Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-25 00:00:00

20.08.2018 Кредитна спілка «Перше Кредитне Товариство» поштою направило до Бориспільського міськрайонного суду Київської області даний позов, який надійшов до суду 30.08.2018 року, з вимогою про стягнення з відповідача [PERSON] за кредитним договором №КВ-83/0138/08/1321БЗ# від 22.08.2008 року в розмірі 116989 гривень 52 копійки, в тому числі: залишок боргу за тілом кредиту - 4998 гривень 25 копійок, заборгованість за відсотками за користування кредитом - 27492 гривні 99 копійок, заборгованість по пені за прострочення платежів - 84498 гривень 28 копійок (а.с. 1-2). Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що який обґрунтовує тим, що 22.08.2008 року Кредитна спілка «Перше Кредитне Товариство» уклала з [PERSON] кредитний договір № КВ-83/0138/08/1321БЗ#, згідно з яким позивач надав відповідачу кредит на суму 10000 гривень, а відповідач відповідно до п.2.1 кредитного договору зобов'язалася протягом 36 календарних місяців повернути кредит та сплатити відсотки за узгодженим Графіком платежів. Позивач зазначає, що останній платіж за договором в добровільному порядку відповідач здійснила 16.11.2010, при цьому звертає увагу, що при укладенні Договору сторони відповідно до ст.259 ЦК України домовилися про зміну тривалості позовної давності до 10 років. Також зазначає, що за прострочення повернення кредитних коштів, п.9.4 кредитного договору була встановлена відповідальність у вигляді пені у розмірі 1% від суми простроченої заборгованості за кожен день прострочення платежів. З урахуванням викладеного зазначає, що станом на 09.08.2018 сума боргу становить 116989 гривень 52 копійки. У судове засідання сторони не з'явились, про час та місце судового розгляду були повідомлені належним чином. Позивач направив до суду заяву з проханням розглянути справу за відсутності представника Кредитної спілки «Перше Кредитне Товариство», одночасно зазначено, що позивач підтримує позовні вимоги в повному обсязі. Відповідач [PERSON] у судове засідання повторно не з'явився, про час та місце судового розгляду була повідомлена належним чином, за зареєстрованим місцем проживання, причини неявки суду не повідомила, відзиву, а також заяви про розгляд справи за її відсутності, не подала. Відповідно до вимог ст. ст. 223,280,281 Цивільного процесуального кодексу України, суд постановив ухвалу про заочний розгляд справи, проти такого вирішення справи позивач не заперечує. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. У судовому засіданні встановлено, що 22 серпня 2008 року Кредитна спілка «Перше Кредитне Товариство» та [PERSON] уклали кредитний договір №КВ-83/0138/08/1321БЗ#. За цим договором КС «Перше Кредитне Товариство» зобов'язалась надати [PERSON] кредит у розмірі 10000 гривень строком на 36 місяців на умовах строковості, зворотності , цільового характеру використання, платності та забезпеченості, а позичальник зобов'язався повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом на умовах визначених договором (а.с.11-12). Так, відповідно до умов п.3.1 Кредитного договору плата за користування кредитом (проценти) становить 0,181 процентів від суми залишку кредиту за кожен день користування кредитом. Проценти нараховуються за фактичне число календарних днів користування кредитом, починаючи з дати, наступної за датою надання кредиту. Відповідно до п.3.2 Кредитного договору, нарахування процентів за цим Договором здійснюється з урахуванням числа днів у календарному році (вихідних, святкових та робочих днів включно). Кількість днів у році приймається за 365 (366). Відповідно до умов п.п.4.1, 4.2, 4.3 Кредитного договору, позичальник зобов'язаний, зокрема: використати суму кредиту на вказані в цьому Договорі цілі; вчасно повернути кредитодавцю суму кредиту у розмірі та в строки згідно Додатку №1 до цього Договору; згідно Додатку №1 вчасно сплачувати проценти, нараховані за користування кредитом і частини кредиту, у національній валюті України. Згідно з п.9.4 Кредитного договору визначено, що у випадку прострочення сплати процентів за користування кредитом або несвоєчасного повернення суми кредиту повністю або відповідної його частини, Позичальник сплачує пеню у розмірі 1(одного) процента від суми простроченої заборгованості за кожний день прострочення платежів. Факт отримання кредитних коштів за укладеним Кредитним договором відповідачем не заперечується. Станом на 09.08.2018 заборгованість [PERSON] за кредитним договором №КВ-83/0138/08/1321 від 22.08.2008, становить 116989 гривень 52 копійки, в тому числі: залишок боргу за тілом кредиту - 4998 гривень 25 копійок, заборгованість за відсотками за користування кредитом - 27492 гривні 99 копійок, заборгованість по пені за прострочення платежів - 84498 гривень 28 копійок, що підтверджується розрахунком позивача (а. с. 13). Правильність розрахунку не викладає у суду сумнівів. Будь-яких заперечень щодо правильності нарахованої заборгованості, а також доказів, які це підтверджують, відповідачем не надано та не зазначено джерел їх здобуття. Згідно ст.526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Згідно ст.1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно зі ст.611 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Наслідками порушення зобов'язання за змістом ч.1 ст.612 ЦК України є : 1)припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов'язання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди. Відповідно до ст. 625 Цивільного кодексу України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Таким чином, на підставі викладеного, суд прийшов до висновку, що заявлені позовні вимоги в частині стягнення заборгованості за кредитом, нарахованими процентами підлягають задоволенню, а саме відповідач має сплатити позивачу заборгованість по сплаті основної суми кредиту- 4998 гривень 25 копійок, суму процентів нараховану станом на 09.08.2018 року- 27492 гривні 99 копійок. В частині нарахованої неустойки вимоги позивача підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Відповідно до статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання (частина третя статті 549 ЦК України). Так, суд враховує положення ч.3 ст. 551 ЦК України, відповідно до якої розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення. Істотними обставинами в розумінні вказаних положень Кодексу вважаються, зокрема, ступінь виконання зобов'язання боржником; майновий стан сторін, які беруть участь у зобов'язанні; не лише майнові, а й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу (наприклад, відсутність негативних наслідків для позивача через прострочення виконання зобов'язання). Визначаючи розмір пені, який підлягає стягненню, та який відповідав би засадам справедливості, добросовісності та розумності, суд, враховуючи викладене, виходить з наступного. Пунктом 5 ч. 3 ст.18 Закону України «Про захист справ споживачів» визначено, що несправедливими є, зокрема, умови договору про: встановлення вимоги щодо сплати споживачем непропорційно великої суми ком пенсації (понад п'ятдесят відсотків вартості продукції) у разі невиконання ним зобов'язань за договором. В частинах третій, четвертій статті 18 Закону про захист прав споживачів наведено окремі несправедливі умови договору, перелік яких не є вичерпним. При цьому пунктом 4 частини першої статті 21 Закону про захист прав споживачів встановлено, що для цілей застосування цього закону та пов'язаного з ним законодавства про захист прав споживачів права споживача вважаються в будь-якому разі порушеними, якщо порушується принцип рівності сторін договору, учасником якого є споживач. Враховуючи викладене, суд, порівнюючи суму нарахованої пені - 84498 гривень 28 копійок, з сумою заборгованості за кредитом - 4998 гривень 25 копійок, нарахованими і несплаченими відсотками - 27492 гривні 99 копійок, та враховуючи, що визначений позивачем розмір пені значно перевищує збитки позивача: в декілька разів перевищує розмір нарахованих та не сплачених відсотків, а також суму отриманого відповідачем кредиту, в тому числі розмір фактичної заборгованості за кредитом,- прийшов до висновку, що такий розмір пені явно не відповідає принципам розумності, добросовісності і справедливості, та з урахуванням вищенаведених положень ст.18 Закону України «Про захист прав споживачів», вважає необхідним і можливим зменшити розмір пені, яка підлягає стягненню на користь позивача, та в цій частині задовольнити позовні вимоги частково на суму 16200,00 гривень, яка не перевищує 50% загальної суми заборгованості за кредитом та процентами, та є співмірною із сумою нарахованих позивачем відсотків за період, протягом якого виникла така заборгованість. Таким чином, заявлені позовні вимоги підлягають частковому задоволенню на загальну суму 48691 гривня 24 копійки, в тому числі: залишок боргу за тілом кредиту - 4998 гривень 25 копійок, заборгованість за відсотками за користування кредитом - 27492 гривні 99 копійок, заборгованість по пені за прострочення платежів - 16200 гривень. Відповідно до вимог ст. 141 Цивільного процесуального кодексу України судові витрати в сумі гривні по оплаті судового збору, понесені позивачем (а.с.1), підлягають стягненню на його користь з відповідача. Крім того, у відповідності до ст.141 ЦПК України, з відповідача на користь держави підлягають стягненню судовий збір за позовом майнового характеру у розмірі 1762 гривень, сплату якого позивачу було відстрочено до ухвалення рішення на підставі ухвали Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 06.11.2018 року (а.с.28-30). Так, відповідно до роз'яснень, викладених в п.п.31, 32 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17.10.2014 №10 «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах», якщо строк (строки), на який (які) судом було відстрочено або розстрочено сплату судового збору, закінчився, а таку сплату не здійснено, суд з урахуванням конкретних обставин справи може своєю ухвалою продовжити цей строк (але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі - частина перша статті 82 ЦПК), або звільнити сторону від сплати судового збору, або стягнути несплачену суму судового збору при ухваленні судового рішення. У разі якщо судом було відстрочено сплату позивачем судового збору, який із тих чи інших причин до ухвалення рішення у справі сплачено не було, а рішення ухвалено на користь позивача, то стягнення суми судового збору здійснюється безпосередньо з відповідача у дохід Державного бюджету України. На підставі викладеного,

Outcome: partial