Jurisdiction: civil
Date: 2020-08-27 00:00:00

20.11.2019 позивачка [PERSON] звернулася до суду із вищезазначеним позовом, в якому просить: стягнути з відповідача [PERSON] аліменти на її користь для утримання неповнолітніх дітей [PERSON] та [PERSON] в розмірі 2117,50 грн. на кожну дитину, до досягнення ними повноліття. Свої вимоги мотивує тим, що між нею та відповідачем укладено шлюб, в якому народилося двоє дітей [PERSON] та [PERSON] . Шлюбні відносини між подружжям розірвані за рішенням суду від 14.12.2017. з посиланням на нормативне обгрунтування, позивачка вказує, що батьки мають рівні обов`язки щодо утримання дітей. В судовому засіданні представник позивачки заявлені вимоги підтримав, просив стягнути аліменти з відповідача, щодо заочного розгляду справи не заперечував. Відповідач, належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, зокрема шляхом виклику через вебпортал Судова влада України, в судове засідання повторно не з`явився. На підставі наявних у справі доказів та зі згоди представника позивачки, суд вважає за можливе ухвалити рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази, які є у справі в їх сукупності, суд приходить до наступних висновків. За рішенням Ужгородського міськрайонного суду (заочне) від 14.12.20147 шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано. В мотивувальній частині такого зазначено, що у шлюбі у подружжя народилися двоє дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Факт народження дітей у шлюбі стверджується також свідоцтвом про народження серії [NUMBER] [PERSON] , [INFO] та серії [NUMBER] [PERSON] , [INFO] , копії яких наявні в матеріалах справи. Батьком вказаних дітей значиться відповідач [PERSON] . У відповідності до ст.180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з ч. 1 ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Відповідно до Конвенції ООН про права дітей від 20 листопада 1989 року (ратифікована Україною Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 р. № 789-XІІ) дитина, з огляду на її фізичну й розумову незрілість вимагає спеціального захисту й турботи, включаючи належний правовий захист, як до так і після народження. Відповідно до частин 1 і 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ від 27 лютого1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до ст. 150 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини (ч. 2 ст. 141 СК України). Відповідно до ч.3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються в частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Згідно з ч.1 ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Частиною 2 цієї статті регламентовано, що аліменти за минулий час можуть бути присуджені, якщо позивач подасть суду докази того, що він вживав заходів щодо одержання аліментів з відповідача, але не міг їх одержати у зв`язку з ухиленням останнього від їх сплати. У цьому разі суд може присудити аліменти за минулий час, але не більш як за десять років. У відповідності до ч.2 ст.182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, вказана сума для дітей віком від 6 до 18 років з 1 січня 2020 року становить 1109 грн. Вказаний розмір є гарантованим. Відповідно до статті 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. За відсутності відповідача [PERSON] встановити обставини, передбачені вказаною нормою, суду не видається за можливе. Відповідно до Закону України «Про Державний бюджет України на 2020 рік» встановлений розмір прожиткового мінімуму на 2020 року для дітей віком від 6 до 18 років становить з 1 січня 2020 року - 2218 гривень, з 1 липня - 2318 гривень, з 1 грудня - 2395 гривень. Згідно з вказаним Закону визначений розмір мінімальної заробітної плати з 1 січня 2020 року у розмірі 4 723,00 грн. Тобто мінімальний гарантований розмір аліментів виходячи з прожиткового мінімуму для дитини віком від 6 до 18 років складає 1 109,00 грн., їх мінімальний рекомендований розмір складає 2 218 грн., а їх максимальний розмір виходячи із мінімальної заробітної плати складає 3 306,10 грн. Враховуючи вищезазначене, вимога позивачки про стягнення аліментів з відповідача для утримання неповнолітніх дітей [PERSON] та [PERSON] в розмірі 2117,50 грн. на кожну дитину, до досягнення ними повноліття підлягає до задоволення. Згідно з п.1 ч.1 ст. 430 Цивільного процесуального кодексу України, суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Окрім цього суд вважає за необхідне зазначити, що відповідно до ч. 2 ст. 184 СК України розмір аліментів, визначений судом або домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, щорічно підлягає індексації відповідно до закону, якщо платник і одержувач аліментів не домовилися про інше. За заявою одержувача аліментів індексація може бути здійснена судом за інший період. Тож, з огляду на вказану норму, вимога позивачки про стягнення аліментів з подальшою індексацією є недоцільною. Відповідно до п. 1 ч. 2 ст.141 ЦПК України у разі задоволення позову, судовий збір покладається на відповідача.

Outcome: approved