Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-18 00:00:00

20.02.2014 року відкрито провадження у справі. Позивач свої вимоги мотивує тим, що відповідно до кредитного договору № 1777-мк від 12.06.2008 року відповідач [PERSON] отримав кредит у розмірі 50000 доларів США з встановленим графіком погашення кредиту. В забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором 12.06.2008 року з відповідачем [PERSON] був укладений договір застави автотранспорту № 1777-мк, відповідно до якого останнім були передані в заставу позивачу транспортні засоби: сідловий тягач-Е, МАЗ 54323, 1996 року випуску, ДНЗ [NUMBER], № кузова[NUMBER]; сідловий тягач-Е, DAF 95 XF380, 2001 року випуску, ДНЗ [NUMBER], № кузова [NUMBER]; н/причеп-бортовий GROENEWEGEN DRO 12-24, 1997 року випуску, ДНЗ [NUMBER], № кузова [NUMBER]. З витягу з Державного реєстру обтяжень рухомого майна № 40988405 від 18.06.2013 року стало відомо, що на зазначені транспортні засоби накладено арешт постановою державного виконавця ВП №24862736 від 25.02.2011 року (стягувач - УкрпромБанк) та постановою ВП № 38210770 від 29.05.2013 року (стягувач - ПАТ КБ «ПриватБанк»). На даний час у ВДВС Охтирського МРУЮ виконавчих проваджень про стягнення на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» не має. Оскільки право застави у ПриватБанку виникло раніше, ніж був накладений арешт постановами державного виконавця, заборгованість відповідача [PERSON] перед банком складає 48585,60 доларів США (388198,94 грн.), яка значно перевищує вартість предмету застави, просить зобов'язати ВДВС Охтирського МРУЮ зняти арешт із зазначеного заставленого майна. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила задовольнити. Представник відповідача [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги визнала, не заперечувала проти зняття арешту з даних транспортних засобів. Представники ВДВС покладаються на розсуд суду. Суд проаналізував матеріали справи, вислухав пояснення сторін, дослідив письмові докази, дійшов наступного висновку. Між сторонами виникли правовідносини щодо забезпечення виконання зобов'язання. Судом встановлено, що 12.06.2008 року між ЗАТ КБ «ПриватБанк» (правонаступником якого є ПАТ КБ «ПриватБанк» та відповідачем [PERSON] укладені кредитний договір № 1777-мк та договір про видачу траншу № 1777/1-мк. Згідно умов кредитного договору останній отримав кредит в розмірі 50000 доларів США, з кінцевим терміном повернення 11.06.2013 року, що підтверджується зазначеним договором. Для забезпечення виконання зобов'язань кредитного договору між ЗАТ КБ «ПриватБанк» та відповідачем [PERSON] 12.06.2008 року укладений договір застави транспорту № 1777-мк, відповідно до якого в заставу позивачу були передані сідловий тягач-Е, МАЗ 54323, 1996 року випуску, ДНЗ [NUMBER], № кузова[NUMBER]; сідловий тягач-Е, DAF 95 XF380, 2001 року випуску, ДНЗ [NUMBER], № кузова [NUMBER]; н/причеп-бортовий GROENEWEGEN DRO 12-24, 1997 року випуску, ДНЗ [NUMBER], № кузова [NUMBER]. На підставі зазначеного договору застави 24.06.2008 року транспортні засоби зареєстровані в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна як застава рухомого майна, що підтверджується витягом з Державного реєстру обтяжень рухомого майна від 18.06.2013 року № 40988405. 01.06.2010 року між зазначеними сторонами була укладена додаткова угода № 1 договору про видачу траншу № 1777-мк від 12.06.2008 року. 25.02.2011 року постановою державного виконавця відділу державної виконавчої служби Охтирського міськрайонного управління юстиції Матосовою І.Ю. на підставі виконавчого листа № 2-1617, виданого 18.10.2010 року Охтирським міськрайонним судом Сумської області, відкрите виконавче провадження № 24862736 про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «Укрпромбанк» 155868,28 грн. та накладений арешт на майно боржника. 27.03.2013 року державним виконавцем винесена постанова про повернення даного виконавчого листа стягувачеві на підставі п. 7 ч. 1 ст. 47, ст. 50 Закону України «Про виконавче провадження». З матеріалів виконавчого провадження № 38210770, відкритого 29.05.2013 року постановою державного виконавця відділу державної виконавчої служби Охтирського міськрайонного управління юстиції Шевченко Я.