Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-11 00:00:00

20 травня 2015 року позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом до Залісцівської сільської ради Дунаєвецького району Хмельницької області про визнання права на земельну ділянку (ціна позову 30935 грн.), мотивуючи це тим, що 12.06.1996 року померла [PERSON] і після її смерті відкрилась спадщина на належне їй майно: право на земельну частку (пай) розміром 2,73 га члена КСП колгоспу ім. Б.Хмельницького с.Залісці Дунаєвецького району Хмельницької області. Позивачка є спадкоємцем за законом на майно померлої матері як дочка. За оформленням спадщини звернулася до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, однак постановою про відмову у вчиненні нотаріальних дій від 07 травня 2015 року їй нотаріусом відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на земельну частку (пай), що належала [PERSON], в звязку з тим, що сертифікат на право на земельну частку виданий [PERSON] райдержадміністрацією 26 червня 2001 року, тобто після смерті спадкодавця, а тому змушена звернутися до суду. Представник позивачки [PERSON] в судове засідання не зявилася, однак подала до суду заяву, в якій просить справу розглядати у її відсутності і задовольнити позов [PERSON] Відповідач: представник Залісцівської сільської ради Дунаєвецького району Хмельницької області в судове засідання не зявився, однак надіслав суду заяву, в якій позов визнає і просить справу розглядати у його відсутності. Суд ухвалив проводити розгляд справи у відсутності сторін по наявних матеріалах справи. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що 12 червня 1996 року померла [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про смерть. Після смерті [PERSON] залишилось спадкове майно земельна частка (пай) площею 2,73 га члена КСП колгоспу ім. Б.Хмельницького с.Залісці Дунаєвецького району Хмельницької області, що знаходиться на території Залісцівської сільської ради Дунаєвецького району за межами населеного пункту . Згідно ст.ст. 524, 526, 529-530 Цивільного кодексу України в редакції 1963 року спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Позивачка є єдиною спадкоємицею за законом, як дочка, яка прийняла спадщину після смерті матері згідно зі ст. 549 ЦК УРСР, який діяв на момент смерті останньої, відповідно до якого визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном, що підтверджується рішенням Дунаєвецького районного суду від 26.11.2001р. про встановлення факту родинних відносин та довідкою Залісцівської сільської ради Дунаєвецького району від 05.05.2015 року. Згідно постанови про відмову у вчиненні нотаріальних дій від 07 травня 2015 р. приватного нотаріуса [PERSON] районного нотаріального округу видно, що [PERSON] отримати свідоцтво про право на спадщину за законом на майно, яке залишилось після померлої 12.06.1996 р. [PERSON], а саме: на земельну частку (пай) не може в зв'язку із тим, що правовстановлюючий документ на зазначену земельну ділянку був виданий після смерті спадкодавця. Згідно із ст. 16 ЦК України способом захисту свого права є визнання права. Згідно п. 3 Указу Президента України №666/94 від 10.11.1994 року «Про невідкладні заходи щодо прискорення земельної реформи у сфері сільськогосподарського виробництва» право на земельну частку (пай) може бути об'єктом купівлі-продажу, дарування, міни, успадкування, застави. Відповідно до п. 24 постанови Пленуму Верховного суду України від 16 квітня 2004 року № 7 « Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ» член колективного сільськогосподарського підприємства, включений до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю, набуває права на земельну частку (пай) з дня видачі цього акта, і в раз його смерті успадкування права на земельний пай здійснюється за нормами ЦК, у тому числі й у випадку, коли з різних причин ця особа не отримала сертифікат на право на земельну частку (пай). Згідно п.11 постанови Пленуму Верховного суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», якщо спадкодавець мав право на земельну частку ( пай), але за життя не одержав сертифіката на право власності на земельну частку (пай) суд застосовує положення чинного на час існування відповідних правовідносин Земельного кодексу України 1990 року, Указу Президента України від 08 серпня 1995 року № 720/95 «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» та відповідні норми ЦК УРСР. Згідно пункту 2 Указу Президента України №720/95 від 08.08.1995 року «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» право на земельну частку (пай) мають члени колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства, в тому числі пенсіонери, які раніше працювали в ньому і залишаються членами зазначеного підприємства, кооперативу, товариства, відповідно до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю. Судом встановлено, що 26 червня 2001 року на імя [PERSON] [PERSON] районною державною адміністрацією видано сертифікат на право на земельну частку (пай) - члену колективного сільськогосподарського підприємства колгоспу ім. Б.Хмельницького с.Залісці Дунаєвецького району Хмельницької області розміром 2,73 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі ( на місцевості), вартість земельної частки (паю) 30935 грн., серія РН №919984 на підставі рішення [PERSON] райдержадміністрації від 05 травня 2001 року № 121/2001-р. ,що підтверджується копією сертифіката на право на земельну частку (пай) . Відповідно до ч.10 ст.5 ЗК України 1990 року право на земельну частку може бути передано у спадщину в порядку і на умовах, передбачених цивільним законодавством щодо успадкування майна, та статутом відповідного колективного підприємства. Відповідно до ч.4 ст. 25, ст. 346 ЦК України цивільна правоздатність фізичної особи припиняється у момент її смерті; право власності припиняється у разі смерті власника, у зв'язку з чим позивачка позбавлена можливості іншим чином, ніж у судовому порядку визнати за собою право на спадкове майно. Суд вважає, що позивачка, прийнявши у спадщину спадкове майно відповідно до ст. 549 ЦК УРСР (в редакції 1963 року), вважається такою, що прийняла спадщину. Оскільки [PERSON] на час своєї смерті мала право на отримання земельної частки (паю) розміром 2,73 га із земель колективної власності колгоспу ім.Б.Хмельницького с.Залісці Дунаєвецького району Хмельницької області, тому її право на отримання земельної частки (паю) перейшло у порядку спадкування до позивачки [PERSON], а тому вимоги обгрунтовані і суд задовольняє їх.

Outcome: approved