Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-03 00:00:00

20.01.2021 ТОВ «Вердикт Капітал» звернулося до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором № 500960429 від 20.09.2014 в розмірі 49 587, 92 грн., а також витрати понесені на сплату судового збору в сумі 2102,00 грн. та на правничу допомогу в розмірі 20000,00 грн. В обґрунтування позову вказано, що 20.09.2014 року між Приватним акціонерним товариством «Райффайзен Банк Аваль» (далі ПАТ «Райффайзен Банк Аваль», Банк) та відповідачем був укладений кредитний договір № 500960429, за умовами якого Банк надав позичальнику кредит у розмірі 11 126, 12 грн. зі сплатою 15% річних строком до 22.09.2019 року. 21.06.2016 року між ПАТ «Альфа-Банк» та ТОВ «Кредитні ініціативи» було укладено договір про відступлення права вимоги, за яким ТОВ «Кредитні ініціативи» наділено правом грошової вимоги до [PERSON] за кредитним договором № 500960429 від 20.09.2014 року. 26.12.2018 року між ТОВ «Кредитні ініціативи» та ТОВ «ФК «ВЕСТА» було укладено договір про відступлення права вимоги, за яким ТОВ «ФК ВЕСТА» перейшло право грошової вимоги до [PERSON] за кредитним договором № 500960429 від 20.09.2014 року. 16.01.2019 р. між ТОВ «ФК ВЕСТА» та ТОВ «Вердикт Капітал» було укладено договір про відступлення права вимоги, за яким ТОВ «ФК ВЕСТА» перейшло право грошової вимоги до [PERSON] за кредитним договором № 500960429 від 20.09.2014 року. Банк перед відповідачем свої зобов`язання виконав у повному обсязі та надав в кредит грошові кошти. За період користування грошовими коштами, позичальником здійснені часткові платежі на погашення основної суми кредиту, проте заборгованість в повному обсязі погашена не була. У зв`язку із цим загальний розмірі заборгованості станом на 03.12.2020 року становить 44 815, 70 грн., яка складається із 10 879, 99 грн. - заборгованості за кредитом; 20 665, 58 грн. - заборгованості по відсоткам на дату відступлення права вимоги; 3 323, 04 грн. - заборгованості за нарахованими відсотками згідно Кредитного Договору (з моменту відступлення права вимоги по дату виготовлення розрахунку заборгованості); 9 947, 09 грн. - заборгованість з пені. При цьому, позивач просить стягнути з відповідача заборгованості, яка складається із 980, 16 грн. - 3% річних, нарахованих відповідно до частини другої статі 625 ЦК України станом на 03.12.2020 р., втрати від інфляції - 1 924, 67 грн., а також пені у розмірі 1 867, 39 грн., що нарахована за подвійною обліковою ставкою Національного банку України за цей період. Також просить стягнути витрати на оплату судового збору та професійну правничу допомогу. Ухвалою Ленінського районного суду міста Миколаєва від 01.03.2021 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомленням учасників справи. Представник позивача в судове засідання не з`явився, в позовній заяві вказав про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, не заперечує проти винесення заочного рішення судом. Відповідач в судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся судом належним чином, про причини неявки суду не повідомив, відзив суду не надав. Виходячи з викладеного, а також враховуючи положення ст. 130 Цивільного процесуального кодексу України суд вважає, що відповідач належним чином повідомлений про дату та час судового розгляду справи, отже суд, з урахуванням положень ч. 4 ст. 280 ЦПК України, за згодою позивача розглядає справу в заочному порядку. Ухвалою суду справу розглянуто за відсутності сторін в порядку заочного розгляду, оскільки у відповідності до вимог ч. 1 ст. 280 ЦПК України відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання (зворотні повідомлення наявні в матеріалах справи), відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин, відповідач не подав відзив та позивач не заперечує проти такого вирішення справи, а також у справі достатньо даних про права та взаємини сторін. Вивчивши доводи позову, дослідивши матеріали справи, судом встановлені наступні факти та відповідні ним правовідносини. Із матеріалів справи судом встановлено, що 20.09.2014 року між Приватним акціонерним товариством «Райффайзен Банк Аваль» (далі ПАТ «Райффайзен Банк Аваль», Банк) та відповідачем був укладений кредитний договір № 500960429, за умовами якого Банк надав позичальнику кредит у розмірі 11 126, 12 грн. зі сплатою 15% річних строком до 22.09.2019 року. Згідно пункту 10.1 кредитного договору за порушення строків повернення суми кредиту, процентів за користування кредитом та комісій, передбачених цим Договором, Позичальник сплачує Кредитору пеню в розмірі 0,5% від суми простроченого платежу за кожний день прострочки. Строк дії вказаного договору сплив 22.09.2019 року згідно пункту 2.3 його умов. Із змісту позову вбачається, що Банк повністю виконав свої зобов`язання перед позичальником з надання кредиту. В свою чергу, відповідач допустила порушення своїх грошових зобов`язань внаслідок чого утворилася заборгованість перед кредитором. Із розрахунку позивача вбачається, що станом на 03.12.2020 року заборгованість відповідача складала 44 815,70 грн., яка складається із 10 879, 99 грн. - заборгованості за кредитом; 20 665, 58 грн. - заборгованості по відсоткам на дату відступлення права вимоги; 3 323, 04 грн. - заборгованості за нарахованими відсотками згідно Кредитного Договору (з моменту відступлення права вимоги по дату виготовлення розрахунку заборгованості); 9 947, 09 грн. - заборгованість з пені. Користуючись своїм правом, позивач просить стягнути 980, 16 грн. - 3% річних, нарахованих відповідно до частини другої статі 625 ЦК України станом на 03.12.2020 р., втрати від інфляції - 1 924, 67 грн., а також пені у розмірі 1 867, 39 грн., що нарахована за подвійною обліковою ставкою Національного банку України за цей період. При цьому, будь-якого обґрунтування підстав для нарахування пені в такому розмірі та за вказаний період позивачем не зазначено. Всього просив задовольнити вимоги в загальному розмірі 49 587, 92 грн. Згідно статями 525, 526, 530 ЦК України, зобов`язання повинні виконуватись належним чином і в термін передбачений договором, одностороння відмова від виконання зобов`язання не допускається, боржник не звільняється від відповідальності за невиконання грошового зобов`язання. У статті 599 ЦК Українизазначено, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Згідно частини другої статті 625ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом Відповідно до статей 514,516 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Набуття права вимоги до відповідача за кредитним договором позивач підтвердив наступним. 21.06.2016 року між ПАТ «Альфа-Банк» та ТОВ «Кредитні ініціативи» було укладено договір про відступлення права вимоги, за яким ТОВ «Кредитні ініціативи» наділено правом грошової вимоги до [PERSON] за кредитним договором № 500960429 від 20.09.2014 року. 26.12.2018 року між ТОВ «Кредитні ініціативи» та ТОВ «ФК «ВЕСТА» було укладено договір про відступлення права вимоги, за яким ТОВ «ФК ВЕСТА» перейшло право грошової вимоги до [PERSON] за кредитним договором № 500960429 від 20.09.2014 року. 16.01.2019 р. між ТОВ «ФК ВЕСТА» та ТОВ «Вердикт Капітал» було укладено договір про відступлення права вимоги, за яким ТОВ «ФК ВЕСТА» перейшло право грошової вимоги до [PERSON] за кредитним договором № 500960429 від 20.09.2014 року. Таким чином, ТОВ «Вердикт Капітал» є новим кредитором, так як набуло право вимоги до відповідача, а тому в праві вимагати погашення відповідачем заборгованості згідно статті 625 ЦК України, а не відсотків, нарахованих після закінчення строку дії договру, оскільки строк остаточного виконання кредитного договору сплив 22.09.2019 року згідно пункту 2.3 його умов, а згідно правової позиції Великої Палати Верховного Суду, викладеної у постанові від 28.03.2018 у справі № 444/9519/12 право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України. В охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання. При цьому, підстав для стягнення з відповідача пені, суд не вбачає, оскільки підстави для її нарахування в такому розмірі ні пунктом 4 