Jurisdiction: civil
Date: 2021-06-02 00:00:00

20.04.2021 року [PERSON] звернулася до суду з наданим позовом, мотивуючи тим, що 01.12.2010 року між [PERSON] та ПП «Кустос» було укладено договір оренди землі, який зареєстровано у Книзі записів державної реєстрації договорів оренди землі по Тарасівській сільській раді 25.12.2010 року за реєстровим номером 041048300341. За умовами договору [PERSON] передала в оренду строком на десять років належну їй на праві власності земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 6,0547 га кадастровий номер 4825487600:03:000:0058, яка розташована в межах території Тарасівської сільської ради Первомайського району Миколаївської області. [INFO] [PERSON] померла. Вона є єдиним спадкоємцем за законом і отримала свідоцтво про право на спадщину на зазначену земельну ділянку. У зв`язку із переходом права власності на земельну ділянку в порядку спадкування 18.09.2018 року між сторонами укладено додаткову угоду про внесення змін до договору оренди землі від 01.12.2010 року. Зміни до договору стосувались лише заміни орендодавця, а всі інші умови договору залишились без змін. 12.06.2020 року вона повідомила орендодавця. Відсутність наміру продовжувати дію договору оренди землі, яка закінчується 25.12.2020 року, або переукладення його на інших умовах у додатковій угоді не зазначено. Вона просила орендаря звільнити земельну ділянку до 25.12.2020 року. 22.01.2021 року вона повторно звернулась із аналогічною вимогою до орендаря, однак відповіді не отримала. Посилаючись на відсутність у орендодавця волевиявлення на продовження строку дії правочину, просить суд визнати, починаючи з 25.12.2020 року, припиненим договір оренди землі від 01.12.2010 року та стягнути з ПП «Кустос» понесені неї судові витрати. Ухвалою суду від 21.04.2021 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрите провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Сторонам роз`яснено порядок розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження; подання відзиву, відповіді на відзив, заперечень, клопотань і доказів. Відповідач завчасно отримав позовну заяву з доданими до неї документами, що підтверджується поштовим повідомленням, наявним в матеріалах справи. Однак наданим правом він не скористався: у визначений судом строк не надав суду відзиву та доказів щодо заперечення позовних вимог. На виконання вимог ухвали про витребування доказів від 21.04.2021 року Первомайська районна державна адміністрація Миколаївської області надала копії документів, на підставі яких було вчинено державну реєстрацію додаткової угоди про внесення змін до договору оренди землі від 01.12.2010 року, укладеного між [PERSON] та Привітним підприємством «Кустос» за реєстровим номером № 041048300343, укладеної 18.09.2018 року між [PERSON] та Привітним підприємством «Кустос». Ухвалою суду від 21.04.2021 року ПП «Кустос» зобов`язано надати договір оренди землі від 01.12.2010 року та додаткову угоду про внесення змін до договору оренди землі від 01.12.2010 року. Відповідач ухвалу суду не виконав, не надав витребувані документи. Сторонами до початку розгляду справи не подано будь-яких інших заяв, клопотань тощо. Вирішуючи надану справу у порядку спрощеного позовного провадження без участі сторін за наявними у справі доказами, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів в їх сукупності, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги підлягають задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності за законом від 03.07.2018 року після смерті [PERSON] належить земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 6,0547 га кадастровий номер 4825487600:03:000:0058, яка розташована в межах території Тарасівської сільської ради Первомайського району Миколаївської області. Відповідно до витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності спадкоємець [PERSON] зареєструвала право власності на зазначену вище земельну ділянку. Дана земельна ділянка перебуває в оренді Приватного підприємства «Кустос» на підставі договору оренди землі від 01.12.2010 року, укладеного за життя [PERSON] та ПП «Кустос» строком на десять років з урахуванням ротації культур. Сторонами було визначено, що договір набуває чинності з моменту державної реєстрації. Договір зареєстровано у Книзі записів державної реєстрації договорів оренди землі по Тарасівській сільській раді 25.12.2010 року за реєстровим номером 041048300341, що підтверджуєтеся копією зазначеного договору, тобто 25.12.2010 року цей договір набув чинності. Відповідно до акту приймання-передачі земельної ділянки в натурі (на місцевості) від 25.12.2010 року вказана земельна ділянка була передана ПП «Кустос». З цього часу відповідач набув право оренди та використовує земельну ділянку за цільовим призначенням. Після смерті [PERSON] у зв`язку із переходом до [PERSON] права власності на земельну ділянку в порядку спадкування, між [PERSON] та ПП «Кустос» 18.09.2018 року було укладено додаткову угоду про внесення змін до договору оренди землі від 01.12.2010 року. Зміни стосувались лише заміни орендодавця, а всі інші умови договору залишились без змін, що підтверджується додатковою угодою та не оспорюється відповідачем. У червні 2020 року [PERSON] направила листа до ПП «Кустос» про своє небажання продовжувати дію договору оренди землі або переукладати його на інших умовах, проте відповідач по закінченні строку дії договору оренди продовжує користуватися земельною ділянкою, ігноруючи неодноразові вимоги позивачки про звільнення землі, чим порушує її право власності. Відповідно до частин 1, 2 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом. Відповідно до ч.1 ст. 93 ЗК України та ст. 1 Закону України «Про оренду землі» право оренди земельної ділянки - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для провадження підприємницької та іншої діяльності. Відповідно до ч.4 ст. 124 ЗК України передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у власності громадян і юридичних осіб, здійснюється за договором оренди між власником земельної ділянки і орендарем. Підставою для укладення договору оренди може бути цивільно-правовий договір про відчуження права оренди. Відповідно до ст. 13 Закону України «Про оренду землі» договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства. Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (ч.1 ст. 626 ЦК України). Частиною 1 ст. 19, ч.1 ст. 31 Закону України «Про оренду землі» визначено, що строк дії договору оренди землі визначається за згодою сторін, але не може перевищувати 50 років. Дата закінчення дії договору оренди обчислюється від дати його укладення. Право оренди земельної ділянки виникає з моменту державної реєстрації такого права. Договір оренди землі припиняється в разі закінчення строку, на який його було укладено. Судом встановлено, що сторони договору відповідно до п.3.1 узгодили строк дії договору - десять років та визначили, що договір набирає чинності з моменту його державної реєстрації. З договору оренди землі вбачається, що 25.12.2010 року за реєстровим номером 041048300341 здійснено державну реєстрацію договору, про що в Книзі записів державної реєстрації договорів оренди землі по Тарасівській сільській раді зроблено запис. Тобто, момент укладення договору, а отже, і початок перебігу строку його дії сторони договору визначили та пов`язали з моментом державної реєстрації договору. Таким чином, враховуючи, що строк, на який укладено спірний договір оренди землі закінчився 25.12.2020 року, ПП «Кустос» після закінчення строку не повідомляв орендодавця про намір скористатись переважним правом на поновлення договору оренди землі та не повідомляв письмово в установлений термін про бажання пролонгації договору на новий строк, тому суд вважає, що право позивачки підлягає судовому захисту шляхом визнання договору оренди землі припиненим. Відповідно до ч.1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Частиною 2 ст. 12 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. За наведених обставин суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Крім того, оскільки позов задоволено повністю, на підставі ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача слід стягнути понесені ним і документально підтверджені судові витрати.

Outcome: approved