Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-30 00:00:00

20.07.2018р. [PERSON] (далі також - позивач) звернулась до Добропільського міськрайонного суду Донецької області з позовом до Управління виконавчої дирекції фонду соціального страхування України в Донецькій області (далі також - Управління, Фонд, відповідач), про встановлення факту сумісного проживання однією сім'єю із загиблим на виробництві та визнання права на отримання одноразової допомоги на сім'ю загиблого, треті особи: Товариство з обмеженою відповідальністю «ДТЕК Добропіллявугілля» в особі ВСП «Шахтоуправління «Добропільське»; [PERSON]; [PERSON]. Позивач просила суд: встановити факт спільного сумісного проживання однією сім'єю [PERSON], [INFO], уродженки м.Добропілля Донецької області, громадянки України (ІПН [NUMBER]), зареєстрованої за адресою: [ADDRESS], разом із своїм чоловіком [PERSON], [INFO], уродженця м.Добропілля Донецької області, громадянина України, зареєстрованого за адресою: [ADDRESS] з 1999 року по день його смерті, тобто по [INFO]; визнати за [PERSON], [INFO], уродженки м.Добропілля Донецької області, громадянки України (ІПН [NUMBER]), як за членом сім'ї померлого [INFO] внаслідок нещасного випадку на виробництві [PERSON], [INFO], право на отримання страхових виплат у вигляді одноразової допомоги на сім'ю потерпілого; не стягувати судові витрати з відповідача. Свій позов обґрунтувала тим, що 30.01.1998р. вона уклала шлюб з [PERSON], від шлюбу народилась спільна дитина - [PERSON], [INFO]. Після одруження разом мешкали за адресою: [ADDRESS] у квартирі [PERSON], яка належала йому на підставі права власності. Вели спільне господарство, працювали, в сім'ї був сумісний бюджет, разом купували необхідні речі та продукти харчування, виховували доньку і жодного разу не виникало питання щодо реєстрації місця проживання позивача, хоча фактично була зареєстрована в будинку своїх батьків по [ADDRESS]. [INFO]. чоловік позивача [PERSON], під час виконання трудових обов'язків помер у шахті «Алмазна» ВСП «Шахтоуправління «Добропільське» ТОВ «ДТЕК «Добропіллявугілля» у зв'язку із нещасним випадком. 05.04.2018р. позивач звернулась до відповідача із заявою про отримання одноразової допомоги на сім'ю в зв'язку із загибеллю чоловіка на виробництві в результаті нещасного випадку, але 05.04.2018р. листом №01/11-03/525 було відмовлено у виплаті одноразової допомоги на родину з причин того, що позивач з чоловіком були зареєстровані за різними адресами. З таким рішенням Управління позивач не згодна, тому була вимушена звернутись до суду за захистом своїх прав. В судовому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги підтримала повністю просила їх задовольнити. Своєю заявою від 17.09.2018р. просила у подальшому розглядати справу у її відсутність, позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила їх задовольнити, не заперечувала проти заочного розгляду справи. Представник позивача, адвокат [PERSON] у судових засіданнях підтримував позовні вимоги позивача. 01.10.2018р. через канцелярію суду Донецької області надав письмову заяву де просив у подальшому розглядати справу у його відсутність, позовні вимоги позивача підтримує в повному обсязі та просив їх задовольнити, не заперечував проти заочного розгляду справи. В судовому засіданні представник позивача Бабійчук Т.В. просила вирішити справу на розсуд суду, заперечення проти позову надані не були, також 17.09.2018р. подала до суду заяву про розгляд справи у подальшому без її участі, також просила прийняти рішення по справі на розсуд суду. Треті особи [PERSON] та [PERSON] в судові засідання не з'являлись, в матеріалах справи маються їх заяви від 03.09.2018р., про те, що вони не заявляють самостійних вимог, з позовними вимогами згодні у повному обсязі, заперечень щодо задоволення позову у повному обсязі не мають, просили розглянути справу у їх відсутність. Представник третьої особи ТОВ «ДТЕК «Добропіллявугілля», [PERSON] в судові засідання не з'являвся, 03.09.2018р. на адресу суду надав письмову заяву в якій просив розглянути справу у його відсутність та прийняти рішення на розсуд суду, не заперечував проти заочного розгляду справи. Таким чином, на підставі ч.2 ст.247 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу без фіксування судового засідання технічними засобами у відсутності сторін на підставі доказів, які є в матеріалах справи. Суд, вислухавши пояснення позивача, представників сторін, а також вивчивши заяви третіх осіб, дослідивши та перевіривши всі докази у їх сукупності, дійшов до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Відповідно до копії свідоцтва про одруження, позивач [PERSON] та гр.