Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-22 00:00:00

21.03.2016 року [PERSON] звернулась із вищезазначеним позовом. В обґрунтування своїх вимог позивач послалась на те, що сторони є батьками малолітнього [PERSON], [INFO] та малолітньої [PERSON], [INFO]. Діти знаходяться на її утриманні. Стверджуючи, що відповідач не надає матеріальну допомогу на утримання дітей, позивач просила стягнути з нього аліменти на утримання [PERSON] у розмірі 1/2 частини від усіх доходів відповідача, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, на утримання [PERSON] 1/3 частину від усіх доходів відповідача, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Крім того, позивач стверджувала, що з відповідача на її утримання також можуть бути стягнуті аліменти у розмірі 500 грн. щомісячно до досягнення [PERSON] трирічного віку. Позивач в судове засідання не з'явилась, повідомлялась про розгляд справи належним чином, надала заяву, згідно якої позов підтримала, просила розглядати справу без її участі, проти ухвалення заочного рішення не заперечувала. Відповідач в судове засідання не з'явився, повідомлявся про розгляд справи, про причини не явки не повідомив, заяв про відкладення розгляду справи не надавав. Дослідивши обставини справи, докази, на які сторони послались в обґрунтування своїх вимог та заперечень, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню, з наступних підстав: Так, судом встановлено, що сторони є батьками [PERSON], 17.11.2009 року та [PERSON], [INFO]. Вказані обставини підтверджується свідоцтвами про народження дітей, зареєстрованими Першим Малиновським відділом реєстрації актів цивільного стану Одеського міського управління юстиції, актовий запис №1082 та Відділом державної реєстрації актів цивільного стану у м.Одесі Одеського міського управління юстиції, актовий запис №1193. Сторони перебувають у шлюбі, який 01.08.2009 року зареєстрований Першим Малиновським відділом реєстрації актів цивільного стану Одеського міського управління юстиції, актовий запис №515. На час розгляду справи діти фактично знаходяться на утриманні позивача, проживають разом із нею. Відповідач не надає систематичної та достатньої допомоги на утримання дітей. Відповідно до ст.180 Сімейного Кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч. 3 ст. 181 Сімейного Кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. На час розгляду справи [PERSON] офіційно не працює, доказів на підтвердження його майнового стану в процесі розгляду справи позивач не надала. Поряд із тим, суд вважає, що зазначені обставини не можуть бути підставою відмови у позові про стягнення аліментів на утримання дітей та, виходячи з їх інтересів аліменти підлягають стягненню з відповідача у твердій грошовій сумі, що не суперечить ст. 184 Сімейного Кодексу України. При визначенні розміру аліментів суд враховує вимоги ст. 182 Сімейного Кодексу України, Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного Кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» № 3 від 15.05.2006 року та мінімальний розмір аліментів відповідно до прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку за Законом України «Про Державний бюджет України на 2016 рік». За ст. 7 Закону України «Про державний бюджет України на 2016 рік» в 2016 році прожитковий мінімум для тих, хто відноситься до основних соціальних і демографічних груп населення, а саме: - дітей віком до 6 років: з 1 травня становить 1228 гривень. - дітей віком від 6 до 18 років: з 1 травня становить 1531 гривня. Згідно ч.1 ст. 1 Закону України «Про прожитковий мінімум» прожитковий мінімум це вартісна величина достатнього для забезпечення нормального функціонування організму людини, збереження його здоров'я набору продуктів харчування, а також мінімального набору непродовольчих товарів та мінімального набору послуг, необхідних для задоволення основних соціальних і культурних потреб особистості. Прожитковий мінімум визначається нормативним методом у розрахунку на місяць на одну особу, а також окремо для тих, хто відноситься до основних соціальних і демографічних груп населення: дітей віком до 6 років; дітей віком від 6 до 18 років. Визначаючи розмір аліментів, які підлягають стягненню, суд виходить з того, що батьки зобовязані утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття, та нести відповідні витрати в рівних частках, забезпечуючи їм рівень життя виходячи із мінімального прожиткового мінімуму. Отже, кожна зі сторін має забезпечити рівень життя своєї дитини в розмірі не меншому половини прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Обставин, які б перешкоджали відповідачеві виконанню обовязку по утриманню дітей судом не встановлено. Враховуючи викладене, суд вважає можливим стягнення з відповідача аліментів на утримання малолітньої [PERSON] у розмірі половини прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку - 614 гривень щомісячно, на утримання малолітнього [PERSON] 765,50 гривень. При вирішенні спору суд погоджується із вимогами позивача про стягнення коштів на її утримання (аліментів) в порядку ч. 2 ст. 84 Сімейного кодексу України, за якою дружина, з якою проживає дитина має право на утримання від чоловіка батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Зазначене узгоджується із ст. 75 СК України, відповідно до положень якої дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного, а та обставина, що батько дітей, будучи працездатною людиною, офіційно не працює, не є підставою вважати, що він неспроможний надавати матеріальну допомогу на утримання матері своїх дітей. Враховуючи обставини справи, суд вважає можливим стягнення з відповідача щомісячно 500 грн. на утримання дружини до досягнення [PERSON] трьох років. Судовий збір підлягає стягненню з відповідача в порядку ч. 3 ст. 88 ЦПК України.

Outcome: partial