Jurisdiction: civil
Date: 2021-07-28 00:00:00

1. Описова частина Короткий зміст позовних вимог та заперечень на позов 17.03.2021 року до Малиновського районного суду м. Одеси звернувся [PERSON] (далі - позивач) з позовом до [PERSON] (далі відповідач) в якому просить стягнути з відповідача на його користь аліменти у розмірі 1/4 частини зі всіх видів заробітків (доходів) щомісячно, починаючи з дня пред`явлення позову і до закінчення навчання, а саме до 30.06.2022 року. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що він продовжує навчання у Одеській національній академії зв`язку ім. О.С. Попова на денній формі навчання та буде навчатися по 30 червня 2022 року. У нього є постійні грошові витрати на проїзд, харчування, одяг, різного роду приладдя для навчання, предмети гігієни, тощо. Також він має право на відпочинок, фізичний та духовний розвиток, що також потребує чималі грошові кошти. Крім того, він має захворювання за діагнозом: «Дистальний поверхневий рефлюкс-єзофагит», тому на лікування даного захворювання також потрібні грошові кошти. Отже, у зв`язку з навчанням у вищевказаному навчальному закладі він потребує матеріальної допомоги, але його мати [PERSON] не утримує його. Він знаходиться виключно на утриманні батька, з яким проживає, але враховуючи теперішні ціни у всіх сферах життєдіяльності, йому дуже важко самому утримувати його. Добровільної угоди про надання йому матеріальної допомоги між ним та відповідачем не досягнуто. Відповідач є працездатною, працює у в/ч [NUMBER] , юридична адреса: [ADDRESS] . На підставі вищевикладеного позивач звернувся до суду з вказаним позовом до суду. 06.05.2021 року (вхід. № 20409) від відповідача по справі до суду надійшов відзив на позов, в якому зазначила, що не заперечує проти позовних вимог [PERSON] , однак визнає їх частково у сумі 1\~135 гривень. У відзиві на позов вказує, що вона перебувала у шлюбних відносинах з батьком позивача з 14.02.2001 року до 23.01.2019 року. У шлюбі у неї народилось двоє дітей [PERSON] , тобто позивач по справі та [PERSON] . Протягом тривалого часу перебування у шлюбі, колишній чоловік налаштовував дітей проти неї, а після його розірвання взагалі самовільно забрав їх та змінив місце проживання, обмеживши її у можливості спілкування з ними. Внаслідок маніпулятивного впливу батька, позивач ставиться до неї зневажливо, а моментами з ненавистю та відразою, хоча об`єктивних передумов чи підстав для такого ставлення з її боку не створювалось. Наразі в провадженні судді Малиновського районного суду м. Одеси Мазун І.В. знаходиться цивільна справа за її позовом до колишнього чоловіка [PERSON] про поділ спільного майна подружжя, набутого в період шлюбу. Впродовж сімейного життя та ведення спільного господарства батько позивача приховував від неї частину свого доходу, відкрив депозитні рахунки у банківських установах, а наразі, розуміючи невідворотність прийняття судом законного та обґрунтованого рішення щодо поділу майна, намагається досягти її фінансового виснаження, стягуючи аліменти на утримання дітей, яких сам від неї забрав, в тому числі шляхом підбурення позивача до звернення з відповідним позовом про стягнення аліментів. Відповідач офіційно працевлаштована у військовій частині № [NUMBER] Державної прикордонної служби України та розмір її заробітної плати в середньому складає 15 000 гривень на місяць, проте після відрахування усіх податків та зборів на руки вона отримує приблизно 12 500 гривень. Крім того, нещодавно їй стало відомо, що за заявою батька позивача, Приморським районним судом м. Одеси був виданий судовий наказ від 26.03.2021 року про стягнення з неї аліментів на утримання молодшого сина - [PERSON] в розмірі 1/4 її заробітку (доходу). Таким чином, згідно з обраною батьком позивача стратегією, лише на аліментні зобов`язання за судовими рішеннями у неї має бути відібрано 2/4, тобто половина її доходу, що складає близько 6000 гривень, і це за умови повної відсутності у неї можливості спілкуватись з дітьми та надавати їм утримання самостійно. Для проживання та ведення власного господарства їй залишається приблизно 6000 гривень, з яких приблизно третину (близько 2000 гривень) вона витрачає на комунальні послуги. На думку відповідача, маючи у розпорядженні 4000 гривень на місяць, будучи офіційно працевлаштованою, маючи як елементарні індивідуальні потреби, так і несучи тягар численних судових процесів, вижити у таких фінансових умовах їй буде не просто складно та навіть неможливо. Також, відповідач зазначає, що у травні 2020 року, позивач за наслідком участі в електронних торгах було придбано у власність нерухоме майно, а саме - двокімнатну квартиру за адресою: [ADDRESS] , за ціною 565 424 гривень. Крім того, згідно з долученою до позовної заяви довідкою №11-33/378 від 21.09.2020 року, виданою Одеською національною академією зв`язку ім. О.С. Попова, позивач дійсно навчається на денній формі навчання, однак за кошти державного бюджету, тобто отримує стипендію. Попри усі вищевикладені обставини, позивач, будучи власником нерухомого майна, придбаного ним особисто з електронних торгів, здобуваючи освіту за кошти державного бюджету, проживаючи разом з батьком, перебуваючи на його утриманні та під його постійним впливом, зневажаючи її, як матір та як людину, жодним чином не обґрунтовує розміру аліментів, питання про стягнення яких викладає у своїй позовній заяві. З урахуванням вищевказаних обставин, чітко усвідомлюючи свій батьківський обов`язок з утримання свого рідного сина та, більш того, бажаючи надавати йому матеріальну допомогу, відповідач не заперечує проти позовних вимог та підтримує їх, однак частково. 19.05.2021 року (вхід. № 22526) від позивача по справі до суду надійшла відповідь на відзив. У відповіді на відзив вказує, що відповідач у відзиві припускається безпідставних звинувачень у адрес нього та батька відносно взаємовідношень з відповідачем, цілеспрямовано створюючи негативний образ його та батька. Об`єктивно, саме дії відповідача були насильственними та провокативними, що привели до необхідності окремого проживання з метою збереження фізичного та психічного здоров`я. Неодноразово відповідач створювала штучні конфлікти викликаючи поліцію , проте правоохоронці фіксували відсутність складу правопорушень чи ознак протиправних дій з його боку, і навіть останнього разу зробили зауваження відповідачу про відповідальність за хибні виклики. Також, відповідач приховує, що його батьком декілька разів виконувались спроби в усній формі та формі ділового листування досягти порозуміння відносно подальшої участі батьків у вихованні та забезпеченні дітей, проте відповідачем ці спроби ігнорувались чи перетворювались на звинувачення, насмішки, тощо. Особисті його звернення про власні потреби до відповідача, також не були почуті. У своєму відзиві відповідач шляхом емоційних маніпуляцій перекладає особисту відповідальність за своє ігнорування вимог Сімейного кодексу. Особисто звертатись до відповідача вже під час окремого проживання він уникав з метою стабілізації та покращення стану свого здоров`я, так як ще певний час відчував наслідки емоційного тиску з боку відповідача, що відбувався за час спільного проживання. Відповідач станом його здоров`я, справами, потребами, успіхами не цікавиться та контактів з ним не ініціює. Щодо навчання на бюджеті та отримання стипендії, позивач вказує, що спеціальність, яку він отримує, потребує залучення додаткового передового досвіду, шляхом проходження платних курсів та занять, купівлі книжок та інше на інтернет-платформах, витрати на що становлять близько 1000 гривень на місяць. Щодо нерухомості, позивач повідомляє, що на нього дійсно зареєстрована квартира за адресою: [ADDRESS] , яка була придбана на аукціоні за кошти його батька, які частково були його особистими коштами та за допомоги його батьків та запозичень. Основною умовою здійснення цієї угоди була домовленість про подальший поділ цього майна між ним та його братом, як надання батьком «стартового капіталу» для комфортного подальшого розвитку та полегшення самостійного життя дітей. На даний момент батько одноосібно несе тягар боргових зобов`язань, а відповідач, незважаючи на те, що дане майно придбане в інтересах власних дітей, претендує на частку в своїх вимогах в справі про поділ майна з його батьком, чим створює фінансовий тиск і на дітей. Відповідач приховує, що за час з моменту роздільного ведення побуту з батьком, нею не надавалось ніякої допомоги йому, а весь фінансовий тягар батько був вимушений самостійно виконувати, що на даний момент мінімально можна виразити в сумі близько 40000 грн (34 місяць ? 1135 гривень, і без урахування мінімального розміру на дитину до 18 років). З огляду на викладені обставини позивач вважає свої позовні вимоги не надмірними, а мінімально достатніми для забезпечення не тільки його гармонійного розвитку, але і для реалізації рівності прав та обов`язків батьків. Заяви (клопотання, повідомлення) учасників справи. 