Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-28 00:00:00

20.10.207 позивачка [PERSON] звернулась в суд з цим позовом, в якому просила стягнути аліменти з відповідача [PERSON] на її користь на утримання сина [PERSON], [INFO], в розмірі 1500 грн. щомісячно, з часу подання позовної заяви і до досягнення дитиною повноліття. Позов аргументувала тим, що дитина проживає разом з нею, знаходиться на її утриманні, вони з відповідачем з серпня 2017 року разом не проживають та не підтримують сімейних відносин, відповідач в утриманні дитини участі не приймає, хоча має таку можливість, оскільки знаходиться у працездатному віці чи працює він, їй достеменно не відомо. На даний час позивачка не працює, а тому перебуває у тяжкому матеріальному становищі, тому просить стягнути аліменти з відповідача на утримання сина до повноліття дитини та її утримання до досягнення дитиною трирічного віку. В судовому засіданні позивачка підтримала заявлені позовні вимоги, посилаючись на обставини викладені у позові та пояснила, що на даний час знаходиться у декретній відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, в зв'язку з чим отримує соціальну допомогу в розмірі 860 грн., яких їй не вистачає на утримання дитини для якої потрібно купувати продукти харчування, одяг, взуття, засоби гігієни, ліки за необхідності, дозвілля, іграшки та інші необхідні для дитини речі, додаткових доходів не має. На даний час проживає разом з своєю матір'ю та вітчимом, з якими розділяє порівну витрати на комунальні послуги, крім неї в матері є ще троє дітей, одна дитина повнолітня, інші діти на даний час неповнолітні. Матір не працює, а тому не має змоги їй допомагати в утриманні дитини. З серпня 2017 року разом з відповідачем не проживає, коштів на утримання дитини відповідач не надавав та не допомагав в утриманні дитини. Відповідач заявлені позовні вимоги в частині стягнення аліментів на утримання дитини визнав частково, в розмірі 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на підтвердження чого в судовому засіданні надав заперечення. Додатково пояснив, що на даний час проживає разом з батьками, за станом здоров'я він здоровий, заробляє на життя тимчасовими заробітками, зокрема підсобником на будівництві. З того часу відколи не проживає з сім'єю, матеріальної допомоги на утримання дитини не надає. В с. Багринівці Літинського району Вінницької області отримав спадщину від дідуся та бабусі у вигляді земельної ділянки (паю), площею 2,600 га, від якої отримує прибуток, у 2017 році отримав зерно, вагою 1500 кг. Інших доходів не має. Сплачує аліменти на утримання дитини від першого шлюбу в розмірі 180 грн. на місяць. Аліменти попередня дружина не збільшувала, оскільки в них не потребує. З серпня 2017 року разом не проживають. Заслухавши сторони, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов належить задовольнити частково враховуючи таке. Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття та згідно з ч.3 ст.181 цього Кодексу, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Згідно із ст.182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів;інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. У відповідності до ч.1 ст.183 СК України,частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] та [PERSON] до серпня 2017 року проживали як одна сім'я без реєстрації шлюбу. Відповідно до свідоцтва про народження, серії [NUMBER] сторони являються батьками [PERSON], [INFO], (а.с.4), який проживає разом з позивачкою та перебуває на її утриманні, про що свідчить довідка Квартального комітету «Південно - Західний» (а.с.7). Позивач з 09.11.2015 року звільнена з ТОВ «Багринкерам» у зв'язку з закінченням сезонних робіт, що підтверджується довідкою ТОВ «Багринкерам» від 17.08.2017 № 28, та відповідним записом в трудовій книжці (а.с.5,6). Відповідач [PERSON], відповідно до довідки Багриновецької сільської ради Літинського району Вінницької області, на даний час не працює (а.с.27), що також підтверджується ксерокопією з трудової книжки (а.с.29) та має дитину від попереднього шлюбу [PERSON], [INFO] (а.с.28), на утримання якого згідно пояснень наданих в судовому засіданні, відповідач сплачує аліменти. Сторонами визнається той факт, що дитина перебуває на утриманні позивачки, сторони разом не проживають, позивач з дитиною потребує матеріальної допомоги зі сторони відповідача. При визначенні розміру аліментів судом враховано, що позивачка наполягає на стягненні аліментів в твердій грошовій сумі з відповідача, який офіційно не працює, стан здоров'я платника аліментів задовільний, має на утриманні дитину від попереднього шлюбу, має у власності земельну ділянку (пай) від якої отримує відповідний прибуток. Суд частково приймає заперечення відповідача в частині того, що він не може сплачувати аліменти в розмірі вказаному позивачкою. Обставин, які б доводили необхідність звільнення його від обов'язків утримувати дитину судом не встановлено. При визначені для присудження розміру аліментів, суд виходить також з того, що відповідно до Закону України «Про Державний бюджет на 2017 рік» прожитковий мінімум дітей віком до 6 років з 01.05.2017 по 30.11.2017 складає 1426 грн., з грудня 2017 1492 грн. Суд звертає увагу, що батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, а також зобов'язані забезпечити необхідні умови життя, навчання та виховання дитини, готувати її до самостійного життя, на що, в тому числі, необхідні й фінансові витрати. Здійснення батьками своїх прав та виконання обов'язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності, відповідно до ч. 1 ст.155 СК України. Відповідно до ч.3 ст.51 Конституції України сім'я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини, іншими міжнародними договорами України, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України (частина 7 статті 7 СК України). Частинами 1, 2 статті 3 Конвенції про права дитини, прийнятої 20 листопада 1989 року, яка набрала чинності для України 27 вересня 1991 року, передбачено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов'язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом. Статтею 5 Протоколу №7 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлено, що кожен із подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов'язками цивільного характеру, що виникають із вступу в шлюб, перебування в шлюбі та у випадку його розірвання. Ця стаття не перешкоджає державам вживати таких заходів, що є необхідними в інтересах дітей. Враховуючи зазначене, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню в інтересах дитини. Враховуючи зазначене, суд вважає, що відповідач зобов'язаний та може сплачувати на утримання дитини аліменти в розмірі 1000 грн., щомісяця, починаючи з дня звернення до суду та до досягнення дитиною повноліття. Дана сума є необхідною та достатньою, законною та такою, що відповідає потребам дитини на даний час з урахуванням сум, які отримує позивач та посильною для відповідача з урахуванням його майнового стану та відсутності офіційного стабільного щомісячного заробітку. Встановлений даним рішенням суду розмір аліментів на утримання дитини, буде гарантією прав дитини, встановлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини. Проживання батьків окремо від дитини не повинно впливати на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини. Разом з тим, в межах задоволення позову, на підставі ст. 88 ЦПК України з відповідача слід стягнути судові витрати на користь держави. У відповідності до ч.1 ст.367 ЦПК України, суд допускає до негайного виконання рішення в справах про стягнення аліментів -у межах суми платежу за один місяць.

Outcome: partial