Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-06 00:00:00

20 липня 2015 року до Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області звернулася [PERSON] з позовною заявою про стягнення заборгованості за кредитним договором. В обґрунтування позовних вимог зазначила, що 18 квітня 2008 року між кредитною спілкою «Веста» та [PERSON] був укладений кредитний договір, за яким остання отримала кредит у сумі 8\~000 гривень строком до 18.04.2011 року та оплатою відсотків за користування кредитними коштами у сумі 40 % річних. В забезпечення виконання вказаного зобовязання, 30.06.2009 року між КС «Веста» та [PERSON] був укладений договір поруки, за яким остання поручилася перед кредитною спілкою за належне виконання [PERSON] взятих на себе зобовязань за вказаними кредитним договором у повному обсязі. 19.03.2013 року між нею та КС «Веста» був укладений договір про відступлення права вимоги, за яким вона набула права вимоги за вищевказаним кредитним договором. Згідно договору сума вимоги, яка їй було переуступлена становить 6\~658,55 гривень. [PERSON] належним чином не виконала свої зобовязання, повність борг не погасила, у звязку з чим її заборгованість становить 12\~420,48 гривень і складається з: заборгованості по тілу кредиту 4\~438,55 гривень; заборгованість по сплаті відсотків за користування кредитними коштами 2\~539,09 гривень (за період з 14.02.2014 по 20.07.2015 рік); пеня за прострочення виконання зобовязання 2098,40 гривень (за період з 14.02.2014 по 20.07.2015 рік), а також інфляційні втрати у розмірі 3\~344,44 гривень. В судове засідання позивач не зявилася. Надала суду письмову заяву, в якій позов підтримала у повному обсязі та просила справу розглядати за її відсутності. Представник відповідача [PERSON] [PERSON] позов не визнав, просив відмовити у його задоволенні. Пояснив суду, що дійсно 18.04.2008 року між КС «Веста» та [PERSON] був укладений кредитний договір за яким остання отримала кошти у сумі 8000 гривень. Зазначив, що в якості обґрунтування своїх вимог позивач посилається на укладений між нею та КС «Веста» 19 березня 2013 року договір відступлення права вимоги, за яким остання набула права вимоги за вищевказаним кредитним договором. Разом з цим, вважав, що вказаний договір про відступлення права вимоги не відповідає вимогам діючого законодавства, оскільки відповідно до ЗУ «Про кредитні спілки» кредитна спілка не має права відступати права вимоги за укладеними нею кредитними договорами. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] в судове засідання не зявилися, про час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином. Вислухавши пояснення представника відповідача, перевіривши матеріали справи судом встановлені наступні обставини. Встановлено, що 18 квітня 2008 року між КС «Веста» та [PERSON] був укладений кредитний договір № 1226-б за умовами якого, остання отримала кредит у сумі 8\~000 гривень строком на 36 місяців та кінцевим терміном повернення до 18 квітня 2011 року зі сплатою 40% річних за користування кредитними коштами. На забезпечення виконання умов кредитного договору між КС «Веста» та [PERSON], 18 квітня 2008 року був укладений договір поруки, за умовами якого остання несе солідарну відповідальність у повному обсязі за порушення [PERSON] умов кредитного договору № 1226-б від 18.04.2008 року. 19 березня 2013 року між КС «Веста» та [PERSON] був укладений договір №4 про відступлення права вимоги, за яким кредитна спілка відступила право вимоги за кредитним договором № 1226-б від 18.04.2008 року, який укладений з [PERSON] За умовами п.2.8 вказаного договору відступлення права вимоги [PERSON], як новий кредитор, зобовязалася сплати КС «Веста», як первісному кредитору, вартість прав вимоги у сумі 6\~658,55 гривень в день підписання договору, тобто до 20 березня 2013 року. Правова природа кредитних правовідносин урегульована в нормах цивільно-правового зобовязального інституту глави 71 Цивільного кодексу України, Закону України «Про банки та банківську діяльність», та інших відповідних правових актах. Діяльність кредитної спілки регулюється Законом України «Про кредитні спілки» від 20.12.2001 року. Відповідно до ст.1 цього Закону, кредитна спілка - це неприбуткова організація, заснована фізичними особами, професійними спілками, їх об'єднаннями на кооперативних засадах з метою задоволення потреб її членів у взаємному кредитуванні та наданні фінансових послуг за рахунок об'єднаних грошових внесків членів кредитної спілки. Відповідно до частини 2 статті 1 Закону кредитна спілка є фінансовою установою, виключним видом діяльності якої є надання фінансових послуг, передбачених цим Законом. Кредитна спілка діє на підставі Статуту, що не суперечить законодавству України (ст.7). Згідно ч. 3 ст. 3 ЗУ «Про кредитні спілки», кредитна спілка може укладати від свого імені договори та інші угоди, які не суперечать цьому Закону, іншим нормативно-правовим актам та статуту кредитної спілки, набувати майнові та немайнові права, мати обов'язки, що випливають із законодавства України та укладених кредитною спілкою угод, бути позивачем і відповідачем у судах. Статтею 21 Закону визначено види господарської діяльності кредитної спілки, а пунктом 11 частини 1 цієї статті врегульовано, що провадження кредитною спілкою іншої діяльності, крім передбаченої Законом, не допускається. Отже, кредитна спілка як кредитодавець, з огляду на особливості правового статусу, визначеного Законом, не має права відступати право вимоги за кредитним договором, оскільки такі повноваження Законом не передбачені. Вказана правова позиція була висловлена Верховним Судом України в постанові від 15 квітня 2015\~року у справі № 6-59цс15. Враховуючи наведене, суд приходить до висновку про нікчемність укладеного між [PERSON] та КС «Веста» договору про відступлення права вимоги №4 від 19.03.2013 року, який не відповідає вимогам положень Закону «Про кредитні спілки» та ч. 1 ст.203 Цивільного кодексу України. З урахуванням встановлених обставин, правові підстави для задоволення позовних вимог [PERSON] відсутні, у звязку з чим у позові слід відмовити. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed