Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-19 00:00:00

1 серпня 2018 року ТОВ «СК-АГРО» звернулося до суду з позовом та просило визнати укладеною додаткову угоду про поновлення договору оренди землі від 5 березня 2012 року, визнати недійсним договір оренди землі від 15 січня 2018 року щодо земельної ділянки з кадастровим [NUMBER], укладений між [PERSON] та Фермерським господарством «Мельник-МІ». Мотивує свої вимоги тим, що 19 листопада 2012 року за № 592320004002535 відділом Держкомзему у Липоводолинському районі Сумської області було зареєстровано договір оренди землі, укладеного 5 березня 2012 року між [PERSON] та ТОВ «СК-АГРО». Згідно законодавства, що діяло на момент підписання та реєстрації договору, п'ятирічний строк дії вказаного договору закінчився 19 листопада 2017 року. Протягом строку дії договору орендар належним чином виконував його умови, використовував земельну ділянку за призначенням, сплачував орендну плату. 10 жовтня 2017 року з метою реалізації свого переважного права позивач направив [PERSON] лист-повідомлення про намір скористатися своїм переважним правом на поновлення договору оренди землі на новий строк, додавши до нього проект додаткової угоди, якою було запропоновано продовжити строк дії Договору на 7 років до 31 грудня 2024 року та збільшити розмір орендної плати до 10% від нормативної грошової оцінки земельної ділянки за один рік користування. Лист-повідомлення та додаткову угоду [PERSON] отримала 18 жовтня 2017 року. У місячний строк з моменту отримання нею листа-повідомлення з проектом додаткової угоди та до цього часу жодних заперечень щодо поновлення договору оренди землі або вимог про повернення земельних ділянок від неї позивачу не надходило. Разом з тим, позивачу стало відомо про те, що 18 січня 2018 року між [PERSON] та Фермерським господарством «Мельник-МІ» укладено договір оренди землі щодо земельної ділянки з кадастровим № [NUMBER], яка була об'єктом оренди за договором оренди землі від 5 березня 2012 року. 16 січня 2018 року право оренди на вказану земельну ділянку зареєстровано у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно за Фермерським господарством «Мельник-МІ». За відсутності заперечень орендодавця щодо поновлення договору оренди землі з попереднім добросовісним орендарем та за відсутності попереднього повідомлення орендаря щодо наміру укладення нового договору оренди з новим орендарем вважає, що переважне право ТОВ «CK-АГРО», передбачене ст. 777 ЦК України та ст. 33 Закону України «Про оренду землі», порушене та підлягає захисту. Відповідачами подано до суду відзиви на позовну заяву, в яких проти позову відповідачі заперечують та зазначають, що договором оренди земельної ділянки від 5 березня 2012 року передбачено інший порядок поновлення договору, ніж визначений у ст. 33 Закону України «Про оренду землі», який передбачає наявність письмової згоди орендодавця, а її не було отримано. Відповідачем [PERSON] листів-повідомлень від ТОВ «СК-АГРО» про намір скористатись переважним правом на поновлення договору оренди землі на новий строк взагалі не отримувала. Підписи про вручення на поштових відправленнях належать не їй. Крім того, поштове відправлення, що нібито було їй вручене 18 жовтня 2017 року, згідно інформації з офіційного сайту Укрпошти було вручене 20 жовтня 2017 року. Реалізація переважного права на поновлення договору оренди можлива лише за умови дотримання встановленої процедури та наявності волевиявлення сторін. Позивач не надав належних та допустимих доказів відправлення та отримання відповідачем [PERSON] повідомлення про намір скористатися переважним правом. Умовами укладеного з ТОВ «СК-АГРО» договору не передбачено обов'язку орендодавця повідомляти про наявність заперечень, а передбачена лише письмова згода на поновлення договору, яку вона не давала. Із копій наданих документів неможливо зробити висновок, що в період після 19 листопада 2017 року до теперішнього часу 2018 року позивач продовжував обробляти належні [PERSON] земельні ділянки, оскільки подані докази підтверджують лише збір врожаю з земельної ділянки, що посіяв позивач під час її оренди. Докази того, що позивач продовжив користування спільною земельною ділянкою після закінчення дії договору відсутні. Позивач у позові не послався на жоден пункт ст. 203, 215 ЦК України як на підставу позову про визнання недійсним договору оренди. Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив їх задовольнити. Представники відповідача Фермерського господарства «Мельник-МІ» позовні вимоги не визнали, підтримали доводи, викладені у відзиві на позов. Відповідач [PERSON] в письмовій заяві просила розгляд справи провести за її відсутності, проти задоволення позову заперечила з підстав, викладених у відзиві. Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення, судом встановлені такі фактичні обставини. [PERSON] на підставі отриманих державних актів є власником земельних ділянок площею 2,933 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва та 0,201 га для ведення особистого селянського господарства, що розташовані на території Саївської сільської ради Липоводолинського району Сумської області (а.с. 10-12). 5 березня 2012 року між [PERSON] та ТОВ «СК-АГРО» укладено договір № 00090 оренди земельної ділянки площею 3,134 га, в тому числі 2,933 га пасовища, 0,204 га сіножаті, що знаходиться на території Саївської сільської ради Липоводолинського району Сумської області, зареєстрований у відділі Держкомзему у Липоводолинському районі Сумської області 19 листопада 2012 року за № 592320004002535. Пунктами 8 Договору передбачено, що його укладено на строк п'ять років. Після закінчення строку дії договору орендар має переважне право поновити його на новий строк. У цьому разі орендар повинен не пізніше ніж за 30 днів до закінчення строку дії договору повідомити письмово орендодавця про намір продовжити його дію. Поновлення договору оренди земельної ділянки проводиться за письмовою згодою орендодавця. Орендодавець повинен не пізніше ніж за 30 днів до закінчення строку дії договору повідомити письмово орендаря про намір продовжити дію договору. Відповідно до п. 44 договору, договір набирає чинності після підписання сторонами та їх державної реєстрації. Отже, правочин набрав чинності 19 листопада 2012 року (а.