Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-25 00:00:00

20.09.2017 року позивач звернувся до суду із вказаним позовом, посилаючись на те, що з відповідачкою перебуває в шлюбі зареєстрованого відділом державної реєстрації актів цивільного стану Герцаївського районного управління юстиції Чернівецької області 08 серпня 1997 року, актовий запис № 05. Від шлюбу дітей вони не мають. Через різні погляди та розбіжності у сімейних відносинах вони розійшлися. Відповідачка без обговорення відносин поїхала від нього. Спільного сімейного життя на даний час немає та її відношення до їхнього сімейного життя йому не відомо. Просить шлюб розірвати. В судовому засіданні позивач позовні вимоги визнав, просив їх задовольнити та пояснив суду, що відповідачка без його відома виїхала за кордон. У них була домовленість, що остання поїде за кордон не більше ніж на місяць, а виявилося що більше понад шість місяців. Як з її пояснень останній потрібно було заробити кошти на автомобіль для її доньки та зятя. Просив суд шлюб розірвати. Відповідачка в судовому засіданні не заперечувала проти задоволення позову, але заперечувала проти підстав позову. Зокрема, суд суду пояснила, що дійсно з відповідачем проживають понадь 20 років. За рік до цього вони проживали громадянським шлюбом у господарстві її матері. Але 08 серпня 1997 року вони офіційно зареєстрували свій шлюб. Вона їхала за кордон із дозволу позивача. Чому таке негативне відношення до їхніх сімейних відносин їй не відомо, адже коли вона приїжджала із-за кордону вона також оплачувала комунальні послуги. Також зазначила, що під час їхнього спільного подружнього життя позивач за будь-якої причини міг не розмовляти із нею від одного дня до тижня. Але вона виконувала всі подружні обовязки. Зважаючи на викладене та бажання позивача не заперечувала проти задоволення позову. Представник відповідачки в судовому засіданні не заперечувала проти задоволення позовних вимог, але пояснив, що відповідача на протязі строку наданого судом для примирення сторін намагався зберегти шлюб. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню. З обставин, наведених у позовній заяві та доданих документів судом встановлено, що шлюб між позивачем [PERSON] та відповідачкою [PERSON] був зареєстрований відділом державної реєстрації актів цивільного стану Герцаївського районного управління юстиції Чернівецької області 08 серпня 1997 року, актовий запис № 05. Від шлюбу сторони дітей не мають. Частиною 3 ст.56 СК України передбачено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, у тому числі примушування до статевого звязку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість та може мати наслідки, встановлені законом ( ч.4 ст.56 СК України ). Згідно ч.1 ст.110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя. Відповідно до ч .2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. За таких обставин суд дійшов висновку, що збереження сімї неможливе, реєстрація шлюбу суперечить інтересам сторін, а тому позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню шляхом розірвання шлюбу. На підставі ст.ст.55-56, 104-105, 110, 112 СК України та

Outcome: approved