Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-23 00:00:00

21 лютого 2017 року до Орджонікідзевського районного суду міста Маріуполя Донецької області надійшла заява Комунальної лікувально-профілактичної установи «Міська психіатрична лікарня № 7» в особі головного лікаря [PERSON], завідуючого відділенням №2 [PERSON], про примусову госпіталізацію [PERSON] до психіатричного закладу. У заяві зазначено, що 20 лютого 2017 року о 15-00 годині у відділення № 2 КЛПУ «Міська психіатрична лікарня № 7 міста Маріуполя» у супроводі опікуна доставлена хвора [PERSON], [INFO], яка проживає за адресою: [INFO]., село Зоря, вулиця Перемоги, 31. За результатами огляду останньої комісією лікарів-психіатрів закладу, на підставі анамнезу та медичної документації встановлено, що хвора є інвалідом другої групи за психічним захворюванням. Неодноразово лікувалась в психіатричній лікарні. Зміни в поведінці зявились в 1998 році. Коли стала підозрілою, не спала, була конфліктною. Іноді підозрювала дочку, що вона хоче її вбити, влаштовувала постійно скандали. У жовтні 2008 року вчинила правопорушення вдарила свого чоловіка ніжкою стільця внаслідок чого заподіяла йому тяжкі тілесні ушкодження, що спричинили смерть потерпілого. З 24 грудня 2008 року по 20 лютого 2015 року хвора знаходилась на примусовому лікуванні в психіатричній лікарні із строгим спостереженням в місті Дніпропетровську. Постановою Червоногвардійського районного суду від 22.01.2015 року примусові заходи медичного характеру були змінені на примусове лікування в психіатричній лікарні із звичайним спостереженням. 22 вересня 2015 року згідно акту №195 хвора пройшла лікарсько-психічний огляд, рішенням якого рекомендовано продовжити примусове лікування із звичним спостереженням. Рішенням Самарського районного суду міста Дніпропетровська від 02.10.2015 року примусове лікування із звичайним спостереженням продовжене і хвора була переведена в обласну психіатричну лікарню міста [PERSON],янська для подальшого перевезення її до Маріупольської психіатричної лікарні. У Маріупольській психіатричній лікарні на примусовому лікуванні із звичайним спостереженням лікувалась з 08 грудня 2015 року до 02 квітня 2016 року. Повторне стаціонарне лікування відбулось з 03 червня 2016 року по 22 липня 2016 року та останнє з 07 листопада 2016 року по 29 грудня 2016 року. На теперішній час її стан загострився та проявляється хронічний маяний розлад, є збуджена, хвора легко дратується, стала агресивною по відношенню до оточуючих, свариться, вважає що її переслідують. На теперішній час потребує госпіталізації у примусовому порядку, адже має діагноз: хронічний маячний розлад. Може уявляти загрозу для себе та оточуючих. У судовому засіданні представник КЛПУ «Міська психіатрична лікарня № 7 міста Маріуполя» лікар [PERSON], яка діє на підставі довіреності, доводи заяви підтримала у повному обсязі, дала суду пояснення, аналогічні викладеним у заяві та додала, що хвора раніше неодноразово проходила курс лікування в КЛПУ «Міська психіатрична лікарня №7 міста Маріуполя». Останній раз проходила курс лікування з 07.11.2016 року по 29.12.2016 року. На теперішній час вона дійсно агресивно поводиться, особисту згоду на лікування не дає, вважає себе здоровою, за своїм психічним станом потребує лікування в умовах стаціонару, адже в разі ненадання медичної допомоги та лікування уявлятиме загрозу для себе та оточуючих, та її стан погіршиться. [PERSON], щодо якої вирішується питання про надання їй психіатричної допомоги у примусовому порядку, у судовому засідання добровільно надала згоду на госпіталізацію до психіатричної лікарні, вважає, що їй дійсно требо пролікуватися в психіатричній лікарні. Законний представник [PERSON] у судовому засіданні пояснила, що хвора є її рідна мати. В судовому засідання не заперечувала проти примусової госпіталізації до психіатричної лікарні хворої, адже вона на протязі останнього часу є агресивною, на її уговори на контакт не йде, відмовляється приймати ліки у зв'язку із своїм психічним станом здоров'я потребує госпіталізації і має пролікуватися. Хвора дійсно несе небезпеку для себе та оточуючих. Прокурор проти задоволення заяви не заперечував. Суд, заслухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, думку прокурора, вивчивши та дослідивши письмові матеріали справи, вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. На підставі ст. 14 ЗУ «Про психіатричну допомогу» особа, яка страждає на психічний розлад, може бути госпіталізована до психіатричного закладу без її усвідомленої згоди або без згоди її законного представника, якщо її обстеження або лікування можливі лише в стаціонарних умовах, та при встановленні в особи тяжкого психічного розладу, внаслідок чого вона: вчиняє чи виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї чи оточуючих, або неспроможна самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує її життєдіяльність. Згідно висновку комісії лікарів-психіатрів у складі: зав. відділенням № 4 [PERSON], зав. відділенням № 2 [PERSON] КЛПУ «Міська психіатрична лікарня № 7 міста Маріуполя», складеного 21 лютого 2017 року за результатами комісійного огляду, [PERSON], [INFO], має діагноз: хронічний маячний розлад, що вимагає лікувальних мір. За своїм психічним станом [PERSON] потребує госпіталізації до психіатричної лікарні у примусовому порядку, оскільки внаслідок відсутності лікування уявлятиме собою безпосередню небезпеку для себе чи оточуючих.

Outcome: approved