overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-22 00:00:00

21 квітня 2016 року [PERSON] (далі позивач) звернулася до суду з позовом до [PERSON] (далі відповідач) з вимогою про розірвання шлюбу, мотивуючи свої позовні вимоги тим, що спільне життя з відповідачем не склалося і шлюбні відносини між ними припинені. Сторони в судове засідання не з'явилися, надіслали заяви про розгляд справи без їх участі, відповідач позов визнав. Судом на підставі частини другої статті 197 Цивільно процесуального кодексу України (далі ЦПК), у зв'язку із неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Вивчивши матеріали справи, повно і всебічно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до частини четвертої статті 174 ЦПК у разі визнання позову відповідачем суд за наявності до того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Згідно із частиною першою статті 110 Сімейного кодексу України (далі СК) позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. У судовому засіданні встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 13 червня 2014 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб [NUMBER]. Під час перебування сторін у шлюбі, у них народилися дитина - син [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження [NUMBER] (а.с.6). На момент розгляду справи позивач та відповідач проживають окремо. Перешкод для пред`явлення позову про розірвання шлюбу судом не встановлено. Згідно із частиною другою статті 112 СК суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до статті 51 Конституції України, частини першої статті 24 СК шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування до шлюбу не допускається. Як вбачається з матеріалів справи, спільне подружнє життя у них не склалося, вони припинили шлюбні стосунки і поновлювати їх не мають наміру, примирення і збереження сім'ї є неможливим. За таких обставин, враховуючи фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, беручи до уваги наявність малолітньої дитини та інші обставини життя подружжя, суд знаходить підстави для розірвання шлюбу, оскільки його збереження суперечило б інтересам сторін. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-29 00:00:00

21 квітня 2016 року [PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON], [PERSON] про визначення ідеальних часток співвласників у спільній сумісній власності на квартиру [ADDRESS] за ним, [PERSON], [PERSON] та [PERSON] В обґрунтування своїх вимог позивач зазначив про те, що [INFO] померла дружина позивача [PERSON]. Відповідно до свідоцтва про право власності на квартиру, виданого 05.12.1996 року Львівським МБТІ, позивачу, його покійній дружині та відповідачам на праві спільної сумісної власності належить двокімнатна квартира [ADDRESS]. Спадщину після смерті [PERSON] прийнято, але не оформлено. Для оформлення спадщини є необхідним визначити частки у спільній сумісній власності. Відтак позивач просить суд визначити по 1/4 частки у спільній сумісній власності за позивачем, відповідачами та померлою [PERSON] на квартиру [ADDRESS]. В судовому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги підтримав, давши пояснення, аналогічні тим, що вказані в поданій позовній заяві. Просив позов задовольнити. Відповідачі [PERSON], [PERSON] в судове засідання не з'явилися, хоча належним чином були повідомлені про дату та час судового розгляду. Зі згоди позивача, суд у відповідності до вимог ст.ст.169, 224 ЦПК України вважає за можливе заслухати справу у відсутності відповідача та постановити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Заслухавши пояснення позивача, з`ясувавши дійсні обставини справи, дослідивши зібрані по справі докази, суд дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення з таких підстав. Згідно свідоцтва про право власності на квартиру від 05.12.1996р. квартира [ADDRESS] належить на праві спільної сумісної власності [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] Як вбачається зі свідоцтва про смерть серія [NUMBER] від 03.07.2006р., [PERSON] померла [INFO]. У зв'язку з оформленням спадщини після її смерті виникла потреба у визначенні часток співвласників квартири. У відповідності до ч. 2 ст. 372 ЦК України у разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом. Суд вважає, що слід поділити спільне сумісне майно - квартиру у [ADDRESS]., визначивши ідеальні частки співвласників. Вирішуючи дане питання, суд виходить з рівності часток кожного з учасників спільної сумісної власності на майно і визначає ці ідеальні частки по 1/4 частині квартири. У зв'язку з поділом майна між співвласниками право спільної сумісної власності на нього припиняється. Оцінюючи зібрані по справі докази в їх сукупності, суд вважає позов підставним, таким, що підлягає задоволенню. Окрім цього, згідно ст. 88 ЦПК України, з відповідачів слід стягнути солідарно в дохід держави судові витрати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-04 00:00:00

21 квітня 2016 року [PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON] і просить стягувати з останньої на свою користь аліменти на дочку [PERSON], [INFO], в сумі 800 грн. щомісячно до досягнення дочкою повноліття. В обґрунтування заявлених позовних вимог вказує, що він та відповідачка є батьками [PERSON]. Дитина з вересня 2015 року проживає разом із ним та його матірю в [ADDRESS] та повністю перебуває на його утриманні і вихованні, в звязку із чим необхідно стягувати аліменти з відповідачки, яка взагалі не цікавиться дитиною. В процесі розгляду справи позивач зменшив позовні вимоги до 500 грн. аліментів. Позивач [PERSON] позов підтримав у повному обсязі. Відповідачка [PERSON] позов не визнала та пояснила, що аліментів сплачувати вона не може, оскільки на даний час є вагітною та немає коштів. Заслухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 25 жовтня 2012 року народилася [PERSON], батьками якої є [PERSON] та [PERSON], яка змінила прізвище на Булеу у звязку із реєстрацією шлюбу 29 січня 2015 року. Дитина проживає із позивачем в [ADDRESS]. Наведене підтверджується: свідоцтвом про народження дитини серії І-БВ №223153 від 18.06.2014 року, копією паспорту відповідачки та актом обстеження житлово-побутових умов від 20 квітня 2016 року, а також визнається сторонами. Традиційно в сімейному праві під аліментами розуміються кошти, надані у визначених законом випадках одними особами на утримання інших, які потребують матеріальної допомоги. Відповідно до ст.180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ст.181 ч.3 цього Кодексу за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ч.1 ст. 184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що [PERSON] не надає належної матеріальної допомоги на утримання доньки, а тому в силу ст.ст.180-184 СК України з неї підлягають стягненню аліменти на користь [PERSON] на доньку [PERSON]. При визначенні розміру аліментів, що підлягають до стягнення, суд враховує, що на даний час відповідачка є вагітною, а також стан здоров»я та матеріальне становище дитини, і визначає розмір аліментів в сумі 450 грн. щомісячно. Оскільки при подачі даного позову позивач звільнявся від сплати судового збору на підставі п.3 ч.1 ст.5 ЗУ «Про судовий збір», тому судовий збір підлягає стягненню з відповідачки на користь держави.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-16 00:00:00

21 квітня 2016 року [PERSON] звернувся до Дзержинського районного суду міста Харкова з позовною заявою до Харківського національного університету радіоелектроніки про визнання незаконним (протиправним) наказу № 231 К від 21 березня 2016 року про звільнення його з посади проректора з міжнародного співробітництва Харківського національного університету радіоелектроніки 21 березня 2016 року з достроковим розірванням контракту від 18 серпня 2015 року з підстав, передбачених контрактом у зв'язку з невиконанням умов, викладених у пунктах 3.16.2., 3.16.3., 3.16.5., 3.19., 3.20. контракту (пункт 4.6. контракту, пункт 8 частини першої статті 36 Кодексу законів про працю України), скасування наказу про звільнення , про поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу. Позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що 21 березня 2016 року відповідно до Наказу № 231 К, виданого т.в.о. ректора Харківського національного університету радіоелектроніки (далі ХНУРЕ) він, [PERSON] був звільнений з посади проректора з міжнародного співробітництва Харківського національного університету радіоелектроніки 21 березня 2016 року з достроковим розірванням контракту від 18 серпня 2015 року з підстав передбачених контрактом у зв'язку з невиконанням умов, викладених у пунктах 3.16.2., 3.16.3., 3.16.5., 3.19., 3.20. контракту. В оскаржуваному наказі визначено, що звільнення відбулося, відповідно до п. 8 частини першої статті 36, статті 83 Кодексу законів про працю України, пункту 21 Положення про порядок укладення контрактів при прийнятті (найманні) на роботу працівників, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 19 березня1994 року № 170,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-13 00:00:00

