Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-29 00:00:00

21.03.2017 року до Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області надійшла позовна заява ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг» до [PERSON] про стягнення грошових коштів. Позивач у позовній заяві, як на підстави для задоволення заявлених позовних вимог покликається на наступні обставини: 12.05.2008 року між відкритим акціонерним товариством «АрселорМіттал Кривий Ріг» (правонаступник якого є публічне акціонерне товариство «АрселорМіттал Кривий Ріг») та [PERSON] було укладено договір №2530 про компенсацію плати за землю. Відповідно до п. 1.1 договору платник відшкодовує товариству плату, що сплачується товариством, на землю, займану платником і розташовану на території товариства у тому числі: - земельна ділянка площею 10 000,00 кв.м, що розташована за адресою: м. Кривий Ріг, вул. Радгоспна, 4а, на якій знаходяться будівлі та споруди колишньої автоколони №19. На виконання вимог укладеного договору позивачем направлялось на адресу відповідача наступні рахунки на компенсацію плати за землю: - рахунок на передоплату №4000049266 від 14.01.2014 року на загальну суму 126 813,60 грн., в тому числі ПДВ, на «Компенсація податку на землю будівлі та споруди колишньої вул. Радгоспна, 4а. Площею 10 000,00 кв.м. За період з 01.01.2013 по 31.12.2013»; - рахунок на передоплату №4000051284 від 08.08.2014 року на загальну суму 127 915,20 грн., в тому числі ПДВ, на «Компенсація податку на землю будівлі та споруди колишньої вул. Радгоспна, 4а. Площею 10 000,00 кв.м. За період з 01.01.2014 по 31.12.2014»; - рахунок на передоплату №4000056640 від 10.07.2015 року на загальну суму 127 915,20 грн., в тому числі ПДВ, на «Компенсація податку на землю будівлі та споруди колишньої АК №19 вул. Радгоспна, 4а. Площею 10 000,00 кв.м. За період з 01.01.2015 по 31.12.2015». Проте, у порушення взятих на себе зобов'язань за вказаним вище договором відповідач не здійснив оплату виставлених позивачем рахунків. При цьому, позивачем направлялась на адресу відповідача претензія за вих.. №со-50-16 від 25.07.2016 року із вимогою про оплату грошової суми в розмірі 382 644,00 грн., у якості плати за землю, займану відповідачем і розташовану на території підприємства позивача. Однак, зазначена претензія була залишена відповідачем без відповіді. На підставі викладеного просили стягнути з відповідача на користь ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг» грошові кошти в сумі 382 644,00 грн., а також судовий збір у розмірі 1600,00 грн. Представник позивача у судове засідання не з'явилась, проте подала до суду письмову заяву у якій просила суд розглядати справу без її участі, позовні вимоги підтримують у повному обсязі. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явився повторно і про причини своєї неявки суд не повідомив, хоча належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи. Заяв про розгляд справи без участі відповідача чи відкладення розгляду справи до суду від останнього не надходило. Згідно ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу технічними засобами не здійснюється. Зважаючи на повторну неявку відповідача та подане представником позивача клопотання щодо слухання справи за наявними у ній матеріалами, суд вважає, що існує достатньо підстав визначених ч. 4 ст. 169, ч. 1 ст. 224 ЦПК України, для проведення судового розгляду справи, без участі відповідача, за наявними у ній доказами та ухвалення за його результатом заочного рішення, відповідно до ст. 226 ЦПК України. Проаналізувавши матеріали цивільної справи, повно та всебічно дослідивши всі докази у справі у їх сукупності, судом встановлено наступні обставини, що мають значення для правильного вирішення справи: 12 травня 2008 року між відкритим акціонерним товариством «АрселорМіттал Кривий Ріг» (іменоване далі - товариство) і [PERSON] (іменований далі - платник) укладено договір №2530 про компенсацію плати за землю, відповідно до якого платник відшкодовує (компенсує) товариству плату, що сплачується товариством, за землю, займану платником і розташовану на території товариства, у тому числі: земельна ділянка площею 10 000,00 кв.м, що розташована за адресою: м. Кривий Ріг, вул. Радгоспна, 4а, на якій знаходяться будівлі та споруди колишньої автоколони №19. Погоджений сторонами план земельної ділянки із зазначенням меж земельної ділянки, якою користується платник, є невід'ємною частиною цього договору і додається до нього (п.1.1 вказано договору). Відповідно до п. 2.1 договору №2530 про компенсацію плати за землю, платник зобов'язується здійснювати компенсацію сплаченої товариством плати за землю шляхом оплати виставлених товариством рахунків. При цьому, як визначено п.3.3 вказаного договору, оплата рахунків здійснюється платником в 15-ти денний строк з моменту їх отримання. Вказаний договір набирає сили з моменту підписання і діє до 31 грудня 2008 року (п.5.1 договору №2530). За відсутності заяви хоча б однієї із сторін про припинення чи зміну договору протягом одного місяця по закінченні терміну, він вважається подовженим на термін до 31 грудня наступного року щорічно на тих же умовах, які були передбачені договором (п.5.2 договору №2530). Разом із тим, як вбачається з матеріалів справи план земельної ділянки площею 10 000,00 кв.м було погоджено із [PERSON] Згідно зі статтею 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. За приписами статті 525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Статтею 629 ЦК України встановлено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами. Відповідно до статті 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Судом встановлено, що позивачем було передано спірне майно відповідачу, який умов договору №2530 про компенсацію плати на землю від 12.05.2008 року не виконав, тобто не здійснив оплату виставлених позивачем рахунків. Пунктом 5.5 договору №2530 про компенсацію плати на землю від 12.05.2008 року визначено, що усі спори та розбіжності, які виникають при виконанні цього договору, будуть по можливості вирішуватися шляхом переговорів і консультацій між сторонами. При цьому сторонами надається право застосовувати претензійний порядок врегулювання спорів. Як стверджується матеріалами справи, публічним акціонерним товариством «АрселорМіттал Кривий Ріг» на адресу [PERSON] неодноразового направлялися рахунки на передоплату №4000049266 від 14.01.2014 року на суму 126 813,60 грн.; №4000051284 від 08.08.2014 року на суму 127 915,20 грн.; №4000056640 від 10.07.2015 року на суму 127 915,20 грн., проте вказані рахунки повернулися на адресу позивача за закінченням терміну зберігання. Отже, на підставі викладеного суд приходить до висновку про необхідність стягнення з відповідача заборгованості за договором №2530 про компенсацію плати на землю від 12 травня 2008 року у розмірі 382 644,00 грн. Крім того судом встановлено, що відповідно до рішення загальних зборів акціонерів від 21.04.2011 року найменування відкритого акціонерного товариства «АрселорМіттал Кривий Ріг» змінено на публічне акціонерне товариство «АрселорМіттал Кривий Ріг». ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг» є повним юридичним правонаступником ВАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг», що стверджується статутом ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг» (нова редакція). За вказаних вище обставин, беручи до уваги те, що відповідач не виконав умов договору в повному обсязі, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги заявлені позивачем підлягають задоволенню. Згідно ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Відповідно до частини 1 статті 79 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи. За приписами ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» ставка судового збору за подання до суду позовної заяви майнового характеру, яка подана юридичною особою складає 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Отже з урахуванням задоволення позову в повному обсязі з відповідача на користь позивача підлягає відшкодуванню судовий збір в розмірі 5 739,66 грн. На підставі наведеного та

Outcome: approved