overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-20 00:00:00

20.08.2015 року Публічне акціонерне товариство «Альфа-Банк» (далі Банк) звернулось до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором від 28.12.2014 року у розмірі 46787,14 гривень. Вимоги обґрунтовували тим, що 28.12.2014 року між ПАТ «Альфа Банк» та [PERSON] укладено кредитний договір №500968522, згідно з умовами якого Банк надав відповідачу кредитні кошти в розмірі 37635,88 грн. строком до 29.12.2019рік, зі сплатою 15,99 %річних. В зв'язку з неналежним виконанням умов договору станом на 29.06.2015рік утворилась заборгованість у розмірі 46787,14 гривень, яка складається з заборгованості за кредитом, відсотками, комісії та штрафу. Посилаючись на наведене просили стягнути з [PERSON] вищезазначену суму боргу. У судове засідання представник позивача не з'явився, надав суду заяву з проханням розглянути справу у його відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, не заперечує проти винесення заочного рішення. У судове засідання відповідач не з'явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив. Суд вважає можливим постановити рішення про заочний розгляд справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Як встановлено в судовому засіданні, 28.12.2014 року між ПАТ «Альфа Банк» та [PERSON] укладено кредитний договір №500968522. За умовами зазначеного договору Банк надав відповідачу кредитні кошти в розмірі 37635,88 грн. строком до 29.12.2019рік, зі сплатою 15,99 %річних. Взятих на себе зобов'язань по кредитному договору [PERSON] не виконав. Станом на 29.06.2015 рік виникла заборгованість по кредиту у розмірі 46787,14 гривень, з яких: сума заборгованості за кредитом - 37635,88 грн., сума заборгованості по відсотках 2505,20 грн., сума комісії - 5646,06 грн., сума штрафу - 1000,00 грн. Відповідно до ст.ст.525, 526, 530 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та якщо у зобов'язані встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк, одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається. Таким чином суд приходить до переконання, що вимоги Банку обґрунтовані та підлягають задоволенню у повному обсязі. Також, відповідно до ст. 88 ЦПК України, з відповідача на користь позивача слід стягнути 467,87 грн. сплаченої суму судового збору. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-08 00:00:00

20.08.2015 року Публічне акціонерне товариство «Дельта Банк» звернулось до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором від 21.09.2007 року у розмірі 1730,06 гривень. У судове засідання представник позивача не зявився, просив розглянути справу у його відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, не заперечує проти винесення заочного рішення. У судове засідання відповідачка не зявилася, про час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, причини неявки суду не повідомила. Суд вважає можливим постановити рішення про заочний розгляд справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Як встановлено в судовому засіданні, 21.09.2007 року між ТОВ «Комерційний Банк «Дельта» та [PERSON] був укладений кредитний договір №003-14030-210907. Відповідно до п.1.1. договору, Банк зобовязується надати відповідачу кредит у сумі 1950,00 грн. на придбання певного майна. Відповідно до п.2.3. договору за користування кредитом відповідачка сплачує Банку проценти, виходячи зі ставки 12% в рік. Крім того, відповідно до п.2.5 договору, за ведення кредитної справи, відповідач сплачує кредитору плату в розмірі 1,55% в місяць. Банк свої зобовязання за договором виконав, надавши [PERSON] кредит у сумі 1950,00 гривень, про що свідчить меморіальний ордер №33366739 від 21.09.2007 року. Відповідач [PERSON] порушила умови кредитного договору і має заборгованість, яка станом на 25.06.2015 рік складає 1730,06 гривень, з яких: заборгованість за сумою кредиту 1271,30 грн., заборгованість за відсотками 68,41 грн., заборгованість за комісіями 390,35 грн. Відповідно до ст.ст.525, 526, 530 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та якщо у зобовязані встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк, одностороння відмова від зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається. Таким чином, суд приходить до переконання, що вимоги Банку обґрунтовані, та підлягають задоволенню. Також, відповідно до ст. 88 ЦПК України, з відповідача на користь держави слід стягнути 487,20 грн. судового збору. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-06 00:00:00