21 квітня 2016 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON], в якій просить розірвати шлюб. Позов мотивовано тим, що 17.12.2004 року він зареєстрував шлюб з відповідачем. Шлюб зареєстровано відділом реєстрації актів цивільного стану Павлоградського міського управління юстиції Дніпропетровської області, актовий запис № 697. Від даного шлюбу сторони мають неповнолітню дитину - [PERSON], [INFO]. Спільне життя з відповідачем не склалося. Подружні відносини припинені через різні погляди на сімейне життя. Сторони спільне господарство не ведуть, спільного бюджету не мають. Спору про розділ майна, що є сумісною власністю не виникає. В звязку з цим позивач просить суд розірвати шлюб. В судове засідання позивач та відповідач не зявились, надали суду письмові заяви про розгляд справи за їх відсутності, позовні вимоги позивач підтримав в повному обсязі, відповідач визнав повністю та не заперечував проти їх задоволення. Згідно з ч.4 ст.174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд дослідивши матеріали цивільної справи, вважає що заявлений позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що позивач та відповідач перебувають у шлюбі з 17.12.2004 року. Шлюб зареєстровано відділом реєстрації актів цивільного стану Павлоградського міського управління юстиції Дніпропетровської області, актовий запис № 697 (а.с.5). Від даного шлюбу сторони мають неповнолітню дитину - [PERSON], [INFO] (а.с.4). Спору про поділ майна, що є спільною власністю на даний час немає. В сім'ї позивача та відповідача подружні відносини припинені через різні погляди на сімейне життя. Сторони проживають за різними адресами. Враховуючи ці обставини суд вважає, що родина розпалась остаточно, відновлення подружніх відносин неможливе, оскільки подальше спільне життя і збереження шлюбу буде суттєво суперечити інтересам сторін. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-03 00:00:00

21 квітня 2016 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування своїх вимог позивач [PERSON] посилався на те, що 20 вересня 2008 року Виконавчим комітетом Миколаївської сільської ради Новомосковського району Дніпропетровської області був зареєстрований шлюб між ним та відповідачем [PERSON], актовий запис № 14. Від шлюбу дітей не мають. Позивач зазначив в заяві, що він та дружина з 2015 року не підтримують сімейні відносини, не проживають спільно, не ведуть сумісного господарства, в зв'язку з різним поглядами на життя, невідповідність характерів, внаслідок чого відбувалися конфлікти, сварки, він втратив почуття любові та поваги до дружини, подальше спільне життя та збереження шлюбу він вважає неможливим, таким, що суперечить його інтересам, в зв'язку з чим, просив суд розірвати шлюб між ним та відповідачем. В судове засідання позивач [PERSON] не з'явився, в своїй заяві просив суд розглянути справу без його участі, позовні вимоги підтримує, Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явилася, в своїй заяві просила суд розглядати справу без її участі, не заперечувала проти задоволення позову, просила суд розірвати шлюб, після розірвання шлюбу її прізвище залишити без змін. Суд, дослідивши докази, надані позивачем, приходить до наступного. Судом встановлено, що 20 вересня 2008 року Виконавчим комітетом Миколаївської сільської ради Новомосковського району Дніпропетровської області був зареєстрований шлюб між сторонами, актовий запис № 14, що підтверджується відповідним свідоцтвом. Встановлено, що сторони не мають дітей від шлюбу. На підставі ст. 104 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Відповідно до вимог ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Судом встановлено, що з 2015 року сторони не підтримують шлюбні відносини, не проживають спільно та не ведуть сумісне господарство, позивач втратив почуття любові та поваги до дружини, подальше спільне життя і збереження шлюбу вважає неможливим, за таких обставин суд приходить до переконання, що подальше збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з подружжя, що мають істотне значення, і шлюб підлягає розірванню. Враховуючи вищевикладене і

