Jurisdiction: civil
Date: 2018-06-22 00:00:00

21 серпня 2018 року [PERSON] звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу, мотивуючи свої вимоги тим, що сімейне життя не склалося. Сторони проживають окремо, спільне господарство не ведуть, шлюбні відносини не підтримують та відновлювати не збираються. Збереження шлюбу позивач вважає неможливим і таким, що суперечить її інтересам. Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явився, надав до суду заяву, в якій позов підтримав у повному обсязі, прохав розглянути справу без його участі, проти заочного розгляду справи не заперечував. Відповідач [PERSON], яка належним чином повідомлена про дату та час судового розгляду в судове засідання не з'явилась, відомостей про поважність причин неявки суду не повідомила. Заяв та клопотань від відповідача до суду не надійшли. Заперечень проти позовних вимог до суду не надала. Представник відповідача в судове засідання не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений. На підставі вимог ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд за згодою позивача, ухвалив рішення про заочний розгляд справи у відсутності відповідача на підставі наявних у справі даних та доказів. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до переконання про задоволення позову на підставі наступного. Згідно свідоцтва про одруження, 02 березня 2002 року відділом реєстрації актів громадянського стану Шосткинського міського управління юстиції, актовий запис №55, зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON]. Після реєстрації шлюбу позивач змінила прізвище на «[PERSON]» (а.с. 6). Від шлюбу сторони мають доньку [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження [NUMBER], виданим відділом реєстрації актів цивільного стану Солом'янського районного управління юстиції у м. Києві. (а.с.9). Також судом встановлено, що на теперішній час подружні відносини між сторонами припинені, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить їх інтересам, оскільки за час подружнього життя сімейне життя не склалося. Сторони спільне господарство не ведуть. Позивач на розірванні шлюбу наполягає, відповідач проти розірвання шлюбу не заперечує. Згідно зі ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Шлюб - це сімейний союз, при цьому слово «сімейний» засвідчує, що шлюб створює сім'ю, а слово «союз» підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім'ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Відповідно до ч.3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст. 110 СК України. Згідно ст. 112 ч.2 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам один одного, що мають істотне значення. Приймаючи до уваги вищевикладене та те, що збереження шлюбу можливе лише на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу, а позивач та відповідач не мають наміру зберегти шлюб і причини, що спонукають їх наполягати на розірванні шлюбу, є обґрунтованими, оскільки подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б їх інтересам, тому суд вважає встановленим, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка, а тому шлюб між сторонами підлягає припиненню шляхом його розірвання. Судові витрати, згідно ст.141 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача на користь позивача, відповідно до задоволення позовних вимог.

Outcome: approved