overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-11 00:00:00

21.12.2015 року [PERSON], [PERSON] звернулися до Балтського районного суду з позовом до Пасицелівської сільської ради Балтського району Одеської області про визнання права власності на житловий будинок з господарськими будівлями в порядку спадкування. На обгрунтування вимог зазначили, що 17.03.2014 року померла їх мати [PERSON], після смерті якої залишилось спадкове майно у вигляді житлового будинку з господарськими будівлями, розташованого в с. Пасицели Балтського району Одеської області по вул. Степана Олійника, 50. Вони вчасно звернулись до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини, однак нотаріус відмовив їм в оформленні права на спадщину у звязку з відсутністю оригіналу правовстановлюючого документу на будинок. Оскільки вони є єдиними спадкоємцями першої черги за законом після смерті матері [PERSON], тому просили суд визнати їх право власності на вказане спадкове майно. Позивачі в судове засідання не зявилися, надавши заяву про розгляд справи за їх відсутності, позов підтримують. Відповідач - представник Пасицелівської сільської ради Балтського району Одеської області в судове засідання не зявився. Надав заяву про розгляд справи за його відсутності та вказав, що заперечень по справі не має. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов обгрунтований і підлягає задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що спадкодавець [PERSON] померла 17.03.2014 р., що підтверджується свідоцтвом про її смерть ( а.с.- 12 ) Родинні відносини між позивачами та спадкодавцем підтверджуються свідоцтвами про народження та про шлюб ( а.с.- 6, 10,11 ). Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина у вигляді житлового будинку з господарськими будівлями, розташованого в с. Пасицели Балтського району Одеської області по вул. Степана Олійника, 50, який належав її на праві власності, що підтверджується довідкою Пасицелівської сільської ради Балтського району від 17.08.2015 року № 453 ( а.с.-15) Згідно листа приватного нотаріуса Балтського районного нотаріального округу від 14.08.2015 року № 668/02-14 позивачам відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, так як відсутній оригінал правовстановлюючого документу на житловий будинок. Згідно ст. 1261 у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Як визначено у статті 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Оскільки позивачі є єдиними спадкоємцями першої черги за законом після смерті матері, прийняли спадщину, звернувшись вчасно до нотаріуса, але не оформили право на спадщину через відсутність правовстановлюючого документу, то за ними належить визнати право власності на спадкове майно у вигляді вищезазначеного житлового будинку в рівних частках, тобто по 1/2 частині. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-15 00:00:00

21.12.2015 року [PERSON] звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позову позивач вказує, що з відповідачем по справі перебуває у шлюбі зареєстрованому 25.09.2009 року в Дзержинському відділі реєстрації актів цивільного стану Криворізького міського управління юстиції Дніпропетровської області, актовий запис № 539. В період шлюбу у них народилося двоє дітей - [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] Сімейне життя з відповідачем не склалося, вони втратили любов та взаєморозуміння один до одного, шлюбні відносини між ними припинено півроку назад, подальше збереження шлюбу суперечить їх інтересам. Позивач, представник позивача [PERSON] в судове засідання не з'явилися, [PERSON] надала суду заяву про розгляд справи у їх відсутність, на позові наполягає, проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідач в судове засідання не з'явилася, про час, день та місце слухання справи повідомлена належним чином. Дослідивши письмові докази, суд вважає, що в порядку заочного розгляду справи позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що згідно свідоцтва про шлюб сторони зареєстрували шлюб 25.09.2009 року в Дзержинському відділі реєстрації актів цивільного стану Криворізького міського управління юстиції Дніпропетровської області, актовий запис № 539 - а.с.4, відповідно до свідоцтва про народження в період шлюбу у них народилися діти - [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] - а.с.9,10, шлюбні відносини між сторонами припинені, втрачено любов та повагу один до одного. Приймаючи до уваги, вказані обставини, суд вважає, що подальше збереження шлюбу суперечить інтересам подружжя та шлюб слід розірвати. На підставі ст.ст. 110-112 Сімейного Кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-01 00:00:00

21.12.2015 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про оспорювання батьківства, посилаючись на те, що 05.09.2009 року уклав шлюб з відповідачем. [INFO] остання народила доньку - [PERSON], народження якої було зареєстровано у відділі РАЦС Радомишльського РУЮ Житомирської області, актовий запис №13, в графі «Батько» вказаний [PERSON]. Спільне життя не склалось і шлюб між сторонами було розірвано 11.05.2015 року. Позивач просить виключити відомості про його батьківство з актового запису про народження [PERSON], оскільки відповідач неодноразово повідомляла йому, що дитина не його. В судове засідання [PERSON] не з'явився, його представник за довіреністю [PERSON] надав суду заяву, в якій просить розглянути справу за їх відсутності, заявлені вимоги підтримав (а.с.33). Відповідач [PERSON], заявлені в наданій суду заяві позов визнала та просить його задовольнити, просила справу розглянути без її участі (а.с.21, 31). Представник третьої особи до суду не з'явився, надав заяву в якій просить розглянути справу у його відсутність відповідно до вимог чинного законодавства (а.с.29). В порядку ч. 4 ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. У пункті 24 постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 від 12 червня 2009 року «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» судам роз'яснено, що у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з'ясування і дослідження інших обставин справи. Суд приймає визнання відповідачем позову, оскільки це не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Судом встановлено, що позивач записаний батьком дитини - [PERSON], [INFO], що стверджується свідоцтвом про народження дитини, актовий запис № 13 (а.с.7). Реєстрація народження дитини проведена згідно зі ст.133 Сімейного Кодексу України. Згідно ст. 136 СК України, особа, яка записана батьком дитини відповідно до статті 122 цього Кодексу, має право оспорити своє батьківство, пред'явивши позов про виключення запису про нього як батька з актового запису про народження дитини. Відповідачка позов визнала, отже суд постановляє рішення про задоволення позову - виключення з актового запису про народження [PERSON], [INFO], відомостей про [PERSON] як про батька дитини. У разі доведення відсутності кровного споріднення між особою, яка записана батьком, та дитиною суд постановляє рішення про виключення відомостей про особу як батька дитини з актового запису про її народження.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-24 00:00:00

21.12.2015 року [PERSON] звернувся до суду із позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 19 липня 2008 року Комсомольською селищною радою Зміївського району Харківської області, актовий запис № 74, посилаючись на те, що вже більше ніж півроку він з відповідачкою не проживають разом, вони не підтримують сімейних і шлюбних стосунків, у них відсутній спільний бюджет та вони не ведуть спільного господарства. Фактичне припинення шлюбних відносин сталося внаслідок взаємного непорозуміння сторін, в їх відносинах втрачено почуття довіри та взаємної поваги. Сторони мають доньку [PERSON], [INFO]. Позивач просив розірвати шлюб, укладений між ним та відповідачем. Вказав, що спір про участь відповідача в утриманні дитини у них відсутній. [PERSON] у судове засідання не зявився, до суду надав заяву, в якій позовні вимоги підтримав, справу просив розглядати у його відсутності. Відповідач [PERSON] у судове засідання не зявилася, до суду надала заяву, в якій проти розірвання не заперечувала, справу просила розглядати у її відсутності, після розірвання шлюбу залишити їй прізвище « Жихарська ». У звязку з неявкою осіб, які беруть участь у справі, відповідно до положень ч. 2 ст. 197 ЦПК України, суд розглянув цивільну справу без здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального запису. Суд, оцінивши докази, що містяться в матеріалах справи, дійшов висновку, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню з наступних підстав: Як вбачається зі Свідоцтва про шлюб, серія 1-ВЛ № 092376, 19.07.2008 року між [PERSON] та [PERSON] до шлюбу /Кулик/ Комсомольською селищною радою Зміївського району Харківської області було зареєстровано шлюб, актовий запис № 74 (а.с. 3) Судом також встановлено, що подружжя має дитину [PERSON], [INFO], копія Свідоцтва про народження, серія 1-ВЛ № 169974, зареєстроване Комсомольською селищною радою Зміївського району Харківської області, актовий запис № 121 /а.с. 6/. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б їх інтересам, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлено, що шлюб фактично розпався, сторони проживають окремо, подальше існування подружжя разом та збереження шлюбу не цікаве для позивача та відповідача. Спору про майно немає. Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про можливість задоволення позовних вимог.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-09 00:00:00

