Jurisdiction: civil
Date: 2021-07-21 00:00:00

1.Стислий виклад вимог і заперечень (аргументів) учасників справи \~ \~ \~ \~Позивач просить суд зобов`язати [PERSON] не чинити перешкод [PERSON] [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] у вселенні, проживанні та користуванні квартирою [ADDRESS] ; вселити [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] у квартиру [ADDRESS] ; встановити порядок користування квартирою [ADDRESS] , виділивши у особисте користуванні [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] , відповідно до технічного паспорту від 17.03.2021 року, житлову кімнату №5, житловою площею 10,2 кв.м та житлову кімнату №7, житловою площею 17,4 кв.м. з балконом площею 0,9 кв.м; залишивши у особистому користуванні [PERSON] житлову кімнату №2, площею 11,8 кв.м., з лоджією 1,4 кв.м., у загальному користуванні залишити коридор №1, площею 1,7 кв.м., кухню №8 площею 9,4 кв.м, комора №6 площею 0,3 кв.м., туалет №3 площею 1,2 кв.м, ванна №4 площею 2,6 кв.м, вбудовану шафу №6 площею 0,6 кв.м.; розділити особовий рахунок квартирири на две окремих особих рахунка у відповідності з порядком користування. Розділивши при цьому оплату за площу особистого користування між особими рахунками відповідно до частки кожного наймача, закріпивши один особовий рахунок на площу 48,9 кв.м за [PERSON] а другий особовий рахунок на площу 18,3 кв.м за [PERSON] ; виселити з квартири [ADDRESS] невідомих осіб, які не зареєстровані у вказаної квартирі та знаходяться у приміщенні незаконно; зобов`язати невідомих осіб , що знаходяться у квартирі , не чинити [PERSON] [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] перешкод у користуванні квартирою [ADDRESS] . Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач , який має право користування спірною квартирою, та члени його сім`ї не можуть користуватись своїм правом на проживання у квартирі , так як відповідачка - мати позивача, без його згоди здала квартиру у оренду , змінила замки та перешкоджає у проживання позивача та членам його сім`є у проживанні у зазначеної квартирі. За для ефективного захисту своїх прав позивач вважає за необхідним встановити порядок користування спірною квартирою між ним, членами його сім`ї та відповідачкою, розділити особовий рахунок квартири для визначення відповідальності за отримані житлово-комунальні послуги кожного з наймачів, поновити його порушене право шляхом вселення його самого та членів його сім`ї та виселення осіб, які незаконно знаходяться у квартирі та зобов`язати відповідачку та третіх осіб не перешкоджати у користуванні позивачу та членам його сім`ї квартирою. Представник відповідача у судовому засіданні заперечуючи проти позовних вимог наполягала на тому що позивач за власним бажанням майже три роки тому покинув квартиру і весь цей час не проживав та не користувався нею не сплачуючи комунальні послуги а тому підстав для вселення не має. Крім того представник відповідача вважає вимоги щодо розподілу особистих рахунків а також виселення осіб, яки проживають у квартирі на законних підставах передчасними. . 2. Процесуальні дії у справі \~ \~ \~ \~ Позовна заява [PERSON] про вселення, встановлення порядку користування квартирою, зобов`язання не чинити перешкоди, виселення невідомих осіб та розподілу особистих рахунків надійшла до Київського районного суду м. Одеси 20.08.2020 року ( а/с 1 ). \~ \~ \~ \~Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями \~ \~ \~ \~від 20.08.2020 року головуючим визначено Луняченко В.О. ( а/с 13). Ухвалою судді від 31.08.2020 року позов залишено без руху та надано строк для оплати судового збору (а/с 16) який було оплачено 17.09.2020 року у розмірі 5044,80 грн. (а/с 21 ). \~ \~ \~ \~Ухвалою суду від .28.09.2020 року відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження ( а/с 22 ). 16.11.2020 року підготовче провадження було закрито із призначенням справи до розгляду по суті ( а/с 58). \~ \~ \~ \~18.11.2020 року від представника відповідача [PERSON] адвоката Адабаш С.