overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-24 00:00:00

21.05.2014р [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. У позовній заяві [PERSON] вказала, що шлюб з відповідачем був зареєстрований 24.02.2012 року. Свої вимоги розірвання шлюбу мотивувала тим, що у сім'ї виникли суперечки, ускладнилися взаємовідносини, втрачені один до одного почуття любові, взаєморозуміння, із-за суттєвих розбіжностей у поглядах на життя, несумісності характерів. Подальше збереження шлюбу неможливе, примирення теж, у зв'язку з чим позивач звернулась до суду з позовом. У судове засідання позивач не з'явилась, надала суду заяву з проханням розглянути справу у її відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Відповідач у судове засідання не з'явився, надав суду заяву з проханням розглянути справу у його відсутності, проти розірвання шлюбу з [PERSON] не заперечує. Судом встановлено, що сторони знаходяться у зареєстрованому шлюбі з 24.02.2012року. Від шлюбу мають дитину: доньку [PERSON], [INFO]. Сторони з вересня 2013р. припинили шлюбні відносини, мешкають окремо. Таким чином, суд вважає, що їх сім'я розпалася і зберегти її неможливо, тому згідно ст.ст. 110,112 СК України позовна заява про розірвання шлюбу підлягає задоволенню, якщо подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам одного з них і мають істотне значення. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-26 00:00:00

21.05.2014 р. [PERSON] звернулася до суду з вищезазначеним позовом в якому вказує, що 09.01.1999 р. уклала шлюб з відповідачем, який був зареєстрований Відділом реєстрації актів громадського стану Енергодарської міської ради Запорізької області під актовим записом №03. Від шлюбу мають двох неповнолітніх дітей: доньку [PERSON], [INFO], сина [PERSON], [INFO] Шлюбні відносини між ними припинені рік тому, після укладання шлюбу, згодом зрозуміли, що маюсь різні інтереси, погляди на життя. Станом на теперішній час спільного бюджету не мають. Відповідач проживає з іншою жінкою та будує з нею сім'ю. Просить суд розірвати шлюб між нею та [PERSON] В судове засідання сторони не з'явилися, подали заяви про розгляд справи у їх відсутність, позовні вимоги підтримали, відповідач вказав, що заперечень не має. Вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом установлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Сторони по справі 09.01.1999 року уклали шлюб, який був зареєстрований Відділом реєстрації актів громадського стану Енергодарської міської ради Запорізької області, про що в книзі реєстрації актів про одруження було зроблено запис №03, що підтверджується свідоцтвом про одруження серії [NUMBER] ВІД 09.01.1999 РОКУ (а.с. 5). Від шлюбу мають неповнолітніх дітей - [PERSON], [INFO], про що свідчить свідоцтво про народження серії [NUMBER] від 05.07.2005 року (а.с. 6); [PERSON], [INFO], про що свідчить свідоцтво про народження серії [NUMBER] від 09.07.1999 року (а.с. 7). Згідно ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Судом встановлено, що сторони знаходяться в зареєстрованому шлюбі, але шлюбні відносини фактично припинені, тому суд вважає, що позов необхідно задовольнити, так як при тих відносинах, що склалися між подружжям, збереження сім'ї неможливе.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-10 00:00:00

21.05.2014 р. [PERSON] звернулася до суду з позовом про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей, яким просить стягнути з [PERSON] аліменти на утримання дітей - [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO] в розмірі 1/3 частини з усіх видів заробітку щомісячно, до досягнення дітей повноліття, посилаючись на те, що відповідач будучи батьком дітей добровільно матеріальної допомоги на утримання дітей не надає, тому позивач змушена звернутися до суду. Позивач в судове засідання не з'явилася, надала суду заяву про підтримання позову та розгляд справи в її відсутність. Відповідач в судове засідання не з'явився, надав суду заяву про визнання позову та розгляд справи в його відсутність. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов слід задовольнити. Відповідно до ст.ст.180-182, 184 Сімейного Кодексу України - батьки повинні утримувати своїх малолітніх дітей. При встановленні розміру аліментів в частці до заробітку або в твердій грошовій сумі, суд враховує матеріальне становище платника аліментів, наявність у нього утриманців, стан здоров'я та інші суттєві обставини. Розмір аліментів за жодних обставин не може бути менший від 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Судом встановлено, що 20.05.2006 р. позивач з відповідачем зареєстрували шлюб, що підтверджується свідоцтвом про шлюб - а.с. 5, згідно свідоцтв про народження відповідач являється батьком дітей - [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO] - а.с.3,4, однак як слідує з матеріалів справи матеріальної допомоги на утримання дітей не надає.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-28 00:00:00

21.05.2014 р. [PERSON] пред'явила до суду позов до [PERSON]. про стягнення на утримання малолітнього сина [PERSON], [INFO] року народження, аліментів, обґрунтовуючи вимоги тим, що з 2005 р. проживали з відповідачем однією сім'єю, не укладаючи шлюбу, а [INFO] р. народився [PERSON] і його батьком в свідоцтві про народження записаний [PERSON].. 22.10.2013 р. з відповідачем зареєстрували шлюб, але подружнє життя не складається, з 01.12.2013 р. проживають окремо, стосунків не підтримують, а дитина перебуває на її утриманні і батько добровільно матеріальної допомоги не надає, тому просить стягнути на її користь на утримання [PERSON] аліменти у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) відповідача до досягнення дитиною повноліття. Позивач у судовому засіданні позов підтримала, посилаючись на обставини, викладені у позові. Відповідач позов визнав і пояснив, що він дійсно є батьком [PERSON]. В теперішній час він проживає окремо від сім'ї, не працює і є інвалідом ІІІ групи, частково надає допомогу на утримання [PERSON] у розмірі 200 грн. щомісячно. З розміром аліментів, запропонованих до стягнення, погодився і вважає, що має можливість сплачувати аліменти, інших виконавчих листів не має. Заслухавши сторони, дослідивши докази у справі суд дійшов висновку про задоволення позову з наступних підстав. Матеріалами справи встановлено, що [INFO] р. народився [PERSON], актовий запис № 22, батьками якого є сторони (а.с. 2). Батько утриманням дитини не займається, свій обов'язок щодо матеріального забезпечення [PERSON] не виконує, не працює, за станом здоров'я може надавати допомогу, адже доказів в підтвердження наявності інвалідності суду не подав, тому суд вважає, що сукупність наведених фактів утворюють юридичний склад, необхідний і достатній для виникнення зазначеного аліментного зобов'язання, а аліменти підлягають примусовому стягненню у запропонованому позивачем до стягнення розмірі, що відповідає положенням ст. 182 СК України. При цьому суд враховує потреби дитини і можливості їх матері, батька, відсутність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних членів сім'ї, родичів, яких він зобов'язаний утримувати відповідно до Сімейного кодексу України. Відповідно до положень ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Згідно вимог ч. 2 ст. 182, 191 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і присуджуються рішенням суду від дня пред'явлення позову. З урахуванням викладеного та на підставі статей 179 - 182, 191 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-24 00:00:00

21.05.2014р. із вказаним позовом до суду звернулась позивачка, де в обґрунтування своїх вимог вона зазначила, що із відповідачем перебуває в цивільному шлюбі, від якого мають спільну дитину - сина [PERSON], [INFO]. Відповідач ухиляється від утримання дитини, матеріальної допомоги добровільно не надає, хоча і має таку можливість. У зв'язку з чим, просить стягнути з відповідача на її користь на утримання неповнолітньої дитини аліменти у розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи від дня подачі позову до суду і до досягнення дитиною повноліття. Позивачка - [PERSON] у судове засідання не з'явилась, надавши письмову заяву, де просить справу розглянути за її відсутності, на позовних вимогах наполягає, проти винесення рішення на стадії попереднього розгляду справи не заперечує. Відповідач - [PERSON] у судове засідання не з'явився, надавши письмову заяву, де позовні вимоги визнає у повному обсязі, не заперечує проти стягнення з нього аліментів та ухвалення рішення у попередньому судовому засіданні. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з винесенням судового рішення у попередньому судовому засіданні за наступних підстав: Відповідно до ч.4 ст.130 ЦПК України, ухвалення у попередньому судовому засіданні судового рішення у разі визнання позову проводиться в порядку, встановленому статтею 174 цього Кодексу. Згідно ч.1 ст. 174 ЦПК України, відповідач може визнати позов протягом усього часу судового розгляду, зробивши про це усну або подавши письмову заяву. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Пунктом 4 постанови Пленуму Верховного Суду України за № 5 від 12 червня 2009 року «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства, що регулюють провадження у справі до судового розгляду» передбачено, що визнання позову повинно бути безумовним, а якщо у справі беруть участь кілька відповідачів, то ухвалення рішення про задоволення позову за наявності для цього законних підстав можливе лише у разі визнання позову всіма відповідачами. Цим же пунктом визначено, що ухвалюючи рішення по суті спору чи постановляючи ухвали в попередньому судовому засіданні, суд у мотивувальній частині судового рішення зазначає лише про дії сторін щодо розпорядження своїми процесуальними і матеріальними правами та здійсненні судом заходи з перевірки таких дій. Враховуючи викладене, суд вважає, що відповідач визнавши позов розпорядився своїм процесуальним правом безумовно та усвідомлено, знаючи про наслідки своєї розпорядчої дії, яка не суперечить закону та не порушує прав, свобод та інтересів інших осіб.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-10 00:00:00

