Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-12 00:00:00

20 травня 2015 року позивач звернувся до суду з позовом до Територіальної громади в особі Калайдинцівської сільської ради Лубенського району Полтавської області третя особа, що не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору приватний нотаріус Лубенського нотаріального округу [PERSON], про визначення додаткового строку для прийняття спадщини. Свої вимоги позивач обґрунтував тим, що 16.09.2014 року помер його батько [PERSON] Після його смерті відкрилася спадщина, яка складається із земельної ділянки площею 1,940 га відповідно до державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯГ № 344762, що знаходиться на території Калайдинцівської сільської ради та призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. На час смерті [PERSON] проживав один в [INFO] та даний факт підтверджено довідкою Калайдинцівської сільської ради Лубенського району від 12.05.2015 року. Єдиним спадкоємцем після смерті батька залишився позивач, який у встановлений законом строк не подав до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Не подання заяви про прийняття спадщини позивачем було обумовлено сімейними проблемами та тривалою хворобою. Причини з яких позивач пропустив строк подання заяви про прийняття спадщини вважає поважними, тому просить суд визначити йому додатковий строк для подання до нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини. Представник позивача за довіреністю [PERSON] позовні вимоги в судовому засіданні підтримала повністю, посилаючись на обставини викладені в позовній заяві, просили їх задовольнити. Представник відповідача в судове засідання не з'явився, надавши до суду заяву про розгляд справи без присутності їх представників. Позов повністю визнають. Приватний нотаріус Лубенського нотаріального округу [PERSON], в судове засідання не прибула, проте направила до суду заяву про розгляд даної справи без її участі . Вивчивши та дослідивши матеріали справи, об'єктивно оцінивши докази, які містяться в матеріалах справи, суд приходить до наступних висновків. Судом встановлено, що 16.09.2014 року помер [PERSON]І, батько позивача (а.с. 9). Після його смерті відкрилася спадщина, яка складається із земельної ділянки площею 1,940 га відповідно до державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯГ № 344762, що знаходиться на території Калайдинцівської сільської ради та призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва ( а.с. 11). На час смерті [PERSON] проживав один в [INFO] та даний факт підтверджено довідкою Калайдинцівської сільської ради Лубенського району від 12.05.2015 року ( а.с 10). Єдиним спадкоємцем після смерті батька залишився позивач, який у встановлений законом строк не подав до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Причини з яких позивач пропустив строк подання заяви про прийняття спадщини він вважає поважними. Проте, вказані посилання позивача не є обґрунтованими . Спадкоємець є таким, що спадщину не прийняв, якщо свідомо, за відсутності будь-яких перешкод своєчасно не вчиняв дії з прийняття спадщини протягом шести місяців з моменту її відкриття. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно зі спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини (ч. 1 ст. 1269 ЦК). Заява про прийняття спадщини подається до нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини особисто. Зокрема, не можуть бути визнані поважними такі причини пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини як юридична необізнаність позивача щодо строку та порядку прийняття спадщини, необізнаність особи про наявність спадкового майна, похилий вік, непрацездатність, незнання про існування заповіту, встановлення судом факту, що має юридичне значення для прийняття спадщини (наприклад, встановлення факту проживання однією сім'єю), невизначеність між спадкоємцями, хто буде приймати спадщину, відсутність коштів для проїзду до місця відкриття спадщини, несприятливі погодні умови. Відповідно до ст. 1272 ЦК України, якщо спадкоємець протягом встановленого строку, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Згідно п. 24 Постанови Пленуму Верховного суду України №7 від 30. 05. 2008 року, «Про судову практику у справах про спадкування», особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України. Суди відкривають провадження в такій справі у разі відсутності письмової згоди спадкоємців, які прийняли спадщину а також за відсутності інших спадкоємців, які могли б дати письмову згоду на подання заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини. Відповідачами у такій справі є спадкоємці, які прийняли спадщину. При відсутності інших спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття відповідачами є територіальні громади в особі відповідних органів місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. При розгляді цих справ слід перевіряти наявність або відсутність спадкової справи стосовно спадкодавця у державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини, наявність у матеріалах справи обґрунтованої постанови про відмову нотаріуса у вчиненні нотаріальної дії, зокрема відмови у видачі свідоцтва про право на спадщину. За наявності у спадковій справі заяви спадкоємця про відмову від права на спадщину його вимоги про визначення додаткового строку для прийняття спадщини задоволенню не підлягають. Визначаючи спадкоємцеві додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини, суд не повинен вирішувати питання про визнання за ним права на спадщину. Спадкоємець після визначення йому додаткового строку для прийняття спадщини має право прийняти спадщину в порядку, установленому статтею 1269 ЦК України, звернувшись в нотаріальну контору, після чого вважається таким, що прийняв спадщину. Вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. У резолютивній частині рішення суд повинен вказати відповідно певний період часу з моменту набрання судовим рішенням законної сили, протягом якого спадкоємець може подати заяву про прийняття спадщини, а не конкретну календарну дату, до якої спадкоємець може подати заяву про прийняття спадщини. Додатковий строк, достатній для подання заяви про прийняття спадщини, не може перевищувати шестимісячного строку, встановленого статтею 1270 ЦК України для прийняття спадщини. З урахуванням викладеного вище, суд не вбачає підстав для визначення позивачу додаткового строку для прийняття спадщини, оскільки під час розгляду справи представником позивача не було надано суду доказів, що причини пропуску шестимісячного строку для подачі заяви для прийняття спадщини є поважними, пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами . Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази, які беруться до уваги судом при визначенні поважності причин пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини, то це відповідно до вимог ст. 58 ЦПК України, переважно письмові докази - довідки медичних установ про стан здоров'я та проходження курсу лікування, довідки про перебування особи у відрядженні чи за межами України, інші довідки, акти, листування, що містять відомості щодо обставин, які перешкоджали зверненню спадкоємця до нотаріальної контори в строки встановлені ст. 1270 ЦК України. Однак суду не надано доказів на підтвердження поважності пропуску строку для прийняття спадщини. Докази, що позивач на момент смерті спадкодавця знаходилися за межами України або перебували у довготривалих відрядженнях відсутні. Так само, як і відсутні будь-які інші дані про те, що позивач протягом шестимісячного строку після смерті спадкодавця був позбавлені можливості звернутися до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини (хвороба, лікування, виїзд закордон та інше). Позивачем та його представником не доведені поважні причини пропуску строку для прийняття спадщини, їх вимоги не ґрунтуються на доказах у справі та зазначених нормах матеріального права, а тому у задоволенні позову суд вважає за необхідне відмовити. Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічного з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. На підставі викладеного та

Outcome: dismissed