А. до суду надійшло клопотання про продовження процесуального строку на подання відзиву (а/с 64). \~ \~ \~ \~Від представника третій особи органу опіки та піклування Київської районної адміністрації одеської міської ради 11.02.2021 року надійшло клопотання про розгляд справи за відсутністю представника органу із проханням врахувати під час розгляду справи інтереси неповнолітніх дітей ( а/с 72). \~ \~ \~ \~11.02.2021 року та 30.06.2021 року від представника відповідача надходили клопотання про відкладення підготовчого провадження. 29.04.2021 року від позивача надійшла уточнена позовна заява (а/с 85), та ухвалою суду було поновлено строк на прийняття даної зави (а/с 99 ). 3. Фактичні обставини, встановлені судом та оцінка доказів Як встановлено у судовому засіданні у квартирі [ADDRESS] , яка є комунальною власністю, з 13.02.2003 року зареєстроване проживання [PERSON] , як відповідального наймача, з 27.02.2018 року його неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , та з 03.06.1985 року [PERSON] . Зазначені обставини підтверджуються довідкою виданою 26.10.2019 року головою ОСББ « Невський 43» (а/с 9) та довідкою , виданою 16.11.2020 року головою ОСББ « Невський 43» (а/с 46). З наданих стороною позивача копії контрольного талону к ордеру №209 серії ПР від 18.03.1977 року , виданого на ім`я [PERSON] , на підставі рішення Приморської районної ради від 18.03.1977 року №147 та відомостями про смерть [PERSON] [INFO] , також відомостями про смерть [INFO] [PERSON] та [INFO] [PERSON] (а/с 53) позивач став відповідальним наймачем після зміни договору найма у зв`язку зі смертю колишнього наймача. [PERSON] перебуває у шлюбі із [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про шлюб від 20.12.2013 року серії [NUMBER] (а/с 7), та разом з ними проживає син дружини [PERSON] , 2005 року народження. Згідно довідки про результати розгляду матеріалів по зверненню 10.06.2020 року [PERSON] щодо неправомірних дій квартирантів , Київським відділом поліції м. Одеси Головного Управління Національної Поліції в Одеській області, зазначено мешкання у квартирі [ADDRESS] квартирантів яки знаходяться у квартирі у зв`язку із домовленістю із [PERSON] та про наявність у даному випадку цивільно-правових відносин, яки потрібно розглянути у цивільному процесі (а/с 31). З наданого позивачем технічного паспорту на квартиру [ADDRESS] , виготовленого 17.03.2021 року з урахуванням інформації про технічний стан на 04.02.2016 року, ТОВ « Консалт Плюс Інжинірінг» трьох кімнатна квартира, загальною площею 67,2 кв.м, житловою 39,4 кв.м,, яка розташована на 9 поверсі багатоквартирного будинку складається з : 1) коридору площею 11,7 кв.м, 2) житловою кімнати площею 11,8 кв.м, 3) туалета площею 1,2 кв.м.,4) ванної кімнати площею 2,6 кв.м, 5) житлової кімнати 10,2 кв.м, 6) вбудованої шафи площею 0,6 кв.м, 7) житлової кімнати 17,4 кв.м,8) кухні площею 9,4 кв.м, 10) лоджії площею 1,4 кв.м., яка примикає до кімнати площею 11,8 кв.м, 11) балкону площею 0.9 кв.м, який примикає до кімнати площею 17,4 кв.м. 4. Норми права , якими врегульовані спірні правовідносини Цивільний процесуальний кодекс України ( далі ЦПК) визначає юрисдикцію та повноваження загальних судів щодо цивільних спорів та інших визначених цим Кодексом справ, встановлює порядок здійснення цивільного судочинства. Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави ( ч.1 ст. 2 ЦПК ). Суд при розгляді справи керується принципом верховенства права, розглядаючи справи відповідно до\~Конституції України, законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, та застосовуючи при розгляді справ, зокрема,\~Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод\~1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права ( ч.1,2 та 4 ст. 10 ЦПК ). У відповідності до вимог п.4 ст. 264 ЦПК при виборі і застосуванні норм права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладених у постановах Верховного Суду. Правовідносини пов`язані із користуванням жилими приміщеннями в будинках державного