Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-22 00:00:00

20 лютого 2019 року управління соціального захисту населення Охтирської міської ради звернулося до суду із вищевказаним позовом в якому просять стягнути із [PERSON] на свою користь надмірно отримані кошти у вигляді житлової субсидії в розмірі 31375,67 грн.. Свої вимоги мотивує тим, що відповідач перебуває на обліку в управлінні соціального захисту населення Охтирської міської ради (далі Управління) як отримувач субсидії. 11.01.2016 відповідач звернулась до Управління заяву про призначення субсидії за адресою: [ADDRESS] . Разом із заявою відповідачем було подано декларацію про доходи і витрати осіб, які звернулися за призначенням житлової субсидії, в якій зазначено, що доходом заявниці є пенсія та соціальна допомога. На підставі поданої заяви та декларації відповідачу було призначено субсидію на період з січня 2016 року по грудень 2016 року. Згідно декларації про доходи від 30.11.2018 р. [PERSON] за період з 01.01.2015 по 01.01.2016 зазначено пенсію та соціальну допомогу. Субсидію відповідачу було призначено з листопада 2016 р. по квітень 2017 р. В результаті проведення вибіркової перевірки даних про доходи отримувачів соціальних допомог було отримано лист регіонального сервісного центру №5943 №31/18/5943-1739 про те, що за [PERSON] 31.08.2012 був зареєстрований автомобіль CHEVROLET AVEO 2010 року випуску. 30.01.2015 р. зазначений транспортний засіб перереєстрований на нового власника на підставі довідки-рахунку вартістю 93510,17 грн. Автомобіль був проданий, але дохід не задекларований. Відповідач 04.12.2017 р. подала заяву про перерахунок призначеної субсидії та зобов`язалась повернути кошти, однак не зробила цього. Зазначене призвело до незаконного отримання субсидії за період з 01.01.2016 по 30.04.2017 на загальну суму 31375,67 грн. Представник позивача Сенченко Н. [PERSON] . в судовому засіданні вимоги підтримала з підстав викладених в позовній заяві, просила позов задовольнити. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги не визнала з підстав викладених у відзиві. Надала відзив на позовну заяву, в якому зазначає, що насправді автомобіль у 2017 році вона не продавала. Зазначений автомобіль був проданий за довіреністю ще у 2012 році третій особі. Хоча автомобіль був зареєстрований на неї, вона успадкувала після смерті чоловіка тільки його Ѕ частину. Інша частка належить її сину [PERSON] .. Фактично кошти за автомобіль були отримані нею ще у 2012 році. Новий власник у 2017 р. переоформив автомобіль на себе без її відома. Отже, вона не мала наміру свідомо водити в оману позивача, бо в задекларований період кошти за продаж авто не отримувала. Отримані кошти від продажу авто витратила на лікування доньки-інваліда. Повірений за дорученням будь-яким чином не повідомляв її про виконання доручення. Вивчивши матеріали справи, заслухавши думку учасників процесу, покази свідка, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню виходячи з наступного. Умови призначення та порядок надання громадянам щомісячної адресної безготівкової субсидії для відшкодування витрат на оплату управління багатоквартирним будинком, користування житлом або його утримання та комунальних послуг (водо-, тепло-, газопостачання, водовідведення, електроенергія, вивезення побутового сміття та рідких нечистот) врегульовано Положенням про порядок призначення та надання населенню субсидій для відшкодування витрат на оплату житлово-комунальних послуг, придбання скрапленого газу, твердого та рідкого пічного побутового палива, затвердженого постановою Кабінету\~Міністрів України\~від 21\~жовтня 1995\~року №\~848 (далі в тексті - Положення). Відповідно до п. 6 Положення (в редакції, яка діяла на час призначення відповідачу субсидії) субсидія призначається одному з членів домогосподарства, на якого відкрито особовий рахунок за місцем реєстрації, або особі, яка не зареєстрована, але фактично проживає у житловому приміщенні (будинку) на підставі договору найму (оренди) житла, і на яку відкрито особові рахунки із сплати житлово-комунальних послуг (далі - орендар). Субсидія розраховується виходячи з кількості зареєстрованих у житловому приміщенні (будинку) осіб (осіб, які фактично проживають), яким нараховується плата за житлово-комунальні послуги, у тому числі осіб, призваних на строкову військову службу (п. 7 Положення). Згідно п. 13 Положення для призначення субсидії громадянин, особа якого посвідчується паспортом або іншим документом, подає структурному підрозділу з питань соціального захисту населення за місцем реєстрації: заяву про призначення житлової субсидії та декларацію про\~доходи і витрати осіб, які звернулися за призначенням житлової субсидії, за встановленими формами. Забороняється вимагати від громадян документи, що не передбачені цим Положенням. Зазначені заява та декларація можуть бути надіслані поштою структурному підрозділу з питань соціального захисту населення за місцем реєстрації заявника. Громадянин несе відповідальність за подані відомості про доходи, майно, що вплинули або могли вплинути на встановлення права на призначення субсидії та на визначення її розміру. Судом встановлено, що 11.01.2016 [PERSON] звернулась із заявою до управління соціального захисту населення Охтирської міської ради про призначення житлової субсидії (а.с. 4). При цьому у заяві відповідач власноруч зазначила, що вона ознайомлена з порядком призначення соціальної допомоги та повідомлена про те, що у разі зміни обставин, які можуть вплинути на отримання житлової субсидії (зміни складу осіб, які зареєстровані (фактично проживають), джерел доходу, переліку отримуваних житлово-комунальних послуг, придбання майна, товарів або оплати послуг на суму, що перевищує 50 тис. гривень), зобов`язується протягом місяця повідомити про це структурний підрозділ з питань соціального захисту населення. Разом із заявою про призначення житлової субсидії [PERSON] подано декларацію про доходи і витрати осіб, які звернулися за призначенням житлової субсидії, де в розділі ІІ декларації зазначила про суми доходу за період з 01.01.2015 по 01.01.2016 пенсію та соціальну допомогу (а.с. 4 на звороті). За результатами розгляду звернень відповідачу було призначено та виплачено субсидію з січня 2016 року по квітень 2017 року. Відповідно до пункту 20 Положення сума субсидії, перерахованої (виплаченої) надміру внаслідок свідомого подання громадянином документів з недостовірними відомостями або неповідомлення громадянином про зміни, зазначені у пункті 14 цього Положення, повертається ним за вимогою органу, що призначив субсидію. У бланках декларації на призначення субсидії від 01.01.2016 та 30.11.2016 [PERSON] власним підписом підтвердила, що в разі подання нею у неповному обсязі або недостовірних відомостей про осіб, які зареєстровані (фактично проживають) у житловому приміщенні/будинку, їх доходи і витрати, їй може бути відмовлено у призначенні житлової субсидії або припинено її надання. У такому разі отримувач субсидії зобов`язується повернути надміру перераховану (виплачену) суму субсидії. (а.с. 4, 6). Управлінням соціального захисту населення Охтирської міської ради проведено перевірку правильності та повноти інформації, наданої на призначення субсидії заявником [PERSON] та виявлено, що згідно листа регіонального сервісного центру №5943 №31/18/5943-1739 за [PERSON] 31.08.2012 був зареєстрований автомобіль CHEVROLET AVEO 2010 року випуску. 30.01.2015 р. зазначений транспортний засіб перереєстрований на нового власника на підставі довідки-рахунку вартістю 93510,17 грн. (а.с. 9). Таким чином, при зверненні до управління соціального захисту населення Охтирської міської ради із заявою про призначення субсидії [PERSON] подала недостовірні дані про власний дохід, що відповідно до п. 20 Положення, вплинуло на встановлення права на призначення субсидії. Відповідно до розрахунку коштів субсидії, що підлягає поверненню за період з 01.01.2016 по 30.04.2017 загальна сума коштів перерахованої субсидії (з урахуванням поверненої до бюджету суми невикористаної субсидії) становить 31375,67 грн.: за 2016 рік 14147,75 грн., за 2017 рік 17227,92 грн.. [PERSON] було направлено повідомлення за № 8 про повернення житлової субсидії від 19.01.2018, яке відповідач отримала 19.01.2018 та зобов`язалася повернути надміру виплачені кошти (а.