overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-02 00:00:00

21.11.2014р. [PERSON] звернувся в суд з позовною заявою до [PERSON] про визначення додаткового строку для прийняття спадщини, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що [INFO] померла його рідна бабуся [PERSON], яка проживала за адресою: [ADDRESS]. Після її смерті відкрилась спадщина, яка складається з жилого будинку [ADDRESS]. Спадкоємцями після її смерті є він та його батько - відповідач по справі. Після смерті бабці, йому стало відомо, що вона заповіла усе своє майно де б воно не було і з чого б воно не складалось, і взагалі все те, що їй буде належати на день смерті і на що вона за законом чи за заповітом матиме право: йому. У встановлений законом строк він не прийняла спадщину, в зв'язку із тим, що м. Краматорськ Донецької області стало зоною АТО, та в цьому місті проходили бойові дії, і він був змушений виїхати за межі міста. При зверненні до нотаріальної контори, у видачі свідоцтва про прийняття спадщини за заповітом йому було відмовлено, через те, що він пропустив 6-ти місячний строк для його прийняття. Просить продовжити йому строк для прийняття спадщини, що осталось після смерті [PERSON] Позивач в судове засідання не з'явився, але надав суду заяву, в якій просив справу слухати в його відсутність, на заявлених вимогах наполягав та просив їх задовольнити. Відповідач у судове засідання не з'явився, але надав суду заяву, в якій просив справу слухати в його відсутність, не заперечував проти задоволення позову. Проаналізувавши в сукупності зібрані в справі докази, суд вважає, що заява підлягає задоволенню. Правовідносини по даній справі регулюються Цивільним Кодексом (далі за текстом ЦК України). Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом від 15.01.2009 року та витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно, [PERSON] є власницею житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: [ADDRESS]. Відповідно заповіту від 17.01.2013 року, [PERSON] заповіла [PERSON], все майно, яке на день її смерті буде їй належати з чого б воно не складалось та де б воно не знаходилося та все те на що вона буде мати право за законом. Згідно свідоцтва про смерть, [PERSON] померла [INFO]. Згідно ч.3 ст.1272 ЦК України, за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Суд вважає доведеними доводи [PERSON], що він пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини й вважає за можливе продовжити йому строк для прийняття спадщини, на три місяці, від дня вступу рішення в законну силу.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-17 00:00:00

21.11.2014р. заявниця [PERSON] звернулась до суду з заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документу, а саме трудової книжки. В обґрунтування заявлених вимог зазначила, що вона народилась [INFO] в м.Калінін Колхозабадського району Таджикистану, її дошлюбне прізвище [PERSON]. На цей час в неї виникло право на пенсію, в зв'язку з чим вона звернулась до Управління Пенсійного фонду України Кіровського району м.Донецька із заявою про призначення їй пенсії, надавши всі необхідні документи. Але було встановлено, що в її трудовій книжці відсутня печатка на титульному аркуші, крім того зроблено виправлення її по батькові: було зазначено [PERSON] та виправлено на [PERSON]. Із-за цієї помилки вона не може оформити пенсію, а тому просить суд встановити факт належності їй трудової книжки, виданої 25.10.1975 року Карабульським ЛПГ Всесоюзним об'єднанням Красноярськліспром на ім'я [PERSON], 1958р.народження. В судовому засіданні заявниця [PERSON] просила задовольнити її вимоги. Представники зацікавленої особи - Управління Пенсійного фонду України Кіровського району м.Донецька до суду не з'явився, про день та час слухання справи повідомлений належним чином. Суд, заслухавши пояснення заявниці [PERSON], свідка [PERSON], яка в судовому засіданні пояснила, що знає заявницю з 1996р., вони разом працювали в АТ «Норд» до 2008р., [PERSON] - працювала слюсарем, а вона технологом. В 2008 році вона вийшла на пенсію. Про те, що в трудовій книжці заявниці зроблено помилку, їй нічого не відомо, але достовірно знає, що надана суду трудова книжка на ім'я [PERSON] належить [PERSON], дослідивши матеріали справи, дійшов висновку, що заявлені вимоги слід задовольнити з таких підстав. Із матеріалів справи вбачається, що 25.10.1975 року Карабульським ЛПГ Всесоюзним об'єднанням Красноярськліспром на ім'я [PERSON], 1958р.народження, була виписана трудова книжка, в якій зроблено виправлення її по батькові з [PERSON] на [PERSON].(а.с.4-5) З інших документів заявниці, а саме свідоцтва про народження(а.с.15), свідоцтва про шлюб(а.с.14, 17), атестату про середню освіту(а.с.18), паспорту(а.с.12), ідентифікаційного коду(а.с.13), вкладки до трудової книжки(а.с.7-11) вбачається, що по батькові [PERSON], [INFO], уродженки м.Калінін Колхозабадського району Таджикистану вірно [PERSON]. Судом встановлено, що на цей час заявниця [PERSON] бажає оформити пенсію, але не може цього зробити з причини виправлення в її трудовій книжці. Відповідно до ч.1 п.6 ст.256 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім'ям, по батькові цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або паспорті. Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що вимоги [PERSON] є законними і їх слід задовольнити, встановити факт належності [PERSON], [INFO], трудової книжки, виданої 25.10.1975 року Карабульським ЛПГ Всесоюзним об'єднанням Красноярськліспром на ім'я [PERSON], 1958р.народження.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-26 00:00:00

