Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-23 00:00:00

20 серпня 2019 року ОК «ЖБК № 208» звернувся до Ленінського районного суду м. Дніпропетровська із позовом до відповідачів [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] про стягнення суми боргу за житлово-комунальні послуги. Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 20 серпня 2019 року вищевказана цивільна справа була передана на розгляд судді [PERSON] . Відповідно до рішення Вищої ради правосуддя № 1840/0/15-20 від 16 червня 2020 року про звільнення [PERSON] з посади судді Ленінського районного суду м. Дніпропетровська у зв`язку з поданням заяви про відставку суддю [PERSON] було звільнено. На підставі\~розпорядження керівника\~апарату суду\~№ 201\~від 15\~липня 2020\~року,\~вищевказану цивільну\~справу було\~передано на\~повторний автоматизований\~розподіл судової\~справи між\~суддями.\~ Згідно з протоколом повторного автоматизованого\~розподілу судової\~справи між\~суддями від\~15\~липня 2020\~року цивільну справу було передано на розгляд судді Приходченко О.С. Ухвалою судді Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 20 липня 2020 року цивільну справу було прийнято до розгляду за правилами загального позовного провадження і призначено підготовче засідання. Ухвалою Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 27 січня 2021 року було прийнято зустрічний позов [PERSON] та [PERSON] до ОК «ЖБК № 208» про визнання дій неправомірними до спільного розгляду. Ухвалою Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 28 квітня 2021 року підготовче провадження було закрито і справу призначено до розгляду по суті. Позивач за первісним позовом у своєму позові, відповіді на відзив та відзиві на зустрічний позов посилався на те, що ОК «ЖБК № 208» є юридичною особою, створеною з метою ефективного утримання та використання спільного майна житлового комплексу, який розташовано за адресою: [ADDRESS] . Позивач має експлуатаційні витрати, які складаються з експлуатації та обслуговування ліфтів, вивезення побутових відходів, освітлення місць загального користування, заробітної плати персоналу, господарських потреб, послуг з банківського обслуговування. Позивач за зустрічним позовом [PERSON] є членом ОК «ЖБК № 208» та співвласником квартири [ADDRESS] , на її ім`я відкрито особовий рахунок № [NUMBER] . [PERSON] і неповнолітня [PERSON] , 2004 року народження, є співвласниками квартири. Свої обов`язки щодо утримання майна у повному обсязі вони не виконують, що призвело до виникнення заборгованості, загальний розмір якої станом на 01 серпня 2019 року складає 13\~534 грн. 04 коп. У добровільному порядку заборгованість не сплачують. В документації ОК «ЖБК № 208» акти про не проживання [PERSON] та [PERSON] відсутні. Позивач за зустрічним позовом [PERSON] була головою правління ОК «ЖБК № 208» у період з 2013 року по 2016 рік, при переданні документів голові правління [PERSON] жодних журналів або зошитів реєстрації вхідної чи вихідної документації, довідок, актів передано не було. [PERSON] було достеменно відомо про організацію діловодства та саме вона була за це відповідальною в період з 2013 року по 2016 рік. На членів кооперативу покладено обов`язок повідомлення про зміну власника житла та надання документів, які стосуються нарахувань. Позивач за первісним позовом не мав достовірних відомостей про призначення субсидії по кв. [ADDRESS] , оскільки [PERSON] своєчасно не надавала документи бухгалтеру кооперативу, чим унеможливила нарахування відповідно до зареєстрованих осіб. Документи було надано 10 серпня 2017 року після скасування рішення про надання субсидії по кв. [ADDRESS] у зв`язку із наявною заборгованістю більше двох місяців. Таким чином, ОК «ЖБК № 208» був позбавлений можливості здійснити перерахунок за минулий період на підставі документу, який втратив чинність. Реєстрація документів почала відбуватися з березня 2016 року. Позивачем за зустрічним позовом [PERSON] на адресу позивача за первісним позовом було направлено довідки про проживання [PERSON] і [PERSON] в СТ «Зелена Хвиля» ділянка № [NUMBER] . Позивач за первісним позовом звернувся до СТ «Зелена Хвиля» із запитом, у відповідь на який було отримано листа, в якому