Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-30 00:00:00

20.10.2017 року [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дитини. В позовній заяві [PERSON] просить стягнути з [PERSON] аліменти на утримання сина [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/3 частини з усіх видів заробітку відповідача до досягнення дитиною повноліття, щомісячно. В обґрунтуванні позову позивач вказує, що з відповідачем по справі 26.12.2015 року було зареєстровано шлюб, в якому народився син [PERSON] , батьком якого є відповідач, що підтверджується свідоцтвом про народження дитини. Син проживає з позивачем та знаходиться на її утриманні. В даний час позивач тимчасово не працює, у зв`язку із проблемами зі здоров`ям. Син також має ряд захворювань. Лікування призводить до значних матеріальних затрат, що підтверджується копіями епікризів, направлень та довідок з лікарні, на підтвердження наявності захворювань у неї та сина. Відповідач добровільно надавати матеріальну допомогу не бажає, тому вона була вимушена звернутися до суду про стягнення з відповідача аліментів на утримання сина до його повноліття. Провадження у даній справі відкрито ухвалою судді від 23.10.2017 року, та справу було призначено до судового розгляду. 15.12.2017 року набув чинності Закон України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» №2147-VIII від 03.10.2017 року, відповідно до якого ЦПК України викладено в новій редакції. Згідно пп.9 п.1 Розділу XIII Перехідних положень ЦПК України в новій редакції, справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу. При цьому, відповідно до ч.2 ст.19 ЦПК України цивільне судочинство у порядку позовного провадження здійснюється за правилами загального та спрощеного провадження. Враховуючи зазначене і положення ст.ст.19, 258-260, 274 ЦПК України, суд вважає за необхідне провести судовий розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження. 02.03.2018 року ухвалено заочне рішення по справі, яке в результаті перегляду 01.09.2018 року скасовано та призначено до судового розгляду в порядку спрощеного позовного провадження. Позивач в судовому засіданні підтримала позовні вимоги в повному обсязі, пояснивши, вона не працює у зв`язку зі станом здоров`я, дитина також часто хворіє, що потребує значних матеріальних витрат, так вартість консультацій в медичних закладах міста Києва, склала приблизно близько тридцяти тисяч гривень, тому просить стягнути саме 1/3 частину аліментів з відповідача, вважаючи що він є військовослужбовцем, отримує високу заробітну плату, тому, не зважаючи на наявність у нього другої дитини, в змозі сплачувати аліменти в такому розмірі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, про місце, день та час розгляду справи повідомлений належним чином, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, з причин проходження військової служби та приймання участі в АТО т.2, а.с.10). Позов визнає частково не погоджуючись з розміром стягнення аліментів вказуючи у заяві про перегляд заочного рішення, що з 10.04.2002 року з нього стягуються аліменти у розмірі ј частини на утримання неповнолітнього сина, [PERSON] . При наявності заборгованості за цим виконавчим листом у розмірі 47875,96грн., який поступив на виконання у 2017 році з нього кожного місяця проводиться утримання в розмірі 50 % військового грошового забезпечення, що унеможливлює стягнення з нього аліментів на утримання малолітнього сина, [PERSON] , у розмірі 1/3 від його грошового забезпеченні, тому як інших видів доходу він не має. Суд вважає можливим розглянути справу у відсутності відповідача, відповідно до ч.3\~ст. 211 ЦПК України, враховуючи, що останній скористався своїми процесуальними правами, надавши до суду докази на підтвердження заперечень, які визнані судом належними та достатніми. Заслухавши позивача, дослідивши письмові докази, судом встановлено наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 26.12.2015 року (а.с.7), відповідач [PERSON] є батьком сина позивачки [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження дитини (а.с.8). Згідно довідки дитина проживає з позивачем, - а.с.9. Згідно наданих медичних довідок консультативно діагностичних центрів, епікризів, позивач має ряд захворювань (а.с. 16-21,63,66,67,68,74,75). У дитини також наявні проблеми зі здоров`ям, на підтвердження чого позивачем надано копії виписки із медичної карти, довідок з лікарні, епікризів, УЗД, томографії, ехо-кардіоскопії, протоколу ультразвукового дослідження органів (а.с.11-14,64,69-73,76,77). Згідно постанови державного виконавця від 06.01.2017 за №36/03-10 на відповідача звернуто стягнення у розмірі ј частини доходу але не менше 30% прожиткового мінімум ума для дитини відповідного віку, на утримання сина [PERSON] [INFO] , щомісяця, до повноліття (а.с.101). Відповідно до ст.ст.180-183 Сімейного Кодексу України батьки повинні утримувати своїх малолітніх дітей. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Суд вважає, що пояснення позивача про те, що останні витрати при проходженні консультацій за направленням в Київському інституті педіатрії, акушерства та гінекології, склали приблизно тридцять тисяч гривень, не знайшло свого підтвердження за відсутністю таких документально підтверджених витрат, як і щомісячних витрат за певний період часу лікування сина [PERSON] (а.с.19 40). З огляду на вище наведене, враховуючи, що з відповідача стягуються аліменти в розмірі ј частини на сина [PERSON] , 06.07.2001 року наородження, дотримання рівності дітей у матеріальному забезпечені відповідачем, суд приходить до висновку про часткове задоволення позову, і відповідно до ст.ст. 180-183 Сімейного кодексу України, слід стягувати щомісячно з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання сина [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку відповідача до досягнення дитиною повноліття. Відповідно до п.13 ст.5 Закону України «Судовий збір» відповідач звільняється від судового збору як учасник бойових дій, що підтверджується довідкою командира військової частини [NUMBER] про його участь в антитерористичної операції з 09 вересня 2016 (а.с.106), тому судові витрати слід віднести за рахунок держави. На підставі\~ ст.ст.75,\~84\~ч.2,\~180-183\~Сімейного Кодексу\~України,\~Закону України\~«Про судовий\~збір»,\~

Outcome: partial