Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-09 00:00:00

20 вересня 2019 року [PERSON] звернулась з позовом до Ілляшівської сільської ради Старокостянтинівського району Хмельницької області про визнання протиправними дій Ілляшівської сільської ради Старокостянтинівського району щодо невиплати доплати за вислугу років з 01.01.2017 року по даний час, та невиплати матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань; зобов`язання Ілляшівську сільську раду Старокостянтинівського району виплатити доплату за вислугу років за період з 01.01.2017 року по даний час та виплачувати таку доплату в подальшому; зобов`язання Ілляшівську сільську раду Старокостянтинівського району виплатити допомогу для вирішення соціально-побутових питань за 2017-2018 роки. В обґрунтування позову посилалась на те, що з липня 1980 року вона призначена на посаду художнього керівника Ілляшівського будинку культури, а з 01 серпня 2011 року призначена на посаду директора Ілляшівського сільського будинку культури, де працює по даний час. Відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 09 грудня 2015 року №1026 із змінами із доповненнями внесеними постановою КМ України від 16 березня 2017 року №150, якою затверджено Порядок виплати працівникам державних і комунальних клубних закладів, парків культури та відпочинку, центрів (будинків) народної творчості, центрів культури та дозвілля, інших культурно-освітніх центрів доплати за вислугу років, починаючи з 01.01.2017 року їй підлягає така доплата в розмірі 30% від посадового окладу, як особі що має 38 років стажу роботи на посадах, зазначених у Переліку. З цього приводу вона неодноразово зверталася до відповідача, проте їй було відмовлено у виплаті доплати за вислугу років через відсутність вільних коштів у сільській раді, як слідує з повідомлення від 14.05.2018 року та від 30.08.2019 року. Також, позивач зазначає у позові, що їй у поточному році не виплачена матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань в розмірі одного посадового окладу чим порушено вимоги п.3 вищевказаної Постанови. В судовому засіданні позивач та її представник позовні вимоги підтримали повністю, просили позов задовольнити, з вищенаведених підстав. Представники відповідача позов не визнали, заперечили проти його задоволення з тих підстав, що через відсутність необхідної кількості грошових коштів у кошторисі Ілляшівської сільської ради Старокостянтинівського району за 2017-2019 роки, кошти для виплат доплати за вислугу років не передбачались. Матеріальна допомога на вирішення соціально-побутових питань надається за погодженням керівника органу, до сфери управління якого належить відповідний заклад та Колективним договором між керівництвом Ілляшівської сільської ради та трудовим колективом передбачено, що працівникам Ілляшівської сільської ради, які не є державними службовцями та спеціалістами органів місцевого самоврядування, матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань надається за рішенням керівника. Однак, позивач протягом 2017-2018 років не зверталася із заявою про виплату їй зазначеної допомоги, а тому сільським головою розпорядження з цього приводу не виносилось. Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши докази у справі, прийшов до висновку, що у задоволенні позову слід відмовити, з наступних підстав. Так, постановою Кабінету Міністрів України від 09 грудня 2015 року за №1026, із змінами із доповненнями внесеними постановою Кабінету Міністрів України від 16 березня 2017 року за №150, затверджено «Порядок виплати працівникам державних і комунальних клубних закладів, парків культури та відпочинку, центрів і (будинків) народної творчості, центрів культури та дозвілля, інших культурно-освітніх центрів доплати за вислугу років, допомоги для оздоровлення та матеріальної допомоги для вирішення соціально побутових питань». Підпунктом першим пункту другого, вищевказаної Постанови передбачена виплата доплати за вислугу років залежно від стажу роботи на посадах, передбачених зазначеним переліком, у такому розмірі: 30 відсотків посадового окладу - за наявності стажу роботи понад 20 років та п.п.3 п.2 Постанови передбачена виплата матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань. В судовому засіданні встановлено, що розпорядженням Ілляшівського сільського голови №23 від 01 серпня 2011 року [PERSON] переведена з посади художнього керівника Ілляшівського сільського будинку культури на посаду директора Ілляшівського сільського будинку з 01 серпня 2011 р. та позивач працює на цій посаді і на даний час та має стаж роботи понад 20 років, що дає їй право на доплату за вислугу років в розмірі 30 %. Судом також встановлено, що 29 липня 2019р. [PERSON] зверталась до Ілляшівського сільського голови (вх.№131 від 31.07.2019р.) з заявою про виплату їй матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань за 2017-2018 роки Вказані обставини підтверджуються поясненнями позивача; даними розпорядження Ілляшівського сільського голови №23 від 01 серпня 2011 року (а.с.19); даними заяви [PERSON] від 29 липня 2019р. (а.с.9). та визнаються представником відповідача. Разом з тим, п.3 Постанови (із змінами, внесеними згідно з Постановою КМ №150 від 16.03.2017 - застосовується з 1 січня 2017 року) передбачено, що доплата за вислугу років працівникам державних і комунальних клубних закладів, парків культури та відпочинку, центрів (будинків) народної творчості, центрів культури та дозвілля, інших культурно-освітніх центрів виплачується у межах фонду оплати праці працівників, затвердженого на відповідний рік. Натомість судом встановлено, що у складі кошторисів на 2017, 2018, 2019 роки, що були затверджені рішеннями Ілляшівської сільської ради за №2 від 23.12.2016р. «Про сільський бюджет на 2017 рік», №2 від 22.12.2017р. «Про сільський бюджет на 2018 рік», №2 від 22.12.2018р. «Про сільський бюджет на 2019 рік», у межах фонду оплати праці працівників, затвердженого на відповідний рік, не було передбачено виплату доплат за вислугу років директору Ілляшівського сільського будинку культури, у зв`язку з відсутністю на це грошових коштів. Вказані обставини підтверджуються поясненнями представників відповідачів; даними рішень Ілляшівської сільської ради за №2 від 23.12.2016р. «Про сільський бюджет на 2017 рік» (а.с. 23-24, 28); №2 від 22.12.2017р. «Про сільський бюджет на 2018 рік» (а.с.33-35); №2 від 22.12.2018р. «Про сільський бюджет на 2019 рік» (а.с.52-53); даними кошторисів на 2017р. (а.с.25-27, 29), на 2018р. (а.с.36-38), на 2019р. (а.с.55-57, 62-63). Крім того, абз.2 п.п.3) п.2 Постанови передбачено, що керівникам державних і комунальних клубних закладів, парків культури та відпочинку, центрів (будинків) народної творчості, центрів культури та дозвілля, інших культурно-освітніх центрів матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань надається за погодженням із органом, до сфери управління якого належить відповідний заклад. Також, як вбачається з п.3 Розділу VІ «Соціально-побутові пільги» Колективного договору, укладеного між керівництвом Ілляшівської сільської ради та трудовим колективом 2016-2019 роки, зареєстрованого управлінням соцзахисту населення Старокостянтинівської РДА р.№57 від 29.03.2016р., матеріальна допомога на вирішення соціально-побутових потреб працівникам, які відносяться до категорії державних службовців та спеціалістів органів місцевого самоврядування надається в розмірі середнього заробітку в межах фонду оплати праці; іншим категоріям працівників в розмірі посадового окладу (за рішенням керівника) (а.с.39-43). Натомість, як встановлено судом та зазначено вище, позивач лише 29 липня 2019р. зверталась до Ілляшівського сільського голови з заявою про виплату їй матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань за 2017-2018 роки і Ілляшівською сільською головою, як керівником органу, до сфери управління якого належить зазначений заклад, погодження про виплату такої допомоги не надавалось. Тому суд прийшов до висновку, що дії відповідача, щодо не виплати позивачу доплати за вислугу років та матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань за 2017-2018 роки є правомірними, оскільки не суперечать положенням п.3 та абз.2 п.п.3) п.2 постанови Кабінету Міністрів України від 09 грудня 2015 року за №1026 (із змінами із та доповненнями внесеними постановою Кабінету Міністрів України від 16 березня 2017 року за №150) «Про затвердження порядку виплати працівникам державних і комунальних клубних закладів, парків культури та відпочинку, центрів і (будинків) народної творчості, центрів культури та дозвілля, інших культурно-1 освітніх центрів доплати за вислугу років, допомоги для оздоровлення таї матеріальної допомоги для вирішення соціально побутових питань». З цих же підстав, суд відмовляє у задоволенні позову про зобов`язання Ілляшівську сільську раду Старокостянтинівського району виплачувати позивачу доплату за вислугу років у подальшому, оскільки як зазначено вище, виплата такої допомоги можлива у випадку передбачення такої виплати у кошторисі сільської ради на наступні роки, що відноситься до компетенції розпорядника коштів - Ілляшівської сільської ради Старокостянтинівського району. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed