Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-04 00:00:00

20 жовтня 2016 року позивач звернувся до суду з позовною заявою про стягнення з [PERSON] заборгованості у розмірі 16654 грн. 94 коп. за договором оренди нежитлового майна № 090615-02-юр(оф) від 09 червня 2015 року. Відповідач, повідомлена належним чином про час та місце розгляду справи, у судове засідання не з'явилась, заперечень проти позову не надала.За наявності умов, передбачених частиною першою ст. 224 ЦПК України, та оскільки позивач не заперечує проти заочного вирішення справи, суд вважає за можливе допустити заочний розгляд справи. Дослідивши надані докази, суд вважає, що позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню. Судом встановлено, що 09 червня 2015 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Українська кабельна компанія» (орендодавець) та [PERSON] (орендар) укладено договір оренди нежитлового майна № 090615-02-юр(оф), відповідно до умов якого орендодавець передає, а орендар приймає в тимчасове користування приміщення (оренду) , яке розташоване за адресою: [ADDRESS], для розміщення офісу. Відповідно до п. 1.4. договору оренди, цільовим призначенням об'єкту оренди є розміщення офісу. Відповідно до п. 3.1 договору оренди, оренда плата всього становить 2256 грн. 00 коп. на місяць. 09 червня 2015 року між сторонами був укладений договір оренди нежитлового майна № 090615-02-юр(оф). [PERSON] прийняла у користування вказаний офіс, загальною площею 18,80 кв. м., що підтверджується актом приймання-передачі від 11 червня 2015 року. Згідно з ч. 1 ст. 759 ЦК України, за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов'язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином, відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Позивач виконав свої зобов'язання щодо надання [PERSON] в оренду нежитлові виробничо-складські приміщення. Однак відповідач не здійснила повну сплату коштів за користування приміщеннями, порушивши умови договорів, внаслідок чого у неї виникла заборгованість: за договором оренди за № 090615-02-юр(оф) від 09 червня 2015 року, станом на 12 жовтня 2015 року, у розмірі 16654 грн. 94 коп.: заборгованість за орендною платою у розмірі 10610 грн. 67 коп.; штраф за прострочення внесення орендної плати у розмірі 5212 грн. 00 коп.; пеня за прострочення внесення орендної плати у розмірі 832 грн. 31 коп. Відповідно до ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Згідно з ч. 1 ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Відповідно до ч. 1 ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання та на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу. Згідно зі ст. 549 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 551 ЦК України, якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства. Розмір неустойки, встановлений законом, може бути збільшений у договорі. Згідно з ч. 1 ст. 624 ЦК України, якщо за порушення зобов'язання встановлено неустойку, то вона підлягає стягненню у повному розмірі, незалежно від відшкодування збитків. Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідно до ч. 1 ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу свої вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Згідно з ч. 1 ст. 61 ЦПК України, обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. Позивачем було сплачено судовий збір, що підлягає стягненню з відповідача у розмірі 1218 грн. 00 коп.

Outcome: approved