кредитного договору, який передбачає відповідальність сторін за порушення строків повернення кредиту лише у вигляді штрафу, ні чинним законодавством не передбачені та самим позивачем не обґрунтовані. За змістом статей 12, 81ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до статті 76ЦПКУкраїни доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Враховуючи наведені норми закону та встановлені обставини, часткову доведеність позивачем порушення грошових зобов`язань, з урахуванням меж судового розгляду, встановленого частиною першою статті 13 ЦПК України, суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню шляхом стягнення з відповідача 10 879, 99 грн. - заборгованості за кредитом; 20 665, 58 грн. - заборгованості по відсоткам на дату відступлення права вимоги; 980, 16 грн. - 3% річних, нарахованих відповідно до частини другої статі 625 ЦК України станом на 03.12.2020 р., втрати від інфляції - 1 924, 67 грн. Оскільки суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог судовий збір у розмірі 1460, 33 грн. (34 450,40 ?49 587, 92 ? 2102, 00) підлягає стягненню на підставі статті 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача. Щодо вимог позивача про стягнення витрат на правничу допомогу, то суд дійшов наступного. Статтею 137 ЦПК України визначено поняття витрат на правничу допомогу та порядок їх відшкодування, у відповідності до якої витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Витрати фізичних осіб, пов`язані з оплатою професійної правничої допомоги при розгляді судом справ про оголошення померлою фізичної особи, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави вважати фізичну особу загиблою від певного нещасного випадку, або інших обставин внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру, несуть юридичні особи, на території яких мав місце нещасний випадок внаслідок таких надзвичайних ситуацій. Так, позивачем ставилось питання про стягнення з відповідача на свою користь суми понесених витрат на правничу допомогу в розмірі 20000,00 грн. На підтвердження понесення таких витрат надано наступні докази: Договір №21-12/2019 про надання правничої допомоги від 21.12.2019., укладений між ТОВ «Вердикт Капітал» та адвокатським об`єднанням «Вердикт»; платіжне доручення №154600002 від 19.10.2020 на суму 200000,00 грн.; заявку на надання юридичної допомоги №83 від 04.10.2020 на суму 20000,00грн (надані послуги - надання усної консультації - 1500,00 грн., надання усної консультації - 1500,00 грн., надання письмової поглибленої консультації з посиланням на нормативні акти - 9000,00 грн. (3 години), складення позовної заяви про стягнення боргу, підготовка та друк необхідних документів - 8000,00 грн. (4 години); Витяг з Акту №8 про надання юридичної допомоги від 16.10.2020 на суму 20000,00 грн. При цьому, аналізуючи розмір гонорару адвоката на дотримання вимог співмірності, суд, з урахуванням складності справи, обсягу виконаних адвокатом робіт (наданих послуг), враховуючи, що адвокатом фактично було складено лише позовну заяву, часу, витраченого адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг) - 9 годин, ціни позову 49 587, 92 грн. (спір є малозначним), суд вважає, що розмір гонорару в 20000,00 грн. є необґрунтованим та явно завищеним, оскільки адвокатом було підготовлено лише позовну заяву, на що витрачено порівняно невеликий проміжок часу. У судовому засіданні адвокат інтереси позивача не представляв. Крім того, позовні вимоги задоволено частково. Від так, суд приходить до висновку про наявність підстав для зменшення суми витрат відповідача на правничу допомогу до 7500,00 грн. ( яка складається згідно Заявки про надання бюридичної допомоги позивача від 04.10.2020 з 1 години за надання усної консультації з приводу стягнення боргу в судовому порядку, та 6000 грн за 3 години за складання позовної заяви та підготовки та другу необхідних документів) що буде об`єктивно відповідати вимогам співмірності, а тому вказана сума підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Outcome: partial