Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-14 00:00:00

21 грудня 2018 року позивач [PERSON], діючи через свого представника [PERSON], звернулась до суду із вказаним позовом, мотивуючи його тим, що 18 лютого 2002 року померла її мати [PERSON], після смерті якої відкрилась спадщина у вигляді земельної частки (пай). Спадкоємцем [PERSON] був її чоловік [PERSON] батько позивача. 22 листопада 2016 року [PERSON] помер. Позивач [PERSON] як спадкоємець першої черги за законом, прийняла спадщину після померлого батька, що підтверджується свідоцтвами про право на спадщину. Однак коли представник позивача звернувся до приватного нотаріуса Глухівського районного нотаріального округу [PERSON] із заявою для отримання свідоцтва про право на спадщину за законом на майно, яке залишилось після смерті [PERSON], йому було відмовлено у видачі такого свідоцтва у звязку з відсутністю документу, що підтверджує право власності на спадкове майно, оскільки батько позивача [PERSON] спадщину після померлої дружини [PERSON] оформив, але право власності на земельні ділянки не зареєстрував у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно. Просить суд визнати її, [PERSON], право на земельну частку (пай) площею 5,81 умовних кадастрових гектара, що належала померлій 18.02.2002 року [PERSON] на підставі Сертифікату на право на земельну частку (пай) серії СМ № 013670, виданого на підставі рішення Глухівської районної державної адміністрації № 129 від 26 березня 1996 року, зареєстрованого у Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) по САПТЗТ «1-е Мая» під № 203 від 29.03.1996 року, розташованої на території Суходільської сільської ради Глухівського району Сумської області, як на спадкове майно після смерті [PERSON], померлого 22 листопада 2016 року. Представник позивача [PERSON] в судове засідання не зявився, надав суду заяву, в якій повністю підтримує позов, просить задовольнити, розглянути справу за відсутності позивача та її представника. Представник відповідача в судове засідання не зявився, від Суходільської сільської ради надійшла заява про відсутність заперечень на позов [PERSON] та розгляд справи провести без участі представника сільської ради. По суті вказана заява є заявою про визнання позову. Представник третьої особи Головного Управління Держгеокадастру у Сумській області в судове засідання не зявився, будь-яких пояснень не надав, хоча про час та місце розгляду справи Управління було повідомлено належним чином. У звязку з неявкою у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, на підставі частини другої статті 247 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України) фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Згідно з ч. 3\~ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Згідно з ч. 4\~ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову, суд,\~ за наявності для того законних підстав,\~ ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідивши письмові докази, суд приходить до наступного. Зі свідоцтва про смерть вбачається, що 18 лютого 2002 року померла [PERSON] (а.с. 5). Як вбачається зі свідоцтва про право на спадщину за законом, спадкоємцем майна [PERSON], яка померла 18 лютого 2002 року, а саме: земельної частки (паю) 5.81 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), яка перебуває в САПТЗТ «1-е Мая» с. Кореньок Глухівського району Сумської області, що належала померлій [PERSON] на підставі сертифікату на право на земельну частку (пай) серії СМ № 013670, виданого Глухівською районною державною адміністрацією Сумської області 27 березня 1996 року згідно рішення Глухівської районної державної адміністрації від 26 березня 1996 року за № 129, зареєстрованого 29.03.1996 року у Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за № 203,є її чоловік [PERSON], [INFO] (а.с. 10). Зі свідоцтва про смерть вбачається, що [PERSON] помер 22 листопада 2016 року (а.с.6). Як вбачається зі свідоцтв про право на спадщину за законом, спадкоємцем майна [PERSON], який помер 22 листопада 2016 року, а саме: земельної ділянки площею 4.3690 га (рілля), наданої для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Суходільської сільської ради Глухівського району Сумської області, та належить померлому [PERSON] на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серії Р2 № 667702, виданого Суходільською сільською радою Глухівського району Сумської області 12.12.2002 року, згідно розпорядження голови Глухівської райдержадміністрації від 07.11.2002 року за № 372, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 698, реєстраційний номер обєкта нерухомого майна: 966956559215, номер права власності 15309321, та земельної ділянки площею 0.7482 га (сіножаті), наданої для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Суходільської сільської ради Глухівського району Сумської області, та належить померлому [PERSON] на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серії Р2 № 667752, виданого Суходільською сільською радою Глухівського району Сумської області 12.12.2002 року, згідно розпорядження голови Глухівської райдержадміністрації від 07.11.2002 року за № 372, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 699, є його донька [PERSON], [INFO] (а.с. 11,13). [PERSON] була дружиною [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про одруження (а.с. 8). Позивач являється донькою померлих [PERSON] та [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про народження (а.с. 7). Зміна прізвища з «Суглобова» на «Марченко» підтверджується копією свідоцтва про укладення шлюбу (а.с.9). Згідно копій витягів з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності вбачається, що земельна ділянка, площею 4.369 га, кадастровий номер 5921587900:05:002:0046, та земельна ділянка площею 0.7482 га, кадастровий номер 5921587900:06:001:0080, належать на праві приватної власності [PERSON], згідно свідоцтв про право на спадщину (а.с. 12, 14). У відповідності до статті 548 Цивільного кодексу УРСР для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженням. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Згідно зі статтею 549 цього Кодексу визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Відповідно положень ст. ст. 1216 та 1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. У відповідності до положень ч.1, 3 та 5 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за\~заповітом чи\~за законом\~має право\~прийняти спадщину\~або не\~прийняти її.\~Спадкоємець,\~який постійно\~проживав разом\~із спадкодавцем\~на час\~відкриття спадщини,\~вважається таким,\~що прийняв\~спадщину,\~якщо протягом\~строку,\~встановленого ст.\~1270\~цього Кодексу,\~він не\~заявив про\~відмову від\~неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Водночас згідно ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Позивач в силу ст.1261 ЦК України є спадкоємцем за законом першої черги. Пунктом 11 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30.05.2008 «Про судову практику у справах про спадкування» передбачено, що при вирішенні спору про спадкування права на земельну частку (пай) основним документом, що посвідчує таке право, є сертифікат про право на земельну частку (пай). Якщо спадкодавець мав право на земельну частку (пай), але за життя не одержав сертифіката на право власності на земельну частку (пай) або помилково не був включений (безпідставно виключений) до списку, доданого до державного акта про колективну власність на землю відповідного сільськогосподарського підприємства, товариства тощо, при вирішенні спору про право спадкування на земельну частку (пай) суд застосовує положення чинного на час існування відповідних правовідносин Земельного кодексу України 1990 року, Указу Президента України № 720/95 від 08.08.1995 «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» та відповідні норми Цивільного кодексу УРСР. У цьому разі слід ураховувати, що згідно з пунктом 17 Перехідних положень Земельного кодексу України від 25.10.2001 сертифікати на право на земельну частку (пай) є дійсними до виділення власникам таких часток (паїв) у натурі (на місцевості) земельних ділянок та видачі їм державних актів на право власності на землю. Відповідно до п.п. 16, 17 Перехідних положень Земельного кодексу України громадянам власникам земельних часток (паїв) за їх бажанням виділяються в натурі (на місцевості) земельні ділянки з видачею державних актів на право власності на землю. Сертифікати на право на земельну частку (пай), отримані громадянами, вважаються правовстановлюючими документами при реалізації ними права вимоги на відведення земельної частки (паю) в натурі (на місцевості) відповідно до законодавства. Сертифікати на право на земельну частку (пай) є дійсними до виділення власникам земельних часток (паїв) у натурі (на місцевості) земельних ділянок та видачі їм державних актів на право власності на землю. Відповідно до абз. 3 ч. 1 Указу Президента України «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність паювання земель передбачає визначення розміру земельної частки (паю) у колективній власності на землю кожного члена колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства без виділення земельних ділянок в натурі (на місцевості). \~ \~ \~ \~Так, із Сертифікату на право на земельну частку (пай) серії СМ №013670, виданого [PERSON], вбачається, що право на земельну частку (пай) розміром 5,81 га передано [PERSON] на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 07.06.2016 (а.с.28). Водночас, згідно постанови приватного нотаріуса Глухівського районного нотаріального округу [PERSON] про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 02.10.2018 [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті [PERSON] та [PERSON] у звязку з відсутністю документу, що підтверджує право власності на спадкове майно (а.с.15). За таких умов, враховуючи, що померлій [PERSON] належало право на земельну частку (пай) площею 5,81 умовних кадастрових гектара, що розташована на території Суходільської сільської ради Глухівського району Сумської області, яке (право) передано [PERSON]\~на підставі\~свідоцтва про\~право на\~спадщину за\~закономта відсутність у спадкоємця документу, що підтверджує право власності на спадкове майно, суд вважає\~за можливе\~задовольнити позовні\~вимоги [PERSON]\~та визнати\~за нею\~правона\~зазначену земельну\~ділянку.

Outcome: approved