21.11.2014 року [PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON] про стягнення коштів за договором позики. В обґрунтування заявлених позовних вимог позивачем зазначено, що 10.08.2013 року між ним та [PERSON] було укладено договір позики, на виконання якого він передав останньому грошові кошти в сумі 1 700, 00 грн. . На підтвердження зазначеного договору [PERSON] власноручно написав розписку. Строк повернення позики було визначено - 15.08.2013 року. Однак свої зобов»язання щодо повернення боргу [PERSON] не виконує, тому просив стягнути з останнього у примусовому порядку борг у зазначеному розмірі та відшкодувати судові витрати по сплаті судового збору. У судовому засіданні позивач відсутній, просив розглянути справу за його відсутності, повідомив суд, що заявлений позов підтримує, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач у судове засідання не з»явився повторно, судові виклики направлені судом за адресою реєстрації місця проживання повернуто до суду з відміткою відділу зв»язку про закінчення терміну зберігання, що за правилами п. 5 ст. 74 ЦПК України є підставою для висновку про належне повідомлення сторони. З огляду на викладене, врахувавши думку позивача, суд ухвалив розглянути справу за відсутності сторін, ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі даних. Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов [PERSON] підлягає задоволенню у повному обсязі з наступних підстав. Судом встановлено, що 10.08.2013 року між сторонами у справі було укладено договір позики, який був посвідчений особистим підписом у розписці про отримання коштів [PERSON] (а.с.12). Відповідно до змісту зазначеного вище договору, [PERSON] позичив у [PERSON] гроші в сумі 1 700, 00 грн., які зобов»язався повернути позикодавцеві до 15.08.2013 року. Зважаючи на викладене, не виконання відповідачем зобов»язань за договором позики, за правилами ст.ст. 1049,1050 ЦК України є підставою для стягнення з відповідача у примусовому порядку - суми боргу в розмірі 1 700, 00 грн.. Судові витрати по сплаті судового збору в сумі 229,40 грн. відповідно до правил ст. 88 ЦПК України віднести на рахунок відповідача. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-18 00:00:00

