Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-09 00:00:00

21.07.2017 року [PERSON] звернувся в суд з позовом про визнання [PERSON] таким, що втратив право користування житловим приміщенням жилим будинком №4 по провулку Хлібному в місті Нововолинську Волинської області. Вимоги мотивує тим, що він є власником даного житлового будинку. В вищезазначеному будинку з 21.08.2014 року зареєстроване постійне місце проживання відповідача, який в спірному житлі ніколи не проживав, має інше постійне проживання в місті Києві. Позивач змушений нести витрати з оплати нарахувань за комунальні послуги, які проводяться через наявність реєстрації відповідача в його квартирі. Формальна реєстрація [PERSON] в житловому будинку, який належить на праві приватної власності позивачу, обмежує його право власності, перешкоджає в повній мірі користуватися та розпоряджатися цим майном, а тому вважає, що є всі підстави визнати відповідача таким, що втратив право на користування жилим приміщенням. В судовому засіданні позивач [PERSON] позов підтримав, з наведених у позовній заяві підстав, просить визнати [PERSON] таким, що втратив право на користування житловим будинком № 4 по провулку Хлібному, в м. Нововолинську, в зв'язку з відсутністю його в даному житлі понад рік без поважних причин. Вказав, що на даний час [PERSON] проживає разом із сімєю в місті Києві. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином через засоби масової інформації. Відповідно до ст.224 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Позивач не заперечив щодо заочного розгляду справи. Заслухавши пояснення позивача, показання свідка [PERSON], яка є матірю відповідача, та ствердила, що [PERSON] жодного дня не проживав у будинку позивача, дослідивши матеріали справи в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення в звязку з наступним. Згідно копії договору купівлі-продажу житлового будинку від 23.04.2002 року (а.с.5), копії технічного паспорту (а.с.8-11), копії будинкової книги (а.с.12-16) житловий будинок №4 по провулку Хлібному в м. Нововолинську Волинської області належить на праві приватної власності позивачу [PERSON] Відповідач [PERSON] зареєстрований в житловому будинку №4 по провулку Хлібному в м. Нововолинську Волинської області з 21.08.2014 року, що підтверджується довідкою ЖЕК -3 від 06.07.2017 року (а.с.4) та копією будинкової книги (а.с.15). Предметом спору розглядуваної справи є питання захисту права приватної власності позивача на житло, яке вирішується судом в межах цивільно-правових відносин. Жиловий будинок №4 по провулку Хлібному в м. Нововолинську Волинської області належить на праві приватної власності позивачу [PERSON], а [PERSON] будучи зареєстрованим за вказаною адресою порушує його право власності, в т.ч. можливості на свій розсуд здійснювати правомочності щодо володіння, користування і розпорядження своїм майном. Відповідно до ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Таким чином, в суді встановлено, що [PERSON] понад один рік без поважних причин відсутній по місцю постійного проживання, і не належить до переліку осіб, за якими, у відповідності до ст.71 ЖК України, зберігається житло понад зазначений строк. Судом не встановлено поважних причин відсутності відповідача у спірній квартирі, а тому суд визнає [PERSON] таким, що втратив право на користування жилим приміщенням.

Outcome: approved