Jurisdiction: civil
Date: 2019-08-15 00:00:00

20.07.2016 [PERSON] звернулась з позовом до [PERSON] та [PERSON] про стягнення заборгованості за договором позики в розмірі 6 665 747, 25 грн. та судові витрати в розмірі 6890,00 грн. В обгрунтування позовних вимог зазначає те, що 02.08.2009 позичила відповідачам 135948 доларів США, що еквівалентно 3415013,76 грн. за офіційним курсон НБУ, а також 115 397 євро, що є еквівалентно 3250733,49 грн., за офіційним курсом НБУ, які зобов`язались повернути та зазначили, що відповідають своїм майном. Загальна сума боргу становить 6665747,25 грн. Суми позики відповідачами не повернуто, хоч вимога про повернення надходила неодноразово. Оскільки у встановлений у розписці термін кошти відповідачі не повернули та ухиляються від виконання свого зобов`язання, то вона змушена звернутися до суду та просить позов задовольнити. Дана справа перебувала в провадженні судді Гоцка В.І. Згідно розпорядження керівника апарату Яворівського районного суду Львівської області та протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями, на підставі Рішення Вищої ради правосуддя від 17.10.2017 №3304/0/15-17 «Про звільнення [PERSON] з посади судді Яворівського районного суду Львівської області» та рішення зборів суддів Яворівського районного суду Львівської області від 18.12.2017 №14 матеріали справи передані судді Карпин І.М. 22.12.2017 ухвалою прийнято справу до провадження та призначено розгляд справи. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явилась. Представники позивача подали заяву про розгляд справи у їх відсутності, позовні вимоги підтримують в повному обсязі та просять їх задовольнити. У разі відсутності відповідачів, проти винесення заочного рішення не заперечують. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] а також їх представник - адвокат Басик Б.П. в судове засідання повторно не з`явилися, хоча належним чином повідомлялися про дату, час та місце розгляду справи, відповідно до вимог ст.ст. 128-131 ЦПК України. Заяви про розгляд справи за їх відсутності, а також відзив на позов сторона відповідачів не подали. За таких обставин суд проводить заочний розгляд справи, проти чого представники позивача не заперечують. Дослідивши матеріали справи, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступні обставини справи та надав їм правову оцінку. Відповідно до ст.ст. 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого права у разі його порушення, невизнання або оспорення. Одним із способів захисту цивільних прав може бути примусове виконання обов`язку в натурі. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (ч. 1 ст. 81 ЦПК України). Згідно зі ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Відповідно до ст. 1047 ЦК України договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Статтею 1049 ЦК України передбачено, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до правового висновку, викладеного в постанові Верховного Суду України від 18 вересня 2013 року у справі №6-63цс13, за своєю суттю розписка про отримання в борг грошових коштів є документом, який видається боржником кредитору за договором позики, підтверджуючи як його укладення, так і умови договору, а також засвідчуючи отримання боржником від кредитора певної грошової суми або речей. Судом встановлено, що 02.08.2009 [PERSON] та [PERSON] отримали в борг у [PERSON] 135948 доларів США, що еквівалентно 3415013,76 грн. за офіційним курсом НБУ, а також 115 397 євро, що є еквівалентно 3250733,49 грн., за офіційним курсом НБУ, які зобов`язались повернути та зазначили, що відповідають своїм майном. Станом на день звернення позивача в суд відповідачі борг в сумі 135948 доларів США, а також 115 397 євро, які зобов`язались повернути, позивачу не повернули, чим порушили вимоги ст.1049 Цивільного кодексу України та зобов`язання по вищевказаному договору. Враховуючи засади добросовісності, розумності та справедливості, на яких має грунтуватись зобов`язання, зазначені в ч. 3 ст. 509 ЦК України, суд вважає за необхідне стягнути солідарно з відповідачів в користь позивача встановлену в судовому засіданні суму боргу в розмірі 6665747,25гривень. Відповідно до ст.141 ЦПК України сплачений позивачем судовий збір в розмірі 6890 грн. підлягає до стягнення з відповідачів [PERSON] та [PERSON] .

Outcome: approved