Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-16 00:00:00

20 жовтня 2014 року Публічне акціонерне товариство Комерційний банк «ПриватБанк» (далі - ПАТ КБ «Приватбанк») звернулося в суд з зазначеним позовом, який обґрунтовує тим, що відповідно до укладеної Генеральної угоди про реструктуризацію заборгованості та приєднання до Умов та правил надання продукту кредитних карт від 27.12.2012 року [PERSON] отримав кредит у розмірі 8188,64 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 18 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Підписавши заяву, відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана Генеральна угода разом із запропонованими ПАТ КБ «Приватбанк» Умовами та правилами, тарифами складають між ним та позивачем кредитний договір. Погашення заборгованості [PERSON] зобов'язався здійснювати починаючи з 1 по 25 число кожного місяця. Свої зобов'язання останній належним чином не виконав, у зв'язку з чим у нього перед банком утворилася заборгованість, розмір якої станом на 04.09.2014 року становить 12206,83 грн., з яких: 7905,02 грн. - заборгованість за кредитом; 2426,15 грн. - заборгованість по процентах за користування кредитом; 1875,66 грн. - залишок за несплаченим штрафом, передбаченим п.2.2. Генеральної угоди. З наведених підстав позивач просив стягнути з відповідача вказану суму заборгованості та судові витрати у справі. В судове засідання представник позивача та відповідач не з'явились, однак в канцелярію суду подали заяви про розгляд справи за їх відсутності. При цьому, у своїй заяві представник позивача заявлені вимоги підтримав повністю та просив їх задовольнити, а відповідач позов ПАТ КБ «Приватбанк» визнав і не заперечив проти його задоволення. За таких обставин, розгляд справи здійснювався за відсутності осіб, які беруть участь у справі, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, що відповідає вимогам ч.2 ст.197 ЦПК України. Дослідивши та оцінивши докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позов підставний та підлягає до задоволення з наступних підстав. Згідно ст. 61 ЦПК України обставини, визнані сторонами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Згідно ч.4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Судом встановлено, що між ПАТ КБ «Приватбанк» та [PERSON] 27.12.2012 року, з метою створення умов для виконання останнім зобов'язання по кредитному договору від 15.05.2006 року, була укладена Генеральна угода про реструктуризацію заборгованості та приєднання до Умов та правил надання продукту кредитних карт (а.с. 6). У відповідності до цієї угоди банк надав позичальнику [PERSON] кредит у розмірі 8188,65 грн. на строк 36 місяців, з 27.12.2012 року по 31.12.2015 року, шляхом встановлення кредитної лінії на платіжну картку на споживчі цілі, в обмін на зобов'язання позичальника по поверненню кредиту та сплаті відсотків за користування ним у розмірі 1,5 % на місяць на суму залишку заборгованості по кредиту. Сторони домовилися, що погашення заборгованості здійснюється у такому порядку: починаючи з 1 по 25 число кожного місяця позичальник надає банку грошові кошти (щомісячний платіж) у розмірі 297,08 грн. для погашення заборгованості по кредиту, яка складається із заборгованості по кредиту, процентах, а також з інших витрат у відповідності з Умовами і правилами надання банківських послуг. Дата останнього погашення заборгованості повинна бути не пізніше 31.12.2015 року (п. 2.1. Генеральної угоди). З Генеральної угоди від 27.12.2012 року вбачається, що відповідач ознайомився та погодився з Умовами та правилами надання банківських послуг, і своїм підписом підтвердив факт надання повної інформації про умови кредитування у ПАТ КБ «Приватбанк». Згідно з п. 2.2. Генеральної угоди, при порушенні позичальником строків погашення заборгованості більше ніж на 31 день, терміном повернення кредиту, строк якого не наступив, вважається 32-ий день з моменту порушення. Заборгованість по кредиту, починаючи з 32-го дня порушення вважається простроченою. Позичальник сплачує банку штраф у розмірі 1875,66 грн. Відповідач [PERSON] зобов'язався повернути суму кредиту, відсотків, винагороди у відповідності до Генеральної угоди та Умов і правил надання банківських послуг (п. 2.5. Генеральної угоди). З представленого позивачем розрахунку суми заборгованості за договором б/н від 27.12.2012 року вбачається, що відповідачем не виконується взяте на себе кредитне зобов'язання, у зв'язку із чим його заборгованість перед банком станом на 04.09.2014 року складається із заборгованості: за кредитом - в сумі 7905,02 грн.; за процентами - 2426,15 грн.; за штрафом - 1875,66. Загальна сума заборгованості становить 12206,83 грн. Статтею 526 ЦК України встановлено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту та інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ч. 2 ст.1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст.1048 цього Кодексу. В порушення вказаних вимог ЦК України, умов договору, на момент звернення позивача в суд та розгляду справи судом відповідач кошти за кредитним договором не повернув, проценти не сплатив. Тому, суд приходить до висновку, що з відповідача слід стягнути в користь позивача заборгованість за кредитним договором на загальну суму 12206,83 грн. Враховуючи вказані положення матеріального та процесуального закону, встановлені судом фактичні обставини справи, суд приходить до висновку, що визнання відповідачем позову не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, а тому заявлені вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі. При подачі позовної заяви до суду позивачем сплачено судовий збір в розмірі 243,60грн., який згідно з положеннями ст.88 ЦПК України підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved