Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-18 00:00:00

21 вересня 2020 року позивач звернулася до суду із вказаним позовом. В обґрунтування своїх вимог позивач зазначає, що 03 жовтня 2014 року між сторонами був укладений шлюб, зареєстрований у виконавчому комітеті Кіровської селищної ради Дніпропетровського району Дніпропетровської області, актовий запис №41. Від шлюбу в них народився син [PERSON] , [INFO] . Позивач зазначає, що за час перебування у шлюбі з вини відповідача між ними постійно виникали непорозуміння і сварки. Чоловік не проявляв належної уваги до сина, не цікавився інтересами сім`ї. У липні 2015 року після чергової сварки відповідач припинив шлюбні відносини і ведення спільного господарства та поїхав від позивача з села Погреби Броварського району Київської області до себе додому у місто Дніпро. Дитина залишилась на утриманні позивача. Після переїзду в місто Дніпро відповідач припинив надання матеріальної допомоги на утримання сина, не бере участі у вихованні сина.Угоди про добровільну сплату аліментів між сторонами не досягнуто.На даний час відповідач офіційно не працює. Інших дітей у відповідача не має, стягнень по виконавчим документам не проводиться. Позивач вказує, що вона самостійно, власними силами намагається матеріально забезпечувати, доглядати та виховувати сина, а також виконувати всі інші обов`язки, покладені на неї законом, які необхідні для належного його утримання, але враховуючи, що батьки повинні спільно нести витрати на дитину просила суд стягнути із [PERSON] - [INFO] , реєстраційний номер облікової картки платника податків [NUMBER] , уродженця м.Дніпропетровськ, зареєстрованого та проживаючого за адресою: [ADDRESS] , аліменти в розмірі 1/4 частини від усіх видів його доходів, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, на утримання сина [PERSON] - [INFO] починаючи з дня пред`явлення позову, тобто з 21 вересня 2020 року і до виповнення дитиною повноліття, тобто по [INFO] на користь її користь. Ухвалою судді Броварського міськрайонного суду Київській області Радзівіл А.Г. від 30 жовтня 2020 року прийнято до розгляду позовну заяву та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження, призначено судове засідання. Позивач у судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила позов задовольнити. Пояснення надала аналогічні змісту позовної заяви. Відповідач будучи повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, у судове засідання повторно не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, відзив на позов та заяву про розгляд справи за його відсутності до суду не надав. За змістом ч. 4 ст. 223, ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо відповідач, будучи належним чином повідомленим про дату, час і місце розгляду справи, повторно у судове засідання не з`явився без поважних причин або без повідомлення причин неявки та не подав відзив на позов, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Провівши заочний розгляд справи, дослідивши матеріали справи, суд встановив такі факти і відповідні їм правовідносини та дійшов наступних висновків. Судом встановлено, що 03 жовтня 2014 року між сторонами був укладений шлюб, зареєстрований у виконавчому комітеті Кіровської селищної ради Дніпропетровського району Дніпропетровської області, актовий запис № 41, про що 03 жовтня 2014 року видано свідоцтво про шлюб. Від шлюбу в них народився син [PERSON] , [INFO] , про що видано свідоцтво про народження серії [NUMBER] . За змістом статті 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька (або) у твердій грошовій сумі (ч. 3 ст. 181 СК України). Згідно з ч.1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я; матеріальне становище дитини; стан здоров`я; матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення (ч.1. ст. 184 СК України). Враховуючи викладені обставини, розмір встановленого прожиткового мінімуму, а також спільний обов`язок батьків щодо утримання неповнолітніх дітей до досягнення ними повноліття, суд дійшов висновку про задоволення позову частково, а саме стягувати аліменти в розмірі 1/4 частини від усіх видів доходів відповідача, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісяця, починаючи з моменту пред`явлення позову до суду та до досягнення дитиною повноліття. Стягнути з [PERSON] на користь держави судовий збір в розмірі 840 грн. 80 коп.

Outcome: approved