Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-22 00:00:00

20.11.2015 року позивач звернувся до суду з вищевказаним позовом, обґрунтувавши його тим, що йому на праві приватної власності належить автомобіль марки Ford Mondeo, 1997 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER]. Наприкінці жовтня 2015 року в звязку з необхідністю продажу вказаного автомобіля, ним було зясовано, що на даний автомобіль накладено арешт та заборону на його відчуження на підставі постанови державного виконавця Ленінського ВДВС Кіровоградського МУЮ від 30.12.2011 року по виконавчому провадженню №24073225. Згідно повідомлення [PERSON] ВДВС Кіровоградського МУЮ від 21.10.2015 року за №40758/04-32/9, станом на 20.10.2015р. на виконанні в органах державної виконавчої служби виконавчих документів відносно нього не перебуває. Виконавчий документ, за яким накладалось обмеження на відчуження майна, 16.12.2011 року повернуто без виконання до ВДАІ м. Кіровограда. Не зважаючи на дану обставину, в жовтні 2015 року ним було сплачено адміністративний штраф у розмірі 102 грн., однак заборона на відчуження майна не знята, оскільки виконавчого документу на виконанні в [PERSON] ВДВС Кіровоградського МУЮ не перебуває і виконавець не може вчиняти по ньому жодних виконавчих дій. Таким чином, вважає, що на сьогодні з боку органу державної влади йому створено перепони у вільному розпорядженні майном, власником якого він являється, а тому відповідно порушене право підлягає захисту. Просить скасувати арешт та зняти заборони на все майно, яке належить йому, які накладались на підставі постанови [PERSON] ВДВС Кіровоградського МУЮ б/н від 16.12.2011 року та 30.12.2011 року по виконавчому провадженню №24073225; зобовязати відповідача [PERSON] ВДВС Кіровоградського МУЮ винести постанову про скасування арештів та зняття заборон на відчуження будь-якого майна, яке належить йому, накладених на підставі постанови [PERSON] ВДВС Кіровоградського МУЮ б/н від 16.12.2011р. та 30.12.2011р. по виконавчому провадженню №24073225, постанову направити до виконання належному органу. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, просив суд їх задовольнити, посилаючись на обставини, викладені в позові. Представник відповідача [PERSON] ВДВС Кіровоградського МУЮ в судове засідання не зявився, до суду надав заяву, в якій просив розглянути справу без участі представника [PERSON] ВДВС Кіровоградського МУЮ, та зазначив, що 16.10.2015 року від позивача надійшла заява щодо зняття арешту з майна, яке належить на праві власності [PERSON]. За результатами її розгляду та в ході перевірки відомостей з Єдиного державного реєстру виконавчих проваджень встановлено, що відкритих виконавчих проваджень про стягнення з [PERSON] коштів на виконанні у відділі не перебуває. Втім, на виконанні у відділі перебувало виконавче провадження, відкрите згідно постанови №095949 від 05.02.2010 року ВДАІ УМВС м. Кіровограда про стягнення з [PERSON] на користь держави штрафу у розмірі 51 грн., з урахуванням положень ч. 2 ст. 308 КУпАП у разі несплати вказаного розміру штрафу у строк, встановлений ч. 1 ст. 307 КУпАП, стягнуто з правопорушника подвійний штраф 102 грн. 16.12.2011 року державним виконавцем винесено постанову про арешт майна боржника, оскільки штраф самостійно боржником не сплачено. 16.12.2011 року вказане виконавче провадження на підставі п. 5 ст. 47 ЗУ «Про виконавче провадження» повернуто без виконання до ВДАІ м. Кіровограда. У подальшому даний виконавчий документ, по теперішній час, на виконання до [PERSON] ВДВС Кіровоградського МУЮ не надходив. Згідно доданої до позовної заяви копії квитанції №82 від 13.10.2015 року штраф боржником сплачено, втім виконавчий збір останній не сплатив. Згідно ст. 28 Закону України «Про виконавче провадження» постановою державного виконавця з боржника стягується виконавчий збір у розмірі 10 відсотків суми, що підлягає стягненню. Виконавчий збір стягується незалежно від вчинення державним виконавцем заходів примусового виконання, передбачених цим Законом. Таким чином, у даному провадженні боржником не сплачено виконавчий збір у розмірі 10,20 грн. У разі сплати боржником виконавчого збору за виконавчим провадженням №24073225, [PERSON] відділ не заперечує проти скасування арешту №б/н від 16.12.2011 року, винесеного за постановою №095949 від 05.02.2010 року ВДАІ УМВС м. Кіровограда. Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд дійшов до висновку, що позовні вимоги [PERSON] підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що постановою [PERSON] ВДВС Кіровоградського МУЮ про арешт майна боржника та оголошення заборони його відчуження ВП №24073225 від 16.12.2011 року, при примусовому виконанні постанови №095949, виданої 05.02.2010 року ВДАІ УМВС м. Кіровограда, було накладено арешт на все майно, що належить боржнику [PERSON], у межах суми звернення стягнення: 102 грн. та заборонено здійснювати відчуження будь якого майна, яке належить боржнику ( а.с. 6 ). Згідно листа Центру надання послуг, повязаних з використанням автотранспортних засобів УДАІ УМВС України в Кіровоградській області від 31.10.2015 року за №820 видно, що згідно бази даних Центру надання послуг, повязаних з використанням автотранспортних засобів з обслуговування м. Кіровограда та Кіровоградського району транспортний засіб FORD Mondeo 2.0і, 1997 року випуску, номер кузова [NUMBER], державний номерний знак [NUMBER], свідоцтво про реєстрацію СРД314586 від 08.11.2008 року, зареєстровано за гр. [PERSON], [INFO], який проживає за адресою: [INFO]. На даний автомобіль накладено обмеження [PERSON] ВДВС Кіровоградського МУЮ, ВП №24073225 від 30.12.2011 року, д/в [PERSON]В, про стягнення на користь держави штрафу у розмірі 51 грн. ( а.