Jurisdiction: civil
Date: 2021-01-20 00:00:00

20.11.2020 року [PERSON] звернулася до Київського районного суду м. Одеси з позовною заявою до [PERSON] , в якій просить суд стягнути з [PERSON] на її - [PERSON] користь аліменти на утримання доньки [PERSON] , [INFO] , у твердій грошовій сумі у розмірі 5\~000,00 грн., щомісячно, починаючи стягнення з дня пред`явлення позову та до досягнення донькою повноліття., а також стягнути з [PERSON] на її - [PERSON] користь витрати на правову допомогу у розмірі 2\~000,00 грн. В обґрунтування\~заявленого позову\~позивач посилається\~на те,\~що з\~25\~квітня 2015\~року вона перебувала у зареєстрованому шлюбі з відповідачем - [PERSON] , який, у подальшому, було розірвано. Від даного шлюбу [INFO] у них народилася донька [PERSON] . Позивач вказує, що дитина проживає разом з нею та знаходиться на її утриманні, відповідач матеріальної допомоги на утримання доньки не надає. Позивач зазначає, що відповідач є працездатним, а тому має реальну можливість надавати матеріальну допомогу на утримання доньки у розмірі 5\~000,00 грн. щомісячно. У зв`язку з тим, що матеріальної допомоги на утримання доньки відповідач не надає, позивач звернулася до суду із відповідним позовом. Відповідно до автоматизованої системи документообігу цивільну справу було розподілено судді Київського районного суду м. Одеси Петренку В.С. Ухвалою судді Київського районного суду м. Одеси Петренка В.С. від 24.11.2020року було прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження по цивільній справі за позовною [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів. Призначено справу до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні. 04.01.2021 року від представника відповідача до канцелярії суду надійшла заява про часткове визнання позовних вимог, в якій представник відповідача зазначив, що відповідач, усвідомлюючи можливість визначення розміру аліментів, належних до стягнення на утримання неповнолітньої дитини - [PERSON] , [INFO] , рішенням суду, не заперечує проти стягнення з нього аліментів у розмірі 2500 гривень, щомісячно. В обґрунтування\~наданої заяви\~про часткове\~визнання позовних\~вимог представник\~відповідача посилається\~на те,\~що на\~даний час\~він взагалі\~не маєбудь-якого джерела доходів та забезпечує своє існування та існування своєї сім`ї, зокрема, матері - [PERSON] , за рахунок коштів, що були заощадженні під час попередньої зайнятості, періодичного укладення цивільно-правових договорів. Представник відповідача вказує, що матір відповідача - [PERSON] є непрацездатною та отримує пенсію за віком у мінімальному розмірі, проживає окремо від відповідача у мкр. Чубаївка м. Одеси у особистому приватному будинку, обслуговування якого потребує значних матеріальних затрат, пов`язаних, у тому числі, з оплатою спожитих комунальних послуг. Таким чином, представник відповідача зазначає, що матір відповідача, у зв`язку з незначним розміром середньомісячного доходу, потребує сторонньої матеріальної допомоги, яка надходить від її сина - [PERSON] . Представник відповідача стверджує, що [PERSON] систематично надавалась і надається матеріальна допомога позивачу з дитиною у розмірі, в середньому, 3000 грн. щомісяця, які надсилались на банківську карту [PERSON] особисто відповідачем, також, грошові кошти надавались бабусею, тобто матір`ю відповідача. У судовому засіданні 21.01.2021 року позивач позовні вимоги підтримала у повному обсязі, просила суд їх задовольнити. У судовому засіданні 21.01.2021 року представник відповідача підтримав надану заяву про часткове визнання позовних вимог, повідомив суд про те, що відповідач позов визнає частково та не заперечує проти стягнення з нього аліментів у розмірі 2500 гривень, щомісячно. Дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення позивача та представника відповідач, проаналізувавши надані сторонами докази в їх сукупності, суд дійшов висновку про необхідність часткового задоволення позову, виходячи з наступного. Як встановлено судом у судовому засіданні, позивач - [PERSON] з 25 квітня 2015 року перебувала у зареєстрованому шлюбі з відповідачем - [PERSON] . Від даного\~шлюбу,\~ [INFO] у\~них народилася\~донька [PERSON] , про що свідчить копія свідоцтва про народження (а.с. 5). Судом встановлено, що на теперішній час [PERSON] та [PERSON] проживають окремо, а їх донька [PERSON] , [INFO] , проживає разом з позивачем та знаходиться на її утриманні. Крім того, у судовому засіданні 21.01.2021 року позивач, проти чого не заперечував представник відповідача, пояснила суду, що на теперішній час шлюб між нею - [PERSON] та відповідачем - [PERSON] розірвано на підставі рішення суду. При вирішенні спору суд має виходити з положень ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства», за якою кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Відповідно до\~ст.