overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-25 00:00:00

19 травня 2012року сторони зареєстрували шлюб у виконавчому комітеті Меджибізької селищної ради Летичівського району Хмельницької області, актовий запис № 5, від якого мають сина- [PERSON] [INFO] народження. Посилаючись на сварки, непорозуміння, окреме проживання з липня 2015 року, [PERSON] звернулася в суд з позовом про розірвання шлюбу. В судове засідання, після сплинення чотиримісячного строку для примирення, позивачка заявила про розгляд справи за її відсутності, наполягає на розірванні шлюбу у зв'язку з тим, що примирення не настало, не заперечує проти заочного вирішення справи. Відповідач в судове засідання не з'явився, причину неявки не повідомив, про розгляд справи за його відсутності не заявив. Відповідно до ст. 224 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Справу розглянуто в порядку ст. 197 ЦПК України, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, на підставі наявних матеріалів. Дослідивши обставини справи, суд вважає, що вимоги підлягають задоволенню. Відповідно до ст. ст. 105, 110-112 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, при цьому суд вживає заходів щодо примирення подружжя і постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони проживають окремо і не підтримують шлюбних відносин, з липпня 2015 року, у наданий судом чотиримісячний строк для примирення примирення не настало і позивач наполягає на розірванні шлюбу з присвоєнням їй прізвища «[PERSON]». Встановалені обставини справи приводять до висновку, що подальше спільне життя подружжя [PERSON], збереження їх шлюбу суперечить інтересам кожного з них, тому, його необхідно розірвати, позивачу присвоїти прізвище «[PERSON]». Спору щодо місця проживання доньки не має. На підставі наведеного, ст. ст. 105, 110 - 113 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-20 00:00:00

19 травня 2013 року померла мати заявника - [PERSON] (свідоцтво про смерть І - ЖД №337049 від 21 травня 2013 року видане відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційною службою по Миколаївському району Березівського міжрайонного управління юстиції в Одеській області). Після смерті [PERSON] залишилось спадкове майно - земельна ділянка, площею 6,94 га., яка розташована на території Ісаївської сільської ради, Миколаївського району Одеської області (державний акт на право власності на земельну ділянку II - ОД № 083674 від 1 жовтня 1999 року). Спадкоємцем майна померлої [PERSON] за заповітом від 3 листопада 2011 року зареєстрованого в Ісаївській сільській раді є її син [PERSON]. Як спадкоємець, заявник своєчасно звернувся з заявою про прийняття спадщини в Ананьївську державну нотаріальну контору Одеської області, але оформити право на спадщину неможливо через наступну причину. В свідоцтві заявника про народження мати вказана - по прізвищу Пігнаста, тобто по прізвищу батька заявника [PERSON], але актовий запис про реєстрацію шлюбу між батьками відсутній, що підтверджується відповіддю Одеського відділу державної реєстрації актів цивільного стану від 29.11.2013 року на запит державного нотаріуса Ананьївської нотаріальної контори. В 1968 році мати заявника вдруге вийшла заміж і прийняла прізвище [PERSON]. Встановлення факту родинних відносин заявнику необхідно для оформлення права на спадщину в нотаріальній конторі. Від заявника до суду надійшла заява в якій він просить справу розглянути в його відсутність, вимоги підтримує у повному об'ємі, щодо прийняття заочного рішення не заперечує. Від зацікавленої особи Ісаївської сільської ради до суду надійшла заява в якій вона просить справу розглянути в її відсутність, позовні вимоги заявника визнає та не заперечує проти їх задоволення. Оцінивши зібрані по справі докази, суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити та ухвалити заочне рішення та встановити факт, що [PERSON], [INFO] є сином [PERSON], яка померла 19 травня 2013 року, що підтверджується матеріалами справи копією паспорта [PERSON] ( а.с. 4 ), копією свідоцтва про смерть [PERSON] ( а.с. 5 ), копією заповіту, який посвідчено Ісаївською сільською радою, Миколаївського району Одеської області від 03.11.2011 року за реєстраційним № 135 ( а.с. 6 ), копією державного акту на право приватної власності на землю [PERSON] ( а.с. 7 ), копією свідоцтва про народження [PERSON] ( а.с. 8 ), довідкою виданою виконавчим комітетом Ісаївської сільської ради, Миколаївського району Одеської області, про те, що дійсно [PERSON], яка померла 19.05.2013 року є матір'ю [PERSON] ( а.с. 9 ), відмовою державного нотаріуса Ананьївської районної державної нотаріальної контори, про не можливість вчинення нотаріальних дій ( а.с. 10 11 ), письмовими підтвердженнями [PERSON], [PERSON], [PERSON] ( а.с. 12 14 ).

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-22 00:00:00

19 травня 2014р. до суду звернулась позивач [PERSON] з позовом до відповідача [PERSON] в якому ставить питання про визнання батьківства відповідача, щодо дитини [PERSON], [INFO] і стягнення з нього, на її користь аліментів на його утримання у розмірі 14 частки доходу, щомісяця, але не менш ніж 30% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. На доведеність позову вказала , що з 2008р. вона зустрічалась з [PERSON] Між нею і відповідачем сталися близькі стосунки і вона народила сина [PERSON]. Сина записала на своє прізвище. Відповідач визнав себе батьком дитини, але припинив у 2012р. з нею стосунки. У судовому засіданні позивач [PERSON] підтримала позовні вимоги і уточнила, що просить що б у свідоцтві про народження сина були зроблені відповідні записи про батька дитини і змінено прізвище дитини на [PERSON]. Відповідач [PERSON] позов визнав. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріли справи, суд вважає позов обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню в повному обсязі тому, що відповідач позов визнав, вказав, що [PERSON] є його сином, і він згоден сплачувати аліменти на його утримання. Тому слід визнати батьківство [PERSON], [INFO] щодо дитини [PERSON], [INFO]. Слід записати батьком [PERSON], [INFO], громадянина [PERSON], [INFO], уродженця м.Запоріжжя. Слід зобов`язати відділ реєстрації актів цивільного стану Дзержинського міського управління юстиції Донецької області внести зміни в актовий запис про народження [PERSON] №208 від 23 липня 2010р., зареєстрований і виданий відділом реєстрації актів цивільного стану Дзержинського міського управління юстиції Донецької області, в графі прізвище: «[PERSON]» змінити на «[PERSON]», в графі по батькові, дату та рік народження залишити без змін; у графі батько: «[PERSON]» замінити на «[PERSON]», [INFO], місце реєстрації [ADDRESS] Стягнути з [PERSON], [INFO], на користь [PERSON] аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO], у розмірі 14 частки доходу, щомісяця, але не менш ніж 30% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 19 травня 2014р. і стягувати до повноліття дитини. Стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] судові витрати у розмірі 243,6 (Двісті сорок три гривні 60 копійок) гривні.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-22 00:00:00

19 травня 2014 р. до суду з позовною заявою звернулася [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позову позивач зазначив, що 27 серпня 2013 р. позивач зареєструвала шлюб з відповідачем у Жовтневому відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєтраційної служби Харківського міського управління юстиції. Cпільне життя з відповідачем не склалося внаслідок різних характерів, поглядів на життя, крім того відповідач знаходиться у місцях позбавлення волі. Від шлюбу сторони дітей не мають. Позивач в судове засідання не з'явилася, але надала до суду заяву, згідно якої свої позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просила суд їх задовольнити (а.с. 11). Відповідач в судове засідання не з'явився, але надав до суду заяву, згідно якої позовні вимоги визнає та просить справу розглядати за його відсутності (а.с. 15). Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд, за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд, дослідивши докази, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Сторони знаходяться в шлюбі з 27 серпня 2013 р., який зареєстрували у Жовтневому відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєтраційної служби Харківського міського управління юстиції, актовий запис № 329 (а.с.5). Однак сторони сумісно не проживають, спільного господарства не ведуть, подружніх стосунків не підтримують з жовтня 2013 р., внаслідок чого ставлення один до одного склалося як між сторонніми особами, оскільки відповідач [PERSON]. відбуває покарання у містах позбавлення волі. Сторони не спілкуються, не листуються, з жовтня 2013р. жодного разу не бачилися. За таких обставин примирення сторін та поновлення подружніх стосунків, відновлення сім'ї, яка фактично розпалася, є неможливим. Подальше формальне збереження шлюбу не відповідає інтересам позивача. Тому шлюб необхідно розірвати. Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судові витрати суд залишає за рахунок позивача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-29 00:00:00

19 травня 2014 року, [PERSON] звернувся до суду з вище зазначеним позовом, в якому вказує, що між ним та відповідачкою 16 лютого 2007 року було зареєстровано шлюб у відділі реєстрації актів цивільного стану Талалаївського районного управління юстиції Чернігівської області, свідоцтво про укладення шлюбу серії [NUMBER] від 16 лютого 2007 року та зроблено запис в книзі реєстрації шлюбу актовий запис № 04. Від шлюбу мають неповнолітню дочку, [PERSON], [INFO], матір'ю якої є відповідачка. На даний час дочка проживає з матір'ю. Сім'я розпалася по причині несумісності характерів, поглядів на життя, що призвело до повної втрати взаєморозуміння. Позивач та відповідач проживають окремо з травня 2013 року, спільного господарства не ведуть, контакту між собою не підтримують. Сумісне життя і збереження сім'ї неможливе. Позивач в судове засідання не з'явився, через канцелярію суду надав заяву в якій просить справу розглянути без його участі, позовні вимоги підтримує. Відповідачка в судове засідання не з'явилася, через канцелярію суду надала заяву в якій просить справу розглянути без її участі, проти задоволення позову не заперечує. Суд дослідивши матеріали справи, дійшов висновку про те, що позов підлягає задоволенню. Оскільки подальше існування сім'ї суперечить їх інтересам. Відповідно до ч.1 ст.110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. За ч.2 ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей. На підставі статей 110, 112 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-28 00:00:00

19 травня 2014 року [PERSON] звернувся до суду з заявою про визнання фізичної особи недієздатною, встановлення опіки. В обґрунтування своїх вимог заявник [PERSON] посилався на те, що його тітка, [PERSON] [INFO], яка зареєстрована за адресою: [ADDRESS], страждає стійким психічним розладом, є інвалідом загального захворювання. [PERSON] за своїм психічним станом не здатна усвідомлювати значення своїх дії, не може керувати ними, потребує постійного лікування та нагляду. В зв'язку з вищенаведеним, в заяві [PERSON] просив суд визнати [PERSON] [INFO] - недієздатною, встановити над нею опіку, призначити його - [PERSON] опікуном [PERSON]. В судове засідання заявник [PERSON] не з'явився, в своїй заяві просила суд розглянути справу без його участі, заяву підтримує. Представник Органу опіки та піклування виконавчого комітету Новомосковської міської ради Дніпропетровської області в заяві просив суд розглянути справу без його участі, не заперечував проти задоволення заяви. Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, приходить до висновку, що вимоги [PERSON] обґрунтовані і підлягають задоволенню, за наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] [INFO], уродженка м. Дніпропетровськ, яка зареєстрована за адресою: [ADDRESS], страждає на психічний розлад, є інвалідом 2 групи загального захворювання безстроково. Згідно висновку стаціонарної судово-психіатричної експертизи № 32 від 17 липня 2014 року, [PERSON] страждає хронічним стійким психічним розладом у формі шизофренії параноїчної, за своїм психічним станом в теперішній час не може розуміти значення своїх дій, керувати ними Згідно ст. 39 ЦК України, фізична особа може бути визнана судом недієздатною, якщо вона внаслідок стійкого психічного розладу не здатна усвідомлювати значення своїх дій та(або) керувати ними. Приймаючи до уваги, що згідно висновку експертизи [PERSON] не здатна усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними внаслідок стійкого психічного розладу, вона може бути визнана недієздатною. На підставі ст. 55 ЦК України, опіка та піклування встановлюються з метою забезпечення особистих немайнових і майнових прав та інтересів малолітніх, неповнолітніх осіб, а також повнолітніх осіб, які за станом здоров'я не можуть самостійно здійснювати свої права і виконувати обов'язки. Відповідно до ст. 60 ЦК України суд встановлює опіку над фізичною особою у разі визнання її недієздатною і призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування. Згідно до подання від 20 травня 2014 року Орган опіки та піклування виконавчого комітету Новомосковської міської ради Дніпропетровської області вважає за доцільне призначення заявника [PERSON] опікуном [PERSON]. Враховуючи наведене, суд вражає заяву обґрунтованою. Враховуючи вищевикладене і

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-19 00:00:00

19 травня 2014 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] (надалі - відповідач) про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням. В позовній заяві посилається на ту обставину, що він є власником житлового будинку [ADDRESS] У цьому будинку, крім нього, зареєстровані його дружина [PERSON], син [PERSON], внучка [PERSON], правнучка [PERSON] та колишня дружина його сина [PERSON]. Подружнє життя його сина [PERSON] з [PERSON] не склалося, тому шлюб між ними 23.02.2013 року було розірвано. Однак ще раніше, до офіційного розірвання шлюбу, відповідачка зібрала усі свої речі та переїхала на інше постійне місце проживання до іншого чоловіка. Витрат по утриманню будинку відповідачка не несе, за комунальні послуги не сплачує, тому цим створює певні незручності позивачу. Просить визнати відповідачку такою, що втратила право користування належним йому житловим будинком. У судовому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги підтримав, просить позов задовольнити з підстав, вказаних в позовній заяві. Відповідачка [PERSON] для участі у розгляді справи повторно не з»явилася, будучи належним чином повідомлена про явку до суду за місцем фактичного проживання, зокрема через судове оголошення в газеті, а тому, суд вважає за можливе проводити розгляд справи у її відсутності та ухвалити заочне рішення, проти чого позивач не заперечує. Заслухавши пояснення позивача, допитавши свідків, перевіривши матеріали справи, дослідивши зібрані у справі докази та оцінивши їх у сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що позивач є власником будинку [ADDRESS] Дана обставина стверджується копією реєстраційного посвідчення . Як вбачається з довідки про склад сім»ї, в даному житловому будинку зареєстрований позивач [PERSON], його дружина [PERSON], син [PERSON], внучка [PERSON], правнучка [PERSON] та колишня дружина його сина, відповідачка [PERSON]. Як ствердили допитані в якості свідків [PERSON] та [PERSON], відповідачка не проживає у будинку позивача з січня 2013 року, витрат по утриманню будинку не несе, не з»являється за даною адресою. Згідно ст. 405 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Оскільки відповідачка в спільному житловому приміщенні не проживає понад рік без поважних причин, вона втратила право користування даним житловим приміщенням. Відповідно до ст. 7 закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні»зняття з реєстрації місця проживання здійснюється на підставі остаточного рішення суду (позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням), отже, відповідач підлягає зняттю з реєстраційного обліку. Судові витрати відповідно до ст.88 ЦПК України суд покладає на відповідача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-29 00:00:00

19 травня 2014 року [PERSON] звернувся до суду з позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що він є сином [PERSON], яка [INFO] померла. Після її смерті відкрилася спадщина на квартиру [ADDRESS]. В зв'язку з тим, що він був необізнаний з порядком прийняття спадщини та оформлення права на спадкове майно, постійною зайнятістю на роботі та психологічною трамвою після смерті матері, він пропустив строк звернення до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини. Крім того, йому повідомили, що звертатися з відповідною заявою потрібно після спливу шести місяців. При зверненні до Четвертої Криворізької державної нотаріальної контори з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину отримав від нотаріуса відмову в зв'язку з пропуском строку для прийняття спадщини. Просить суд визначити додатковий строк для прийняття спадщини після смерті матері, оскільки пропустив його з поважних причин. В судове засідання позивач [PERSON] не з'явився, звернувся до суду з заявою про розгляд справи за його відсутності, на позові наполягає . Представник відповідача - виконкому Довгинцівської районної у місті ради в судове засідання не з'явився, до суду надійшов відгук про розгляд справи за відсутності представника, заперечень проти вимог не мають . У відповідності до ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. У судовому засіданні встановлено, позивач є сином [PERSON], яка [INFO] померла ( а.с. 5 - копія свідоцтва про народження, а.с. 9 - копія свідоцтва про смерть). За життя [PERSON] їй належала квартира [ADDRESS] на підставі свідоцтва про право на спадщину від 04.09.2001 року (а.с. 6, 7 - копії свідоцтв, а.с. 8 - копія витягу). [PERSON] звернувся до нотаріуса з питання оформлення спадщини, але постановою державного нотаріуса Четвертої Криворізької державної нотаріальної контори Артеменко Л.М. від 13.05.2014 року йому було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом в зв'язку з пропуском встановленого законом шестимісячного строку прийняття спадщини (а.с. 12 - копія постанови). Відповідно до п.3 ст. 1272 ЦК України, за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Оскільки позивач пропустила встановлений законом строк подачі заяви з поважних причин, суд вважає можливим встановити позивачу додатковий строк для надання заяви в нотаріальну контору про прийняття спадщини після смерті матері [PERSON] померлої [INFO], його тривалість визначити у три місяці з моменту набрання рішенням чинності, що є достатнім для надання такої заяви. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-02 00:00:00