с. 10, 11). За нормами ч. 1 ст.\~1212\~ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Згідно з п.п. 1, 2 ч. 1 ст.\~1215\~ЦК України не підлягає поверненню, зокрема, безпідставно набуті заробітна плата і платежі, що прирівнюються до неї, пенсії, допомоги, стипендії, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю, аліменти та інші грошові суми, надані фізичній особі як засіб до існування, якщо їх виплата проведена фізичною або юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача; а також інше майно, якщо це встановлено законом. Стаття 12\~ЦПК України передбачає, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій. Статтею 81\~ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Розглядаючи справу, суд забезпечив сторонам рівні можливості щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Відповідач в відзиві, як на підставу заперечення позовних вимог, посилається на те, що автомобіль був проданий раніше. У судовому засіданні був допитаний [PERSON] , який пояснив, що є пасинком відповідача. Авто дійсно було продане за довіреністю ще у 2012 р. за суму близько 70000 грн. 20000 грн. витратили на пам`ятник батькові, а решту 50000 грн. розділили на двох. Проте суд не може погодитися з вказаними твердженнями, оскільки вони не мають правового значення для вирішення даного спору. Факт перереєстрації авто на нового власника саме у січні 2015 року підтверджений відповідною довідкою регіонального сервісного центру №5943 №31/18/5943-1739. Доказів того, що транспортний засіб був переданий у користування за довіреністю відповідачем не надано, як не надано й доказів того, що автомобіль був відчужений у 2012 р. Суд не бере до уваги покази свідка з цього приводу з огляду на наступне. Відповідно до ст. 328 Цивільного кодексу України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Частиною 4 ст.\~203\~Цивільного кодексу\~України передбачено, що правочин має вчинятися у формі, встановленій законом. Згідно ч. 1, ст. 638 Цивільного кодексу України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Частиною 1, ст.\~639\~Цивільного кодексу\~України визначено, що договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Згідно п. 3, ст. 208 Цивільного кодексу України, правочини фізичних осіб між собою на суму, що перевищує у двадцять і більше разів розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян належить вчиняти у письмовій формі. Письмова форма договору купівлі-продажу автомобіля передбачена чинним на час виникнення правовідносин між сторонами Порядком державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів (далі - Порядок), затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 07.09.98 N 1388. Відповідно до п. 1 Порядку встановлюється єдина на території України процедура державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів (далі - транспортні засоби), оформлення та видачі реєстраційних документів і номерних знаків. Цей Порядок є обов`язковим для всіх юридичних та фізичних осіб, які є власниками транспортних засобів, виробляють чи експлуатують їх. Представники власників транспортних засобів виконують обов`язки та реалізують права таких власників у межах наданих їм повноважень (п. 2 Порядку). Пунктом 6 Порядку визначено, що транспортні засоби реєструються за юридичними та фізичними особами в реєстраційно-екзаменаційних підрозділах Державтоінспекції (далі - підрозділи Державтоінспекції). Пунктом 8 Порядку передбачено, що державна реєстрація транспортних засобів проводиться на підставі заяв власників, поданих особисто, і документів, що посвідчують їх особу, підтверджують правомірність придбання, отримання, ввезення, митного оформлення (далі - правомірність придбання) транспортних засобів, оцінку їх вартості (проводиться спеціалістом, що пройшов необхідну підготовку в порядку, встановленому МВС, Мін`юстом, Мінпромполітики, Держмитслужбою та Фондом державного майна, і має відповідні документи), відповідність конструкції транспортних засобів установленим вимогам безпеки дорожнього руху, а також вимогам, які є підставою для внесення змін до реєстраційних документів. В абзаці 2 п. 8 Порядку наведено перелік документів, що підтверджують правомірність придбання транспортних засобів, якими є: довідка-рахунок, договори та угоди, укладені на товарних біржах на зареєстрованих у Департаменті Державтоінспекції бланках, договори купівлі-продажу транспортних засобів, оформлені в Державтоінспекції, інші засвідчені в установленому порядку документи, що встановлюють право власності на транспортні засоби, копія рішення суду, засвідчена в установленому порядку, із зазначенням юридичних чи фізичних осіб, які визнаються власниками транспортних засобів, марки, моделі, року випуску таких засобів, довідка органу соціального захисту населення або управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань, що виділили автомобіль або мотоколяску; акт приймання-передачі транспортних засобів за формою згідно з додатком 6, виданий підприємством-виробником або підприємством, яке переобладнало чи встановило на транспортний засіб, митна декларація, акт про проведений аукціон або постанова та акт про передачу майна стягувачу в рахунок погашення боргу, видані органом державної виконавчої служби. Як видно із даного пункту, розписка чи довіреність не входять до переліку документів, що підтверджують правомірність придбання транспортних засобів. З аналізу наведених норм права вбачається, що договір купівлі-продажу транспортного засобу є укладеним з моменту його державної реєстрації. Крім того, згідно ч. 1 ст. 218 ЦК України Заперечення однією із сторін факту вчинення правочину або оспорювання окремих його частин може доводитися письмовими доказами, засобами аудіо -, відеозапису та іншими доказами. Рішення суду не може ґрунтуватися на свідченнях свідків. Отже, наведене підтверджує ту обставину, що відповідачем при поданні заяви про призначення житлової субсидії була зазначена недостовірна інформація, яка б вплинула або могла вплинути на встановлення права на призначення субсидії та на визначення її розміру, а надані відповідачем докази не доводять факт відчуження нею авто у період дохід за який який не враховується при призначенні субсидії згідно поданих нею заяв. Стосовно доводів відповідача про те, що позивач зобов`язаний сам був здійснити перевірку поданих відповідачем документів суд виходить із наступного. Відповідно до пункту 13 Положення про порядок призначення та надання населенню субсидій для відшкодування витрат на оплату житлово-комунальних послуг, придбання скрапленого газу, твердого та рідкого пічного побутового палива,структурні підрозділи з питань соціального захисту населення мають право робити запити та безоплатно отримувати у строк до 15 календарних днів від ДФС, Державтоінспекції, інших органів виконавчої влади та органів місцевого самоврядування, суб`єктів господарювання, які здійснюють технічну інвентаризацію об`єктів нерухомого майна, вищих навчальних закладів, фондів соціального страхування інформацію, необхідну для призначення субсидій та проведення перевірок достовірності даних, отриманих від осіб, які звертаються за призначенням субсидій. Тобто вказаним положенням передбачено право, а не обов`язок робити запити для отримання інформації, необхідної для призначення субсидій та проведення перевірок достовірності даних, отриманих від осіб, які звертаються за призначенням субсидій. З аналізу частини 4 пункту 13 Положення вбачається, що відповідальність за подання достовірних і повних відомостей про доходи і майно, що впливає на призначення субсидії покладено на заявника і останній повинен вжити всіх розумних заходів для отримання повної інформації, яка необхідна для призначення субсидії. За таких обставин, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є доведеними та обґрунтованими та з відповідача підлягає стягненню надмірно отримані кошти у вигляді житлової субсидії в розмірі 31375 гривень 67 копійок На підставі ст.\~141\~ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 1921 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved