Jurisdiction: civil
Date: 2020-06-24 00:00:00

21.12.2019 р. представник ПрАТ «АК «Київводоканал»звернувся до суду з позовом, згідно якого просить суд: стягнути з [PERSON] на користь ПрАТ «Акціонерна компанія «Київводоканал»1 058,24 грн. за спожиті житлово - комунальні послуги з водопостачання та водовідведення; 73,20 грн. - 3% річних; 259,25 грн. - інфляційні втрати, а також 1921,00 грн. судового збору. Позовні вимоги обґрунтовано тим, що проживає за адресою: [ADDRESS] , та є споживачем послуг з централізованого постачання холодної води та водовідведення холодної і гарячої води, які надає ПрАТ «АК «Київводоканал». Разом з тим, за результатами аналізу оплат з`ясовано, що відповідач користується послугами, але не в повному обсязі виконує зобов`язання по сплаті за надані послуги з постачання холодної води та водовідведення холодної і гарячої води. При цьому, 28.09.2017 р. між ПрАТ «АК «Київводоканал» та [PERSON] укладено договір про розстрочення заборгованості, що виникла у зв`язку з несвоєчасним розрахунком за спожиті послуги з централізованого постачання холодної води та послуг водовідведення за адресою: [ADDRESS] , яка станом на 28.09.2017 р. становила 1 062,13 грн. та відповідно визнана відповідачем, хоча до цього часу не сплачена. У зв`язку з зазначеним, а також посилаючись на те, що станом на 31.10.2019 р. у відповідача утворилась заборгованість, яка, враховуючи інфляційні витрати та 3% річних, складає 1 390,69 грн., представник позивача звернувся до суду з вказаним позовом. Ухвалою від 08.01.2020 року відкрито провадження у вказаній цивільній справі, розгляд якої вирішено проводити в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін. Разом з тим, 13.02.2020 року відповідачем було подано до суду відзив на позовну заяву та клопотання про розгляд справи в порядку загального позовного провадження. Ухвалою від 24.02.2020 р. вирішено продовжити розгляд даної справи за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. 26.02.2020 р. від представника позивача надійшла відповідь на відзив, в якому останній виклав свої пояснення, міркування і аргументи щодо наведених відповідачем у відзиві заперечень. 11.03.2020 р. на адресу суду надійшли заперечення відповідача на відповідь на відзив, в яких останній виклав свої пояснення, міркування і аргументи щодо наведених позивачем у відповіді на відзив пояснень, міркувань і аргументів, а також просив відмовити у задоволені позовних вимог. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, просив суд задовольнити їх у повному обсязі. Відповідач в судовому засіданні проти позовних вимог заперечив, просив суд відмовити у їх задоволенні. Вислухавши пояснення учасників справи, дослідивши письмові докази, які містяться в матеріалах справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Перевіряючи обставини справи, судом встановлено, що [PERSON] проживає за адресою: [ADDRESS] , та є споживачем послуг з централізованого постачання холодної води та водовідведення холодної та гарячої води, які постачає ПрАТ «Акціонерна компанія «Київводоканал», який є правонаступником ПАТ «Акціонерна компанія «Київводоканал». 26.04.2014 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення розрахунків за енергоносії» від 10.04.2014 року №1198, яким внесено зміни до закону України «Про житлово-комунальні послуги», який доповнено новими частинами. Відповідно до ч.7 ст. 26 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» визначено, що договір про надання послуг з централізованого опалення, послуг з централізованого постачання холодної води, послуг з водовідведення (з використанням внутрішньо-будинкових систем), що укладається виконавцем із споживачем - фізичною особою, яка не є суб`єктом господарювання, є договором приєднання. 05.08.2014 року в газеті «Хрещатик» (№ 110 (4510)) було опубліковано повідомлення про публічний договір (оферту) про надання ПАТ «АК «Київводоканал», що перейменоване на ПрАТ «АК «Київводоканал», як виконавцем житлово-комунальних послуг на підставі ст. 19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» послуг з централізованого постачання холодної води, послуг з водовідведення (з використанням внутрішньо-будинкових систем) та опубліковано договір про надання послуг з централізованого постачання холодної води та водовідведення (з використанням внутрішньо-будинкових систем) (далі - Договір № 1). Повідомленням визначено, що фізична особа (власник/квартиронаймач житлового приміщення у багатоквартирному будинку), що користується послугами з централізованого постачання холодної води та водовідведення холодної та гарячої води, вважається такою, що ознайомлена, погоджується та приєднується до умов Договору. У разі відмови споживача від отримання послуг з централізованого постачання холодної води та водовідведення холодної та гарячої води, така відмова має бути оформлена письмово та направлена до ПрАТ «АК «Київводоканал», для оформлення припинення надання цих послуг. З матеріалів справи вбачається, що 28.09.2017 р. між ПрАТ «АК «Київводоканал» та [PERSON] укладено договір про розстрочення заборгованості № 0047034/Р/2017, що виникла у зв`язку з несвоєчасним розрахунком за спожиті послуги з централізованого постачання холодної води та послуг водовідведення за адресою: [ADDRESS] , яка станом на 28.09.2017 р. становила 1 062,13 грн. Відповідно до пункту 1.1 Договору, боржник визнає свою заборгованість перед кредитором, що виникла у зв`язку з несвоєчасним розрахунком за спожиті послуги з централізованого постачання холодної води та послуг водовідведення за адресою: [ADDRESS] , яка станом на 28.09.2017 р. становила 1 062,13 грн. Разом з тим, відповідно до пункту 2.1 Договору, розстрочка заборгованості надається на 6 календарних місяців за графіком погашення вказаним у цьому пункті. Крім того, за умовами договору він набирає чинності з дня підписання і діє до 31.03.2018 р., при цьому, його дія припиняється автоматично у разі дострокового погашення боржником заборгованості. При дослідженні умов договору судом встановлено, що відповідач підписав договір про розстрочення заборгованості № 0047034/Р/2017 від 28.09.2017 р. і відповідно погодився з умовами договору та визнав розмір заборгованості. Разом з тим, згідно зі ст.ст. 525, 526 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Також, у відповідності до положень п.5 ч.3 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач зобов`язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Згідно із розрахунком заборгованості, доданого позивачем до позовної заяви, розмір заборгованості відповідача за надані комунальні послуги за період з 01.10.2015 р. по 31.10.2019 р. становить 1 058,24 грн. Згідно умов ст.ст.626-627 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України). У відповідності до ч.1 ст.530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлено строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ст.ст. 610-612 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: 1) припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов`язання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди. Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Відповідно до ч.1 ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Разом з тим, згідно з ч.2 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Крім того, відповідно до правової позиції, викладеною у постанові Верховного Суду України від 20.06.2012 року в справі 6-68цс12, правовідносини, які склалися між сторонами на підставі договору про надання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води, є грошовим зобов`язанням, у якому, серед інших прав і обов`язків сторін на боржника покладено виключно певний цивільно-правовий обов`язок по оплаті отриманих житлово-комунальних послуг, якому кореспондує право вимоги кредитора (ч.1 ст. 509 ЦК України) - вимагати сплату грошей за надані послуги. Таким чином, виходячи з юридичної природи правовідносин сторін як грошових зобов`язань, на них поширюється дія ч.2 ст. 625 ЦК України, як спеціальний вид цивільно-правової відповідальності за прострочення виконання зобов`язання. Закріплена в п.10 ч.3 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» правова норма щодо відповідальності боржника за несвоєчасне здійснення оплати за житлово-комунальні послуги у вигляді пені не виключає застосування правових норм, встановлених у ч.2 ст. 625 ЦК України. Судом встановлено, що відповідно до доданого наведеного в позовній заяві розрахунку, інфляційні втрати та три проценти річних за прострочення відповідачем виконання грошового зобов`язання складають 259,25 грн. та 73,20 грн. відповідно. Відповідно до ч.1 ст. 256 ЦК України, позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Згідно з ч.1 ст. 257 ЦК України, загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. У відповідності до ч.1 ст. 261 ЦК України, перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. Згідно з ч.ч.1, 3 ст. 264 ЦК України перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов`язку. Після переривання перебіг позовної давності починається заново. Разом з тим, як вбачається з правової позиції, викладеної Верховним Судом України в постанові від 21.01.2015 року в справі № 6-214цс14, частиною другою статті 264 ЦК України визначено, що позовна давність переривається у разі пред`явлення особою позову до одного із кількох боржників, а також якщо предметом позову є лише частина вимоги, право на яку має позивач. Судовий наказ відповідно до частини першої статті 95 ЦПК України є особливою формою судового рішення про стягнення з боржника грошових коштів або витребування майна за заявою особи, якій належить право такої вимоги. Ураховуючи те, що судовий захист права кредитора на стягнення грошових коштів може бути реалізовано як у позовному провадженні, так і шляхом видачі судового наказу як особливої форми судового рішення, подання кредитором заяви про видачу судового наказу в порядку, передбаченому розділом ІІ ЦПК України, перериває перебіг строку позовної давності». Так, заперечуючи проти позову відповідач у своєму відзиві на позовну заяву вказував, що позивач пропустив строки позовної давності, однак суд вважає, що позивачем не пропущено вказані строки, оскільки мало місце їх переривання внаслідок укладення 28.09.2017 р. між ПрАТ «АК «Київводоканал» та [PERSON] договору про розстрочення заборгованості № 0047034/Р/2017, що свідчать про визнання свого боргу, при цьому граничною межею звернення позивача з позовом про стягнення боргу є 28.09.2020 р., а тому посилання відповідача на ті обставини, що позов пред`явлено поза межами трирічного строку позовної давності не знайшли свого підтвердження в судовому засіданні. Оскільки судом було встановлено, що відповідач є виконавцем житлово-комунальних послуг за адресою: [ADDRESS] , які були надані відповідачу, що є власником квартири № 130 у вказаному будинку , при цьому, 28.09.2017 р. між позивачем та відповідачем був укладений договір про розстрочення заборгованості № 0047034/Р/2017, в якому останній визнав свою заборгованість в сумі 1058,24 грн. , разом з тим взяті на себе зобов`язання у встановлені строки не виконує, будь-яких доказів на спростування вказаних обставин суду надано не було, суд приходить до висновку, що з відповідача на користь позивача, з урахуванням положень ст.625 ЦК України, підлягає стягненню заборгованість на загальну суму 1 390,69 грн., з яких: 1 058,24 грн. - заборгованість за спожиті житлово-комунальні послуги з водопостачання та водовідведення; 259,25 грн. - інфляційні втрати; 73,20 грн. - три проценти річних. Крім того, відповідно до ст.ст. 133, 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати по сплаті судового збору в сумі 1 921,00 грн., а тому всього з відповідача на користь позивача підлягає стягненню 3 311,69 грн. (1 390,69 грн. + 1 921, 00грн.). Враховуючи наведене та

Outcome: approved