Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-12 00:00:00

20.11.2014 року позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про визнання права власності в порядку спадкування за законом, обґрунтувавши позовні вимоги тим, що [INFO] року в смт. Підгородна, Первомайського району, Миколаївської області помер його батько - [PERSON], після смерті якого відкрилася спадщина на все його майно, що складається з житлового будинку [ADDRESS] та земельної ділянки розміром 0,126 га, призначеної для його обслуговування. Позивач, у встановленому законодавством порядку, прийняв спадщину, але у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на вказаний вище житловий будинок йому було відмовлено, так як в свідоцтві про право особистої власності на будівлі від 28.12.1987 року, виданого на підставі рішення виконкому Підгороднянської селищної ради № 5 від 17.03.1964 року відсутня печатка органу місцевого самоврядування, а саме виконкому Підгороднянської селищної Ради народних депутатів та підпис голови виконкому. Як вбачається зі свідоцтва про право особистої власності на жилий будинок, у ньому дійсно відсутня печатка виконкому Романобалківської сільської ради та підпис голови виконкому, що здійснював свої повноваження в той період. У відповідності до ст. 331 ЦК України право власності на нерухоме майно підлягає державній реєстрації і виникає з моменту державної реєстрації, а оскільки право власності на дане домоволодіння зареєстроване за спадкодавцем, про що свідчить здійснений реєстраційний напис про реєстрацію будинку в Первомайському міжміському бюро технічної інвентаризації за № 560 від 28.12.1987 року, то відповідно він являється власником даного майна. На сьогоднішній день внести зміни у свідоцтво про право особистої власності на житловий будинок неможливо, тому що свідоцтво видавалося в 1987 році і на даний час не збереглася печатка органу, що його видавав та не має особи, яка на той час мала право підпису таких документів. Дублікат вказаного документу також неможливо отримати, оскільки із набранням чинності ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно і їх обтяжень» припинені повноваження міських, сільських та селищних рад по державній реєстрацій прав власності на житлові будинки. Вказані повноваження передані Державній реєстраційній службі Міністерства юстиції України. Дана служба видає дублікати зазначених документів лише власникам або уповноваженим ними особам за довіреністю. Позивач зазначив, що він являється єдиним спадкоємцем першої черги після смерті свого батька. Брат позивача - відповідач по справі, не забажав отримувати спадщину та не звертався до нотаріальної контори з заявою про її прийняття. Отже, з підстав зазначених вище [PERSON] не може отримати свідоцтво про право на спадщину за законом на житловий будинок [ADDRESS] тому, відповідно до ст.16 ЦК України, єдиним правовим способом захисту його прав буде визнання в судовому порядку за ним права власності в порядку спадкування за законом на зазначений вище житловий будинок. Представник позивача в судовому засіданні підтримав позовні вимоги в повному обсязі, просив їх задовольнити. Від відповідача надійшла заява, в якій він вказав, що не заперечує проти задоволення позову та просив розглядати справу у його відсутність. Згідно ст. 174 ч.4 ЦПК України у разі визнання позову відповідачем, суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Заслухавши пояснення представника позивача по справі, дослідивши матеріали справи, надані суду докази, суд приходить до наступного висновку. У судовому засіданні встановлено, що позивач, відповідно до положень ст. 1258, 1261 ЦК України, є єдиним спадкоємицем за законом після смерті його батька [PERSON], який помер [INFO] року, так як його брат [PERSON] не забажав отримувати спадщину та не звертався до нотаріальної контори з заявою про її прийняття. До складу спадщини після смерті [PERSON] входить: житловий будинок [ADDRESS] та земельна ділянка розміром 0,126 га, призначена для його обслуговування. Нотаріус відмовив позивачу у видачі свідоцтва на право на спадщину, через те, що так як в свідоцтві про право особистої власності на будівлі від 28.12.1987 року, виданого на підставі рішення виконкому Підгороднянської селищної ради № 5 від 17.03.1964 року відсутня печатка органу місцевого самоврядування, а саме виконкому Підгороднянської селищної Ради народних депутатів та підпис голови виконкому. Згідно ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Відповідно до п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України за № 7 від 30.05.2008 «Про судову практику у справах про спадкування», у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Відповідно до ч. 2 ст. 332 ЦК України право власності на нерухоме майно, якщо відповідно до закону таке право підлягає державній реєстрації, виникає з моменту державної реєстрації. Обов'язковість державної реєстрації прав на нерухоме майно передбачена Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно, та їх обтяжень» від 01 липня 2004 року. Порядок та умови державної реєстрації передбачені тимчасовим положенням про порядок державної реєстрації права власності на нерухоме майно, затверджене наказом МЮ України № 7/5 від 7 лютого 2002 року з наступними змінами. Відповідно до ст.1216 ЦК України спадкування є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Оскільки визнання позову відповідачем не суперечить закону, не порушує будь-чиї права, свободи чи інтереси, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача законні, обґрунтовані та підлягають задоволенню в повному обсязі.

Outcome: approved