Jurisdiction: civil
Date: 2021-08-25 00:00:00

21 липня 2021 року представник позивач [PERSON] в інтересах [PERSON] звернувся до суду з позовом до ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів», за участю третьої особи: приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Остапенко Євгена Михайловича про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенко Є.М. вчинено виконавчий напис № 17237 від 05.04.2021 про стягнення з позивача на користь ТОВ «Європейська агенція з повернення боргів» заборгованості в розмірі 12949,32 грн, мотивуючи виконавчий напис тим, що [PERSON] є боржником за кредитним договором № 023-99939-230713 від 30.07.2013 укладеним із ПАТ «Дельта Банк» правонаступником усіх прав і обов`язків якого є відповідач. Представник позивач вважає, що здійснений виконавчий напис є незаконним та таким, що вчинений без дотримання вимог чинного законодавства, зокрема Закону України «Про нотаріат» та постанови КМУ від 29 червня 1999 року № 1172 «Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться в безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів». Приватному нотаріусу був наданий кредитний договір не посвідчений нотаріально, а також нотаріус при вчиненні спірного виконавчого напису не переконався належним чином у безспірності розміру сум, що підлягають стягненню за виконавчим написом. Враховуючи вищевикладені обставини, представник позивача просить суд визнати виконавчий напис приватного нотаріуса Київського нотаріального округу Остапенко Євгена Михайловича, реєстровий номер 17237, який видано 05.04.2021 таким, що не підлягає виконанню в розмірі 12949,32 грн. Ухвалою Фастівського міськрайонного суду Київської області від 23.07.2021 відкрито провадження у справі та призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін в судове засідання. 17.08.2021 через канцелярію суду від представника відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому останній зазначив, що 23.07.2013 між ПАТ «Дельта Банк» та позивачем було укладено кредитний договір № 023-99939-230713, а 07.05.2020 між АТ «Дельта Банк» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» укладено договір про відступлення права вимоги № 2241/К, у відповідності до умов якого правонаступником всіх прав та обов`язків АТ «Дельта Банк» є ТОВ «ФК «ЄАПБ», в тому числі і за кредитним договором № 023-99939-230713 від 23.07.2013. Крім того зазначив, що ними виконанні вимоги передбачені п.2 Постанови КМУ від 29.06.1999 року № 1172 «Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться в безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» та поданому приватному нотаріусу Київського міського нотаріального округу Остапенко Євгену Михайловичу вичерпний перелік документів, для вчинення виконавчого напису, а саме: оригінал кредитного договору та розрахунок заборгованості за кредитним договором, а отже виконавчий напис вчинений не підлягає визнанню таким, що не підлягає виконанню. Також зазначив, що строк для звернення стягнення до нотаріуса для вчинення виконавчого напису перебуває в межах 07 травня 2020 року по 07 травня 2023 року, а отже ними не було пропущено строку для звернення до нотаріуса для вчинення виконавчого напису. Отже представник позивача просить повністю відмовити у задоволенні позовних вимог. В судове засідання позивач та його представник не з`явилися, через канцелярію від представника позивача надійшла заява, в якій вона просить провести розгляд справи за їх відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити. В судове засідання представник відповідача не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений вчасно та належним чином, у відзиві на позовну заяву просив справу слухати у їх відсутність та відмовити у задоволенні позові. Третя особа, будучи належним чином повідомлена про час та місце розгляду справи, свого права на участь у судовому засіданні не використала, пояснення та матеріали, згідно з якими вчинявся виконавчий напис не надала, причини неявки суду не повідомила. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому їх дослідженні, дійшов висновку про задоволення позову з таких підстав. Під час розгляду справи судом встановлено, що 05 квітня 2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенко Є.М. вчинено виконавчий напис, зареєстрований у реєстрі за № 17237, яким запропоновано стягнути з [PERSON] невиплачені в строк грошові кошти на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів», якому Публічним акціонерним товариством «Дельта Банк» на підставі договору № 2241/К про відступлення прав вимоги від 07 травня 2020 року відступлено право вимоги за кредитним договором № 023-99939-230713 від 30 липня 2013 року, укладеному між Публічним акціонерним товариством «Дельта Банк» та [PERSON] . Запропоновано задовольнити вимогу Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів», стягнути з [PERSON] за період з 07.05.2020 року по 31.03.2021 включно суму у розмірі: 9714,26 грн - заборгованість за тілом кредиту, 3185,06 грн - заборгованість за нарахованими та несплаченими процентами, 50,00 грн - плата за вчинення виконавчого напису, загальна сума 12949,32 грн. 14 червня 2021 року приватним виконавцем виконавчого округу Київської області Жарчинським О.А. було відкрито виконавче провадження №65782965 на підставі заяви про примусове виконання згідно виконавчого напису № 17237, виданого 05.04.2021, виданого приватним нотаріусом КМНО Остапенко Є.М. про стягнення з [PERSON] невиплачені в строк грошові кошти на користь ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» в загальному розмірі 12949,32 грн. Правовідносини, що виникли між сторонами регулюються положеннями Цивільного кодексу України, Закону України «Про нотаріат» та Порядком вчинення нотаріальних дій нотаріусами України. Згідно з ч. 1 ст. 1 Закону України «Про нотаріат» нотаріат в Україні - це система органів і посадових осіб, на які покладено обов`язок посвідчувати права, а також факти, що мають юридичне значення, та вчиняти інші нотаріальні дії, передбачені цим Законом, з метою надання їм юридичної вірогідності. Відповідно до п. 19 ст. 34 Закону України «Про нотаріат» вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія, процедура вчинення якої регулюється главою 14 Закону України «Про нотаріат» та главою 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій. Згідно зі ст. 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172. Згідно з пунктом 1 даного Переліку для одержання виконавчого напису подаються: а) оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів); б) документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання. Статтею 88 Закону України «Про нотаріат» передбачено, що нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років. Аналогічні положення містяться в п.3 глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 № 296/5. Пунктами 2.1, 2.3 глави 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженої наказом Міністерства юстиції України 22.02.2012 № 296/5, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 22 лютого 2012 р. за № 282/20595 встановлено, що для вчинення виконавчого напису стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява, у якій, зокрема, мають бути зазначені: відомості про найменування і місце проживання або місцезнаходження стягувача та боржника; дата і місце народження боржника - фізичної особи, місце його роботи; номери рахунків у банках, кредитних установах, код за ЄДРПОУ для юридичної особи; строк, за який має провадитися стягнення; інформація щодо суми, яка підлягає стягненню, або предметів, що підлягатимуть витребуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти тощо. Заява може містити також іншу інформацію, необхідну для вчинення виконавчого напису. В постанові Верховного Суду (справа № 310/9293/15ц від 23.01.2018 року) зазначено, що: при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, суд не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника. Для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. Разом із тим, законодавством не визначений виключний перелік обставин, які свідчать про наявність спору щодо заборгованості. Ці обставини встановлюються судом відповідно до загальних правил цивільного процесу за наслідками перевірки доводів боржника та оцінки наданих ним доказів. Вказана правова позиція висловлена Верховним Судом України у справі № 6-887цс17. Так, безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (стаття 88 Закону України «Про нотаріат»). Однак характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Факт відсутності безспірності заборгованості за наявними в матеріалах справи документами встановити неможливо. У відзиві на позовну заяву представник відповідача зазначає про те, що ними приватному нотаріусу подано вичерпний перелік документів для вчинення виконавчого напису, проте відповідних доказів вказаного подано не було, а отже не підтверджено визнання [PERSON] встановленої суми боргу та не підтверджено отримання такої вимоги позивачем. Відповідно до ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до частин 5, 6 ст. 81 ЦПК України докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності суд приходить до висновку, що заявлені позовні вимоги підлягають задоволенню.

Outcome: approved