Jurisdiction: civil
Date: 2020-06-01 00:00:00

21 жовтня 2019 року представник позивача звернувся до Новоукраїнського районного суду Кіровоградської області з позовною заявою до [PERSON] , по якій просить стягнути з відповідача на користь позивача на утримання повнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , аліменти в розмірі 4 000 грн. усіх видів його заробітку до досягнення ним 23-х років. Ухвалою судді Новоукраїнського районного суду Кіровоградської області від 09.01.2020 року вказані матеріали позовної заяви передано на розгляд до Кіровського районного суду м. Кіровограда в порядку статті 31 ЦПК України. Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 28.01.2020 року визначено суддю Мохонько В.В. для розгляду справи про стягнення аліментів. Ухвалою судді Кіровського районного суду м. Кіровограда від 29.01.2020 року прийнято матеріали з іншого суду, відкрито спрощене позовне провадження та призначено до розгляду /а.с. 30-31/. 22.05.2020 року до суду надійшла уточнена позовна заява, якою представник позивача просив стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання сина [PERSON] , [INFO] , аліменти в розмірі 4 000 грн. щомісячно від усіх видів його заробітку до досягнення ним 23-х років, починаючи стягнення від дня пред`явлення позову. Позивач в судове засідання не з`явився, через канцелярію суду представник позивача надав заяву, якою просив розгляд справи провести без його участі, позові вимоги підтримав в повному обсязі, не заперечив проти винесення заочного рішення по справі. Відповідач до суду не з`явився, про день та час розгляду справи повідомлявся належним чином, причини неявки суду невідомі. За таких обставин, згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Зі згоди представника позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи відповідно до ст. 280 ЦПК України на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши матеріали справи, суд позов задовольняє частково, із наступних підстав. Статтею 198 Сімейного Кодексу України визначено, що батьки зобов`язані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть таку матеріальну допомогу надавати. Судом встановлено, що батьками [PERSON] , [INFO] є [PERSON] та [PERSON] , про що свідчить копія свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого Рівнянською с/радою Новоукраїнського району 05.09.2001 року /а.с. 13/. Після розірвання шлюбі з відповідачем позивач змінила прізвище на « [PERSON] » /а.с. 10/. Згодом змінила прізвище на « [PERSON] » у зв`язку з реєстрацією 13.03.2004 року шлюбу з [PERSON] /а.с. 9/. Згідно довідки про склад сім`ї Військово-цивільної адміністрації міста ТОрецьк Донецької області №8192 від 27.08.2019 року, [PERSON] проживає за адресою: [ADDRESS] разом із матір`ю [PERSON] /а.с. 8/. Відповідно до довідки Дніпропетровського національного університету імені Олеся Гончара №3671 від 12.09.2019 року, [PERSON] є студентом 1 курсу денної форми навчання групи ЮП-19-3 юридичного факультету Дніпропетровського національного університету імені Олеся Гончара, термін навчання з 01.09.2019 року по 30.06.2023 року /а.с. 11/. Згідно ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви. Відповідно до ст.199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Пленум Верховного Суду України у п. 20 постанови від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» роз`яснив, що обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Отже, стягнення аліментів на повнолітніх дітей, які продовжують навчання, можливе лише за сукупності перелічених обставин, відсутність однієї із них, у тому числі і можливість платника аліментів надавати матеріальну допомогу, унеможливлює стягнення аліментів. Статтею 200 СК України встановлено, що суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодекс (стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів інші обставини, що мають істотне значення). При визначені розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги, зокрема, можливість надання утримання другим з батьків (ч.2 ст.200 СК). Судом враховано відсутність відомостей, що відповідач є непрацездатною особою, доказів про наявність інших утриманців матеріали справи не містять, а тому суд вважає, що відповідач має можливість надавати таку матеріальну допомогу на утримання повнолітнього сина, який продовжує навчання. Суд звертає увагу на те, що відповідач обґрунтування позову не спростував, та будь-яких заперечень щодо позовних вимог суду не надав. За вказаного, суд позовні вимоги задовольняє частково та стягує з відповідача аліменти на утримання повнолітнього сина, який продовжує навчання та потребує матеріальної допомоги в розмірі 4 000 грн. щомісячно, починаючи з 21 жовтня 2019 року і по 30 червня 2023 року, за умови продовження навчання. Згідно з ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. У відповідності до ст. 141 ЦПК України, суд стягує з відповідача - 768,40 грн. судового збору на користь держави. Тому,

Outcome: partial