Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-31 00:00:00

21.04.2017 року позивач звернувся до суду із вказаним позовом, посилаючись на те, що з відповідачкою перебуває в шлюбі зареєстрованого відділом державної реєстрації актів цивільного стану Герцаївського районного управління юстиції Чернівецької області 12 січня 2011 року, актовий запис № 01. Від шлюбу мають двох неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON] [PERSON] Валеріяновича, [INFO]. Спочатку їхнє спільне життя складалося добре, проте протягом останніх трьох років шлюбні відносини між ними поступово погіршились та були відсутні у їхніх відносинах порозуміння та повага. Відповідачка заявила, що не хоче з ним проживати, внаслідок чого між ними постійно виникали сімейні сварки. Тому було неможливе нормальне спілкування між сторонами та він був змушений покинути їхнє спільне місце проживання та на протязі двох останніх років співмешкає з іншою жінкою. Вважає, що шлюб між ними є лише формальним, оскільки подружні відносини на протязі останніх років взагалі відсутні, з відповідачкою не спілкується, та немає ніяких спільних інтересів. Також вважає, що строк для примирення не виправить стан їхніх шлюбних відносин, а спроби примирення між ними в минулому не принесли позитивних результатів. Вважає, що це погіршить стан їхніх відносин та продовжить їх перебіг у часі. Просить шлюб розірвати без надання строку для примирення. В судовому засіданні позивач позовні вимоги визнав, просив їх задовольнити та пояснив суду, що з відповідачкою не проживає на протязі останніх трьох років, вважає, що їхній шлюб є формальним. Бажає шлюб розірвати, так як хоче укласти шлюб з іншою жінкою. Дітям допомагає та зі сторони відповідачки не має ніяких претензій до нього. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, просив суд їх задовольнити та пояснив суду, що на даний час шлюб існує формально, так як сторони тривалий час не ведуть спільне господарство та не підтримують подружніх відносин. Відповідачка в судовому засіданні пояснила суду, що дійсно вони тривалий час не ведуть спільне господарство та не підтримують шлюбних відносин. Позивач усиновив її старшого сина [PERSON] [INFO] та допомагає йому та їхньому спільному синові [PERSON] [INFO]. Не заперечує, що їхній шлюб носить формальний характер та не заперечувала проти розірвання шлюбу. Також просила суд не встановити строк для примирення. Заслухавши пояснення позивача, його представника та відповідачки, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню. З обставин, наведених у позовній заяві та доданих документів судом встановлено, що шлюб між позивачем [PERSON] та відповідачкою [PERSON] був зареєстрований відділом державної реєстрації актів цивільного стану Герцаївського районного управління юстиції Чернівецької області 12 січня 2011 року, актовий запис № 01. Від шлюбу сторони мають двох неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON] [PERSON] Валеріяновича, [INFO]. Частиною 3 ст.56 СК України передбачено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, у тому числі примушування до статевого звязку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість та може мати наслідки, встановлені законом ( ч.4 ст.56 СК України ). Згідно ч.1 ст.110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя. Відповідно до ч .2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. За таких обставин суд дійшов висновку, що збереження сімї неможливе, реєстрація шлюбу суперечить інтересам сторін, а тому позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню шляхом розірвання шлюбу. На підставі ст.ст.55-56, 104-105, 110, 112 СК України та

Outcome: approved