с. 7 ). З листа [PERSON] ВДВС Кіровоградського МУЮ від 21.10.2015 року, адресованого на імя [PERSON] стосовно зняття арешту з майна, належного останньому видно, що в ході перевірки відомостей з Єдиного державного реєстру виконавчих проваджень встановлено, що відкритих виконавчих проваджень про стягнення з [PERSON] на виконанні у відділі не перебуває. Утім, на виконанні у відділі перебувало виконавче провадження, відкрите згідно постанови №095949 від 05.02.2010 року ВДАІ УМВС м. Кіровограда про стягнення з [PERSON] на користь держави штрафу у розмірі 51 грн., з урахуванням положень ч. 2 ст. 308 КУпАП у разі несплати вказаного розміру штрафу у строк, встановлений ч. 1 ст. 307 КУпАП, стягнуто з правопорушника подвійний штраф 102 грн. 16.12.2011 року державним виконавцем винесено постанову про арешт майна боржника, оскільки штраф самостійно боржником не сплачено. 16.12.2011 року вказане виконавче провадження на підставі п. 5 ст. 47 ЗУ «Про виконавче провадження» повернуто без виконання до ВДАІ м. Кіровограда. У подальшому даний виконавчий документ, по теперішній час, на виконання до [PERSON] ВДВС Кіровоградського МУЮ не надходив. Підстави винесення постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження встановити неможливо, так як згідно розділу 9 Порядку роботи з документами в органах державної виконавчої служби, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 25.12.2008 року №2274/8 строк зберігання завершених виконавчих проваджень переданих до архіву та відповідно до номенклатури справ відділу журнали реєстрації виконавчих проваджень переданих державному виконавцю становить 3 роки по виконавчим документам про стягнення боргів та 1 рік по виконавчим документам про стягнення адміністративних штрафів ( а.с. 5 ). Згідно копії квитанції №82 від 13 жовтня 2015 року вбачається, що [PERSON] сплачено штраф у розмірі 102 грн. згідно постанови №095949 від 05.02.2010 року ( а.с. 8 ). Відповідно до ч. 1 ст. 50 Закону України «Про виконавче провадження» у разі закінчення виконавчого провадження (крім направлення виконавчого документа за належністю іншому органу державної виконавчої служби, офіційного оприлюднення повідомлення про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури, закінчення виконавчого провадження за рішенням суду, винесеним у порядку забезпечення позову чи вжиття запобіжних заходів, а також крім випадків нестягнення виконавчого збору або витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій), повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав, арешт, накладений на майно боржника, знімається, скасовуються інші вжиті державним виконавцем заходи примусового виконання рішення, а також провадяться інші дії, необхідні у зв'язку із завершенням виконавчого провадження. Згідно ст. 60 Закону України «Про виконавче провадження» особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. У разі прийняття судом рішення про зняття арешту з майна арешт з майна знімається за постановою державного виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини. Копія постанови про зняття арешту з майна надсилається боржнику та органу (установі), якому була надіслана для виконання постанова про накладення арешту на майно боржника. Відповідно до ч. 4 ст. 41 Конституції України визначено, що ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Згідно з ч. 1 ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Згідно ч.1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Статтею 387 ЦК України передбачено право власника витребовувати своє майно, а статтею 391 цього Кодексу визначено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. У відповідності до п. 9.9 Порядку роботи з документами в органах державної виконавчої служби, затвердженого наказом Міністерства юстиції України 25.12.2008 року N 2274/5 строк зберігання завершених виконавчих проваджень, переданих на зберігання, становить 3 (три) роки, крім виконавчих проваджень, завершених за постановами про накладення адміністративного стягнення, де строк зберігання становить 1 ( один ) рік та відповідно до номенклатури справ відділу строк зберігання журналів реєстрації виконавчих проваджень, переданих державному виконавцю становить 3 роки. Приймаючи до уваги вищевикладене та враховуючи те, що підстави винесення постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження встановити неможливо, станом на 20.10.2015 року у [PERSON] ВДВС Кіровоградського МУЮ відкритих виконавчих проваджень про стягнення з [PERSON] коштів на виконанні у відділі не перебуває, та враховуючи те, що накладеним [PERSON] ВДВС Кіровоградського МУЮ арештом на все майно, що належить [PERSON] порушуються права позивача як власника, тому суд приходить до висновку, що позовні вимоги в частині зняття арешту та заборони відчуження з всього майна, що належить [PERSON] накладений постановою [PERSON] ВДВС Кіровоградського МУЮ від 16.12.2011 року та 30.12.2011 року у межах виконавчого провадження ВП №24073225 на підставі постанови ВДАІ УМВС м. Кіровограда №095949 від 05.02.2010 року підлягають задоволенню, а в задоволенні позовних вимог в частині зобовязання [PERSON] ВДВС Кіровоградського МУЮ винести постанову про скасування арештів та зняття заборон на відчуження будь-якого майна, яке належить [PERSON], накладених на підставі постанови [PERSON] ВДВС Кіровоградського МУЮ б/н від 16.12.2011 року та 30.12.2011 року по виконавчому провадженню ВП №24073225 слід відмовити у звязку з відсутністю в [PERSON] ВДВС Кіровоградського МУЮ постанови про накладення арешту. У відповідності до Закону України «Про судовий збір» позивачем при подачі позовної заяви сплачено судовий збір на користь держави у розмірі 487 грн. 20 коп., які позивач не просив стягувати з відповідача. На підставі вищевикладеного,

Outcome: partial