Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-10 00:00:00

21.03.2019 року на адресу суду від Святошинського районного суду м.Києва надійшла за підсудністю цивільна справа за позовом [PERSON] до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням, а саме квартирою [ADDRESS] . Свої вимоги позивачка обґрунтовує тим, що вона є власником квартири [ADDRESS] , на підставі свідоцтва про право власності на житло. При цьому, на даний час у вказаній квартирі значиться зареєстрованим відповідач, який з позивачкою у родинних зв`язках не перебуває та був зареєстрований виключно з метою працевлаштування у місті Києві, однак без поважних причин з 2014 року в ній фактично не проживає, з реєстрації в добровільному порядку не знімається, витрати по квартирній платі та платі за комунальні послуги не несе, у зв`язку з чим позивачка звернулась до суду з даним позовом. Ухвалою від 29.03.2019 року відкрито провадження у справі, розгляд якої вирішено проводити у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін та призначено судове засідання. Позивачка в судове засідання не з`явилась, однак на адресу суду надіслала письмову заяву, зі змісту якої вбачається, що остання позовні вимоги підтримала, просила суд задовольнити їх у повному обсязі, а також розглянути справу за її відсутності, проти проведення заочного розгляду справи не заперечила. Відповідач в судове засідання не з`явився, свого представника до суду не направив, про дату, час і місце судового розгляду повідомлявся належним чином у встановленому законом порядку, причин неявки не повідомив та відзиву не подав. Враховуючи, що позивачка не заперечила проти проведення заочного розгляду справи, при цьому, належним чином повідомлений відповідач в судове засідання не з`явився, відзиву не подав, а тому відповідно до вимог ст.ст. 280, 281 ЦПК України, суд постановив ухвалу про заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши письмові докази, які містяться в матеріалах справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Перевіряючи обставини справи судом встановлено, що позивачка є власником квартири [ADDRESS] , на підставі свідоцтва про право власності на житло, виданого 02.04.1998 року Радянською районною державною адміністрацією згідно з наказом від 02.04.1998 року № 18598. З довідки про реєстрацію місця проживання особи № 5178915, виданої 15.08.2019 року за відомостями Відділу з питань реєстрації місця проживання/перебування фізичних осіб Шевченківської РДА, вбачається, що в квартирі [ADDRESS] значиться зареєстрованим з 12.06.2001 року [PERSON] , [INFO] . Разом з тим, судом встановлено, що відповідач зареєстрований, але без поважних причин з 2014 року не проживає у даній квартирі, що підтверджується актом від 18.01.2019 року, складеними працівниками КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Шевченківського району м.Києва» з підписами сусідів, які проживають поряд з квартирою позивача. Відповідно до ч.1 ст. 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Положеннями ст. 317 ЦК України передбачено, що власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна. Відповідно до ст. 41 Конституції України та ч.1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. При цьому, згідно до вимогами ст. 405 ЦК України члени сім`ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. За таких обставин, оскільки судом встановлено, що відповідач більше п`яти років без поважних причин не проживає в квартирі [ADDRESS] , у якій він зареєстрований, при цьому витрат на утримання вказаної квартири не несе, суд приходить до висновку, що останній втратив право користування вказаним жилим приміщенням, у зв`язку з чим вважає за необхідне визнати [PERSON] таким, що втратив право користування квартирою [ADDRESS] . Крім того, відповідно до ст.ст. 133, 141 ЦПК України з відповідача на користь позивачки підлягають стягненню судові витрати по сплаті судового збору в сумі 768,40 грн.

Outcome: approved