Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-11 00:00:00

20.09.2019 року адвокат Вітюк С.В. звернувся до суду в інтересах [PERSON] з позовом до Ленковецької сільської ради Шепетівського району Хмельницької області про визнання права власності на спадкове майно. В обґрунтування позову посилаються на те, що [INFO] померла мати позивача [PERSON] . Після її смерті відкрилась спадщина на будинковолодіння по [ADDRESS] . За життя [PERSON] право власності на нього не оформила та правовстановлюючих документів не отримала. Після її смерті в управління та розпорядження спадковим майном вступив її син [PERSON] . Позивач, як єдиний спадкоємець, звернувся до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини, у зв`язку з чим заведено спадкову справу після смерті [PERSON] Однак, у видачі свідоцтва про право на спадщину на вказане будинковолодіння йому відмовлено, оскільки відсутні документи, які підтверджують право власності спадкодавця на спадкове майно. А тому, просить суд визнати за [PERSON] право власності на будинковолодіння [ADDRESS] в порядку спадкування після смерті матері [PERSON] . Ухвалою судді Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області від 23.09.2019 року відкрито провадження в справі та призначено її розгляд за правилами загального позовного провадження у підготовчому засіданні на 10 год. 00 хв. 16.10.2019 року. Ухвалою Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області від 16.10.2019 року за клопотанням представника позивача [PERSON] витребувано письмові докази: копію спадкової справи за №103/2019, заведеної після смерті [PERSON] та копію рішення Шепетівської районної ради №7 від 18.01.1990 року, проведення підготовчого судового засідання відкладено до 10 год. 00 хв. 12.11.2019 року. Позивач [PERSON] та його представник [PERSON] у підготовче судове засідання не з`явились. Адвокат Вітюк С.В. подав заяву про розгляд справи у їх відсутність, просив долучити до матеріалів справи довідку Ленковецької сільської ради від 08.11.2019 року та витяг з погосподарської книги [NUMBER] с.Білопіль за 1980-1982 роки, позов підтримав з підстав, викладених у ньому, просив його задовольнити. Представник відповідача Ленковецької сільської ради Шепетівського району Хмельницької області у підготовче судове засідання не з`явився. Проте, сільський голова Криворчук Ю.П. подав до суду заяву про розгляд справи у відсутності представника сільської ради, позов визнав, не заперечував проти його задоволення. Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється у відповідності до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Згідно ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. З`ясувавши думки сторін, викладені в письмових заявах, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку позов задовольнити та ухвалити рішення за результатами підготовчого провадження з огляду на наступне. Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Судом встановлено, що мати позивача [PERSON] померла [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , виданим 11.11.1981 року Старокостянтинівським райвідділом ЗАГС Хмельницької області. Родинні відносини позивача [PERSON] з матір`ю [PERSON] підтверджуються даними свідоцтва про його народження серії [NUMBER] , виданого 03 липня 1954 року Грицівським райбюро ЗАГС. Згідно ч.1 ст. 524, ст. 527, ч.1 ст. 529 ЦК УРСР (у редакції, що була чинною на час виникнення спірних правовідносин) спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Спадкоємцями можуть бути особи, що були живими на момент смерті спадкодавця. При спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти, дружина і батьки померлого. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 549 ЦК УРСР визнається, що спадкоємець прийняв спадщину якщо він фактично вступив в управління спадковим майном. За змістом ст. 525, ч. 2 ст. 548 ЦК УРСР прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту її відкриття - дня смерті спадкодавця. Згідно довідки №395 від 03.06.2019 року виданої Ленковецькою сільською радою Шепетівського району Хмельницької області на день смерті [PERSON] , постійно проживала та була зареєстрована за адресою: [ADDRESS] . В управління спадковим майном вступив [PERSON] . Отже, спадкоємцем за законом після смерті [PERSON] є її син [PERSON] , який прийняв спадщину. Будинковолодіння, що входить до складу спадкового майна, по [ADDRESS] , побудоване в 1967-1969 роках, складається з дерев`яного житлового будинку з верандою літ «А-1», «а», загальною площею 94,2 кв.м., житловою площею 61,2 кв.м.; дерев`яного сараю літ. «Б», площею 46,7 кв.м., дерев`яної літньої кухні літ. «В», площею 31,6 кв.м., його вартість складає 69753 грн. [PERSON] була головою двору та проживала у ньому до дня смерті, однак право власності на нього за життя не оформила. Вказане підтверджується даними погосподарської книги [NUMBER] с. Білопіль за 1980-1982 роки, довідки Ленковецької сільської ради № 876 від 08.11.2019 року, довідки Комунального підприємства «Шепетівське районне бюро технічної інвентаризації» Шепетівської районної ради №312 від 08.07.2019 року та технічного паспорту на будинок [ADDRESS] виданого директором Комунального підприємства «Шепетівське районне бюро технічної інвентаризації» Шепетівської районної ради 09.07.2019 року. Після смерті [PERSON] заведено спадкову справу №103/2019, яку зареєстровано у спадковому реєстрі за №64372282, із заявою про прийняття спадщини звернувся син померлої - [PERSON] . Інших спадкоємців, які виявили намір прийняти спадщину, не має. Відповідно до ст. 331 ЦК України право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки) виникає з моменту завершення будівництва. Якщо договором або законом передбачено прийняття нерухомого майна до експлуатації, право власності виникає з моменту його прийняття до експлуатації. Якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації. Фактично будівництво житлового будинку здійснювалось у період дії норм Цивільного кодексу Української РСР 1963 року, відповідно до положень якого виникнення права власності на будинок не залежало від державної реєстрації до часу набрання чинності ЦК України та Законом України від 01.07.2004 року «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень». Крім того, до 5 серпня 1992 року, тобто до затвердження постановою Кабінету Міністрів України №449 порядку прийняття в експлуатацію об`єктів недержавного замовлення, не передбачалося процедури введення приватних будинків в експлуатацію з метою подальшого оформлення права власності. Для реєстрації права власності будинку, збудованого до 5 серпня 1992 року достатньо висновку про технічний стан будинку, що складається Бюро технічної інвентаризації. Відповідно до абз. 2-3 п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування» свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку. Право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності (ст. 392 ЦК). Завідувачем Шепетівської районної державної нотаріальної контори Оскаєвою Л.В., згідно повідомлення № 734/02-14 від 25.06.2019 року, було відмовлено [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок після смерті [PERSON] , у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів на спадкове майно. Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 16 та ст. 392 ЦК України способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути визнання права. З матеріалів справи слідує, що будинковолодіння, яке входить до складу спадкового майна, побудоване на законних підставах, згідно технічної інвентаризації відповідає будівельним, пожежним, санітарним та технічним нормам, [PERSON] є спадкоємцем майна померлої [PERSON] , в порядку встановленому законом, звернувся до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини за законом, у видачі свідоцтва про право на спадщину позивачу відмовлено, з підстав відсутності правовстановлюючих документів на спадкове майно, тобто порушено його цивільне право на отримання спадщини, яке відповідно до ст. 16 ЦК України підлягає судовому захисту шляхом визнання права власності на спадкове майно. А тому, з урахуванням вищенаведеного та того, що визнання позову відповідачем не суперечить закону, не порушує прав та інтересів інших осіб, суд дійшов висновку позов задовольнити. На підставі ст.ст. 524, 525, 527, 548, 549 Цивільного кодексу Української РСР 1963 року, ст.ст. 16, 331, 392 ЦК України,

Outcome: approved