Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-19 00:00:00

1 березня 2014 року між сторонами укладено договір індивідуального довірчого управління капіталом. На виконання договору позивач передав відповідачу 5200 доларів США, що підтверджується розпискою останнього від 26 лютого 2014 року. Також позивач додатково передав відповідачу 23 червня 2014 року на виконання договору 3600 грн., що еквівалентно 300 доларам США. Позивач просить стягнути з відповідача грошові кошти за договором в сумі 65798,04 грн., що еквівалентно 5500 доларам США, винагороду за цим же договором з березня по липень включно 2014 року в сумі 2490,42 доларів США, що еквівалентно 29792,59 грн., 3% річних від простроченої суми в розмірі 201,58 долар США, що еквівалентно 2412,56 грн., збитки в сумі 5850 грн., та судові витрати по справі у вигляді судового збору в сумі 1038,53 грн. На підтримку своїх вимог позивач та його представник посилались на те, що за п. п. 2.3, 2.4 договору за кожен місяць користування коштами відповідач повинен був сплачувати щомісячно винагороду в розмірі 8% від суми вкладених коштів, що становить 416 доларів США. За п.п. 4.4.2, 4.4.3 договору щомісячні відсотки інвестор має право залишати на торгівельному рахунку і на цю суму, яка є сумою додаткових вкладень, відповідно збільшується сума чистих активів. Оскільки з березня по липень 2014 року позивач жодного разу не отримав щомісячних платежів за користування його коштами, на ці суми щомісячно збільшувалась загальна сума позики і вже з неї вираховувалась щомісячна винагорода. 14 липня 2014 року відповідачу була направлена вимога про отримання винагороди, 19 липня 2014 року електронною поштою - вже вимога про розірвання договору відповідно до його умов, передбачених п.п. 3.4, 4.3.1, а 21 липня 2014 року - аналогічна вимога цінним листом. Так як відповідач порушив умови грошового зобов'язання він повинен виплатити 3% річних від простроченої суми боргу згідно ст. 625 ЦК України. Прострочена сума боргу складається з невиплаченої винагороди з березня по липень 2014 року включно та неповерненої суми інвестування в розмірі 5500 доларів США. Строк дії договору був визначений у 3 місяці, а також його умовами передбачено пролонгацію дії на той же строк, якщо жодна сторона не заявила про його припинення. За п.3.4 договору кожна сторона має право заявити про його розірвання не пізніше як за 10 робочих днів до завершення робочого місяця. Так як повідомлення відповідачу позивачем були направлені у липні 2014 року, розрахунок боргу здійснено станом на 4 серпня 2014 року. Оскільки відповідач не виконав вимог про повернення коштів, позивач вимушений був звертатися за правовою допомогою для подання позову до суду та представлення його інтересів. В зв'язку з цим він поніс збитки в сумі 5850 грн., які також підлягають стягненню на його користь, як і витрати по справі. Представник позивача позов підтримав в повному об'ємі. Відповідач в судові засідання не з'являвся, хоча про час розгляду справи був повідомлений належним чином за останнім відомим місцем проживання та реєстрації, а також в останнє судове засідання телефонограмою секретарем судового засідання, а тому за згодою представника позивача по справі постановляється заочне рішення. Заслухавши представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Згідно ст. ст. 526, 530, 629 ЦК України договір є обов'язковим до виконання сторонами, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та у визначений в ньому строк. 1 березня 2014 року сторони підписали договір індивідуального довірчого управління капіталом № 25, за яким позивач передав відповідачу кошти в сумі 5200 доларів США та 23 червня 2014 року в сумі 300 доларів США, що підтверджується розпискою [PERSON] від 26 лютого 2014 року та квитанцією Приватбанку від 23 червня 2014 року. Останній в свою чергу зобов'язувався сплачувати інвестору винагороду за користування ними щомісячно у строк протягом 3 робочих днів після кожного останнього робочого дня місяця. [PERSON] ці вимоги не виконував, а тому згідно умов договору (п.п. 4.4.2, 4.4.3) вони залишались на Торгівельному рахунку і на їх розмір збільшувалась сума чистих активів. Таким чином згідно розрахунку за березень 2014 року не сплачена винагорода у сумі 416 доларів США, за квітень 2014 року - 449,28 доларів США, за травень 2014 року - 485,22 долара США, за червень 2014 року - 548,04 доларів США, за липень 2014 року - 591,88 долар США. Загальна сума невиплаченої винагороди за вказаний період становить 2490,42 доларів США. 14 липня 2014 року позивач звернувся з вимогою до відповідача про виплату йому винагороди за цей період. 19 та 21 липня 2014 року було вже направлено повідомлення про розірвання договору, що передбачало також повернення позивачу відповідачем всіх коштів за договором (п.4.1.6). Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання та при простроченні його виконання повинен сплатити кредитору суму боргу з урахуванням встановленого рівня інфляції та 3 % річних від простроченої суми. [PERSON] своєчасно не виплачувалась щомісячна винагорода, а також після отримання повідомлення про розірвання договору не була повернута вся сума коштів по ньому, в зв'язку з чим станом на 4 серпня 2014 року підлягають застосуванню норми ст. 625 ЦК України в межах вимог, заявлених [PERSON] щодо стягнення лише 3% річних від простроченої суми. Таким чином простроченими до сплати коштами є 5500 доларів США та 2490,42 доларів США, а загальний строк прострочення становить 307 днів, тому 3% річних від цих сум за вказаний період становить 201,58 долар США. Згідно ст. ст. 610, 611 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання; в цьому випадку настають правові наслідки встановлені договором чи законом - в тому числі відшкодування збитків та моральної шкоди. З пояснень представника позивача вбачається, що відповідач не сплачував щомісячну винагороду, чим порушував умови договору. Після його припинення не сплатив всі належні позивачу по ньому кошти та не реагував на його вимоги з цього приводу. Ніяких дій [PERSON] не здійснено і до цього часу. За нормами ст. 614 ЦК України особа, яка порушила зобов'язання, несе відповідальність лише за винні дії і саме на неї покладається обов'язок доказування відсутності її вини. Відповідач в судові засідання не з'являвся, ніяких письмових заперечень на позов чи доказів відсутності своєї вини у невиконанні зобов'язання не надав, а тому відносно нього настають наслідки, передбачені ст. 623 ЦК України, за якою боржник, який порушив зобов'язання, має відшкодувати кредитору завдані цим збитки. В зв'язку з невиконанням відповідачем умов договору позивач повинен був звернутися за отриманням правової допомоги для складання позовної заяви та представлення його інтересів у судових засіданнях. Понесені позивачем у зв'язку з цим витрати є його збитками, оскільки ці негативні наслідки настали через винні дії відповідача по невиконанню договору управління коштами. Ні позивачем, ні його представником не заявлено про збільшення позовних вимог в зв'язку зі зміною курсу валют на час розгляду справи, а тому, з врахуванням неможливості виходу суду за межі позовних вимог, позов розглядається відповідно до заявлених в ньому вимог. В зв'язку з задоволенням позову з відповідача на користь позивача також підлягають стягненню витрати по справі у вигляді судового збору. На підставі ст. ст. 526, 530, 610, 611, 614, 625, 629 ЦК України,

Outcome: approved