Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-25 00:00:00

21 лютого 2018 року позивач звернулась до Радомишльського районного суду Житомирської області з даним позовом. Розпорядження голови Радомишльського районного суду від 20 серпня 2018 року справу передано до розгляду Малинським районним судом Житомирської області. В обґрунтування позовних вимог вказала, що з відповідачем перебувала у зареєстрованому шлюбі з 20 липня 2013 року по 21 жовтня 2015 року. Під час шлюбу народилась дитина [PERSON] 11 лютого 014 року народження. Рішенням Радомишльського районного суду Житомирської області від 21 серпня 2015 року вирішено стягнути з [PERSON] аліменти на користь [PERSON] на утримання дитини [PERSON] [INFO] в розмірі ? частки заробітку (доходів) але не менше 30% відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 20 липня 2015 року , до досягнення дитиною повноліття та стягнути аліменти з [PERSON] на користь [PERSON] на її утримання в розмірі 300 грн. , починаючи з 20 липня 2015 року і досягнення [PERSON] трьохрічного віку до 11 лютого 2017 року. Відповідач не виконує покладених на нього обовязків, внаслідок чого утворилась заборгованість по виплаті вказаних аліментів , яка становить: на утримання неповнолітньої дитини 30903,72 грн., на утримання позивача -3417,90 грн. Позивач просить стягнути з відповідача заборгованість по аліментах та неустойку за прострочення сплати аліментів на утримання дитини в розмірі 8187,83 грн. та неустойку за прострочення сплати аліментів на утримання позивача розмірі 1095 грн. В судове засідання позивач не зявилась, в заяві ,яку направила до суду позов підтримала повністю, просить розглянути справу без її участі. В судове засідання відповідач [PERSON] не зявивсь, про час та місце розгляду справи належним чином повідомлений, причина неявки до суду невідома, будь - яких заяв та клопотань не подавав, а тому суд здійснює розгляд справи у його відсутність у відповідності до положень статті 280 ЦПК України. Суд, дослідивши надані сторонами докази, вважає , що позов підлягає задоволенню частково з наступних підстав. Із матеріалів справи вбачається та встановлено судом, що позивачка від шлюбу з відповідачем мають спільну дитину [PERSON] [INFO] . (а.с. 5). Рішенням Радомишльського районного суду Житомирської області від 21 серпня 2015 року з [PERSON] стягуються аліменти на користь [PERSON] на утримання дитини [PERSON] [INFO] в розмірі ? частки заробітку (доходів) але не менше 30% відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 20 липня 2015 року , до досягнення дитиною повноліття та аліменти на користь [PERSON] на її утримання в розмірі 300 грн. , починаючи з 20 липня 2015 року і досягнення [PERSON] трьохрічного віку до 11 лютого 2017 року. ( а.с. 28). Вказане рішення суду перебуває на виконанні у Білоцерківському міському відділі ДВС ГТУЮ у Київській області. Відповідно до\~статті 180 Сімейного Кодексу України \~батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Порядок стягнення аліментів на утримання дітей визначено ст.ст.194-197 СК України та ст.74 Закону України « Про виконавче провадження » Згідно ч. 3\~ст.71 Закону України « Про виконавче провадження », \~визначення суми заборгованості із сплати аліментів, присуджених як частка від заробітку (доходу), визначається виконавцем у порядку, встановленому\~Сімейним Кодексом України. Згідно із ч.3. ст.74 цього Закону розмір заборгованості зі сплати аліментів визначається державним виконавцем за місцем виконання рішення в порядку, встановленому\~СК України. У разі визначення суми заборгованості у частці від заробітку (доходу) розмір аліментів не може бути менше встановленого\~СК України. Частиною 9\~ст.71 Закону, \~визначено, що спори щодо розміру заборгованості із сплати аліментів вирішуються судом за заявою заінтересованої особи у порядку, встановленому законом. Таким чином, порядок стягнення аліментів на виконання рішення суду встановлений\~ст.71 Закону \~і суд, з огляду на ч. 9 цієї статті, вирішує питання заборгованості\~лише\~у разі спору про її розмір. Наведене узгоджується із ч. 3\~ст.195 СК України, відповідно до якої розмір заборгованості за аліментами обчислюється державним виконавцем, приватним виконавцем, а в разі виникнення спору - судом. Із довідки-розрахунку заборгованості по аліментах за виконавчим листам №№ 2/289/653/15 та 2/289/653/15 від 21 серпня 2015 року , виданих Радомишльським районним судом вбачається , що заборгованість по аліментам , що стягуються на утримання дитини за період з березня 2016 року по 30.04.2018 року становить 30903,72 грн., заборгованість по аліментам, що стягуються на утримання позивача за період з березня 2016 року по лютий 2017 року становить 3417,90 грн. ( а.с. 62). Сторони зазначену суму заборгованості не оспорюють. Таким чином, ні позивачкою, ні відповідачем правильність розрахунку заборгованості не оспорюється, а дійсним предметом позову фактично є повторне стягнення аліментів. Оскільки сторонами розмір заборгованості не оспорюється, то за відсутності такого спору заборгованість стягується державним виконавцем відповідно до положень\~ст.71 Закону України « Про виконавче провадження » , а не на підставі рішення про стягнення заборгованості, оскільки чинним законодавством не передбачена можливість стягнення\~\~заборгованості за аліментами, яка утворилася при виконанні судового рішення, шляхом подачі позову до суду в рамках іншої справи. Суд вважає, що стягнення заборгованості за аліментами по виконавчому листу, який знаходиться на виконанні у державній виконавчій службі при відсутності спору про її розмір, є подвійним стягненням боргу і порушує права відповідача. Щодо позовних вимог в частині стягнення неустойки за несплату аліментів , то суд зазначає наступне. Відповідно до ст. 196 СК України, у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобовязана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості. Правило про стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення означає, що при обчисленні загальної суми пені за прострочення сплати аліментів ураховується сума несплачених аліментів та кількість днів прострочення. Оскільки аліменти нараховуються щомісячно, строк виконання цього обов'язку буде різним, отже і кількість днів прострочення також буде різною залежно від кількості днів у місяці. Тобто, пеня за прострочення сплати аліментів повинна нараховуватися на всю суму несплачених аліментів\~за кожен день прострочення її сплати, а її нарахування не обмежується тільки тим місяцем, у якому не проводилося стягнення. Отже загальна сума пені за несплату або несвоєчасну сплату аліментів має розраховуватися за формулою: Sp=(A1х1%хQ1)+(A2х1%хQ2)+……….(Anх1%хQn), де: Sp - загальна сума пені за несплату або прострочення сплати аліментів, обраховується позивачем на момент подачі позову; A1- нарахована сума аліментів за перший місяць; Q1- кількість днів прострочення сплати суми аліментів за перший місяць; A2- нарахована сума аліментів за другий місяць; Q2- кількість днів прострочення сплати аліментів за другий місяць; An- нарахована сума аліментів за останній місяць перед подачею позову; Qn- кількість днів прострочення сплати аліментів за останній місяць. Отже, зобов'язання зі сплати аліментів носить періодичний характер і повинне виконуватися щомісяця, тому при розгляді спорів про стягнення на підставі частини першої статті 196\~СК України\~пені від суми несплачених аліментів суд повинен з'ясувати розмір несплачених аліментів за кожним із цих періодичних платежів, установити строк, до якого кожне із цих зобов'язань мало бути виконане, та з урахуванням установленого - обчислити розмір пені виходячи із суми несплачених аліментів за кожен місяць окремо від дня порушення платником аліментів свого обов'язку щодо їх сплати до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, підсумувавши розміри нарахованої пені за кожен із прострочених платежів та визначивши її загальну суму. Зазначена правова позиція висловлена Палатою Верховного Суду у постанові від 25 квітня 2018 року у справі № 572/1762/15-ц (провадження № 14-37цс18). Таким чином, якщо виходити з формули розрахунку, визначеного в позиції Верховного Суду у постанові від 25 квітня 2018 року , то загальний розмір неустойки (пені) за період з 01 листопада 2016 року по 01 травня 2018 року, яка підлягає стягненню з відповідача на користь позивача становить 9282,83 грн. Положеннями ч. 1\~ст. 196 СК України\~визначено, що розмір пені, що стягується не може перевищувати 100 відсотків заборгованості. Отже підсумовуючи вищенаведене, суд вважає, що стягненню на користь позивача підлягає пеня, яка не перевищує 100 відсотків заборгованості по аліментам (на час звернення із позовом), а саме зазначена позивачем у позові, яку вона підтримала та яка становить 9282,83 грн., а тому позов слід задовольнити . Відповідно до п.3 ч.1\~ст.5 Закону України «Про судовий збір»\~від сплати судового збору звільняються позивачі за подання позовів про стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів. \~ \~ \~ \~ \~Статтею 141 ЦПК України\~передбачено, що якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог.\~\~\~\~ На підставі вищевикладеного та

Outcome: partial