і громадського житлового фонду врегульовано Житловим Кодексом Української РСР, 30.06.1983 року, №5464-Х ( далі ЖК ). Згідно ч.4 ст. 9 ЖК ніхто не може бути виселений із займаного жилого приміщення або обмежений у праві користування жилим приміщенням інакше як з підстав і в порядку, передбачених законом. Статтею 61 ЖК визначено, що користування жилим приміщенням у будинках державного і громадського житлового фонду здійснюється відповідно до договору найму жилого приміщення. Договір найму жилого приміщення в будинках державного і громадського житлового фонду укладається в письмовій формі на підставі ордера на жиле приміщення між наймодавцем - житлово-експлуатаційною організацією (а в разі її відсутності - відповідним підприємством, установою, організацією) і наймачем - громадянином, на ім`я якого видано ордер. Члени сім`ї наймача, які проживають разом з ним, користуються нарівні з наймачем усіма правами і несуть усі обов`язки, що випливають з договору найму жилого приміщення. Повнолітні члени сім`ї несуть солідарну з наймачем майнову відповідальність за зобов`язаннями, що випливають із зазначеного договору. До членів сім`ї наймача належать дружина наймача, їх діти і батьки. Членами сім`ї наймача може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з наймачем і ведуть з ним спільне господарство ( ст.. 64 ЖК). Наймач вправі в установленому порядку за письмовою згодою всіх членів сім`ї, які проживають разом з ним, вселити в займане ним жиле приміщення свою дружину, дітей, батьків, а також інших осіб. На вселення до батьків їх неповнолітніх дітей зазначеної згоди не потрібно. Особи, що вселилися в жиле приміщення як члени сім`ї наймача, набувають рівного з іншими членами сім`ї права користування жилим приміщенням, якщо при вселенні між цими особами, наймачем та членами його сім`ї, які проживають з ним, не було іншої угоди про порядок користування жилим приміщенням (ст. 65 ЖК). Згідно вимог ст. 71 ЖК при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім`ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Якщо наймач або члени його сім`ї були відсутні з поважних причин понад шість місяців, цей строк за заявою відсутнього може бути продовжено наймодавцем, а в разі спору - судом. Визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку ( ст. 72 ЖК). Відповідно до ст. 78 ЖК тимчасово відсутній наймач зберігає права і несе обов`язки за договором найму жилого приміщення. Якщо в жилому приміщенні не залишились проживати члени сім`ї наймача, він зобов`язаний забезпечити належне утримання приміщення. Наймач вправі здати жиле приміщення в піднайом або поселити в нього тимчасових жильців на умовах і в порядку, передбачених\~статтями 91-99\~цього Кодексу. Члени сім`ї, що проживають у жилому приміщенні, наймач якого тимчасово відсутній (статті 71,\~73), вправі користуватися всім займаним приміщенням. При цьому вони здійснюють права і обов`язки за договором найму цього приміщення. Згідно вимог ст. 91 ЖК наймач жилого приміщення вправі за згодою членів сім`ї, які проживають разом з ним, і за згодою наймодавця здавати в піднайом жиле приміщення у випадках і в порядку, встановлюваних цим Кодексом. Наймач може здати в піднайом частину жилого приміщення, а в разі тимчасового виїзду - все приміщення. Жиле приміщення здається в піднайом без зазначення строку або на визначений строк, у тому числі на період збереження цього приміщення за тимчасово відсутнім наймачем. Для здачі в піднайом жилого приміщення у квартирі, в якій проживає два або більше наймачі, потрібна також згода цих наймачів та членів їх сімей, за винятком випадків здачі жилого приміщення в піднайом у зв`язку з тимчасовим виїздом всієї сім`ї. Договір піднайму укладається в письмовій формі з наступною реєстрацією у житлово-експлуатаційній організації. Договір найму жилого приміщення може бути змінено тільки за згодою наймача, членів його сім`ї і наймодавця, за винятком випадків, передбачених\~Основами житлового законодавства Союзу РСР і союзних республік, іншими