overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-01 00:00:00

19 січня 2018 року [PERSON] звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу, який укладений з відповідачем [PERSON] 17 червня 2016 року Нововолинським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Волинській області. Від спільного шлюбу подружжя має малолітню доньку [PERSON], [INFO]. Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що подружнє життя з відповідачем не склалось. Сторони з 01 січня 2018 року проживають окремо, не ведуть спільного господарства, не підтримують подружні стосунки. Позивач вважає, що спільне проживання, примирення і збереження сім'ї не можливе через агресивне ставлення відповідача до неї як до дружини. Зазначає, що спору щодо поділу спільного майна між ними не існує, дочка після розірвання шлюбу проживатиме разом з нею. Просить розірвати шлюб укладений із відповідачем. Позивач [PERSON] до проведення підготовчого засідання подала до суду письмову заяву, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить справу розглянути у її відсутності, позов задовольнити. Відповідач [PERSON] до проведення підготовчого засідання подав до суду письмову заяву, просив справу розглядати у його відсутності, позов визнає в повному обсязі. Згідно з ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до ст.112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи визнання позову відповідачем, що визнання позову відповідачем не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, та наявність законних підстав для розірвання шлюбу, суд позов задовольняє і розриває шлюб між позивачем [PERSON] та відповідачем [PERSON] Згідно ч.1\~ст. 142 ЦПК України, у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Позивач при подачі позову до суду понесла судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 704,80 грн. (640,00 грн. + 64,80 грн.), що підтверджується документально (а.с.1,2). З огляду на те, що відповідач визнав позов до початку розгляду справи по суті, у відповідності до ст.ст. 141, 142 ЦПК України\~позивачу слід повернути з державного бюджету 352,40 грн. судового збору, сплаченого при поданні позову та стягнути з відповідача на користь позивача 352,40 грн. судового збору, сплаченого при поданні позову.\~\~\~\~

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-11 00:00:00

19 січня 2018 року [PERSON] звернулася до суду із позовом, у якому просила стягнути з Приватного акціонерного товариства «Європейський страховий союз» на користь [PERSON] суму страхового відшкодування в розмірі 69 352,21 грн., стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] різницю між фактичними збитками та страховим відшкодуванням у розмірі 12 146,28 грн., а також стягнути з відповідачів судовий збір у розмірі 814,98 грн. Ухвалою судді Шевченківського районного суду м. Києва від 24 січня 2018 року відкрито провадження у справі. Представник позивача в судовому засіданні позовну заяву підтримав та просив задовольнити у повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечував. Позовні вимоги мотивує тим, що 30 серпня 2017 року в м. Києві на вул. Березинська, 31 у м. Дніпро відбулась ДТП, за участю автомобіля «Honda Accord», реєстраційний номер [NUMBER], під керуванням [PERSON], та автомобіля «Toyota», реєстраційний номер [NUMBER], яким керувала [PERSON]. Вказана пригода відбулася з вини [PERSON] Внаслідок ДТП автомобіль «Toyota», реєстраційний номер [NUMBER], отримав механічні пошкодження, вартість відновлювального ремонту якого складає 69 352,21 грн., при цьому вартість матеріального збитку становить 81 498,49 грн. Разом з тим, цивільно-правова відповідальність винуватця ДТП на момент настання пригоди була застрахована в ПрАТ «Європейський страховий союз», відповідно до Полісу серії АК № 6629909. Враховуючи, що позивачу матеріальна шкода, завдана внаслідок ДТП, не відшкодована, останній звернувся до суду із відповідним позовом. Відповідачі у судове засідання не з'явився, про час та місце слухання справи повідомлені належним чином, причини неявки не повідомили, відзиву на позовну заяву не подали. Неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею (ч.1 ст. 223 ЦПК України). Суд,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-11 00:00:00

19 січня 2018 року заявники звернулися до суду із заявою про розірвання шлюбу подружжям, яке має дітей: а саме, розірвати шлюб між [PERSON] та [PERSON], зареєстрований 20.11.1998 року Велико-Дальницькою сільською радою Біляївського району Одеської області за актовим записом №40, згідно свідоцтва про шлюб [NUMBER]. Заявники в судове засідання не з'явилися, надали до суду заяву в якій просили розглянути справу за їх відсутністю, заявлені вимоги підтримали в повному обсязі. Дослідивши письмові докази по справі, суд вважає заяву обґрунтованою та підлягаючою задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 20.11.1998 року заявники зареєстрували шлюб Велико-Дальницькою сільською радою Біляївського району Одеської області за актовим записом №40, згідно свідоцтва про шлюб [NUMBER]. У заяві вони зазначили, що у них не склалось спільне життя у зв'язку з несумісністю характерів, різними інтересами та поглядами на життя, втратою взаємопорозуміння та почуттів один до одного. Від даного шлюбу сторони мають двох дітей: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO] Згідно ч. 2 ст. 104 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Згідно ч. 2 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за спільною заявою подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 109 СК України. Відповідно до ч. 1 ст. 109 СК України подружжя, яке має дітей, має право подати до суду заяву про розірвання шлюбу разом із письмовим договором про те, з ким із них будуть проживати діти, яку участь у забезпеченні умов їхнього життя братиме той з батьків, хто буде проживати окремо, а також про умови здійснення ним права на особисте виховання дітей. Відповідно до ч. 3 ст. 293 ЦПК України у порядку окремого провадження розглядаються також справи про надання права на шлюб, про розірвання шлюбу за заявою подружжя, яке має дітей, за заявою будь-кого з подружжя, якщо один з нього засуджений до позбавлення волі, про встановлення режиму окремого проживання за заявою подружжя та інші справи у випадках, встановлених законом.. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що вимоги щодо розірвання шлюбу підлягають задоволенню, оскільки подальше спільне життя чоловіка й жінки та збереження шлюбу суперечить інтересам сторін. На підставі викладеного й

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-13 00:00:00

19 січня 2018 року позивач [PERSON] звернулась до Краснокутського районного суду з позовом про стягнення аліментів на утримання дітей. Від цього шлюбу мають двох дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. На даний час діти знаходяться на повному утриманні позивача, в звязку з чим за захистом інтересів малолітніх дітей позивач звернулася до суду з позовом про стягнення аліментів на утримання дітей. Позивач в судове засідання не зявилася, однак надала заяву про підтримання позовних вимог та про слухання справи у її відсутність. Відповідач в судове засідання не зявився, однак надав заяву про визнання позову. Суд, дослідивши письмові докази та матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. З матеріалів справи, судом встановлено, що дійсно сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі, про що свідчить свідоцтво про шлюб серії 1 ВЛ №147864. Від цього шлюбу мають двох дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Згідно свідоцтва про народження дітей: [PERSON] - серії 1 ВЛ №228251 та [PERSON] - серії 1 ВЛ №337627, батьками дітей записані: [PERSON] та [PERSON]. При визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоровя та матеріальне становище відповідача [PERSON], а також те, що стягнень за іншими виконавчими листами у нього немає. Відповідно до ст.180 СК України, батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. В силу ч.2 ст. 182 СК України мінімальний розмір на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених ст.184 цього Кодексу. Позивачка відповідно до п.3 ч.1 ст.5 Закону України „Про судовий збір від 08.07.2011 року звільнена від сплати судового збору, а тому згідно з ст. 141 ЦПК України з відповідача в дохід держави слід стягнути судовий збір в розмірі 704,80 грн. Поряд з тим, згідно з положеннями п.1 ч.1 ст.430 Цивільного процесуального кодексу України, суд допускає негайне виконання рішення в межах суми платежу за один місяць.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-06 00:00:00

19 січня 2018 року позивач звернувся до суду з вищевказаним позовом, мотивуючи тим, що з 23.11.1996 року він перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Від шлюбу неповнолітніх дітей не мають. Спільне життя між сторонами не склалося через відсутність взаєморозуміння між ними, розходження поглядів на сімейні відносини та сімейні обовязки з ведення спільного господарства. Ведення спільного господарства та шлюбні відносини припинені близько року тому. Отже, вважає що сімя розпалася, примирення між сторонами неможливе, тому просить шлюб розірвати. Сторони в судове засідання не зявились, у телефонному режимі просили розглянути справу без їх участі. Позивач позовні вимоги підтримує, відповідач позов визнає та проти задоволення не заперечує. Строк на примирення просять не надавати. За таких обставин суд вважає за можливе розглянути справу без участі сторін за наявними в справі доказами та без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Відповідно до ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі визнання позову проводиться в порядку, встановленому статтею 206 цього Кодексу. Суд, дослідивши докази по справі встановив наступні факти і відповідні їм правовідносини. Відповідно до ст.ст. 110, 112 СК України позов про розірвання шлюбу може бути предявлено одним із подружжів і суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам одного з них. Отже, судом встановлено, що згідно оригіналу свідоцтва про шлюб, 23.11.1996 року сторони дійсно зареєстрували шлюб (а.с. 6). На сьогоднішній день збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, тому суд приходить до висновку, що позов доведено і він підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-19 00:00:00

19 січня 2018 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідачки про розірвання шлюбу, в якому вказував, що 17 лютого 2012 року між ним та відповідачкою був зареєстрований шлюб. Останнім часом сімейне життя між ними припинено через різність у характерах, відсутність взаємопорозуміння. Тому просив їх шлюб розірвати офіційно в судовому порядку. В судовому засіданні позивач позов підтримав з підстав викладених у ньому, просив його задовольнити, проти винесення заочного рішення не заперечував. Відповідачка в судове засідання не з`явилась, про дату та час слухання справи судом повідомлена своєчасно та належним чином, відзив не подала. Відповідно до вимог ст. ст. 223, 280, 281 ЦПК України, суд, вважаючи за можливе здійснити заочний розгляд, вислухавши пояснення позивача, дослідивши докази в справі, дійшов до наступного висновку. 17 лютого 2012 року Ленінським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Миколаївського міського управління юстиції між сторонами був зареєстрований шлюб, про що був зроблений актовий запис під № 45. Від шлюбу сторони спільних неповнолітніх дітей не мають. Проте шлюб між ними не склався, між подружжям виникли непорозуміння, які були викликані їх різними характерами та поглядами на життя, що потягло скандали, сварки, вони втратили взаємоповагу один до одного, фактично припинили шлюбно-сімейні відносини. Відповідно до статті 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, при цьому, примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Зазначена норма національного законодавства відповідає статті 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім'ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Шлюб може укладатися тільки при вільній і повній згоді сторін, що одружуються. Згідно приписів статті 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-01 00:00:00

19 січня 2018 року позивач звернулася до суду з позовною заявою, в якій просила шлюб з відповідачем, зареєстрований 27 жовтня 2006 року відділом реєстрації актів цивільного стану по м. Павлограду Павлоградського міськрайонного управління юстиції Дніпропетровської області, актовий запис № 843 розірвати. В обґрунтування позову вона зазначила, що між нею та відповідачем 27 жовтня 2006 року було укладено шлюб. Від шлюбу у них дітей немає. Спільне життя з відповідачем не склалося. Фактичні шлюбні відносини припинені. Позивачка вважає, що сім'я розпалася остаточно і відновлена бути не може, тому строк на примирення їм не потрібен. Позивачка [PERSON] у судове засідання не зявилася, але від неї надійшла заява, в якій вона просила розглянути справу за її відсутності, позовні вимоги підтримала, та не заперечувала проти заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явився, про час і місце розгляду справи був належним чином повідомлений, причини неявки суду не повідомив. Зі згоди позивачки та на підставі наявних у справі доказів суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України. Вивчивши та дослідивши письмові матеріали справи у їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що сторони 27 жовтня 2006 року уклали шлюб (арк.с.4). Від зазначеного шлюбу у них дітей немає. Сторони шлюбно-сімейні відносини не підтримують та загальне господарство не ведуть, шлюб носить формальний характер і збереження його суперечило б інтересам сторін. Відповідно до ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно ст.113 СК України, особа, яка змінила прізвище у звязку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Відповідно до положень ст.51 Конституції України, ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-22 00:00:00

