Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-05 00:00:00

20.01.2015 року позивачі [PERSON], [PERSON], [PERSON] звернулися до Хотинського районного суду Чернівецької області із позовом до Шиловецької сільської ради Хотинського району Чернівецької області, [PERSON] про визнання незаконним та скасування рішення Шиловецької сільської ради Хотинського району Чернівецької області від 23 червня 2014 року № 53/5-2014 року про виділення земельної ділянки, в якій просять визнати незаконним та скасувати рішення Шиловецької сільської ради Хотинського району Чернівецької області від 23 червня 2014 року № 53/5-2014 року про виділення земельної ділянки [PERSON] та стягнути з відповідача на їхню користь судові витрати в справі. В обґрунтування своїх позовних вимог, позивачі зазначили, що вони є співвласниками 70/100 частин домоволодіння що розташоване по [ADDRESS], що підтверджується копією Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Власником іншої частини домоволодіння в розмірі 30/100 є відповідач [PERSON], відповідно до ухвали Хотинського районного суду Чернівецької області від 23.02.1995 року про виділення [PERSON] 30/100 домоволодіння, що розташоване по [ADDRESS]. З приводу поділу між нею [PERSON] та [PERSON] спільного майна, яке розташоване за вищевказаною адресою, кожній частині будинку була присвоєна поштова адреса: відповідачу [PERSON] - [ADDRESS], а їй із дітьми - [ADDRESS]. Вказує, що вищевказаний будинок розташований на земельній ділянці, яка належить Шиловецькій сільській раді. Спільної заяви про приватизацію земельної ділянки вони з відповідачем [PERSON], як співвласники будинку, не подавали. Однак, 31.12.2014 року під час виконання рішення Хотинського районного суду від 14.03.2014 року про вселення її у її частину домоволодіння, їй стало відомо, що [PERSON] подав заяву до Шиловецької сільської ради про закріплення за ним земельної ділянки в розмірі 0,36 га. для обслуговування житлового будинку та для ведення особистого селянського господарства по [ADDRESS]. Рішенням Шиловецької сільської ради Хотинського району Чернівецької області від 23 червня 2014 року № 53/5-2014 [PERSON] виділено земельну ділянку в розмірі 0,36 га. для обслуговування житлового будинку та для ведення особистого селянського господарства по [ADDRESS]. Рішення Шиловецької сільської ради Хотинського району від 23 червня 2014 року № 53/5-2014 вважає незаконним та таким, що порушує її право як співвласника 70/100 житлового будинку, розташованого по [ADDRESS] та його слід скасувати із таких підстав. Вказує, що земельна ділянка розміром 0,36 га. знаходилася і знаходиться у їхньому спільному з відповідачем правомірному користуванні і на ній розташований житловий будинок, як було вже зазначено вище, спільної заяви про приватизацію земельної ділянки для обслуговування житлового будинку та для ведення особистого селянського господарства, вони із відповідачем не подавали. Вважає, що Шиловецька сільська рада не вправі була приймати рішення щодо одноособового виділення відповідачу [PERSON] земельної ділянки, оскільки на цій земельній ділянці розташований будинок, який належить їй та відповідачу як співвласникам і її цільове призначення - обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд. Крім того, Шиловецькій сільській раді, як органу місцевого самоврядування було відомо про те, що будинковолодіння є поділеним між ними з відповідачем за ухвалою Хотинського районного суду від 23.02.1995 року у співвідношенні 70/100 та 30/100 частин, на підставі чого відповідно була присвоєна поштова адреса: [ADDRESS] та [ADDRESS]. Тому виділення земельної ділянки відповідачу площею 0,36 га. за адресою [ADDRESS] є неправомірним та суперечить чинному законодавству, тому вважає, що оскаржуване рішення підлягає скасуванню, зазначивши, що спір за їхнім позовом спрямований на захист їхніх прав на приватизацію земельної ділянки, тому просить задовольнити позовну заяву в повному обсязі. Позивач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримала, просила задовольнити. Представник позивачів - [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги позивачів підтримав, просив задовольнити їх в повному обсязі. Представник відповідача - Федоруца І.