Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-23 00:00:00

20 червня 2014 р. [PERSON] звернувся до суду з позовом до дочірнього підприємства «Українська горілчана компанія «Nemiroff» (далі - ДП «УГК «Nemiroff») про стягнення невиплаченої при звільненні компенсації за невикористану відпустку в розмірі 85766,44 грн. та середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні. Позов обґрунтований наступним. 30 квітня 2014 р. відповідно до наказу № 815/К від 29 квітня 2014 р. [PERSON] звільнено з роботи з посади директора юридичного департаменту ДП «УГК «Nemiroff» на підставі ст. 38 Кодексу законів про працю України (далі - КЗпП України) за власним бажанням. В порушення вимог ст.ст. 47, 116 КЗпП України відповідач у день звільнення не виплатив позивачу компенсацію за невикористані 123 дні основної та додаткової відпустки. Оскільки відповідач не провів з позивачем повний розрахунок при звільненні відповідно до вимог ст. 117 КЗпП України він повинен виплатити позивачу його середній заробіток за весь час затримки розрахунку при звільненні. З урахуванням змін, внесених в судовому засіданні, [PERSON] просив стягнути компенсацію за невикористану відпустку в розмірі 103423,94 грн. та середній заробіток за весь час затримки розрахунку при звільненні із розрахунку 1398,75 грн. за кожен день затримки. Позивач [PERSON] подав письмове клопотання про розгляд справи за його відсутності. Відповідач про розгляд справи повідомлений належним чином, проте свого представника до суду не направив і письмових заперечень на позов не надав. З огляду на незгоду позивача на заочний розгляд справи та повторну неявку представника відповідача, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності представника ДП «УГК «Nemiroff» на підставі наданих позивачем доказів. Враховуючи, що сторони в судове засідання не з'явилися, розгляд справи здійснюється без фіксування судового засідання технічними засобами. Вивчивши письмові докази, суд вважає встановленими наступні обставини і визначені відповідно до них правовідносини. Наказом ДП «УГК «Nemiroff» № 815/К від 29 квітня 2014 р. директора юридичного департаменту [PERSON] звільнено із займаної посади 30 квітня 2014 р. на підставі ст. 38 КЗпП України за власним бажанням (а.с.15-18, 19). Зазначеним наказом бухгалтерію підприємства зобов'язано провести з [PERSON] повний розрахунок, в тому числі нарахувати компенсацію за невикористані відпустки. Відповідно до ст. 83 КЗпП України у разі звільнення працівника йому виплачується грошова компенсація за всі невикористані ним дні щорічної відпустки… Згідно з приписами ст. 116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належить йому від підприємства, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред'явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Судом встановлено, що ні в день звільнення, ні пізніше, грошова компенсація за невикористані дні щорічної відпустки позивачу виплачена не була. За даними особової картки позивача за період з 1 серпня 2008 р. по день звільнення ним не використано 123 дні відпустки (а.с. 20, 36-37). На підтвердження розміру компенсації за невикористану відпустку позивач надав розрахунок середньої заробітної плати, виходячи з виплат за останні 12 календарних місяців, виконаний відповідно до п. 2 Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08.02.1995 р. № 100. З урахуванням даних довідки про заробітну плату позивача на посаді заступника директора юридичного департаменту за період з 1 березня 2013 р. по 28 лютого 2014 р. (а.с. 38) та довідки про його посадовий оклад на посаді директора юридичного департаменту (а.с. 39), на яку його переведено з 3 березня 2014 р., загальна сума нарахованої [PERSON] заробітної плати за останніх 12 календарних місяців, що передували звільненню, становить 298500 грн. (292050-24750+31200). Таким чином середній розмір заробітної плати позивача за останні 12 календарних місяців становить 840,85 грн. (298500 : (365-10)). З урахуванням 123 днів невикористаної відпустки сума грошової компенсації, яку відповідач зобов'язаний був виплатити позивачу в день звільнення, складає 103423 грн. (123х840,85). Доказів, які б спростовували виконаний позивачем розрахунок грошової компенсації за невикористану відпустку, відповідач не надав. Відповідно до ч. 1 ст. 117 КЗпП України у разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівнику сум у строки, зазначені у статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. Враховуючи, що компенсацію за невикористану відпустку [PERSON] повинен був отримати 30 квітня 2014 р., станом на 24 липня 2014 р. затримка розрахунку складає 56 робочих днів (травень - 19, червень - 19, липень - 18). За розрахунком позивача його середня заробітна плата, обчислена відповідно до п. 8 Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08.02.1995 р. № 100, виходячи з виплат за останні два календарні місяці, що передували звільненню, становить 1398,75 грн. (24750+31200) : 40 (кількість робочих днів в лютому та березні 2014 р.). Таким чином за 56 робочих днів затримки повного розрахунку при звільненні до стягнення з відповідача підлягає 78330 грн. Відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України присудженню з відповідача в дохід держави підлягає судовий збір в розмірі 1 відсотка задоволених позовних вимог, оскільки Законом України «Про судовий збір» позивач від сплати судового збору звільнений. На підставі викладеного,

Outcome: approved