Jurisdiction: civil
Date: 2020-05-04 00:00:00

20.12.2019 року позивач звернулася до суду з уточненим вищевказаним позовом, яким просить збільшити розмір аліментів, які стягуються з відповідача на її користь для утримання їхніх спільних дітей: сина [PERSON] , [INFO] , та дочки [PERSON] , [INFO] - у твердій грошовій одиниці - в розмірі 1500гривень на кожну дитину щомісячно - посилаючись на те, що відповідач, будучи батьком дітей, сплачує аліменти за виконавчим листом згідно рішення Болградського районного суду Одеської області за №497/1546/15-ц від 11.08.2015р. в розмірі 2000 гривень щомісячно, на двох дітей, проте цих коштів наразі замало, та, враховуючи, що 08.07.2017 року набрали чинності зміни до СК України в частині розміру аліментів, а також те, що у добровільному порядку відповідач додаткової матеріальної допомоги не надає, тому вона змушена звернутися до суду про стягнення аліментів у новому розмірі, що передбачено Законом. Сторони у судове засідання не з`явилися, надали суду заяви про розгляд справи за їхньою відсутністю. Позивач, крім того, у письмових поясненнях просить задовольнити позовні вимоги в повному обсязі, стверджуючи, що відповідач має достатні заробітки, але не надаючи на підтвердження цьому доказів. Відповідач, стверджуючи у письмових поясненнях, що має невеликі мінливі доходи, офіційно непрацевлаштований, періодично працює, та, не заперечуючи проти сплачування аліментів на своїх дітей в установленому законі мінімальному розмірі, стверджує, що не взмозі сплачувати 1500грн. на місяць на кожну дитину, просить стягувати з нього по 1200грн. на місяць для утримання кожного з дітей, що не є меншим розміром, ніж передбачено законодавством - не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, справу також просив розглянути за його відсутністю. Розглянувши надані суду документи та матеріали, заяви сторін, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, що мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлені наступні факти та відповідні ним правовідносини: - з відомостей, наданих позивачем, вбачається, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, який рішенням суду від 16.12.2014року був розірваний (справа №497/3029/14-ц, а.с.5); - від цього шлюбу сторони мають дітей: сина - [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про його народження (серії [NUMBER] , яке було видане повторно 28.12.2009р. відділом реєстрації актів цивільного стану Болградського районного управління юстиції Одеської області); та дочку [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про її народження (серії [NUMBER] , яке було видане 16.09.2010р. відділом реєстрації актів цивільного стану Болградського районного управління юстиції Одеської області), згідно яких відповідач є батьком дітей ( а.с.6-7); - згідно довідки ВК Болградської міської ради Одеської облсті, [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] проживають разом з позивачем та знаходяться на утриманні матері - позивача [PERSON] (а.с.8); - рішенням Болградського районного суду Одеської області від 11.08.2015року за №497/1546/15-ц, на користь позивача з відповідача були стягнуті аліменти та виданий виконавчий лист, але в розмірі, що був передбачений діючим на той час законодавством, проте наразі законодавство змінилося. Будь-яких інших доказів на підтвердження передбачених ст.182 Сімейного кодексу України обставин - матеріального стану та стану здоров`я, - відносно відповідача, а також позивача - суду не надано, крім тих, що досліджені у судовому засіданні, не встановлено таких і при розгляді справи. Станом на теперішній час чинним законодавством України передбачено, що мати і батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебувають вони у шлюбі між собою (ч.1ст.141 СК України). Відповідно до ст.ст.180,181ч.3, ст.188,183ч.1 СК України, батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються в частині від доходу батьків або в твердій грошовій сумі. Статтями 182-185 СК України визначено, що суд має враховувати певні обставини при визначенні розміру аліментів. Так, суд має враховувати: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; \Частину першу статті 182 доповнено пунктом 3-1 згідно із Законом № 2037-VIII від 17.05.2017; в редакції Закону № 2475-VIII від 03.07.2018\; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; \Частину першу статті 182 доповнено пунктом 3-2 згідно із Законом № 2037-VIII від 17.05.2017\; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. \Абзац другий частини другої статті 182 із змінами, внесеними згідно із Законом № 2475-VIII від 03.07.2018\. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. \Частину другу статті 182 доповнено абзацом третім згідно із Законом № 2475-VIII від 03.07.2018\, \Частина друга статті 182 в редакції Законів № 2901-IV від 22.09.2005, № 2037-VIII від 17.05.2017\. 3. Суд не обмежується розміром заробітку (доходу) платника аліментів у разі встановлення наявності у нього витрат, що перевищують його заробіток (дохід), і щодо яких таким платником аліментів не доведено джерело походження коштів для їх оплати. \Статтю 182 доповнено частиною третьою згідно із Законом № 2475-VIII від 03.07.2018\. Суд може визначити розмір аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, наступним чином. Якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Якщо після досягнення повноліття найстаршою дитиною ніхто з батьків не звернувся до суду з позовом про визначення розміру аліментів на інших дітей, аліменти стягуються за вирахуванням тієї рівної частки, що припадала на дитину, яка досягла повноліття \Частину четверту статті 183 виключено на підставі Закону № 2677-VI від 04.11.2010\. Той з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину \Статтю 183 доповнено частиною п`ятою згідно із Законом № 2037-VIII від 17.05.2017\. Суд також може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі за заявою одержувача. Розмір аліментів, визначений судом або домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, щорічно підлягає індексації відповідно до закону, якщо платник і одержувач аліментів не домовилися про інше. За заявою одержувача аліментів індексація може бути здійснена судом за інший період \Частина друга статті 184 в редакції Закону № 2475-VIII від 03.07.2018\. Той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі 50-ти відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку \Стаття 184 із змінами, внесеними згідно із Законом № 2901-IV від 22.09.2005; текст статті 184 в редакції Закону № 2037-VIII від 17.05.2017\. Крім того, Законом регламентовано участь батьків у додаткових витратах на дитину: той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно. Відповідно до ч.ч.1,2 ст.27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989р., яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991р. та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини, а п.4ч.1ст.182 Сімейного Кодексу України передбачено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Тому, враховуючи вищевикладене, а також те, що суду сторонами не надано відомостей щодо розміру доходів відповідача, суд дійшов висновку що з відповідача підлягають стягненню аліменти в розмірі 1200 гривень на кожного з дітей щомісячно, але не менш встановлених законом 50 % (п`ятдесяти) відсотків прожиткового мінімуму, встановленого Законом для дитини відповідного віку, починаючи з 20.12.2019 року - з дня звернення позивача з даним позовом до суду, і до досягнення кожним з дітей повноліття. Відповідно до вимог ч.6 ст. 141 ЦПК України, також підлягає стягненню на користь держави з відповідача судовий збір в розмірі 840,80 гривень.

Outcome: partial