Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-11 00:00:00

20 березня 2014 року позивач звернулася до суду із позовом до відповідача про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої доньки - [PERSON], [INFO], у розмірі 2000,00грн. щомісяця починаючи з дня подання заяви та до досягнення дитиною повноліття, або до зміни матеріального стану сторін. В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що вона з відповідачем перебувала у фактичних шлюбних відносинах з відповідачем без реєстрації шлюбу. 10.10.2008 шлюбні відносини між сторонами фактично припинені і з вказаного часу вини проживають окремо. Від сумісного проживання сторони мають неповнолітню дитину - [PERSON], [INFO]. Батьками в свідоцтві про народження дитини вказана позивач, як мати, та відповідач, як батько. Дитина проживає разом з позивачкою та перебуває на її утриманні. Дитина потребує додаткових витрат, пов'язаних із навчанням. Відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, хоча маю таку можливість оскільки він працездатний, працює та має дохід біля 7000 - 8000 грн. Позивач до судового засідання не з'явилася, надала до суду заяву в якій просила суд розглянути справу та ухвалити рішення за її відсутності. Позов уточнила та просила стягнути з відповідача на свою користь на утримання неповнолітньої доньки аліменти у розмірі 1/4 частини усіх доходів відповідача. Проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідач до судового засідання не з'явився, також надав заяву в якій просив розглянути справу за його відсутності у зв'язку з його перебуванням за межами міста. Позов визнав частково, вказав, що він спроможний сплачувати аліменти у розмірі 25% прожиткового мінімуму, оскільки на даний час ніде не працює. Суд, вивчивши та дослідивши матеріали справи, повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, приходить до наступного висновку. В період часу з 2003 року по 10 жовтня 2008 року сторони проживали однією сім'ю без реєстрації шлюбу у державному органі реєстрації актів цивільного стану. Від спільного проживання сторони мають неповнолітню дитину [PERSON], [INFO], що підтверджено свідоцтвом про народження дитини серії [NUMBER], виданим Костянтинівським міським відділом реєстрації актів цивільного стану Донецького обласного управління юстиції. В судовому засіданні встановлено, що дитина проживає разом з матір'ю за адресою її фактичного проживання: [ADDRESS], вказана обставина сторонами не оспорюється. Згідно з вимогами ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. У відповідності зі ст.181 ч.3 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі. Згідно зі ст.182 СК України при визначені розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; інші обставини, що мають істотне значення. Як вбачається з матеріалів справи сторони по справі проживають окремо, дитина проживає разом з позивачем та знаходиться на її утриманні. Відповідач добровільно не надає позивачці матеріальну допомогу на утримання дитини, хоча має таку можливість, оскільки він за станом здоров`я здоровий, працездатний, іншим особам аліменти не сплачує. Будь-якої домовленості між сторонами відносно способів виконання відповідачем своїх обов'язків утримувати дитину на цей час сторонами не досягнуто. Вказані обставини дають суду підстави зробити висновок, що позов є обґрунтованим і підлягає задоволенню, в зв'язку з чим з відповідача на користь позивача підлягають стягненню аліменти в розмірі 1/4 части його заробітку. У відповідності зі ст. 191 СК України аліменти підлягають присудженню з дня подачі позову, тобто з 20 березня 2014 року. На підставі ст.367 п.1 ЦПК України суд вважає за необхідне допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Крім того, відповідно до ст. 88 ЦПК України, з відповідача на користь держави необхідно стягнути судовий збір у розмірі 243,60 грн. На підставі ст.ст. 180- 184, 191 СК України та

Outcome: approved