зазначено, що в довідці № 039/17 від 26 вересня 2017 року, надісланій [PERSON] , невірно зазначено юридичну адресу садового товариства, не зазначено, які саме житлово-комунальні послуги в садівничому товариству сплачують [PERSON] та [PERSON] , та чому у довідці зазначено, що вони проживають з 2008 року. Сама садівнича ділянка не належить до житлового фонду, оскільки не зареєстрована як житловий будинок. Довідку про проживання чи не проживання, акти про проживання чи не проживання має право видавати організація, яка має статус жилого фонду. В документації позивача за первісним позовом відсутні акти про не проживання [PERSON] і [PERSON] з 2008 року за кожен рік і по теперішній час, про що свідчать акти приймання-передачі документів ОК «ЖБК № 208» від 13 березня 2016 року, складені колишньою головою [PERSON] та [PERSON] . Тому нарахування комунальних послуг проводилося кооперативом відповідно до норм чинного законодавства на підставі документів, які були у його розпорядженні. Реалізація права на отримання субсидії відсутня у [PERSON] і [PERSON] не з вини ОК «ЖБК № 208». Кожен член кооперативу, який отримував субсидію, передавав повідомлення про надання субсидії до бухгалтерії кооперативу. Позивачі за зустрічним позовом не сплачували заборгованість і не сплачують, до кооперативу для укладення договору про реструктуризацію заборгованості не зверталися. Зазначив, що списання боргів за спожиті житлово-комунальні послуги не передбачено чинним законодавством як спосіб захисту прав. Просив стягнути солідарно з [PERSON] , [PERSON] , яка діє в своїх інтересах та інтересах неповнолітньої [PERSON] , 2004 року народження, заборгованість за надані житлово-комунальні послуги у розмірі 21\~057 грн., з яких 13\~534 грн. 04 коп. сума основного боргу, 6\~134 грн. 70 коп. інфляційні втрати, 1\~388 грн. 26 коп. 3 % річних, стягнути сплачений судовий збір; у задоволенні зустрічних позовних вимог відмовити у повному обсязі. Позивачі за зустрічним позовом [PERSON] і [PERSON] , яка діє у своїх інтересах та інтересах неповнолітньої [PERSON] , 2004 року народження, в уточненому зустрічному позові та у відзиві на первісний позов посилалися на те, що ОК «ЖБК № 208» не надав належних доказів, що надавав відповідачам та іншим особам, які проживають у квартирі [ADDRESS] , комунальні послуги та ніс експлуатаційні витрати на утримання майна. У довідці № 049/19 від 16 вересня 2019 року зазначені недостовірні відомості про осіб, які проживають у квартирі. В ній зазначено, що у квартирі проживає 6 осіб, фактично з 2008 року проживає 4 особи. [PERSON] разом з чоловіком [PERSON] проживають в СТ «Зелена Хвиля», сплачують комунальні послуги. Не проживання [PERSON] і [PERSON] у квартирі було враховано органами соціального захисту при призначенні субсидії, послуг від ОК «ЖБК № 208» вони не отримують. Тому нарахування заборгованості по сплаті житлово-комунальних послуг на [PERSON] і [PERSON] є безпідставними. Станом на 01 червня 2015 року у [PERSON] існувала заборгованість по сплаті за житлово-комунальні послуги у розмірі 3 681 грн. 88 коп., яку було реструкторизовано на підставі договору від 01 червня 2015 року, укладеного між [PERSON] і ОК «ЖБК № 208». Позивач за первісним позовом звернувся до суду з позовом 20 серпня 2018 року, тобто, зі спливом строку позовної давності. Вимоги про стягнення інфляційних втрат та 3 % річних є необґрунтованими, оскільки заборгованість перед ОК «ЖБК № 208» у розмірі 13\~534 грн. 04 коп. відсутня. На неодноразові звернення [PERSON] кооператив відмовляє у здійсненні перерахунку суми заборгованості по оплаті житлово-комунальних послуг та утримання будинку і прибудинкової території, що призводить до створення штучної заборгованості, оскільки здійснює нарахування на осіб, які фактично не проживають у квартирі. Просили визнати неправомірними дії ОК «ЖБК № 208» з нарахування платежів за житлово-комунальні послуги [PERSON] ; визнати неправомірними дії ОК «ЖБК № 208», які полягали у наданні управлінню соціального захисту недостовірних відомостей про наявну заборгованість у [PERSON] понад 2 місяці у розмірі 3\~540 грн. 83 коп., визнати неправомірними дії ОК «ЖБК № 208» про нарахування житлово-комунальних послуг у розмірі 21\~057 грн. за ненадані послуги [PERSON] і [PERSON] , у задоволенні первісних позовних вимог просили відмовити. Перевіривши матеріали справи, оцінивши надані і добуті докази, суд вважає первісний позов таким, що підлягає задоволенню, а зустрічні позовні вимоги задоволенню не підлягаючими за наступних підстав. Судом встановлено, що на підставі ордеру № 232 від 20 квітня 1976 року [PERSON] у складі сім`ї з трьох осіб було надано право на зайняття квартири [ADDRESS] (т. 1 а.с. 6). [PERSON] належить 39/100 частин квартири [ADDRESS] , [PERSON] 22/100 частин квартир та [PERSON] 39/100 частин (т. 1 а.с. 13-14). Згідно з відомостями, зазначеними у довідці ОК «ЖБК № 208» № 048/19 від 19 серпня 2019 року, у квартирі [ADDRESS] проживають (зареєстровані) [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , неповнолітня [PERSON] , [INFO] , і малолітній [PERSON] , [INFO] (т. 1 а.с. 5). ОК «ЖБК № 208» є юридичною особою, яка здійснює комплексне обслуговування об`єктів, здійснює експлуатацію і ремонт належного йому житлового будинку (будинків) та утримання придомової території за рахунок коштів кооперативу на засадах самооплатності (т. 1 а.с. 8, 9-10, 11). На підставі наказу № 1 голови правління ЖБК № 208 Корольової Н.В. від 05 березня 2016 року [PERSON] було звільнено з посади голови правління ЖБК № 208 на підставі протоколу позачергових зборів членів ЖБК № 208 від 04 березня 2016 року та протоколу зборів членів правління від 04 березня 2016 року (т. 2 а.с. 74). Судовим наказом Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 12 квітня 2019 року з [PERSON] на користь ОК «ЖБК № 208» було стягнуто заборгованість за житлово-комунальні послуги у розмірі 11\~519 грн. 75 коп., який було скасовано ухвалою Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 01 червня 2019 року (т. 1 а.с. 15). Згідно з договором про реструктуризацію заборгованості за житлово-комунальні послуги № 1 від 01 червня 2015 року розмір заборгованості [PERSON] склав 3\~681 грн. 88 коп. (т. 1 а.с. 24), відповідно до умов якого [PERSON] зобов`язалася щомісячно до 01 липня 2017 року здійснювати платежі у розмірі 153 грн. 41 коп. Відповідно до оборотно-сальдової відомості по квартирі [ADDRESS] за період з 01 березня 2016 року по 31 травня 2017 року відповідачі оплату за житлово-комунальні послуги не здійснювали, за виключенням коштів, отриманих в якості субсидії (т. 1 а.с. 26). 10 серпня 2017 року [PERSON] звернулася до ОК «ЖБК № 208» із заявою про перерахунок заборгованості, який обліковується за особовим рахунком за період з 01 березня 2016 року по 31 серпня 2017 року (т. 1 а.с. 29). Листом ОК «ЖБК № 208» вих. 041/17 від 14 серпня 2017 року [PERSON] повідомлено про відмову у здійсненні перерахунку заборгованості (т. 1 а.с. 33-34). 09 серпня 2017 року Управління соцзахисту населення Новокодацької районної у м. Дніпрі ради звернулося із запитом до ОК «ЖБК № 208» про наданні інформації з виконання [PERSON] умов договору № 1 від 01 червня 2015 року про реструктуризацію заборгованості за житлово-комунальні послуги (т. 1 а.с. 36). У відповіді ОК «ЖБК № 208» вих. № 043/17 від 15 серпня 2017 року повідомило про те, що умови договору № 1 від 01 червня 2015 року виконано [PERSON] не було, сам договір було укладено з порушенням, оскільки документів права власності надано не було, а станом на дату укладення самого договору саме [PERSON] була головою ОК «ЖБК № 208». У червні 2017 року [PERSON] звернулася в усному порядку до голови ОК «ЖБК № 208» з питанням про укладення договору реструктуризації, їй було роз`яснено порядок укладення договору та повідомлено про необхідність виконання умов договору від 01 червня 2015 року (т. 1 а.с. 37-39). Загальна сума заборгованості по кв. [ADDRESS] за надані послуги та утримання прибудинкової території станом на 01 серпня 2019 року становить 21\~057 грн. (т. 1 а.с. 7). Згідно з приписами ст. 319 ЦК України власність зобов`язує. Відповідно до ст. 322 ЦК України власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. За змістом ст. 151 ЖК УРСР громадяни, які мають у приватній власності жилий будинок (квартиру), зобов`язані забезпечувати його схоронність, провадити за свій рахунок поточний і капітальний ремонт, утримувати в порядку придомову територію. Статтею 12 ЗУ «Про кооперацію» визначено, що основними обов`язками члена кооперативу є додержання статуту кооперативу, виконання рішень органів управління кооперативу, виконання своїх зобов`язань перед кооперативом, сплата визначених статутом кооперативу внесків. Відповідно до ст. 5 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги» до житлово-комунальних послуг належать: 1) житлова послуга - послуга з управління багатоквартирним будинком. Послуга з управління багатоквартирним будинком включає: утримання спільного майна багатоквартирного будинку, зокрема прибирання внутрішньо будинкових приміщень та прибудинкової території, виконання санітарно-технічних робіт, обслуговування внутрішньо будинкових систем (крім обслуговування внутрішньо будинкових систем, що використовуються для надання відповідної комунальної послуги у разі укладення індивідуальних договорів про надання такої послуги, за умовами яких обслуговування таких систем здійснюється виконавцем), утримання ліфтів тощо; купівлю електричної енергії для забезпечення функціонування спільного майна багатоквартирного будинку; поточний ремонт спільного майна багатоквартирного будинку; 2) комунальні послуги послуги з постачання та розподілу природного газу, постачання та розподілу електричної енергії, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення, поводження з побутовими відходами. На підставі ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідачі за первісним позовом [PERSON] , [PERSON] , яка діє в своїх інтересах та інтересах неповнолітньої [PERSON] , 2004 року народження, я співвласниками квартири [ADDRESS] , [PERSON] є також членом ОК «ЖБК № 208», свої зобов`язання по оплаті житлово-комунальних послуг не виконує, у зв`язку з чим відповідно до розрахунку, наданого позивачем за первісним позовом, станом на 01 серпня 2019 року виникла заборгованість у розмірі 21\~057 грн. Згідно з ч. 2 ст.\~625\~ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо розмір процентів не встановлений договором або законом. У зв`язку з тим, що відповідачами за первісним позовом фактично послуги, які надаються позивачем за первісним позовом, споживаються, своєчасно їх оплату вони не здійснюють, а законні підстави для звільнення від їх оплати відсутні, суд приходить до висновку про те, що вимоги ОК «ЖБК № 208» підлягають задоволенню, а з [PERSON] , [PERSON] , яка діє в своїх інтересах та інтересах неповнолітньої [PERSON] , 2004 року народження, підлягає солідарно стягненню заборгованість по оплаті за житлово-комунальні послуги у розмірі 21\~057 грн., з яких 13\~534 грн. 04 коп. сума основного боргу, 6\~134 грн. 70 коп. інфляційні втрати, 1\~388 грн. 26 коп. 3 % річних. Щодо заяви [PERSON] і [PERSON] про застосування строків позовної давності до вимог ОК «ЖБК № 208» суд зазначає наступне. Відповідно до ч. 1 ст.\~256\~ЦК України позовна давність це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Згідно з ч. 4 ст. 268 ЦК України сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. У даному випадку відповідач подав суду письмову заяву про застосування позовної давності. Частиною 1 ст.\~253\~ЦК України визначено, що перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок. При цьому початок перебігу позовної давності пов`язується не стільки зі строком дії (припинення дії) договору, як з певними подіями (фактами), які свідчать про порушення прав особи (ст. 261 ЦК України). За змістом даної норми матеріального закону початок перебігу позовної давності збігається з моментом виникнення у зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд. Як вбачається з матеріалів цивільної справи судовим наказом Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 12 квітня 2019 року з [PERSON] на користь ОК «ЖБК № 208» було стягнуто заборгованість за житлово-комунальні послуги у розмірі 11\~519 грн. 75 коп., який було скасовано ухвалою Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 01 червня 2019 року (т. 1 а.с. 15). Після скасування ухвалою суду від 01 червня 2019 року судового наказу від 12 квітня 2019 року про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги, ОК «ЖБК № 208» 20 серпня 2019 року звернулося до суду із позовом. Крім цього, між ОК «ЖБК № 208» і [PERSON] 01 червня 2015 року було укладено договір № 1 про реструктуризація заборгованості строком до 01 липня 2017 року (т. 1 а.