Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-06 00:00:00

1. Описова частина Короткий зміст позовних вимог У вересні 2019 року до Приморського районного суду м. Одеси звернувся представник позивачки, адвокат Бєлянський Ю.В. з позовною заявою до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням та зобов`язати Департамент надання адміністративних послуг Одеської міської ради зняти відповідача з реєстрації місця проживання. В обґрунтування позовних вимог зазначив наступне. Ухвалою судді Приморського районного суду м. Одеси Науменко А.В. від 26.09.2019 року цивільну справу передано за підсудністю до Малиновського районного суду м. Одеси. 11.11.2019 року ухвалою Малиновського районного суду м. Одеси вказану позовну заяву залишено без руху та надано строк для усунення недоліків. 27.11.2019 року до суду через канцелярію суду від позивача надійшла заява (вхід.№ЕП-11257) про усунення недоліків позовної заяви. 29.11.2019 року ухвалою Малиновського районного суду м. Одеси відкрито провадження по справі за правилами загального позовного провадження. Позивач та його представник, будучи повідомленими про дату на час розгляду справи до судового засідання не з`явився, від представника позивача адвоката Бєлянського Ю.В. надійшла заява (вх.№ 5484 від 07.02.2020 року ) про розгляд справи за його відсутності. Відповідач у судове засідання не з`явився подав через канцелярію суду заяву про визнання позовних вимог (вхід.№2053 від 20.01.2020 року) в якій зазначив, що дійсно зареєстрований у квартирі [ADDRESS] , вказана квартира продана позивачці його батьком, у вказаній квартирі не проживає, комунальні платежі не сплачує. Також, вказав що не заперечує проти задоволення позову [PERSON] , та винесення судом рішення щодо зобов`язання Департаменту з надання адміністративних послуг Одеської міської ради зняти його з реєстрації місця проживання за адресою: квартира [ADDRESS] . Заяви, клопотання, інші процесуальні дії у справі (забезпечення доказів, вжиття заходів забезпечення позову, зупинення і поновлення провадження, тощо): не застосовувалися. Згідно ч. 2\~ст. 247 ЦПК України\~у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього\~Кодексу\~розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідач про дату, час та місце судового засідання повідомлений належним чином, відзив на позов до суду не надав, в судове засідання не з`явився, про причини неявки не повідомляв. Відповідно до ч. 4\~ст. 223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Відповідно до ч. 1\~ст. 280 ЦПК України\~суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється. 2. Мотивувальна частина Фактичні обставини, встановлені судом Суд, вивчивши позовну заяву, дослідивши матеріали справи, проаналізувавши і оцінивши докази в їх сукупності вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Позивачці, на праві приватної власності належить квартира за адресою: [ADDRESS] , на підставі договору купівлі-продажу від 06.06.2019 року, зареєстрованого в реєстрі за №5724, посвідченого приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Омаровою В.С., що підтверджується копією договору купівлі-продажу (а.с.6-7). Згідно, копії довідки (виписки з домової книги про склад сім`ї та реєстрацію) №1326 від 21.09.2019 року, у квартирі за адресою: [ADDRESS] , зареєстровані [PERSON] , [PERSON] , та [PERSON] , яка є відповідальною, але не зареєстрована у вказаній квартирі (а.с.9). 12 вересня 2019 року позивач звернулась із Заявою до Департаменту надання адміністративних послуг Одеської міської ради щодо виписки з квартири [ADDRESS] що [ADDRESS] відповідача та його батька як колишнього власника квартири на підставі припинення права користування квартирою у зв`язку зі зміною власника. Департаментом з надання адміністративних послуг Одеської міської ради у знятті з місця реєстрації відповідача було відмовлено, у зв`язку з тим, що у договорі купівлі-продажу не вказано зобов`язання продавця зняти відповідача з реєстрації квартири, або надання права покупцеві на зняття з реєстрації відповідача. Також, відповідач може особисто прибути до департаменту та надати заяву про зняття з реєстрації (а.с.10) Відповідачем, через канцелярію суду надано заяву про визнання позову (вхід.