Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-20 00:00:00

20.10.2016 року до Голосіївського районного суду м. Києва звернулася [PERSON] з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу та визначення місця проживання дитини. В обґрунтування позову зазначила, що з 25.06.2011 року перебувала в зареєстрованому шлюбі з відповідачем та від шлюбу мають спільну доньку - малолітню [PERSON], [INFO]. Спільне життя з [PERSON] не склалося, сторони втратили взаємопорозуміння внаслідок різних поглядів на спільне життя, ведення господарства та виховання дитини. З огляд на таке, позивача та відповідач фактично припинили шлюбні стосунки. Малолітня [PERSON] проживає разом з матір'ю. З огляду на викладене, оскільки подальше спільне проживання з відповідачем позивач не вважає можливим, просила шлюб, зареєстрований між ними, розірвати, а також визначити місце проживання їх малолітньої доньки з матір'ю. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала з викладених обставин. Зазначила, що з відповідачем наразі разом не проживають, мають роздільний бюджет, ведуть окреме господарство. Також, з метою забезпечення належних умов для проживання та розвитку спільної дитини, просила визначити місце проживання доньки разом матір'ю. Надала до суду Акт обстеження житлово-побутових умов Служби у справах дітей Хмельницької міської ради. Відповідач в судовому засіданні проти розірвання шлюбу не заперечував, позовні вимоги в частині визначення місця проживання спільної дитини також визнав та проти їх задоволення не заперечував. Представник третьої особи, Служби у справах дітей Голосіївської районної в м. Києва державної адміністрації, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності. Третя особа Служба у справах дітей Хмельницької районної державної адміністрації, в судове засідання свого представника не направила. Суд, вислухавши пояснення сторін та дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом достовірно встановлено, що 25.06.2011 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Голосіївського районного управління юстиції у м. Києві було зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON], актовий запис №429, що підтверджується Свідоцтвом про шлюб Серія [NUMBER] Від шлюбу мають доньку - [PERSON], [INFO], що підтверджується Свідоцтвом про народження Серія [NUMBER], виданим Відділом реєстрації актів цивільного стану Голосіївського районного управління юстиції у м. Києві. Зі змісту позову та наданих в судовому засіданні пояснень сторін вбачається, що позивач та відповідач проживають окремо, ведуть роздільне господарство, мають роздільний бюджет, шлюбні відносини між ними фактично припинено, таким чином, збереження сім'ї не вважають можливим. В силу ст. 112 Сімейного Кодексу України, шлюб розривається, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхньої дитини, що мають істотне значення. Згідно ч. 2 ст. 114 СК України, у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. За таких обставин, у суду немає підстав для вжиття додаткових заходів для примирення подружжя, оскільки це буде суперечити моральним засадам суспільства і інтересам одного з подружжя, а тому відповідно до ст. 112 Сімейного Кодексу України такий шлюб розривається судом. Стосовно позовної вимоги про визначення місця проживання дитини, суд зазначає наступне. Як вбачається з позовної заяви та пояснень сторін, малолітня донька позивача та відповідача наразі постійно проживає разом з матір'ю [PERSON] Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 3 Конвенції ООН про права дитини - в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Держави-учасниці зобов'язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов'язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів. Відповідно до ч. 2 ст. 6 Конвенції ООН про права дитини Держави-учасниці забезпечують у максимально можливій мірі виживання та здоровий розвиток дитини. Відповідно до ч. ч. 1 ст. 161 СК України якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом . Відповідно до ч. ч. 2, 3 ст. 150 СК України батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов'язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Відповідно до ч. 2 ст. 161 СК України орган опіки та піклування або суд не можуть передати дитину для проживання з тим із батьків, хто не має самостійного доходу, зловживає спиртними напоями або наркотичними засобами, своєю аморальною поведінкою може зашкодити розвиткові дитини. Як встановлено з копії Договору дарування частки квартири від 29.06.2016 року, [PERSON] прийняла у дар 1/3 частку квартири [ADDRESS] З Акту обстеження житлово-побутових умов Служби у справах дітей Хмельницької міської ради вбачається, що [PERSON] та малолітня донька [PERSON] проживають, без реєстрації, за адресою: [ADDRESS]. Умови проживання дитини в сім`ї матері задовільні. Таким чином, судом встановлено, що позивач [PERSON] має позитивні характеристики за місцем проживання, зареєстрована приватним підприємцем та від своєї діяльності має постійний стабільний дохід, має у власності 1/3 частку квартири, нею за місцем проживання створено всі необхідні умови проживання, виховання, повноцінного гармонійного розвитку дитини. Водночас, відповідач [PERSON] в судовому засіданні вимоги позову щодо визначення місця проживання доньки [PERSON] з матір'ю визнав, проти їх задоволення не заперечував. Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги щодо визначення місця проживання малолітньої [PERSON] з матір'ю [PERSON] є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Крім того, на підставі ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сума сплаченого судового збору в розмірі 551,20 грн.. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved