Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-01 00:00:00

1. Зміст доводів пред`явленого позову. У серпні 2021 року [PERSON] звернулась до суду з вказаним позовом. Свої вимоги позивач мотивувала тим, що 24 травня 2021 року приватний нотаріус Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Грисюк О.В. вчинив виконавчий напис, зареєстрований за №51873, про стягнення з неї на користь ТОВ «Веллфін» заборгованості в сумі 66165 гривень 00 копійок. Однак, нотаріусом були порушені правила вчинення виконавчого напису, оскільки вона не укладала нотаріально завірених договорів на таку суму, відсутня безспірність заборгованості, сума нарахованих відсотків в десятки разів перевищує суму отриманого нею кредиту. Зазначає, що вчинення вказаного виконавчого напису було незаконним, у зв`язку із чим просить визнати його таким, що не підлягає виконанню. 2. Інформація про рух цивільної справи. Ставлення учасників судового процесу до пред`явленого позову. Ухвалою судді Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 17.08.2021 було забезпечено позов шляхом зупинення стягнення на підставі виконавчого напису 24.05.2021 року № 51873, вчиненого приватним нотаріусом Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Грисюк Оленою Василівною про стягнення з [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ВЕЛЛФІН» заборгованості в розмірі 66 165 грн. 00 коп. в межах виконавчого провадження № 65720305, заведеного державним виконавцем Бориспільського відділу державної виконавчої служби у Бориспільському районі Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Кошицьким Артуром Леонідовичем (а.с.12-14 провадження №2-з/359/130/2021). Ухвалою судді Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 20.08.2021 було залишено позов без руху (а.с.25). Ухвалою судді Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 13.09.2021 справа була прийнята до провадження та відкрито провадження по справі за правилами спрощеного позовного провадження (а.с.32). Позивач у судовому засіданні позов підтримала з підстав, зазначених у позові. Просила позов задовольнити, а також стягнути з відповідача понесені нею судові витрати у розмірі 1362 грн. Представник відповідача, треті особи не з`явились у судові засідання. Вони у встановленому порядку повідомлялись про час та місце розгляду цивільної справи. 3. Обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин. 17 серпня 2018 року [PERSON] уклала з ТОВ «Веллфін» договір позики №542661 (а.с.55-64), за яким товариство надає позичальникові грошові кошти в позику в сумі 3000 грн на умовах строковості, зворотності, платності, а позичальник з обов`язується повернути позику та сплатити проценти за користування позикою. Строк позики 30 днів, позика має бути повернута до 16.09.2018. Розмір основних процентів 1,9% від суми позики, 1,9% щоденно за кожен день користування позикою, та додатково у розмірі 1,9% від суми позики за кожний день прострочення стягнення заборгованості. 24 травня 2021 року приватний нотаріус Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Грисюк О.В. вчинив виконавчий напис, зареєстрований за №51873, про звернення стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «Веллфін» заборгованості в сумі 66165 гривень 00 копійок, що складається з: прострочена сума заборгованості за сумою кредиту - 3000,00 грн, прострочена заборгованість по несплаченим відсоткам за користування кредитом - 62415,00 грн, плата за вчинення виконавчого напису 750,00 грн. Стягнення проводиться за період з 17 серпня 2018 року 01 березня 2020 року (а.с.65). 09 червня 2021 року державний виконавець Бориспільського відділу державної виконавчої служби у Бориспільському районі Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Кошицький А.Л. виніс постанову про відкриття виконавчого провадження у ВП № 65720305 з примусового виконання виконавчого напису № 51873, виданого приватним нотаріусом Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Грисюк О.В. 24.05.2021 року про стягнення з [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ВЕЛЛФІН» заборгованості в розмірі 66 165 грн. 00 коп. (а.