Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-21 00:00:00

21 березня 2018 року керівник Миколаївської місцевої прокуратури №2 в інтересах держави в особі Департаменту праці та соціального захисту населення Миколаївської міської ради звернувся до суду з позовом до [PERSON], в якому просить стягнути з відповідача на користь Департаменту праці та соціального захисту населення Миколаївської міської ради шкоду в сумі 8564,38 грн., а також 1762 грн. судового збору на користь прокуратури. В обґрунтування позову вказував, що в звязку з невиконанням [PERSON] рішення Ленінського районного суду м. Миколаєва від 27 травня 2006 року про стягнення з нього на користь [PERSON] аліментів на утримання сина [PERSON], [INFO], 06 серпня 2008 року [PERSON] звернулась до управлінням соціальних виплат і компенсацій Інгульського (Ленінського) району Департаменту праці та соціального захисту населення Миколаївської міської ради (далі управління) із заявою про призначення та виплату їй тимчасової державної допомоги дітям, батьки яких ухиляються від сплати аліментів.На підставі прийнятого управлінням рішення, [PERSON] за період з 18 серпня 2008 року по 27 лютого 2018 року було нараховано та виплачено кошти в сумі 31970,68, з яких за період з 01 січня 2015 року по 15 листопада 2017 року 8564,38 грн. Відповідач з 25 листопада 2013 року є власником земельної ділянки площею 0,0961 га для ведення садівництва в СТ «Земляне»; з 06 березня 2015 року житлового будинку, що розташований в смт. Воскресенське Вітовського району Миколаївської області по вул. Риночній, 24; з четвертого кварталу 2016 року по теперішній час працює в ТОВ «Ралкотехника» та отримує стабільний дохід. Оскільки виплата тимчасової допомоги, здійснюється за рахунок коштів державного бюджету, з метою захисту інтересів держави у бюджетній сфері керівник Миколаївської місцевої прокуратури № 2 звернувся з відповідною позовною заявою до суду. Прокурор в судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі з підстав, викладених в позовній заяві та просила позов задовольнити, стягнувши з відповідача виплачені кошти за період з 01 січня 2015 року по 15 листопада 2017 року в сумі 8564,38 грн., в межах строку позовної давності та судовий збір. Представник управління в судове засідання не зявилась, надіслала суду заяву, в якій позовні вимоги підтримала в повному обсязі з підстав, викладених в позовній заяві та просила справу розглядати за її відсутності. Відповідач в судове засідання не зявився, надіслав суду заяву, в якій позовні вимоги визнав в повному обсязі, не заперечував щодо їх задоволення та просив справу розглядати за його відсутності. В судовому засіданні проголошено вступну та резолютивну частини рішення. Вислухавши пояснення прокурора, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності суд встановив наступне. Відповідно до свідоцтва про народження серії 1-ФП № 018920, [PERSON] є батьком [PERSON], [INFO] (а.с.10). Згідно частини 6 статті 7 СК України жінка та чоловік мають рівні права і обовязки у сімейних відносинах, шлюбі та сім'ї. Мати і батько, відповідно до приписів частини 1 статті 141 СК України мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою, відповідно обов'язок по утриманню дитини в рівних частках покладається на її батьків. Згідно виконавчого листа по справі №2-2271, виданого на підставі рішення Ленінського районного суду м. Миколаєва від 27 травня 2006 року, з [PERSON] на користь [PERSON] стягнуто аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO], у розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку, але не менше ніж 30 % від середнього прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з 03 квітня 2006 року по день досягнення повноліття (а.