с. 24), яким [PERSON] визнала наявність заборгованості. Таким чином, посилання [PERSON] і [PERSON] на пропуск строку позовної давності для звернення з позовом про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги та їх застосування не підлягають задоволенню. Щодо зустрічних позовних вимог [PERSON] і [PERSON] про визнання дій неправомірними, суд приходить до наступного висновку за таких підстав. Підставою позовних вимог позивачі за зустрічним позовом зазначають неправомірне нарахування оплати за житлово-комунальні послуги за кількістю зареєстрованих осіб у квартирі [ADDRESS] із розрахунку 6 осіб. До матеріалів справи позивачами за зустрічним позовом долучено довідки СТ «Зелена Хвиля» № 13 від 07 серпня 2017 року, № 28 від 13 квітня 2018 року, № 83 від 27 жовтня 2019 року (т. 1 а.с. 78, 112, 120), де зазначено, що [PERSON] і [PERSON] з 2008 року і по теперішній час проживають на території СТ «Зелена Хвиля» на ділянці № [NUMBER] . УПСЗН Ленінського району м. Дніпропетровська із січня 2016 року до ОК «ЖБК № 208» надавався перелік власників/наймачів, яким призначено субсидію (т. 2 а.с. 76-98). На підставі відомостей УПСЗН та копій повідомлень на отримання субсидій, які були надані членами кооперативу і власниками квартир, ОК «ЖБК № 208» було здійснено нарахування за спожиті житлово-комунальні послуги. Як вбачається із копій списків (т. 2 а.с. 99- 101) [PERSON] повідомлення на отримання субсидії за період з 01 жовтня 2015 року по 30 квітня 2016 року не надавала. Згідно з витягом з протоколу № 24 від 09 грудня 2015 року засідання комісії з питань призначених субсидій, [PERSON] було призначено субсидію на чотирьох осіб з числа зареєстрованих, які фактично проживають (т. 2 а.с. 112), дата засвідчення витягу 10 липня 2017 року. Відповідно до положень п. 6 ч. 1 ст. 7 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги» споживач має право на неоплату вартості комунальних послуг (крім постачання теплової енергії) у разі їх невикористання (за відсутності приладів обліку) за період тимчасової відсутності у житловому приміщенні (іншому об`єкті нерухомого майна) споживача та інших осіб понад 30 календарних днів, за умови документального підтвердження відповідно до умов договорів про надання комунальних послуг. Відповідно до актів приймання-передачі документів, які стосуються фінансово-господарської діяльності ОК «ЖБК № 208» за період з січня 2013 року по березень 2016 року (т. 1 а.с. 40-46) акти про не проживання [PERSON] і [PERSON] у квартирі [ADDRESS] відсутні, витяг з протоколу № 24 від 09 грудня 2015 року засідання комісії з питань призначення субсидії [PERSON] на 4 особи з числа зареєстрованих, які фактично в проживають також у розпорядження бухгалтера ОК «ЖБК № 208» не перебував, оскільки копія, долучена до матеріалів справи, датована 10 липня 2017 року. При цьому, суд зважає на заперечення позивача за первісним позовом, в яких він зазначає, що акт про не проживання [PERSON] і [PERSON] у квартирі, складений комісією у складі трьох осіб сусідів, із зазначенням їх паспортних даних, до відома ОК «ЖБК № 208» з метою коригування суми нарахувань житлово-комунальних послуг, позивачами за зустрічним позовом надано не було, матеріали справи його копії також не містять. Суд критично ставиться до довідок, наданих СТ «Зелена Хвиля», в яких зазначено, що [PERSON] і [PERSON] з 2008 року проживають в СТ «Зелена Хвиля» на ділянці № [NUMBER] і сплачують комунальні послуги, оскільки не зазначено, де саме проживають вказані особи: в житловому чи садовому будинку, не надано підтверджень оплати комунальних послуг (чеків, меморіальних ордерів, квитанцій тощо). Відповідно до копії ухвали Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 01 червня 2019 року про скасування судового наказу Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 12 квітня 2019 року, із заявою про скасування якого звернулася [PERSON] , заявником зазначено, що в квартирі вона не проживала у квартирі у період з 2016 року по 2018 рік. Таким чином, суд не приймає довідки СТ «Зелена Хвиля» № 13 від 07 серпня 2017 року, № 28 від 13 квітня 2018 року, № 83 від 27 жовтня 2019 року як належні докази. Разом з тим, позивачами за зустрічним позовом не надано доказів про виконання ними обов`язку з утримання свого майна і сплати житлово-комунальних послуг за кількості осіб, як вони стверджують у кількості 4 осіб, які фактично проживають у квартирі. Як вбачається з доказів, наданих позивачем за первісним позовом, [PERSON] і [PERSON] оплату не здійснюють, доказів зворотного судові надано не було. Положеннями ч. 1 ст. 16 ЦК України встановлено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до приписів ч. 3 ст. 16 ЦК України суд може відмовити у захисті цивільного права та інтересу особи у разі порушення нею положень ч.ч. 2-5 ст. 13 цього Кодексу. Частиною 1 статті 13 ЦК України встановлено, що цивільні права особа здійснює у межах, наданих їй договором або актами цивільного законодавства. Відповідно до положень ч. 3 ст. 13 ЦК України не допускаються дії особи, що вчиняються з наміром завдати шкоди іншій особі, а також зловживання правом в інших формах. Враховуючи, що позивачі за зустрічним позовом [PERSON] і [PERSON] є співвласниками квартири [ADDRESS] несуть тягар утримання належного їм майна, користуються комунальними і житловими послугами, належними доказами факт не проживання [PERSON] і [PERSON] у квартирі не доведено, проте, несплата комунальних і житлових послуг, в результаті чого утворилася заборгованість, позивачами за зустрічним позовом не заперечувалася, суд приходить до висновку, що позовні вимоги про визнання неправомірними дії ОК «ЖБК № 208» з нарахування платежів за житлово-комунальні послуги [PERSON] , визнаня неправомірними дії ОК «ЖБК № 208», які полягали у наданні управлінню соціального захисту недостовірних відомостей про наявну заборгованість у [PERSON] понад 2 місяці у розмірі 3\~540 грн. 83 коп., визнання неправомірними дії ОК «ЖБК № 208» про нарахування житлово-комунальних послуг у розмірі 21\~057 грн. за ненадані послуги [PERSON] задоволенню не підлягають, оскільки в такому випадку будуть порушені права ОК «ЖБК № 208», яке несе витрати на утримання належного об`єкту нерухомості та по суті звільнить позивачів за зустрічним позовом від обов`язку належним чином виконувати свої зобов`язання з утримання майна, що прямо передбачено ч. 3 ст. 13 ЦК України. Щодо позовних вимог про визнання неправомірними дії ОК «ЖБК № 208» про нарахування житлово-комунальних послуг у розмірі 21\~057 грн. за ненадані послуги [PERSON] суд зазначає наступне. Відповідно до положень ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Частинами 1 і 3 статті 13 ЦПК України визначено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності. Відповідно до ч. 1 ст. 47 ЦПК України під цивільною процесуальною дієздатністю розуміють здатність особисто здійснювати цивільні процесуальні права та виконувати свої обов`язки в суді (цивільна процесуальна дієздатність) мають фізичні особи, які досягли повноліття, а також юридичні особи. У даному випадку суд позбавлений можливості вирішити права особи, яка не є стороною процесу та у зв`язку зі смертю не має цивільної процесуальної правоздатності і дієздатності. За таких обставин, позовні вимоги за зустрічним позовом [PERSON] і [PERSON] в частині визнання неправомірними дії ОК «ЖБК № 208» про нарахування житлово-комунальних послуг у розмірі 21\~057 грн. за ненадані послуги [PERSON] , задоволенню не підлягають. На підставі ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Ч. 1 ст. 141 ЦПК України встановлено, що стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, а саме: судовий збір. ОК «ЖБК № 208» при поданні позову до суду було сплачено судовий збір у розмірі 1\~921 гривні (т. 1 а.с. 66), який підлягає стягненню з відповідачів за первісним позовом на користь позивача у рівних частинах по 960 грн. 50 коп. Згідно з ч. 2 ст. 141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі відмови в позові на позивача. З урахуванням того, що позивачам за зустрічним позовом у задоволенні позовних вимог відмовлено, судові витрати у справі у вигляді судового збору у розмірі 840 грн. 80 коп., сплаченого [PERSON] (т. 1 а.с. 226, 227) слід віднести за рахунок [PERSON] . На підставі викладеного,

Outcome: approved