20.08.2015 року Публічне акціонерне товариство «ДТЕК Дніпрообленерго» в особі Дніпродзержинського району електричних мереж звернулося до суду з позовною заявою до [PERSON], в якій, уточнивши в судовому засідання позовні вимоги, просить стягнути з відповідача на користь підприємства грошові кошти у розмірі 12032грн. 17 коп. за порушення Правил користування електричною енергією для населення, згідно з актом порушення № 084319 від 10.11.2014 року, тому що відповідач свої зобов`язання про сплату заборгованості щомісячно у сумі 766,01 грн. не виконує. Відповідач [PERSON] уточнені в судовому засіданні позовні вимоги визнав, пояснив, що не заперечує сплатити підприємству заборгованість за порушення Правил користування електричною енергією для населення, згідно з актом порушення № 084319 від 10.11.2014 року в розмірі 12032,17 грн., але грошових коштів у нього немає, тому і не виконує зобов`язання про щомісячну сплату у сумі 766,01 грн. Суд, вислухавши представника позивача за довіреністю [PERSON], відповідача, дослідивши письмові докази у справі, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Між ПАТ «ДТЕК Дніпрообленерго» в особі Дніпродзержинського району електричних мереж та [PERSON] було укладено договір «Про реструктуризацію суми за актом порушення Правил користування електричною енергією для населення № 084319 від 10.11.2014 року. Згідно договору відповідач повинен був сплачувати щомісячно 766,01 грн., але свої зобов`язання не виконує. Заборгованість сплачена частково. Станом на жовтень 2015 року несплачена заборгованість становить 12032,17 грн., чого відповідач не заперечував в судовому засідання, згоден сплачувати заборгованість у вказаній сумі. Відповідно ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Згідно ст.ст. 526, 530 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином і у встановлений строк відповідно до умов договору. Враховуючи вищевикладене, суд вважає за необхідне задовольнити уточнені в судовому засіданні позовні вимоги Публічного акціонерного товариства «ДТЕК Дніпрообленерго» до [PERSON], стягнувши з відповідача на користь підприємства 12032 грн. 17 коп. У зв`язку із задоволенням позовних вимог в повному обсязі, суд,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-31 00:00:00

20.08.2015 р. позивач звернувся до суду з цим позовом. В позові зазначив, що 11.11.2011 р. сторони уклали шлюб, від спільного проживання в шлюбі дітей не мають. Сімейне життя з відповідачкою не склалося, у шлюбі вони проживали спільно та були пов'язані побутом тільки на протязі біля чотирьох місяців після одруження, відповідачка не заперечує проти розірвання шлюбу, позивач має намір укласти шлюб з іншою жінкою, тому вважає, що їх шлюб носить формальний характер і продовження шлюбних відносин є недоцільним. Позивач [PERSON] позовні вимоги підтримує повністю, просить шлюб розірвати та не надавити строку на примирення. Відповідачка [PERSON] на розгляд справи не з'явилася, будучи належним чином повідомленим про час і місце розгляду справи. До початку розгляду справи подала заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги визнала повністю. Також просить при розгляді справи вирішити питання щодо зміни її прізвища з [PERSON] на [PERSON]. Вислухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали в справі суд вважає, що позовні вимоги підлягають до задоволення з таких підстав. Відповідно до ч.2 ст.112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їх дитини, що мають істотне значення. Згідно з п. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Як убачається із встановлених судом належними доказами обставин справи, що сторони уклали між собою шлюб 11.11.2011 р., сторони як одна сім'я спільно не проживають, не підтримують жодних стосунків, позивач має намір зареєструвати шлюб з іншою жінкою, відповідачка не заперечує проти розірвання шлюбу. За таких обставин суд констатує, що шлюб між сторонами фактично розпався, а тому є законні підстави для задоволення позову [PERSON] Судових витрат по справі не має.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-18 00:00:00

20.08.2016 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей. В обґрунтування позовних вимог вказала, що з 22.12.2007 року перебувала у шлюбі з відповідачем. 28.04.2016 року рішенням Дзержинського міського суду Донецької області шлюб було розірвано. Від шлюбу вони мають дітей: доньку [PERSON], [INFO] та доньку [PERSON], [INFO]. Відповідач вихованням та матеріальним утримуванням дітей не займається. Діти проживають з позивачкою та знаходиться на її утриманні. Тому позивачка просить у судовому порядку стягнути з відповідача аліменти у розмірі 1/3 від усіх видів заробітку, на утримання дітей. Позивач надала заяву, де просила справу розглянути за її відсутності, позовні вимоги підтримала в повному обсязі. Відповідач проти позову не заперечував. Суд, заслухавши пояснення сторін та дослідивши письмові матеріали справи, вважає за необхідне позов задовольнити, виходячи із наступних підстав. Матеріалами справи встановлено, що сторони з 22.12.2007 року перебували у шлюбі. 28.04.2016 року рішенням Дзержинського міського суду Донецької області шлюб було розірвано. Від шлюбу вони мають дітей: доньку [PERSON], [INFO] та доньку [PERSON], [INFO]. (а.с.6,7). Діти проживають з позивачкою та знаходиться на її утриманні. Відповідач у добровільному порядку відмовляється матеріально утримувати дітей. Згідно ст. 180 Сімейного кодексу України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 3 ст. 181 Сімейного кодексу України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі, а, згідно ч. 1 ст. 183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Згідно ч. ч. 1, 3, 4 ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Судом встановлено, що діти сторін по справі проживають з позивачем, відповідач у добровільному порядку відмовляється матеріально утримувати дітей. Відповідно ч. 1 ст. 80 СК України аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі. Позивач має право на одержання від відповідача коштів на утримання дітей, а відповідач зобов'язаний надавати таку допомогу. Відповідач не надав суду жодних належних і достовірних доказів про відсутність у нього можливості надавати позивачу таку матеріальну допомоги на утримання дітей. Враховуючи вищевикладене, а також те, що відповідач інших осіб на своєму утриманні не має, є здоровою, працездатною особою, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. Відповідно до ст.88 ЦПК України з відповідача на користь держави слід стягнути судовий збір в сумі 551 грн. 20 коп.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-24 00:00:00

20.08.2017 року заявник звернувся до Кілійського районного суду їз заявою про встановлення факту проживання однією сімєю з опікуном [PERSON] , яка померла 27 грудня 2014 року . Заявник та представник , підтримуючи в судовому засіданні заяву , пояснюють, що з а 1994 року заявник проживав з [PERSON] , яку в 1995 році було призначено опікуном неповнолітнього заявника. З тих пір заявник постійно проживав з опікуном однією сімєю до досягнення повноліття , а потім до її смерті. Встановлення факту проживання заявника та опікуна однією сімєю необхідно для прийняття заявником спадщини. Представник заінтересованої особи - Кілійської міської ради , належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи , в судове засідання не прибув, надав заяву про розгляд справи за його відсутності. Заслухавши пояснення сторони заявника, дослідивши докази у справі, та розглянувши справу в межах заявлених вимог , суд вважає заяву обґрунтованою та такою , що підлягає задоволенню. В судовому засіданні встановлено наступні обставини справи та відповідні правовідносини. Рішенням виконавчого комітету Кілійської міської ради № 89 від 18.04.1995 року [PERSON] призначено опікуном над неповнолітнім [PERSON]. Згідно записів у домовій книзі , відмітки у паспорті , [PERSON] з 25.10.2001 р. прописаний в будинку № 59 по вул. Вилківська в м. Кілія Одеської області. Також в цьому будинку була прописана [PERSON]. Згідно свідоцтва про смерть серії 1-ЖД № 403465, виданого 03.01.2015 року відділом ДРАЦС РС Кілійського районного управління юстиції в Одеській області, [PERSON] померла 27 грудня 2014 року. Свідки [PERSON] та [PERSON] показали, що проживаючи по сусідству з [PERSON] , добре знали її сімю, зокрема те, що з 1995 року в її сімї проживав [PERSON] , якому тоді було приблизно вісім років. [PERSON] була його опікуном. [PERSON] проживав з опікуном до самої її смерті. Відповідно до ч.1 ст. 2 Сімейного Кодексу (СК) України учасником (субєктом ) сімейних відносин може бути людина, яка у сімейних відносинах має свій додатковий статус дружини, чоловіка, матері, батька, дитини. Відповідно до ч.2, 3 ст. 3СК України, сімю складають особи, які спільно проживають, повязані спільним побутом, мають взаємні права та обовязки. Відповідно до ч.2 ст.256 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Таким чином, дослідженими судом доказами встановлена наявність підстав для встановлення факту постійного проживання заявника однією сімєю зі своїм опікуном.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-13 00:00:00

20.08.2018 [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 01.06.1991 Відділом ЗАГС Дубнівського міськвиконкому Ровенської області, актовий запис №182. Від спільного подружнього життя неповнолітніх дітей - немає. Мотивуючи позовну заяву вказала, що спільне життя не склалось через відсутність взаєморозуміння, розходження поглядів на сімейні відносини та сімейні обов'язки. Сімя розпалась остаточно, шлюбні відносини носять лише формальний характер. Просить шлюб розірвати. Позивач в підготовче судове засідання не з'явилася, подала до суду заяву, в якій просить, розгляд справи проводити за її відсутності, позовні вимоги підтримує (а.с.13). У підготовче судове засідання відповідач не зявився, до суду подав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги позивача про розірвання шлюбу визнає в повному обсязі, просить шлюб розірвати(а.с.14).

