Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-02 00:00:00

21 березня 2014 року заявник звернулася до суду з заявою, у якій зазначила, що на підставі розпорядження Березнегуватської райдержадміністрації від 30 липня 2002 року №327 їй було передано у приватну власність земельну ділянку площею 5,98 га в межах території Маліївської сільської ради Березнегуватського району Миколаївської області для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. На підставі вказаного розпорядження було видано державний акт на право приватної власності на землю серії ІV- МК № 028743. При видачі державного акту була допущена помилка при написанні її прізвища замість «[PERSON]» було записано «[PERSON]». Оскільки у зв'язку з цією помилкою державним кадастровим реєстратором Березнегуватського районного відділу Держземагенства їй відмовлено у видачі витягу, вона не має можливості укласти договір оренди земельної ділянки, тому просила суд встановити факт належності їй державного акту на право приватної власності на землю. У судове засідання заявник не з'явилася, до суду подала заяву про розгляд справи за її відсутності. Вимоги викладені в заяві підтримала у повному обсязі. Представник заінтересованої особи по справі в судове засідання не з'явився, до суду надав заяву про розгляд справи за його відсутності. Вимоги викладені у заяві визнав. Дослідивши матеріали справи та наявні в ній докази суд доходить наступного. Відповідно до ст.3, ч.1 ст.234 ЦПК України, п.4, 12 Постанови Пленуму Верховного Суду України за №5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» (з наступними змінами), окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав за відсутності іншого порядку встановлення цих фактів. За правилами п.6 ч.1 ст.256 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або паспорті. Судом встановлено що, 24 травня 2003 року відповідно до розпорядження Березнегуватської райдержадміністрації № 327 від 30 липня 2002 року було видано державний акт на право приватної власності на землю серії ІV- МК № 028743 площею 5,98 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, який було зареєстровано в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 484. Зазначений державний акт було видано «[PERSON]» (а.с.4). Згідно копії паспорта громадянина України, виданого Березнегуватським РВ УМВС України в Миколаївській області 22.05.1996 року прізвище заявниці «[PERSON]» (а.с.9). З довідки виданої Маліївською сільською радою Березнегуватського району Миколаївської області від 28.01.2014 року № 01-27/31 вбачається, що на території Маліївської сільської ради зареєстрована і постійно проживає «[PERSON]» (а.с.4). Згідно довідки відділу Держземагентства у Березнегуватському районі Миколаївської області від 24.12.2013 року № 2439 [PERSON] державний акт на право власності на землю для ведення товарного сільськогосподарського виробництва в межах території Маліївської сільської ради Березнегуватського району Миколаївської області не отримувала (а.с.5). З огляду на викладене суд приходить до висновку, що державний акт на право приватної власності на землю серії ІV - МК № 028743, в якому прізвище зазначено «[PERSON]» було видано саме заявниці. Враховуючи, що внесення виправлень в державні акти на право приватної власності на землю не допускається, а іншим шляхом не можливо встановити факт належності заявнику правовстановлюючого документу, суд вважає, що встановлення такого факту не суперечить п.6 ч.1 ст.256 ЦПК України, а також п.12 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення » від 31.03.1995 року. Зазначена помилка у державному акті позбавляє заявника використовувати та розпоряджатися належною їй на праві власності земельною ділянкою, а тому встановлення факту належності правовстановлюючого документу має для неї юридичне значення. За таких обставин, суд приходить до висновку, що заява заявника є обґрунтованою та підлягає задоволенню.

Outcome: approved