Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-31 00:00:00

20.05.2021 [PERSON] звернувся до суду із позовом до Великобагачанської об`єднаної територіальної громади Великобагачанського району Полтавської області про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини. В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що [INFO] в с. Рокита Великобагачанського району Полтавської області помер його батько [PERSON] . Після смерті останнього відкрилася спадщина на земельну ділянку площею 3,38 га, що розташована на території Рокитянської сільської ради Великобагачанського району Полтавської області з кадастровим номером 5320284700:00:001:0035. На момент смерті [PERSON] проживав однією сім`єю з [PERSON] . У березні 2021 року до нього зателефонував представник ТОВ «Великобагачанський комбікормовий завод» Дубина М.Л. та повідомив, що товариство має намір укласти з ним договір оренди землі, стосовно земельної ділянки, що належала його батькові за життя, та повідомив, що спадкові права на землю не оформлені. Звернувшись до державного нотаріуса Великобагачанської державної нотаріальної контори, позивач отримав відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину, у зв`язку з пропущенням строку на прийняття спадщини. Зазначає, що ним був пропущений строк на прийняття спадщини, у зв`язку з тим, що він вважав батькову співмешканку [PERSON] офіційною дружиною та вважав, що саме вона прийняла спадщину після смерті батька. Вважаючи, що строк на прийняття спадщини пропущений ним з поважних причин, просив суд визначити йому додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини, яка відкрилася [INFO] після смерті [PERSON] протягом 2 місяців з дня набрання рішенням суду законної сили. Ухвалою Великобагачанського районного суду Полтавської області від 25.05.2021 відкрито загальне позовне провадження по справі та призначено підготовче засідання на 25.06.2021, яке було відкладено на 23.07.2021 та 09.09.2021, з поважних причин. Ухвалою суду від 25.06.2021 за клопотанням представника позивача адвоката Бондаренко О.В. замінено первісного відповідача Великобагачанську об`єднану територіальну громаду Великобагачанського району Полтавської області на належного відповідача - Білоцерківську сільську раду Миргородського району Полтавської області ( а.с. 25). Ухвалою суду від 09.09.2021 закрито підготовче провадження по справі, справу призначено до судового розгляду на 01.10.2021 та відкладено на 01.11.2021, з поважних причин. У судовому засіданні позивач [PERSON] та його представник адвокат Бондаренко О.В. позовні вимоги підтримали повністю, з підстав зазначених у позовній заяві. Просили позов задовольнити. У судове засідання 01.11.2021 представник позивача адвокат Бондаренко О.В. не з`явилася, причини неявки суду не повідомила, з клопотаннями про відкладення розгляду справи не зверталася. Позивач [PERSON] вважав за можливе розглянути справу без участі його представника адвоката Бондаренко О.В. Допитаний у судовому засіданні, за клопотанням сторони позивача, свідок [PERSON] , суду пояснила, що [PERSON] допомагає її родині по господарству. У березні 2021 року до неї, оскільки у позивача відсутній телефон, зателефонував представник ТОВ «Великобагачанський комбікормовий завод» та запитав, чи збирається [PERSON] оформляти спадкові права на земельну частку (пай) після смерті батька, розшукував останнього. Пізніше, вона разом з [PERSON] , у будинку його матері, де він раніше проживав, знайшли документи, серед яких була копія державного акту на землю. [PERSON] повідомив їй, що мати за життя намагалася оформити спадщину, але не встигла, також повідомила про те, що зі слів [PERSON] , їй відомо про те, що шлюб між батьками останнього розірвано не було, серед документів [PERSON] вони виявили оригінал свідоцтва про шлюб укладеного між батьками [PERSON] . Представник відповідача Білоцерківської сільської ради Миргородського району Полтавської області у судове засідання не з`явився, від відповідача надійшла заява про розгляд справи без їхньої участі ( а.с.46). Суд, заслухавши пояснення позивача, представника позивача, свідка, вивчивши та проаналізувавши у сукупності всі докази зібрані по справі, приходить до наступних висновків. Судом встановлено, що [INFO] помер [PERSON] , що підтверджується копією повторного свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 25.01.2011 ( а.с. 4). [PERSON] є батьком позивача [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження останнього серії [NUMBER] від 09.09.1980 (а.с. 7). За життя [PERSON] був власником земельної ділянки площею 3.38 га, що розташована на території Рокитянської сільської ради Великобагачанського району Полтавської області для ведення товарного сільськогосподарського виробництва кадастровий номер земельної ділянки 5320284700:00:001:0035, що підтверджується копією державного акту на право власності на земельну ділянку серії ПЛ №092435 від 19.01.2005 (а.с. 5). Згідно довідки Білоцерківської сільської ради Миргородського району Полтавської області №192 від 13.05.2021, на момент смерті [PERSON] був зареєстрований та проживав за адресою: [ADDRESS] , разом із співмешканкою [PERSON] (а.с. 9). Після смерті [PERSON] спадкова справа в органах нотаріату не заводилася, заповіти відсутні ( а.с. 8, 42-45). Постановою в.о. в порядку заміщення державного нотаріуса Великобагачанської державної нотаріальної контори від 31.03.2021 було відмовлено [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на спадкове майно, у зв`язку з пропуском останнім строку для прийняття спадщини (а.с. 6). Відповідно до ст.13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до ЦПК України в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно ст. 81 ЦПК України кожна із сторін зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін виникає спір. Згідно ч. 5 ст. 263 ЦПК України, обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно та всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені у судовому засіданні. Відповідно до ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (ст.1217 ЦК України). Згідно ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять всі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися на момент його смерті. Спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (ч.