overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-27 00:00:00

20.07.2015 р. до суду заявлено позов, у якому позивачка просить розірвати їх з відповідачем шлюб через відсутність любові, поваги, взаєморозуміння, спільних життєвих інтересів, протягом останнього року з відповідачем подружніх стосунків не підтримує, миритися не бажає; неповнолітня дитина проживатиме з позивачкою; спірного майна не мають. Позивачка в судове засідання не з'явилася, письмово просила справу розглянути без неї, позов задовільнити, після розірвання шлюбу вибрала прізвище «Гнатюк» (а.с.11). Відповідач в судове засідання не зявився, письмово просив справу розглянути без нього, позовні вимоги визнав повністю (а.с.10). З урахуванням позицій сторін та наявних в справі доказів, суд визнає за необхідне позов задовільнити з таких міркувань. Доведено, що любов, повага, взаєморозуміння, спільні життєві інтереси між сторонами відсутні, не проживають спільно вони протягом останнього року, миритися не бажають, що унеможливлює спільне життя подружжя та збереження шлюбу. Вказані правовідносини регламентуються ч. 2 ст. 112, ч. 1 ст. 113 Сімейного кодексу України, відповідно до яких суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам дітей, що мають істотне значення; особа яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Оскільки між сторонами відсутні любов, повага, взаєморозуміння, спільні життєві інтереси, не проживають спільно вони протягом останнього року, миритися не бажають, суд визнає, що сімя сторін розпалася остаточно, а тому їх шлюб необхідно розірвати, як такий, що суперечить інтересам сторін.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-04 00:00:00

20.07.2015 року [PERSON] звернувся в суд з вказаною позовною заявою в якій зазначив, що 09 січня 2004 року померла [PERSON] Федьова, яка по день смерті проживала і була зареєстрована в [INFO]. Після смерті [PERSON] залишилось спадкове майно, спадкоємцем по заповіту якої є він [PERSON] При зверненні в нотаріальну контору з заявою про отримання свідоцтва про право на спадщину, йому було відмовлено через пропуск термінів для прийняття спадщини, встановлених ст. 1270 ЦК України. Причиною пропуску терміну звернення в державну нотаріальну контору з заявою про прийняття спадщини стало те, що маючи на руках заповіт він вважав, що спадщину може оформити в будь-який час. Просить визнати строк для прийняття спадщини пропущеним з поважних причин та визначити додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини три місяці. В судове засідання сторони не зявилися, але від них поступили заяви про розгляд справи у їх відсутності. Згідно поданих заяв позивач [PERSON] позов підтримує, представник відповідача [PERSON] сільської ради Шаргородського району Вінницької області [PERSON] позов визнає. За таких обставин, суд, відповідно до ухвали судді від 05.08.2015 року проводить розгляд справи у відсутності сторін без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Судом встановлено, що 09 січня 2004 року померла [PERSON] Федьова, яка по день смерті проживала і була зареєстрована в [INFO] (а.с.9), спадкоємцем по заповіту якої є [PERSON] (а.с.6,10), який вступив у фактичне управління спадщиною, але всупереч вимогам законодавства не подав у нотаріальну контору заяву про прийняття спадщини, оскільки маючи на руках заповіт вважав, що спадщину може оформити в будь-який час. Даному факту відповідають спадкові правовідносини, які регулюються ст. ст. 1220, 1270, 1272 ЦК України, відповідно до яких спадщина відкривається внаслідок смерті особи. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважних причин, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини (ст. 1272 ЦК України). Оскільки судом встановлено, що строк для прийняття спадщини [PERSON] пропустив з поважних причин, тому є підстави для визначення додаткового строку для подання ним заяви про прийняття спадщини.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-26 00:00:00

