Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-15 00:00:00

20.09.2017 року заступник керівника Самбірської місцевої прокуратури Львівської області в інтересах держави України в особі Стрілківської сільської ради Старосамбірського району Львівської області звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] про відшкодування шкоди, заподіяної порушенням вимог природоохоронного законодавства, посилаючись на те, що постановою ДП «Старосамбірське ЛМГ» про накладення адміністративного стягнення від 02.06.2016 року №10 за результатами розгляду протоколу про адміністративне правопорушення від 18.05.2016 року №000141 [PERSON] визнано винним в скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 65 КУпАП, та встановлено, що він 18.05.2016 року о 16 годині 00 хвилин, в кварталі №22 Стрілківського лісництва ДП «Старосамбірське ЛМГ», умисно, без відповідних дозвільних документів вчинив рубку одного дерева породи «ялиця», загальною кубомасою 2,64 м3, чим завдав шкоду державі на суму 9357 гривень 18 копійок. Згідно протоколу про адміністративне стягнення № 000141 від 18.05.2016 року на [PERSON] накладено адміністративне стягнення за незаконну порубку деревини без відповідних дозволів в сумі 80 гривень, які останній добровільно сплатив 02.06.2016 року. Сума збитків підтверджена актом огляду місця правопорушення лісового законодавства, польовою відомістю переліку самовільно зрубаних дерев, поясненнями лісопорушника, квитанцією про сплату штрафу. Статтею 107 Лісового кодексу України передбачено, що в тому числі і громадяни зобов'язані відшкодувати шкоду, заподіяну ними лісу внаслідок порушення лісового законодавства, у розмірах і порядку, визначених законодавством України. Позов заявлений прокуратурою в інтересах Стрілківської сільської ради Старосамбірського району Львівської області, оскільки лісопорушення сталося на її території та вказані платежі зараховуються на спеціальний бюджетний рахунок сільської ради, а тому несвоєчасна сплата їх відповідачем призводить до дефіциту місцевого бюджету. Таким чином, Стрілківська сільська рада Старосамбірського району Львівської області уповноважена представляти інтереси держави у даних спірних правовідносинах. Такі взаємовідносини зачіпають інтереси держави, які згідно із ст.131-1 Конституції України покладає на прокуратуру обов»язок по представництву інтересів держави в суді. Після накладення на відповідача адміністративного стягнення за ст. 65 КУпАП сільська рада не звернулася до суду з відповідним позовом. Право на звернення прокурора або його заступника до суду в інтересах держави передбачене ст. 24 Закону України «Про прокуратуру». Просить стягнути з відповідача на розрахунковий рахунок Стрілківської сільської ради Старосамбірського району Львівської області 9357,18 гривень шкоди, завданої державі внаслідок порушення вимог природоохоронного законодавства та судові витрати. В судовому засіданні представник позивача - прокурор Старосельська Т.С. позовні вимоги підтримала у повному обсязі, просила позов задовольнити, дала пояснення, аналогічні, викладеним у позові. Представник Стрілківської сільської ради Старосамбірського району в судове засідання не з'явився, про час та місце слухання справи повідомлявся належним чином, причин неявки суду не повідомив. Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача - ДП «Старосамбірське ЛМГ» Васурчак Р.І. в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, просив позов задовольнити. Відповідач [PERSON] позовні вимоги визнав, надав пояснення, аналогічні, викладеним у його відзиві на позовну заяву(а.с.19-21), однак, просив зменшити розмір відшкодування шкоди, заподіяної ним внаслідок незаконної порубки деревини, у зв'язку з тяжким матеріальним становищем, так як він є людиною похилого віку, пенсіонером, хворіє, більша частина пенсії витрачається на придбання медикаментів, дружина хворіє, є інвалідом 3 групи загального захворювання, їхній син також є хворим. Дослідивши докази, суд вважає за необхідне позов задовольнити частково, виходячи з наступних підстав. Судом встановлені такі фактичні обставини та зміст спірних правовідносин. Згідно ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Частиною 1 статті 13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, що врегульовано частиною 3 ст.12 ЦПК України. Згідно ч.6 ст.82 ЦПК України вирок суду у кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов'язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалено вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. В пункті 11 постанови Пленуму Верховного Суду України від 18.12.2009 року за № 14 «Про судове рішення у цивільній справі» роз`яснено, що оскільки правом на звернення до суду за захистом наділена особа в разі порушення, невизнання або оспорювання саме її прав, свобод чи інтересів, а також у разі звернення до суду органів та осіб, яким надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб або державні та суспільні інтереси (частина перша та друга статті 3 ЦПК України), то суд повинен встановити, чи були порушені, невизнані або оспорюванні права, свободи чи інтереси цих осіб, а якщо були то вказати, чи є залучений у справі відповідач відповідальним за це. Так, в судовому засіданні встановлено, що 18 травня 2016 року о 16 годині 00 хвилин у кварталі № 22 Стрілківського лісництва ДП «Старосамбірське ЛМГ» було виявлено самовільну рубку одного дерева породи «ялиця», діаметром пня 52 см, об'ємом 2,64 м3, та яка була погружена на підводу, за що передбачена відповідальність за ст. 65 КУпАП, що підтверджується актом огляду місця вчинення правопорушення лісового законодавства та польовою переліковою відомістю самовільно зрізаних дерев (а.