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-23 00:00:00

20.08.2018 відкрито провадження у даній справі. Свої вимоги позивач мотивує тим, що 02.08.2014 зареєструвала шлюб з відповідачем, спільних дітей не мають. Сімейне життя не склалося внаслідок відсутності взаєморозуміння, вважає, що сім'я розпалася, відновлювати шлюбні стосунки не бажає, тому просить шлюб розірвати. В судове засідання позивач не з'явилася, надала заяву про розгляд справи без її участі, на задоволенні позовних вимог наполягає, не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений в установленому законом порядку, заяв про відкладення розгляду справи не надавав. Правом подати відзив на позовну заяву не скористався. Приймаючи до уваги згоду позивача, суд проводить заочний розгляд справи на підставі доказів, наявних у справі, відповідно до положень ч. 4 ст. 223 ЦПК України. В зв'язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, відповідно до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Суд проаналізував матеріали справи, врахував позицію позивачки, дійшов висновку про наявність підстав для задоволення заявлених вимог, виходячи з наступного. Спірні правовідносини підлягають врегулюванню відповідно до положень Сімейного кодексу України. Встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 02.08.2014 Охтирським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Сумській області, актовий запис № 177. Спільних дітей не мають. Наміру відновлювати стосунки сторони не виявляють. За таких обставин суд дійшов висновку про розірвання шлюбу між подружжям, оскільки збереження шлюбу не сприятиме збереженню сім'ї і порушуватиме права сторін. Враховуючи наявність підстав для задоволення позову, з відповідача підлягають стягненню судові витрати, відповідно до положень ст. 141 ЦПК України. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-05 00:00:00

20.08.2018 до суду звернувся представник [PERSON] адвокат [PERSON] із позовом до [PERSON], в якому просить стягнути із відповідача на користь позивача матеріальні збитки у розмірі 184936,09 грн. та відшкодування моральної шкоди у розмірі 50000,00 грн. В обґрунтування позову зазначає, що 29.06.2018 близько 23:00 год. [PERSON], керуючи автомобілем [NUMBER], у м. Золочеві на вул. Січових Стрільців, здійснив наїзд на пішохода [PERSON], внаслідок чого останній отримав тілесні ушкодження середньої тяжкості, зокрема, перелом нижньої та верхньої щелеп, травму ІІ гілки трійчастого нерва. За даним фактом було порушено кримінальне провадження за ч. 1\~ст. 286 КК України, яке в подальшому закрито постановою слідчого від 07.07.2018, у звязку з відсутністю в діях [PERSON] складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1\~ст. 286 КК України.Вказує, що позивач перебуваючи на лікуванні поніс матеріальні витрати в розмірі 184936,09 грн., які підлягають стягненню з відповідача, оскільки шкода була заподіяна джерелом підвищеної небезпеки. Також вважає, що із відповідача слід стягнути суму відшкодування моральної шкоди у розмірі 50000,00 грн. Представник позивача в судове засідання не зявився, подав клопотання, у якому просить розглядати справу у його відсутності, позов підтримує повністю та просить його задовольнити з підстав наведених у ньому. Проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідач, будучи належним чином повідомленим про час та місце судового розгляду, в судове засідання не зявився, про причини неявки не повідомив, відзиву на позовну заяву не подав.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-14 00:00:00

20.08.2018 позивач [PERSON] звернулась до Дзержинського райсуду м. Харкова з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що 05.09.1997 вони уклали шлюб. Від спільного шлюбу мають дитину [PERSON], [INFO], які постійно проживає з [PERSON] За час спільного мешкання вони не змогли створити міцної родини, оскільки мають різні характери і погляди на життя та на розв'язання сімейних і побутових проблем, вони втратили один до одного почуття взаємоповаги та любові, у зв'язку з чим протягом останніх років шлюбно- сімейні не підтримують, сім'я фактично розпалась, шлюб існує формально. У підготовче засідання позивач надав суду заяву, в якій просив розглядати справу у підготовчому засіданні за його відсутності, позов підтримав та просив його задовольнити. Відповідач у підготовче засідання надала, заяву у якій зазначила, що просить справу розглядати за її відсутності, не заперечує проти розірвання шлюбу, не заперечує проти розгляду справи у підготовчому засіданні, після розірвання шлюбу просила залишити прізвище «[PERSON]». Приписами ст. 200 ЦПК України передбачено, що за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Суд, дослідивши матеріали справи вважає, позов обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено та з матеріалів справи вбачається те, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі, який зареєстрований 05.09.1997 у Дзержинському відділ реєстрації актів громадського стану м. Харкова, актовий запис № 658. Від шлюбу сторони мають дитину [PERSON], [INFO]. Згідно ч.2 ст.104 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Відповідно до приписів ст.112 СК України, при розгляді справ про розірвання шлюбу, суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що позивач наполягає на розірванні шлюбу, а відповідач не заперечує проти розірвання шлюбу, оскільки подальше спільне життя неможливе. Фактичні шлюбні відносини між сторонами припинені, спільне господарство не ведеться, на теперішній час сторони разом не мешкають, почуття любові, поваги та взаєморозуміння між подружжям втрачені, тому примирення сторін неможливе, так як останні посилаються на неможливість поновлення шлюбних відносин. Згідно ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Таким чином, оцінюючи наведені докази, суд приходить до висновку про можливість розірвати шлюб між сторонами. На підставі викладеного, ст. 104, 105, 110-114 СК України і

Outcome: approved