19.07.2021 року у судовому засіданні відповідачем було надано клопотання про витребування доказів та про долучення до матеріалів справи доказів. У прийнятті клопотання про витребування доказів судом було відмовлено та щодо клопотання про долучення до матеріалів справи доказів було задоволено. (а.с. 44, 47) Інші процесуальні дії у справі Згідно автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 17.03.2021 року, цивільну справу № 521/3714/21, передано на розгляд судді Малиновського районного суду м. Одеси Леонова О.С. Відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. Ухвалою Малиновського районного суду м. Одеси від 26.03.2021 року було відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження, з викликом сторін. Окрім того, відповідачу було надано строк для подання відзиву на позовну заяву. У судовому засіданні позивач [PERSON] позов підтримав, просив його задовольнити. Відповідач [PERSON] та її представник [PERSON] , позов визнали частково, посили суд прийняти до уваги відзив. Фіксування судового засідання здійснювалося за допомогою звукозаписувального технічного засобу «Камертон». 2. Мотивувальна частина Фактичні обставини, встановлені судом Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] батьками позивача є: батько [PERSON] та мати [PERSON] . (а.с. 4) У відповідача від шлюбу з [PERSON] , також народився син [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження, серії [NUMBER] . (а.с. 51) Шлюб між відповідачем та [PERSON] , тобто батьком позивача було розірвано, що підтверджується рішенням Малиновського районного суду м. Одеси від 23.01.2019 року. (а.с. 30) Відповідно до довідки за № 11-33/378 від 21.09.2020 року, виданої начальником відділу кадрів Одеської національної академії зв`язку ім. О.С. Попова [PERSON] , позивач з 07.09.2020 року зарахований на 1-й курс освітнього ступеню «Бакалавр» на денну форму навчання зі скороченим терміном навчання (термін навчання 1 рік 10 місяців) за спеціальністю 125 Кібербезпека, за кошти державного бюджету. Термін навчання до 30.06.2022 року. (а.с. 5) Позивач має захворювання за діагнозом дистальний поверхневий рефлюкс-єзофанит, що підтверджується консультативним висновком спеціаліста та висновком єзофагогастродуоденоскопії від 21.01.2020 року. (а.с. 6-7) Відповідач працює у військовій частині № [NUMBER] Державної прикордонної служби України та за період жовтень 2020 року по березень 2021 рік отримала заробітну плату з урахуванням податків у сумі 87194,26 гривень, що підтверджується довідкою за № 722/1049 від 27.04.2021 року. (а.с. 32) Відповідно до судового наказу, виданого Приморським районним судом м. Одеси від 26.03.2021 року з відповідача стягуються аліменти на користь [PERSON] на утримання сина [PERSON] , [INFO] у розмірі ј частини заробітку (доходу), але не менше ніж 50 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку та не більше 10 прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня подання заяви і до досягнення дитиною повноліття, тобто до [INFO] . (а.с. 31) Відповідачем на підтвердження не можливості надання матеріальної допомоги у розмірі заявленого у позовній заяві, надані копії квитанцій щодо сплати комунальних послуг за листопад 2020 року у сумі 1433,83 гривень, за грудень 2020 року у сумі 2017,51 гривень, за січень 2021 року у сумі 1987,10 гривень, за лютий 2021 рік у сумі 1987,10 гривень. (а.с. 33) Відповідно до довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстр прав власності на нерухоме майно, позивач є власником квартири, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] . (а.с. 37) У відповідача з батьком позивача [PERSON] та позивачем виникають конфлікти. Відповідно до висновку фахівця № 61 від 04.11.2019 року відповідач зверталась на судово-медичне обстеження у зв`язку з тим, що її син [PERSON] наніс їй тілесні ушкодження. 26.02.2020 року відповідач зверталась із заявою до Малиновського ВП в м. Одесі ГУНП в Одеській області відповідно якої просила прийняти міри до свого сина [PERSON] , який під час сварки завдав тілесних ушкоджень. На вказану заяву відповідача було надано лист Малиновським ВП в м. Одесі ГУНП в Одеській області від 04.06.2020 року за вих. № 38/1436 відповідно до якого було повідомлено, що факти вказані у зверненні свого підтвердження не знайшли та інших свідків події, які можуть дати пояснення за даним приводом немає. (а.с. 38-41) 12.07.2021 року відповідач зверталась до начальника відділення поліції № 3 Одеського районного управління поліції № 1 ГУНП в Одеській області з проханням вжити заходи щодо її колишнього чоловіка [PERSON] та її сина [PERSON] , які систематично вчиняють відносно неї домашнє насильство, що виражається у здійсненні психологічного та економічного тиску. (а.с. 46) Дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення учасників справи, оцінивши письмові пояснення учасників справи та за наявності достатніх підстав, суддя приходить до наступного висновку. 3. Мотиви, з яких виходить суд та застосовані норми права Згідно частини 1, 3 статті 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Згідно ч. 1 ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Відповідно до ч. 3 ст. 199 СК України, право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Відповідно до ч. 1 ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При встановленні судом факту потреби в утриманні повнолітньої дитини, суд повинен враховувати всі джерела, що утворюють її дохід, обов`язок обох батьків по наданню відповідної матеріальної допомоги та спроможність останніх її надавати. Відповідно до ч. 1 ст. 182 СК України при визначені розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 4) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 5) інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до п. 20 роз`яснень Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15 травня 2006 року, обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття, виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання, потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. При визначенні розміру аліментів на повнолітніх дітей суд враховує такі обставини: стан здоров`я та матеріальне становище повнолітніх дочки, сина; стан здоров`я й матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, інших дітей; можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дітьми; інші обставини, що мають істотне значення. Сімейним кодексом України передбачено принцип рівності прав та обов`язків батьків: брати участь у матеріальних витратах зобов`язані обоє з батьків, незалежно від того, з ким із них проживає дитина. Таким чином, обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18 років, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. За змістом статей 191, 200 СК України аліменти присуджуються рішенням суду від дня пред`явлення позову. Суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів. Частина заробітку (доходу) матері, батька, яка стягуватиметься як аліменти на повнолітніх дочку, сина, визначається судом з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. Відповідно до ч.ч. 4-6 ст. 81 ЦПК України, у разі посилання учасника справи на не вчинення іншим учасником справи певних дій або відсутність певної події суд може зобов`язати такого іншого учасника справи надати відповідні докази вчинення цих дій або наявності певної події. У разі ненадання таких доказів суд може визнати обставину не вчинення відповідних дій або відсутності події встановленою. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій. Відповідно до ч. 1 ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Надані докази, суд визнає належними і допустимими, оскільки ці докази містять у собі інформацію щодо предмету позовних вимог. При визначені розміру аліментів, які підлягають стягненню з відповідача на користь позивача, суд враховує те, що відповідачем не надано доказів, які б свідчили про неможливість надавати матеріальну допомогу повнолітньому сину, який продовжує навчання і потребує такої допомоги. З урахуванням вищевказаних обставин, суд вважає за можливе задовольнити вимоги позивача та стягнути з відповідача на його користь аліменти у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходів) щомісячно, починаючи з дня пред`явлення позову і до закінчення навчання, а саме до 30.06.2022 року. Встановивши вказані обставини та врахувавши характер спірних правовідносин, надавши оцінку доказам у їх сукупності та перевіривши їх доказами, суд дійшов до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню повністю. Відповідно до ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви. В даному випадку позов подано до суду 26 вересня 2019 року. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. \~ \~ \~ \~ Розподіл судових витрат між сторонами Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Згідно ч. 6 ст. 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Позивача звільнено від сплати судового збору на підставі п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» тому, враховуючи положення ст. 141 ЦПК України, з відповідача підлягає стягненню на користь держави судовий збір у розмірі 908,00 грн.

Outcome: approved