Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-14 00:00:00

20 липня 2016 року Державна іпотечна установа звернулось до суду з позовом, в якому позивач вказував, що 19 лютого 2008 року між акціонерним банком «Енергобанк» та [PERSON] був укладений договір про іпотечний кредит № 6-08, за умовами якого банк надав відповідачу у кредит грошові кошти в сумі 60 000,00 грн., строком погашення не пізніше 18 лютого 2018 року зі сплатою 16% річних. В забезпечення виконання відповідачем зобов'язань за договором про іпотечний кредит між банком та [PERSON] був укладений договір поруки № 6-08-01 від 19 лютого 2008 року. 13 березня 2008 року між Державною іпотечною установою та банком був укладений договір [PERSON] зобов'язався щомісячно до 05 числа кожного місяця здійснювати погашення кредиту рівними частинами в сумі не менше 500,00 гривень та сплачувати нараховані кредитором відсотки на залишок заборгованості за кредитом, відповідно до графіку погашення кредиту, останню сплату чергового платежу здійснити не пізніше 18 лютого 2018 року. Проте, [PERSON] порушені вищезазначені умови договору про іпотечний кредит, а саме [PERSON] належним чином, не сплачує чергові платежі. Відповідно до пункту 6.1 договору про іпотечний кредит, за невиконання або неналежне виконання взятих на себе зобов'язань, сторони несуть відповідальність в порядку та на умовах, обумовлених чинним законодавством України та цим договором. Відповідно до статей 611, 615 Цивільного кодексу України у випадку порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором. Пунктом 5.3.3 договору про іпотечний кредит встановлено, що [PERSON] зобов'язаний у разі порушення умов договору про іпотечний кредит та/або іпотечного договору на вимогу кредитора достроково повернути кредит з одночасною сплатою нарахованих відсотків за користування кредитними коштами, штрафних санкцій. Пунктом 1. договору поруки встановлено, що поручитель зобов'язується відповідати перед кредитором солідарно в повному обсязі за своєчасне виконання боржником усіх його зобов'язань за договором про іпотечний кредит. Згідно із п. 3.2 договору поруки, відповідальність поручителя і боржника є солідарною. Таким чином, [PERSON] несе солідарну відповідальність перед позивачем за невиконання [PERSON] умов договору про іпотечний кредит. Крім того, 15 вересня 2015 року, Слов'янським міськрайонним судом Донецької області ухвалено рішення, згідно із яким, з відповідачів стягнено заборгованість за договором про іпотечний кредит на користь позивача станом на 13 липня 2015 року, а саме: по основній сумі боргу - 18000,00 грн., нараховані відсотки - 1178,08 грн. та інфляційні втрати - 332,62 грн. Враховуючи наведене, за порушення умов договору про іпотечний кредит за період з 13 липня 2015 року по 29 вересня 2015 року нарахована заборгованість за кредитним договором складає: нараховані відсотки - 615,45 грн. За таких обставин позивач вважає, що оскільки відповідач у строк, вказаний в договорі своїх зобов'язань по договору не виконує, то слід стягнути з відповідачів нараховані відсотки які за період з 13 липня 2015 року по 29 вересня 2015 року становлять 615 грн. 45 коп. Ухвалою Слов'янського міськрайонного суду від 13 грудня 2016 року, у зв'язку із тим, що у судовому засіданні було встановлено, що відповідач [PERSON] помер [INFO] року, до участі в справі було залучено, правонаступників відповідача [PERSON]: [PERSON] та [PERSON]. В судове засідання представник позивача не з'явився, подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримав з підстав, наведених у позові, проти вирішення справи у заочному порядку не заперечував. Відповідачі, будучи належним чином повідомленими про місце, дату та час розгляду справи, у судове засідання не з'явились, про причини неявки суду не повідомили, заяв про відкладення судового засідання чи розгляд справи у їх відсутності від них до суду не надходило. З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що оскільки від відповідачів не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи, як то передбачає ст. 169 ЦПК України, з причин, які б могли бути визнані судом поважними, у суду відсутні підстави для відкладення розгляду справи, а тому, суд зі згоди позивача вирішує справу на підставі наявних у справі доказів відповідно ст. 224-228 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, приходить до висновку, що позовні вимоги Державної іпотечної установи підлягають частковому задоволенню з огляду на такі встановлені у судовому засіданні обставини та відповідні ним докази. В судовому засіданні встановлено, що 19 лютого 2008 року між акціонерним банком «Енергобанк» та [PERSON] був укладений договір про іпотечний кредит № 6-08, за умовами якого банк надав відповідачу у кредит грошові кошти в сумі 60 000,00 грн., строком погашення не пізніше 18 лютого 2018 року зі сплатою 16% річних. В забезпечення виконання відповідачем зобов'язань за договором про іпотечний кредит між банком та [PERSON] був укладений договір поруки № 6-08-01 від 19 лютого 2008 року. 13 березня 2008 року між Державною іпотечною установою та банком був укладений договір [PERSON] зобов'язався щомісячно до 05 числа кожного місяця здійснювати погашення кредиту рівними частинами в сумі не менше 500,00 гривень та сплачувати нараховані кредитором відсотки на залишок заборгованості за кредитом, відповідно до графіку погашення кредиту, останню сплату чергового платежу здійснити не пізніше 18 лютого 2018 року. Проте, [PERSON] порушені вищезазначені умови договору про іпотечний кредит, а саме [PERSON] належним чином, не сплачує чергові платежі. Відповідно до пункту 6.1 договору про іпотечний кредит, за невиконання або неналежне виконання взятих на себе зобов'язань, сторони несуть відповідальність в порядку та на умовах, обумовлених чинним законодавством України та цим договором. Відповідно до статей 611, 615 Цивільного кодексу України у випадку порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором. Пунктом 5.3.3 договору про іпотечний кредит встановлено, що [PERSON] зобов'язаний у разі порушення умов договору про іпотечний кредит та/або іпотечного договору на вимогу кредитора достроково повернути кредит з одночасною сплатою нарахованих відсотків за користування кредитними коштами, штрафних санкцій. Пунктом 1. договору поруки встановлено, що поручитель зобов'язується відповідати перед кредитором солідарно в повному обсязі за своєчасне виконання боржником усіх його зобов'язань за договором про іпотечний кредит. Згідно із п. 3.2 договору поруки, відповідальність поручителя і боржника є солідарною. 