Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-16 00:00:00

20 липня 2018 року [PERSON] звернулася до суду з позовом про стягнення з [PERSON] аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчатися - [PERSON], в твердій грошовій сумі в розмірі 2500 гривень, щомісячно. Позовні вимоги мотивує тим, що за час шлюбу з відповідачем у них народилася дитина, син [PERSON], [INFO]. В листопаді 2000 року на підставі рішення Мукачівського міськрайонного суду шлюб між сторонами розірвано, та стягнуто на її користь аліменти на утримання сина, в розмірі1/4 всіх видів заробітку, щомісячно до досягнення дитиною повноліття. [INFO] [PERSON] досяг повноліття і виконавче провадження на підставі виконавчого листа № 2-798 від 20.11.2000 року закінчено. Однак, на сьогоднішній день [PERSON] перебуває на стаціонарному навчанні в Національному університеті біоресурсів та природокористування України на Агробіологічному факультеті і оскільки він навчається на денній формі навчання то немає змоги влаштуватися на роботу, щоб самостійно отримувати заробіток, а тому перебуває на утриманні позивача. Оскільки відповідач працює за кордоном і отримує мінливий дохід, немає офіційного працевлаштування в Україні то просить суд стягнути з нього аліменти в твердій грошовій сумі. Позивач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила позов задоволити з підстав зазначених в позовній заяві. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, про день та час слухання справи судом повідомлявся належним чином, однак причину неявки суду не повідомив, будь-яких клопотань, заперечень суду не надавав. Третя особа без самостійних вимог [PERSON] в судове засідання не з'явився, про день та час слухання справи судом повідомлявся належним чином, однак причину неявки суду не повідомив. Дослідивши письмові матеріали справи, заслухавши пояснення позивача, суд приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що сторони [PERSON] та [PERSON] перебували у фактичних шлюбних стосунках з 1999 року по 2000 рік. Від цих шлюбних відносинах мають спільного сина [PERSON], [INFO], батьком якого є відповідач, що підтверджується свідоцтвом про народження серія [NUMBER] видане Виконкомом Зняцівської сільської ради Мукачівського району Закарпатської області від 15.05.2000 року (а.с.9). Після припинення шлюбних відносин з відповідачем син залишився проживати разом з матір'ю. До настання повноліття сина відповідач сплачував аліменти на його утримання на користь позивача. Відповідно до довідки національного університету біоресурсів і природокористування України від 04.07.2018 року №352 навчання [PERSON] провадиться на безоплатній основі за державним замовленням (а.с.8). Згідно копії паспорту [PERSON] місце проживання зареєстровано за адресою [ADDRESS]. На даний час син сторін досяг повноліття, але продовжує навчання. Згідно ст.199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. У зазначеній нормі права законодавець пов'язує обов'язок батьків утримувати своїх повнолітніх дітей, які продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, до досягнення ними двадцяти трьох років за умови, коли батьки можуть надавати таку матеріальну допомогу. Відповідно до ст.182 СК України визначає обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів, зокрема, пунктом 2 частини 1 зазначеної статті визначено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів. Статтею 200 СК України передбачено, що суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. Відповідно до ст. 201 СК України до відносин щодо обов'язку батьків утримувати повнолітніх дочку, сина застосовуються норми статей 187, 189 - 192 і 194 - 197 цього Кодексу. У пункті 20 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» роз'яснено, що обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов'язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв'язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Тобто, для задоволення позову про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини на час її навчання, повинно існувати чотири умови, а саме: дитина повинна навчатись, потребувати матеріальної допомоги, її вік не повинен перевищувати 23 років, батьки повинні мати можливість надавати матеріальну допомогу. Частиною 3 статті ЦПК України одним із основних засад (принципів) цивільного судочинства визначено змагальність сторін. Доказів того, що відповідач має доходи і спроможний сплачувати аліменти у розмірі 2500 гривень щомісячно, матеріали справи не містять та позивачкою не надано, а лише та обставина, що на батьків покладено обов'язок утримувати повнолітніх дітей, які продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, сама по собі не можу бути підставою для задоволення позовних вимог позивачки З огляду на вищенаведене, вимога про стягнення з відповідача аліментів у розмірі 2500,00 гривень щомісячно є явно необґрунтованою, оскільки, визначити майновий стан відповідача у суду немає можливості, позивачем не надано жодних доказів платоспроможності відповідача, а отже встановити чи має змогу батько повнолітньої дитини надавати матеріальну допомогу, в суду немає можливості, так само, як і не надано жодних вагомих доказів того, що [PERSON] потребує матеріальної допомоги у зв'язку з навчанням, тому суд вважає за необхідне у задоволенні позову відмовити. На підставі ст.ст.141, 182, 191, 199, 200, 201 СК України,

Outcome: dismissed