Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-12 00:00:00

20 грудня 2016 року позивач звернулася до суду із позовною заявою до відповідача про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, вказавши, що між нею та відповідачем 22.11.2009 року укладено шлюб. Від даного шлюбу у подружжя народився син [PERSON], [INFO]. На даний час дитина знаходиться на утриманні позивача. Відповідач надає допомогу на утримання сина періодично, але її суми недостатньо для матеріального забезпечення дитини, постійної офіційної роботи не має, а тому позивачка змушена звернутися до суду для вирішення питання про примусове стягнення аліментів у твердій грошовій сумі в розмірі 1000 грн. щомісяця. В судовому засіданні позивач підтримала позовні вимоги в повному обсязі, просила позов задовольнити. Відповідач проти задоволення позову заперечував, вказав, що постійної роботи немає, але при цьому повністю виконує свої батьківські обовязки, матеріально забезпечує дитину в середньому в розмірі 600 грн. на місяць чого, на його думку, достатньо. Заслухавши думку учасників процесу, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовна заява підлягає частковому задоволенню з наступних підстав: Судом встановлено, що між сторонами було укладено шлюб, зареєстрований 22 листопада 2009 року Плужненською сільською радою Ізяславського району Хмельницької області, актовий запис №12, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії 1-БВ №069589. Від даного шлюбу 23.08.2010р. народився син [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження серії 1-БВ №131941, виданим Плужненською сільською радою Ізяславського району Хмельницької області, актовий запис №9. Докази по справі, а саме копія трудової книжки, довідка Ізяславського районного центру зайнятості від 13.01.2017р. №58, свідчать, що відповідач не має постійного джерела доходу. Відповідачем не надано доказів того, що на його утриманні знаходяться інші неповнолітні діти, непрацездатні дружина, батьки тощо. Сторонами по справі під час судового засідання визнано обставини, що дитина проживає з матірю в м.Києві, відповідач надає на утримання дитини в середньому 600 грн. щомісячно. Але, за твердженням позивача, вказаної допомоги на утримання дитини недостатньо, враховуючи витрати на харчування, одяг для дитини, відвідування нею платної спортивної секції, додаткових занять з англійської мови. Відповідно до статті 180 Сімейного кодексу України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Частиною 3 статті 181 СК України передбачено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Згідно ч.1 ст.184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. На підставі вищевикладеного, суд вважає за потрібне визначити розмір аліментів, які підлягають стягненню з відповідача на користь позивача на утримання неповнолітнього сина, в твердій грошовій сумі у розмірі 800 грн. щомісячно, починаючи з 20 грудня 2016 року до повноліття дитини.

Outcome: partial