П. в судовому засіданні заперечував проти задоволення позовних вимог. Вивчивши матеріали справи, заслухавши думку учасників процесу, дослідивши та оцінивши надані докази в сукупності, проаналізувавши законодавство, яке регулює спірні правовідносини, суд дійшов висновку, що позовні вимоги [PERSON], [PERSON], [PERSON] підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що позивачі [PERSON], [PERSON], [PERSON] є співвласниками 70/100 частин домоволодіння що розташоване по [ADDRESS], що підтверджується копією витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно (а.с. 6-7). Власником іншої частини домоволодіння в розмірі 30/100 є відповідач [PERSON], відповідно до ухвали Хотинського районного суду Чернівецької області від 23.02.1995 року про виділення [PERSON] 30/100 домоволодіння, що розташоване по [ADDRESS] (а.с. 8). Як вбачається з матеріалів справи в зв'язку з поділом між позивачами та відповідачем спільного майна, яке розташоване за вищевказаною адресою, кожній частині будинку була присвоєна поштова адреса: відповідачу [PERSON] - [ADDRESS], а позивачу із дітьми [PERSON], [PERSON] - [ADDRESS], що зазначено у відповіді на запит за вихідним номером 103 від 04.04.2014 року (а.с.10). Як вбачається з матеріалів справи вищевказаний житловий будинок розташований на земельній ділянці, яка належить Шиловецькій сільській раді. Як було встановлено в судовому засіданні спільної заяви про приватизацію земельної ділянки позивачі та відповідач, як співвласники будинку, не подавали. Із матеріалів справи вбачається, що 31.12.2014 року під час виконання рішення Хотинського районного суду від 14.03.2014 року про вселення позивачки у її частину домоволодіння, останній стало відомо, що відповідач [PERSON] подав заяву до Шиловецької сільської ради про закріплення за ним земельної ділянки в розмірі 0,36 га. яка призначена для обслуговування житлового будинку та для ведення особистого селянського господарства по [ADDRESS] та відповідно до цієї заяви рішенням Шиловецької сільської ради Хотинського району Чернівецької області від 23 червня 2014 року № 53/5-2014 відповідачу [PERSON] виділено земельну ділянку в розмірі 0, 36 га. для обслуговування житлового будинку та для ведення особистого селянського господарства по [ADDRESS]. Крім того, як вбачається з матеріалів справи, а саме рішення Шиловецької сільської ради Хотинського району чернівецької облсті № 24/3 - 2015 від 25.03.2015 року позивачу [PERSON] в наданні дозволу на приватизацію земельної ділянки площею 0,36 га. для обслуговування житлового будинку та господарських споруд було відмовлено у зв'язку з тим, що справа поділу житлового будинку знаходиться на розгляді в суді. Однак, відповідно до вимог ст. 22 ЦК України право власності на землю або право користування наданою земельною ділянкою виникає після встановлення землевпорядними організаціями меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) і одержання документа, що посвідчує це право. Відповідно до вимог ст. 118 Земельного кодексу України громадяни, зацікавлені в у приватизації земельної ділянки, яка перебуває у його користуванні подає заяву до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу. Рішення органів виконавчої влади та органів місцевого самоврядування щодо приватизації земельних ділянок приймається у місячний строк на підставі технічних матеріалів та документів, що підтверджують розмір земельної ділянки. Укладення договору, який передбачає набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, що пов'язане з переходом права на частину земельної ділянки, здійснюється після виділення цієї частини в окрему земельну ділянку та присвоєння їй окремого кадастрового номера. Однак, як встановлено судом спільної заяви про приватизацію земельної ділянки позивачі та відповідач, як співвласники будинку до сільської ради не подавали. Відповідно до ч. 2 ст. 21 ЦК України передбачено, що суд визнає незаконним та скасовує нормативно-правовий акт органу місцевого самоврядування, якщо він суперечить актам цивільного законодавства і порушує цивільні права або інтереси. У відповідності до ч. 1 ст. 316 ЦК України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Згідно вимог 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Частиною 1 ст. 321 ЦК України встановлено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до ст. 378 ЦК України право власності особи на земельну ділянку може бути припинене за рішенням суду у випадках, встановлених законом. Відповідно до ст. 393 ЦК України правовий акт органу місцевого самоврядування, який не відповідає законові і порушує права власника, за позовом власника майна визнається судом незаконним та скасовується. Власник майна, права якого порушені внаслідок видання правового акта органом місцевого самоврядування, має право вимагати відновлення того становища, яке існувало до видання цього акта. У разі неможливості відновлення попереднього становища власник має право на відшкодування майнової та моральної шкоди. Згідно з ч. 1 ст. 10 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» сільські, селищні, міські ради є органами місцевого самоврядування, що представляють відповідні територіальні громади та здійснюють від їх імені та в їх інтересах функції і повноваження місцевого самоврядування, визначені Конституцією України, цим та іншими законами. Згідно ст. 12 Земельного кодексу України до повноважень сільських, селищних, міських рад у галузі земельних відносин на території сіл, селищ, міст належить розпорядження землями територіальних громад; передача земельних ділянок комунальної власності у власність громадян та юридичних осіб відповідно до цього кодексу. Відповідно до ст. 120 ЗК України у разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, що перебувають у власності, користуванні іншої особи, припиняється право власності, право користування земельною ділянкою, на якій розташовані ці об'єкти. До особи, яка набула право власності на жилий будинок, будівлю або споруду, розміщені на земельній ділянці, що перебуває у власності іншої особи, переходить право власності на земельну ділянку або її частину, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення. Статтею 152 ЗК України передбачено, що держава забезпечує громадянам та юридичним особам рівні умови захисту прав власності на землю. Власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов'язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків. Як встановлено судом та вбачається з матеріалів справи, а саме рішення Шиловецької сільської ради Хотинського району Чернівецької області від 23 червня 2014 року № 53/5-2014 відповідачу [PERSON] виділено земельну ділянку в розмірі 0,36 га. для обслуговування житлового будинку та для ведення особистого селянського господарства по [ADDRESS], незважаючи на те, що Шиловецькій сільській раді, як органу місцевого самоврядування було відомо про те, що будинковолодіння є поділеним між позивачами [PERSON], [PERSON], [PERSON] та відповідачем [PERSON] за ухвалою Хотинського районного суду від 23.02.1995 року у співвідношенні 70/100 та 30/100 частин, відповідно до чого ж Шиловецькою сільською радою і була присвоєна поштова адреса: [ADDRESS] та [ADDRESS]. Таким чином, виходячи з вище наведеного, суд вважає, що Шиловецька сільська рада не вправі була приймати рішення щодо одноособового виділення відповідачу [PERSON] земельної ділянки, оскільки на цій земельній ділянці розташований житловий будинок, який належить позивачам та відповідачу як співвласникам і її цільове призначення - обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, чим і було порушено права позивачів. За таких, обставин, суд дійшов висновку, що позовні вимоги [PERSON], [PERSON], [PERSON] про визнання незаконним та скасування рішення Шиловецької сільської ради Хотинського району Чернівецької області від 23 червня 2014 року № 53/5-2014 року про виділення земельної ділянки є обґрунтованими та доведеними в судовому засіданні. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України з відповідача [PERSON] на користь позивача [PERSON] слід стягнути, понесені останніми та документально підтверджені судові витрати, пов'язані зі сплатою судового збору в розмірі 243,60 гривень. На підставі викладеного,

Outcome: approved