Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-19 00:00:00

\~\~\~\~\~\~\~ 21.09.2017 року [PERSON] звернулась до Роздільнянського районного суду Одеської області з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що з 01.09.2001 року вони з відповідачем перебувають в зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу мають трьох дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO]. Спільне життя з відповідачем не склалось внаслідок постійних конфліктів, які виникали через образи, непорозуміння один одного, внаслідок чого шлюбні відносини припинені у травні 2017 року та перестали вести спільне господарство. Позивач стверджує, що переконалася, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечитиме її інтересам, на збереження сімї позивач не згодна. Ухвалою суду від 03.10.2017 року сторонам був наданий строк для примирення до 20.12.2017 року (а.с.14). У судове засідання позивач [PERSON] не зявилися, надала до суду заяву про можливість розгляду справи у її відсутність, позовні вимоги підтримала у повному обсязі, також просила після розірвання шлюбу залишити їй прізвище «Васильєва» (а.с.16). Відповідач, [PERSON] в судове засідання не зявився, надав до суду заяву про можливість розгляду справи у його відсутність, позовні вимоги визнав у повному обсязі (а.с.17). В порядку ч.2 ст. 247 ЦПК України розгляд справи здійснюється судом без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, у звязку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі. Вивчивши матеріали справи,\~ дослідивши надані докази, суд прийшов до висновку, що позов [PERSON] підлягає задоволенню з\~ таких підстав. Відповідно до ч.2 ст.112 Сімейного кодексу України, а також п.10 Постанови Пленуму Верховного суду України 21.12.2007 N 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», проголошена Конституцією України охорона сім'ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Судом встановлено, що сторони по справі зареєстрували шлюб 01 вересня\~\~2001 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії І-ЖД № 307657, виданим відділом реєстрації актів громадського стану Роздільнянського районного управління юстиції в Одеській області, актовий запис №74. (а.с.6). Від шлюбу мають трьох дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвами про народження, наявним в матеріалах справи (а.с.6,8). Згідно зі ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім'ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя (ст. 110 СК України). Сторони припинили подружні відносини і не проживають разом. Причиною розпаду сімї позивач вказує відсутність між ними взаємоповаги та взаємопорозуміння,\~а тому наполягає\~ на розірванні шлюбу і\~ вважає, що їх сім`я розпалася остаточно. Наданий судом строк для примирення позитивного результату не дав, сторони не примирилися, позивач миритися не бажає, наполягає на розірванні шлюбу, то відповідно відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбним відносинам, що є неприпустимим. Майнові суперечки між сторонами відсутні. Спору щодо поділу майна подружжя та місця проживання дітей не має. Згідно ч. 2 ст.112 СК України «Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них». Враховуючи те, що сторони проживають окремо, подружніх стосунків не підтримують,\~ спільного господарства не ведуть, між ними відсутній спір про місце проживання дітей, суд приходить до висновку, що шлюб між [PERSON] та [PERSON]\~ існує лише формально, а тому шлюб між сторонами необхідно припинити шляхом його розірвання. Відповідно до ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Тому суд при вирішенні питання про розірвання шлюбу вважає за необхідне врахувати заяву позивача про залишення їй прізвища, яке вона отримала під час реєстрації шлюбу - «Васильєва». Відповідно до ч.2 ст.114 Сімейного кодексу України - у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішення суду про розірвання шлюбу. Згідно з ч.3 ст.115 Сімейного кодексу України - документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Згідно ст.141 ЦПК України понесені позивачем і документально підтверджені судові витрати у виді сплаченого судового збору у розмірі 640 грн. підлягають стягненню з відповідача на користь позивача. На підставі ст.ст.105,110,112 СК України,

Outcome: approved