Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-27 00:00:00

21.10.2019 року позивачка [PERSON] звернулась до Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області з позовною заявою до [PERSON] про визнання договору купівлі-продажу дійсним та визнання права власності на частину житлового домоволодіння, згідно якого позивач просить: Визнати дійсним договір купівлі-продажу 45/1000 частин домоволодіння, що знаходиться в [ADDRESS] під номером вісімдесят другим, розташованого на земельній ділянці розміром 2078 кв.м., який складається в цілому із житлового кам`яно-бутового будинку, жилою площею 120,6 кв.м. літ. «А», житлового кам`яно-чепепашникового будинку, житловою площею 529,9 кв.м. літ. «Г», кам`яно-бутового сараю літ. «Б», літньої дерев`яної кухні літ. «В», літньої дерев`яної кухні літ. «И», дерев`яного сараю літ. «З», дерев`яного сараю літ. «К», дерев`яного сараю літ. «Л», дерев`яного сараю літ. «М», дерев`яного сараю літ. «Н», дерев`яного сараю літ. «Р», дерев`яного сараю літ. «С». В постійне користування покупця переходять приміщення: в житловому будинку літ. «Г»: 1-1 коридор, площею 5,3 кв.м., 1-2 житлова кімната площею 17,25 кв.м., 1-3 житлова кімната площею 11,50 кв.м., 1-4 кухня площею 7,0 кв.м., 1-5 санвузол площею 3,12 кв.м., всього загальною площею 44,17 кв.м., житловою площею 28,75 кв.м. від 14 листопада 2016 року між позивачкою [PERSON] та відповідачем [PERSON] . Визнати за позивачкою [PERSON] право власності на 45/1000 частин домоволодіння, що знаходиться в [ADDRESS] , під номером вісімдесят другим розташованого на земельній ділянці розміром 2078 кв.м., який складається в цілому із житлового кам`яно-бутового будинку, жилою площею 120,6 кв.м. літ. «А», житлового кам`яно-чепепашникового будинку, житловою площею 529,9 кв.м. літ. «Г», кам`яно-бутового сараю літ. «Б», літньої дерев`яної кухні літ. «В», літньої дерев`яної кухні літ. «И», дерев`яного сараю літ. «З», дерев`яного сараю літ. «К», дерев`яного сараю літ. «Л», дерев`яного сараю літ. «М», дерев`яного сараю літ. «Н», дерев`яного сараю літ. «Р», дерев`яного сараю літ. «С». В постійне користування покупця переходять приміщення: в житловому будинку літ. «Г»: 1-1 коридор, площею 5,3 кв.м., 1-2 житлова кімната площею 17,25 кв.м., 1-3 житлова кімната площею 11,50 кв.м., 1-4 кухня площею 7,0 кв.м., 1-5 санвузол площею 3,12 кв.м., всього загальною площею 44,17 кв.м., житловою площею 28,75 кв.м. У судове засідання позивачка, не з`явилась, але надала заяву про розгляд справи в її відсутність, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювати, позовні вимоги підтримала, просила задовольнити. В судове засідання відповідач не з`явилась, однак захисник Янков І.Д. в інтересах останньої надав заяву про розгляд справи в відсутність відповідача, позивні вимоги підтримують, проти ухвалення рішення суду не заперечують. Згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню по наступним підставам. 14.11.2016 року між позивачкою [PERSON] був укладений у простій письмовій формі договір з відповідачем [PERSON] , згідно якого позивачка придбала у відповідача [PERSON] 45/1000 частин домоволодіння, що знаходиться в [ADDRESS] під номером вісімдесят другим, розташованого на земельній ділянці розміром 2078 кв.м., який складається в цілому із житлового кам`яно-бутового будинку, жилою площею 120,6 кв.м. літ. «А», житлового кам`яно-черепашникового будинку, житловою площею 529,9 кв.м. літ. «Г», кам`яно-бутового сараю літ. «Б», літньої дерев`яної кухні літ. «В», літньої дерев`яної кухні літ. «И», дерев`яного сараю літ. «З», дерев`яного сараю літ. «К», дерев`яного сараю літ. «Л», дерев`яного сараю літ. «М», дерев`яного сараю літ. «Н», дерев`яного сараю літ. «Р», дерев`яного сараю літ. «С». В постійне користування покупця переходять приміщення: в житловому будинку літ. «Г»: 1-1 коридор, площею 5,3 кв.м., 1-2 житлова кімната площею 17,25 кв.м., 1-3 житлова кімната площею 11,50 кв.м., 1-4 кухня площею 7,0 кв.м., 1-5 санвузол площею 3,12 кв.м., всього загальною площею 44,17 кв.м., житловою площею 28,75 кв.м. Факт належності вказаного житлового відповідачу [PERSON] підтверджується договором дарування від 07.02.1995 року, який посвідчено Державним нотаріусом Білгород-Дністровської міської нотаріальної контори зареєстрованого в реєстрі за № І-234 та зареєстровано Білгород-Дністровським міжміським бюро технічної інвентаризації на праві особистої власності за відповідачем [PERSON] , записано в реєстрову книгу за №39-600, інвентаризаційна справа за № 696-697, технічним паспортом на житловий будинок та домовою книгою. Відповідно до договору від 14.11.2016 року позивачка [PERSON] повністю розрахувалась з відповідачем, а відповідач як доказ того, передав 45/1000 частин домоволодіння та всі правовстановлюючі документи на нього. Відповідно до ст.224 ЦК України (в редакції 1960 року) за договором купівлі-продажу продавець зобов`язується передати майно у власність покупцеві, а покупець зобов`язується прийняти майно та сплатити за нього певну грошову суму. Відповідно до ст.128 ЦК України (в редакції 1960 року) право власності у набувача майна за договором виникає з моменту передачі речі, якщо інше не передбачено законом або договором. Відповідно до ст.153 ЦК України (в редакції 1960 року) договір вважається укладеним, коли між сторонами в потрібній у належних випадках формі досягнуто згоди по всіх істотних умовах. Відповідно до ст.ст. 15, 16 Цивільного кодексу України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Згідно із ч.1 ст.3 Цивільного процесуального кодексу України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Стаття 41 Конституції України закріплює право кожного громадянина володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Статтею 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналася 17.07.1997 року відповідно до Закону України від 17.07.1997 року № 475/97-ВР «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції», закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд вчиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Відповідно до ч.ч. 1, 5, 6 статті 81 Цивільного процесуального кодексу України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно ст. 655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона продавець - передає майно (товар) у власність іншій стороні - покупцю, а покупець приймає і сплачує за нього визначену грошову суму. Згідно з ст.657 ЦК України договір купівлі-продажу нерухомого майна укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню. Згідно зі ст.638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Відповідно до ч. 2 ст. 220 ЦК України якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. У цьому разі наступне нотаріальне посвідчення договору не вимагається. Відповідно до ст. 334 ЦК України право власності у набувача майна за договором виникає з моменту передачі майна. Право власності на майно за договором, який підлягає нотаріальному посвідченню, виникає у набувача з моменту такого посвідчення або з моменту набрання законної сили рішення суду про визнання договору, не посвідченого нотаріально, дійсним. Враховуючи вищевикладені обставини, норми чинного законодавства та той факт, що сторонами були виконані усі істотні умови договору, а також що майно було правомірно придбано позивачкою, суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] про визнання дійсним договору купівлі-продажу та визнання права власності на частину житлового домоволодіння є обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі.

Outcome: approved