Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-16 00:00:00

21 лютого 2019 року [PERSON] звернулася до суду з позовом про збільшення розміру аліментів. В обґрунтування позовних вимог зазначає, що перебувала з відповідачем в зареєстрованому шлюбі, який на цей час розірвано. Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину, [PERSON] , [INFO] . Позивачка вказує, що рішенням суду з відповідача на її користь стягнуто аліменти на утримання доньки в твердій грошовій сумі в розмірі 700 гривень, щомісячно, до повноліття дитини. На думку позивачки, вказана сума аліментів на цей час є недостатньою, оскільки змінився вік дитини, відповідно збільшилися її потреби, крім того, значно подорожчали продукти харчування, одяг та інше. Посилаючись на вказані обставини, позивачка просить суд стягувати з відповідача на її користь аліменти на утримання дитини в розмірі 1500 гривень, щомісячно, з дня набрання судовим рішенням законної сили і до досягнення дитиною повноліття. У судове засідання позивачка не з`явилася, подала до суду заяву, в якій просила розглянути справу у її відсутність та задовольнити позов. Не заперечувала проти ухвалення судом заочного рішення. Відповідач в судове засідання не з`явився, про дату, час і місце судового засідання повідомлявся шляхом публікації оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, про причину неявки суд не повідомив. Відзиву на позов до суду від нього не надходило. Відповідно до ст.280 ЦПК України, суд вважає можливим ухвалити по справі заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню виходячи з наступного. Встановлено, що батьками неповнолітньої [PERSON] , [INFO] є [PERSON] та [PERSON] (свідоцтво про народження [NUMBER] , вид. 04.12.2006 року відділом РАЦС по місту Володимир-Волинський Володимир-Волинського міськрайонного управління юстиції Волинської області, актовий запис № 450). Рішенням Володимир-Волинського міського суду Волинської області від 01.03.2017 року, яке є чинним, з [PERSON] на користь [PERSON] стягнуто аліменти на утримання неповнолітньої [PERSON] , [INFO] , в твердій грошовій сумі в розмірі 700 гривень, щомісячно, до повноліття дитини. Згідно з ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20.11.1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27.02.1991 року та набула чинності для України 27.09.1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Враховуючи наведене, суд приходить висновку, що аліменти в розмірі 700 гривень, які стягуються з відповідача за судовим рішенням, є наразі недостатніми для належного утримання дитини і задоволення її потреб. Згідно до ч. 1 ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Відповідно до п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. Вирішуючи питання про збільшення розміру аліментів, суд виходить з того, що стягнення аліментів не повинно погіршувати становище іншого порівняно зі становищем одержувача аліментів, обов`язок утримувати дитину до досягнення нею повноліття покладено на обох батьків. Аналізуючи вищевикладене, суд вважає за необхідне позовні вимоги задовольнити, стягнувши з відповідача аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі 1500 гривень. Враховуючи, що позивачка звільнена від сплати судового збору, з відповідача, у відповідності до ст.141 ЦПК України, підлягає стягненню судовий збір в дохід держави.

Outcome: approved