Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-14 00:00:00

21 серпня 2020 року позивач [PERSON] звернувся до суду з позовною заявою до відповідачки [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що сімейне життя в них не склалося, так як між ними в процесі спільного проживання виявилися несумісність характерів, що унеможливлює їхнє подальше перебування у шлюбі. Відтак з 2012 вони фактично припинили свої шлюбні стосунки. Позивач залишився проживати в селі Ганнівка, Козельщинський район, Полтавська область, а відповідачка переїхала на постійне місце проживання до села Винники, Козельщинський район, Полтавська область. З того часу вони взагалі не спілкуються, тобто шлюбу вже давно фактично не існує. Спільних дітей не мають. Згідно ухвали суду від 18 серпня 2020 року справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Позивач [PERSON] у судове засідання не з`явився, належним чином був повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, про причини неявки в судове засідання суд не повідомив. Представник позивача - адвокат Мурашко О.А. в судове засідання не з`явився, належним чином був повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, подав заяву про розгляд справи за його відсутності та за відсутності позивача. Відповідачка [PERSON] у судове засідання не з`явилася, належним чином була повідомлена про дату, час та місце розгляду справи, про причину неявки в судове засідання суд не повідомила. Згідно ч. 1 ст. 223 ЦПК неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце його засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цієї статтею. У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши письмові докази по справі, встановив таке. 12 листопада 1999 року сторони уклали шлюб у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану Козельщинського районного управління юстиції Полтавської області, про що зроблено відповідний актовий запис № 41, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] від 06.06.2011. З 2012 року сторони фактично разом не проживають та спільні відносини не підтримують. Відповідно до ч. 1 статті 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно з частиною п`ятою статті 55 СК України дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Частинами третьою та четвертою статті 56 СК України передбачено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Згідно з частиною третьою статті 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду відповідно до статті 110 цього Кодексу. Згідно ст.ст. 110, 111, 112 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства. Суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Отже суд вважає, що позовна вимога позивача про розірвання шлюбу підлягає задоволенню, оскільки примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. На підставі ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Матеріалами справи підтверджено сплату позивачем при зверненні до суду судового збору в розмірі 840 гривень 80 копійок, про що свідчить квитанція про сплату судового збору. З врахуванням того, що позовна заява позивача підлягає задоволенню, суд,

Outcome: approved