Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-01 00:00:00

20.02.2019 року на адресу суду надійшла позовна заява АБ «Ципін і партнери» до [PERSON] про стягнення заборгованості за договором № 20180213/01 про надання правничої (правової) допомоги, укладеним 13.02.2018 року між ним та відповідачем, у якому просить стягнути з відповідача на свою користь заборгованість в сумі 5368,00 грн., інфляційні втрати в сумі 443,50 грн., три проценти річних в сумі 158,39 грн., пеню в сумі 1848,06 грн., а також судові витрати по сплаті судового збору в сумі 1921,00 грн. Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що 13.02.2018 року між ним та відповідачем було укладено договір № 20180213/01 про надання правничої (правової) допомоги, відповідно до умов якого позивач зобов`язався надавати відповідачу правничу (правову) допомогу, а відповідач зобов`язався оплачувати її надання. 13.02.2018 року позивачем та відповідачем було підписано акт здачі-прийняття робіт (надання послуг) на суму 5368,00 грн. Разом з тим, у визначений Додатком № 2 до вказаного Договору строк, а саме протягом п`яти робочих днів з дня отримання акту, грошові кошти відповідачем у добровільному порядку позивачу за надані юридичні послуги сплачені не були. Таким чином, оскільки відповідач взяті на себе за договором зобов`язання не виконує, позивач звернувся до суду з даним позовом про стягнення з відповідача на свою користь заборгованості за договором про надання правничої (правової) допомоги в сумі 5368,00 грн., інфляційних втрат в сумі 443,50 грн., трьох процентів річних в сумі 158,39 грн., пені в сумі 1848,06 грн., а також судових витрат по сплаті судового збору в сумі 1921,00 грн. Ухвалою від 01.03.2019 року відкрито провадження у справі, розгляд якої вирішено проводити у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін та надано відповідачу п`ятнадцятиденний строк з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву. З матеріалів справи вбачається, що копію ухвали про відкриття провадження у справі, позовної заяви з додатками та судову повістку відповідачу вручено, про що свідчить відповідна відмітка у рекомендованому повідомленні про вручення поштового відправлення. Разом з тим, у встановлений в ухвалі строк відповідач відзив на позовну заяву до суду не подав. За даних обставин, суд вирішує справу за наявними матеріалами, що передбачено ч.8 ст. 178 ЦПК України. Дослідивши письмові докази, які містяться в матеріалах справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Перевіряючи обставини справи, судом встановлено, що 13.02.2018 року між позивачем та відповідачем було укладено договір № 20180213/01 про надання правничої (правової) допомоги, відповідно до умов якого позивач зобов`язався надавати відповідачу правничу (правову) допомогу, а відповідач зобов`язався оплачувати її надання (п.1.1 Договору). Відповідно до п.п.2.1, 4.2.7 Додатку № 1 до Договору позивач надає послуги в обсягах та у строки, що попередньо погоджуються сторонами шляхом підписання доручення. Позивач вважається таким, що прийняв доручення відповідача з дати підписання його сторонами. Відповідач зобов`язується своєчасно та в повному обсязі оплачувати послуги позивача. 13.02.2018 року позивачем та відповідачем підписано доручення (Додаток № 2 до Договору), у якому сторонами погоджено, що попередня оплата послуг позивача становить 5368,00 грн. Відповідач зобов`язується здійснювати оплату за надані послуги протягом п`яти робочих днів з дня отримання акту прийому-передачі наданих послуг (п.п.3, 4 Додатку 2 до Договору). Разом з тим, 13.02.2018 року позивачем та відповідачем було підписано акт здачі-прийняття робіт (надання послуг) на суму 5368,00 грн., у зв`язку з чим позивач повинен був здійснити оплату за надані юридичні послуги до 20.02.2018 року. Відповідно до ч.1 ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості. Згідно з п.1 ч.2 ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є: договори та інші правочини. Відповідно до ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно зі ст.ст. 525, 526, 546 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Виконання зобов`язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком. Договором або законом можуть бути встановлені інші види забезпечення виконання зобов`язання. З матеріалів справи вбачається, що умови договору позивачем були виконані, шляхом надання відповідачу правничої (правової) допомоги, при цьому відповідач взяті на себе за договором зобов`язання не виконує, грошові кошти за надані послуги не сплачує, в результаті чого станом на 14.02.2019 року має заборгованість перед позивачем в сумі 5368,00 грн. Статтею 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно зі ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди. Відповідно до ч.1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором. Положеннями ст.ст. 550, 624 ЦК України передбачено, що право на неустойку виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобов`язання. Проценти на неустойку не нараховуються. Якщо за порушення зобов`язання встановлено неустойку, то вона підлягає стягненню у повному розмірі, незалежно від відшкодування збитків. Відповідно до ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. Разом з тим, пунктом 7.2 Додатку № 2 до Договору визначено, що у разі порушення строку оплати послуг відповідач сплачує пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла протягом строку затримки платежу, від суми заборгованості за кожен день прострочення. Згідно зі ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Таким чином, приймаючи до уваги прострочення відповідачем виплати позивачу грошових коштів за надану правничу (правову) допомогу в сумі 5368,00 грн., а також надані позивачем розрахунки, судом встановлено, що інфляційні втрати, три проценти річних та пеня, які відповідач зобов`язаний сплатити позивачу за період прострочення виконання грошового зобов`язання з 21.02.2018 року по 14.02.2019 року складають 443,50 грн., 158,39 грн. та 1848,06 грн. відповідно. Враховуючи, що між позивачем та відповідачем було укладено договір № 20180213/01 про надання правничої (правової) допомоги від 13.02.2018 року, умови якого позивачем були виконані, шляхом надання відповідачу юридичних послуг, останній взяті на себе за договором зобов`язання не виконує, грошові кошти за надані послуги не сплачує, будь-яких доказів на спростування вказаних обставин суду надано не було, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, а тому з відповідача на користь позивача підлягає стягненню заборгованість в сумі 5368,00 грн., інфляційні втрати в сумі 443,50 грн., три проценти річних в сумі 158,39 грн. та пеня в сумі 1848,06 грн. Крім того, відповідно до вимог ст.ст. 133, 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати по сплаті судового збору в сумі 1921,00 грн., а всього з відповідача на користь позивача підлягає стягненню 9738,95 грн. (5368,00 грн. + 443,50 грн. + 158,39 грн. + 1848,06 грн. + 1921,00 грн.).

Outcome: approved