20.07.2015 року [PERSON] звернувся до Болградського районного суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 17 квітня 2010 року Червоноармійською сільською радою Болградського району Одеської області, актовий запис № 07, мотивуючи тим, що шлюбно-сімейні стосунки не склалися з причин відсутності взаєморозуміння та поваги, відмінності поглядів на сімейні відносини і сімейні обов'язки з ведення спільного господарства та виховання дітей,вони єдиною родиною не проживають з 2012 року, подальше перебування у шлюбі суперечить його інтересам. Позивач до суду не прибув, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав в повному обсязі та наполягає на їх задоволенні. Відповідачка [PERSON] до суду надала заяву про визнання позову та проведення судового засідання за її відсутності. Розглянувши матеріали справи, суд ухвалює рішення про задоволення позову за наявності до того законних підстав відповідно до ч.3 ст. 130, ч.4 ст. 174 ЦПК України. Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про одруження [NUMBER] від 17.04.2010 року сторони знаходяться в зареєстрованому шлюбі з 17.04.2010 року, зареєстрованого Червоноармійською сільською радою Болградського району Одеської області, актовий запис № 07. В період шлюбу у сторін народилась дитина: донька [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження [NUMBER] видане Червоноармійською сільською радою Болградського району Одеської області. Сторони однією сім'єю не проживають, сумісного господарства не ведуть, спору про місце проживання дітей та поділ спільного майна не мають. Відповідно до ч.2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше сумісне проживання подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їх дітей, які мають істотне значення. В судовому засіданні встановлено, що сторони однією сім'єю не проживають, сумісного господарства не ведуть, поновити шлюбно-сімейні стосунки наміру не мають, подальше сумісне проживання сторін і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, тому суд вважає за необхідне шлюб розірвати. Згідно вимогам ст. 88 ЦПК України всі витрати, пов'язані з розірванням шлюбу покласти на відповідача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-22 00:00:00

20.07.2015 року [PERSON] звернувся до суду із позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, просить розірвати шлюб, який зареєстрований 14 серпня 2009 року в відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Луцького міського управління юстиції, за актовим записом № 1041. Позивач [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні щодо задоволення позову не заперечила. Заслухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, дослідивши та оцінивши подані докази прийшов до висновку, що позов підставний та підлягає до задоволення з врахуванням наступного. Судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі із 14.08.2009 року, що підтверджується повторним свідоцтвом про шлюб серії І-ЕГ № 100970 від 15.07.2015 року (а.с.4). Від подружнього життя у сторін народилися: сини [PERSON], [INFO] та [PERSON], 18.04.2012 (а.с.5-6). Відповідно до статті 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ч.3, 4 ст. 56 СК України, кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність. В судовому засіданні встановлено, що сторони не підтримують подружніх стосунків, не ведуть спільного господарства, спільні діти проживають з відповідачем. За таких обставин, суд дійшов висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам неповнолітніх дітей, а тому шлюб слід розірвати. На підставі вищевикладеного та ст.ст. 110-112 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-30 00:00:00

20.07.2015 року [PERSON] звернувшись до суду просить стягнути з [PERSON] аліменти на утримання дочки Анни, [INFO], батьком якої є відповідач, у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку, а також просить стягнути з [PERSON], аліменти на своє утримання, в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку, до досягнення дитиною дочкою [PERSON], [INFO], трьох років, вказуючи, що відповідач добровільно надавати матеріальну допомогу на утримання не бажає. Позивач в судове засідання не зявилася, звернувшись до суду із заявою про розгляд справи у її відсутність, на позовних вимогах наполягає. Відповідач будучи повідомленим належним чином в судове засідання не зявився. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що в порядку заочного розгляду справи, позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно ч.2 ст. 84 Сімейного кодексу України, дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Згідно ст. 180 Сімейного Кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, згідно ст. 182 Сімейного Кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує матеріальне положення платника аліментів, наявність у нього непрацездатних батьків, дітей, стан його здоров'я і інші істотні обставини. Тому відповідно до ст. 180 Сімейного Кодексу України з відповідача слід стягнути аліменти в розмірі 1/4 частини від доходу на утримання дочки Анни, [INFO], до повноліття дитини на користь позивача, крім того відповідно до ч. 2 ст. 84 Сімейного кодексу України стягнути з відповідача на користь позивача аліменти в розмірі 1/4 частини всіх видів його доходу на її утримання до досягнення дочкою [PERSON], [INFO] - 3-х років, тобто до 14.09.2015 року. На підставі ст. 84, 180, 182 Сімейного Кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-26 00:00:00