законодавчими актами Союзу РСР і цим Кодексом ( ст. 103 ЖК). Відповідно до вимог ст. 104 ЖК член сім`ї наймача вправі вимагати, за згодою інших членів сім`ї, які проживають разом з ним, укладення з ним окремого договору найму, якщо жилу площу, що припадає на нього, може бути виділено у вигляді приміщення, яке відповідає вимогам\~статті 63\~цього Кодексу. У разі відмовлення членів сім`ї дати згоду на укладення окремого договору найму, а також у разі відмови наймодавця в укладенні такого договору спір може бути вирішено в судовому порядку. Повнолітній член сім`ї наймача вправі за згодою наймача та інших членів сім`ї, які проживають разом з ним, вимагати визнання його наймачем за раніше укладеним договором найму жилого приміщення замість попереднього наймача. Таке ж право у разі смерті наймача або втрати ним права на жиле приміщення належить будь-якому членові сім`ї наймача ( ч.1 ст. 106 ЖК). За змістом ст. 109 ЖК виселення із займаного жилого приміщення допускається з підстав, установлених законом. Виселення проводиться добровільно або в судовому порядку. Статтею 116 ЖК визначено наступне: якщо наймач, члени його сім`ї або інші особи, які проживають разом з ним, систематично руйнують чи псують жиле приміщення, або використовують його не за призначенням, або систематичним порушенням правил соціалістичного співжиття роблять неможливим для інших проживання з ними в одній квартирі чи в одному будинку, а заходи запобігання і громадського впливу виявились безрезультатними, виселення винних на вимогу наймодавця або інших заінтересованих осіб провадиться без надання іншого жилого приміщення. Осіб, які підлягають виселенню без надання іншого жилого приміщення за неможливістю спільного проживання, може бути зобов`язано судом замість виселення провести обмін займаного приміщення на інше жиле приміщення, вказане заінтересованою в обміні стороною. Осіб, які самоправно зайняли жиле приміщення, виселяють без надання їм іншого жилого приміщення. 5. Обґрунтування мотивів рішення суду с оцінкою аргументів сторін Як встановлено у судовому засіданні [PERSON] , є відповідальним наймачем квартири [ADDRESS] , в якою разом з ним зареєстровані як мешканці його мати [PERSON] та син [PERSON] . Позивач разом із сином , дружиною та сином дружини, яки проживають однією сім`єю тимчасово залишили квартиру однак не мають можливості потрапити до місця проживання у зв`язку із тим, що скориставшись відсутністю позивача і членів його сім`ї мати позивача надала згоду невідомим особам проживати у зазначеної квартирі. Протягом тривалого часу, а саме з 18.11.2020 року відповідачки відомо про існування даного спору, про що свідчить звернення її представника із заявою про продовження процесуального строку для подачі відзиву. Однак будь яких доказів які спростовують позовні вимоги про те, що позивач як особа яка має право користування спірною квартирою обмежений у реалізації свого права, до суду не надано , як не надано відзиву або будь яких інших заяв по суті справи. Від представника відповідача двічі заявлялись клопотання про відкладення розгляду підготовчого провадження а інший представник , який з`явився вже у судове засідання також наполягав на наданні додаткового часу для ознайомлення та підготовки правової позиції. Верховний Суд неодноразово звертався загалом до категорії стандарту доказування та відзначав, що при оцінці достатності доказів діють спеціальні правила - стандарти доказування, якими має керуватися суд при вирішенні справи. Суд наголошував, що стандарти доказування є важливим елементом змагальності процесу. Якщо сторона не подала достатньо доказів для підтвердження певної обставини, то суд робить висновок про її недоведеність [постанови Верховного Суду\~від 27.02.2019 у справі № 922/1163/18;\~від 29.08.2018 у справі № 909/105/15;\~від 29.08.2018 у справі № 910/23428/17;\~від 31.01.2018 у справі № 910/8763/17). Таким чином суд приходить до висновку про недоведеність з боку відповідача того, що позивач втратив право на користування спірною квартирою, а тому вважає доведеним вимоги про те, що обмеження його у праві на користування даною квартирою є незаконними та таким що порушують його права як наймача квартири на вільне проживання у зазначеної квартирі. Одночасно із цім судом враховується, що згідно вищенаведеного положення ст. 64 ЖК наймач вправі вселити в займане ним жиле приміщення свою дружину, дітей, батьків, а також інших осіб лише за письмовою згодою всіх членів сім`ї, які проживають разом з ним, а тому судом вважається такими що підлягають задоволенню лише вимоги про вселення у квартиру самого позивача та його неповнолітнього сина, та такими ще не засновані на законі , а тому такими що не підлягає задоволенню, вимоги про вселення разом із ним його дружини та її сина від іншого шлюбу. Встановивши наявність у позивача та його неповнолітнього сина права на користування даною квартиро суд вважає доведеними і позовні вимоги про можливість визначення порядку користування даною квартирою, так як саме такий спосіб визначення приміщень до яких позивач та його неповнолітній син будуть вселені та яким мають право безперешкодного користування, на думку суду є ефективним способом захисту оспорюваного права. Встановлення судом факту наявності у позивача та його неповнолітнього сина права користування квартирою із визначенням порядку користування квартирою , на думку суду,є достатньою підставою для захисту оспорюваного права шляхом зобов`язання іншого користувача приміщення не перешкоджати у користуванні квартирою згідно визначеного порядку користування. Що стосується виселення невідомих осіб та їх зобов`язання не чинити перешкоди суд вважає дані вимоги необґрунтованими вважаючи що вони заявлені до невизначених осіб без урахування правової підстави їх знаходження у квартирі та неможливості застосування у даному випадку втручання у можливо право на проживання третіх осіб, яки не залучені до розгляду даної справи та не мають можливості скористатись правом на справедливий суду у розумінні доведеності суду легітимності їх знаходження у даному приміщенні. Виселення особи з житла без надання іншого житлового приміщення можливе за умов, що таке втручання у право особи на повагу до житла передбачене законом, переслідує легітимну мету, визначену у пункті 2 статті 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, та є необхідним у демократичному суспільстві. Відповідність останньому критерію визначається з урахуванням того, чи існує нагальна суспільна необхідність для застосування такого обмеження права на повагу до житла та чи буде втручання у це право пропорційним переслідуваній легітимній меті, що у даному випадку судом встановити не можливо. Також судом вважаються такими, ще не підлягають задоволенню і вимоги щодо розподілу особистих рахунків. Рішенням суду визначений порядок користування квартирою, згідно якому позивачу , який є відповідальним наймачем квартири, у користування виділено значно більша площа квартири із недоведеністю наявності у квартирі інших споживачів послуг, так як сам позивач стверджує, що мати у квартирі не мешкає. 6.Розподіл судових витрат \~Судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, у відповідності до вимог ч.3 ст. 133 ЦПК , належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду. У статті 137 ЦПК визначені витрати на професійну правничу допомогу: 1. Витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. 2. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Частиною третьою зазначеної статті встановлено, що для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Частиною восьмою статті 141 ЦПК зазначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду. Судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволення позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача ( ч.1,2 ст. 141 ЦПК ). Таким чином питання розподілу судових витрат будуть розглянуті окремо шляхом винесення додаткового рішення у випадку звернення сторін із відповідними заявами. На підставі викладеного та

Outcome: partial