Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-23 00:00:00

20 січня 2020 року позивач звернувся до суду із позовом в якому просив стягнути з відповідача [PERSON] заборгованість за кредитним договором від 12 квітня 2014 року в загальному розмірі 12140, 38 грн., яка складається з наступного: заборгованість за тілом кредиту - 663,21 грн., заборгованість за простроченим тілом кредиту - 663, 21 грн., заборгованість за нарахованими відсотками - 92,63 грн., пені - 10330, 24 грн., штраф, який складається із фіксованої частини- 500,00 грн., та процентної складової - 554, 30 грн. та витрати по сплаті судового збору у розмірі 2102 грн. В обґрунтування позову позивач вказував, що 12 квітня 2014 року між ПАТ КБ «Приватбанк» та [PERSON] був укладений договір кредиту шляхом підписання заяви-анкети та приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг ПАТ КБ «Приватбанк» з оформленням пластикової кредитної картки. Відповідно до укладеного договору позивач надав йому кредит в сумі 500 грн. у виді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок зі сплатою відсотків за користування кредитом на суму залишку заборгованості за кредитом. Однак позичальник не виконав умови кредитного договору в частині вчасного повернення кредиту, відсотків за користування ним, в зв`язку з чим за ним виникла зазначена заборгованість, яку позивач просив стягнути в повному розмірі. Позивач в судове засідання свого представника не направив, в позовній заяві, позовні вимоги підтримав в повному обсязі з підстав, викладених в ній та просив справу розглядати за відсутності представника. Як вбачається з листа акціонерного товариства комерційного банку «Приватбанк» від 07 липня 2018 року №Е.65.0.0.0/3-365676, позивач з 21 травня 2018 року змінив назву на акціонерне товариство комерційний банк «Приватбанк». Згідно частини 2 статті 5 Закону України «Про акціонерні товариства» зміна типу товариства з приватного на публічне або з публічного на приватне не є його перетворюванням. Отже не тягне правонаступництва. Відповідач в судове засідання не з`явився, про дату, час і місце судового засідання повідомлений належним чином, причини неявки в судове засідання не повідомив, відзив не подав. Ухвалою суду від 24 лютого 2020 року постановлено розгляд справи здійснювати в заочному порядку за правилами спрощеного позовного провадження. Відповідно до частини 2 статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. 12 квітня 2014 року відповідач підписав Анкету-заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в ПАТ «КБ «Приватбанк», за змістом якої він погодився, що ця заява разом із Пам`яткою клієнта, Умовами та Правилами надання банківських послуг, а також Тарифами складають між нею і Банком договір про надання банківських послуг. Він ознайомився з даним договором до його укладання і погодився з його умовами. Згідно з укладеним таким чином договором відповідач отримав кредитну карту. Відповідно до Умов та Правил позичальник зобов`язується погасити заборгованість за Кредитом, відсотки за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим Договором Пунктом 2.1.1.7.6 Умов та Правил при порушенні клієнтом строків платежів по будь-якому з грошових зобов`язань, що передбачені Договором більше ніж на 120 днів, клієнт зобов`язаний сплатити штраф у розмірі 500 грн. та 5% від суми позову. Також відповідно до Умов та Правил відповідач доручив Банку списувати з карткового рахунку суми грошових коштів в межах суми, підлягаючих банку за даним договором, при настанні строків платежів, а також списання грошових коштів з картрахунку у разі настання строків платежів за іншими договорами Клієнта в межах, встановлених цими договорами (договірне списання), в межах платіжного ліміту картрахунку. З наданого Банком розрахунку заборгованості відповідач, в порушення взятих на себе зобов`язань, перераховував платежі на погашення кредитної заборгованості несвоєчасно, у зв`язку з чим станом на 28 листопада 2019 року, вона становить 12140, 39 грн. та складається з наступного: заборгованість за тілом кредиту - 663,21 грн., заборгованість за простроченим тілом кредиту - 663, 21 грн., заборгованість за нарахованими відсотками - 92,63 грн., пені - 10330, 24 грн., штраф, який складається із фіксованої частини- 500,00 грн., та процентної складової - 554, 30 грн. Згідно до положень статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до частини 2 статті 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому. Згідно змісту статті 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Відповідно до статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання (частина друга статті 549 ЦК України). Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання (частина третя ст. 549 ЦК України). Позивачем також заявлено вимогу щодо стягнення з відповідачки пені за порушення кредитних зобов`язань. На думку суду в задоволенні вимог в цій частині слід відмовити з наступних підстав. Так, згідно з пунктом 2.1.1.12.6.1 Умов та Правил у разі виникненні прострочених зобов`язань на суму від 100 грн., клієнт сплачує пеню, відповідно до встановлених тарифів. Пеня нараховується в день нарахування процентів за кредитом. Цивільно-правова відповідальність - це покладення на правопорушника основаних на законі невигідних правових наслідків, які полягають у позбавленні його певних прав або в заміні невиконання обов`язку новим, або у приєднанні до невиконаного обов`язку нового додаткового. Покладення на боржника нових додаткових обов`язків як заходу цивільно-правової відповідальності має місце, зокрема, у випадку стягнення неустойки (пені, штрафу). Крім цього, позивачем як неустойка нараховано суми штрафу також за порушення строків виконання договірних зобов`язань. Відповідно до статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання (частина друга статті 549 ЦК України). Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання (частина третя ст. 549 ЦК України). За положеннями статті 61 Конституції України ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення. Враховуючи вищевикладене та відповідно до статті 549 ЦК України штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення - наприклад порушення строків виконання грошових зобов`язань за кредитним договором, свідчить про недотримання положень, закріплених у статті 61 Конституції України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення. Така, правова позиція, викладена в постанові Верховного Суду України від 21 жовтня 2015 року у справі № 6-2003цс15. Таким чином, умовами вище вказаного Договору передбачено подвійну відповідальність позичальника за одне й те саме порушення - порушення строків сплати суми кредиту та процентів, та нараховано два види пені і штраф, при цьому останній нараховано, в тому числі, й на суму пені. Тому суд не може задовольнити вимоги про стягнення одночасно і пені і штрафу за одне й теж порушення зобов`язання у виді порушення строків повернення кредитних коштів. Щодо вимог про стягнення штрафу (процентна складова), яка нарахована на тіло кредиту та на суму пені, суд приходить до висновку про часткове стягнення штрафу, нарахованого на підставі пункту 2.1.1.7.6 Умов та Правил, який складається з фіксованої частини в розмірі 500 грн. та процентної складової, що підлягає зменшенню до 70 грн. 95 коп. (663, 21 + 663, 21 +92 63) х 5%. На підставі викладеного, суд вважає, що позивачем доведена кредитна заборгованість відповідача станом на 28 листопада 2019 року в загальній сумі 1990 грн., яка складається з наступного: - борг за тілом кредиту - 663 (шістсот шістдесят три) грн. 21 коп., -борг за простроченим тілом кредиту в сумі 663 (шістсот шістдесят три) грн. 21 коп., -заборгованості за відсотками нарахованими на прострочений кредит - 92 грн. 63 коп. -штрафу в сумі 570 (п`ятсот сімдесят) грн. 95 коп., який складається із двох частин - 500 грн. (фіксована частина) та 70 грн. 95 коп. (5% від суми заборгованості). Дана заборгованість підлягає стягненню з відповідача відповідно до положень статей 526, 549, 550, 611, 1054 ЦК України. Відповідно до статті 141 ЦПК України та Закону України «Про судовий збір», з відповідача підлягає стягненню на користь позивача судовий збір пропорційно задоволеним вимогам в сумі 344, 55 грн. Враховуючи вищевикладене,

Outcome: partial