[PERSON] знаходились у законному шлюбі, реєстрація якого відбулась 30.01.1998 року у відділі реєстрації актів громадянського стану м.Добропілля Донецької області, актовий запис №10, свідоцтво було повторно видане 22.08.2000 року (а.с.29). Від вказаного шлюбу у подружжя мається смільна дитина - [PERSON], [INFO]. згідно копії свідоцтва про народження [NUMBER], зареєстрованого 26.11.1998р. у відділі реєстрації актів громадянського стану м.Добропілля Донецької області, актовий запис №298 (а.с.28). Громадянин [PERSON], [INFO]. помер [INFO] у віці 42 роки, про що в матеріалах справи мається копія свідоцтва про смерть [NUMBER], що зареєстровано Добропільським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області, актовий запис №529 (а.с.30). Довідкою ФОП [PERSON] встановлено, що [PERSON] поховала на Добропільському міському цвинтарі гр.[PERSON], довідка видана 15.12.2017р. за №336 (а.с.18). Як зазначає позивач та не заперечується відповідачем, а також іншими учасниками справи, гр. [PERSON] помер [INFO]. під час виконання трудових обов'язків на шахті «Алмазна» ВСП «Шахтоуправління «Добропільське» ТОВ «ДТЕК «Добропіллявугілля» у зв'язку із нещасним випадком. Вказані обставини знаходять своє підтвердження в Акті №15 про нещасний випадок із тяжким наслідком, пов'язаний з виробництво, форми Н-1 від 20.03.2018р.(а.с.31-35), а також Актом форми Н-5, про проведення розслідування нещасного випадку, що стався 14. 12.2017р. о 20 год. 15 хв. на виробничому структурному підрозділі «Шахтоуправління «Добропільське» ТОВ «ДТЕК «Добропіллявугілля» від 19.03.2018р.(а.с.36-42). У зв'язку із смертю чоловіка на виробництві, позивач 05.04.2018р. звернулась до Управління виконавчої дирекції фонду соціального страхування України в Донецькій області Добропільське міське відділення для виплати одноразової допомоги на сім'ю, але 05.04.2018р. листом №01/11-03/525 відповідачем було відмовлено у виплаті такої допомоги, у зв'язку з тим, що на момент смерті чоловіка [PERSON] була зареєстровано за іншою адресою. Роз'яснено що вона не має право на страхові виплати (хоч і у шлюбі), так як потрібен юридичний доказ факту спільного проживання, яке може бути підтверджено тільки рішенням суду (а.с.14). Таким чином судом встановлено, що відповідач відмовив позивачу у виплаті одноразової допомоги на сім'ю у зв'язку із смертю чоловіка на підприємстві під час виконання трудових обов'язків за обставин нещасного випадку, з причин того, що позивач на момент смерті чоловіка була зареєстрована за іншою адресою, а тому і не підтверджуються факт спільного проживання. З копії паспорта позивача [NUMBER] вбачається, що вона зареєстрована в м.Добропілля по вул.Ізотова, 14 з 26.02.1999р.(а.с.12). У свою чергу її чоловік [PERSON] був зареєстрований за адресою: [ADDRESS] з 11.04.2008р. відповідно до його копії паспорту [NUMBER] (а.с.26). З копії технічного паспорту на квартиру [ADDRESS] встановлено, що власником зазначеної квартири є [PERSON] (а.с.21, 22), яка є рідною матір'ю [PERSON], що підтверджується його копією свідоцтва про народження [NUMBER], виданого 10.12.1975р. відділом ЗАГС м.Добропілля Донецької області, актовий запис №453 (а.с.25). Депутатом Добропільської міської ради VІІ скликання [PERSON], складено Акт обстеження матеріально-побутових умов проживання [PERSON] від 03.07.2018р., встановлено, що [PERSON], [INFO] проживає в [ADDRESS], яка належить [PERSON], особовий рахунок відкрито на ім'я [PERSON], яка мешкає за вказаною адресою вже дев'ятнадцять років (а.с.19). Актом від 27.06.2018р. виданого директором ТОВ «ДЕП №2» №218 від 27.06.2018р. встановлено, сусіди підтвердили, що дійсно [PERSON] мешкає дев'ятнадцять років в [ADDRESS] без реєстрації (а.с.20). Позивач [PERSON] є фізичною особою-підприємцем, про що в матеріалах справи маються податкові декларації платника єдиного податку - фізичної особи-підприємця. Так з податкові декларації платника єдиного податку - фізичної особи-підприємця, за звітний період 2013р. вбачається, що [PERSON] зазначала свою адресу мешкання за адресою: [ADDRESS] (а.с.43). З податкові декларації платника єдиного податку - фізичної особи-підприємця за звітний період за 2014 рік теж вбачається, що [PERSON] зазначала свою адресу мешкання за адресою: [ADDRESS] (а.с.46). Квитанцією №2 платника податків зазначено, що вказана податкова декларація за 2014 рік була прийнята Добропільською ОДПІ, реєстраційний номер [NUMBER]. З податкові декларації платника єдиного податку - фізичної особи-підприємця за звітний період за 2015 рік також вбачається, що [PERSON] зазначала свою адресу мешкання за адресою: [ADDRESS] (а.с.45), податкова декларація була зареєстрована у Добропільській податковій 02.02.2016р. за №1600000544. В матеріалах справи мається копія договору про надання послуг з технічного обслуговування абонентського приладу, укладений між ТОВ «Домофон, інжиніринг, охорона» та [PERSON] від 28.11.2011р., щодо технічного обслуговування систему омофону за адресою: [ADDRESS] (а.с.49). У відомостях обліку спожитої електричної енергії, особового рахунку [NUMBER], зазначено ПІБ абонента [PERSON], адреса спожитої електричної енергії зазначена по [ADDRESS] (а.с.50). У договорі СНВП/27 №084600 добровільного персонального страхування від нещасних випадків від 08.02.2013р. адреса місця мешкання позивача [PERSON] також зазначена в м.Добропілля по [ADDRESS] (а.с.51). Позивач [PERSON] сплачувала комунальні послуги за адресою: [ADDRESS], що підтверджується численними квитанціями про сплату комунальних послуг за електричну енергію за 2010, 2011 роки (а.с.52-54, 57). У квитанціях про сплату єдиного податку, адреса [PERSON] також зазначено: [ADDRESS] (а.с.55-56). Відповідачем у судовому засіданні було долучено до матеріалів справи відзив на позов, згідно якого зазначили, що всі виплати відповідно до Закону України №1105-XIV, постанов Правління Фонду виплачені, про що надали відповідні постанови, з огляду на це, просили суд винести рішення на розсуд суду (а.с.75, 76). Постановою Фонду соціального страхування України від 18.05.2018р. призначено суму щомісячної страхової виплати батькам [PERSON], батьку [PERSON] та матері [PERSON] у сумі 821,42 грн. з [INFO]. безстроково (а.с.77). Постановою Фонду соціального страхування України від 26.04.2018р. призначено суму щомісячної страхової виплати доньці [PERSON], [PERSON] у сумі 2464,27 грн. з [INFO]. безстроково (а.с.78). Також Постановою Фонду соціального страхування України від 26.04.2018р. призначено перераховану суму щомісячної страхової виплати з 01.03.2018р. доньці [PERSON], [PERSON] в розмірі 2957,13 грн. з 01.03.2018р. по 30.06.2020р. та проведено донарахування щомісячних виплат (а.с.79, 80). Крім цього Постановою Фонду соціального страхування України від 26.04.2018р. [PERSON]В призначено суму одноразової допомоги в розмірі 35240,00 грн. (а.с.81). Допитана в судовому засіданні в якості свідка гр.[PERSON] суду пояснила, що [PERSON] знає як сусідку з 1999 року, вона разом з чоловіком купили квартиру за адресою: [ADDRESS]. Сама [PERSON] мешкає у тому ж будинку на першому поверсі. [PERSON] разом з своїм чоловіком [PERSON] проживали по день його смерті, помер зимою 2017 року на роботі, до смерті вели спільне господарство. У подружжя є дитина, донька, яка закінчила школу на навчається у вищому навчальному закладі день на 1-2 курсі. [PERSON] постійно спілкується з [PERSON], вона активно приймає участі у побуті будинку. Допитана в якості свідка гр.[PERSON] в судовому засіданні пояснила, що знає [PERSON] та [PERSON] з 1999 року, так як вони сусіди. [PERSON] працював, а [PERSON] займалась дитиною, подружжя мешкало разом, вели спільне господарство до смерті [PERSON]. У 2017 році перед новим роком у грудні [PERSON] помер на шахті. Їх дитина навчається у місті Харкові. Зазначила, що [PERSON] не була зареєстрована разом з чоловіком, але вони постійно мешкали разом Громадянин [PERSON], який був допитаний у судовому засіданні в якості свідка, суду пояснив, що знає [PERSON] ще змалку, були сусідами, вона мешкала разом з батьками за адресою: [ADDRESS], у 1998 році вона вийшла заміж за [PERSON] З 1999 року по вул.Ізотова бачив [PERSON] дуже рідко, приблизно раз в місяць, вона приходила допомагати батькам, не мешкала разом з ними. Постійно проживала по вулиці м-ну Молодіжний з чоловіком [PERSON] до його смерті, який помер у грудні 2017 року. Надаючи правову оцінку правовідносинам у справі, суд виходить з наступного. Як передбачено ч.1 ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. (ч.3 ст.12 ЦПК України). Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Виходячи із суті позовної заяви, встановлення факту постійного сумісного проживання із померлим чоловіком на час його смерті позивачу необхідно для реалізації свого права на виплату одноразової допомоги на сім'ю у зв'язку із смертю чоловіка на виробництві за умов нещасного випадку. Відповідно до ч.ч.2, 4 ст.3 СК України, сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки. Подружжя вважається сім'єю і тоді, коли дружина та чоловік у зв'язку з навчанням, роботою, лікуванням, необхідністю догляду за батьками, дітьми та з інших поважних причин не проживають спільно. Дитина належить до сім'ї своїх батьків і тоді, коли спільно з ними не проживає. Сім'я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства. Про ознаки проживання однією сім'єю висловився Конституційний Суд України у своєму рішенні №5-рп/99 від 03.06.1999, в якому зазначив, що до членів сім'ї належать особи, які постійно мешкають разом та ведуть спільне господарство, ними можуть бути як близькі родичі, так і інші особи, які не перебувають у безпосередніх родинних зв'язках; обов'язковою умовою для визнання їх членами сім'ї є факт спільного проживання, ведення спільного господарства, наявність спільних витрат, купівлі майна для спільного користування, участі у витратах на утримання житла, його ремонт і таке інше. Факт проживання позивача разом з чоловіком за адресою: [ADDRESS] підтверджується наданими документами, а саме: Актом депутата Добропільської міської ради, про обстеження матеріально-побутових умов проживання від 03.07.2018р.; актом №218 від 27.06.2018р. щодо місця проживання позивача, за опитом сусідів; податковими деклараціями ФОП [PERSON]; договором про надання послуг по технічному обслуговуванню абонентського приладу омофону від 28.11.2011р.; відомостями обліку спожитої електричної енергії; договором добровільного персонального страхування від 08.02.2013р.; квитанціями про сплату послуг за використану електричну енергію за 2010-2011 роки. У всіх перелічених документах зазначено місце проживання позивача за адресою: [ADDRESS]. Враховуючи наведене, на підставі досліджених доказів, в тому числі показів трьох свідків, суд доходить висновку, що позивач [PERSON] та її чоловік [PERSON] по день смерті останнього проживали разом, були пов'язані спільним побутом, мали спільні витрати, вели спільне господарство, а тому фактично проживали сумісно однією сім'єю. За викладених обставин, суд визнає доведеним факт сумісного проживання однією сім'єю [PERSON], [INFO] та її чоловіка [PERSON], [INFO]., який помер [INFO]. на підприємстві при виконанні своїх обов'язків, нещасний випадок. З приводу позовних вимог щодо визнання за позивачем права на отримання страхових виплат у вигляді одноразової допомоги на сім'ю потерпілого, внаслідок нещасного випадку на виробництві, суд зазначає наступне. Страховими виплатами є грошові суми, які Фонд виплачує застрахованому чи особам, які мають на це право, у разі настання страхового випадку (ч.1 ст.36 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування»). Право на страхові виплати в разі смерті потерпілого та коло осіб визначено ст.41 вказаного Закону. Приписами ст.42 Закону передбачено встановлення та призначення щомісячних страхових виплат та інших витрат на відшкодування шкоди. Відповідно до ч.6 ст.42 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування», у разі смерті потерпілого внаслідок нещасного випадку на виробництві виплачується одноразова допомога його сім'ї у сумі, що дорівнює 100 розмірам прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на день настання права на страхову виплату, та одноразова допомога кожній особі, яка перебувала на його утриманні, а також на його дитину, яка народилася протягом не більш як десятимісячного строку після смерті потерпілого, у сумі, що дорівнює 20 розмірам прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на день настання права на страхову виплату. Перелік документів для розгляду справ про страхові виплати визначений в ст.43 вищевказаного Закону. Суд відмічає, що судовому захисту підлягають лише порушені, невизнані або оспорювані права, свободи чи інтереси осіб, а також порушені державні та суспільні інтереси. Оскільки рішення суду, яким встановлений факт спільного сумісного проживання особи однією сім'єю з потерпілим та яке набрало законної сили, є підставою для врахування Фондом при прийнятті рішення про виплату одноразової грошової допомоги його сім'ї в разі смерті потерпілого внаслідок нещасного випадку на виробництві, вимога позивача щодо визнання за нею, як членом сім'ї померлого внаслідок нещасного випадку на виробництві, права на отримання страхових виплат у вигляді одноразової допомоги на сім'ю потерпілого є передчасною та її задоволення в такому разі свідчило б про перебирання судом на себе функцій органу, уповноваженого призначати, перераховувати та проводити страхові виплати, що є недопустимим. Отже, підстави для задоволення такої позовної вимоги відсутні. Беручи до уваги наведене, позов підлягає частковому задоволенню.

Outcome: partial