21.05.2014 року [PERSON] (далі - заявник) звернулася до суду із заявою про встановлення факту її народження [INFO] в с. Кірово Гомельської області, Республіки Білорусь. В обґрунтування заяви зазначила, що встановлення вказаного факту необхідно для відновлення втраченого актового запису про народження, зміни прізвища та паспорта, що є неможливим через на втрату нею свідоцтва про народження. У судовому засіданні заявник свої вимоги підтримала і наполягала на їх задоволенні. Представник заінтересованої особи не з'явився. Заслухавши пояснення заявника та дослідивши матеріали справи суд дійшов наступного висновку. Як убачається з паспорту (а. с. 4), заявник народилася [INFO] в с. Кірово Гомельської області, Республіки Білорусь. Вона мала дівоче прізвище «[PERSON]». Після реєстрації шлюбу з [PERSON] у вересні 1960 року заявник змінила своє прізвище з «[PERSON]» на «[PERSON]». В 1982 році заявник вступила в другий шлюб із [PERSON], у зв'язку з чим змінила прізвище з «[PERSON]» на «[PERSON]». Зазначене повністю підтверджується копіями документів, які приєднані до справи, що в сукупності узгоджуються між собою, зокрема: 1) копією паспорта [PERSON]; 2) копію свідоцтва про шлюб із [PERSON]; 3) копією свідоцтва про шлюб із [PERSON]; 4) письмовими поясненнями [PERSON] та [PERSON], які навчалися в одній школі із заявником і підтвердили рік та місце її народження. За таких обставин, факт народження заявника [INFO] в с. Кірово Гомельської області, Республіки Білорусь є доведеним. У зв'язку із втратою заявником свідоцтва про народження та втратою актового запису про її народження органом запису актів громадянського стану Республіки Білорусь, заявник позбавлена можливості відновити актовий запис про своє народження, змінити прізвище і паспорт, що потребує встановлення факту, що має юридичного значення, в судовому порядку. За таких обставин, подана заява підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-04 00:00:00

21.05.2014 року [PERSON] звернувся до суду з заявою про встановлення факту, що має юридичне значення в якій посилаючись на необхідність підтвердження юридичного факту, що має значення для створення умов щодо здійснення ним права на спадщину після смерті [PERSON], просив встановити факт належності [PERSON], яка померла [INFO], державного акту на право приватної власності на землю серії ІІІ-ДП №057087 виданого на підставі розпорядження Софіївської районної державної адміністрації Дніпропетровської області за №45-р від 13 лютого 2002 року, на ім'я [PERSON]. У судовому засіданні заявник [PERSON] заявлені вимоги підтримав, просив їх задовольнити. Представник заінтересованої особи Миколаївської сільської ради Софіївського району Дніпропетровської області в судове засідання не з'явився, про час і місце судового засідання повідомлявся належним чином, причини неявки суду не повідомив. Вислухав пояснення заявника, допитавши свідків [PERSON] і [PERSON], дослідивши письмові докази, суд приходе такого висновку. Свідки [PERSON] і [PERSON] засвідчили, що довгий час знали [PERSON], яка померла [INFO] та можуть підтвердити той факт, що дійсно [PERSON] довгий час працювала в КСП «ім. Карла Маркса» Софіївського району, була членом вказаного господарства та отримала державний акт на право приватної власності на землю. З матеріалів справи та пояснень свідків [PERSON] і [PERSON] вбачається, що дійсно [PERSON], яка померла [INFO] працювала в КСП «ім. Карла Маркса» і була членом вказаного господарства та отримала державний акт на право приватної власності на землю. Відповідно до витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку за №НВ-1200062582013 від 05.03.2013 року за [PERSON], згідно державного акту на право приватної власності на землю серії ІІІ-ДП №057087 виданого на підставі розпорядження голови Софіївської районного державної адміністрації №45-р від 13 лютого 2002 року, зареєстрована земельна ділянка площею 7.8785 для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Дослідженні докази вказують на те, що в документах, а саме в державному акті на право приватної власності на землю серії ІІІ-ДП №057087 допущена помилка, усунення якої є неможливо, тому маються підстави для встановлення факту, що має юридичне значення. Встановлення факту належності [PERSON], яка померла [INFO], державного акту на право приватної власності на землю серії ІІІ-ДП №057087 виданого на ім'я [PERSON] на підставі розпорядження Софіївської райдержадміністрації за №45-р від 13 лютого 2002 року, має для заявника юридичне значення, так як він зможе реалізувати своє право на спадщину, тому суд задовольняє його заяву.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-26 00:00:00

