Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-09 00:00:00

1 березня 2017 року позивач звернувся до суду із зазначеним позовом, в якому просив скасувати обтяження з житлового будинку, розташованого по вул. Гастелло 16 в с. Прибзьке Жовтневого (тепер - Вітовського) району Миколаївської області. Вказував, що даний будинок належить йому на праві приватної власності, однак нещодавно він дізнався, що в реєстраційному обліку на будинок накладена заборона на продаж, здійснена ще в 1992 році колгоспом Прибузький. Посилаючись на те, що він у законний спосіб отримав право власності на будинок, але в даний час не може ним належним чином володіти та розпорядитися через зазначене обтяження, хоча давно сплатив вартість будинку, а цей колгосп припинив своє існування, тому просив скасувати обтяження. В судове засідання позивач не з'явився, надав заяву з проханням розглядати справи без його участі, а позов задовольнити. Представник позивача в судовому засіданні позов підтримала та просила його задовольнити. Представник відповідача в судовому засіданні не заперечувала проти задоволення позову. Третя особа в судове засідання свого представника не направила, про дату та час слухання справи судом повідомлена своєчасно та належним чином. Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню виходячи з наступного. Позивачу належить на праві власності будинок, розташований за адресою: Миколаївська область, Жовтневий (тепер Вітовський) район, с. Прибузьке, вул. Гастелло, 16. Право власності на будинок за ним було зареєстровано 13 січня 2011 року на підставі рішення Прибузької сільської ради Жовтневого району Миколаївської області № 55. Однак зараз він зясував, що на будинок в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно про реєстрацію прав та їх обтяжень зареєстроване обтяження у виді «Заборона на нерухоме майно», видане 18 квітня 1992 року колгоспом «Прибузький» Жовтневого району Миколаївської області. Цей будинок до нього перейшов на підставі укладеного з цим колгоспом типового договору купівлі-продажу житлового будинку від 18 квітня 1992 року, на умовах, передбачених [PERSON] Міністрів СРСР від 1 липня 1983 року. За цим договором сплата вартості будинку повинна була проводитися на протязі 25 років в розмірі 50% його ціни, що складало 1594 руб. 10 вересня 1992 року він повністю сплатив його вартість (а.с. 12). Проте після цього колгосп Прибузький заборону на відчуження будинку не зняв, хоча умови договору покупцем були повністю виконані і будинок перейшов у його власність. В даний час колгосп «Прибузький» та його правонаступники припинили своє існування. Хоча при здійсненні ліквідаційної процедури останнього правонаступника цього колгоспу - СЗАТ Прибузьке, була підготовлена відповідна довідка про зняття заборони, але з невідомих причин відправлена не була. Зазначене обтяження порушує права позивача як власника будинку, хоча виходячи з того, що особа або його правонаступники, які були ініціатором обтяження, вже не існують, і обставини для обтяження також припинили своє існування, тому слід дійти висновку і про відсутність правових підстав для такого обтяження. Згідно зі ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Положення ч. 1 ст. 15 та ст. 392 ЦК України вказують, що власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою. За положеннями ст. 317 ЦК України власникові належить право володіння, користування та розпорядження своїм майном. Згідно з положеннями ч. 2 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом. Дослідженими під час розгляду справи доказами підтверджено, що будинок позивача знаходиться під неправомірним обтяженням, яке для захисту його прав на власність повинно бути скасовано. Враховуючи викладене,

Outcome: approved