Jurisdiction: civil
Date: 2018-08-09 00:00:00

1.Стислий виклад позицій сторін. Позивач звернулася до суду 12.06.2018 року з позовом про розірвання шлюбу з [PERSON], який зареєстрований 06.08.2005 року відділом реєстрації актів цивільного стану Вільнянського районного управління юстиції Запорізької області, актовий запис № 81. Від шлюбу мають неповнолітніх дітей [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Спільне життя у них не склалося, шлюбні відносини між ними припинено з 08 вересня 2017 року, спільне господарство не ведеться, примирення між ними неможливе, наміру на збереження сім'ї немає. Заперечень на позов від відповідача [PERSON] до суду не надійшло. Позивач [PERSON] у судовому засіданні на позові наполягала, просила суд задовольнити його в повному обсязі на тих підставах, що в ньому зазначені. Після розірвання шлюбу просила залишити їй прізвище набуте нею під час державної реєстрації шлюбу «[PERSON]». Судові витрати просила покласти на відповідача. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позов визнав, не заперечував проти його задоволення. 2.Заяви, клопотання інші процесуальні дії у справі. Ухвалою суду від 13.06.2018 року позов залишено без руху, надано позивачу п'ятиденний строк з дня отримання копії ухвали для усунення недоліків. 19.06.2018 року до суду надійшла уточнена позовна заява. Ухвалою суду від 20.06.2018 року відкрито провадження в справі за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче засідання в приміщенні Вільнянського районного суду Запорізької області. Інших процесуальних дій у справі (забезпечення доказів, вжиття заходів забезпечення позову) не вчинялось, провадження не зупинялось. 3.Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин. Вислухавши учасників процесу, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги знайшли своє підтвердження. У судовому засіданні встановлено, що 06.08.2005 року сторони уклали шлюб, який зареєстрований відділом реєстрації актів цивільного стану Вільнянського районного управління юстиції Запорізької області, актовий запис № 81. Від шлюбу мають неповнолітніх дітей [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Спільне життя у них не склалося, шлюбні відносини між ними припинено з 08 вересня 2017 року, спільне господарство не ведеться, примирення між ними неможливе, наміру на збереження сім'ї немає. 4.Оцінка аргументів учасників справи та доводів щодо порушення прав, застосовані норми права. Доводи позивача, викладені в позовній заяві, суд вважає обґрунтованими з наступних підстав. У відповідності до вимог ст. 13 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України) суд розглядає справу в межах заявлених позовних вимог, на підставі доказів, поданих учасниками і витребуваних судом, позивачі розпоряджаються своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Згідно ст. 111 СК України суд приймає міри до збереження шлюбу, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства. В даному випадку, позивач вважає неможливим з моральної точки зору, продовжувати шлюбні відносини, тому суд не може зобов'язати його прийняти заходи до примирення. Відповідно до ст. 112 СК України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. В матеріалах цивільної справи достатньо доказів, які підтверджують те, що шлюб [PERSON] та [PERSON] не може бути збережений, оскільки зазначені факти свідчать про те, що він фактично розпався, спільне життя подружжя і збереження сім'ї стало неможливим, його формальне існування обмежує особисту свободу позивача та порушує його особисті інтереси, що має істотне значення. Крім того, відповідачем позовні вимоги визнано в повному обсязі. Згідно ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Згідно ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. В роз'ясненнях Постанови Пленуму Верховного Суду України №11 від 21 грудня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» зазначено, що проголошена Конституцією України охорона сім'ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Із цією метою суди повинні уникати формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з'ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя, забезпечувати участь у судовому засіданні, як правило, обох сторін, вживати заходів до примирення подружжя. Враховуючи вищевикладене, суд вважає можливим задовольнити позовні вимоги позивача [PERSON] розірвавши шлюб з відповідачем [PERSON] Підстав для відмови у задоволенні таких вимог суд не вбачає. Оскільки позивач просить суд залишити за нею прізвище, яке було набуте під час державної реєстрації шлюбу - «[PERSON]», суд, залишає за останньою прізвище, набуте нею під час державної реєстрації шлюбу «[PERSON]». 5.Судові витрати. Відповідно дост. 141 ЦПК України судові витрати покладаються на відповідача. На підстав викладеного,

Outcome: approved