Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-05 00:00:00

20 червня 2019 року [PERSON] пред`явив вказаний позов, посилаючись на наступні обставини. [INFO] помер його батько [PERSON] , після смерті якого відкрилася спадщина, до складу якої ввійшли земельна частка (пай) розміром 5,13 в умовних кадастрових гектарах на підставі сертифікату № 0548589 та майновий пай, що знаходиться в СВК ім.Татарбунарського по- встання Татарбунарського району Одеської області, на які ним було отримані свідоцтва про право на спадщину, а також житловий будинок, розташований по [ADDRESS] . Нотаріусом йому відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на будинок у зв`я- зку з відсутністю правовстановлюючих документів та рекомендовано звернутися до суду для захи- сту своїх прав та інтересів. За життя його батько не встиг виготовити правовстановлюючі доку- менти на зазначений житловий будинок у зв`язку із трагічною смертю. Згідно довідки ТОВ «Та- тарбунарське РБТІ та РОН», по реєстровим книгам будинків та домоволодінь право власності на вищевказаний житловий будинок станом на 21.12.2012 р. не зареєстровано. Оскільки інакше, ніж в судовому порядку він не може успадкувати будинок, тому просив суд визнати за ним право влас- ності за законом на житловий будинок, розташований по [ADDRESS] . Представник позивача у судове засідання не з`явився, надав заяву, в якій просив справу роз- глянути за його відсутності, позовні вимоги підтримав. Представник відповідача у судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи за відсутності представника міської ради, позовні вимоги визнав, відзив на позов не подав. Відповідно до ч.3 ст.211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. У такому разі фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу, у відповідності з вимогами ч.2 ст.247 ЦПК України, не здійснюється. Як передбачено ч.3 ст.200 ЦПК України, суд ухвалює рішення за результатами підготовчого провадження за наявними у справі доказами у зв`язку з визнанням позову відповідачем. Згідно ч.4 ст.206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для то- го законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позо- ву суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. В силу ч.1 ст.82 ЦПК України, обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або доб- ровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про наявність правових підстав для задоволення позовних вимог. З копій: паспорту серії [NUMBER] , виданого 02.09.1999 р. Татарбунарським РВ УМВС Ук- раїни в Одеській області, та свідоцтва про народження серії [NUMBER] (а.с.6,26) видно, що позивач народився [INFO] у м.Татарбунари Одеської області, його батьками зазначені [PERSON] та [PERSON] . Згідно свідоцтва про смерть серії [NUMBER] (копія на а.с.5), батько позивача - [PERSON] помер [INFO] у м.Татарбунари Одеської області. Копіями свідоцтв про право на спадщину за законом серії АВМ № 157204 від 19.07.2000 р. та серії ВВО № 585582 від 12.11.2004 р., посвідчених державним нотаріусом Татарбунарської дер- жавної нотаріальної контори Єпішкіною С.В. (а.с.7,8), підтверджується, що [PERSON] прийняв у спадок право на земельну частку (пай) площею 5,13 в умовних кадастрових гектарах на підставі сертифікату № 0548589 та майновий пай на підставі свідоцтва про право власності на ма- йновий пай № [NUMBER] , що залишились після смерті [PERSON] Позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок по [ADDRESS] через відсутність відомостей (інформації) та доку- ментів, необхідних для вчинення нотаріальних дій, що видно з листа нотаріуса (а.с.9). З копії протоколу № 2 загальних зборів уповноважених колгоспників колгоспу ім.Татарбуна- рського повстання від 27.03.1987 р. та довідки виконкому Татарбунарської міської ради (а.с.10-11, 12) слідує, що [ADDRESS] минулому [ADDRESS] . Виконкомом Татарбунарської районної ради прийнято рішення № 317 від 18.09.1985 р. (а.с. 13), яким [PERSON] надано дозвіл на будівництво індивідуального житлового будинку на ділянці за рахунок земель колгоспу ім.Татарбунарського повстання площею 0,15 га на [ADDRESS] . З копії інвентаризаційної справи на будинок по [ADDRESS] (а.с.14-20) слідує, що на земельній ділянці площею 0,15 га [PERSON] збудо- вано житловий будинок згідно проекту, затвердженого технічним архітектурним бюро Татарбу- нарського району. Копією технічного паспорту, виготовленого Татарбунарським БТІ за станом на 23.01.2018 р. (а.с.21-25), підтверджується, що [PERSON] замовлено технічну документацію на житло- вий будинок по [ADDRESS] . Довідкою виконкому Татарбунарської міської ради № 420 від 22.02.2019 р. (а.с.28) підтвер- джується, що [PERSON] , 1981 р. народження, зареєстрований по [ADDRESS] та, згідно домової книги, дійсно був зареєстрований за адресою: [ADDRESS] з 02.09.1999 р. по 05.09.2017 р. Згідно довідки ТОВ «Татарбунарське РБТІ та РОН» № 106 від 03.04.2019 р. (а.с.29), станом на 31.12.2012 р. право власності на житловий будинок по [ADDRESS] не зареєстроване. Вартість спірного будинку з будівлями та спорудами складає 131 625 грн., що видно із звіту про незалежну оцінку ринкової власності житлового будинку ТОВ «ІМПЕРІАЛ 777» (а.с.33-61). Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України у п.23 (абз.3) своєї постанови № 7 від 30.05. 2008 р. «Про судову практику у справах про спадкування», у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. В силу ст.13 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше, як за зверненням особи, в межах заявлених вимог і на підставі представлених сторонами доказів. За змістом ст.5 ЦК України, акти цивільного законодавства регулюють відносини, які виник- ли з дня набрання ними чинності. Акт цивільного законодавства не має зворотної дії у часі, крім випадків, коли він пом`якшує або скасовує цивільну відповідальність особи. Якщо цивільні відно- сини виникли раніше і регулювалися актом цивільного законодавства, який втратив чинність, но- вий акт цивільного законодавства застосовується до прав та обов`язків, що виникли з моменту наб- рання ним чинності. Згідно п.4 Прикінцевих та Перехідних положень ЦК України, Цивільний кодекс України зас- тосовується до цивільних відносин, що виникли після набрання ним чинності. Щодо цивільних ві- дносин, які виникли до набрання чинності Цивільним кодексом України, положення цього Кодек- су застосовуються до тих прав і обов`язків, що виникли або продовжують існувати після набрання ним чинності. Таким чином, до відносин спадкування необхідно застосовувати законодавство, чинне на час відкриття спадщини. Оскільки спадщина по даній справі відкрилась [INFO] . - в день смерті спадкодавця [PERSON] , діяв ЦК УРСР (1963 року), зазначений нормативно-правовий акт потрібно застосувати для вирішення спірних правовідносин. Відповідно до ст.548 ЦК УРСР (1963 року), для придбання спадщини необхідно, щоб спад- коємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженнями. При- йнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Момент від- криття спадщини міститься в правилі ст.525 цього Кодексу, а саме моментом відкриття спадщини є день смерті спадкодавця. Згідно ч.ч.1,2 ст.549 ЦК УРСР (1963 р.), спадкоємець прийняв спадщину: якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. За змістом розділу VІІ вказаного Кодексу, прийняття спадщини це акт, який поширюється на всі об`єкти спадкування водночас і свідчить про бажання скористатися правом на спадщину. Відповідно до ч.1 ст.529 (в редакції 1963 року), при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. До числа спадкоємців першої черги належить також дитина померлого, яка народилася після його смерті. В силу ст.550 ЦК УРСР, якщо спадкоємець в установлений ст.549 цього Кодексу строк всту- пив в управління або володіння спадковим майном чи його частиною, суд з цих підстав вирішує питання не про продовження пропущеного строку, а про визнання права на спадкове майно за на- явності інших спадкоємців і спору між ними (п.4 постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 24.06.1983 р. (яка діяла на час виникнення спірних правовідносин). Відповідно до інформаційного листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду циві- льних і кримінальних справ від 16.05.2013 р. № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду ци- вільних справ про спадкування», право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. В судовому засіданні встановлено, що позивач являється рідним сином померлого [PERSON] , а отже спадкоємцем першої черги за законом. Після його смерті він фактично прийняв спадок, вступивши в управління та володіння спадковим майном, був зареєстрований та проживав у спірному будинку до 2017 року. Перешкодою в отриманні позивачем свідоцтва про право на спа- дщину на житловий будинок по [ADDRESS] , що залишився після смерті батька, є те, що спадкодавцем не були виготовлені правовстановлюючі документи на спадковий будинок. Отже, за позивачем має бути визнано право власності на зазначений спадковий житловий будинок, що залишився після смерті [PERSON] . На підставі викладеного,

Outcome: approved