Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-24 00:00:00

20 липня\~ 2020 року позивач звернулася до суду із позовом до відповідача про розірвання шлюбу. В обґрунтування позову зазначила, що з 03.08.2011 перебуває у зареєстрованому шлюбі із відповідачем. У шлюбі мають неповнолітню доньку, [PERSON] , [INFO] . Спільне життя із відповідачем не склалося через відмінність характерів, відсутність взаєморозуміння, а також різні погляди на сімейне життя. Шлюбні стосунки на сьогодення між ними припинені, спільно не проживають. Дитина проживає спільно із позивачем, спір з цього приводу відсутній. Вважаючи, що шлюб розпався остаточно, та не бажаючи примирення, просила його розірвати. Після розірвання просила залишити прізвище « [PERSON] ». Відповідно до ухвали суду від 03 серпня 2020 року справа розглядається у спрощеному провадженні із викликом сторін у судове засідання. Позивач [PERSON] та її представник адвокат Кашуба Н.О. в судовому засіданні вимоги позову підтримали повністю та просили його задовольнити. Відповідач [PERSON] та його представник адвокат Крохмальова Л.П. в судовому засіданні вимоги пред`явленого позову визнали повністю та не заперечували проти його задоволення. Заслухавши пояснення сторін та їх представників, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про обґрунтованість пред`явленого позову з наступних підстав. Згідно із положеннями ст. 18, 51, 56, 110 Сімейного кодексу України (далі за текстом «СК України»)дружина і чоловік мають рівне право на повагу своєї індивідуальності, своїх звичок та уподобань, при цьому способом захисту сімейних прав та інтересів, в тому числі є право на припинення шлюбних відносин шляхом пред`явлення позову про розірвання шлюбу одним з подружжя. Матеріалами справи встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому Орджонікідзевським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Маріупольського міського управління юстиції у Донецькій області від 03 серпня 2011 року, актовий запис № 115. У шлюбі мають неповнолітню доньку, [PERSON] , [INFO] . Згідно із ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Поясненнями сторін встановлено, що подружжя тривалий час проживає окремо, спільне господарство ними не ведеться, неповнолітня [PERSON] за домовленістю подружжя на сьогодення проживає спільно із позивачем, спір з цього приводу між ними відсутній. Спір майнового характеру вирішується сторонами в окремій судовій справі. Відповідно до ст. 111 Сімейного кодексу України суд приймає заходи до примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства. За усталеною судовою практикою таким заходом є, зокрема, надання подружжю певного терміну для примирення. Втім, враховуючи обставини справи, зважаючи на позицію позивача та визнання позову відповідачем, суд приходить до переконання про недоцільність у даному конкретному випадку надання подружжю терміну для примирення, оскільки такий термін, на власне переконання суду, не призведе до позитивного та дієвого результату. На підставі викладеного суд приходить до висновку про те, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу є неможливим, суперечить інтересам позивача, а тому він підлягає розірванню, у зв`язку із чим задовольняє пред`явлений позов. Крім того, у відповідності до положень ст. 133, 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені нею та документально підтверджені витрати з оплати судового збору у сумі 840,80 гривень. На підставі ст. 105, 110, 112 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved