Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-19 00:00:00

20 грудня 2017 року позивач звернувся до суду з позовом про розірвання шлюбу з відповідачем. В обґрунтування позову позивач посилається на те, що з відповідачем перебувають у зареєстрованому шлюбі з 14 жовтня 2011 року, мають малолітнього сина [PERSON], [INFO]. Подружнє життя не склалося через побутові труднощі, неможливість спільного проживання і збереження сімї, а також з відсутністю згодиз приводу матеріального утримання дитини та її виховання, які призвели до припинення шлюбних стосунків. Сумісне проживання та ведення спільного господарства між ним припинено з вересня 2016 року. На підставі викладеного, позивач просить шлюб розірвати, а також присудити аліменти на утримання дитини у розмірі 1/4 частки доходу відповідача щомісячно, починаючи з дня предявлення позову до досягнення дитиною повноліття. Позивач у підготовче судове засідання не зявилася, надавши суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги про розірвання шлюбу та стягнення аліментів підтримує, просить задовольнити. Відповідач у підготовче судове засідання не з'явився, надавши суду заяву про розгляд справи за його відсутності, з позовом згоден, проти задоволення позовних вимог не заперечує.\~\~ Неявка сторін не перешкоджає здійсненню підготовчого провадження відповідно до ч.1 ст.198, ч.1 ст.223 ЦПК України. Згідно з ч.1,4 ст.206 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Згідно з ч.3,4 ст.200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі визнання позову проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу. З огляду на ті обставини, що визнання позову відповідачем не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд вважає доцільним ухвалити рішення в підготовчому судовому засіданні. Розглянувши позовну заяву, дослідивши матеріали справи, повно, всебічно та обєктивно зясувавши обставини справи та надавши оцінку доказам, суд вважає позов обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом\~установлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 14 жовтня 2011 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії 1-КЕ №087514 від 14 жовтня 2011 року (а.с.4). Сторони мають малолітнього сина [PERSON], який народився 05 квітня 2012 року, про що свідчить ксерокопія свідоцтва про народження дитини від 18 квітня 2012 року (а.с.5). Малолітня дитина проживає з матірю та знаходиться на її утриманні. Відповідно до\~ст.112 Сімейного кодексу України\~суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх\~\~дітей, що мають істотне значення. Задовольняючи позов про розірвання шлюбу, суд виходить з того, що добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Шлюб - це сімейний союз, при цьому слово «сімейний» засвідчує, що шлюб\~\~створює сім'ю, а\~\~слово «союз» підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює\~\~його добровільний\~\~характер. Шлюб\~\~ґрунтується на\~\~вільній\~\~згоді\~\~жінки\~\~та\~\~чоловіка.\~ Відповідно до ст.56 Сімейного кодексу України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини.\~Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв'язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Сторони припинили шлюбні відносини через побутові труднощі, неможливість спільного проживання і збереження сімї, а також у звязку з відсутністю згоди подружжя щодо матеріального утримання дитини та її виховання, припинили спільне проживання та ведення спільного господарства у вересні 2016 року, наміру зберегти сімю не мають, примирення не досягнуто. Беручи до уваги, що фактично шлюб між подружжям розпався, сімейні стосунки припинені, подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін, суд вважає, що позов заявлено обґрунтовано, його було підтверджено протягом судового розгляду, тому він підлягає задоволенню.\~ Щодо стягнення аліментів на утримання дитини суд зазначає наступне. Відповідно до\~ст.180 Сімейного кодексу України\~батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідач матеріальну допомогу на утримання дитини не надає. Беручи до уваги, що відповідач матеріальну допомогу на утримання дитини не надає, а тому суд вважає стягнути з відповідача аліменти. Згідно з ч.1 ст.184 Сімейного кодексу України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Відповідно до ст.182 Сімейного кодексу України при визначенні розмірі аліментів судом враховуються обставини: відповідач має працездатний вік, інших аліментних зобовязань не має, відсутні відомості щодо наявності у нього захворювань. Враховуючи потреби дитини, її стан здоров'я та вік, матеріальне становище відповідача, який є працездатною особою, інших дітей на утриманні не має, те, що батьки проживають окремо, дитина проживає з позивачем, суд приходить до висновку про необхідність присудження аліментів з відповідача на користь позивача на утримання неповнолітньої дитини у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходів) щомісячно, але не менше, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, оскільки обов'язок утримувати дітей є рівною мірою обов'язком як матері, так і батька. Крім того, спір про майно між сторонами на час розгляду справи відсутній. \~\~\~\~ Відповідно до ст.141 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню судовий збір на користь держави у розмірі 704,80 грн., а також судові витрати, повязані з розглядом справи, у розмірі 640,00 грн. - на користь позивача. Згідно зі ст.430 ЦПК України рішення в частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць допустити до негайного виконання. На підставі наведеного,

Outcome: approved