Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-04 00:00:00

20.06.2018 року позивач звернувся до Слов'янського міськрайонного суду Донецької області з позовом до [PERSON] з вимогами стягнення заборгованості у розмірі 6345,14 грн. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що 06.02.2016 року між сторонами було укладено договір № ГН 0402, за умовами якого продавець зобов'язується надати покупцеві комплекс товарів та послуг по догляду за шкірою обличчя, а покупець зобов'язується прийняти цей комплекс згідно акту приймання-передачі та сплатити за нього визначену договором грошову суму (ціну). За умовами договору загальна вартість комплексу по догляду становить 17406,00 грн., при цьому сторони домовились, що клієнт сплачує перший платіж у розмірі 3000,00 грн., а залишок вартості покупець сплачує рівними платежами щомісячно. Оскільки , станом на день звернення до суду заборгованість відповідача складає 5010,00 грн., то з урахуванням пені 1335,14 грн., заборгованість складає 6345,14 грн., яку позивач і просить суд стягнути з відповідача. Ухвалою Слов'янського міськрайонного суду Донецької області від 21.06.2018 р. цивільну справу передано за підсудністю до Святошинського районного суду м. Києва з обґрунтуванням фактичного проживання відповідача у Святошинському районі м. Києва. Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 24.09.2019 р. відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін зважаючи на недопустимість спорів про підсудність (а.с.45). За наслідками звернення до реєстру територіальної громади м. Києва стало відомо, що [PERSON] по м. Києву зареєстрованою не значиться. З матеріалів справи вбачається, що вона зареєстрована за адресою: [ADDRESS] Відповідача було повідомлено про розгляд справи через оголошення на офіційній сторінці суду веб-порталу судової влади України, що оприлюднене відповідно до норм ЦПК та роз'яснено права. Відповідно ч. 11 ст. 128 ЦПК України відповідач, третя особа, свідок, зареєстроване місце проживання (перебування), місцезнаходження чи місце роботи якого невідоме, а також заінтересована особа у справах про видачу обмежувального припису викликаються до суду через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, яке повинно бути розміщене не пізніше ніж за десять днів, а у разі розгляду справи про видачу обмежувального припису - не пізніше 24 годин до дати відповідного судового засідання. З опублікуванням оголошення про виклик особа вважається повідомленою про дату, час і місце розгляду справи. Відповідачем відзиву на позовну заяву надано не було. Дослідивши матеріали справи, суд доходить висновку про наявність підстав для часткового задоволення позовних вимог. Відповідно до ч.1-5 ст.263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. Суд, дослідивши матеріали справи, встановив наступне. 06.02.2016 року між сторонами було укладено договір № ГН 0402, за умовами якого продавець зобов'язується надати покупцеві комплекс товарів та послуг по догляду за шкірою обличчя, а покупець зобов'язується прийняти цей комплекс згідно акту приймання-передачі та сплатити за нього визначену договором грошову суму (ціну). За умовами договору загальна вартість комплексу по догляду становить 17406,00 грн., при цьому сторони домовились, що клієнт сплачує перший платіж у розмірі 3000,00 грн., а залишок вартості покупець сплачує рівними платежами щомісячно (а.с. 33, 34). Як вбачається із специфікації товару від 06.02.2016 р. відповідачем обрано та замовлено комплекс по догляду, що підтверджується підписом останньої. Відповідно до ст. 207 ЦК України правочин вважається укладеним в письмовій формі, якщо його зміст зафіксовано в листах, телеграмах або за допомогою електронного або іншого засобу зв'язку. Згідно із ст. 525, 526 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору, одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами. 04.07.2016 р. [PERSON] було направлено претензію про сплату заборгованості (а.с. 35), проте вимоги її виконані не були. З урахуванням часткового виконання своїх зобов'язань за договором та сплати коштів (а.с. 39, 40, 41, 42), заборгованість відповідача становить в розмірі 5010,00 грн. (а.с. 36). Згідно ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Відповідно до ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки (пені). Згідно положень ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором чи законом. Боржник, який прострочив виконання зобов'язання, відповідає перед кредитором за завданні простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення. Пунктом 6.2 договору передбачено, що покупець сплачує продавцю неустойку у розмірі 0,5 % від несплаченої суми за кожний день прострочення виконання зобов'язання. Отже, розмір пені з 26.03.2017 р. по 26.03.2018 р. становить 1335,14 грн. Таким чином, загальна сума стягнення складає 5010,00 + 1335,14 = 6345, 14 грн. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 704,80 грн.

Outcome: approved