Jurisdiction: civil
Date: 2019-06-12 00:00:00

21.03.2019 року позивач [PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням та зняття з реєстраційного обліку. В обґрунтування позовних вимог зазначає, що він є власником житлового будинку, що знаходиться у [ADDRESS] . Колишній його зять [PERSON] зареєстрований в даному будинку, проте протягом 17 років за вказаною адресою не проживає, не сплачує комунальні послуги та не бере участі в його утриманні. Реєстрація відповідача у його житловому будинку перешкоджає у здійсненні права користування і розпорядження його майном на власний розсуд. Просить визнати [PERSON] таким, що втратив право користування житловим приміщенням, а саме: будинком, що знаходиться у [ADDRESS] та зобов`язати Затурцівську сільську раду зняти його з реєстраційного обліку. 13.06.2019 року позивач через канцелярію суду подав письмову заяву про розгляд справи без його участі. При цьому уточнив позовні вимоги. Просить лише визнати [PERSON] таким, що втратив право користування житловим приміщенням, а саме: будинком, що знаходиться у [ADDRESS] . Не заперечує щодо ухвалення рішення при заочному розгляді справи. Відповідач у судове засідання не з`явився повторно, хоча був належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи відповідно до вимог ст.128 ЦПК України. Про причини неявки суд не повідомив, будь-яких клопотань, заяв, відзиву на позов від нього не надійшло. Представник третьої особи у судове засідання не з`явився, через канцелярію суду подав заяву від 10.04.2019 року № 276, згідно із якою не заперечує щодо задоволення позовних вимог. Згідно з ч.1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Зі згоди позивача, а також за одночасного існування вищевказаних умов, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст. 280 ЦПК України. Відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши та оцінивши представлені у справі докази в їх сукупності, суд дійшов наступного висновку. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, а згідно з ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до ЦПК України, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Судом встановлено, що відповідно до копії витягу про державну реєстрацію прав № 36782278 від 17.12.2012 року [PERSON] є власником житлового будинку, що знаходиться у [ADDRESS] (а.с.6). Право власності на вказаний будинок позивач отримав на підставі рішення виконкому Холопичівської сільської ради, про що було видано відповідне свідоцтво про право власності на нерухоме майно від 09.11.2012 року (а.с. 5). Із довідки Затурцівської сільської ради Локачинського району Волинської області № 245 від 02.05.2019 року вбачається, що відповідач [PERSON] зареєстрований у житловому будинку, що розташований за адресою: [ADDRESS] , проте за даною адресою не проживає (а.с. 27). Вказане стверджується також актом обстеження житлово-побутових умов сім`ї [PERSON] від 02.05.2019 року, яким встановлено, що [PERSON] зареєстрований за адресою: [ADDRESS] , однак за вказаною адресою не проживає більше року, що також підтвердили своїми підписами у акті сусіди [PERSON] та [PERSON] (а.с. 28). Відповідно до ч.1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Частиною першою ст. 321 ЦК України передбачено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Згідно зі ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Із матеріалів справи вбачається, що відповідач [PERSON] без поважних причин відсутній за місцем реєстрації понад один рік, зокрема, в житловому будинку, що знаходиться у [ADDRESS] , між сторонами не було укладено угоди про користування спірним житловим приміщенням, а реєстрація відповідача у будинку позбавляє позивача права вільно володіти, користуватися та розпоряджатися належним йому майном, а тому суд вважає, що відповідач втратив право користування даним житловим приміщенням, а відтак позов [PERSON] , з врахуванням уточнених вимог, підлягає до задоволення повністю. Відповідно до положень ст. 7 та ст. 11 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання здійснюється на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою. Зняття з реєстрації фізичних осіб відноситься до повноважень органів реєстрації. Отже, зазначене рішення є підставою для зняття з реєстрації відповідача згідно із Законом та підлягає виконанню органами реєстрації. Згідно з п.1 ч.2 ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача слід стягнути понесені [PERSON] витрати по сплаті судового збору в розмірі 768,40 грн.

Outcome: approved