Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-11 00:00:00

21.01.2014 року [PERSON] звернулась до Джанкойського міськрайонного суду АР Крим з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини. Свої вимоги мотивує наступним. Від спільного сімейного життя з відповідачем [PERSON] позивач має малолітню дитину - сина [PERSON], [INFO]. Дитина проживає з нею та знаходиться на її утриманні. Відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання дитини, є фізично здоровим, аліменти на утримання інших дітей та непрацездатних осіб не сплачує. Посилаючись на ст. 180, 181, 183 СК України, просить стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини у розмірі 1/4 частки всіх його видів заробітку (доходів), але не менш 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення дитиною повноліття. Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явилася, надала до суду письмову заяву, в якій просила розглянути справу за її відсутності, позовні вимоги підтримала у повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, надав суду письмову заяву, в якій просить справу розглянути без його участі, позовні вимоги визнає в повному обсязі, зазначив, що інших дітей та непрацездатних осіб на утриманні не має, зазначив, що з 14.01.2014 року він перебуває на обліку в Міловському районному центрі зайнятості. За станом здоров'я має можливість надавати матеріальну допомогу на утримання дитини. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, докази, які надані сторонами, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Судом встановлено, що сторони від спільного сімейного життя мають малолітню дитину - сина [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER], виданим 18.08.2008 року виконавчим комітетом Зориківської сільської ради Міловського району Луганської області, актовий запис № 03 (арк.с.4). Дитина проживає з позивачем та знаходиться на її утриманні, що підтверджується довідкою виданою 20.01.2014 року виконавчим комітетом Пахірівської сільської ради Джанкойського району АР Крим (арк.с.5). Відповідач припинив надавати матеріальну допомогу на утримання дитини, у зв'язку з чим позивач просить стягнути з відповідача аліменти в розмірі 1/4 частки всіх видів його заробітку, але не менш 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Стаття 5 протоколу № 7 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачає, що кожен із подружжя зобов'язаний виконувати обов'язки цивільного характеру, що виникають зі шлюбу, сім'ї та необхідності виховання дитини. Відповідно до положень ст.ст. 1-3 Конвенції ООН Про права дитини від 20.11.1989 року, діючої на Україні з 27.09.1991 року в усіх діях щодо дітей першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Зокрема, передбачено, що дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов'язки батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживаються всі відповідні законодавчі і адміністративні заходи. Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст. 181 Сімейного кодексу України способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. Домовленості між сторонами щодо способів виконання обов'язку утримувати дитину не встановлено. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ст.183 Сімейного кодексу України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно до ст. 182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Судом встановлено, що відповідач аліментів на утримання інших дітей та непрацездатних осіб не сплачує, за станом здоров'я має можливість надавати матеріальну допомогу, з 14.01.2014 року перебуває на обліку в Міловському районному центрі зайнятості. Суд, враховуючи, що на утриманні позивача знаходиться малолітня дитина, вважає, що стягнення аліментів у розмірі 1/4 частини всіх його видів заробітку (доходів), але не менш 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку є розумним, справедливим, достатнім для утримання малолітньої дитини. У відповідності зі ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Позивач звернулася до суду 21.01.2014 року. Згідно ст. 88 Цивільного процесуального кодексу України, суд стягує з відповідача судовий збір в доход держави у розмірі 243 грн. 60 коп. Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 367 Цивільного процесуального кодексу України, суд допускає негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. На підставі ст.ст. 180-183, 184 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved