Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-22 00:00:00

20 березня 2019 року позивач [PERSON] звернулась до суду із вищезазначеним позовом, в обґрунтування якого посилається на те, що 12 серпня 2011 року вона зареєструвала шлюб із відповідачем, від якого вони мають дитину - [PERSON] , [INFO] , який проживає разом з нею та перебуває на її утриманні. Спільне життя із відповідачем не склалося через те, що відповідач не піклувався про матеріальне становище сім`ї, належним чином не забезпечував потреб дитини, часто перебував у стані безробіття, з приводу чого виникали сварки, крім того, відповідач був засуджений до покарання за вчинення тяжкого злочину до п`яти років позбавлення волі, а потім притягався до адміністративної відповідальності за порушення ним адміністративного нагляду, після звільнення відповідач не бажає ставати на шлях виправлення. Шлюбні відносини вони остаточно припинили у червні 2018 року, з того часу спільне господарство разом не ведуть та проживають окремо. Спору щодо визначення місця проживання дитини не мають. Просить розірвати шлюб, укладений з відповідачем. Ухвалою суду від 12 квітня 2019 року було відкрите провадження у справі (а.с. 12-13). Ухвалою суду від 23 жовтня 2019 року справу призначено до судового розгляду по суті. У судове засідання позивач [PERSON] не з`явилась, але надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала у повному обсязі та просила їх задовольнити, не заперечувала проти ухвалення заочного рішення. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином причин неявки суду не повідомив, клопотання про відкладення розгляду справи суду не подавав. Згідно ч. 4 ст. 223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). За згодою позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. У зв`язку з неявкою осіб, які приймають участь у справі, суд розглядає справу у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Суд, дослідивши наявні письмові докази, приходить до висновку про задоволення позову, виходячи з встановлених у судовому засіданні таких обставин. Судом установлено, що сторони зареєстрували шлюб 12 серпня 2011 року, про що в книзі реєстрації шлюбів Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по м. Новомосковську Новомосковського міськрайонного управління юстиції у Дніпропетровській області зроблено відповідний актовий запис за № 267 та видане свідоцтво про шлюб (а.с. 7). [INFO] у сторін від шлюбу народився син [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про його народження, наданим суду у засвідченій позивачем копії (а.с. 8). На підставі ст. 104 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Відповідно до вимог ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони з червня 2018 року не підтримують шлюбні відносини, не ведуть спільне господарство, позивач втратила почуття любові та поваги до чоловіка, спільне життя і збереження шлюбу вважає неможливим, за таких обставин суд приходить до переконання, що подальше збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з подружжя, що мають істотне значення, і шлюб підлягає розірванню. У відповідності до ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. В зв`язку з наведеним, позивач [PERSON] має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися прізвищем, яке їй було присвоєне в зв`язку з реєстрацією шлюбу. На підставі викладеного,

Outcome: approved