Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-23 00:00:00

20 травня 2014 року [PERSON] звернулася до суду із позовом до [PERSON] про стягнення аліментів. В заяві зазначає, 18 червня 2005 року, вона зареєструвала шлюб з відповідачем (свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] від18.06.2005 року, актовий запис № 49). Під час цього шлюбу у сторін народилися троє дітей: [PERSON], [INFO] (свідоцтво серії [NUMBER] від 16.01.2007 року), [PERSON], [INFO] (свідоцтво серії [NUMBER] від 25.07.2009 року) та [PERSON], [INFO] (свідоцтво серії [NUMBER] від 10.01.2014 року), які проживали разом зі сторонами за адресою: [ADDRESS], у квартирі, яка належить батькам відповідача. Сторони разом вели спільне господарство та виховували дітей. Однак відповідач станом на час звернення до суду позивачки з даним позовом самоусунувся від виконання батьківських обов»язків. Він, попри те, що має постійну, добре оплачувану роботу, вже тривалий час відмовляється утримувати сім»ю - купувати одяг та взуття для дітей, продукти харчування, забезпечувати навчання старшої доньки, оплачувати дошкільне навчання у дитсадку сина. Крім цього, значні для позивачки кошти вона змушена витрачати на лікування хронічного захворювання їх сина [PERSON], [INFO], що підтверджується довідкою Радехівської ЦРЛ № 424 від 16.05.2014 року. Щоб утримувати дітей у гідних умовах позивачка змушена просити кошти у батьків. На цих підставах між ними з відповідачем постійно виникають сварки. Позивачка всіма силами старалася зберегти сім»ю цілісною, але нещодавно вона була змушена переїхати разом з дітьми на постійне проживання до своїх батьків за адресою: [ADDRESS]. Просила суд постановити рішення, яким стягувати з відповідача аліменти на утримання їх дітей в розмірі по 600 гривень на кожного щомісячно з дня подачі заяви і до їх повноліття. В судовому засіданні позивачка свої вимоги підтримала повністю, посилаючись на обставини які викладені в позовній заяві, просила стягувати з відповідача аліменти у твердій грошовій сумі в розмірі по 600 гривень на кожну дитину щомісячно з дня подачі заяви і до досягнення кожним із дітей повноліття. Відповідач в судове засідання повторно не з»явився, причин неявки суду не повідомив, хоч належним чином був повідомлений про розгляд справи, що підтверджується розпискою про вручення судової повістки (а.с.27). Тому, згідно з ст.224 ЦПК України, суд вважає за можливе розглядати справу у відсутності відповідача в заочному порядку, на підставі наявних доказів, які знаходяться у матеріалах справи, чого не заперечила позивач в судовому засіданні. Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд вважає, що позов слід задовольнити частково з таких підстав з таких підстав. Відповідно до вимог ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Статтею 10 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень. Суд встановив, шлюб між сторонами зареєстровано18 червня 2005 року Радехівським відділом РАЦС РУЮ Львівської області, актовий запис №49 (а.с.3). Від вказаного шлюбу у сторін народилося троє дітей: [PERSON], [INFO] (свідоцтво серії [NUMBER] від 16.01.2007 року), [PERSON], [INFO] (свідоцтво серії [NUMBER] від 25.07.2009 року) та [PERSON], [INFO] (свідоцтво серії [NUMBER] від 10.01.2014 року) - (а.с.4,5,6). Згідно довідки Радехівської ЦРЛ № 424 від 16.05.2014 року [PERSON], [INFO], знаходиться на обліку і лікуванні в лікаря уролога Радехівської ЦРЛ (а.с.7). Згідно ст.180 Сімейного кодексу України, обов'язок надавати утримання неповнолітнім дітям, тобто дітям, які не досягли 18 років, покладається на батьків. Виходячи з норм вказаної статті, приймаючи до уваги, що неповнолітні діти позивача проживають разом із останньою та перебувають на повному її матеріальному утриманні і домовленості між нею та відповідачем про способи виконання обов'язку утримувати дітей не досягнуто, суд вважає вимоги позивачки про стягнення із відповідача аліментів на утримання неповнолітніх дітей є правомірними. Згідно із ч.1 ст. 181 СК України способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. Згідно ч. 3 цієї ж статті за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Оскільки відповідач не приймає участі у вихованні дітей, не надає матеріальної допомоги, тому з нього слід стягувати аліменти в примусовому порядку. На підставі наведеного, врахувавши те, що обов'язок утримувати дітей до досягнення повноліття покладений на обох батьків; суд вважає, що позов слід задовольнити, стягувати з відповідача в користь позивача на утримання неповнолітніх дітей, до досягнення ними повноліття аліменти в твердій грошовій сумі розмірі по 400 гривень, щомісячно (з проведенням індексації, відповідно до закону), буде відповідати інтересам дітей, обставинам справи і вимогам закону. У відповідності із вимогами ст.88 ЦПК України, суд вважає за необхідне судові витрати стягнути із відповідача.

Outcome: partial