с.68). Спірні правовідносини регулюються главою 14 «Вчинення виконавчих написів» Закону України «Про нотаріат» та главою 16 розділу ІІ «Порядок вчинення окремих видів нотаріальних дій» Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України №296/5 від 22 лютого 2012 року. 4. Норми права, якими керується суд при вирішенні спору. Відповідно до статті 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Згідно зі статтею 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Підпунктами 3.2, 3.5 пункту 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій визначено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172 (далі - Перелік документів). При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у вказаному Переліку документів. При цьому Перелік документів не передбачає інших умов вчинення виконавчих написів нотаріусами ніж ті, які зазначені в Законі України «Про нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій. Відповідно до ч.4 ст.263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. За змістом правової позиції, викладеної в постанові Великої Палати Верховного Суду від 21 вересня 2021 року у справі № 910/10374/17 (провадження № 12-5гс2) Постановою Кабінету Міністрів України № 662 від 26 листопада 2014 року «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» Перелік документів доповнено після розділу «Стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими договорами» новим розділом такого змісту: «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин. Кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості». Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14 постанову № 662 визнано незаконною та нечинною в частині, зокрема, доповнення Переліку документів розділом «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин». Ухвалами Вищого адміністративного суду України від 06 березня та 04 квітня 2017 року виконання постанови Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року зупинено до закінчення касаційного розгляду. Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01 листопада 2017 року постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14 залишено без змін. Таким чином, оскільки у судовому порядку постанову № 662 визнано незаконною та нечинною у вказаній вище частині, кредитний договір, який не є нотаріально посвідченим, не входить до переліку документів, за якими може бути здійснено стягнення заборгованості у безспірному порядку на підставі виконавчого напису нотаріуса. А порушення нотаріусом порядку вчинення виконавчого напису є самостійною і достатньою підставою для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. Як роз`яснив Верховний Суд в постанові від 11 квітня 2019 року у справі №746/45737/ 17 (провадження №61-46127св18), боржник, який має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчинення виконавчого напису. Підставами оскарження виконавчих написів може бути як порушення нотаріусом процедури вчинення напису, зокрема неповідомлення боржника про вимогу кредитора, так і необґрунтованість вимог до боржника. Відповідно до ч.1 ст.1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Згідно з ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. 5. Мотиви, якими керується суд при вирішенні спору. Як вбачається з матеріалів справи, оспорюваний виконавчий напис вчинений приватним нотаріусом 24 травня 2021 року, тобто після набрання законної сили постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14. Укладений між товариством та позивачем кредитний договір, який наданий відповідачем нотаріусу для вчинення виконавчого напису, не був посвідчений нотаріально, а отже такий договір не входить до переліку документів, за якими може бути здійснено стягнення заборгованості у безспірному порядку на підставі виконавчого напису нотаріуса. А отже нотаріусом було порушено порядок вчинення виконавчого напису, що є самостійною і достатньою підставою для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. Крім того, вчинення виконавчого напису нотаріусу з істотними порушеннями закону призвело до свавільного втручання у право позивача на мирне володіння його майном. Ця обставина свідчить про порушення ч.1 ст.1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод. Також судом не встановлено, що на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем. З огляду на це суд вважає, що з метою відновлення законності та припинення порушення майнових прав позивача належить визнати таким, що не підлягає виконанню, виконавчий напис, вчинений 24 травня 2021 року приватним нотаріусом Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Грисюк О.В., який зареєстрований за №51873, про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «Веллфін» заборгованості в сумі 66165 гривень 00 копійок. 6. Розподіл судових витрат. Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. [PERSON] сплатила судовий збір в розмірі 908,00 грн за подання позову та 454,00 грн за подання заяви про забезпечення позову. Ці обставини підтверджуються квитанціями від 16 серпня 2021 року (а.с.29) та від 16 серпня 2021 року (а.с.1 провадження №2-з/359/130/2021). Пред`явлений позов задоволений в повному обсязі. З огляду на це суд вважає, що з ТОВ «Веллфін» на користь [PERSON] належить стягнути витрати на оплату судового збору в загальному розмірі 1362 гривень 00 копійок.

Outcome: approved