№2053 від 20.01.2020 року) в якій зазначив, що дійсно зареєстрований у квартирі [ADDRESS] , квартира продана позичу його батьком, у вказаній квартирі він не проживає, комунальні платежі не сплачує. Також, вказав що не заперечує проти задоволення позову [PERSON] , та винесення судом рішення щодо зобов`язання Департаменту з надання адміністративних послуг Одеської міської ради зняти його з реєстрації місця проживання за адресою: квартира [ADDRESS] . Мотиви, з яких виходить суд та застосовані норми права Частиною першою статті 15 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Відповідно до частини першої статті 16 ЦК України, частини першої статті 3 ЦПК України, 2004 року, кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до статті 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності є непорушним. За статтею 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місце знаходження майна. Відповідно до частини першої статті 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Частиною першою статті 383 ЦК України та статтею 150 ЖК УРСР закріплені положення, відповідно до яких громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей та інших осіб, мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд. Частиною першою статті 156 ЖК УРСР передбачено, що члени сім`ї власника жилого будинку, які проживають разом із ним у будинку, що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку, якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням. Відповідно до ст. 391 ЦК України новий власник квартири через суд має право усувати усі перешкоди у користуванні своїм майном. Відповідно до ст. 328 ЦК України таке право власника виникає тоді, коли він набув право власності на підставах, що не заборонені законом, тобто на підставі договору купівлі-продажу. Відповідно постанови ВСУ від 16 листопада 2016 р., № 6-709цс16 - власник житла усуває перешкоди в користуванні цим житлом зареєстрованою особою шляхом подання позову про визнання цієї особи такою, що втратила право на користування житлом та зняття з реєстрації. Відповідно постанови ВС/КЦС № 638/13030/13-Ц від 25 липня 2018 року - якщо квартира набута на законних підставах, покупець має право виселити усіх зареєстрованих у ній осіб, в тому числі і членів сім`ї, без надання іншого житлового приміщення. Згідно статті 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Як зазначає\~ст. 3 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», реєстрація - внесення інформації до реєстру територіальної громади, документів, до яких вносяться відомості про місце проживання/перебування особи, із зазначенням адреси житла/місця перебування із подальшим внесенням відповідної інформації до Єдиного державного демографічного реєстру в установленому Кабінетом Міністрів України порядку; зняття з реєстрації - внесення інформації про зняття з реєстрації до реєстру територіальної громади, документів, до яких вносяться відомості про місце проживання/перебування особи, із зазначенням адреси житла/місця перебування із подальшим внесенням відповідної інформації до Єдиного державного демографічного реєстру в установленому Кабінетом Міністрів України порядку. Відповідно до\~ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі зокрема судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою. Зняття з реєстрації здійснюється в день звернення особи. За заявою особи зняття з реєстрації може бути здійснено одночасно з реєстрацією нового місця проживання з урахуванням вимог, визначених частиною одинадцятою\~статті 6 цього Закону. Як роз`яснює\~ст. 11 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», орган реєстрації здійснює: формування та ведення Реєстру територіальних громад; реєстрацію та зняття з реєстрації місця проживання/перебування осіб у межах відповідної адміністративно-територіальної одиниці; передачу інформації та/або внесення у встановленому законом порядку відомостей про реєстрацію та зняття з реєстрації місця проживання/перебування до Єдиного державного демографічного реєстру. Позивач, серед іншого, просить суд зобов`язати Департамент надання адміністративних послуг Одеської міської ради зняти відповідача з реєстрації місця проживання. Однак, позов пред`явлено до [PERSON] , а не до органу, вповноваженого здійснювати зняття особи з реєстраційного обліку. Разом з\~цим,\~суд роз`яснює\~позивачу,\~що \~зняття особи\~з реєстрації\~місця проживання\~є одним\~із наслідків\~визнання особи\~такою,\~що втратила\~право користування\~житловим приміщенням.\~Отже вимога\~позовупро зобов`язання Департаменту надання адміністративних послуг Одеської міської ради зняти відповідача з реєстрації місця проживання є передчасною, у зв`язку з чим позов у цій частині вимог не підлягає задоволенню. Враховуючи викладене, суд доходить висновку про обґрунтованість визнання [PERSON] таким, що втратив право користування жилим приміщенням у вигляді квартирі [ADDRESS] . Відповідно до\~ст. 141 ч.1 ЦПК України\~судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Таким чином, суд вважає можливим стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати, а саме: суму оплаченого судового збору\~у розмірі 768,40 гривень.

Outcome: partial