19 травня 2014 року [PERSON] звернувся у суд із указаним позовом. Вимоги мотивує тим, що 03 листопада 2007 року з відповідачем зареєстровано шлюб, проте збереження сім'ї неможливе через постійні конфлікти, непорозуміння та образи. Збереження шлюбу суперечить його інтересам, а тому просить ухвалити рішення про розірвання шлюбу. 22 травня 2014 року [PERSON] звернулася у суд із позовом до [PERSON] і також просить розірвати зареєстрований шлюб. Зазначає, що з початку 2014 року проживає з дитиною окремо від чоловіка, не підтримує подружні стосунки і, зважаючи на різні погляди на життя, вважає збереження сім'ї неможливим. Ухвалою суду від 03 червня 2014 року позови об'єднано в одне провадження. У судове засідання сторони, будучи належним чином повідомленими про час та місце розгляду справи, не з'явилися; кожен зокрема, подали заяви на підтримання заявлених позовних вимог та слухання справи у їх відсутності. Дослідивши письмові матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Відповідно до ст. 104, ч. 1 ст. 110 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання, позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Згідно зі ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам одного з них. Із свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 03 листопада 2007 року та повторно свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 13 травня 2014 року вбачається, що з 03 листопада 2007 року [PERSON] та [PERSON] перебувають у зареєстрованому шлюбі. В ході розгляду справи встановлено, що сторони проживають окремо, спільного бюджету та господарства не ведуть, подружніх стосунків не підтримують, зберегти сім'ю не бажають. Спільна неповнолітня дочка [PERSON], [INFO], проживає з [PERSON] Наведені обставини дають суду підстави зробити висновок, що подальше збереження шлюбу буде суперечити інтересам сторін, тому шлюб між ними необхідно розірвати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-01 00:00:00

19 травня 2014 року [PERSON] звернулась в суд з позовом до [PERSON] про стягнення на її користь аліментів на утримання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], в твердій грошовій сумі в розмірі 500 гривень щомісячно до повноліття дитини, а в межах суми платежу за один місяць негайно. Позивач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримала, просила позов задовольнити. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги визнав повністю, погодився на сплату аліментів на утримання сина у визначеному позивачем розмірі. Вислухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] народився [INFO] і його батьками є позивач [PERSON] та відповідач [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження дитини [NUMBER], виданим 10 серпня 2013 року відділом ДРАЦС Білогірського районного управління юстиції Хмельницької області. Із довідки Білогірської селищної ради Білогірського району Хмельницької області від 16 травня 2014 року № 1103 слідує, що позивач [PERSON] проживає в [ADDRESS] та з нею проживає і знаходиться на її утриманні син [PERSON], [INFO]. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. У відповідності до ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. При визначені розміру аліментів судом враховано обставини зазначені у ст. 182 СК України. Судом встановлено, що позивач [PERSON] не працює, здійснює догляд за малолітнім сином [PERSON], а відповідач [PERSON] є працездатним, доказів того, що не може працювати за станом здоров'я чи з інших причин, а також те, що в нього на утриманні перебувають інші діти чи інші непрацездатні особи суду не надав, а тому здатний утримувати свого малолітнього сина та сплачувати аліменти. Крім того, суд бере до уваги і позицію відповідача, який позовні вимоги визнав, що згідно положень ч. 4 ст. 174 ЦПК України є підставою для ухвалення рішення про задоволення позову. При таких обставинах позов про стягнення аліментів на утримання дитини підлягає задоволенню. Виходячи з наведеного,

Outcome: approved