20.07.2015 року [PERSON] звернулась до Болградського районного суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 09 лютого 2004 року Василівською сільською радою Болградського району Одеської області, актовий запис № 2, мотивуючи тим, що шлюбно-сімейні стосунки не склалися з причин відсутності взаєморозуміння та поваги, відмінності поглядів на сімейні відносини і сімейні обов'язки з ведення спільного господарства та виховання дітей,вони єдиною родиною не проживають, подальше перебування у шлюбі суперечить її інтересам. Позивачка до суду надала заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала в повному обсязі та наполягає на їх задоволенні. Відповідач [PERSON] до суду надав заяву, якою позов не визнав, посилаючись на бажання зберегти сім'ю, та просить судове засідання провести за його відсутності. Розглянувши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про одруження [NUMBER] від 09.02.2004 року сторони знаходяться в зареєстрованому шлюбі з 09.02.2004 року, зареєстрованого Василівською сільською радою Болградського району Одеської області, актовий запис № 2. В період шлюбу у сторін народились діти: син [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження [NUMBER], донька [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження [NUMBER] та донька [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження [NUMBER], які видані Василівською сільською радою Болградського району Одеської області. Подальше сумісне проживання та ведення сумісного господарства, по твердженню позивачки неможливе, спору про місце проживання дітей та поділ спільного майна не мають. Відповідно до ч.2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше сумісне проживання подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їх дітей, які мають істотне значення. В судовому засіданні встановлено, що позивачка поновити шлюбно-сімейні стосунки наміру не має, подальше сумісне проживання сторін і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, тому суд вважає за необхідне шлюб розірвати. Згідно вимогам ст. 88 ЦПК України всі витрати, пов'язані з розірванням шлюбу покласти на відповідача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-09 00:00:00

20.07.2015 року [PERSON] звернулась до Овідіопольського районного суду одеської області з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, в обґрунтування якого зазначила, що 10 жовтня 2003 року, Міським відділом реєстрації актів цивільного стану Головного управління юстиції в Одеській області, зареєстровано шлюб між нею та відповідачем, про що в книзі реєстрації шлюбів зроблено відповідний актовий запис № 1343, свідоцтво про реєстрацію шлюбу [NUMBER]. Шлюб у неї перший. За час шлюбу у них народилося четверо дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO]. Відповідач систематично вживає спиртні напої, знаходячись у нетверезому стані він постійно ображає її, навіть є непоодинокі випадки побиття. На її прохання змінити ставлення до сім'ї, відповідач лише дає обіцянки, але ніколи їх не дотримує. Його безпідставні ревнощі постійно переходять в сварки між ними. Психологічний стан в родині дуже напружений. Терпіти таке відношення вона більше не в змозі, тому змушена звернутись до суду. Подальше проживання разом неможливе. Майнового спору не мають. На примирення не згодна. В зв'язку з викладеним просить суд постановити рішення, яким розірвати шлюб між нею та відповідачем, дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] залишити на виховання їй. Судові витрати покласти на відповідача. Позивач в судовому засіданні позов підтримала та пояснила, що це вже третій судовий розгляд справ за її позовом про розірвання шлюбу, раніше їм вже надавався строк 6 місяців на примирення, але відповідач висновків не зробив, в зв'язку з чим вона категорично наполягає на розірванні шлюбу та просить суд строк на примирення не надавати. Відповідач в судове засіданні спочатку позов визнав частково, вважав можливим збереження сім'ї, під час виступу в судових дебатах позов визнав та не заперечував проти розірвання шлюбу. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши надані суду письмові докази по справі, суд вважає позов обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню, з наступних підстав: Встановлено, що сторони знаходяться в шлюбі, зареєстрованому 10.10.2003 року у міському відділі реєстрації актів цивільного стану Головного управління юстиції в Одеській області, актовий запис № 1343. Від шлюбу мають неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO]. Відповідно до ч.1 ст.110 СК України шлюб може бути розірваним за заявою одного з подружжя. У судовому засіданні встановлено, що спільне проживання сторонами фактично припинено, подальше спільне проживання чоловіка і жінки і збереження шлюбу суперечить істотним інтересам позивача та дітей, тобто наявність підстав для розірвання шлюбу, передбачених ст.112 ч.2 СК України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-09 00:00:00

