Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-16 00:00:00

21.11.2013 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення грошової суми та відшкодування моральної шкоди. В обґрунтування позову зазначено, що у вересні 2012 року між [PERSON] та відповідачкою [PERSON] було досягнуто домовленості про купілю-продаж двокімнатної квартири [ADDRESS]. Згідно свідоцтва про право власності на дану квартиру власником квартини є [PERSON] при укладені угоди вони погодили всі належні умови купівлі-продажу житлового приміщення. Зокрема, щодо ціни, передачі квартири у власність, оформлення договору нотаріально, тощо. Відразу ж договір купівлі-продажу нотаріально посвідчений не був, так як у нього не було повної суми грошей на оформлення нотаріального посвідчення. На підтвердження укладення угоди 10.09.2012 року [PERSON] сплатив 40500 грн. Зазначена передача грошей була нотаріально посвідчена. 20.09.2012 року [PERSON] передав [PERSON] грошові кошти в сумі 162000 грн. за повний розрахунок за квартиру. Зазначена передача грошей також була нотаріально посвідчена. У зв'язку з тим, що в нього не вистачало грошей на нотаріальне посвідчення договору купівлі-продажу, вони домовились, що зазначений договір купівлі-продажу буде нотаріально посвідчено до 01.10.2012 року, про що було зазначено в нотаріальній угоді від 20.09.2012 року. Таким чином, [PERSON] повністю виконав усі зобов'язання покупця. Проте, ні в жовтні 2012 року ні в послідуючому, [PERSON] договір купівлі-продажу не посвідчила, від зустрічі уникає. 04.12.2013 року [PERSON] подав до суду клопотання про залучення у справі в якості співвідповідача [PERSON], оскільки в нотаріально посвідчених заявах від 10.09.2012 року та 20.09.2012 року зазначено, що кошти за продаж квартири отримали відповідачка та [PERSON] 10 січня 2014 року представник позивача [PERSON] подав до суду заяву про зміну предмету позову, де просив визнати дійсним договорі купівлі продажу квартири [ADDRESS], укладеного 20.09.2012 року між [PERSON] та [PERSON] як продавцем та [PERSON] як покупцем. З посиланням на те, що між [PERSON] та відповідачами [PERSON] та [PERSON] було досягнуто згоди стосовно вартості квартири, а також сторонами було здійснено всі дії на виконання домовленості, а саме: відповідачі передали а [PERSON] отримав в володіння, користування та розпорядження квартиру [ADDRESS] , сплативши їм договірну вартість майна в сумі 25 тис. дол.., що підтверджується нотаріально посвідченими заявами. Крім того, з моменту передачі повної вартості квартири [PERSON] з вересня 2012 року проживає в придбаній квартирі, що підтверджується актом, складеним з сусідами та книжками по оплаті комунальних послуг, газо-, водо, електропостачання та це є доказом того, що сторони домовились щодо істотних умов договору і відбулось його повне виконання. Але в зв'язку з недодержанням нотаріальної форми посвідчення договору [PERSON] немає змоги отримати свідоцтво про право власності на квартиру та провести державну реєстрацію свого речового права. Відповідачі від нотаріального посвідчення укладеного договору на даний час безпідставно відмовляються. 16.01.2014 року представник позивача адвокат [PERSON] суду подав уточнюючу заяву та просив визнати дійсним нікчемний договір купівлі-продажу квартири [ADDRESS] укладений 20.09.2012 року між [PERSON] як продавцем та [PERSON] як покупцем. Визнати за [PERSON] право власності на квартиру [ADDRESS]. В судових засіданнях [PERSON] та його представник [PERSON] змінений та уточнений позов підтримали в повному обсязі та просили суд визнати дійсним нікчемний договір купівлі-продажу квартири [ADDRESS] укладений 20.09.2012 року між [PERSON] як продавцем та [PERSON] як покупцем та визнати за [PERSON] право власності на квартиру [ADDRESS], з підстав, передбачених ст. 220 ЦК України. Відповідач [PERSON] в судових засіданнях позовні вимоги позивача та його представника не визнала, просила відмовити в задоволенні позову. Суду пояснила, що дійсно з [PERSON] було досягнуто домовленості щодо купівлі-продажу квартири [ADDRESS]. [PERSON] сплатив всі кошти за домовленістю, а вона йому передала квартиру. У нотаріуса було посвідчено заяви про передачу коштів разом з її чоловіком [PERSON] оскільки вони вважають дану квартиру сумісною власністю, хоча квартира зареєстрована на ній особисто. Претензій до [PERSON] з приводу продажу йому квартири вона немає, оформити договір купівлі-продажу квартири не заперечує, однак не бажає оформляти договір купівлі-продажу, оскільки [PERSON] погрожує її сім»ї, від зустрічі відмовляється. Їй потрібні якісь гарантії. Відповідач [PERSON] в судових засіданнях позовні вимоги не визнав суду пояснив, що дійсно 20.09.2012 року від [PERSON] було отримано грошові кошти в сумі 25 тис. дол.. США за продаж квартири, а договір не було нотаріально посвідчено оскільки [PERSON] домовляється від зістрічів. Представник відповідачів в судовому засіданні [PERSON] позовні вимоги не визнав, просив відмовити в задоволенні позову, до суду подав заперечення де зазначив, що [PERSON] не є і не може бути покупцем вище зазначеної квартири або стороною купівлі-продажу цієї квартири. Відповідачі по справі через агентство нерухомості здійснювали продаж квартири. Покупцем стала [PERSON], з якою і велись всі переговори стосовно продажу квартири. [PERSON] на той час вже не перебувала в шлюбі з [PERSON], вона продала на вул.. Дзержинського в м. Первомайську квартиру та передала через [PERSON] грошові кошти відповідачам за квартиру по вул.. Революції в м. Первомайську. Суд заслухавши сторони, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно свідоцтва про право власності на нерухоме майно [PERSON] є власником квартири [ADDRESS] 10.09.2012 року та 20.09.2012 року між [PERSON] та відповідачами по справі було досягнуто домовленості щодо продажу квартири [ADDRESS] а саме: [PERSON] сплатив в повній сумі грошові кошти за вище зазначену квартиру, відповідачі отримали ці кошти, претензій матеріального та фінансового характеру не мають. Дане підтверджується нотаріально посвідченими заявами, що знаходяться в матеріалах справи та поясненнями позивача та відповідачів [PERSON] та [PERSON] Тобто, відбулося виконання договору купівлі- продажу, але [PERSON]. ухилилася від нотаріального посвідчення зазначеного договору, дане підтвердила сама [PERSON], оскільки суду пояснила, що хоча і отримала грошові кошти за квартиру та немає претензій до [PERSON], але оформляти договір купівлі - продажу квартири не бажає. Якщо недійсність правочину встановлена законом, то відповідно до ч. 2 ст. 215 ЦК такий правочин є нікчемним. У випадках, встановлених цим Кодексом, нікчемний правочин може бути визнаний судом дійсним. Якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. У цьому разі наступне нотаріальне посвідчення договору не вимагається (ст. 220 ЦК). Отже, закон надає суду право визнавати дійсним договір, який через недодержання сторонами вимог закону про його нотаріальне посвідчення є нікчемним. Судом встановлено, що 20.09.2012 року [PERSON] та [PERSON] оформили договір купівлі-продажу квартири в м. Первомайську шляхом нотаріального складання заяви про отримання [PERSON] від [PERSON] суми за продану квартиру. Згідно з вимогами ст. 657 ЦК договір купівлі-продажу квартири підлягає нотаріальному посвідченню та державній реєстрації. Відповідно до ч. 1 ст. 210 та ч. 3 ст. 640 цього Кодексу такий договір є укладеним з моменту його державної реєстрації. Отже, до моменту державної реєстрації договір купівлі-продажу квартири юридично не є укладеним. За змістом ч. 2 ст. 220 ЦК суд може визнати дійсним нікчемний договір, саме на це звернув увагу Пленум Верховного Суду України у п. 13 постанови від 6 листопада 2009 р. № 9 «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними». За такого позов є обгрунтованим та підлягає задоволнню в повному обсязі.

Outcome: approved