15 вересня 2015 року, Слов'янським міськрайонним судом Донецької області ухвалено рішення, згідно із яким, з відповідачів стягнено заборгованість за договором про іпотечний кредит на користь позивача станом на 13 липня 2015 року, а саме: по основній сумі боргу - 18000,00 грн., нараховані відсотки - 1178,08 грн. та інфляційні втрати - 332,62 грн. Згідно із розрахунком заборгованості, за порушення умов договору про іпотечний кредит за період з 13 липня 2015 року по 29 вересня 2015 року нарахована заборгованість за кредитним договором складає: нараховані відсотки в розмірі 615 грн. 45 коп. Суд виходить з вимог ст.ст. 10, 60 ЦПК України відповідно яких цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості і кожна сторона повинна довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідачі у судове засідання не з'явилась, не скористались своїми процесуальними правами сторони в процесі і не надали належних доказів, які спростовують доводи позивача. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно умов договору, ЦК України, інших актів цивільного законодавства. Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлено строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Відповідно до ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив зобов'язання, якщо він не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Відповідно до ст. 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Якщо позичальник своєчасно не повернув речі, визначені родовими ознаками, він зобов'язаний сплатити неустойку відповідно до статей 549-552 цього Кодексу, яка нараховується від дня, коли речі мали бути повернуті, до дня їх фактичного повернення позикодавцеві, незалежно від сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Згідно із ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71 ЦК України, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Статтею 554 ЦК України передбачено, що у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Особи, які спільно дали поруку, відповідають перед кредитором солідарно, якщо інше не встановлено договором поруки. Згідно з частиною першою статті 543 ЦК України у разі солідарного обов'язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов'язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо. З огляду на те, що у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники (стаття 554 ЦК України); поручителі несуть самостійну відповідальність перед кредитором за порушення зобов'язань боржником, оскільки вони перебувають у самостійних договірних відносинах, банк має право вимагати виконання обов'язку в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо. Частиною першою ст. 553 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) встановлено, що за Договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Частиною 1 статтею 554 передбачено, що поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Разом з тим, згідно із умовами п.1 та п.п. 3.1 договору поруки поручитель зобов'язався відповідати перед кредитором солідарно в повному обсязі за своєчасне виконання боржником усіх його зобов'язань за договором про іпотечний кредит. При цьому поручитель відповідає за зобов'язаннями згідно кредитного договору перед кредитором в тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків тощо. Згідно зі ст. 607 ЦК України, зобов'язання припиняється неможливістю його виконання у зв'язку з обставиною, за яку жодна із сторін не відповідає. Відповідно до ч. 1 ст. 608 ЦК України, зобов'язання припиняється смертю боржника, якщо воно є нерозривно пов'язаним з його особою і у зв'язку з цим не може бути виконане іншою особою. У судовому засіданні достовірно встановлено, що [INFO] року відповідач [PERSON] помер. Пунктом 33 Постанови №5 від 30 березня 2012 року Пленуму Вищого Спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» передбачено, що у разі смерті поручителя (крім випадків майнової поруки), враховуючи положення статті 607, частини першої статті 608 ЦК, а також сутності поруки як особистого зобов'язання відповідати за належне виконання основного зобов'язання, спадкоємці поручителя не є солідарними боржниками за кредитним договором. Таким чином, обов'язки [PERSON], який був поручителем по договору про іпотечний кредит, укладеного між АТ «Енергобанк» та [PERSON] припинилися у зв'язку з його смертю. Отже, стягнення, у будь-якому разі, зі спадкоємців [PERSON] заборгованості за договором про іпотечний кредит, яка виникла в період з 13 липня 2015 року по 29 вересня 2015 року, є не можливим, оскільки дані правовідносини не допускають право наступництва. З врахуванням встановлених обставин та відповідних їм норм чинного законодавства, суд приходить до переконання, по відмову у задоволені позову в частині позовних вимог до [PERSON], [PERSON]та задоволення в частині задоволення позовних вимог ДІУ до [PERSON] про стягнення заборгованості за договором про іпотечний кредит в сумі 615,45 грн., яка виникла в період з 13 липня 2015 року по 29 вересня 2015 року. Відповідно ч. 1 ст. 88 ЦПК України, Стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. Згідно із роз'ясненнями п. 36 Постанови Пленуму ВССУ України № 10 від 17 жовтня 2014 року, вимога пропорційності присудження судових витрат при частковому задоволенні позову (частина перша статті 88 ЦПК) застосовується незалежно від того, за якою ставкою сплачено судовий збір (наприклад, його сплачено за мінімальною ставкою, визначеною Законом № 3674-VI). Згідно із наданою позивачем квитанцією, позивачем, при зверненні до суду був сплачений судовий збір, розмір якого становить 1378 грн. 00 коп. У зв'язку із чим, суд приходить до висновку, що з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 1 378 грн. 00 коп. На підставі наведеного,

Outcome: partial