А. на підставі виконавчого листа № 2/0417/4010/2012, виданого 08.06.2012 року Індустріальним районним судом м. Дніпропетровськ, про стягнення з [PERSON] солідарно на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» 229813,06 грн., вбачається, що 06.09.2013 року державним виконавцем винесено постанову про накладення арешту на все майно, що належить [PERSON] Згідно витягу з Державного реєстру обтяжень рухомого майна від 18.06.2013 року № 40988405, на все майно, що належить [PERSON], накладено арешт на підставі постанов державних виконавців ВДВС Охтирського міськрайонного управління юстиції ВП № 24862736 від 25.02.2011 року та ВП №38210770 від 29.05.2013 року. Відповідно до ст. 1 Закону України «Про заставу» застава - це спосіб забезпечення зобов'язань, якщо інше не встановлено законом. В силу застави кредитор (заставодержатель) має право в разі невиконання боржником (заставодавцем) забезпеченого заставою зобов'язання одержати задоволення з вартості заставленого майна переважно перед іншими кредиторами. Застава виникає на підставі договору, закону або рішення суду. Згідно із ст. 589 ЦК України та ст. 19 Закону України «Про заставу» в разі невиконання зобов'язання, забезпеченого заставою, заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави, за рахунок якого заставодержатель має право задовольнити свої вимоги в повному обсязі, що визначається на момент фактичного задоволення, включаючи проценти, відшкодування збитків, завданих прострочкою виконання (а у випадках, передбачених законом чи договором - неустойкою), необхідні витрати за утримання заставленого майна, а також витрати на здійснення забезпеченої заставою вимоги, якщо інше не передбачено договором застави. Судом встановлено, що право застави у ПАТ КБ «ПриватБанк» виникло в момент укладення договору застави в забезпечення виконання зобов'язань по кредитному договору № 1777-мк, а саме - 12.06.2008 року, тоді як постанови про арешт майна боржника винесені 21.10.2011 року та 30.05.2013 року. Відповідно до ст. 14 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень», якщо інше не встановлено цим Законом, зареєстроване обтяження має вищий пріоритет над незареєстрованими обтяженнями. Пріоритет зареєстрованих обтяжень визначається у черговості їх реєстрації, за винятками, встановленими цим Законом. Обтяжувачі, які зареєстрували обтяження одного і того ж рухомого майна одночасно, мають рівні права на задоволення своїх вимог. Обтяжувач з вищим пріоритетом має переважне право на звернення стягнення на предмет обтяження. Таким чином, позивач має першочергове право на звернення стягнення на заставлене майно боржника, як заставодержатель, ніж задоволення вимог стягувача ТОВ «Укрпромбанк», який не є таким. З розрахунку заборгованості, наданого позивачем, вбачається, що станом на 28.01.2014 року заборгованість [PERSON] по кредитному договору № 1777-мк від 12.06.2008 року становить 48585,60 доларів США. Відповідно до ст. 572 ЦК України в силу застави кредитор (заставодавець) має право у разі невиконання боржником (заставодавцем) зобов'язання, забезпеченого заставою, одержати задоволення за рахунок заставленого майна переважно перед іншими кредиторами цього боржника, якщо інше не встановлено законом. Згідно ч. 4 ст. 54 Закону України «Про виконавче провадження» про звернення стягнення на заставлене майно для задоволення вимог стягувачів, які не є заставодержателями, державний виконавець повідомляє заставодержателю не пізніше наступного дня після накладення арешту на майно або якщо йому стало відомо, що арештоване майно боржника перебуває в заставі, та роз'яснює заставодержателю право на звернення до суду з позовом про зняття арешту із заставленого майна. Згідно зі ст. 60 Закону України «Про виконавче провадження» особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права на майно і про звільнення з-під арешту. Оскільки позивач як заставодержатель, за наявності арешту, накладеного на заставне майно в іншому виконавчому провадженні, не може задовольнити свої вимоги щодо стягнення кредитної заборгованості за рахунок предмета застави через невиконання боржником умов кредитного договору, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved