Jurisdiction: civil
Date: 2020-04-27 00:00:00

20.12.2019 [PERSON] звернулась до Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області з позовом до [PERSON] , треті особи: Виконавчий комітет Центрально-Міської районної у місті ради, служба у справах дітей, Виконавчий комітет Довгинцівської районної у місті ради, служба у справах дітей, про позбавлення батьківських прав. У позовній заяві зазначено, що 23.02.2007 вона уклала шлюб із відповідачем по справі [PERSON] . Даний шлюб розірвано 27.11.2012 рішенням Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу. Від шлюбу вони мають неповнолітню доньку - [PERSON] , [INFO] . З початку 2008 року відповідач почав вживати наркотичні засоби, поводив себе неадекватно, влаштовував сварки в присутності нашої дитини, неодноразово намагався побити її в присутності дитини, тож, задля збереження життя і здоров`я себе та власної дитини, вона була змушена піти від відповідача та почати самостійно виховувати й надалі повністю забезпечувати свою доньку. Саме з 2008 року відповідач почав ухилятися від виконання батьківських обов`язків, не сплачував аліментів на утримання нашої спільної дитини, не цікавився станом її здоров`я та життя, не проявляв батьківської уваги та піклування. В 2009 році вона подала до суду позовну заяву про призначення аліментів з відповідача на утримання малолітньої дитини. Проте, відповідач навіть не намагався сплачувати аліменти на утримання дитини чи надавати будь-яку іншу допомогу на її забезпечення та розвиток. Відповідно до довідки Центрально-Міського відділу державної виконавчої служби Криворізького МУЮ, борг за несплачені аліменти станом на 31.05.2015 становить 54 877, 28 грн. (п`ятдесят чотири тисячі вісімсот сімдесят сім грн., 28 коп.). Донька не бачила свого батька з 2008 року, відповідач не проявляє жодного бажання для того, щоб бачитись із власною донькою. Відповідач не збирається ні зараз ні в подальшому наладжувати контакт із донькою, спілкуватися з нею та піклуватися про неї також не збирається. Відповідач продовжує зловживати наркотичними засобами, наразі, має судимість за ч. 1 ст. 309 Кримінального кодексу України. Станом на 19.12.2019 року в провадженні Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу розглядається кримінальне провадження за обвинувачення відповідача за ч.2 ст. 309 Кримінального кодексу України. Тобто, сподіватися на покращення відношення відповідача до власної дитини не виявляється можливим. Таким відношенням до життя відповідач становить загрозу для їх спільної дитини, та не має бажання навчити її гідності, людяності, здорового ставлення до себе та оточуючих. В вересні 2019 року відповідач добровільно написав заяву про те, що він не заперечує проти позбавлення його батьківських прав. Тобто, зберігати за собою право залишатися батьком [PERSON] він також немає. Позивач та її представник адвокат Ліфшиць З. О . , які належним чином повідомлені про день, час та місце розгляду справи, у судове засідання не з`явились, просили розглянути справу у їх відсутності, про що надали письмові заяви, позовні вимоги підтримують у повному обсязі. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явилась, про день та час розгляду справи була сповіщена належним чином. Представник органу опіки та піклування виконавчого комітету Центрально-Міської районної у місті ради Калініченко Л.М. в судове засідання не з`явилась, про день та час розгляду справи була сповіщена належним чином, просила розглянути справу у її відсутності, про що надала письмову заяву. Представник органу опіки та піклування виконавчого комітету Довгинцівської районної у місті ради в судове засідання не з`явився, про день та час розгляду справи був сповіщений належним чином. Під час розгляду справи судом були встановлені наступні фактичні обставини справи. [PERSON] та [PERSON] 23 лютого 2007 року зареєстрували шлюб, про що складений відповідний актовий запис № 76, після реєстрації шлюби прізвище дружини - [PERSON] . Відповідно до свідоцтва про народження [PERSON] є батьком [PERSON] , [INFO] . Рішенням Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу від 27.11.2012 шлюб між сторонами було розірвано. Як встановлено з заяви засвідченої приватним нотаріусом Криворізького міського нотаріального округу Кучман І.І. 16.09.2019, [PERSON] не заперечує проти позбавлення його батьківських прав щодо його малолітньої доньки [PERSON] , [INFO] , проти задоволення позовної заяви [PERSON] про позбавлення його батьківських прав відносно [PERSON] він не заперечує та просить задовольнити її в повному обсязі. Вищезазначені обставини стали підставою для звернення позивача до суду з позовом про позбавлення [PERSON] батьківських прав відносно його доньки [PERSON] , [INFO] , у зв`язку із ухиленням відповідача від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази за внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на повному, всебічному та об`єктивному дослідженні обставин справи, дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення позову, виходячи з наступного. За приписами ст. 263 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. При цьому згідно роз`яснень, наданих Пленумом Верховного Суду України у п. 2 постанови від 18.12.2009 №14 «Про судове рішення у цивільній справі» рішення є законним тоді, коли суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства відповідно до статті 3 ЦПК, вирішив справу згідно з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин відповідно до статті 10 ЦПК, а також правильно витлумачив ці норми. Обґрунтованим визнається рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених доказами, які були досліджені в судовому засіданні і які відповідають вимогам закону про їх належність та допустимість, або обставин, що не підлягають доказуванню, а також якщо рішення містить вичерпні висновки суду, що відповідають встановленим на підставі достовірних доказів обставинам, які мають значення для вирішення справи. Спірні відносини між сторонами у справі виникли з приводу невиконання відповідачем своїх батьківських обов`язків, тому до них мають бути застосовані норми Сімейного кодексу України, що регулюють питання прав та обов`язків батьків щодо їх дітей. Частинами 1-3 ст. 150 СК України визначено, що батьки зобов`язані: виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини; піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток; забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Одночасно відповідно до ч. 1 п. 2 ст. 164 СК України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Верховний Суд України у своїх роз`ясненнях, викладених в п. 16 постанови Пленуму «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» від 30 березня 2007 року №3 зазначав, що ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Відповідно до Конвенції ООН про права дітей від 20 листопада 1989 року (ратифікована Україною Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року №789-X11) дитина, з огляду на її фізичну й розумову незрілість, вимагає спеціального захисту й турботи, включаючи належний правовий захист, як до так і після народження. Таким чином, сукупністю усіх доказів у справі, суд приходить до переконання, що відповідач не цікавиться вихованням своїх дітей та їх духовним розвитком, не надає належного матеріального забезпечення, яке б забезпечувало дітям належне утримання, не бере участі у вихованні дітей, що свідчить про втрату інтересу відповідача до своїх дітей, суд вважає доцільним позбавити її батьківських прав. Згідно ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. За приписами частини 1 статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Отже з урахуванням задоволення позову в повному обсязі з відповідача на користь позивача підлягає відшкодуванню судовий збір в розмірі 768,40 грн. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved