Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-28 00:00:00

21.05.2018 року позивач [PERSON] звернулася до Корабельного районного суду м. Миколаєва з позовною заявою, в якій просила суд збільшити розмір аліментів, що стягуються на її користь з відповідача [PERSON] на підставі рішення Корабельного районного суду м. Миколаєва від 08.09.2014 року на утримання неповнолітніх дітей: доньки [PERSON], [INFO], у твердій грошовій сумі у розмірі 350 грн., та сина [PERSON], [INFO], у твердій грошовій сумі у розмірі 400,00 грн., щомісячно починаючи з 23.05.2014 року і до повноліття дітей. В обґрунтування позовних вимог позивач вказувала, що з відповідачем [PERSON] перебувала у зареєстрованому шлюбі. Від даного шлюбу у сторін по справі народились діти: донька - [PERSON], [INFO] та син - [PERSON], [INFO]. Рішенням Корабельного районного суду від 08.09.2014 року з відповідача на її користь стягуються аліменти на утримання неповнолітніх дітей: доньки [PERSON], [INFO], у твердій грошовій сумі у розмірі 350 грн., та сина [PERSON], [INFO], у твердій грошовій сумі у розмірі 400,00 грн., щомісячно починаючи з 23.05.2014 року і до повноліття дітей. 08.09.2014 року донці - [PERSON], виповнилось 18 років, у зв'язку з чим сплата аліментів на її утримання була припинена. Матеріальний стан позивача не дозволяє повністю забезпечити та задовольнити потреби дитини, оскільки фактичний розмір аліментів не відповідає мінімальному розміру, передбаченому законом, а відповідач працездатний, працює за кордоном, має достатній дохід, в нього нормальний стан здоровя, тому він має можливість надавати аліменти у більшому розмірі, тому позивач просить суд збільшити розмір стягуваних з відповідача аліментів в твердій грошовій формі, на її користь з 400,00 грн., до 8 000, 00 грн. На підставі зазначеного позивач звернулася до суду з відповідним позовом. В судове засідання сторони не зявились, були повідомлені про час та місце розгляду справи у порядку встановленому ст.ст. 128, 130 ЦПК України. Позивач надала до суду заяву про слухання справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила про задоволення позову. Проти заочного розгляду справи не заперечувала. Відповідач, повідомлений своєчасно та належним чином, в судове засідання не зявився, про причини неявки суд не повідомив. Заяву із запереченнями щодо розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження не подав. Також не скористався своїм правом надіслати не пізніше 15 днів з дня отримання копії ухвали про відкриття провадження, відзив на позовну заяву і всі письмові та електроні докази (які можливо доставити до суду), висновки експертів і заяви свідків, що підтверджують заперечення проти позову, тому з урахуванням ч. 8 ст. 178 ЦПК України, суд вирішує справу за наявними матеріалами в справі. Зважаючи на те, що всі особи, які беруть участь у справі, в судове засідання не зявились, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.ст. 280, 281 ЦПК України. Поштова кореспонденція (ухвала суду про відкриття провадження у справі разом з позовною заявою) направлялась відповідачу за адресою його реєстрації, проте була повернута до суду з відміткою пошти за закінченням строків зберігання. Крім того, ухвалу суду від 14.06.2018 року про відкриття провадження у даній справі було відразу розміщено в Єдиному державному реєстрі судових рішень та на електронному сайті Корабельного районного суду м. Миколаєва, тобто ухвала суду є доступною для ознайомлення відповідачу. Дослідивши матеріали справи, взявши до уваги заяву позивача, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, з огляду на наступне. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Європейський суд з прав людини у рішенні «М.С. проти України» повторює, що існує широкий консенсус, у тому числі в міжнародному праві, на підтримку ідеї того, що в усіх рішеннях щодо дітей мають переважати їхні найкращі інтереси. За змістом ст.\~180\~СК України, батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Судом встановлено, що рішенням Корабельного районного суду від 08.09.2014 року з відповідача на її користь стягуються аліменти на утримання неповнолітніх дітей: доньки [PERSON], [INFO], у твердій грошовій сумі у розмірі 350 грн., та сина [PERSON], [INFO], у твердій грошовій сумі у розмірі 400,00 грн., щомісячно починаючи з 23.05.2014 року і до повноліття дітей. 08.09.2014 року донці - [PERSON], виповнилось 18 років, у зв'язку з чим сплата аліментів на її утримання була припинена. Матеріальний стан позивача не дозволяє повністю забезпечити та задовольнити потреби дитини, оскільки фактичний розмір аліментів не відповідає мінімальному розміру, передбаченому законом, а відповідач працездатний, працює за кордоном, має достатній дохід, в нього нормальний стан здоровя, тому він має можливість надавати аліменти у більшому розмірі, тому позивач просить суд збільшити розмір стягуваних з відповідача аліментів в твердій грошовій формі, на її користь з 400,00 грн., до 8 000, 00 грн. Після ухвалення рішення суду про стягнення аліментів відбулись зміни у житті одержувача аліментів. Так, на даний час дитина підростає, в зв'язку із чим збільшилися витрати на її утримання, що законодавчо підтверджується прожитковим мінімумом для осіб вказаної категорії, та змін до сімейного законодавства. Частина перша статті 192\~СК України передбачає, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Згідно з п. 23 Постанови Пленуму\~Верховного Суду\~України від\~15\~травня 2006\~року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв'язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров'я когось із них. Відповідно до ст. 183 та ст. 184\~СК України, за рішенням суду розмір аліментів визначається у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Сімейний кодекс\~України передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не пов'язує їх зі способом присудження (ч. 3 ст. 181 СК України). Стаття 192\~СК України тільки вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених в судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я\~когось із\~них та\~в інших\~випадках,\~передбачених цим\~Кодексом. На підставі ч. 1 ст. 184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Так, в матеріалах справи не міститься доказів, щодо офіційного та постійного працевлаштування відповідача. Суд, враховуючи розмір прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, рівність обов'язку батьків щодо утримання дитини, матеріальне становище сторін, вважає що є підстави для зміни розміру стягнення визначених раніше судом аліментів, відповідно до ч. 1 ст. 184 СК України. Згідно п. 23 Постанови Пленуму\~Верховного Суду\~України від\~15.05.2006\~року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», вбачається, що у випадку зміни розміру аліментів, аліменти у новому розмірі стягуються від дня набрання чинності рішенням суду. Враховуючи вищенаведене,\~суд вважає,\~що \~аліменти слід\~стягнути з\~відповідача у\~твердій грошовій\~сумі в\~розмірі 2\~000,\~00\~грн.,\~ щомісячно і до повноліття дитини. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, суд стягує з відповідача на користь держави судовий збір у розмірі 704, 80 грн., на підставі звільнення позивача від сплати судового збору при звернені до суду.

Outcome: partial