Jurisdiction: civil
Date: 2020-07-22 00:00:00

21.12.2020 року Акціонерне товариство Комерційний банк «Приватбанк», що відповідно до Статуту є правонаступником всіх прав та зобов`язань Публічного акціонерного товариства Комерційний Банк «Приватбанк», яке було правонаступником всіх прав та обов`язків Закритого акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк», звернулося до суду з позовом до [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] про стягнення солідарно заборгованості за кредитним договором №5М-11 від 24.02.2011 року у розмірі 321275,20 грн. станом на 25.10.2019 року. Позовні вимоги обґрунтовано тим, що відповідно до укладеного 24.02.2011 року Кредитного договору № 5М-11 позивач зобов`язався надати [PERSON] кредит у розмірі 106072,91 грн. на термін до 20.02.2018 року, а відповідач із свого боку зобов`язався повернути кредит та сплатити відсотки за користування кредитними коштами в строки та в порядку, встановлених кредитним договором. Відповідно до умов договору, погашення заборгованості здійснюється в наступному порядку: щомісяця в період сплати, відповідач повинен надавати Банку грошові кошти (щомісячний платіж) для погашення заборгованості за кредитом, яка складається із заборгованості за кредитом, за відсотками, комісією, а також інші витрати відповідно до умов кредитного договору. Згідно договору, у випадку порушення зобов`язань за кредитним договором, відповідач сплачує Банку відсотки за користування кредитом у подвійному розмірі на місяць, нараховані від суми непогашеної в строк заборгованості за кредитом. АТ КБ «Приватбанк» свої зобов`язання за Договором виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу кредит у розмірі 106072,91 грн., а відповідач [PERSON] в порушення умов Договору та вимог ст.ст. 509, 526, 1054 ЦК України свої зобов`язання не виконав. У зв`язку із зазначеними порушеннями зобов`язань за кредитним договором відповідач станом на 25.10.2019 року має заборгованість у загальній сумі 321275,20 грн., яка складається з наступного: 7471,64 грн. - заборгованість за кредитом, 70878,01 грн. - заборгованість по відсотках за користування кредитом, 226674,35 грн. - пеня за несвоєчасне виконання зобов`язання за договором, а також: 1000,00 грн. - штраф фіксована частина, 15251,20 грн. - штраф процентна складова. В забезпечення виконання зобов`язань за Договором №5М-11 між позивачем та відповідачами [PERSON] та [PERSON] укладено Договори поруки. Відповідно до умов п. 5 Договору поруки позивачем було направлено на адресу відповідачів письмову вимогу із зазначенням невиконаних зобов`язань за Кредитним договором №5М-11, однак дана вимога залишена без задоволення. На даний час відповідачі продовжують ухилятись від виконання зобов`язання і заборгованість за договором не погашають, що є порушенням законних прав АТ КБ «Приватбанк». Представник позивача в судове засідання не з`явився, але в позовній заяві зазначено, що банк не заперечує проти розгляду справи за відсутності свого представника та ухвалення заочного рішення. Відповідачі у судове засідання не з`явилися, були належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду справи. Повідомлення про причину неявки в судове засідання від відповідачів до суду не надійшли, відзив на позов не надано, а тому суд вважає за можливе відповідно до ч.1 ст. 280 ЦПК України провести заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів, враховуючи, що представник позивача не заперечує проти такого вирішення справи. Згідно з ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, вивчивши матеріали справи, на яких ґрунтуються заявлені вимоги, об`єктивно оцінивши докази, приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з огляду на наступне. За ст. 526 Цивільного кодексу України (далі за текстом рішення - ЦК) зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК, інших актів цивільного законодавства. Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно із ст. 1048 ЦК позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. На підставі ст. 1049 ЦК позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у тій самій сумі, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 ЦК. Згідно із ст. 1054 ЦК за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. За ст. 553 ЦК за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов`язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов`язання боржником. Відповідно до ст. 554 ЦК у разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. За ст. 549 ЦК неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. На підставі ст. 610 ЦК порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. Обставини, викладені в позовній заяві знайшли своє підтвердження в ході розгляду вказаної справи на підставі вивчених письмових доказів. Факт укладення кредитного договору від 24.02.2011 року № 5М-11 між ПАТ «КБ «Приватбанк» та [PERSON] підтверджується копією вказаного договору, за яким позичальнику було банком надано кредитні кошти в розмірі 106072,91 грн. зі сплатою 22% річних із поверненням кредитних коштів відповідно до встановленого графіку. При порушені зобов`язання позичальник сплачує банку пеню в розмірі 0,138 % від суми непогашеного боргу за кожен день просрочки, із кінцевим поверненням кредиту та сплати відсотків до 20.02.2018 року, що також підтверджується додатком № 1 від 25.02.2011 року до кредитного договору №5М-11. На забезпечення кредитного договору від 24.02.2011 року № 5М-11 між ПАТ «КБ «Приватбанк» та [PERSON] та [PERSON] , як поручителями, 24.02.2011 року укладені договори поруки, за якими поручителі і боржник несуть перед банком солідарну відповідальність, а поручителі відповідають перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, щодо виконання позичальником зобов`язань за кредитним договором від 24.02.2011 року №5М-11 в частині повернення кредиту в сумі 106072,91 грн. до 20.02.2018 року та сплати відсотків в розмірі 22% річних, а також сплати пені в розмірі 0,138 % від суми боргу за кожен день просрочки. При цьому вказаний договір поруки діє до повного виконання зобов`язань за кредитним договором. Згідно Розрахунку заборгованості за договором №5М-11 від 24.02.2011 року, станом на 25.10.2019 року заборгованість [PERSON] становить загалом 321275,20 грн., і складається з наступного: 7471,64 грн. - заборгованість за кредитом, 70878,01 грн. - заборгованість по відсотках за користування кредитом, 226674,35 грн. - пеня за несвоєчасне виконання зобов`язання за договором, а також: 1000,00 грн. - штраф фіксована частина, 15251,20 грн. - штраф процентна складова. Факт наявності заборгованості у позичальника у вказаному за даним розрахунком розмірі підтверджується умовами кредитного договору №5М-11 від 24.02.2011 року, за якими передбачено порядок сплати кредитних коштів, відсотків за їх використання та пені. Суд при цьому зазначає, що на підставі ч. 4 ст. 559 ЦК порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. Натомість в разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов`язання не пред`явить вимоги до поручителя. На підставі п. 24 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 30 березня 2012 року № 5 «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» вказано, що за ч. 4 ст. 559 ЦК порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов`язання не пред`явить вимоги до поручителя. При вирішенні таких спорів суд має враховувати, що згідно із ст. 526 ЦК зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Отже, якщо кредитним договором не визначено інші умови виконання основного зобов`язання, то у разі неналежного виконання позичальником своїх зобов`язань за цим договором строк пред`явлення кредитором до поручителя вимоги про повернення отриманих у кредит коштів має обчислюватися з моменту настання строку погашення зобов`язання згідно з такими умовами, тобто з моменту настання строку виконання зобов`язання у повному обсязі або у зв`язку із застосуванням права на повернення кредиту достроково. Пред`явленням вимоги до поручителя є як направлення/вручення йому вимоги про погашення боргу (залежно від умов договору), так і пред`явлення до нього позову. При цьому в разі пред`явлення вимоги до поручителя кредитор може звернутися до суду протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов`язання. При цьому, сама по собі умова договору про дію поруки до повного виконання позичальником зобов`язання перед кредитодавцем або до повного виконання поручителем взятих на себе зобов`язань, не може розглядатися як установлення строку дії поруки, оскільки це не відповідає ст. 252 ЦК, згідно з якою строк визначається роками, місяцями, тижнями, днями або годинами. Термін визначається календарною датою або вказівкою на подію, яка має неминуче настати. Доказів, які б свідчили про інформування поручителів, [PERSON] та [PERSON] , про необхідність сплатити заборгованість за зобов`язаннями [PERSON] за кредитним договором від 24.02.2011 року протягом шестимісячного строку від дня настання строку виконання основного зобов`язання позичальником, тобто до 20.08.2018 року, суду не надано. Згідно долученої до позовної заяви копії Реєстру згрупованих поштових відправлень - рекомендованих листів, повідомлення поручителям [PERSON] та [PERSON] про виниклу заборгованість позичальника [PERSON] у розмірі 298861,02 грн., надіслана кредитором лише 16.09.2019 року. Таким чином суд дійшов висновку, що порука між ПАТ «КБ «Приватбанк» та [PERSON] та [PERSON] , поручителями [PERSON] за договором поруки від 24.02.2011 року № 5М-11 була припинена внаслідок того, що кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов`язання, яким у договорі кредитування зазначено 18.02.2018 року, не пред`явив вимоги до поручителів, тобто в строк до 18.08.2018 року. На підставі переліченого, вимоги банку до відповідачів [PERSON] та [PERSON] , як поручителів, є незаконними та такими, що не підлягають задоволенню внаслідок припинення дії такої поруки. З урахуванням наведеного в судовому засіданні було встановлено, що у позичальника [PERSON] за кредитним договором від 24.02.2011 року перед АТ КБ «Приватбанк» внаслідок порушення умов станом на 25.10.2019 року склалася загальна заборгованість у розмірі - 321275,20 грн., а саме: 7471,64 грн. - тіло кредиту, 70878,01 грн. - заборгованість по відсотках за користування кредитом, 226674,35 грн. - пеня за несвоєчасне виконання зобов`язання за договором, а також: 1000,00 грн. - штраф фіксована частина, 15251,20 грн. - штраф процентна складова. Суд однак звертає увагу на те, що до правовідносин, які склались між сторонами, необхідно застосувати положення Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції», за ст. 2 якого зазначено, що на час проведення антитерористичної операції забороняється нарахування пені та/або штрафів на основну суму заборгованості із зобов`язань за кредитними договорами та договорами позики з 14 квітня 2014 року громадянам України, які зареєстровані та постійно проживають або переселилися у період з 14 квітня 2014 року з населених пунктів, визначених у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція. Банки та інші фінансові установи, а також кредитори зобов`язані скасувати зазначеним у цій статті особам пеню та/або штрафи, нараховані на основну суму заборгованості із зобов`язань за кредитними договорами і договорами позики у період проведення антитерористичної операції. На виконання Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» було видано Розпорядження № 1275-р від 2 грудня 2015 року Кабінету Міністрів України, відповідно до п. 20 ч. 1 «Переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція» місто Краматорськ Донецької області було віднесено до Переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція. Згідно із паспортними даними позичальника вбачається, що він з 2003 року зареєстрований та проживає у м. Краматорську. Таким чином судом було встановлено, що на відповідача розповсюджуються норми Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції». З урахуванням наведеного, суд вважає необхідним відмовити банку у його вимогах до [PERSON] щодо стягнення суми неустойки в вигляді пені за порушення виконання зобов`язання за кредитним договором, що були наховані представниками банку після 14 квітня 2014 року та при поданні до суду вказаного позову, оскільки зазначені вимоги банку суперечать ст. 2 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції», та така сума нарахованої неустойки після 14 квітня 2014 року не була банком скасована. Тому, виходячи з наведеного, вимоги банку про стягнення з позичальника неустойки, яка складається з пені за несвоєчасне виконання зобов`язання за договором - 226674,35 грн., а також 1000,00 грн. - штрафу фіксованої частини і 15251,20 грн. штрафу процентної складової, за невиконання умов кредитного договору не підлягають задоволенню. Підсумовуючи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги АТ КБ «Приватбанк», заявлені до відповідачів, підлягають частковому задоволенню шляхом стягнення на користь банку з позичальника [PERSON] боргу за кредитним договором від 24.02.2011 року в розмірі 78349,65 грн., яка складається з 7471,64 грн. - тіла кредиту та 70878,01 грн. - заборгованість по відсотках за користування кредитом. Крім того, у відповідності до ст.ст. 133, 141 ЦПК України суд також стягує з відповідача на користь позивача понесені ним та документально підтверджені витрати з оплати судового збору пропорційно до суми задоволеного позову у розмірі 1175,25 грн.. На підставі наведеного,

Outcome: partial