с.8,10). За даним фактом помічником лісничого Стрілківського лісництва ДП «Старосамбірське ЛМГ» Гірчак В.М. 18.05.2016 року був складений протокол за № 000141 про адміністративне правопорушення відносно [PERSON] за ст. 65 КУпАП (а.с.6). За результатами розгляду вказаного протоколу постановою про накладення адміністративного стягнення від 02.06.2016 року за № 10 [PERSON] було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 65 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення в виді штрафу в розмірі 85,00 гривень (а.с. 9). Постанову про накладення адміністративного стягнення від 02.06.2016 року №10 [PERSON] не оскаржував. Вказаний в постанові штраф сплатив 02.06.2016 року, що підтверджується квитанцією №0.0.561636376.1 (а.с.7). Відповідно до п.15 постанови Пленуму Верховного Суду України №17 від 10.12.2004 року «Про судову практику у справах про злочини та інші правопорушення проти довкілля» при обчисленні розміру відшкодування шкоди, заподіяної знищенням або пошкодженням природних ресурсів потрібно додержувати вимог тих нормативних актів, якими встановлено відповідні правила. Відповідно до п. 18. цієї постанови Пленуму у справах про лісопорушення розмір заподіяної шкоди обчислюється за відповідними таксами (затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 23 липня 2008 р. N665 «Про такси для обчислення розміру шкоди, заподіяної лісовому господарству»). Частинами 2 та 3 статті 1 Лісового кодексу України визначено, що ліси України є її національним багатством і за своїм призначенням та місцерозташуванням виконують переважно водоохоронні, захисні, санітарно-гігієнічні, оздоровчі, рекреаційні, естетичні, виховні, інші функції та є джерелом для задоволення потреб суспільства в лісових ресурсах. Усі ліси на території України, незалежно від того, на землях яких категорій за основним цільовим призначенням вони зростають, та незалежно від права власності на них, становлять лісовий фонд України і перебувають під охороною держави. Згідно п. «з» ч. 2 та ч. 4 ст. 68 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища» та п.1 ч.1 ст.105 та ст.107 Лісового кодексу України, підприємства, установи, організації та громадяни несуть відповідальність за порушення лісового законодавства та зобов'язані відшкодувати шкоду, заподіяну, ними лісу внаслідок порушення лісового законодавства, зокрема шляхом незаконної порубки дерев у захисних та інших лісових насадженнях. Стаття 41 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища» встановлює економічні заходи забезпечення охорони навколишнього природного середовища, зокрема передбачає відшкодування в установленому порядку збитків, завданих порушенням законодавства про охорону навколишнього природного середовища. Відповідно до приписів статті 69 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища» шкода, заподіяна внаслідок порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища, підлягає компенсації в повному обсязі. Частинами 1 та 2 статті 1166 ЦК України визначено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Зокрема, така позиція висловлена у постанові Вищого господарського суду України від 14.10.2014 року по справі №906/249/14, де суд зазначив, що враховуючи вимоги статей 1166, 1172 Цивільного кодексу України, у спорі про відшкодування шкоди, заподіяної навколишньому природному середовищу, слід виходити з презумпції вини правопорушника. Відповідно до пункту 18 постанови Пленуму Верховного Суду України № 17 від 10.12.2004 року «Про судову практику у справах про злочини та інші правопорушення проти довкілля у справах про лісопорушення» розмір шкоди обчислюється за відповідними таксами. Так встановлено, що згідно проведеним Державним підприємством «Старосамбірське лісомисливське господарство» розрахунком шкоди, відповідно до постанови Кабінету МІністрів України від 23.07.2008 року № 665 «Про затвердження такс для обчислення розміру шкоди, заподіяної лісу», визначено її розмір в сумі 9357,18 гривень (а.с. 8 зворотня сторона,55). Отже, протиправними діями відповідача завдано шкоду навколишньому природному середовищу на загальну суму 9357,18 гривень. Частиною 2 статті 16 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища» визначено, що державне управління в галузі охорони навколишнього природного середовища здійснюють Кабінет Міністрів України, Рада міністрів Автономної Республіки Крим, місцеві ради та виконавчі органи сільських, селищних, міських рад, державні органи по охороні навколишнього природного середовища і використанню природних ресурсів та інші державні органи відповідно до законодавства України. Згідно статті 35 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища» та статті 94 Лісового кодексу України державний контроль за охороною, захистом, використанням та відтворенням лісів здійснюється Кабінетом Міністрів України, центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику із здійснення державного нагляду (контролю) у сфері охорони навколишнього природного середовища, раціонального використання, відтворення і охорони природних ресурсів, центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері лісового господарства, органами виконавчої влади Автономної Республіки Крим з питань лісового господарства та з питань охорони навколишнього природного середовища, іншими органами виконавчої влади у межах повноважень, визначених законом. Відповідно до ст. 47 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища» для фінансування заходів щодо охорони навколишнього природного середовища утворюються Державний, Автономної Республіки Крим та місцеві фонди охорони навколишнього природного середовища. Автономної Республіки Крим та місцеві фонди охорони навколишнього природного середовища утворюються у складі бюджету Автономної Республіки Крим та відповідного місцевого бюджету за місцем заподіяння екологічної шкоди за рахунок, зокрема, згідно п. б) частини грошових стягнень за шкоду, заподіяну порушенням законодавства про охорону навколишнього природного середовища в результаті господарської та іншої діяльності, згідно з чинним законодавством. Враховуючи, що правопорушення вчинене на території Стрілківської сільської ради Старосамбірського району Львівської області кошти повинні стягуватись на рахунок Стрілківської сільської ради Старосамбірського району Львівської області. Відповідно до ст. 1311 Конституції України в Україні діє прокуратура, яка здійснює представництво інтересів держави в суді у виключних випадках і в порядку, що визначені законом. Відповідно до ч.3 ст. 56 ЦПК України у визначених законом випадках прокурор в межах повноважень, визначених законом, звертається до суду з позовною заявою (заявою), бере участь у розгляді справ за його позовами. Відповідно до частин 1 та 3 статті 23 Закону України «Про прокуратуру», представництво прокурором інтересів громадянина або держави в суді полягає у здійсненні процесуальних та інших дій, спрямованих на захист інтересів громадянина або держави, у випадках та порядку, встановлених законом. Прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб'єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу. Наявність таких обставин обґрунтовується прокурором у порядку, передбаченому частиною четвертою цієї статті. Враховуючи, що на даний час Стрілківська сільська рада Старосамбірського району Львівської області не зверталася до суду з приводу стягнення шкоди, заподіяної порушенням законодавства про охорону навколишнього природного середовища з [PERSON], зазначені обставини є підставою для реалізації прокурором визначених Конституцією України та законами України повноважень шляхом пред'явлення позову в інтересах держави в особі Стрілківської сільської ради Старосамбірського району Львівської області. Відповідно до ч. 3 ст. 40 КУпАП питання про відшкодування майнової шкоди, заподіяної адміністративним правопорушенням, вирішується в порядку цивільного судочинства. Зібрані по справі докази, оцінені судом належним чином кожен окремо на їх достовірність та допустимість, а також їх достатність та взаємний зв'язок у сукупності, встановлені судом обставини свідчать про те, що у суду є всі підстави для задоволення позовних вимог заступника керівника Самбірської місцевої прокуратури Львівської області в інтересах держави Україна в особі позивача Стрілківської сільської ради Старосамбірського району Львівської області. Тому, враховуючи те, що внаслідок порушення відповідачем лісового законодавства, яке полягало у незаконній порубці дерев, завдано шкоду навколишньому природному середовищу, яка ним у добровільному порядку не відшкодована, суд дійшов висновку, що з відповідача слід би було стягнути на розрахунковий рахунок Стрілківської сільської ради Старосамбірського району Львівської області шкоду, заподіяну відповідачем шляхом незаконної порубки деревини в розмірі 9357,18 гривень. Проте, із акту обстеження матеріально-побутових умов проживання сім'ї [PERSON], складеного комісією Стрілківської сільської ради Старосамбірського району Львівської області, та долучених до справи документів вбачається, що він та його сім'я перебуває у важкому матеріальному становищі, оскільки [PERSON] часто хворіє, проживає з дружиною - інвалідом 3 групи, яка постійно хворіє, та сином, який також хворіє, пенсія в основному витрачається на придбання медикаментів та лікування. Сім'я є малозабезпеченою (а.с.27-31). У відповідності із ч.4 ст.1193 ЦК України суд може зменшити розмір відшкодування шкоди, завданої фізичною особою, залежно від її матеріального становища, крім випадків, коли шкоди завдано вчиненням злочину. Враховуючи наведене, суд вважає можливим зменшити розмір відшкодування шкоди, заподіяної незаконною порубкою деревини [PERSON], до 6000.00 гривень. У відповідності зі ст. 141 ЦПК України з відповідача слід стягнути на користь позивача судові витрати у сумі 1600.00 гривень сплачені прокурором при поданні позовної заяви до суду. А тому,

Outcome: partial