Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-17 00:00:00

20 серпня 2018 року, позивач [PERSON], звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу, мотивуючи свої позовні вимоги тим, що 24 квітня 2004 року було укладено шлюб між ним та [PERSON], який було зареєстровано відділом реєстрації актів цивільного стану Великомихайлівського районного управління юстиції Одеської області, актовий запис №11. Від вказаного шлюбу мають двох неповнолітніх дітей: дочку [PERSON], [INFO] та сина [PERSON], [INFO]. Подружнє життя з відповідачем не склалося у зв'язку з тим, що вони не зійшлись характерами, та різністю поглядів на подальше спільне проживання та обовязки, відсутність взаєморозуміння та поваги один до одного. На підставі чого в сімї відбувались сварки, які поступово призвели до того, що вони стали зовсім чужими людьми. Шлюбні відносини фактично припинились з 01 серпня 2018 року, на теперішній час вони проживають за різними адресами. Отже подальше спільне життя з відповідачем та збереження шлюбу суперечить його інтересам. На теперішній час спільне господарство не ведуть. Вважає, що примирення із відповідачем неможливе. Тому позивач просить суд розірвати шлюб між ним та [PERSON], зареєстрований 24 квітня 2004 року відділом реєстрації актів цивільного стану Великомихайлівського районного управління юстиції Одеської області, актовий запис №11 Позивач в судове засідання не з'явився, через канцелярію суду від нього надійшла заяви в якій він просить суд розглядати справу у його відсутність, позов про розірвання шлюбу підтримує в повному обсязі, на розірванні шлюбу наполягає, строк на примирення не потрібен. Проти винесення заочного рішення по справі не заперечує. Відповідач в судове засідання не з'явилась, про час і місце проведення судового засідання повідомлялась належним чином. Оскільки відповідач належним чином повідомлялась про дату розгляду справи і позивач не заперечує проти розгляду справи у відсутності відповідача\~суд, відповідно до ст.280 ЦПК України, виніс ухвалу про заочний розгляд справи. У зв'язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, в порядку ч.2\~ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, вивчивши матеріали справи, прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Сторони перебувають в шлюбі, зареєстрованому 24 квітня 2004 року відділом реєстрації актів цивільного стану Великомихайлівського районного управління юстиції Одеської області, актовий запис №11, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії І-ЖД №115288, виданим 24 квітня 2004 року відділом реєстрації актів цивільного стану Великомихайлівського районного управління юстиції Одеської області. Від спільного життя двох неповнолітніх дітей: дочку [PERSON], [INFO] (а/з №21 від 01.03.2005 року, складений відділом реєстрації актів цивільного стану Великомихайлівського районного управління юстиції Одеської області) та сина [PERSON], [INFO] (а/з №310 від 12.10.2010 року, складений відділом реєстрації актів цивільного стану Великомихайлівського районного управління юстиції Одеської області). На підставі ч.2\~ст.112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. В судовому засіданні встановлено, що сторони припинили подружні відносини з 01 серпня 2018 року, і однією сім'єю на даний час не проживають, позивач відновлювати подружні відносини не має наміру, у наданні строку для примирення з метою збереження родини не має потреби, оскільки вважає, що їхня сім'я розпалася остаточно. Відповідно до ч.1 ст. 24 Сімейного кодексу України\~шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. При таких обставинах, суд вважає, що сформовані в родині відносини виключають спільне проживання чоловіка й жінки й роблять їхнє спільне життя надалі неможливим, тому що, збереження родини суперечило б інтересам сторін, адже позивач категорично налаштований на розірвання шлюбу, на примирення не згоден, а оскільки шлюб ґрунтується на вільній згоді сторін, то ніхто не вправі примусити чоловіка та жінку до шлюбу. Таким чином, з огляду на вказані обставини, подальше застосування будь-яких заходів щодо примирення подружжя, як це передбачає\~ст. 111 Сімейного кодексу України, є недоцільним та неефективним і суперечить моральним засадам суспільства. Згідно\~ст. 113 Сімейного кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Спір стосовно поділу майна подружжя не вирішений. Частина 3\~ст. 115 Сімейного кодексу України\~регламентує, документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. На підставі вищенаведеного та

Outcome: approved