с. 13-16). Відповідно до актів від 5 березня 2012 року та 19 листопада 2012 року відповідно, межі земельної ділянки були визначені в натурі та передано в оренду орендарю (а.с. 17). 10 жовтня 2017 року ТОВ «СК-АГРО» направило на адресу [PERSON] лист - повідомлення про намір поновити договір оренди землі на 7 років з орендною платою 10%, до якого додано проект додаткової угоди. Дане повідомлення [PERSON] отримала 18 жовтня 2017 року (а.с. 18-22). Відповідно до копії шляхового листа трактора, 22 листопада 2017 року ТОВ «СК-АГРО» проводився обмолот кукурудзи на належній відповідачу [PERSON] земельній ділянці (а.с. 29). 15 січня 2018 року між [PERSON] та ФГ «Мельник-МІ» було укладено договір оренди землі, за яким орендодавець надала орендарю на 10 років з орендною платою 10 % належну їй земельну ділянку площею 2,9325 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва з кадастровим номером [NUMBER], яка розташована на території Саївської сільської ради Липоводолинського району (а.с. 70-73). Право оренди зареєстроване в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 16 січня 2018 року (а.с. 26-27). 3 квітня 2018 року ТОВ «СК-АГРО» звернувся до [PERSON] з листом, у якому зазначив про намір скористатися переважним правом на укладення додаткової угоди про поновлення оренди землі на новий строк. Позивач зазначив, що він продовжує користуватися земельною ділянкою, послався на положення ч. 6 ст. 33 Закону України «Про оренду землі», якою врегульовані відносини щодо поновлення договору оренди землі, надіслав [PERSON] три примірники додаткової угоди від 19 листопада 2017 року про поновлення договору оренди землі №00090 від 5 березня 2017 року (а.с. 23-25). При вирішенні справи суд застосовує такі норми права. Відповідно до ст. 2 ЦПК України завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Відповідно до вимог ст. 12, 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Право оренди земельної ділянки це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для провадження підприємницької та іншої діяльності (ч. 1 ст. 93 ЗК України). Відповідно до статті 14 Закону України «Про оренду землі» договір оренди землі укладається у письмовій формі і за бажанням однієї із сторін може бути посвідчений нотаріально. Статтями 18, 20 Закону України «Про оренду землі» передбачено, що договір оренди землі набирає чинності після його державної реєстрації. Укладений договір оренди землі підлягає державній реєстрації. Право оренди земельної ділянки виникає з дня державної реєстрації цього права відповідно до закону, що регулює державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень. Статтею 627 ЦК України встановлено, що відповідно до ст. 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, в виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Правові підстави поновлення договору оренди землі визначаються ст. 33 Закону України «Про оренду землі». Ч. 6 ст. 33 Закону України «Про оренду землі» передбачено підставу поновлення договору оренди землі: у разі, якщо орендар продовжує користуватися земельною ділянкою після закінчення строку договору оренди і за відсутності протягом одного місяця після закінчення строку договору листа-повідомлення орендодавця про заперечення у поновленні договору оренди землі, такий договір вважається поновленим на той самий строк і на тих самих умовах, які були передбачені договором. Таким чином, для поновлення договору оренди землі з підстави, передбаченої ч. 6 ст. 33 Закону України «Про оренду землі» необхідна наявність таких юридичних фактів: орендар належно виконує свої обов'язки за договором оренди; до закінчення строку дії договору він повідомив орендодавця в установлені строки про свій намір скористатися переважним правом на укладення договору на новий строк; до листа-повідомлення орендар додав проект додаткової угоди; орендар продовжує користуватись виділеною земельною ділянкою; орендодавець письмово не повідомив орендаря про відмову в поновленні договору оренди. Висновки суду по суті спору є такими. При укладенні договору оренди землі 5 березня 2012 року ТОВ «СК-АГРО» та [PERSON], які відповідно до положень ЦК України були вільними в укладенні договору та визначенні його умов, домовились про можливість поновлення договору на новий строк. В п. 8 договору йдеться, що після закінчення строку дії договору орендар має переважне право поновити його на новий строк. У цьому разі орендар повинен не пізніше ніж за 30 днів до закінчення строку дії договору повідомити письмово орендодавця про намір продовжити його дію. Поновлення договору оренди земельної ділянки проводиться за письмовою згодою орендодавця. Виходячи із вказаної умови договору його поновлення можливе за письмовою згодою орендодавця. При цьому до спірних правовідносин не може бути застосоване положення ч. 6 ст. 33 Закону України «Про оренду землі», оскільки ТОВ «СК-АГРО» та [PERSON] при укладенні договору не передбачили зазначеного у вказаній частині статті порядку поновлення дії договору. Оскільки письмової згоди орендодавця [PERSON] на поновлення договору оренди землі від 5 березня 2012 року надано не було, на цій підставі у задоволенні позову слід відмовити. Інші доводи, на які відповідачі посилаються як на підставу своїх заперечень, не є самостійними підставами для відмови в задоволенні позову, у зв'язку з чим суд до уваги їх не бере.

Outcome: dismissed