Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-18 00:00:00

20.08.2015 року представник позивача подав до суду позовну заяву в якій просив стягнути з відповідача суму заборгованості за кредитним договором в розмірі 652\~519,02 грн. і сплачений судовий збір. В обґрунтування позовних вимог представник позивача вказав, що між позивачем та відповідачем було укладено кредитний договір, відповідно до умов яких відповідач отримав кредитні кошти. Позивач свої зобовязання за договорами виконав в повному обсязі, надавши відповідачеві кредитні кошти у розмірі, встановленому договорами. Оскільки відповідач умови кредитних договорів не виконує, за ним перед перед банком виникла сума заборгованості в розмірі 652\~519,02 грн. В добровільному порядку відповідач не погашає наявну заборгованість за кредитним договором. Представник позивача та відповідач в судове засідання не зявилися. Представник позивача прохав проводити розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримав. Відповідач в судове засідання не зявився, про причини неявки суд не повідомив, про дату розгляду справи був повідомлений належним чином, шляхом направлення судових викликів зі зворотними повідомленнями, про причини неявки не повідомив. Представник позивача надав до суду заяву, в якій просив розглядати справу у його відсутність, погоджувався на заочний розгляд справи. За таких обставин суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, відповідно до ст. 224 ЦПК України. Зясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог з наступних підстав. Як вбачається з матеріалів справи, 02 липня 2008р. між позивачем та Закритим акціонерним товариством «ОТП Банк», який змінив назву на Публічне акціонерне товариство «ОТП Банк» та відповідачем було укладено кредитний договір, згідно з яким відповідач отримав кошти в розмірі 22\~295 доларів США зі сплатою процентів у порядку і розмірах встановлених договором. Відповідно до ст. 512 ЦК України кредитор у зобовязанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Згідно зі ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобовязанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав. Згідно з умовами договору купівлі-продажу кредитного портфелю від 18.03.2011 року, банк відступив, а Товариство з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» прийняло право вимоги за кредитним договором. Отже, у звязку з викладеним, всі права вимоги банку за кредитним договором до відповідача належать позивачу. Згідно з п.1.1 ч.2 кредитного договору віповідач зобовязався своєчасно погашати суму кредиту та сплачувати відсотки за користувач кредитом в порядку і строки, визначені на умовах кредитного договору. Статтею 526 Цивільного кодексу України встановлено, що зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а при відсутності таких умов і вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно застосовуються. Відповідно до вимог ст. 610 ЦК України, порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання). В порушення умов кредитного договору відповідач не здійснює погашення кредиту та сплату відсотків у строки та у розмірах встановлених кредитним договором. Відповідно до положень ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ч. 1 ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором. Так, п. 4.1.1 кредитного договору зазначено, що за порушення прийнятих на себе зобовязань стосовно повернення кредитних коштів, сплати процентів за користування кредитними коштами позичальник зобовязаний сплатити банку пеню у розмірі 1% (одного відсотка) від суми несвоєчасно виконаного грошового зобовязання за кожний день прострочки. Зазначена пеня сплачується додатково до прострочених сум, що підлягають сплаті згідно з кредитним договором. У звязку з вищевикладеним, заборгованість відповідача за кредитним договором станом на 14.01.2015 складає: заборгованість за кредитом у розмірі 8899,63 доларів США; пеня за прострочення виконання зобовязань у розмірі 512\~160,82 грн. Таким чином, станом на 07.11.2014 року відповідач не здійснює погашення кредиту та сплату відсотків у строки та у розмірах, встановлених кредитним договором, та загальна сума заборгованості за кредитним договором з урахуванням пені з перерахуванням за курсом НБУ станом на дату складання розрахунку становить 652\~519,02 грн. Згідно зі ст.625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання та на вимогу кредитора зобовязаний виплатити останньому суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь період прострочення, а крім того, якщо за порушення зобовязання встановлена неустойка (штраф, пеня), то вона підлягає стягненню з боржника в повному розмірі, незалежно від стягнення збитків на підставі ст. 624 ЦК України. Відповідно до ст. 509 ЦК України зобовязанням визнається правовідношення, на підставі якого одна сторона боржник зобовязується здійснити на користь другої сторони кредитора певні дії (передати майно, виконати роботу, надати послуги, виплатити грошові кошти та ін.) або утриматися від певних дій, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його зобовязань. Підставами виникнення цивільних прав та обовязків є договори та інші правочини, відповідно до ст.11 ЦК України. На підставі змісту ст.526 ЦК України зобовязання повинно виконуватися належним чином, згідно умов договору, вимог ЦК. Припиняються зобовязання виконанням, проведеним належним чином, відповідно ст. 599 ЦК України. Згідно підпункту 1.9.1. Кредитного договору банк має право вимагати дострокового виконання боргових зобовязань в цілому у випадку невиконання позичальником своїх боргових зобовязань за цим договором. Згідно з ст.1050 ЦК України, якщо договором встановлений обовязок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася та сплати відсотків, належних йому відповідно до ст. 1048 ЦК України. Таким чином, відповідно до умов кредитного договору банком були надані відповідачу грошові кошти, останній виконав свої зобовязання перед відповідачем по справі, а взяті відповідачем на себе договірні зобовязання перед позивачем не виконано. Відповідно до ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Згідно ст.1049 ЦК України позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно ст. 629 ЦК України договір є обовязковим для виконання сторонами. З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку про необхідність стягнення з відповідача на користь позивача заявленої суми заборгованості за кредитним договором. На підставі ст.88 ЦПК України, стороні на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує понесені та документально підтверджені судові витрати. Згідно платіжного доручення від 27.11.2014 року, представником позивача при предявленні позову до суду був сплачений судовий збір у розмірі 3654 грн. Таким чином, суд стягує з відповідача на користь позивача оплачений, що підтверджується платіжним дорученням, судовий збір в розмірі 3654 грн.

Outcome: approved