Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-05 00:00:00

21.12.2019 року [PERSON] звернувся до Добропільського міськрайонного суду Донецької області з позовом до [PERSON] , про зменшення розміру аліментів. Позов обґрунтовано тим, що рішенням Добропільського міськрайонного суду Донецької області від 22.02.2016 року шлюб з відповідачем було розірвано. Судовим наказом вказаного суду від 19.09.2019 року з позивача на користь відповідача було стягнуто аліменти в розмірі 1/3 частини заробітку на утримання дітей [PERSON] та [PERSON] . Позивач зазначає, що в нього змінилось матеріальне становище, так як він повторно одружився з гр. [PERSON] та від шлюбу у них народилась спільна дитина [PERSON] , [INFO] . Крім того [PERSON] має на утриманні свою матір [PERSON] , яка є інвалідом першої групи та потребує догляду та лікування. У зв`язку з викладеним позивач просив зменшити розмір аліментів, що стягуються на користь [PERSON] на утримання дітей [PERSON] та [PERSON] з 1/3 частини заробітку до 1/6 частини заробітку, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку щомісяця. В підготовче судове засідання позивач не з`явився, але надіслав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечував. Відповідач [PERSON] також в судове засідання не з`явилась, надала заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги визнала, не заперечувала проти зменшення розміру аліментів на утримання дочок [PERSON] та [PERSON] з 1/3 частини заробітку на 1/6 частину. Таким чином, на підставі ч.2 ст.247 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу без фіксування судового засідання технічними засобами у відсутності сторін на підставі доказів, які є в матеріалах справи. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, який було розірвано на підставі рішення Добропільського міськрайонного суду Донецької області від 22.02.2016 року, рішення набрало законної сили 04.03.2016 року. Також сторони мають двох спільних неповнолітніх дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , на утримання яких позивач сплачує аліменти в розмірі 1/3 частини заробітку до досягнення найстаршою дитиною повноліття відповідно до судового наказу Добропільського міськрайонного суду Донецької області від 19.09.2019 року. 07.10.2017 року [PERSON] одружився з гр. [PERSON] , про що в матеріалах справи мається відповідна копія свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , яке видане 07.10.2017 року виконавчим комітетом Верхньосироватської сільської ради Сумського району Сумської області. Від вказаного шлюбу у позивача народилась ще одна дитина [PERSON] , [INFO] . Позивач зазначає, що його матеріальне становище змінилось у зв`язку з народженням третьої дитини, крім того на його утриманні перебуває матір [PERSON] , яка має першу групу інвалідності по зору та потребує постійного стороннього догляду, на підтвердження чого надав до матеріалів справи копію довідки до Акту огляду МСЕК серії 10 ААА №644892. Тому позивач просив зменшити розмір аліментів на утримання його дітей [PERSON] та [PERSON] з 1/3 частини заробітку до 1/6 частини заробітку, оскільки його матеріальне становище змінилось. Статтею 192 СК України встановлено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Пунктом 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» роз`яснено, що розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. У новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили. Враховуючи зміст ст.ст. 181, 192 СК України розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів. Стаття 182 СК України передбачає, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. З аналізу даних правових норм вбачається, що при вирішенні питання про зменшення розміру аліментів, слід з`ясовувати чи змінилося матеріальне становище, сімейний стан та стан здоров`я сторін, і що ця зміна впливає на змогу сплачувати аліменти у вже визначеному розмірі. Особа, яка сплачує аліменти - платник аліментів, вправі звернутися до суду з позовом про зменшення розміру аліментів на дитину у тих випадках, коли погіршилося його матеріальне становище, сімейний стан чи стан його здоров`я або ж покращилося матеріальне становище, сімейний стан чи стан здоров`я одержувача аліментів. При цьому суд, з урахуванням встановлених обставин і сукупності належних та допустимих доказів, при наявності підстав щодо неможливості сплачувати аліменти у вже визначеному розмірі, може вирішити питання щодо зменшення розміру аліментів. За правилами ст.191 СК України, лише для стягнення аліментів встановлено час, з якого вони присуджуються, а зменшення розміру аліментів відбувається за загальними правилами, а саме з моменту набрання рішенням суду законної сили. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку (ч.2 ст.182 СК України). Відповідно до положень ст.183 СК України, розмір аліментів визначається у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини. Судом встановлено, що у позивача дійсно змінилося матеріальне положення, а саме з 30.04.2018 року [PERSON] є батьком дитини [PERSON] , яку позивач також зобов`язаний утримувати, крім того на утриманні позивача також мається його мати [PERSON] , [INFO] , яка є інвалідом першої групи по зору з 03.11.2011 року та потребує постійного стороннього догляду. Таким чином, суд вбачає суттєву зміну матеріального стану у платника аліментів, тобто позивача [PERSON] , що відповідно до положень ст.192 СК України є підставою для зменшення розміру аліментів. Крім цього, відповідач [PERSON] визнала позовні вимоги позивача, не заперечувала проти зменшення розміру аліментів на утримання дітей [PERSON] та [PERSON] з 1/3 частини заробітку позивача на 1/6 частину, визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи, інтереси інших осіб, що є підставою для задоволення позову [PERSON] . Відповідно до ч.4 ст.206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Згідно п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», вбачається, що у випадку зміни розміру аліментів, аліменти у новому розмірі стягуються від дня набрання чинності рішенням суду. Суд, враховуючи розмір прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, рівність обов`язку батьків щодо утримання дітей, погіршення матеріального становища позивача та визнання позову відповідачем, вважає що є підстави для зміни розміру стягнення визначених раніше судом аліментів.

Outcome: approved