21.05.2014 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що подружнє життя у них не склалося, оскільки вони люди різних характерів та поглядів на життя. Крім того, просив стягнути з відповідача аліменти на утримання двох малолітніх дітей в розмірі 400,00 грн. на кожну дитину щомісячно. У ході судового розгляду справи позивач уточнив позовні вимоги, зазначивши, що просить суд розірвати шлюб та після розірвання шлюбу залишити малолітніх дітей - [PERSON] та [PERSON] на проживанні з батьком. У судовому засіданні позивач та його представник позовні вимоги підтримали повністю, у своїх поясненнях підтвердили обставини, викладені у позовній заяві, просили суд позовні вимоги задовольнити. Відповідач у судове засідання не з'явилась, подала заяву про розгляд справи за її відсутності. Заслухавши пояснення учасників судового розгляду, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази, які є у справі, в їх сукупності, суд прийшов до наступного висновку. Судом встановлено, що 18 серпня 2001 року між сторонами було укладено шлюб, який зареєстрований виконкомом Великодобронської сільської ради Ужгородського району Закарпатської області за актовим записом № 11. З матеріалів справи вбачається, що почуття любові та поваги у них втрачені, вони не підтримують шлюбних стосунків, спору з приводу спільного майна та аліментів не мають. Відповідно до ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка і примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Як встановлено у ході розгляду справи, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу між сторонами суперечить їх інтересам та може негативно відображатися на їх здоров'ї, на підставі чого суд прийшов до висновку, що шлюб укладений між сторонами слід розірвати. Щодо вимоги позивача про визначення місця проживання малолітніх дітей суд прийшов до наступного висновку. У ході розгляду справи встановлено, що сторони дійшли згоди щодо місця проживання малолітніх дітей: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], у зв'язку з чим, виходячи із вимог ст. 160 СК України та ст. 174 ЦПК України, суд вважає, що вимога позивача про залишення малолітніх дітей на проживанні з батьком є законною, обґрунтованою та підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-07 00:00:00

21.05.2014 року [PERSON] звернувся з позовною заявою, у якій просить розірвати шлюб між ним та [PERSON]. Посилається на те, що шлюб між ними було зареєстровано 24.07.2002 року Придніпровською сільською радою Нікопольського району Дніпропетровської області. Від шлюбу мають доньку - [PERSON], [INFO]. Шлюбні відносини припинені з 27 січня 2013 року. Причиною припинення шлюбних відносин було те, кожний має різні погляди на сімейне життя та ведення спільного господарства, різні погляди на життєві цінності, в результаті втратили почуття кохання та поваги один до одного. Позивачем до суду була надана заява в якій він просить справу розглянути без нього, позов підтримує, на його задоволенні наполягає. Відповідачем до суду також була надана заява в якій вона просить справу розглянути без неї, проти задоволення позову не заперечує. [PERSON] не виявила бажання на зміну прізвища після розірвання шлюбу. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов на підставі ст. ст. 110, 112 СК України підлягає задоволенню. Відповідно до ч.2 ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей , що мають істотне значення. У судовому засіданні встановлено, що сторони з 24.07.2002 року знаходяться в зареєстрованому шлюбі (а.с 3). Від шлюбу мають доньку - [PERSON], [INFO] (а.с.4). Шлюбні відносини припинені з 27 січня 2013 року. Позивач наполягає на розірванні шлюбу. Сторони бажають розірвати шлюб, збереження його суперечило б їх інтересам, тому суд вважає, що шлюб потрібно розірвати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-15 00:00:00

