Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-01 00:00:00

21.12.2015 року ННЦ «Харківський фізико-технічний інститут» звернувся до суду з позовом, в якому просить визнати відповідачів такими, що втратили право користування житловими приміщенням у кім. №201 у гуртожитку за адресою: м. Харків, вул. Ак. Вальтера, 11; зобовязати відділ Державної міграційної служби в Харківській області зняти з реєстрації місця проживання відповідачів за вказаною адресою. В своїх доводах посилаються на те, що на балансі ННЦ ХФТІ знаходиться вказаний гуртожиток житлова площа в ньому надається працівникам в порядку черговості на підставі спільного рішення Первинної профспілкової організації і адміністрації ННЦ ХФТІ, для вселення видається ордер, який є підставою для вселення на надану жилу площу. 08.10.2003 року за спільним рішенням адміністрації і профкому ННЦ ХФТІ, на підставі Ордеру на жилу площу у гуртожитку в кім. № 201 були поселені і зареєстровані [PERSON] [INFO], [PERSON] [INFO], [PERSON] [INFO]. Згідно з актом обстеження жилого приміщення від 26.11.2015 року [PERSON] був знятий з реєстрації за сімейними обставинами 16.03.2011 року. 01.04.2015 року [PERSON], разом з донькою [PERSON] в добровільному порядку звільнила кім. № 201, вивезла усі особисті речі та меблі, а ключі від кімнати здала завідуючій гуртожитком. З того часу і по сьогоднішній день [PERSON] та [PERSON] у гуртожитку не з'являлися і фактично не проживають. Отже, відповідачі не проживають за місцем реєстрації більше 6 місяців. В судовому засіданні представник ННЦ ХФТІ позовні вимоги підтримав, надав пояснення відповідно до викладених у позові вимог, проти ухвалення заочного рішення не заперечував. Представник Головного управління ДМС у Харківській області не зявився, надав заяву про розгляд справи у його відсутність, щодо вирішення спору поклався на розсуд суду. Представник Управління служб у справах дітей департаменту праці та соціальної політики ХМР не зявився, надав заяву про розгляд справи у його відсутність, щодо вирішення спору поклався на розсуд суду з урахуванням інтересів дитини. Відповідачі не вявилися, про день та місце слухання справи були повідомлені належним чином та своєчасно, причини неявки суду не повідомили. Суд розглядає справу у відсутність відповідачів відповідно до ст.ст. 224, 225 ЦПК України. Суд, вислухавши представника позивача, свідка, перевіривши матеріали справи, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з таких підстав. Як вбачається з матеріалів справи, на балансі Національного наукового центру «Харківський фізико-технічний інститут» знаходиться гуртожиток, розташований за адресою: м. Харків, вул. Академіка Вальтера, 11. Гуртожиток знаходиться у віданні Національного наукового центру «Харківський фізико-технічний інститут», жила площа в ньому надається працівникам в порядку черговості на підставі спільного рішення Первинної профспілкової організації і адміністрації ННЦ ХФТІ, для вселення видається ордер, який є підставою для вселення на надану жилу площу. 08.10.2003 року за спільним рішенням адміністрації і профкому ННЦ ХФТІ та на підставі Ордеру на жилу площу у гуртожитку № 715 серія В-11 від 28.08.2003 р. в Гуртожиток в кімнату № 201 були поселені і зареєстровані [PERSON] [INFO], [PERSON] [INFO], [PERSON] [INFO], що підтверджується довідкою з місця проживання і про склад сім'ї № 145 від 18.12.2015 року та Ордером на жилу площу у гуртожитку № 715. Відповідно до акту обстеження жилого приміщення від 26.11.2015 року, акту на звільнення приміщення від 01.04.2015 року, які підписані комісією у складі начальника дільниці [PERSON], завідуючої гуртожитком [PERSON], чергової гуртожитку [PERSON], 16.03.2011 року [PERSON] був знятий з реєстрації за сімейними обставинами. 01.04.2015 року [PERSON], разом з донькою [PERSON] в добровільному порядку звільнила кім. № 201, вивезла усі особисті речі та меблі, а ключі від кімнати здала завідуючій гуртожитком. З того часу і по сьогоднішній день [PERSON] та [PERSON] у гуртожитку не з'являлися і фактично не проживають. Допитаний в судовому засіданні свідок [PERSON], яка є завідуючою гуртожитку гуртожитку № 715 ННЦ ХФТІ по вул. Ак. Вальтера, 11, пояснила, що [PERSON], [PERSON] та [PERSON] проживали у кімнаті №201. 01.04.2015 року [PERSON], з донькою [PERSON], добровільна звільнила кімнату. Чоловік [PERSON] знявся з реєстрації з гуртожитку добровільно в 2011 році. Ордер на вселення надався [PERSON] як працівнику ННЦ ХФТІ, він звільнився з ХФТІ. [PERSON] також працювала, потім звільнилися. Ніхто з них більше не приходив. Згідно з ч. 1 ст. 127 Житлового кодексу РСР, для проживання робітників, службовців, студентів, учнів, а також інших громадян у період роботи або навчання можуть використовуватись гуртожитки. Відповідно до ст. ст. 71, 72 ЖК України, якщо особа не мешкає в спірному житловому приміщенні більше шести місяців, без поважних причин, то судом може бути визнано такою, що втратила право користування жилим приміщенням. В судовому засіданні встановлено, що відповідачі добровільно покинули приміщення гуртожитку з 01.04.2015 року і не проживають у ньому до теперішнього часу, і з того часу ніякого звязку з приміщенням не підтримували. Враховуючи, що відповідачі не проживають в гуртожитку без поважних причин строком більше ніж шість місяців, є достатні підстави для визнання відповідачів таким, що втратили право користування житлом у спірному гуртожитку. Тому позовні вимоги у вказаній частині підлягають задоволенню. Відповідно до ст.ст. 7, 11 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання» від 11.12.2003 року реєстрація місця проживання чи місця перебування особи здійснюється відповідним органом спеціально уповноваженого центрального органу виконавчої влади з питань реєстрації в Автономній Республіці Крим, областях, містах, районах, районах у містах, а також у містах Києві та Севастополі протягом семи днів на підставі заяви особи, запиту органу реєстрації за новим місцем проживання особи, остаточного рішення суду (про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою), свідоцтва про смерть. Враховуючи, що позовні вимоги про визнання відповідачів такими, що втратили право користування спірним житловим приміщенням, задоволені, то відповідно до ч. 1 ст. 7 вказаного Закону це є підставою для зняття уповноваженим органом з реєстрації місця проживання відповідачів, тому позовні вимоги щодо зняття з реєстрації місця проживання заявлені передчасно, позивач фактично просить вирішити питання, що відносяться до компетенції органів державної влади, тому не потребує додаткового підтвердження в судовому порядку. У звязку з цим, позовні вимоги в частині зняття з реєстрації відповідачів задоволенню не підлягають. Суд постановляє рішення в межах заявлених вимог та на підставі наявних у справі доказів.

Outcome: partial