Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-25 00:00:00

20.12.2016 р. заявник [PERSON] (дошлюбне прізвище [PERSON]) звернулася в суд із заявою про встановлення факту родинних відносин, а саме: що [PERSON], [INFO] є рідною донькою [PERSON] вона ж [PERSON], [INFO], яка померла [INFO] року. Заявник в обґрунтування своїх вимог зазначив, що [INFO] року померла її мати [PERSON], а [INFO] року помер її батько [PERSON]. Після смерті матері [PERSON] відкрилася спадщина на частину в квартирі [ADDRESS]. Дана квартира на праві спільної сумісної власності, на підставі свідоцтва про право власності на квартиру [NUMBER] від 20.07.1998 року належала матері - [PERSON], батьку - [PERSON], [PERSON] та [PERSON] Після смерті її матері, батько фактично успадкував, однак, документально не оформив спадщину. Вона, [PERSON], звернулася у встановлений строк у Третю Львівську державну нотаріальну контору із заявою про прийняття спадщини за законом, однак було виявлено, що у Свідоцтві про народження [PERSON] матір'ю записано «[PERSON]», однак у свідоцтві про смерть її матері записано «[PERSON]». Таким чином помилка у написанні прізвища перешкоджає їй у здійсненні свого законного права на отримання спадкового майна - квартири [ADDRESS] У судовому засіданні заявник подану заяву підтримала в повному обсязі, надавши пояснення аналогічні викладеним в позові. Представник заінтересованої особи - Третьої Львівської державної нотаріальної контори в судове засідання не з'явився, однак на адресу суду скерував заяву про розгляд справи у відсутності представника, а тому суд вважає проводити розгляд справи у відсутності представника. У відповідності до ст.169 ЦПК України, суд вважає за можливе проводити розгляд справи у відсутності представника заінтересованої особи на підставі наявних у справі доказів, які суд вважає достатніми. Заслухавши пояснення заявника, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає до задоволення з наступних підстав. Відповідно до п.1 ч.1 ст.256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами. Відповідно до ч. 1 ст. 259 ЦПК України у рішенні суду про встановлення факту повинно бути зазначено відомості про факт, встановлений судом, мету його встановлення, а також докази, на підставі яких суд установив цей факт. В судовому засіданні встановлено, 21.11.1948 року між [PERSON] та [PERSON] зареєстровано шлюб, про що зроблено запис у паспорті громадянина України /а.с.13/ та відповідно до витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища після державної реєстрації шлюбу отримала прізвище [PERSON] /а.с.6/ У шлюбі з [PERSON] та [PERSON], [INFO] року народилась [PERSON] (дошлюбне прізвище [PERSON]), у свідоцтві про її народження виданому 09.10.1954 р. батьками записані [PERSON] та [PERSON]./а.с.7/. Як вбачається із Свідоцтва про смерть серії [NUMBER], виданим 14.06.2007 року міським відділом реєстрації актів цивільного стану Львівського міського юстиції [PERSON] померла [INFO] року /а.с.11/. Згідно копії Свідоцтва про смерть серії [NUMBER], що видане 24.10.2016 року міським відділом реєстрації актів цивільного стану Львівського міського юстиції [PERSON] помер [INFO] року /а.с.8/. Після смерті [PERSON] заявник звернулася до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини, однак не змогла реалізувати своє право на прийняття спадщини, оскільки виявили невідповідність прізвища померлої матері. Судом встановлено, що помилка в прізвищі померлої виникла ще 20.07.1998 року під час видачі Львівським міжміським бюро технічної інвентаризації Свідоцтва [NUMBER] від 20.07.1998 р. про право власності на квартиру [ADDRESS] та при оформленні паспорта громадянина України серії [NUMBER], проте, померла не звернула уваги на те, що в ньому зазначено її прізвище [PERSON]. Згідно довідки про присвоєння ідентифікаційного номера виданого 16.12.1998 року Державною податковою інспекцією прізвище вказано [PERSON]. /а.с.12/ Факт родинних відносин, а саме, що [PERSON], яка померла [INFO] р. є матір'ю [PERSON] (дошлюбне прізвище [PERSON]), [INFO], уродженки м.Львова стверджується долученими до матеріалів справи копією свідоцтва про народження [PERSON], виданого 09.10.1954 р., копією паспорта громадянина України [PERSON], серія [NUMBER] виданого Шевченківським РВ ЛМУ УМВС України у Львівській області 07.12.2000 року, копією витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища [NUMBER] дата формування 08.12.2016 року, копією свідоцтва про смерть [PERSON], виданого 24.10.2016 року Львівським міським відділом реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Львівській області, копією свідоцтва про смерть [PERSON], виданого 14.06.2007 року міським відділом реєстрації актів цивільного стану Львівського міського управління. Відповідно до ч. 2 ст. 256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, зокрема, встановлення фактів, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Крім цього, як вбачається із інформації, наведеної у листі Верховного Суду України від 01.01.2012 (Судова практика розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення), факт родинних відносин між фізичними особами (п. 1 ч. 1 ст. 256 ЦПК) встановлюється у судовому порядку, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки для заявника: право на спадщину, право на пенсію у зв'язку із втратою годувальника, одержання компенсації тощо. Згідно з п. 7 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо підтвердження такого факту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину, для оформлення права на пенсію в зв'язку із втратою годувальника. Відповідно до ч. 1 ст. 259 ЦПК України у рішенні суду про встановлення факту повинно бути зазначено відомості про факт, встановлений судом, мету його встановлення, а також докази, на підставі яких суд установив цей факт. Факт про встановлення якого просять заявник, дасть їй підстави для реалізації свого права як спадкоємця. Оцінюючи зібрані по справі докази в їх сукупності, суд вважає заяву підставною та такою, що підлягає до задоволення.

Outcome: approved