Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-15 00:00:00

20 вересня 2021 року позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінгансова компанія «Сіті Фінанс» про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. В обґрунтування заявленого позову посилалася на те, що 11 червня 2021 року приватним нотаріусом Києво-Святошинського районного нотаріального округу Грисюк Оленою Василівною було вчинено виконавчий напис, яким задоволено вимоги ТОВ «Фінансова компанія «Сіті Фінанс» про стягнення з неї заборгованості у розмірі 13655,34 гривень. 12 липня 2021 року приватним виконавцем виконавчого округу Донецької області Олійником Олегом Івановичем винесено постанову про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника. Вважає, що нотаріусу не було надано доказів безспірності заборгованості на дату вчинення виконавчого напису, а також будь-яких інших письмових доказів, які підтверджують безспірність заборгованості відповідно до норм статті 88 Закону України «Про нотаріат», п. 284 Інструкції та пп. «б» ч.2 п.1 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою КМУ від 29.06.99 року № 1172. Просила визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис від 11.06.2021 року, який вчинено приватним нотаріусом Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Грисюк Оленою Василівною, зареєстрований в реєстрі за № 55966 про стягнення боргу з неї, [PERSON] на користь ТОВ «Фінансова компанія «Сіті Фінанс» у розмірі 13655,34 гривень. Разом із позовом позивачкою подане до суду клопотання про витребування доказів, в якому остання просила витребувати від приватного виконавця виконавчого округу Донецької області Олійника Олега Івановича матеріали виконавчого провадження за виконавчим написом № 55966 від 11.06.2021 року, або належним чином завірені копії всіх документів, що знаходяться у виконавчому провадженні. Ухвалою Орджонікідзевського районного суду від 21 вересня 2021року відкрите провадження у справі та призначене судове засідання в порядку спрощеного позовного провадження. Витребувано від приватного виконавця виконавчого округу Донецької області Олійника Олега Івановича матеріали виконавчого провадження за виконавчим написом № 55966 від 11.06.2021 року, або належним чином завірені копії всіх документів, що знаходяться у виконавчому провадженні. Позивачка [PERSON] у судове засідання не з`явилася, надала до суду клопотання про розгляд справи в її відсутності. Просила задовольнити позовні вимоги. Представник відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Сіті Фінанс» у судове засідання повторно не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, про день та час розгляду справи був повідомлений своєчасно та належним чином. Фіксування судового процесу технічними засобами не проводилось у відповідності до ч.2 ст.247 ЦПК України у зв`язку з розглядом справи за відсутності осіб, які беруть участь у справі. З`ясувавши позицію позивачки, дослідивши письмові матеріали справи, суд встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. Згідно до ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ст.12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Згідно із ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Також, у відповідності до положень статей 55, 124 Конституції України та статті ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Як встановлено судом і це підтверджується матеріалами справи, 11 червня 2021 року приватним нотаріусом Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Грисюк О.В. був вчинений виконавчий напис та зареєстрований в реєстрі для реєстрації нотаріальних дій за №55966, за яким у безспірному порядку стягнуто з [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Сіті Фінанс», яке є правонаступником ПАТ «Дельта Банк» на підставі Договору відступлення прав вимоги за кредитними договорами від 21 травня 2020 року, заборгованість за кредитним договором № 002-04513-07512 від 07 травня 2012 року у розмірі 13155,34 гривень, в тому числі: прострочена заборгованість за сумою кредиту у розмірі 13131,41 гривень та прострочена заборгованість за по несплаченим відсоткам за користування кредитом у розмірі 23,93 гривень, а також плату за вчинення виконавчого напису - 500,00 гривень (а.с. 59). Статтею 87 Закону України «Про нотаріат» передбачено, що для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Відповідно до ст.88 Закону України «Про нотаріат» нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем; за умови що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями не більше одного року (п.п.3.1 п.3 Глави 16 Розділу ІІ Порядку). У відповідності до підп.2.1. п.2 Глави 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року №296/5 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 22 лютого 2012 року за №282/20595, для вчинення виконавчого напису стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява, у якій, зокрема, мають бути зазначені: відомості про найменування і місце проживання або місцезнаходження стягувача та боржника; дата і місце народження боржника-фізичної особи, місце його роботи; номери рахунків у банках, кредитних установах, код за ЄДРПОУ для юридичної особи; строк, за який має провадитися стягнення; інформація щодо суми, яка підлягає стягненню, або предметів, що підлягатимуть витребуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти тощо. Заява може містити також іншу інформацію необхідну для вчинення виконавчого напису. У матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази, що при вчиненні напису нотаріус отримував від фінансової компанії та від позивачки первинні бухгалтерські документи щодо видачі кредиту та здійснення його часткового погашення (квитанції, платіжні доручення, меморіальні ордери, розписки, чеки тощо), тому у нотаріуса були відсутні підстави вважати, що розмір заборгованості перед відповідачем, зазначений у написі є безспірними. Розрахунок боргу зазначений у виконавчому написі щодо наявності грошового зобов`язання позивачки за тілом кредиту та відсоткам є лише відображенням односторонніх арифметичних розрахунків стягувача та не може відображати правові підстави для стягнення відповідних сум та слугувати доказом безспірності розміру грошових вимог фінансової компанії до позивачки. Крім того, відповідачем не надано суду доказів щодо надання нотаріусу оригіналу договору про відступлення права вимоги, яким підтверджувалось право ТОВ «Фінансова компанія «Сіті Фінанс» за кредитним договором, укладеним між [PERSON] та ПАТ «Дельта Банк». Отже, позивачкою доведено той факт, що вчиняючи виконавчий напис, нотаріус не перевірив безспірність розміру заборгованості та перехід права вимоги до ТОВ «Фінансова компанія «Сіті Фінанс». За таких обставин підлягає перевірці питання щодо стягнення з боржника заборгованості за кредитним договором, а сам по собі факт подання стягувачем відповідних документів нотаріусу не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого. Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом у постанові від 23.01.2018 року по справі №310/9293/15. Наведене свідчить про надання фінансовою компанією неповної інформації та документів приватному нотаріусу, що має наслідком порушення при вчиненні оскаржуваного виконавчого напису п.2 ч.1 ст.49 Закону України «Про нотаріат» та п.1 Глави 13 Порядку № 296/5, згідно з яким на нотаріуса покладається обов`язок відмовити у вчиненні нотаріальної дії, якщо не подано відомості (інформацію) та документи, необхідні для вчинення нотаріальної дії. Враховуючи вищенаведене, суд вважає позовні вимоги [PERSON] про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Outcome: approved