\~141\~Сімейного кодексу\~України мати,\~батько мають\~рівні права\~та обов`язки\~щодо дитини,\~незалежно від\~того,\~чи перебували\~вони у\~шлюбі між\~собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Згідно ст.\~180,\~ч.ч.1-2\~ст.\~181\~Сімейного кодексу\~України батьки\~зобов`язані\~утримувати дитину\~до досягнення\~нею повноліття.\~Способи виконання\~батьками обов`язку\~утримувати дитину\~визначаються за\~домовленістю між\~ними. За\~домовленістю між\~батьками дитини\~той із\~них,\~хто проживає\~окремо від\~дитини,\~може брати\~участь у\~її утриманні\~в грошовій\~і (або)\~натуральній формі. За\~рішенням суду\~кошти на\~утримання дитини\~(аліменти)\~присуджуються у\~частці від\~доходу її\~матері,\~батька або\~у твердій\~грошовій сумі\~за вибором\~того з\~батьків або\~інших законних\~представників дитини,\~разом з\~яким проживає\~дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Відповідно до\~ст.\~182\~СК України\~при визначенні\~розміру аліментів\~суд враховує: стан\~здоров`я\~та матеріальне\~становище дитини; стан\~здоров`я\~та матеріальне\~становище платника\~аліментів; наявність\~у платника\~аліментів інших\~дітей,\~непрацездатних чоловіка,\~дружини,\~батьків,\~дочки,\~сина; наявність\~на праві\~власності,\~володіння та/або\~користування у\~платника аліментів\~майна та\~майнових прав,\~у тому\~числі рухомого\~та нерухомого\~майна,\~грошових коштів,\~виключних прав\~на результати\~інтелектуальної діяльності,\~корпоративних прав; доведені\~стягувачем аліментів\~витрати платника\~аліментів,\~у тому\~числі на\~придбання нерухомого\~або рухомого\~майна,\~сума яких\~перевищує десятикратний\~розмір прожиткового\~мінімуму для\~працездатної особи,\~якщо платником\~аліментів не\~доведено джерело\~походження коштів; інші\~обставини,\~що мають\~істотне значення. Розмір\~аліментів має\~бути необхідним\~та достатнім\~для забезпечення\~гармонійного розвитку\~дитини. Мінімальний\~гарантований розмір\~аліментів на\~одну дитину\~не може\~бути меншим,\~ніж 50\~відсотків прожиткового\~мінімуму для\~дитини відповідного\~віку. Мінімальний\~рекомендований розмір\~аліментів на\~одну дитину\~становить розмір\~прожиткового мінімуму\~для дитини\~відповідного віку\~і може\~бути присуджений\~судом у\~разі достатності\~заробітку (доходу)\~платника аліментів. Суд не обмежується розміром заробітку (доходу) платника аліментів у разі встановлення наявності у нього витрат, що перевищують його заробіток (дохід), і щодо яких таким платником аліментів не доведено джерело походження коштів для їх оплати. Згідно ч.1\~ст.183\~Сімейного кодексу\~України \~частка\~заробітку (доходу)\~матері,\~батька,\~яка буде\~стягуватися як\~аліменти на\~дитину,\~визначається судом. Якщо\~стягуються аліменти\~на двох\~і більше\~дітей,\~суд визначає\~єдину частку\~від заробітку\~(доходу)\~матері,\~батька на\~їх утримання,\~яка буде\~стягуватися до\~досягнення найстаршою\~дитиною повноліття. Якщо\~після досягнення\~повноліття найстаршою\~дитиною ніхто\~з батьків\~не звернувся\~до суду\~з позовом\~про визначення\~розміру аліментів\~на інших\~дітей,\~аліменти стягуються\~за вирахуванням\~тієї рівної\~частки,\~що припадала\~на дитину,\~яка досягла\~повноліття. Той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину. Відповідно до\~ст.\~184\~СК України\~суд за\~заявою одержувача\~визначає розмір\~аліментів у\~твердій грошовій\~сумі. Розмір\~аліментів,\~визначений судом\~або домовленістю\~між батьками\~у твердій\~грошовій сумі,\~щорічно підлягає\~індексації відповідно\~до закону,\~якщо платник\~і одержувач\~аліментів не\~домовилися про\~інше.\~За заявою\~одержувача аліментів\~індексація може\~бути здійснена\~судом за\~інший період. Той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ч. 1 та ч. 5 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. На думку суду позивачем не надано доказів щодо можливості виплати [PERSON] аліментів у визначеному в позовній заяві розмірі 5 000,00грн. щомісячно. Стаття 7 Закону України «Про державний бюджет України на 2021 рік» установлює у 2021 році прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць на дітей віком до 6 років: з 1 січня - 1921 гривня. При цьому, суд зазначає, що у судовому засіданні представник відповідача пояснив суду, що відповідач не маєбудь-якого джерела доходів та не заперечує проти стягнення з нього аліментів у розмірі 2500 