Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-17 00:00:00

20.05.2019р. [PERSON] звернулася в суд з позовом, в якому просить постановити рішення про розірвання шлюбу з відповідачем [PERSON] , який зареєстрований 21 грудня 1999 року Рудненською селищною радою Залізничного району міста Львова, актовий запис №16. Позовну заяву обґрунтовує тим, що від подружнього життя у них є діти - [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Подружнє життя не склалося через відсутність взаєморозуміння, різні погляди на сімейні стосунки. Сторони з середини 2015 року проживають окремо, не підтримують подружніх стосунків, не ведуть спільного господарства. Їх шлюб існує формально. Примирення неможливе. Позивачка у судове засідання не з`явилася, подала заяву про розгляд справи у її відсутності, в якій зазначила про відсутність невирішених майнових і немайнових питань з відповідачем. Просила задовольнити її позов. Представник позивачки направив на адресу суду заяву, в якій просить розгляд справи проводити без його участі, позов підтримує, зазначив, що намір розірвати шлюб у позивачки остаточний, проти заочного розгляду справи не заперечив. Просив позов задовольнити. Відповідач в судове засідання повторно не з`явився, хоча про час та місце розгляду справи повідомлявся за останнім відомим позивачу місцем його проживання. Відзиву на позов не подав. В матеріалах справи є заява [PERSON] від 16.07.2019р. про визнання позовних вимог. Суд, у відповідності до вимог ст. ст. 223, 280 ЦПК України, зі згоди представника позивачки, ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. У відповідності до ст.247 ЦПК України у зв`язку з неявкою всіх учасників процесу, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши подані докази, з`ясувавши дійсні обставини справи, фактичні взаємини подружжя, причини та мотиви розірвання шлюбу, суд дійшов висновку про задоволення позову з таких мотивів. Сторони зареєстрували шлюб 21 грудня 1999 року Рудненською селищною радою Залізничного району міста Львова, актовий запис № 16. Даний факт стверджується Свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] від 21.12.1999р. Від подружнього життя у сторін є діти - [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Згідно ч.1 ст.24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Суд встановив, що сторони тривалий час не ведуть спільного господарства, не підтримують подружніх стосунків, проживають окремо. Їх шлюб існує формально. Можливість примирення позивачка категорично заперечує. Майнового спору між сторонами та спору про визначення місце проживання дітей не заявлено. Збереження шлюбу не відповідає інтересам позивачки. Згідно ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення для справи. Згідно ст. 41 ЦПК України з відповідача слід стягнути в користь позивачки 768,00 грн. судового збору. Суд не приймає до уваги заяву відповідача про визнання позову, враховує те, що бажання позивачки розірвати шлюб є виваженим, можливість примирення та збереження шлюбу вона категорично відкидає. Оцінюючи зібрані по справі докази в їх сукупності, суд робить висновок, що позов підставний, підлягає задоволенню.

Outcome: approved