Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-21 00:00:00

20 жовтня 2014 року [PERSON] звернулась в Баглійський районний суд м. Дніпродзержинська з позовом до [PERSON], в якому просить суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання повнолітнього сина - [PERSON], [INFO], на період його навчання до закінчення навчального закладу, розмірі 1/3 частини з усіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісяця. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначила, що відповідач є батьком третьої особи - [PERSON], [INFO], згідно свідоцтва про його народження. Відповідач не проживає з позивачкою та сином однією сім'єю. Позивачці складно самостійно забезпечувати сина, який не працює у зв'язку з навчанням. Відповідач не надає ніякої матеріальної допомоги на утримання сина, тому позивач вимушена була звернутися до суду з даним позовом. В судовому засіданні позивачка заявлений позов підтримала повністю, пояснила, що відповідач у справі працює і має постійний дохід. Вона теж працює вчителем у середній загальноосвітній школі, отримує заробітну плату у розмірі 4000 грн., однак змушена здійснювати долгяд за матірю похилого віку, котра непрацездатна і потребує за станом здоровя постійного догляду; сина при цьому забезпечує усім необхідним. Будь-якої матеріальної допомоги відповідач не надає, син не працює, навчається і проживає разом з нею. Позов підтримує і просить задовольнити. Третя особа у справі [PERSON] підтримав позов, про що подав письмову заяву, просив розглянути справу без його участі у звязку з зайнятістю підчас навчального процесу. Відповідач в судовому засіданні з позовом не погодився, в обгрунтування заперечень проти позовних вимог повідомив, що працює і заробітну плату отримує, але має родину, у якій є дитина від першого шлюбу дружини, дружина не отримує аліментів, хворіє на астму і матеріальне становище родини незадовільне, його заробіток не набагато більший за заробіток позивачки, тому вважає, що не спроможний сплачувати аліменти на утримання повнолітнього сина у розмірі 1/8 частини заробітку щомісяця. Суд, вислухавши пояснення сторін, взявши до уваги позицію третьої особи, вивчивши письмові матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що 11 лютого 2008 року шлюб між позивачкою та відповідачем у справі розірвано, про що чинено актовий запис № 28 Заводським відділом РАЦС Дніпродзержинського міського управління юстиції (л.с.5). Від шлюбу сторони мають сина - [PERSON], [INFO], батьком якого є відповідач, що підтверджується свідоцтвом про народження сина (л.с. 5), актовий запис № 521 від 13.12.1996 року, зроблено відділом реєстрації актів громадянського стану Заводської районної ради. Повнолітній [PERSON] не працює, навчається на денному відділенні Дніпродзержинського металургійного коледжу, що підтверджується довідкою з навчального закладу, термін навчання з 01 вересня 2012 року по 30 червня 2016 року (л.с.6). Позивачка працює, отримує середню заробітну плату у розмірі 4093 грн. на місяць, мешкає разом з матірю, котра є пенсіонеркою і потребує постійного догляду. Інших осіб на утриманні позивачка не має, також в суді не встановлено інших джерел доходів позивачки або її родини. Відповідач повідомив, що працює і отримує заробітну плату, що підтверджено довідкою в середньому в розмірі 5800 грн. за місяць, повідомив. Також послався на те, що у його родині є дитина дружини від першого шлюбу, дружина хворіє на хронічне захворювання і матеріальне становище родини незадовільне. У відповідності до ст. ст. 27, 131 ЦПК України сторони для підтвердження своїх вимог або заперечень зобов`язані подати усі наявні докази чи повідомити суд про них до або під час попереднього судового засідання. Згідно до ч.1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, якщо немає підстав для звільнення від доказування, встановлених ст. 61 ЦПК України. На підставі дослідження наданих суду сторонами доказів суд дійшов висновку, що розмір доходів, які офіційно підтверджені, не виключає обов`язку відповідача брати участь у витратах на утримання його повнолітнього сина [PERSON] у звязку з його навчанням, оскільки відповідач є працездатним, працює і має постійний заробіток, відомостей щодо власної непрацездатності в судовому засіданні не повідомляв, не має на утриманні неповнолітніх дітей, яких за законом зобов`язаний утримувати, або інших непрацездатних осіб. До досягнення сином віку повноліття відповідач сплачував аліменти на його утримання у розмірі 1/4 частини заробітку щомісяця, будь-яких змін у матеріальному становищі сторін з цього часу не відбулось, доказів таких змін суду не надано. Ст.ст.199-200 Сімейного кодексу України покладає як на матір, так і на батька обов`язок утримувати своїх повнолітніх дітей, якщо ті продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, до досягнення дитиною віку двадцяти трьох років, у разі, якщо батьки мають можливість надавати таку допомогу. При визначенні розміру аліментів суд, враховуючи вимоги ст.182 Сімейного кодексу України, бере до уваги стан здоров`я та матеріальне становище сторін, наявність у платника аліментів інших осіб на утриманні та інші обставини, що мають істотне значення, тому суд вважає необхідним задовольнити позовні вимоги частково та стягнути з відповідача аліменти на користь позивачки у розмірі 1/4 частини всіх видів доходу відповідача щомісяця, на утримання сина [PERSON], 1996 року народження, на період його навчання в Дніпродзержинському металургійному коледжі, починаючи з дня звернення позивачки з позовом, тобто з 20.10.2014 року і до закінчення навчання [PERSON], тобто до 30 червня 2016 року, включно. Вирішуючи питання про судові витрати, суд враховує матеріальне становище сторін і вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь держави судові витрати, а саме судовий збір у розмірі 243 грн. 60 коп. Відповідно до ст. ст. 182, 199-201 Сімейного Кодексу України, ст.ст. 10,11, 60, 209, 212-215 ЦПК України, суд

Outcome: approved