Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-13 00:00:00

21.03.2018 р. орган опіки і піклування в особі виконавчого комітету Яремчанської міської ради звернувся в суд з позовом до відповідача про позбавлення його батьківських прав відносно неповнолітніх дітей: [PERSON] та [PERSON]. Позивач обгрунтовує позовні вимоги тим, що неповнолітні діти [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] є вихованцями Микуличинської спеціальної загальноосвітньої школи-інтернату. Мати дітей - [PERSON] померла [INFO]. Батько дітей - [PERSON] не проживає з сім'єю з 2003 року. Згідно рішення Яремчанського міського суду від 11.05.2012 року (справа №0917/233/2012) шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано. Відповідно до характеристик, виданих Микуличинською спеціальною загальноосвітньою школою-інтернат, [PERSON] прибула в 1-й клас даної школи у 2009 році, а [PERSON] навчається у 8 класі даної школи. Протягом навчання дітей у вказаній школі, батько - відповідач по справі, жодного разу їх не відвідував, не цікавився їх долею, життям та навчанням. Оскільки відповідач не дбав про фізичний та духовний розвиток дітей, не забезпечував їх матеріально, з метою захисту прав та інтересів дітей, на засіданні виконавчого комітету Яремчанської міської ради затверджено висновок про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно неповнолітніх дітей. Тому позивач просить позбавити відповідача батьківських прав відносно дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Представник позивача в судовому засіданні позов підтримав з підстав, наведених у позовній заяві. Представник просив задовольнити позов. Відповідач повідомлявся про час і місце судового розгляду, в судове засідання на виклик суду не з'явився, причини неявки не повідомив. 14.05.2018 року постановлено ухвалу про заочний розгляд справи. Представник третьої особи: органу опіки та піклування в особі виконавчого комітету Микуличинської сільської ради, в судове засідання не з'явився, але направив суду заяву про розгляд справи без представника. Суд, заслухавши пояснення представника позивача, свідка [PERSON], дослідивши письмові докази та оцінивши досліджені докази в сукупності, вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Записами в свідоцтвах про народження [NUMBER] та [NUMBER] (а.с.4. 5) встановлено, що батьками [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] є [PERSON] та відповідач - [PERSON]. Згідно рішення Яремчанського міського суду від 11.05.2012 року (а.с.7) встановлено, що шлюб між [PERSON] та відповідачем розірвано. Згідно свідоцтва про смерть [NUMBER] (а.с.6) встановлено, що мати дітей - [PERSON] померла [INFO], про що виконавчим комітетом Микуличинської сільської ради зроблено відповідний актовий запис №2. Згідно повідомлення Микуличинської спеціальної загальноосвітньої школи-інтернату (а.с.9) встановлено, що діти після смерті матері залишилися без батьківської опіки. Батько - [PERSON], за ввесь час перебування дітей у закладі, не відвідував їх і не цікавився долею [PERSON] та [PERSON]. Записами в характеристиках (а.с.10, 11) встановлено, що неповнолітня [PERSON] прибула в 1-й клас даної школи у 2009 році, а [PERSON] навчається у 8 класі даної школи. Протягом навчання дітей у вказаній школі, батько - відповідач по справі, жодного разу їх не відвідував, не цікавився їх долею, життям та навчанням. Представник органу опіки та піклування [PERSON] в судовому засіданні пояснив, що відповідно до повідомлення дирекції Микуличинської спеціальної загальноосвітньої школи-інтернат від 25.01.2018 р. та за результатами обстеження житлово-побутових умов сім'ї [PERSON] від 24.01.2018 р. встановлено, що діти - [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], залишилися без батьківської опіки. На сьогоднішній день вони є утриманцями Микуличинської спеціальної загальноосвітньої школи-інтернат. Мати дітей померла, а батько - [PERSON] з 2003 р. із сім'єю не проживає, жодного разу не відвідував дітей, не дбав про їх фізичний та духовний розвиток, не забезпечував матеріально. Тому члени комісії з питань захисту прав дітей одноголосно проголосували за доцільність позбавлення [PERSON] батьківських прав відносно неповнолітніх дітей та погодили висновок служби у справах дітей, що підтверджується копією висновку про доцільність позбавлення батьківських прав (а.с.12). Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що є рідною сестрою померлої [PERSON] та тіткою неповнолітніх дітей [PERSON] та [PERSON]. Їй відомий той факт, що відповідач [PERSON] з 2003 року не проживає разом із сім'єю та жодного разу не навідувався до родини, в тому числі і не відвідував дітей в інтернаті, не цікавився їх життям та матеріально не допомагав. Згідно положень ст. 164 СК України, батько може бути позбавлений батьківських прав, якщо він ухиляється від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. В судовому засіданні було встановлено, що відповідач систематично ухиляється від виконання своїх обов'язків по вихованню дітей [PERSON] і [PERSON], що підтверджено в судовому засіданні показаннями представника позивача, свідка [PERSON], які узгоджуються з наданими суду письмовими доказами та дають змогу суду прийняти однозначне рішення про те, що вимога представника позивача про позбавлення батьківських прав[PERSON] обґрунтована, законна та підлягає задоволенню. Відповідно до ч.ч.1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до ст.18 Конвенції ООН «Про права дитини», держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Згідно з п.15 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007 р. №3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Відповідно до п.16 вказаної Постанови особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених ст. 164 СК України. Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. Декларацією прав дитини, прийнятою Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, у принципі 6 проголошено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона повинна, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю своїх батьків і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості. Однак, вищезазначених вимог закону відповідач не виконував. В судовому засіданні доведено, що [PERSON] систематично ухиляється від виконання своїх обов'язків по вихованню [PERSON] і [PERSON], тому, відповідно до п.2 ч.1 ст.164 СК України у суду є всі підстави позбавити його батьківських прав,та виключити про нього дані як батька із актових записів про народження: №6, зареєстрованого 01.03.2002 року виконкомом Микуличинської сільської ради Яремчанської міської ради Івано-Франківської області (свідоцтво про народження [NUMBER]) та №44, зареєстрованого 29.08.2005 року виконкомом Микуличинської сільської ради Яремчанської міської ради Івано-Франківської області (свідоцтво про народження [NUMBER]). Питання судових витрат по справі суд вирішує відповідно до ст.141 ЦПК України. На підставі ст. ст. 164-167, 180 СК України та

Outcome: approved