Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-28 00:00:00

20.08.2019 Публічне акціонерне товариство акціонерний банк «Укргазбанк» (далі ПАТ АБ «Укргазбанк») звернувся до Марківського районного суду Луганської області із позовом до [PERSON] , [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що 18 травня 2013 року АБ «УКРГАЗБАНК» уклав кредитний договір №134/2013-Р з [PERSON] , відповідно до якого остання отримала кредит у розмірі 95 000,00 грн. на строк до 17 лютого 2021 року зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 17,7 % на рік. За користування кредитними коштами, що не повернуті у терміни, передбачені договором (прострочена заборгованість) процентна ставка встановлюється в розмірі 22,7 % річних ( п. 1.4.2. Кредитного Договору). В якості забезпечення зобов`язань за кредитним договором між Банком та [PERSON] був укладений договір поруки №134/2013-Р/П від 18.05.2013, за умовами п. 1.1. якого останній зобов`язався в повному обсязі нести солідарну відповідальність перед Банком за виконання у повному обсязі позичальником зобов`язань по Кредитному договору. Станом на 23.07.2019 [PERSON] має заборгованість за кредитним договором у сумі 92 734,08 грн, яка складається з наступного: -заборгованість за кредитом - 80 682,41 грн. -нараховані та несплачені проценти за користування кредитом за період з 01.07.2014 по 30.04.2015 в сумі 12 051,67 грн. Позивач в судове засідання не з`явився, в своїй заяві просив розглянути справу у відсутність його представника та не заперечує проти винесення заочного рішення. Відповідачі в судове засідання не з`явилася, про дату, час і місце судового засідання у справі повідомлялися належним чином, через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України відповідно до вимог ст.1-1 ЗУ «Про здійснення правосуддя та кримінального провадження у звязку з проведенням антитерористичної операції», оскільки вони зареєстровані на тимчасовоокупованій території України визначеній Верховною Радою України. Правом на подачу відзиву не скористалися, причини неявки суду не відомі. Відповідно до ч. 1 та ч. 4 ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. У разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за наявності всіх наступних умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час та місце судового розгляду; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечував проти такого вирішення справи. Суд, без виходу до нарадчої кімнати, постановив провести зоочний розгляд справи. В силу положень ч. 2ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Відповідно до вимог ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Вивчивши позовну заяву та дослідивши письмові докази по справі у їх сукупності, судом встановлено наступні обставини і визначені відповідно до них правовідносини. 18 травня 2013 року АБ «УКРГАЗБАНК» уклав кредитний договір №134/2013-Р з [PERSON] , відповідно до якого остання отримала кредит у розмірі 95 000,00 грн. Згідно з п. 1.3.1 Кредитного Договору, строк повернення кредитних коштів - до 17 лютого 2021 року. Згідно з п. 1.4.1 Кредитного Договору, процентна ставка за користування кредитом складає 17,7% річних. За користування кредитними коштами, що не повернуті у терміни, передбачені договором (прострочена заборгованість) процентна ставка встановлюється в розмірі 22,7 % річних ( п. 1.4.2. Кредитного Договору). В якості забезпечення зобов`язань за кредитним договором між Банком та [PERSON] був укладений договір поруки №134/2013-Р/П від 18.05.2013, за умовами п. 1.1. якого останній зобов`язався в повному обсязі нести солідарну відповідальність перед Банком за виконання у повному обсязі позичальником зобов`язань по Кредитному договору. Із розрахунку заборгованості встановлено, що станом на 23.07.2019 [PERSON] має заборгованість за кредитним договором у сумі 92 734,08 грн, яка складається з наступного: -заборгованість за кредитом - 80 682,41 грн. -нараховані та несплачені проценти за користування кредитом за період з 01.07.2014 по 30.04.2015 в сумі 12 051,67 грн. Відповідно до ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно з ч.1 ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти) у такій самій сумі, у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. За змістом ст. 610, 612 ЦК України , порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. Боржник вважається таким, що прострочив виконання, якщо він не виконав його у строк, передбачений умовами договору або встановлений Законом. Відповідно до ч.1 ст. 553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконанням ним свого обов`язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов`язання боржником. Таким чином, суд приходить до висновку про те, що вимоги позивача про стягнення солідарно з відповідачів заборгованості за кредитним договором у розмірі 92 734,08 грн. є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Розмір заборгованості та його розрахунок відповідачами не спростований. Оцінюючи за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні про належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також і взаємний зв`язок у сукупності, суд приходить до висновку про необхідність задоволення позову. Згідно зі ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує, у тому числі, як розподілити між сторонами судові витрати. Відповідно до ч.1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. При поданні позову позивачем платіжним дорученням був сплачений судовий збір у сумі 1921,00 гривень, а тому він підлягає стягненню з відповідачів в рівних частинах на користь позивача по 960,50 грн. з кожного. На підставі викладеного та

Outcome: approved