Jurisdiction: civil
Date: 2020-08-10 00:00:00

20 травня 2020 позивач [PERSON] звернулась до [PERSON] з позовом про розірвання шлюбу. Зазначила, що 06.04.2012р. зареєструвала шлюб з відповідачем; від шлюбу мають дочку [PERSON] , [INFO] ; шлюб існує формально та його збереження суперечить інтересам позивача. Позивач до судового засідання не з`явилась, про місце та час розгляду справи повідомлена належним чином. Подала заяву, в якій позов підтримала, просила задовольнити справу розглянути за своєї відсутності; вказала, що сумісне господарство з відповідачем не ведеться з вересня 2019р.; після розірвання шлюбу неповнолітня дитина залишиться проживати разом з нею; майновий спір відсутній; судові витрати просила покласти на відповідача. Відповідач до судового засідання не з`явився. Подав заяву, в які позов визнав, просив справу розглянути за своєї відсутності; вказав, що сумісне господарство з позивачем не ведеться з вересня 2019р.; майновий спір відсутній; питання щодо місця проживання дитини вирішуватиметься окремо; судовий збір просив покласти на себе. Дослідивши матеріали справи, суд доходить наступного: Згідно ч.1 ст.223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Враховуючи, що сторони належним чином повідомлені про дату, час і місце даного судового засідання, подали до суду заяви про розгляд справи без їх участі, суд вважає можливим провести судовий розгляд справи. Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод всі судові процедури повинні бути справедливими. Як вбачається з матеріалів справи, 06.04.2012 між позивачем та відповідачем у Ленінському відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції зареєстрований шлюб, актовий запис №91 (а.с.4). Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину [PERSON] , [INFO] (а.с.12). Відповідно ч. 2 ст. 112 СУ України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. У ході судового розгляду встановлено, що шлюбно-сімейні відносини припинені, сторони не ведуть спільне господарство з вересня 2019, клопотань про надання часу на примирення сторони не заявили. Відповідно до ч.4 ст. 206 ЦПК України - у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. З урахуванням викладеного, суд доходить висновку, що фактично сім`я розпалась та не може бути відновлена, подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, а тому позов підлягає задоволенню. Згідно з ч.1 ст.141 ЦПК України, суд стягує з відповідача на користь позивача - судові витрати з оплати судового збору у сумі 840 грн. 80 коп.

Outcome: approved