Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-29 00:00:00

21 березня 2017 року [PERSON] звернулася до суду з позовом, у якому просила визначити їй додатковий двомісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини після смерті батька [PERSON], яка настала 31 липня 2016 року. Вказує, що вона є єдиною спадкоємицею за заповітом після смерті батька. Причиною пропуску строку для прийняття спадщини вказує ту обставину, що вона вчасно не звернулася з заявою оскільки була впевнена, що проживаючи з батьком на час його смерті прийняла внаслідок цього спадщину, однак нотаріус відмовив їй у заведенні спадкової справи через те, що вона була зареєстрована за іншою адресою, а тому пропустила строк. Сторони у судове засідання не зявилися, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, у своїх заявах позивач позов підтримав, відповідач фактично визнав позовні вимоги, просили розглянути справу без їх присутності. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов таких висновків. Із матеріалів справи вбачається, що батьком [PERSON], [INFO], є [PERSON] (а.с.7). 14 липня 1977 року [PERSON] зареєструвала шлюб, узявши прізвище чоловіка [PERSON], 12 вересня 1985 року шлюб розірвано (а.с.8). 20 грудня 2000 року [PERSON] отримав державний акт на право приватної власності на розташовану на території Калінінської сільської ради Липоводолинського району Сумської області земельну ділянку, площею 4,172 га - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (а.с.9). 23 березня 1999 року [PERSON] заповів усе своє майно [PERSON] Заповіт посвідчувався секретарем виконкому Калінінської сільської ради Липоводолинського району Сумської області 23 березня 1999 року за реєстровим №48 (а.с.10). 31 липня 2016 року помер [PERSON] у с.Калінінське Липоводолинського району Сумської області, про що мається копія свідоцтва про смерть (а.с.11). Із довідки Калінінської сільської ради Липоводолинського району Сумської області вбачається, що [PERSON] був один зареєстрований та проживав у [INFO] (а.с.12). За даними Липоводолинської районної державної нотаріальної контори від 23 березня 2017 року спадкова справа після смерті [PERSON] не заводилася, спадкоємці за її прийняттям не зверталися, відомості про прийняття спадщини особами, які постійно на час смерті спадкодавця проживали разом з нею та вважаються такими, що прийняли спадщину відсутні. Статтею 1217 ЦК України визначено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом. За ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно з ч.1 ст.1269, ч.1 ст.1270 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Статтею 3 ЦК України, зокрема, передбачено, що загальними засадами цивільного законодавства є: неприпустимість позбавлення права власності, крім випадків, встановлених Конституцією України та законом; судовий захист цивільного права та інтересу; справедливість, добросовісність та розумність. Так, відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Згідно з п.24 постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутись до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до ч.3 ст.1272 ЦК України. У звязку з тим, що [PERSON] вважала, що спадщину після смерті батька вона прийняла, оскільки фактично проживала разом з ним, у звязку з чим не подала вчасно заяву про прийняття спадщини, суд, з огляду на дотримання вимог законності та справедливості, вважає вказані причини пропуску строку такими, що дають підстави для задоволення позову.

Outcome: approved