Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-15 00:00:00

20 лютого 2019 року позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за договором позики. В позові зазначила, що 23 лютого 2016 року вона надала у борг відповідачці грошові кошти у сумі 3809 гривень на покупку товару, які остання зобовязалася повернути до 10 грудня 2016 року, про що написала боргову розписку. У визначений договором строк [PERSON] борг не повернула. Просила стягнути з [PERSON] на її користь борг за договором позики в розмірі 3809 грн. 00 к. Ухвалою Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області від 21 лютого 2019 року було відкрито провадження у даній справі та призначено її до судового розгляду в порядку спрощеного позовного провадження на 20 березня 2019 року. Позивач [PERSON] в судове засідання не зявилась, надала заяву, в якій вказала, що позовні вимоги підтримує, просить їх задовольнити, та не заперечує проти винесення заочного рішення по справі. Відповідач [PERSON] в судове засідання повторно не зявилася, про час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином. 16 квітня 2019 року постановлено ухвалу про заочний розгляд справи із ухваленням заочного рішення. Фіксування судового процесу не здійснюється у відповідності до ч. 2\~ст. 247 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення, з огляду на наступне. Судом встановлено, що 23 лютого 2016 року [PERSON] взяла в борг у [PERSON] грошові кошти у сумі 3809 гривень, які зобовязалася повернути в строк до 10 грудня 2016 року, що підтверджено наданим позивачем оригіналом боргової розписки [PERSON] від 23 лютого 2016 року. Згідно ст. 1046\~ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Згідно з ч. 2\~ст. 1046 ЦК України\~договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Відповідно до приписів\~ст. 1047 ЦК України\~договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менше як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян. На підтвердження договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. З огляду на викладене, суд виходить з того, що між сторонами була дотримана форма договору позики та представленою розпискою посвідчено передання позивачем відповідачеві у борг грошові кошти в сумі 3809 гривень. За змістом\~ст. 1049 ЦК України\~позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику в строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до\~статті 526 Цивільного кодексу України\~зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог\~ЦК України, інших актів цивільного законодавства. Відповідно до наданої боргової розписки від 23 лютого 2016 року [PERSON] зобовязалася перед [PERSON] повернути останній борг до 10 грудня 2016 року. Згідно положень\~ст. 545 ЦК України, прийнявши виконання зобов'язання, кредитор повинен на вимогу боржника видати йому розписку про одержання виконання частково або в повному обсязі. Якщо боржник видав кредиторові борговий документ, кредитор, приймаючи виконання зобов'язання, повинен повернути його боржникові. У разі неможливості повернення боргового документа кредитор повинен вказати про це у розписці, яку він видає. Наявність боргового документа у боржника підтверджує виконання ним свого обов'язку. У разі відмови кредитора повернути борговий документ або видати розписку боржник має право затримати виконання зобов'язання. У цьому разі настає прострочення кредитора. Станом на час розгляду справи визначений договором строк повернення боргу сплинув. Як встановлено в судовому засіданні відповідач не виконала свої зобовязання та не повернула позикодавцю свій борг. Розмір боргу за договором позики від 23 лютого 2016 року становить 3809 гривень. За таких обставин, вимоги позивача з приводу повернення суми позики є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Таким чином, сума заборгованості, що підлягає стягненню з [PERSON] на користь [PERSON] за договором позики від 23 лютого 2016 року становить 3809 гривень. Відповідно до вимог\~ст.\~141\~ЦПК України з відповідача на користь держави слід стягнути судовий збір у сумі 768 грн. 40 к. На підставі викладеного,

Outcome: approved