19 січня 2018 року позивач звернулася до суду з позовом до відповідача, у якому просить стягнути аліменти на період навчання повнолітньої доньки [PERSON], [INFO], у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку відповідача. Позивач у судовому засіданні позовні вимоги підтримала та просила суд їх задовольнити. Відповідач у судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлений завчасно та належним чином, у телефонному режимі повідомив, що на його утриманні знаходиться ще двоє неповнолітніх дітей від іншого шлюбу, а також з нього стягуються аліменти на іншу спільну з позивачем дитину, а тому просив врахувати ці обставини. Заслухавши пояснення позивача та дослідивши матеріали справи, суд прийшов до наступного висновку. У судовому засіданні встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, від якого мають двох дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Рішенням Деснянського районного суду м. Чернігова від 20 вересня 2010 року стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], у розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 04 серпня 2010 року до досягнення дітьми повноліття (а/с 6). На даний час [PERSON] навчається в Чернігівському національному педагогічному університеті імені [PERSON], термін навчання - з 01.09.2017 по 30.06.2021, що підтверджується довідкою № 82 від 18 січня 2018 року (а/с 7). Відповідно до ч. 1, 2 ст. 199 Сімейного кодексу України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у звязку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобовязані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Згідно ч. 1 ст. 200 Сімейного кодексу України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. Відповідно до ч. 3 ст. 199 Сімейного кодексу України, право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Враховуючи вимоги закону, а також те, що з відповідача стягуються аліменти на іншу спільну з позивачем неповнолітню дитину [PERSON], [INFO] та на утриманні відповідача перебувають двоє неповнолітніх дітей від іншого шлюбу, що визнано позивачем у судовому засіданні, суд вважає за можливе стягнути аліменти з відповідача на користь позивача на повнолітню доньку - [PERSON], у розмірі 1/8 частини всіх видів заробітку щомісяця на період її навчання, але не більше, як до досягнення нею 23 років. Також, відповідно до ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь держави належить стягнути судовий збір. Враховуючи викладене,

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-19 00:00:00

19 січня 2018 року позивач звернулася до суду із позовом до відповідача про розірвання шлюбу. В обґрунтування позову зазначила, що з 13.09.2014 перебуває у зареєстрованому шлюбі із відповідачем. У шлюбі мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. Фактично шлюбно-сімейні стосунки між нею та відповідачем припинено з півроку тому, до чого призвела відсутність взаєморозуміння та різні погляди на сімейне життя. Вважаючи, що шлюб розпався остаточно, просила його розірвати та після розірвання шлюбу залишити їй прізвище «Дейнега». Позивач [PERSON] до підготовчого судового засідання не зявилася, надавши заяву про розгляд справи у її відсутність, якою позовні вимоги підтримала та просила вирішувати справу у її відсутність. Відповідач [PERSON] також до підготовчого судового засідання не прибув, надавши заяву про визнання предявленого позову у повному обсязі. Просив вирішувати справу у його відсутність. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про обґрунтованість позову з наступних підстав. Згідно із ч. 1 ст. 60 Закону України «Про міжнародне приватне право» правові наслідки шлюбу визначаються спільним особистим законом подружжя, а за його відсутності - правом держави, у якій подружжя мало останнє спільне місце проживання, за умови, що хоча б один з подружжя все ще має місце проживання у цій державі, а за відсутності такого - правом, з яким обидва з подружжя мають найбільш тісний зв'язок іншим чином. У відповідності до ч. 1 ст. 110 Сімейного кодексу України, один із подружжя має право на звернення до суду з позовом про розірвання шлюбу. Матеріалами справи встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому Орджонікідзевським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Маріупольського міського управління юстиції у Донецькій області від 13 вересня 2014 року, актовий запис № 420. У шлюбі мають неповнолітнього сина, [PERSON], [INFO], що підтверджено відповідним свідоцтвом про народження. Про наявність спору щодо визначення місця проживання неповнолітньої дитини, а також майнового характеру, станом на день розгляду справи сторонами не заявлено. Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Визнання відповідачем предявленого позову не суперечить вимогам чинного законодавства та не порушує права, свободи чи законні інтереси інших осіб. Крім того, у відповідності до положень ст.ст. 133, 141, 142 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню 50% від понесених нею та документально підтверджених витрати з оплати судового збору у сумі 352,40 гривень. Інша частина витрат з оплати судового збору у сумі 352,40 гривень підлягає поверненню позивачеві з державного бюджету. На підставі ст. 60 ЗУ «Про міжнародне приватне право», ст.ст. 110, 112 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved