Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-24 00:00:00

21.10.2014 року [PERSON] звернувся в суд із позовом до відповідача про розірвання договору купівлі-продажу, стягнення грошової суми сплаченої за товар неналежної якості та відшкодування моральної шкоди. Вказує, що 31.05.2014 у магазині «Арбер», директором якого є відповідач, що знаходиться у ТРЦ «Порт-Сіті» у м. Луцьку, придбав чоловічий костюм артикул АХ 03.02.11, ґатунок 1, виготовлений ZHEJIANG DIDA IMP&EXP.CO, LTD «Китай», для повсякденного використання та сплатив 1610 грн. за придбання товару. Після кількаразового його використання, на брюках костюму проявилися дефекти, які унеможливили його подальшу експлуатацію. Зазначає, що 26.07.2014 року звернувся у магазин «Арбер» із усною скаргою відреагувати на цю проблему, проте протягом 2-ох тижнів до нього ніхто не дзвонив, нічого не повідомляв. Лише 14.08.2014 року, через 18 днів до нього передзвонили та сказали, що потрібно написати письмову заяву. Через два тижні від моменту написання заяви, він отримав відповідь, у якій вказувалося, що без платіжного документу мою заяву ніхто розглядати не буде. Оскільки дефекти купленого товару (брюки чоловічі) були виявлені в період гарантійного строку, він звернувся із заявою до відповідача з проханням повернути йому сплачені кошти або замінити його на аналогічний товар належної якості. Однак директор магазину позитивної відповіді не дав та відмовився обміняти товар неналежної якості. Після неодноразового звернення із заявами, йому були надані звичайні відписки, конкретних відповідей він не отримав. У своїй заяві від 12.09.2014 року він повідомив відповідача, що відмовляється від обміну товару та вимагає повернення коштів. Вважає, що його права споживача порушені незаконними діями відповідача, вважає за необхідне відмовитися від договору купівлі-продажу товару та вимагати від відповідача повернути йому кошти за костюм, виходячи із ціни останнього на момент розгляду справи в суді. Зазначає, що неправомірними діями відповідача йому було завдано моральної шкоди, що виражається в тому що він весь період не міг використовувати ту річ яку придбав для свого використання, а завдану моральну шкоду оцінює в розмірі 1000 грн. Просить розірвати договір купівлі-продажу, стягнути із відповідача на його користь кошти, виходячи із ціни на костюм на момент розгляду справи або 1610 грн. у разі, якщо костюм коштує дешевше, у якості повернення за товар неналежної якості, стягнути із відповідача на його користь моральну шкоду в сумі 1000 грн., завдану йому продажем товару неналежної якості. Позивач [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити, суду пояснив, що у відповідності до ст. 8 Закону України «Про захист прав споживачів» не зобов'язаний доводити, що недолік товару виник не з його вини. Представник відповідача [PERSON] - [PERSON] позовні вимоги заперечила, просила у їх задоволенні відмовити, оскільки позивачем не надано належного підтверджуючого документу придбання товару. Вказала, що вини виробника у виникнення дефекту товару немає, а те що недолік є істотним не підтверджується жодними доказами. Водночас, сам позивач додав довідку ТОВ «Торгова компанія «Грегорі Арбер», в якій вказано, що недолік виник не з вини виробника, а в процесі використання костюму та є наслідком порушення споживачем правил користування товаром або його зберігання, а висновок державної санітарно- епідеміологічної експертизи від 24.01.2014 року № 05.03.02-03/4508, підтверджує, що об'єкт дослідження відповідає вимогам діючого санітарного законодавства, в тому числі медичним критеріям безпеки, а вказані обставини позивачем не спростовані. Окрім того, позивач покликається на дефект у брюках, проте просить повернути вартість усього костюму, не зважаючи на те, що скарг щодо якості піджака не заявляє, що суперечить вимогам справедливості, добросовісності та розумності. Зазначила, що позивачем не доведено факту завдання йому моральної шкоди та не обґрунтовано її заявлений розмір, а тому в ційчастині позов не підлягає задоволенню також. Заслухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, дослідивши та оцінивши подані суду докази у їх сукупності, суд прийшов до наступних висновків. Судом встановлено, що 31.05.2014 року позивачем [PERSON] у магазині «Арбер», директором якого є відповідач, та що знаходиться у ТРЦ «Порт-Сіті» у м. Луцьку було придбано чоловічий костюм, артикул АХ 03.02.11. Факт придбання товару підтверджується перепискою позивача із відповідачем, наявною у матеріалах справи, та випискою банку про проведення транзакції через термінал з використанням платіжного засобу, а тому посилання представника відповідача на відсутність укладеного договору купівлі-продажу, суперечить приписам ч. 1 ст. 207 ЦК України (а.с. 2-9). Згідно вимог ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно ч.1 ст. 651 ЦК України, зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. В силу приписів ч.1 ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однією із сторін має бути досягнуто згоди. Згідно ст. 655 ЦК України, за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 662 ЦК України, продавець повинен одночасно з товаром передати покупцеві його приналежності та документи (технічний паспорт, сертифікат якості тощо), що стосуються товару та підлягають переданню разом із товаром відповідно до договору або актів цивільного законодавства. В силу приписів ч. 1 ст. 679 ЦК України продавець відповідає за недоліки товару, якщо покупець доведе, що вони виникли до передання товару покупцеві або з причини, які існували до цього моменту. Відповідно ч. 3 ст. 698 ЦК України до відносин за договором роздрібної купівлі-продажу з участю покупця-фізичної особи, не врегульованих цим Кодексом, застосовується законодавство про захист прав споживачів. Як вбачається із заяви позивача від 14.08.2014 року, останній 26.07.2014 року приніс до магазину «Арбер», куплений раніше костюм синього кольору, на штанах костюма проявився дефект тканини, який полягає у зміні тканиною кольору, при цьому позивач зауважив, що брюки не прав, пропонував повернути кошти сплачені за товар або обміняти костюм на інший, зазначив, що придбав костюм орієнтовно в кінці травня-на початку червня (а.с.3). У відповідь на вищевказану заяву, відповідач своїм листом від 27.08.2014 року повідомив, що розглянути заяву неможливо за відсутності розрахункового документа (а.с.4). 28.08.2014 року позивач звернувся із повторною заявою до відповідача, до якої додав виписку із банку про проведену транзакцію (а.с.5). На вищевказану заяву від 28.08.2014 року відповідачем було надано відповідь від 11.09.2014 року, з якої вбачається, що після вивчення недоліку в наданому товарі (брюки чоловічі), недоліки товару (брюк) виникли внаслідок порушення споживачем правил користування товаром або його зберігання, для чого передбачено проведення експертизи, яка встановлює причини виникнення недоліку, але в м. Луцьку, та інших містах області не має технічних можливостей для проведення такої експертизи, тому проведення експертизи може зайняти багато часу та створить для позивача незручності. Водночас, із відповіді вбачається, що відповідач пропонував позивачу провести заміну товару (а.с.6). Проте заявою від 12.09.2014 року позивач [PERSON] відмовився від проведення обміну товару та просив повернути сплачені за костюм кошти у розмірі 1610 грн. (а.с.7). Як вбачається із відповіді відповідача на вищевказану заяву від 12.09.2014 року, останнім відмовлено в задоволені вимоги щодо повернення грошових коштів, у зв'язку з тим, що недоліки товару виникли не з вини виробника або продавця товару, що підтверджується довідкою виробника від 19.09.2014 року (а.с.8-9). Так, згідно із п.п. 2, 5 ч. 1 ст. 4 Закону України «Про захист прав споживачів» споживачі під час придбання, замовлення або використання продукції, яка реалізується на території України, для задоволення своїх особистих потреб мають право на:належну якість продукції та обслуговування;відшкодування майнової та моральної шкоди, завданої внаслідок недоліків продукції (дефекту в продукції), відповідно до закону. Статтею 8 вищевказаного Закону передбачені права споживача у разі придбання ним товару неналежної якості. Так, згідно з ч.1 цієї статті у разі виявлення протягом встановленого гарантійного строку недоліків споживач, в порядку та у строки, що встановлені законодавством, має право вимагати: 1) пропорційного зменшення ціни; 2) безоплатного усунення недоліків товару в розумний строк; 3) відшкодування витрат на усунення недоліків товару. У разі виявлення протягом встановленого гарантійного строку істотних недоліків, які виникли з вини виробника товару (продавця, виконавця), або фальсифікації товару, підтверджених за необхідності висновком експертизи, споживач, в порядку та у строки, що встановлені законодавством і на підставі обов'язкових для сторін правил чи договору, має право за своїм вибором вимагати від продавця або виробника: 1) розірвання договору та повернення сплаченої за товар грошової суми; 2) вимагати заміни товару на такий же товар або на аналогічний, з числа наявних у продавця (виробника). Так, договором або законом може бути встановлений строк, протягом якого продавець гарантує якість товару (гарантійний строк). Гарантійний строк починається з моменту передання товару покупцеві, якщо інше не встановлено договором купівлі-продажу (ч. 2 ст. 675, ч. 1 ст.676 ЦК України). Водночас, ч. 3 ст. 7 Закону України «Про захист прав споживачів» визначено, що на сезонні товари (одяг, хутряні та інші вироби) гарантійний строк обчислюється з початку відповідного сезону, що встановлюється Кабінетом Міністрів України. Так, із Переліку сезонних товарів, гарантійний строк по яких обраховуються з початку відповідного сезону, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 19.03.2004 року №172 вбачається, що на одяг весняно-літнього асортименту встановлено гарантійний строк із 1 квітня по 1 жовтня. Таким чином, суд приходить до висновку, що позивач звернувся до відповідача із вимогами про повернення коштів чи проведення обміну товару на товар належної якості в межах гарантійного строку. Частинами 3, 5-12 статті 8 ЗаконуУкраїни «Про захист прав споживачів» визначено порядок пред'явлення вимог споживачем та їх розгляд і вирішення відповідним суб'єктом. При цьому, визначення поняття «істотний недолік», «недолік» наведено у п.п. 12, 15 ст. 1 Закону України «Про захист прав споживачів». Так, «недоліком» є будь-яка невідповідність продукції вимогам нормативно-правових актів і нормативних документів, умовам договорів або вимогам, що пред'являються до неї, а також інформації про продукцію, наданій виробником (виконавцем, продавцем); в той час як «істотним недоліком» є недолік, який робить неможливим чи недопустимим використання товару відповідно до його цільового призначення, виник з вини виробника (продавця, виконавця), після його усунення проявляється знову з незалежних від споживача причин і при цьому наділений хоча б однією з нижченаведених ознак: а)він взагалі не може бути усунутий; б) його усунення потребує понад чотирнадцять календарних днів; в) він робить товар суттєво іншим, ніж передбачено договором. Таким чином, товаром з істотним недоліком є товар, який містить всі три критерії істотності та одну факультативну ознаку, що визначені в Законі України «Про захист прав споживачів». Відповідно до ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 ЦПК України. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до довідки № 236 від 19.09.2014 року виданої ТОВ «Торгова компанія «ГРЕГОРІ АРБЕР», наданий для дослідження костюм чоловічий Герц/Елвіс, артикул АХ 03.02.11, ДСТУ 252:2005, ґатунок 1, повернутий покупцем з недоліком виробу - зміна кольору на штанах, на двох брючинах позаду, в області колін. В той же час, із довідки вбачається, що недолік виник не з вини виробника, а є таким, який виник в процесі використання костюму та є недоліком споживачем правил користування товаром або його зберігання. Одночасно відповідачу було надано копію висновку державної санітарно-епідеміологічної експертизи ГУ ДСЕС в Одеській області від 24.01.2014 року № 05.03.02-03/4508, що тканина, з якої виготовлено костюм відповідає вимогам діючого санітарного законодавства України (а.с. 8, 10-14). Отже, суд приходить до висновку, що позивачем не надано жодного доказу про наявність істотних недоліків придбаного товару, які дають йому право на повернення сплачених за товар коштів, тоді як відповідачем доведено факт продажу споживачеві костюму без істотних недоліків. Суд також враховує, що позивачем, хоча останній заперечував вищевказаний висновок щодо якості товару викладений у довідці № 236 від 19.09.2014 року, виданої ТОВ «Торгова компанія «ГРЕГОРІ АРБЕР», не заявлялося клопотання про проведення судової експертизи на підтвердження того факту, що придбаний товар має істотні недоліки та не може бути використаний за призначенням. Відповідно до ч. 1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Як вбачається із п. ч. 2 ст. 22 ЦК України моральна шкода полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна. Водночас, позивачем не надано належних та допустимих доказів, завдання відповідачем йому душевних страждань. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що у задоволенні позовних вимог [PERSON] до [PERSON] про розірвання договору купівлі-продажу, стягнення грошової суми сплаченої за товар неналежної якості та відшкодування моральної шкоди слід відмовити за безпідставністю.

Outcome: dismissed