с.8). Відповідно до частин 8-10 статті 181 СК України, якщо місце проживання чи перебування батьків невідоме, або вони ухиляються від сплати аліментів, або не мають можливості утримувати дитину, дитині призначається тимчасова державна допомога, яка не може бути меншою ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Виплата тимчасової державної допомоги здійснюється за рахунок коштів Державного бюджету України. Порядок призначення та виплати тимчасової державної допомоги визначається Кабінетом Міністрів України. Суми наданої дитині тимчасової державної допомоги підлягають стягненню з платника аліментів до Державного бюджету України у судовому порядку. Механізм надання тимчасової державної допомоги дітям, батьки яких ухиляються від сплати аліментів, не мають можливості утримувати дитину або місце проживання (перебування) їх невідоме, визначений Порядком призначення та виплати тимчасової державної допомоги дітям, батьки яких ухиляються від сплати аліментів, не мають можливості утримувати дитину або місце проживання їх невідоме, затвердженим Постановою Кабінету Міністрів України від 22 лютого 2006 року №189 (далі Порядок). Згідно пункту 2 Порядку тимчасова допомога призначається у разі, коли: рішення суду про стягнення аліментів з одного з батьків не виконується у зв'язку з ухиленням від сплати аліментів або відсутністю у боржника коштів та іншого майна, на які за законом може бути звернено стягнення. Як вбачається з довідки Корабельного відділу державної виконавчої служби м. Миколаєва Головного територіального управління юстиції в Миколаївській області від 12 листопада 2017 року №7173608 [PERSON] не отримувала аліменти від боржника [PERSON] за період з 01 січня 2017 року по 30 червня 2017 року (а.с.11). Згідно інформації Департаменту праці та соціального захисту населення Миколаївської міської ради рішення про призначення тимчасової допомоги прийнято управлінням 18 серпня 2008 року. За весь період з 18 серпня 2008 року по 27 лютого 2018 року [PERSON] отримала тимчасову допомогу сімям з дітьми, батьки яких ухиляються від сплати аліментівв сумі 31970,68 грн., з яких 8564,38 грн. за період з 01 січня 2015 року по 15 листопада 2017 року (а.с.12-13). Відповідно до інформації Державної податкової інспекції в Інгульському районі м. Миколаєва Головного управління ДФС у Миколаївській області відповідач працює в товаристві з обмеженою відповідальністю «Ралкотехника» та отримав дохід за 2017 рік в сумі 47947,20 грн. (а.с.14-17) Відповідно до Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна щодо субєкта від 15 червня 2017 року №89673840 у власності [PERSON] з 25 липня 2013 року перебуває земельна ділянка площею 0,0961 га для ведення садівництва, що розташована в садово-виноградарському товаристві «Земляне», яке знаходиться на території Коларівської сільської ради Вітовського району Миколаївської області та з 06 березня 2015 року перебуває у власності житловий будинок, що розташований в смт. Воскресенське Вітовського району Миколаївської області по вул. Риночній, 24 (а.с.18-20). Зазначені обставини свідчать про достатній матеріальний стан відповідача та про його можливість самостійно сплачувати кошти на утримання дитини. Згідно пункту 12 Порядку якщо виникла можливість стягнення аліментів з одного з батьків, виявлено що один з батьків може утримувати дитину або місце проживання (перебування) одного з батьків встановлено, у звязку з чим можливе стягнення з нього коштів на утримання дитини, орган праці та соціального захисту населення звертається до суду із заявою про стягнення суми сплаченої тимчасової допомоги. Частиною 10 статті 181 СК України встановлено, що суми наданої дитині тимчасової державної допомоги підлягають стягненню з платника аліментів до державного бюджету України у судовому порядку. Суд приходить до висновку, що несплата відповідачем [PERSON] в період з 01 січня 2015 року по 15 листопада 2017 року аліментів на утримання дитини зумовила витрату коштів з Державного бюджету України в розмірі 8564,38 грн. Згідно частини 1 та частини 2 статті 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Будь-який належних та допустимих доказів завдання майнової шкоди державі не з вини відповідача матеріали справи не містять, не надав таких доказів й відповідач [PERSON], який в свою чергу визнав заявлені позовні вимоги в повному обсязі та не заперечував проти стягнення з нього зазначеної суми. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог, що є наслідком їх задоволення в повному обсязі. У відповідності до статті 141 ЦПК України з відповідача належить стягнути на користь прокуратури Миколаївської області судові витрати в сумі 1762,00 грн.

Outcome: approved