гривень, щомісячно, що є більшим, ніж прожитковий мінімум на дитину віком до 6 років. Враховуючи викладене, приймаючи до уваги, що вищезазначеними нормами закону передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, з урахуванням того, що обов`язок по утриманню дитини у батьків є рівним, враховуючи положення ст. 182 СК України, яка передбачає, що мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, суд вважає за необхідне позов в цій частині задовольнити частково, а саме: стягувати з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання малолітньої доньки [PERSON] , [INFO] , у твердій грошовій сумі у розмірі 2 500 (дві тисячі п`ятсот) грн. 00 коп., але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи стягнення з 20 листопада 2020 року й до досягнення повноліття [PERSON] , тобто до [INFO] . Суд роз`яснює сторонам, що відповідно до ч. 1 ст. 192 Сімейного кодексу України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них. \~ Щодо вимог [PERSON] про стягнення з відповідача [PERSON] витрат на правову допомогу у розмірі 2\~000,00 грн., суд зазначає наступне. Відповідно до\~ч.ч.\~1-4\~ст.\~137\~ЦПК України\~витрати,\~пов`язані з\~правничою допомогою\~адвоката,\~несуть сторони,\~крім випадків\~надання правничої\~допомоги за\~рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги . Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Відповідно до\~ч.ч.\~1-3\~ст.\~141\~ЦПК України\~судовий збір\~покладається на\~сторони пропорційно\~розміру задоволених\~позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися. Ч.\~8\~ст.\~141\~ЦПК України\~передбачено,\~що розмір\~витрат,\~які сторона\~сплатила або\~має сплатити\~у зв`язку\~з розглядом\~справи,\~встановлюється судом\~на підставі\~поданих сторонами\~доказів (договорів,\~рахунків тощо). Такі\~докази подаються\~до закінчення\~судових дебатів\~у справі\~або протягом\~п`яти днів\~після ухвалення\~рішення суду\~за умови,\~що до\~закінчення судових\~дебатів у\~справі сторона\~зробила про\~це відповідну\~заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду. Велика палата Верховного Суду у постанові від 27 червня 2018 року по справі №826/1216/16 зазначила наступне. Пунктом 3.2 рішення Конституційного Суду від 30.09.2009 №23-рп/2009 передбачено, що правова допомога є багатоаспектною, різною за змістом, обсягом та формами і може включати консультації, роз`яснення, складення позовів і звернень, довідок, заяв, скарг, здійснення представництва, зокрема в судах та інших державних органах, тощо. Вибір форми та суб`єкта надання такої допомоги залежить від волі особи, яка бажає її отримати. Право на правову допомогу це гарантована державою можливість кожної особи отримати таку допомогу в обсязі та формах, визначених нею, незалежно від характеру правовідносин особи з іншими суб`єктами права. Отже, з викладеного випливає, що до правової допомоги належать й консультації та роз`яснення з правових питань; складання заяв, скарг та інших документів правового характеру, представництво у судах тощо. КС зазначив і про те, що гарантування кожному права на правову допомогу в контексті ч.2 ст.3, ст.59 Конституції покладає на державу відповідні обов`язки щодо забезпечення особи правовою допомогою належного рівня. Такі обов`язки обумовлюють необхідність визначення в законах, інших правових актах порядку, умов і способів надання цієї допомоги. Проте не всі галузеві закони, зокрема процесуальні кодекси, містять приписи, спрямовані на реалізацію такого права, що може призвести до обмеження чи звуження змісту та обсягу права кожного на правову допомогу При цьому, Велика палата Верховного Суду у постанові від 27 червня 2018 року по справі №826/1216/16, роз`яснила, що склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат. Разом з тим, на підтвердження обставин складу та розміру витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, [PERSON] взагалі жодних доказів надано не було, як і не було надано документів, що свідчать про оплату витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, які містяться у актах приймання-передачі наданих послуг (виконаних робіт), оформлені у встановленому законом порядку, зокрема, квитанцій до прибуткового касового ордера, платіжних доручень з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження, тощо. З урахуванням викладеного, у задоволенні вимоги про стягнення з відповідача [PERSON] витрат на правову допомогу у розмірі 2\~000,00 грн. слід відмовити. Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір у розмірі 840,80 грн. підлягає стягненню з відповідача до державного бюджету.

Outcome: partial