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-17 00:00:00

21 квітня 2016 року [PERSON] звернулась до Дзержинського районного суду міста Харкова з позовною заявою до [PERSON] національного університету радіоелектроніки про визнання незаконним (противоправним) і скасування Наказу [PERSON] національного університета радіоелектроніки № 229 К від 21 березня 2016 року про звільнення її - [PERSON] з посади проректора з науково-педагогічної роботи [PERSON] національного університету радіоелектроніки 21 березня 2016 року з достроковим розірванням контракту від 02 вересня 2010 року з підстав передбачених контрактом, у зв'язку з невиконанням умов, викладених у пунктах 3.3., 3.5., 3.8 контракту (пункт 6.6. контракту, пункт 8 частини першої статті 36 Кодексу законів про працю України), про поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу. В обгрунтвуваненя позовних вимог позивач зазначила, що відповідно до Наказу № 229 К від 21 березня 2016 року її звільнено з посади проректора з науково-педагогічної роботи [PERSON] національного університету радіоелектроніки 21 березня 2016 року з достроковим розірванням контракту від 02 вересня 2010 року з підстав передбачених контрактом у зв'язку з невиконанням умов, викладених у пунктах 3.3., 3.5., 3.8 контракту (пункт 6.6. контракту, пункт 8 частини першої статті 36 Кодексу законів про працю України. В оскаржуваному наказі визначено, що звільнення відбулося, відповідно до п. 8 частини першої статті 36, статті 83 Кодексу законів про працю України, пункту 21 Положення про порядок укладення контрактів при прийнятті (найманні) на роботу працівників, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 19 березня1994 року № 170,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-30 00:00:00

21 квітня 2016 року [PERSON] звернулась до суду з заявою про встановлення факту належності ій свідоцтва № 3519, яке видано 12 листопада 1997 року ЖБК «Малиновський-12», про право власності на квартиру № 15, у буд. 75, корп. 1, по вул. Ак. Корольова, у м. Одесі, посилаючись на те, що не може реалізувати свої майнові права через розбіжність у написанні її прізвища у цьому правовстановлюючому документі та паспорті. Представник заінтересованої особи надав заяву про розгляд справи за його відсутності. Суд, дослідивши надані докази, вважає, що заява про встановлення факту належності правовстанавлюючого документу є обґрунтованою та підлягає задоволенню. Судом встановлено, що 12 листопада 1997 року ЖБК «Малиновський-12» видано свідоцтво про право власності на квартиру № 15, у буд. 75, корп. 1, по вул. Ак. Корольова, у м. Одесі, на імя [PERSON]. Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 256 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту\~ належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, імя по батькові якої, що зазначені в документі, не збігаються з імям, по батькові, прізвищем цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Згідно з паспортом серії КК 466384, виданим Київським РВ УМВС України в Одеській області 26 квітня 2000 року, прізвище заявника зазначено як [PERSON], [INFO], що зареєстрована за адресою: [INFO], коп. 1, кв. 15. Тобто, у судовому засіданні доведено та підтверджується паспортом на ім'я [PERSON], [INFO], що свідоцтво про право власності від 12 листопада 1997 року на ім'я [PERSON], належить [PERSON]. Тому суд вважає, що заява про встановення факту належності [PERSON] свідоцтва № 3519, яке видано видане розпорядженням УЖКГ Одеського міськвиконкому від 12 листопада 1997 року за № 476, про право власності на квартиру № 15, у буд. 75, корп. 1, по вул. Ак. Корольова, у м. Одесі, підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-24 00:00:00

