Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-22 00:00:00

21.08.2015 товариство з обмеженою відповідальністю «Росвен Інвест Україна», через свого представника звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення грошових коштів за договором кредиту в сумі 19341,56 грн. У позовній заяві зазначено, що відповідач [PERSON] звернувся до ПАТ «Альфа Банк» з заявою «на отримання кредиту», та надав всі необхідні для отримання кредиту документи. ПАТ «Альфа Банк» розглянувши заяву та надані до неї документи, прийняв позитивне рішення про надання кредиту, як результат, між ПАТ «Альфа Банк» та Відповідачем було укладено Договір кредиту №621001438 від 07.05.2012 року. Згідно з умовами Договору кредиту №621001438 від 07.05.2012 року, ПАТ «Альфа Банк» надав Відповідачу кредит на принципах поворотності, платності, строковості, у вигляді відновлювальної кредитної лінії з кінцевим строком погашення 30.04.2013 року. Внаслідок порушення Відповідачем зобовязань за Договором кредиту, ПАТ «Альфа Банк» визнав строк повного повернення кредиту таким, що настав та розпочав процедуру досудового врегулювання проблемної заборгованості, здійснюючи телефонні дзвінки, письмові повідомлення про необхідність сплати простроченої заборгованості, але вимоги банку щодо погашення простроченої заборгованості за Договором кредиту №621001438 від 07.05.2012 року, ПАТ «Альфа Банк», Відповідачем були проігноровані, а прострочена заборгованість не сплачена. 23 грудня 2013 року між ПАТ «Альфа Банк» та ТОВ «Росвен Інвест Україна» було укладено договір факторингу №2013-1, відповідно до умов якого ПАТ «Альфа Банк» відступив на користь ТОВ «Росвен Інвест Україна» своє право вимоги заборгованості за Договором кредиту, в тому числі за Договором кредиту №621001438 від 07.05.2012 року. Враховуючи те, що Відповідач умови договору належним чином не виконав, що призвело до виникнення заборгованості, розмір якої станом на 23.12.2013 складає 19341,56 грн., позивач просить суд стягнути з боржника зазначену суму, а також судові витрати. Представник позивача в судове засідання не зявився, про місце, дату та час слухання справи було повідомлено належним чином, до суду надано клопотання про розгляд справи у відсутність представника. Відповідач у судове засідання не зявився, про місце, дату та час слухання справи було повідомлено належним чином, причини неявки суду не відомі. До суду відповідач надавав письмові заперечення, в яких просить відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі у звязку з пропуском строків позовної давності. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, у разі неявки у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позовні вимоги не підлягають задоволенню з наступних підстав. Згідно ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк зобовязується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Судом встановлено та вбачається з матеріалів справи, що відповідач [PERSON] 07.05.2011 звернувся до ПАТ «Альфа Банк» із Анкетою-заявою про акцепт публічної пропозиції ПАТ «Альфа Банк» на укладання Договору про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб з видачею та обслуговуванням «Прибуткової картки з кредитом» (а. с. 18). Цього ж дня (07 травня 2011 р.) позичальником було отримано карту «Visa Electron» з ПИН-кодом до неї, що підтверджується відповідною розпискою (а. с. 21).\~ Згідно Додатку до Публічної пропозиції, датованого 5/7/2011 року та підписаного сторонами, банк (кредитодавець) та клієнт (позичальник) погодили, що на підставі Анкети-Заяви клієнта, банк відкрив рахунок №26250000438808 у валюті гривня та випустив міжнародну платіжну картку VISA Electron строком дії 2 (два) роки з моменту її випуску (а. с. 13). З наданої позивачем ксерокопії паспорта громадянина України на імя відповідача [PERSON] вбачається, що копії даного документу були завірені власником та працівником банку саме 07.05.2011 (а. с. 14-17). У той же час, будь-яких доказів про отримання відповідачем кредитного ліміту по Договору кредиту №621001438 від 07.05.2012 року, зокрема касового ордеру про перерахування кредитних коштів на зазначену суму, суду надано не було. Крім цього з позовної заяви та наданих суду матеріалів не вбачається, на яку суму було надано кредит та дату, коли його було надано. У позовній заяві позивач вказує, що між ПАТ «Альфа Банк» та Відповідачем було укладено Договір кредиту №621001438 від 07.05.2012 року. Згідно вимог ст. ст. 526, 527, 530 ЦК України, зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до статей 610, 612 ЦК України, порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання. Боржник вважається таким, що прострочив виконання, якщо він не виконав його у строк, передбачений умовами договору або встановлений законом. 23 грудня 2013 року між ПАТ «Альфа Банк» та ТОВ «Росвен Інвест Україна» було укладено договір факторингу №2013-1, відповідно до умов якого ПАТ «Альфа Банк» відступив на користь ТОВ «Росвен Інвест Україна» своє право вимоги заборгованості за Договором кредиту, в тому числі за Договором кредиту №621001438 від 07.05.2012 року. Позивач посилається на те, що Відповідач істотно порушив зобовязання за Договором кредиту №621001438 від 07.05.2012 року та станом на 23.12.2013 має заборгованість перед кредитором у загальному розмірі 19341,56 грн., однак відображення такої інформації у будь-яких розрахункових документах позивачем не надано. Крім цього, позивачем не надано суду жодного належного та допустимого доказу, на підтвердження укладення Договору кредиту №621001438 від 07.05.2012 та відповідно, наявності заборгованості відповідача [PERSON] перед позивачем. У відповідності до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно ч. 2 ст. 59 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Обовязок по доказуванню обставин, викладених у позові лежить саме на позивачеві. З вищенаведеного вбачається, що обставини, на які посилався позивач не обґрунтовані, оскільки не надано належних доказів наявності за відповідачаем заборгованості за Договором кредиту №621001438 від 07.05.2012, а тому суд приходить до висновку, що підстав для задоволення позову немає. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено\~рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені\~судові витрати. Якщо\~позов\~задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. Так як позовні вимоги задоволенню не підлягають, то відповідно, не підлягають відшкодуванню і судові витрати, понесені позивачем.

Outcome: dismissed