20.07.2015 року [PERSON] звернулась до Овідіопольського районного суду одеської області з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, в обґрунтування якого зазначила, що 10 жовтня 2003 року, Міським відділом реєстрації актів цивільного стану Головного управління юстиції в Одеській області, зареєстровано шлюб між нею та відповідачем, про що в книзі реєстрації шлюбів зроблено відповідний актовий запис № 1343, свідоцтво про реєстрацію шлюбу [NUMBER]. Шлюб у неї перший. За час шлюбу у них народилося четверо дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO]. Відповідач систематично вживає спиртні напої, знаходячись у нетверезому стані він постійно ображає її, навіть є непоодинокі випадки побиття. На її прохання змінити ставлення до сім'ї, відповідач лише дає обіцянки, але ніколи їх не дотримує. Його безпідставні ревнощі постійно переходять в сварки між ними. Психологічний стан в родині дуже напружений. Терпіти таке відношення вона більше не в змозі, тому змушена звернутись до суду. Подальше проживання разом неможливе. Майнового спору не мають. На примирення не згодна. В зв'язку з викладеним просить суд постановити рішення, яким розірвати шлюб між нею та відповідачем, дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] залишити на виховання їй. Судові витрати покласти на відповідача. Позивач в судовому засіданні позов підтримала та пояснила, що це вже третій судовий розгляд справ за її позовом про розірвання шлюбу, раніше їм вже надавався строк 6 місяців на примирення, але відповідач висновків не зробив, в зв'язку з чим вона категорично наполягає на розірванні шлюбу та просить суд строк на примирення не надавати. Відповідач в судовому засіданні спочатку позов визнав частково, вважав можливим збереження сім'ї, під час виступу в судових дебатах позов визнав та не заперечував проти розірвання шлюбу. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши надані суду письмові докази по справі, суд вважає позов обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню, з наступних підстав: Встановлено, що сторони знаходяться в шлюбі, зареєстрованому 10.10.2003 року у міському відділі реєстрації актів цивільного стану Головного управління юстиції в Одеській області, актовий запис № 1343. Від шлюбу мають неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO]. Відповідно до ч.1 ст.110 СК України шлюб може бути розірваним за заявою одного з подружжя. У судовому засіданні встановлено, що спільне проживання сторонами фактично припинено, подальше спільне проживання чоловіка і жінки і збереження шлюбу суперечить істотним інтересам позивача та дітей, тобто наявність підстав для розірвання шлюбу, передбачених ст.112 ч.2 СК України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-14 00:00:00

20.07.2015 року [PERSON] звернулась до суду з позовною заявою про розірвання шлюбу, в якій просить розірвати шлюб між нею та відповідачем, який був зареєстрований 11.02.2006 року виконавчим комітетом Городницької селищної ради Новоград-Волинського району Житомирської області, актовий запис № 6. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі. Однак, спільне життя не склалось, від шлюбу мають дитину - [PERSON], [INFO]. Перебування в шлюбі та примирення є неможливим і суперечить їх інтересам, оскільки давно втратили один до одного почуття любові та поваги, проживають окремо, спільне господарство не ведуть. Позивач в судове засідання з'явилась, просила позов задовольнити, зберегти шлюбне прізвище та залишити дитину їй на виховання. Відповідач в судове засідання не з'явився, однак про час місце розгляду справи повідомлений належним чином. Зважаючи на вищевказані обставини, а також на те, що позивач не заперечує проти такого вирішення справи, суд згідно з вимогами ч. 1 ст. 225 ЦПК України, прийшов до висновку про необхідність провести розгляд справи у відсутності відповідача на підставі наявних у справі доказів з ухваленням заочного рішення. Дослідивши у судовому засіданні матеріали справи та подані докази, з'ясувавши всі обставини справи в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 11.06.2006 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] від 11.02.2006 р., виданого виконавчим комітетом Городницької селищної ради Новоград-Волинського району Житомирської області. (а.с. 3) Згідно ч. 3 ст. 109 Сімейного Кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей. Згідно до ст. 112 Сімейного Кодексу України, шлюб може бути розірвано, якщо буде встановлено, що подальше сумісне проживання сторін і збереження сім'ї неможливе. При розгляді справи суд виходив з того, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Добровільність шлюбу - одна з основних його засад. А тому, враховуючи вищевикладене, у суду є підстави вважати, що сім'я розпалася остаточно, шлюб існує лише формально і його збереження суперечило б інтересам сторін, а тому, наявні підстави для розірвання шлюбу. Оскільки відсутній спір про місце проживання неповнолітнього сина, який проживає з позивачем, суд вважає можливим при розгляді справи вирішити питання про залишення дитини на виховання матері. Відповідно до ст. 113 СК України позивач має право на збереження шлюбного прізвища після розірвання шлюбу. За таких обставин, суд дійшов висновку, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-19 00:00:00

20.07.2015 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. На доведеність позовних вимог позивачка зазначила, що 07.08.2004 року зареєструвала шлюб з відповідачем. Від шлюбу мають неповнолітню дитину- Милану, [INFO]. Сумісне життя не склалося через різні погляди на життя. Шлюбні відносини припинені з січня 2014, сумісне господарство не ведеться. Позивач вважає, що сім`я розпалася остаточно і відновити її не можна. Позивач надала заяву, в якій просила справу розглянути за її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач до суду не зявився, надав заяву, в якій просив справу розглянути його відсутності, проти задоволення позовних вимог не заперечує. Дослідивши наявні в матеріалах справи докази, суд в судовому засіданні встановив, що сторони перебувають в шлюбі,\~ зареєстрованому 07.08.2004 року виконкомом Артемівської міської ради м. Дзержинська Донецької області, актовий запис № 15 (а.с.15). Від мають неповнолітню дитину- Милану, [INFO] (а.с.5). Наміру поновлювати шлюбні відносини сторони не мають.\~Спору про поділ сумісного майна не виникає. Крім того, збереження даного шлюбу буде суперечити\~ інтересам\~ обох сторін. Суд вважає, що вищевикладене дає підстави для висновку про неможливість подальшого спільного проживання сторін по справі, як подружжя, та вказує на те, що збереження їхньої сімї стало неможливим. За ч.8 ст.235 ЦПК України у рішенні про розірвання шлюбу зазначається про вибір прізвища тим з подружжя, який змінив прізвище під час державної реєстрації шлюбу, що розривається. Відповідно\~\~до\~ст. 112 ч.2 СК України\~суд постановляє рішення про розірвання\~\~шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них,\~\~інтересам\~\~їхніх\~\~дітей,\~\~що мають істотне значення. Відповідно до ч. 2\~ст.114 Сімейного кодексу України\~-\~\~у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішення суду про розірвання шлюбу. Згідно з ч. 3\~ст. 115 Сімейного кодексу України\~- документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Враховуючи викладене, позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved