітей та постійно ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків (а.с. 26). На підставі досліджених доказів суд дійшов висновку про те, що відібрання малолітніх [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , у їх матері [PERSON] у даному випадку є доцільним, оскільки відповідач [PERSON] виявляє стійке небажання у виконанні батьківських обов`язків, не піклується про здоров`я дітей, про фізичний та духовний розвиток дітей, не створює належні та безпечні умови для проживання та розвитку своїх малолітніх дітей. За час знаходження дітей у Центрі соціально-психологічної реабілітації дітей та розгляду справи у суді відповідач не намагалась створити належні та безпечні умови для проживання та розвитку дітей, проявити свої батьківські обов`язки по відношенню до дітей, будь-яких належних доказів того, що відповідач намагалась змінити ситуацію на краще, доказів того, що вона піклується про їх стан здоров`я та нормальний розвиток до суду не надала. В судовому засіданні відповідач [PERSON] надала пояснення про те, що приймала особисто участь в медичному обстеженні дітей у Миколаївській дитячій обласній лікарні та згідно висновку лікарів її діти повністю здорові, однак будь-яких доказів зазначеного не надала. Разом з тим, згідно медичних довідок [PERSON] , [INFO] , має певні проблеми зі здоров`ям, однак відповідач рекомендації лікарів не виконує, що призводить до загрози життю та здоров`ю дитини. З урахуванням вищевикладеного, суд приходить до висновку, що зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення відповідачкою [PERSON] від виконання своїх батьківських обов`язків по вихованню дітей. За таких обставин, суд приходить до переконання в необхідності відібрання малолітніх [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , у їх матері [PERSON] без позбавлення її батьківських прав. Відповідно до положень ст. 81ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ч. 4 ст. 170 СК України при задоволенні позову про відібрання дитини від матері, батька без позбавлення їх батьківських прав суд вирішує питання про стягнення з них аліментів на дитину. Відповідно до ч. 1 ст. 184 СК України, суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Згідно ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Враховуючи матеріальне становище відповідача та те, що вона ніде не працює, офіційного та постійного доходу не має, суд вважає за можливе стягнути з відповідача на утримання малолітніх дітей аліменти в розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. На підставі викладеного,

Outcome: approved