21.05.2014 року [PERSON] звернулась до суду із заявою про встановлення факту родинних відносин між нею та померлою матір'ю - [PERSON]. В обґрунтування своїх вимог заявник посилалась на виправлення у зазначенні ім'я матері з «[PERSON]» на «[PERSON]» у свідоцтві про її одруження. Дана обставина не дає можливості заявнику одержати свідоцтво про право на спадщину після смерті матері. Заявник в судове засідання не з'явилась, через канцелярію суду подала заяву про розгляд справи без особистої участі. Від Ріпкинської районної державної нотаріальної контори також надійшла заява про розгляд справи за відсутності представника, проти заявлених вимог нотаріальна контора не заперечувала. Суд, дослідивши письмові докази по справі, вважає, що заява є законною та обґрунтованою, оскільки заявник дійсно є дочкою [PERSON]. Встановлення факту родинних відносин має для заявника юридичне значення. Відповідно до п. 1 ст. 256 ЦПК України суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо підтвердження такого факту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину, тощо. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-13 00:00:00

21.05.2014 року [PERSON] звернулась з позовом до [PERSON] та [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітнього сина. У позові вона вказала, що 04.03.2014 року відповідачі рішенням Зміївського районного суду Харківської області були позбавленні батьківських прав відносно сина [PERSON], [INFO]. Згідно розпорядження Зміївської районної державної адміністрації №153 від 14.05.2014 року вона призначена опікуном неповнолітнього онука. Дитина знаходиться на повному її утриманні. Відповідачі не надають матеріальної допомоги на утримання свого сина, чим ставлять її у тяжке матеріальне становище. Позивачка просить суд стягнути з [PERSON] та [PERSON] на її користь по 100 грн. аліментів з кожного на утримання сина. У судове засідання позивачка надала заяву про розгляд справи за її відсутності, на задоволенні позову наполягала. Відповідачка [PERSON] в судове засідання не з'явилась повторно, належним чином повідомлена про час та місце розгляду справи. [PERSON] звернулась до суду із заявою, в якій фактично не визнала позов [PERSON], вказуючи на те, що позивачка безпідставно поставила питання про позбавлення її батьківських прав, забрала сина, якого мала на меті самостійно утримувати. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився повторно, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, заперечень не надав. Повторна неявка відповідачів є підставою для постановлення заочного рішення. Ознайомившись з матеріалами справи, дослідив надані докази, суд приходить до наступного висновку. Встановлено, що відповідачі є батьками [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про його народження. (а.с.8) Рішенням Зміївського районного суду Харківської області від 04.03.2014 року [PERSON] та [PERSON] позбавлено батьківських прав відносно сина [PERSON], [INFO]. ( а.с.4,5) Розпорядженням Зміївської районної державної адміністрації від 14.05.2014 року №153, малолітньому [PERSON], [INFO] присвоєно статус дитини, позбавленої батьківського піклування. [PERSON] призначено опікуном над малолітньої дитиною [PERSON] ( а.с.7) Згідно ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч.2 ст.166 СК України, особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов'язку щодо утримання дитини. На підставі ст.184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Встановлено, що відповідачі мають нерегулярний, мінливий дохід. Інших даних судові не надано. Відповідачі не надали доказів того, що вони утримують свого сина. За таких обставин, позов підлягає задоволенню. Стягнення аліментів з [PERSON] та [PERSON] необхідно проводити з дня подачі позову - 21.05.2014 року. Судовий збір на користь держави необхідно стягнути з відповідачів.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-25 00:00:00

21.05.2014 року [PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу,в якому вони перебувають з 26.11.2010 року. Свою вимогу мотивує тим, що з відповідачем спільне життя не склалося по причині різних поглядів на життя, що призвело до втрати поваги один до одного, а тому з грудня 2013 року шлюбно-сімейні стосунки не підтримують, спільного господарства не ведуть, мають окремі бюджети. В судове засідання сторони не з'явилися. Від позивачки надійшла заява, в якій вона позов підтримала, справу просить розглянути без її участі та не заперечує про постановлення заочного рішення, а судові витрати покласти на неї.(а.с.23) Відповідач причин неявки не повідомив, хоча про день та час розгляду справи повідомлений належним чином.(а.с.22) Ознайомившись із заявою суд,

Outcome: approved