ч.1, 2 ст.1220 ЦК України). У відповідності до вимог ч.1 ст.1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини (ч.5 цієї статті). Згідно ст.1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строку шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини; якщо виникнення у особи права на спадщину залежить від неприйняття спадщини або відмови в його прийнятті іншими спадкоємцями, строк для прийняття нею спадщини встановлюється в три місяці з моменту неприйняття іншими спадкоємцями спадщини або відмови від її прийняття. Норми ч.3 ст.1272 ЦК України вказують, що за позовом спадкоємця, що пропустив строк для прийняття спадщини із поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Відповідно до ст.1272 ЦК України визначено наслідки пропущення строку для прийняття спадщини, зокрема, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого ст. 1270 ЦК України, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини нотаріусу за місцем відкриття спадщини. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Згідно п. 24 Постанови Пленуму Верховного суду України №7 від 30.05.2008 «Про судову практику у справах про спадкування», особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третьої статті 1272ЦК України. При розгляді справ про визначення додаткового строку для прийняття спадщини слід перевіряти наявність або відсутність спадкової справи стосовно спадкодавця у державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини, наявність у матеріалах справи обґрунтованої постанови про відмову нотаріуса у вчиненні нотаріальної дії, зокрема відмови у видачі свідоцтва про право на спадщину. Положення ч. 3 ст. 1272 ЦК України можуть бути застосовані лише у випадку доведеності наявності перешкод для подання відповідної заяви та наявності підстав для визнання судом цих обставин поважними. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач [PERSON] вказує на таку причину пропущення ним строку звернення до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, як переконання, що спадщину після смерті батька прийняла [PERSON] , яку останній вважав його дружиною. Згідно Інформаційного листа Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» судом не можуть бути визнані поважними такі причини пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини як юридична необізнаність позивача щодо строку та порядку прийняття спадщини, необізнаність особи про наявність спадкового майна, похилий вік, непрацездатність, незнання про існування заповіту, встановлення судом факту, що має юридичне значення для прийняття спадщини, невизначеність між спадкоємцями хто буде приймати спадщину, відсутність коштів для проїзду до місця відкриття спадщини, несприятливі погодні умови. Згідно ч. 1 ст. 1258 ЦПК України, спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Статтею 1261 ЦК України встановлено, що у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. ЦК України встановлено, що для прийняття спадщини необхідне волевиявлення спадкоємця і здійснення ним певних дій. Спадкоємець прийняв спадщину, якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Спадкоємець за законом або за заповітом має право відмовитися від спадщини протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Вважається, що відмовився від спадщини той спадкоємець, який не вчинив жодної з дій, що свідчить про прийняття спадщини. Отже, прийняття спадщини як за заповітом, так і за законом є правом спадкоємця й залежить виключно від його власного волевиявлення. Для прийняття спадщини необхідне волевиявлення спадкоємця і здійснення ним певних дій. При вирішенні питання про поновлення строку на прийняття спадщини, обов`язковою умовою є доведення того факту, що існуючі перешкоди для подання заяви про прийняття спадщини створили спадкоємцеві об`єктивні, непереборні, істотні труднощі для своєчасного її прийняття. Натомість судом встановлено, що позивач названих вище вимог закону не дотримався та після відкриття спадщини не подав до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Жодних доказів того, що в межах строку, наданого цивільним законом, у позивача були об`єктивні непереборні обставини, внаслідок чого він не мав можливості своєчасно прийняти спадщини, останній не надав. Якщо спадкоємець пропустив шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини з поважних причин, закон гарантує йому право на звернення до суду з позовом про визначення додаткового строку на подання такої заяви. Відповідно до висновків Верховного Суду, викладених у постановах від 30.01.2020 №487/2375/18, від 17.02.2020 №357/732/19, від 27.02.2020 у справі №419/3788/17, від 21.05.2020 у справі №404/251/17, поважними причинами пропуску строку визнаються, зокрема: 1) тривала хвороба спадкоємців; 2) велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна; 3) складні умови праці, які, зокрема, пов`язані з тривалими відрядженнями, в тому числі закордонними; 4) перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил України; 5) необізнаність спадкоємців про наявність заповіту тощо. Судом не можуть бути визнані поважними такі причини пропущення строку для подання заяви про прийняття спадщини як юридична необізнаність позивача щодо строку та порядку прийняття спадщини, необізнаність особи про наявність спадкового майна, похилий вік, непрацездатність, невизначеність між спадкоємцями, хто буде приймати спадщину, відсутність коштів для проїзду до місця відкриття спадщини, несприятливі погодні умови тощо. Аналогічні висновки викладені у постановах Верховного Суду від 13.12.2018 у справі №703/1560/17, від 02.02.2021 у справі №636/1339/19, від 19.04.2021 у справі №302/396/17. З урахуванням вищевикладеного, суд не вбачає підстав для визначення позивачу додаткового строку для прийняття спадщини, оскільки під час розгляду справи останнім не було доведено, що причини пропуску шестимісячного строку для подачі заяви про прийняття спадщини є поважними, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами, а ті підстави, на які вказує позивач, суд визнає неповажними, так як останній не довів зворотного за допомогою належних та допустимих доказів по справі, сам факт наявності інших спадкоємців не є підставою для задоволення позовних вимог. Враховуючи вищевказане, суд приходить до переконання, що позов [PERSON] про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини задоволенню не підлягає.

Outcome: dismissed