Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-02 00:00:00

19 лютого 2020 року до суду звернулася [PERSON] з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу. З позову вбачається, що 01.12.2016 року між позивачкою [PERSON] та відповідачем [PERSON] укладено шлюб. Сторони мають спільну неповнолітню дитину - [PERSON] , [INFO] . Підставою для розірвання шлюбу є різниця в поглядах на сімейне життя та оцінці різних життєвих ситуацій, відсутність взаєморозуміння. Шлюбні відносини сторони не підтримують та поновлювати їх вони не збираються. З січня 2019 року сторони не ведуть спільного господарства, спору про поділ майна не мають. Позивачка на примирення не згодна. Вважає, що збереження шлюбу буде суперечити її інтересам та інтересам дитини, у зв`язку з чим вона звернулася до суду та наполягає на розірванні шлюбу. Судові витрати просить покласти на відповідача. Ухвалою суду від 08.09.2020 року у справі відкрите спрощене позовне провадження з викликом сторін та призначене судове засідання на 10 год. 00 хв. 08.10.2020 року, яке відкладене у зв`язку з неявкою відповідача на 08 год. 20 хв. 03.11.2020 року. У судове засідання позивачка [PERSON] не з`явилася, 08.10.2020 року подала до суду заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує та просить задовольнити, проти заочного розгляду справи не заперечує (а.с. 32). Відповідач [PERSON] у судові засідання 08.10.2020 року та 03.11.2020 року не з`явився, повідомлявся належним чином, що підтверджується рекомендованими повідомленнями про вручення поштових відправлень (а.с. 28, 33). Будь-яких заяв, клопотань та відзиву до суду не надходило. Отже, за письмової згоди представника позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст. 280, 281 ЦПК України. У зв`язку з вищевикладеним, суд вирішив проводити судове засідання, враховуючи положення ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Судовий розгляд справи здійснювався на підставі наявних у суду матеріалів з урахуванням положень, передбачених ч. 3 ст. 211 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи та давши їм належну оцінку, приходить до висновку, що позов [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу підлягає задоволенню з огляду на наступне. 01 грудня 2016 року між [PERSON] та [PERSON] укладено шлюб, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , виданим 01.12.2016 року Київським районним у м. Полтаві відділом ДРАЦС ГТУЮ у Полтавській області (а.с. 12). Відповідно до копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] , [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON] , [INFO] (а.с. 13). Згідно довідки № 376, виданої 03.06.2019 року виконавчим комітетом Демидівської сільської ради Решетилівського району Полтавської області, [PERSON] зареєстрована за адресою: [ADDRESS] . Згідно вказаної довідки з позивачкою проживає відповідач [PERSON] , [INFO] , та спільна неповнолітня донька: [PERSON] , [INFO] (а.с. 15). Відповідно до витягу з ЄРДР по кримінальному провадженні № 12020170310000051 від 15.02.2020 року, до Решетилівського ВП Глобинського ВП ГУНП в Полтавській області надійшло повідомлення від [PERSON] , 1984 року народження, про те, що її чоловік [PERSON] спричинив їй тілесні ушкодження за адресою спільного мешкання в б. [ADDRESS] (а.с. 16). Суд не бере до уваги зазначений доказ, оскільки він вказує лише на факт звернення до поліції про вчинення кримінального правопорушення, а, відповідно до ст. 62 Конституції України, особа вважається невинуватою у вчиненні злочину, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду. Статтею 51 Конституції України встановлено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Відповідно до ст. 21 СК України шлюб є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у державному органі реєстрації актів цивільного стану. Нормою ст. 112 СК України передбачено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Шлюбні відносини між сторонами фактично припинились, на примирення сторони не згодні. Шлюб розпався через різницю в поглядах на сімейне життя та оцінці різних життєвих ситуацій, у зв`язку з чим сторони втратили одне до одного відповідні почуття, які характерні для подружніх стосунків. З огляду на зазначене суд вважає, що сім`я сторін розпалась остаточно, підстав для досягнення примирення між сторонами немає і вони про це не просили суд, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивачки та спільній неповнолітній дитині сторін, тому є підстави для розірвання шлюбу. Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. З квитанції про сплату судового збору № 9396 від 04.06.2019 року та квитанції № 152 від 17.02.2020 року вбачається, що позивачкою [PERSON] при зверненні до суду з даним позовом сплачено судовий збір в розмірі 840,80 грн (а.с. 1). Враховуючи вищезазначене, та у зв`язку із задоволенням позову [PERSON] , судові витрати по сплаті судового збору підлягають стягненню з відповідача у справі [PERSON] в розмірі 840,80 грн на користь позивачки [PERSON] . На підставі викладеного та,

Outcome: approved