Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-19 00:00:00

20 січня 2015 року між ПАТ КБ «Приватбанк» та [PERSON] укладений кредитний договір № б/н., згідно якого [PERSON] отримав кредит в розмірі 34512,19 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користуванням кредитом у розмірі 18 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідач не виконував зобовязання по договору внаслідок чого виникла заборгованістьв сумі 43201,77 грн., яку позивач просить стягнути з відповідача. В судове засідання представник позивача [PERSON] не зявився, але до суду надав заяву з клопотанням справу слухати при його відсутності, підтримує позовні вимоги на підставах викладених у позовній заяві, за заперечує проти винесення заочного рішення. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, але надав суду заяву з клопотанням про розгляд справи за його відсутності, не заперечує проти задоволення позову. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, з урахуванням заяв сторін про слухання справи за його відсутності, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши надані документи і матеріали, зясувавши обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Згідно ст.629 ЦК України, договір є обовязковим для виконання сторонами. Відповідно до статей 526, 527, 530 ЦК України зобовязання повинні виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Згідно ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно вимог ст.1048 ЦК України розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором. На підставі ч.2 ст.1050 ЦК України якщо договором встановлений обовязок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст.1048 ЦК України. Судом встановлено, що 20 січня 2015 року між ПАТ КБ «Приватбанк» та [PERSON] укладений кредитний договір № б/н., згідно якого [PERSON] отримав кредит в розмірі 34512,19 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користуванням кредитом у розмірі 18 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Станом на 8 червня 2016 року у відповідача виникла заборгованість за кредитним договором в сумі 43201,77 грн., яка складається з наступного: 26362,48 грн. заборгованості за кредитом; 2952,35 грн. заборгованості по процентам за користування кредитом; 5272,45 грн. заборгованість за пеню та комісією, 8614,49 грн. штраф відповідно до п. 2.2 Генеральної угоди. Враховуючи вищевикладене, приймаючи до уваги невиконання зобовязань відповідачем [PERSON] за кредитним договором від 20 січня 2015 року на суму 43201,77 грн., суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі. Відповідно до ст.88 ЦПК України, з відповідача на користь позивача також підлягає стягненню судовий збір в сумі 1378 грн.

Outcome: approved