21.11.2014 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу в якому просить розірвати шлюб між ним та відповідачкою, зареєстрований 17.02.2006 року відділом реєстрації актів цивільного стану Київського районного управління юстиції м.Одеси. Сторони перебувають у шлюбі з 17 лютого 2006 року, шлюб зареєстрований відділом реєстрації актів цивільного стану Київського районного управління юстиції м.Одеси, про що зроблено відповідний запис в Книзі реєстрації актів про одруження, актовий запис №88. Від даного шлюбу народився син [PERSON],[INFO]. Позивач у позовній заяві просить суд шлюб розірвати, посилаючись на те, що між ним та відповідачем виникла відчуженість, втрачено почуття любові й поваги. Відсутність порозуміння з усіх питань призвели до того, що вони стали чужими, у зв'язку із цим подружні й сімейні відносини не підтримують, шлюб носить формальний характер, спільне господарство не ведуть, проживають окремо. Примирення між ними неможливе. Сторони дійшли згоди щодо визначення місця мешкання дитини. Позивач до судового засідання надав заяву в якій позовні вимоги щодо розірвання шлюбу підтримав в повному обсязі, просив їх задовольнити та розглядати справу за його відсутністю Відповідач до судового засідання надала заяву, в якій просить справу розглядати за її відсутності, та вказала, що позовні вимоги визнає у повному обсязі. Відповідно до ч. 2 ст. 158 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи її відсутності. Враховуючи, що від позивача та відповідача надійшли заяви про розгляд справи за їх відсутності, а також у зв'язку з тим, що позивач підтримує позовні вимоги, а відповідач позов визнала, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності належним чином повідомленого позивача та належним чином повідомленої відповідачки, за наявними в ній матеріалами. Дослідивши матеріали справи, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню. Відповідно до ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя. Згідно зі ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Відповідно до ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у звязку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. У судовому засіданні встановлено, що сім'я розпалася остаточно, і шлюб носить формальний характер. Подальше сумісне проживання суперечить їх інтересам, що мають істотне значення.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-23 00:00:00

21.11.2014 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідача, в якому просив суд ухвалити рішення, яким розірвати шлюб, укладений між ним та [PERSON], зареєстрований 18.03.1988 року Львівським відділом ЗАГС Ленінського райвиконкому, актовий запис № 103. В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що 18.03.1988 року він зареєстрував шлюб з відповідачем у Львівському відділі ЗАГС Ленінського райвиконкому, актовий запис №103. Від шлюбу мають повнолітніх дітей - [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. На даний час шлюб існує лише формально, оскільки з 2007 року між ними припинені відносини та вони не ведуть спільного господарства, не підтримують подружніх стосунків. Подальше збереження сім'ї та спільне проживання суперечить його інтересам. Враховуючи вищенаведене, просить позов задовольнити. В судове засідання позивач - [PERSON] не з'явився, однак подав до суду заяву, в якій просить задовольнити позов та розглядати справу у його відсутності, а тому суд вважає за можливе заслухати справу на підставі наявних доказів. В судове засідання відповідач - [PERSON] не з'явилася, однак подала до суду заяву, в якій визнає позов та просить розглядати справу у її відсутності, а тому суд вважає за можливе заслухати справу на підставі наявних доказів. У відповідності до ст. 197 ЦПК України у зв'язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. З'ясувавши дійсні причини позову про розірвання шлюбу, наявність повнолітніх дітей, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення, оскільки сторони протягом тривалого часу не підтримують подружніх відносин, не ведуть спільного господарства та подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечило б інтересам позивача та відповідача, що мають істотне значення. Крім цього, сторони підтвердили про стійкий розлад у сім'ї та формальний шлюб, внаслідок чого збереження подружнього життя між ними є неможливе. Згідно ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Крім цього у відповідності до ст. 61 ч. 1 ЦПК України обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Оскільки судом встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження сім'ї суперечить інтересам як позивача, так і відповідача, оскільки сторони втратили почуття любові та поваги один до одного, шлюб існує формально, тому його слід розірвати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-21 00:00:00

21.11.2014 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про зміну розміру аліментів. В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що на підставі рішення Київського районного суду м. Харкова від 15.05.2008 року з відповідача стягуються аліменти на утримання доньки - [PERSON], [INFO] в розмірі ? частини від усіх видів заробітку щомісячно, але не менш ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до повноліття дитини. На даний час цих коштів недостатньо, відповідач ухиляється від оплати аліментів, а тому вона вимушена звернутись до суду з заявою про зміну розміру в твердій грошовій сумі і просить стягнути з відповідача щомісячно 2000 грн. В судовому засіданні позивач позовні вимоги уточнила та просила стягнути аліменти в розмірі 450 грн. Відповідач в судовому засіданні з позовними уточненими вимогами про стягнення аліментів в розмірі 450 грн. погодився, написавши про це письмову заяву. Суд, вислухавши учасників судового розгляду, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного. Відповідно до ч.1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Судом встановлено, що рішенням Київського районного суду м. Харкова від 15.05.2008 року з [PERSON] на користь [PERSON] стягнуто аліменти в розмірі 1/4 частини всіх видів доходів щомісячно, але не менш ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 12.03.2008 року і до досягненню дитиною повноліття. (а.с.6). Згідно свідоцтва про народження [PERSON] народилась [INFO], батьки: мати [PERSON], батько [PERSON]. (а.с. 4). Відповідно до вимог ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю батьків, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров*я когось із них. В судовому засіданні відповідач [PERSON] погодився з уточненими позовними вимогами щодо зміни розміру аліментів на стягнення в твердій грошовій сумі в розмірі 450 грн. Згідно пояснень відповідача [PERSON] він офіційно не працює та не має постійного заробітку. Згідно ст. 184 СК України якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону. Враховуючи вищезазначене та визнання відповідачем позовних вимог, суд задовольняє позовні вимоги та змінює розмір аліментів з ? частини заробітку на розмір аліментів в твердій грошовій сумі 450 грн. щомісячно, починаючи з дня набрання рішенням законної сили, до повноліття дитини.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-27 00:00:00

21.11.2014 року [PERSON] звернулась з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач вказує, що вони з відповідачем по справі перебувають у зареєстрованому шлюбі з 10.10.2008 року, який був зареєстрований Тернівським відділом реєстрації актів цивільного стану Криворізького міського управління юстиції Дніпропетровської області, актовий запис №419. Від даного шлюбу мають сина [PERSON], [INFO]. Шлюбні відносини припинили на початку травня 2014 року. З цього часу вони проживають окремо, спільне господарство не ведуть, взаємних інтересів не мають. Таким чином позивач вважає, що їх сім'я розпалася повністю та остаточно і ніякого бажання на примирення в неї немає. Майнового спору та спору про місце проживання дитини не мають. В судове засідання позивач не з'явилась, надавши суду письмову заяву в якій позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить суд розглядати справу за її відсутності. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений завчасно та належним чином, за допомоги телеграми, - а.с.10. Судом встановлено, що з 10.10.2008 року сторони знаходяться в зареєстрованому шлюбі, що підтверджується свідоцтвом про шлюб, - а.с.6. Від даного шлюбу мають сина [PERSON], [INFO], - а.с.7. Шлюбні відносини припинили на початку травня 2014 року. З цього часу вони проживають окремо, спільне господарство не ведуть, взаємних інтересів не мають. Майнового спору та спору про місце проживання дитини не мають. За таких обставин, суд вважає, що сім`я розпалася і зберегти її неможливо, таким чином позов слід задовольнити. На підставі ст.ст.110-112 Сімейного Кодексу України, ст.ст.10, 11, 60, 130, 205, 212-215 ЦПК України, суд,-

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-03 00:00:00

21.11.2014 року [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою та просить розірвати шлюб з [PERSON] від якого мають неповнолітню дитину: дочку - [PERSON], [INFO], посилаючись на те, що шлюбні відносини між подружжям припинені в листопаді 2011 року внаслідок того, що у них різні погляди на сімейне життя. Позивач в судове засідання не з'явилася, звернувшись до суду із заявою про розгляд справи за її відсутності, на позовних вимогах наполягає. Відповідач в судове засідання не з'явився, звернувшись до суду із заявою про розгляд справи за його відсутності, з позовом згоден. Оскільки відповідач позов визнав, відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України суд приймає визнання позову відповідачем, яке на думку суду не суперечить вимогам закону, та обставини позову не потребують доказування відповідно до ст. 61 ЦПК України. Згідно ст. 112 СК України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини інваліда та інші обставини життя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. А тому суд вважає, що позов підлягає задоволенню, оскільки подальше сумісне життя подружжя та збереження сім'ї суперечить інтересам позивача, що відповідно до ст.112 СК України, є підставою для розірвання шлюбу. На підставі ст. 110-112 Сімейного Кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-03 00:00:00

21.11.2014 року [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою та просить розірвати шлюб з [PERSON] неповнолітніх дітей немає, шлюбні відносини фактично були припинені в 2007 році внаслідок того що в них різні погляди на сімейне життя та втрату почуттів одне до одного. Спору про поділ спільного майна немає, але розірвати шлюб через органи рацсу не виявляється можливим, так як відповідач не з'являтись. Позивач в судове засідання не з'явилася, позов підтримує в повному обсязі, надала суду заяву про розгляд справи у її відсутність. Відповідач в судове засідання не з'явився, будучи повідомленим належним чином. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що в порядку заочного розгляду справи позов слід задовольнити. Згідно ст. 112 СК України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини інваліда та інші обставини життя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що 06.03.1982 року позивач зареєструвала шлюбу з відповідачем у Виконавчому комітеті Дзержинської районної ради народних депутатів м. Кривого Рогу Дніпропетровській області. Відділ актів громадського стану, актовий запис за № 231 (а.с. 7). Сторони припинили шлюбні відносини у 2007 році з тієї причини, що у них різні погляди на сімейне життя та втратили почуття одне до одного. Подальше спільне життя і збереження шлюбу буде суперечити інтересам позивача. Тому суд вважає, що шлюб між сторонами слід розірвати. На підставі ст. ст. 110-112 Сімейного Кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-02 00:00:00

21.11.2014 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на тримання повнолітньої дитини . Представник позивачки у судове засідання не з'явилася, але надала суду заяву з проханням справу розглянути у її відсутність і про те, що позов підтримує. Відповідач до суду не з'явився, але надав заяву з проханням справу розглянути у його відсутність і про те, що позов визнає. Із позову вбачається, що батьками позивачки є [PERSON] та [PERSON]. З 20.12.2011 року вони розірвали шлюб. Наразі позивачка навчається на денному відділенні у Харківському національному університеті ім. Г.С. Сковороди на факультеті іноземної філології на другому курсі денної форми навчання. Навчання є її основним зайняттям, навчається вона за рахунок державного бюджету. Доходів матері не достатньо для прожиткового мінімуму та витрат на навчання, харчування, одяг, тощо... Позивачка просить суд стягувати з відповідача на її користь на її утримання аліменти в розмірі ? частки його прибутків, щомісяця, починаючи з дати подання позову та до закінчення нею навчання. Згідно ст. 212 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтуються на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Проаналізувавши в сукупності зібрані в справі докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Згідно копії свідоцтва про народження, відповідач є батьком позивача (а.с. 7). Як вбачається з довідки з місця навчання сина, позивачка є студентом Харківського національного університету ім. Г.С. Сковороди на факультеті іноземної філології на другому курсі денної форми навчання. Навчання є її основним зайняттям. (а.с. 9). Згідно до ст. 199 Сімейного Кодексу України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Враховуючи матеріальний стан позивачки, той факт, що вона навчається, працювати не має можливості, оскільки навчання є її основною діяльністю, інших доходів не має, відповідач є працездатною особою, суд приходить до висновку, що позивачка потребує матеріальної допомоги, а відповідач має можливість надати матеріальну допомогу в розмірі ? частки доходів на місяць, починаючи з дня пред'явлення даного позову і по 30 червня 2017 року.

Outcome: approved