overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-30 00:00:00

20.10.2014 р. [PERSON] звернулася з позовом до суду, та просить стягнути з [PERSON] аліменти на утримання доньки [PERSON], [INFO], в розмірі 1/4 частини всіх видів його доходу, але не менше 30 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно, до повноліття дитини, та на своє утримання в розмірі 1/4 частини всіх видів його доходу, до досягнення дитиною трьох років, тобто до [INFO] року. Позивач у своїй позовній заяві вказує, що з [PERSON], перебуває в зареєстрованому шлюбі з 13.01.2012 року. Від шлюбу вони мають малолітню доньку [PERSON], [INFO] року. В даний час вона ніде не працює, оскільки знаходиться у відпустці по догляду за дитиною, ніяких доходів не має. [PERSON] матеріальну допомогу на її утримання та утримання дитини в добровільному порядку не надає. У зв'язку з цим вона змушена звернутися до суду. Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явилася, надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, на позові наполягає, . Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явився, надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, проти позову не заперечує. Дослідивши письмові докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] є батьком дитини позивача доньки [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження - а.с.6. Донька проживає разом з позивачем [PERSON], що підтверджується актом від 21.10.2014 року, підписаного сусідами та завіреного майстром дільниці ТОВ «УЮТ-2011» - а.с. 15. Згідно ст. 180 Сімейного кодексу України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч.2 ст. 84 Сімейного кодексу України, дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Згідно зі ч. 1 ст. 191 Сімейного кодексу України, аліменти присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Тому суд вважає, що позов необхідно задовольнити у відповідності зі ст.ст. 84 ч.2, 180, 181 ч.3, 182 Сімейного кодексу України, стягувати аліменти з відповідача на користь позивача в розмірі 1/4 частини з усіх видів його доходу, щомісяця, починаючи з 20.10.2014 року, до досягнення донькою [PERSON], [INFO], 3-х років, тобто до [INFO] року, а також аліменти в розмірі 1/4 частини з усіх видів доходу відповідача, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, на утримання доньки [PERSON], [INFO], починаючи з 20.10.2014 року щомісяця, до її повноліття, на користь позивача. При задоволенні позову, та звільненні позивача від сплати судового збору, згідно ст. ст. 79, 88 ЦПК України з відповідача слід стягнути судовий збір в сумі 487 грн. 20 коп. на користь держави, оскільки стягнуті аліменти на утримання дитини та на утримання дружини, з якою проживає дитина. На підставі ст.ст. 84, 180, 181 ч.3, 182 Сімейного Кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-28 00:00:00

20.10.2014р. до суду подано дану заяву, в якій вказано, що 07.06.2008 року заявниця зареєструвала шлюб з [PERSON], [INFO], та взяла його прізвище [PERSON]. В свідоцтві про шлюб вказано дівоче прізвище заявниці [PERSON], яке співпадає з прізвищем в свідоцтві про народження. Також в свідоцтві вказані прізвища батьків заявниці, як [PERSON] та [PERSON], прізвища вказані через «а», що є правильним. В 1979 році при закінчені навчального закладу сталася технічна помилка і при видачі диплома [NUMBER] виданий 26 липня 1979 року зареєстрованим під № 637 та вказане прізвище [PERSON] через «я», що являється неправильним та помилковим. Під час видачі трудової книги зроблено запис відповідно до диплома [PERSON], через «я», що не відповідає дійсності, так як заявниця відповідно свідоцтва про народження являється [PERSON] через «а». В свідоцтві про народження дочки заявниці [PERSON] [INFO] прізвище вказане правильно: донька - [PERSON], мати - [PERSON], батько - [PERSON], через «а» і є правильним. Погребищенський центр зайнятості у Вінницькій області надав заяниці довідку, про те, що вона знаходилась в них на обліку в 2000 році та 2002 році під прізвищем [PERSON]. Ружинський хлібозавод Ружинського району Житомирської області надав архівну довідку № 819 від 16 жовтня 2014 року про нарахування заробітної плати, та зазначив прізвище заявниці [PERSON] через «а», що також є правильним. Заявниця просила провести розгляд даної справи без її присутності, заявлені вимоги змінила, просила встановити факт належності [PERSON], [INFO], диплома [NUMBER] виданого 26.07.1979 року, та встановити факт належності [PERSON], [INFO], трудової книги [NUMBER] виданої 17.09.1979 року, про що до суду надала відповідну заяву. Представник Управління пенсійного фонду у Погребищенському районі в судове засідання не з'явилася, про що повідомила телефонограмою, згідно з якою вимоги заявниці визнав в повному обсязі, просив справу розглядати без його участі. Дослідивши матеріали справи суд, вважає за доцільне задовольнити заявлені вимоги з таких міркувань. Достовірно доведено, що диплом [NUMBER] виданий 26.07.1979 року, на ім'я [PERSON], належать [PERSON], трудова книга [NUMBER] видана 17.09.1979 року, на ім'я [PERSON], належить [PERSON] іншого порядку встановлення цих фактів законом не передбачено, що не дає можливості заявниці отримати належне пенсійне забезпечення, то їх необхідно встановити на підставі п. 6 ч. 1 ст. 256 ЦПК України. Враховуючи викладене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-06 00:00:00

20.10.2014 р. до суду подано цю заяву, в якій заявниця вказала, що їй на підставі договору купівлі-продажу від 01.07.2004 р. належить 14/100 частини житлового будинку в [ADDRESS], хоча в довідці Гайсинської міської ради № 03.06-1400 від 03.10.2014 р. на праві приватної власності їй належить квартира № 1, що складає 14/100 частин будинку [ADDRESS], просила встановити факт належності їй квартири № 1, що складає 14/100 частин будинку [ADDRESS], - для подальшої реєстрації вказаної нерухомості. Заявниця в судове засідання не з`явилася, проте надала заяву згідно якої заявлені вимоги підтримала повністю, просила їх задовольнити, справу розглянути без неї (а.с. 27). Представник Гайсинської міської ради до суду не з`явився, письмово проти задоволення заявлених вимог не заперечував, просив справу розглянути без нього (а.с.25). Доведено, що [PERSON], [INFO] на праві приватної власності належить квартира № 1, що складає 14/100 частини житлового будинку [ADDRESS]. Дані правовідносини регулюються ч.2 ст.256 ЦПК України, згідно з якою, у судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку встановлення цих фактів. Оскільки, [PERSON] належить квартира № 1, що складає 14/100 частини житлового будинку [ADDRESS], через зазначення в договорі купівлі-продажу від 01.07.2004 р. нерухомого майна у виді 14/100 частини житлового будинку [ADDRESS] без зазначення номеру квартири, - не може реалізувати право розпорядження своїм майном, іншого порядку встановлення цього факту законом не передбачено, то його на підставі п.1 ч.1, ч.2 ст. 256 ЦПК України необхідно встановити рішенням суду. Висновки суду підтверджуються такими доказами: - копією технічного паспорта від 08.07.2004 р., виданого на ім`я [PERSON] на 14/100 чистини житлового будинку [ADDRESS] (а.с. а.с. 10-13); - копією договору купівлі-продажу від 01.07.2004 р. [PERSON]., яка продала майно у виді 14/100 частини житлового будинку [ADDRESS] (а.с. 15); - довідкою комунального підприємства «Гайсинське бюро технічної інвентаризації» про те, що станом на 03.10.2014 р. [PERSON] належить право власності на 14/100 частини житлового будинку [ADDRESS] (а.с. 9).

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-09 00:00:00

20.10.2014 року [PERSON], діючий в своїх інтересах та в інтересах неповнолітньої [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON], [PERSON], [PERSON] про визнання дійсним договору купівлі-продажу квартири [ADDRESS] і зареєстрований на Миколаївській універсальній товарно-сировинній біржі від 07.02.2000 за №1180. Нотаріально даний договір не посвідчувався, що перешкоджає йому (позивачу) в даний час оформити спадкові права на спірну квартиру. У судове засідання представник позивача не з'явився, надав суду заяву з проханням розглянути справу у його відсутності, позовні вимоги [PERSON] підтримує у повному обсязі. У судове засідання відповідачі не з'явились, про день слухання справи були повідомлені належним чином, причини неявки суду не повідомили. Суд вважає можливим постановити рішення про заочний розгляд справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Оцінивши представлені докази в сукупності, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими і підлягаючими задоволенню, виходячи з наступного. Встановлено, що 07.02.2000 року [PERSON] уклала з [PERSON], [PERSON], діючою від свого імені та від імені свого неповнолітнього сина [PERSON] договір купівлі-продажу нерухомого майна. Згідно договору [PERSON], [PERSON] діюча від свого імені та від імені свого неповнолітнього сина [PERSON] продали а [PERSON] придбала у власність квартиру [ADDRESS]. Даний договір був оформлений на Миколаївській універсальній товарно-сировинній біржі від 07.02.2000 за №1180, а також 21.02.2000р. у МБТІ. Нотаріально даний договір не посвідчувався. [INFO] [PERSON] померла (копія свідоцтва про смерть Серії [NUMBER]). Відповідно до постанови Державного нотаріуса Третьої миколаївської державної нотаріальної контори від 15.09.2014 року, [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на квартиру [ADDRESS], оскільки договір купівлі-продажу спірного нерухомого майна нотаріально не посвідчений. Відповідно до ст. 657 ЦК України, договір купівлі-продажу квартири ( житлового будинку) повинен бути нотаріально засвідчений, якщо хоча б однією із сторін є громадянин. Недотримання цієї вимоги вабить недійсність договору. Відповідно до ст. 220 ч.2 ЦК України, якщо одна із сторін повністю або частково виконали умови угоди, що вимагає нотаріального посвідчення, суд має право визнати угоду дійсною. На підставі викладеного, суд вважає, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню у повному обсязі.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-01 00:00:00

20.10.2014 року [PERSON] звернувся до суду з заявою «Про встановлення факту родинних відносин, відповідно до якої просить суд постановити рішення, яким встановити, що [PERSON], померлий [INFO] є батьком [PERSON], що [PERSON], померла [INFO] є матір'ю [PERSON], що свідоцтво про одруження між [PERSON] та [PERSON], видане 02 березня 1960 року дійсно належить [PERSON] та [PERSON]. Заявник в судове засідання не з'явився, надав заяву, в якій заяву підтримав у повному обсязі. Зацікавлена особа - представник Третьої Одеської державної нотаріальної контори в судове засідання не з'явився, надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, встановлення факту залишив на розсуд суду. Зацікавлена особа - [PERSON] не з'явилася, надала заяву, в якій заяву підтримала у повному обсязі. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що заявлені позовні вимоги обґрунтовані і підлягають задоволенню з наступних підстав. Факт родинних відносин між фізичними особами (п. 1 ч. 1 ст. 256 ЦПК) встановлюється в судовому порядку, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки. Наприклад, якщо підтвердження такого факту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчинюють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину, для оформлення права на пенсію у зв'язку з втратою годувальника. В даному випадку встановити факт родинних відносин заявник бажає у зв'язку із виникненням у нього права на спадщину. В судовому засіданні встановлені наступні фактичні дані. [INFO] помер [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть від 30.01.2014 року. Після його смерті відкрилась спадщина на частину спадкового майна, що знаходиться за адресою: [ADDRESS]. Фактично спадщину прийняла [PERSON], яка на момент смерті [PERSON] проживала разом з ним та вела спільне господарство, однак оформити документи на спадкове майно не встигла, оскільки [INFO] померла. Спадкоємцями першої черги після вказаних осіб є [PERSON] та [PERSON]. [PERSON] звернувся до Третьої Одеської державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини. Однак Третя Одеська державна нотаріальна контора надала відповідь, відповідно до якої вказала про необхідність звернення до суду, у зв'язку з тим, що в документах, які були представлені заявником для прийняття спадщини наявні розбіжності у написанні прізвищ. Факт того, що [PERSON], померлий [INFO] є батьком [PERSON], що [PERSON], померла [INFO] є матір'ю [PERSON], що свідоцтво про одруження між [PERSON] та [PERSON], видане 02 березня 1960 року дійсно належить [PERSON] та [PERSON] підтверджується копією паспорту [PERSON] від 09.02.1996 року, копією свідоцтва про смерть [PERSON] від 30.01.2014 року, копією свідоцтва про смерть [PERSON] від 12.06.2014 року, копією паспорту [PERSON], копією свідоцтва про народження [PERSON] від 06.02.1950 р., копією свідоцтва про одруження батьків від 02.03.1960 р.н.,копією пенсійного посвідчення [PERSON], копією свідоцтва про право власності на житло від 22.06.1993 року, копією розпорядження органу приватизації від 22.06.1993 року, На підставі викладеного та ст.ст. 234 ч.2 п.5, 256 ч.1 п.1 ЦПК України, суд -

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-16 00:00:00

20.10.2014 року [PERSON] звернувся до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, де посилаючись на поважність причин пропуску строку подання заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини після смерті [PERSON], що мало місце [INFO] року, просив визначити додатковий строк терміном в один місяць, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. В судовому засіданні представник позивача за довіреністю [PERSON] заявлені вимоги підтримала, посилаючись на те, що позивач [PERSON] після смерті своєї матері [PERSON] не звернувся до нотаріальної контори для оформлення спадщини через тривалу хворобу та систематичні відрядження. На даний час має намір оформити спадщину, але не може цього зробити, так як ним пропущений строк подання заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини, тому просила визначити [PERSON] додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини терміном в один місяць. Представник відповідача Володимирівської сільської ради Казанківського району Миколаївської області в судове засідання не з'явився, надав суду письмову заяву про можливість слухання справи в його відсутність, позовні вимоги визнав, не заперечує проти їх задоволення. Вислухав пояснення представника позивача, дослідивши письмові докази, суд приходе такого висновку. Відповідно до свідоцтва про смерть серії [NUMBER] виданого 15 лютого 2010 року Володимирівською сільською радою Казанківського району Миколаївської області, дійсно [PERSON] померла [INFO] року, після смерті якої залишилось спадкове майно. З інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) за №37403867 від 19.05.2014 року спадкова справа, після смерті [PERSON], не заводилась. При зверненні 19.05.2014 року до приватного нотаріуса Казанківського районного нотаріального округу Миколаївської області [PERSON] спадкоємцю за законом [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті спадкодавця [PERSON] у зв'язку з пропуском встановленого законодавством шестимісячного строку для прийняття спадщини. Позивач [PERSON] є спадкоємцем за законом після смерті [PERSON]. Пропустив встановлений 6 місячний строк для прийняття спадщини з поважної причини. Відповідно до ст.1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити їй додатковий строк, достатній для подання заяви про прийняття спадщини. У відповідності до ст.88 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь позивача судові витрати, пов'язані зі сплатою судового збору, в розмірі 243 грн. 60 коп.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-04 00:00:00

20.10.2014 року [PERSON] звернувся до суду з позовною заявою та просить розірвати шлюб з [PERSON] від якого дітей немає, посилаючись на те, що шлюбні відносини між подружжям припинені внаслідок того що у них різні погляди на сімейне життя. Позивач в судове засідання не з'явився, звернувшись до суду із заявою про розгляд справи за його відсутності, на позовних вимогах наполягає. Відповідач в судове засідання не з'явилася, звернувшись до суду із заявою про розгляд справи за її відсутності, з позовом згодна. Оскільки відповідач позов визнала, відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України суд приймає визнання позову відповідачем, яке на думку суду не суперечить вимогам закону, та обставини позову не потребують доказування відповідно до ст. 61 ЦПК України. Згідно ст. 112 СК України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини інваліда та інші обставини життя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. А тому суд вважає, що позов підлягає задоволенню, оскільки подальше сумісне життя подружжя та збереження сім'ї суперечить інтересам позивача, що відповідно до ст.112 СК України, є підставою для розірвання шлюбу. На підставі ст. 110-112 Сімейного Кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-04 00:00:00

20.10.2014 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позовних вимог [PERSON] зазначив, що перебуває з відповідачкою у зареєстрованому шлюбі з 06 листопада 1988 року. Від даного шлюбу дітей не мають. [PERSON] просить шлюб розірвати, посилаючись на те, що у них з відповідачкою життя не склалось, подружні стосунки припинені через різні погляди на подружнє життя, ведення домашнього господарства, на ґрунті чого в сім'ї постійно виникали суперечки та непорозуміння і подальше сумісне проживання та збереження сім'ї стало неможливим. В судовому засіданні позивач [PERSON] підтримав позовні вимоги, посилаючись на ті ж обставини, що і в позовній заяві. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги визнала, не заперечувала щодо розірвання шлюбу. Вирішуючи спір суд встановив, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 06 листопада 1988 року. Від даного шлюбу дітей не мають (а.с.4). Подружні стосунки припинені, сторони наполягають на розлученні, миритись не бажають наданий судом строк для примирення позитивного результату не дав. Причиною розпаду сім'ї стали суперечки та непорозуміння, що виникали на ґрунті різних поглядів на подружні стосунки, ведення домашнього господарства. Даному факту відповідають сімейні правовідносини, які регулюються ст.51 Конституції України, ст. 5 Протоколу № 7 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (Рим, 4 листопада 1950 р., ратифікована Україною 17 липня 1997 р.), ст.ст. 24, 105, 110, 112 СК України. Згідно ст.51 Конституції України, ч.1 ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов'язки у шлюбі та сім'ї. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Стаття 5 Протоколу № 7 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (Рим, 4 листопада 1950 р., ратифікована Україною 17 липня 1997 р.) забезпечує рівноправність членів подружжя як під час перебування у шлюбі, так і …в разі його розірвання. Відповідно до ст.ст. 105, 110, 112 СК України шлюб розривається судом за позовом одного із подружжя, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Оскільки судом встановлено, що збереження шлюбу та подальше спільне проживання подружжя суперечить їх інтересам, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-27 00:00:00

20.10.2014 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позовних вимог зазначив, що 06.03.1994 року він зареєстрував шлюб з відповідачкою у Балаклійському районному відділі реєстрації актів цивільного стану, актовий запис № 48. Від спільного шлюбу мають двох дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Подружнє життя з відповідачкою не склалося, вони втратили любов та повагу один до одного. Шлюбно - сімейні відносини між ними припинені. У 2009 році відповідачка разом з дітьми залишила постійне місце проживання, їх місцезнаходження на теперішній час невідомо. Позивач в судове засідання не з'явився, про час та місце судового засідання повідомлявся належним чином, однак до суду надав заяву, в якій просить суд розглянути справу за його відсутності, позовні вимоги підтримує, не заперечує проти винесення заочного рішення. Відповідачка в судове засідання не з'явилась, про час і місце судового засідання повідомлялась належним чином, шляхом подання оголошення у пресі в установленому законом порядку, причини неявки суду невідомі. Суд вважає можливим провести заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів, оскільки від відповідачки, яка була повідомлена про час і місце судового засідання не надійшло повідомлення про причини неявки, а позивач не заперечує проти такого розгляду. Суд, врахувавши думку позивача, дослідивши матеріали цивільної справи, вважає позов обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню. Відповідно до ст. 11 ЦПК України суд розглядає справи в межах заявлених вимог і на підставі наданих доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Судовим розглядом встановлено, що 06 березня 1994 року [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб Балаклійським районним відділом реєстрації актів цивільного стану, актовий запис № 48( а.с. 6). Від спільного шлюбу мають двох дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] (а.с. 6). Подружнє життя не склалося, вони не створили дружної, міцної сім»ї, втратили почуття поваги і взаєморозуміння. Примирення неможливе, збереження сім»ї суперечить інтересам сторін. Відповідно до ч. 1 ст. 110 Сімейного Кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред»явлений одним із подружжя. Згідно ч 1 ст. 112 Сімейного Кодексу України суд з»ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини та інші обставини життя подружжя. На підставі ч. 2 ст. 112 Сімейного Кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. В матеріалах справи не міститься інформації, щодо наміру відповідачки після розірвання шлюбу змінити прізвище.

Outcome: approved