Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-07 00:00:00

21 листопада 2017 року заявник звернувся до Жовтневого районного суду м.Дніпропетровська із заявою про встановлення факту належності документів. Заявник у своїй заяві посилався на те, що в жовтні 2017 року під час виготовлення копії з диплому [NUMBER] про здобуття вищої освіти та додатку до нього, заявником була виявлена помилка в цих документах, а саме замість правильного написання прізвища «[PERSON]» в дипломі та додатку до нього було записано «[PERSON]». У зв'язку з реорганізацією та перейменуванням Дніпропетровського медичного інституту в Державний заклад «Дніпропетровська медична академія Міністерства охорони здоров'я України», який він закінчив і в дипломі якого допущено вказану помилку, здійснити заміну диплома [NUMBER] і додатку до нього є неможливим. Крім того, заявник у своїй заяві посилається на те, що архівною довідкою виданою Державним закладом «Дніпропетровська медична академія Міністерства охорони здоров'я України» від 26 жовтня 2017 року №296 було підтверджено факт його навчання в цьому закладі до його реорганізації та перейменування. Відповідно до чинного законодавства України, спеціалізація і кваліфікація особи підтверджується відповідним документом - дипломом про здобуття нею відповідної кваліфікації у закладі відповідного освітнього рівня, а отже наявність помилки в написанні прізвища заявника в дипломі та додатку до нього можуть призвести до невизнання теперішнім і майбутнім роботодавцем його кваліфікації, що призведе до негативних правових наслідків у вигляді звільнення [PERSON] з посади внаслідок недостатньої кваліфікації. (непідтвердженого рівня кваліфікації). Зважаючи на викладене заявник просив суд встановити факт належності йому вищевказаного диплому та додатку до нього. Заявник надав суду заяву, у якій просив суд розглянути справу без його участі, проти розгляду справи без участі заінтересованої особи не заперечував, просив заяву задовольнити. Представник заінтересованої особи у судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини неявки суд не повідомив. Дослідивши матеріали справи суд приходить до наступного. В матеріалах справи наявні копії: свідоцтва про народження заявника (а.с. 5) паспорта (а.с.6), трудової книжки (а.с.12), військового квитка (а.с. 13), дублікату сертифікату лікаря спеціаліста [NUMBER] (а.с. 14) - де вірно зазначено прізвище «[PERSON]», в той же час в дипломі про вищу освіту [NUMBER] та додатку до нього зазначено «[PERSON]». Статтею 60 ЦПК України передбачено, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Статтею 57 ЦПК України передбачено, що доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Статтею 58 ЦПК України передбачено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Частиною 2 ст.124 Конституції України передбачено, що юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі. Відповідно до п.6 ч.1 ст.256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по-батькові, місце і час народження якої, що зазначено в документі, не збігаються з ім'ям, по-батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві або в паспорті. За викладених обставин суд оцінює факт, на встановлення якого претендує заявник, як такий, що під час розгляду справи знайшов об'єктивне підтвердження, і вважає за необхідне заяву задовольнити. На підставі викладеного,

Outcome: approved