Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-12 00:00:00

1.Стислий виклад позиції позивача та відповідача. 01 квітня 2021 року [PERSON] звернулася до суду із позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання сина [PERSON] , [INFO] в розмірі 38% з його щомісячних доходів та накласти на них пеню зазанчен у договорі. Відповідні обставини позивач обґрунтовує тим, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 23.08.2018 року, мають спільну дитину, однак відповідач в добровільному порядку відмовляється надавати матеріальну допомогу на утримання дитини, а тому позивач просить поданий позов задовольнити в повному обсязі. Позивач подала до суду заяву про уточнення позовних вимог та просила стягнути з відповідача аліменти на утримання сина в розмір 1/4 частини всіх видів його доходу, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімум для дитини відповідного віку також просила розгляд справи проводити без її участі. Відповідач подав заяву про визнання позову та розгляд справи у його відсутність. 2.Фактичні обставини встановлені судом за зміст спірних правовідносин. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебувають у зареєстрованому шлюбі з 23.08.2018року. У шлюбі народився син [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 23.02.2019 р. Дитина проживає разом із матір`ю [PERSON] за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується довідкою від 17.03.2021 року. Згідно ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Діти потребують матеріального утримання, в розмірі необхідному та достатньому для їх гармонійного розвитку. 3.Мотивована оцінка кожного аргументу наведеного учасниками справи, порушення права. Позивач, обґрунтовуючи позовні вимоги зазначила, що відповідач в добровільному порядку матеріальну допомогу на утримання дитини не надає. Оскільки батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття, то за наявності спору між ними щодо розміру аліментів, суд приходить до висновку, що порушуються права дітей на належні та необхідні умови їх гармонійного розвитку, що гарантоване ст.ст.180-183 СК України. 4.Норми права які застосував суд, мотиви їх застосування. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Право вибору способу стягнення аліментів надано тому із батьків з ким проживає дитина, зокрема кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі. Відповідне право передбачене у ст.181 цього Кодексу. Згідно ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Суд, зважаючи на те, що позивач [PERSON] та відповідач [PERSON] є працездатними особами, інших утриманців не мають, тому з урахуванням положень ст.ст.181-183 СК України вважає за необхідне визначити аліменти, які підлягають стягненню з відповідача на утримання малолітнього сина [PERSON] в розмірі 1/4 частини всіх видів його доходу, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи із дня звернення 1.04.2021 року. Розмір аліментів визначений судом буде відповідати інтересам дитини та достатнім для забезпечення її гармонійного розвитку. Судові витрати. Судові витрати по справі становлять 908 грн, які відповідно до ст. 141 ЦПК України слід стягнути з відповідача на користь держави.

Outcome: approved