21.12.2015року [PERSON] звернулась в суд з позовом до відповідача про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини [PERSON],[INFO] в розмірі 4000,00гривень щомісячно до досягнення дитиною повноліття. В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що з відповідачем вона перебувала у зареєстрованому 6 серпня 1994року шлюбі. В провадженні Шевченківського районного суду м. Львова знаходиться її позовна заява до [PERSON] про розірвання шлюбу. Від шлюбу у них народилась дитина - [PERSON],[INFO]. Дитина проживає з нею та перебуває на її утриманні, відповідач не надає їй кошти на її утримання та не цікавиться їх життям. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримала повністю, покликаючи на мотиви викладені в позовній заяві. Відповідача та його представник в судовому засіданні позовні вимоги визнали частково та просив стягнути аліменти на утримання доньки в розмірі 2000,00гривень. Заслухавши пояснення сторін, з'ясувавши дійсні обставини справи, дослідивши зібрані по справі докази суд приходить до висновку, що позовна заява підлягає до часткового задоволення з таких підстав. В судовому засіданні встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 6 серпня 1994року, в цьому в них шлюбі народилась дитина: [PERSON],[INFO]. Рішеням Шевченківського районного суду м. Львова від 26 січня 2016року шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано. Сторони проживають окремо, дитина проживає та знаходяться на утриманні матері. Дані обставини стверджуються поясненнями сторін даними в судовому засіданні та долученими до справи письмовими доказами. Згідно ст.180 СК України, батьки зобов'язані утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття. Як було встановлено в судовому засіданні, відповідач ухиляється від виконання даного обов'язку, матеріальну допомогу на утримання дітей надав не регулярно. Згідно ст.184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Як було встановлено в судовому засіданні, відповідач ухиляється від виконання даного обов'язку, аліменти на утримання дитини не надає. При визначенні розміру аліментів суд враховує матеріальне становище позивачки та відповідача, матеріальне забезпечення дітей від шлюбу, стан здоров'я дітей, відсутність у платника аліментів інших дітей, інші обставини, які мають істотне значення для справи. Враховуючи вищенаведене, оцінивши зібрані по справі докази, суд приходить до висновку, що позов слід частково задовольнити і стягувати з відповідача аліменти на утримання неповнолітньої дитини в розмірі 2000,00гривень, починаючи з дня звернення до суду до досягнення ним повноліття. З відповідача підлягає стягненню судовий збір в доход держави в розмірі 551,20грн. Відповідно до ст.367 ЦПК України допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів за один місяць.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-03 00:00:00

21.12.2015 року [PERSON] звернулась до Бериславського районного суду Херсонської області з позовною заявою до [PERSON] про стягнення грошової компенсації частки у спільному сумісному майні жінки та чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою. Зважаючи на складність у викладенні повного рішення суду, пов'язаного з потребою у обґрунтуванні доводів сторін, на що може бути витрачений значний час, суд вважає за доцільне в даному судовому засіданні проголосити його вступну та резолютивну частини, що у повній мірі узгоджується з вимогами, викладеними в ч. 3 ст. 209, ч. 1 ст. 218, ч. 2 ст. 222 ЦПК України. На підставі викладеного, в межах заявлених позивачем вимог, з урахуванням принципів змагальності та диспозитивності цивільного судочинства,

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-24 00:00:00

21.12.2015 року [PERSON] звернулася до Миргородського міськрайонного суду із позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини. При судовому розгляді справи позивачка [PERSON] позов підтримала. Пояснила, що у них з відповідачем є спільна неповнолітня дитина -син [PERSON] [INFO]. Син перебуває на її утриманні, оскільки відповідач ухиляється від матеріального забезпечення дитини. Просить суд стягувати з відповідача [PERSON] на її користь аліменти на утримання неповнолітньої дитини -сина [PERSON] [INFO] в розмірі 1/3 частини всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно. Відповідач [PERSON] про день та час судового розгляду справи повідомлений у відповідності до вимог ст. 74 ч.5 ЦПК України, за місцем реєстрації. В судове засідання не з'явився. Відповідно до положень ст.ст. 77; 225 ЦПК України судом ухвалено провести заочний розгляд справи у відсутність відповідача. Суд, заслухавши пояснення позивачки, дослідивши та проаналізувавши письмові докази по справі, приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з таких підстав. Встановлено, що сторони мають спільну неповнолітню дитину -сина [PERSON] [INFO]. Дитина перебуває на утриманні матері -позивачки по справі (а.с.3; 5). Згідно ст.ст. 180; 181; 182 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька. Розмір аліментів на одну дитину за жодних обставин не може бути меншим 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Зважаючи на вище викладене, позов підлягає до задоволення. Судові витрати підлягають до стягнення з відповідача [PERSON] на користь держави у відповідності до ст. 88 ЦПК України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-27 00:00:00

21.12.2015 року [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до відповідача [PERSON], яким просить розірвати шлюб укладений між ними 07.05.2011р. у Міському відділі державної реєстрації актів цивільного стану ЛМУЮ, актовий запис № 603. В обґрунтування своєї заяви зазначила про те, що від спільного шлюбу з відповідачем у них є донька [PERSON], [INFO] Подружнє життя з відповідачем у них не склалося, одружившись не змогли утворити міцної сім'ї, між ними постійно виникали сварки та скандали. Шлюбні і сімейні відносини, а також спільне проживання між ними фактично припинені, тривалий час вони проживають окремо, їхня сім'я розпалась повністю і остаточно, шлюб існує лише формально, примирення не можливе. Позивач [PERSON] у судове засідання не прибула, у поданій заяві просила розгляд справи провести без її участі, вказала, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, подав суду заяву, в якій зазначив, що позовні вимоги визнає та просить провести розгляд справи без його участі. У відповідності до ст. 197 ЦПК України у зв'язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. З'ясувавши дійсні обставини справи, права та обов'язки сторін, дослідивши зібрані по справі докази, з'ясувавши взаємини подружжя, наявність малолітньої дитини, дійсні причини заяви про розірвання шлюбу, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступного. В судовому засіданні встановлено, що сторони зареєстрували шлюб - 07.05.2011р. у Міському відділі державної реєстрації актів цивільного стану ЛМУЮ, актовий запис № 603. (а.с.3). Від спільного шлюбу з відповідачем у них є донька [PERSON], [INFO] (а.с.5). Відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхньої дитини, що мають істотне значення. У судовому засіданні встановлено, що сторони тривалий час не ведуть спільного господарства і проживають окремо. Сім'я розпалася остаточно, примирення неможливе. За таких обставин суд вважає, що подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечило б інтересам подружжя, що мають істотне значення. Відповідно до ст. 113 СК України, особа яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Враховуючи наведене, після розірвання шлюбу позивачу залишити шлюбне прізвище [PERSON].

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-06 00:00:00

21.12.2015 року [PERSON] звернулася до суду із позовом, в якому просить стягнути з [PERSON] на свою користь аліменти на утримання малолітньої дочки, [PERSON], [INFO], в твердій грошовій сумі 1000 грн. щомісячно з моменту звернення до суду з позовом і до досягнення дитиною повноліття. Позивач в судове засідання не з'явилася. Надала заяву про розгляд справи без її участі. Позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Не заперечує проти винесення заочного рішення. Відповідач в судове засідання не з'явився. Про час та місце слухання справи був повідомлений в установленому законом порядку. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Дослідивши письмові матеріали справи в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню зі слідуючих підстав: Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Встановлено, що відповідач дійсно є батьком неповнолітньої доньки [PERSON] (свідоцтво про народження), а тому повинен утримувати її до досягнення повноліття. Враховуючи вищезазначене з [PERSON] підлягають стягненню аліменти на утримання малолітньої доньки. Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до вимог ст. 184 СК України якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Відповідно до ч. 1 ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Враховуючи вищенаведене суд вважає можливим визначити аліменти в твердій грошовій сумі 1000 грн. щомісячно. На підставі ст. 88 ЦПК України суд стягує з відповідача в доход держави судовий збір в розмірі - 551, 20 грн. Згідно п.1 ст.367 ЦПК України рішення суду підлягає негайному виконанню у межах суми платежу за один місяць.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-10 00:00:00

21.12.2015 року [PERSON] звернулася до суду із позовом, в якому просить стягнути із [PERSON] на її користь аліменти на утримання малолітнього сина [PERSON], [INFO], в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку відповідача щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму встановленого для дитини відповідного віку. В обгрунтування своїх вимог позивачка посилається на те, що від шлюбу із відповідачем вона має малолітнього сина [PERSON], який проживає з нею та знаходиться на її утриманні. Батько дитини добровільно не надає допомоги на утримання сина. В судове засідання сторони не зявилися, надали заяви, за змістом яких позивач підтримала позовні вимоги, а відповідач позовні вимоги визнав, просили розглянути справу без їх участі. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що рішенням Балаклійського районного суду Харківської області від 05.08.2013 року шлюб між [PERSON] ( дівоче прізвище [PERSON] ) [PERSON] та [PERSON] - розірвано ( а.с.3). Від шлюбу сторони мають малолітнього сина [PERSON], [INFO] (а.с.2). Відповідно до ст.180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Обовязок утримувати дитину є рівною мірою обовязком як матері, так і батька, причому обов'язком особистим, індивідуальним, а не солідарним. Відповідно до ч.3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини ( аліменти ) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і ( або ) у твердій грошовій сумі. Згідно ст. 183 СК України частка заробітку ( доходу ) матері, батька яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоровя та матеріальне становище дитини; стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки сина; інші обставини, що мають істотне значення. Як вбачається із матеріалів справи, малолітній [PERSON] проживає разом із матірю та знаходиться на її утриманні. Судом встановлено, що відповідач не виконує свій обов'язок по утриманню дитини, а тому вимога позивача про стягнення аліментів підлягає задоволенню. З матеріалів справи не вбачається, що відповідач має незадовільний стан здоров*я, та інших утриманців, \~ у зв*язку з чим суд приходить до висновку про можливість стягнення з відповідача аліментів у розмірі 1/4 частини з усіх видів його доходів. Відповідно до ст. 88 ЦПК України суд покладає на відповідача судові витрати. На підставі викладеного,

Outcome: approved