21 квітня 2016 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON], в якій просить розірвати шлюб. Позов мотивовано тим, що 09 листопада 2012 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем. Шлюб зареєстровано відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Малиновському районі Одеського міського управління юстиції, актовий запис № 1642. Від даного шлюбу сторони мають неповнолітню дитину - [PERSON], [INFO]. Спільне життя з відповідачем не склалося. Подружні відносини припинені з січня 2016 року через різні погляди на сімейне життя. Сторони спільне господарство не ведуть, спільного бюджету не мають. Спору про розділ майна, що є сумісною власністю не виникає. В звязку з цим позивач просить суд розірвати шлюб. Позивач у судове засідання не зявилась, надала суду заяву, згідно якої просить суд розглянути справу у її відсутність, позовні вимоги підтримала. Відповідач у судове засідання не зявився, надала суду заяву, згідно якої просить суд розглянути справу у її відсутність, позовні вимоги визнав. Суд дослідивши матеріали цивільної справи, вважає що заявлений позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що позивач та відповідач перебувають у шлюбі з 09 листопада 2012 року. Шлюб зареєстровано відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Малиновському районі Одеського міського управління юстиції, актовий запис № 1642 (а.с.9). Від даного шлюбу сторони мають неповнолітню дитину - [PERSON], [INFO] (а.с.8). Спору про поділ майна, що є спільною власністю на даний час немає. В сім'ї позивача та відповідача подружні відносини припинені з січня 2016 року через різні погляди на сімейне життя. Сторони проживають за різними адресами. Враховуючи ці обставини суд вважає, що родина розпалась остаточно, відновлення подружніх відносин неможливе, оскільки подальше спільне життя і збереження шлюбу буде суттєво суперечити інтересам сторін. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-08 00:00:00

21 квітня 2016 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON], в якій просить розірвати шлюб. Позов мотивовано тим, що 14 вересня 2001 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем. Шлюб зареєстровано відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Павлограду реєстраційної служби Павлоградського міськрайонного управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис № 547. Від даного шлюбу стори мають двох неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO], та [PERSON], 07серпня [INFO]. Спільне життя з відповідачем не склалося. Подружні відносини припинені через різні погляди на сімейне життя. Сторони спільне господарство не ведуть, спільного бюджету не мають. Спору про розділ майна, що є сумісною власністю не виникає. В звязку з цим позивач просить суд розірвати шлюб. В судове засідання позивач та відповідач не зявились, надали суду письмові заяви про розгляд справи за їх відсутності, позовні вимоги позивач підтримала в повному обсязі просила стягнути з відповідача на її користь судові витрати у сумі 275,60 грн., відповідач визнав повністю та не заперечував проти їх задоволення. Згідно з ч.4 ст.174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд дослідивши матеріали цивільної справи, вважає що заявлений позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що позивач та відповідач перебувають у шлюбі з 14 вересня 2001 року. Шлюб зареєстровано відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Павлограду реєстраційної служби Павлоградського міськрайонного управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис № 547 (а.с.4). Від даного шлюбу стори мають двох неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO], та [PERSON], 07серпня [INFO] (а.с.5-6). Спору про поділ майна, що є спільною власністю на даний час немає. В сім'ї позивача та відповідача подружні відносини припинені через різні погляди на сімейне життя. Сторони проживають за різними адресами. Враховуючи ці обставини суд вважає, що родина розпалась остаточно, відновлення подружніх відносин неможливе, оскільки подальше спільне життя і збереження шлюбу буде суттєво суперечити інтересам сторін. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-30 00:00:00

21 квітня 2016 року [PERSON] звернулась до суду з позовом про стягнення з [PERSON] аліментів на сина [PERSON], [INFO], у розмірі 1/4 частини від всіх видів його заробітку (доходу), щомісячно до досягнення дитиною повноліття, посилаючись на те, що вони є батьками [PERSON], який перебуває на утриманні позивачки, відповідач добровільно допомоги на утримання дитини не надає. В судове засідання позивач не зявилась, надіслала до суду заяву, в якій просила справу розглядати за її відсутності, позовні вимоги підтримала в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не зявився, надіслав до суду заяву, в якій позов визнав у повному обсязі, просив справу розглядати за його відсутності. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, в порядку ст.174 ЦПК України, оскільки визнання відповідачем позову не суперечить закону і не порушує права, свободи та інтереси інших осіб.

Outcome: approved