Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-19 00:00:00

19 травня 2008 року між ЗАТ «ОТП Банк» та позивачем [PERSON] було укладено кредитний договір № СМ-SМЕ205/239/2008. В цей же день між ЗАТ «ОТП Банк» та позивачем укладено договір іпотеки № РМ- 8МЕ205/239/2008 за яким, з метою забезпечення повного виконання зобов'язань за кредитним договором позивач передав в іпотеку банку житловий будинок загальною площею 164,9 кв.м., що знаходиться за адресою: м. Запоріжжя, вул. Друкарська, 62. 18.06.2010 року приватним нотаріусом Ужгородського міського нотаріального округу Закарпатської області [PERSON] вчинено нотаріальний напис № 1336 про звернення стягнення на житловий будинок, розташований за адресою м. Запоріжжя, вул. Друкарська, 62. Рішенням Заводського районного суду від 14.01.2014 р. (справа №332/4214/13-ц) виконавчий напис №1336 від 18.06.2010 р. було визнано таким, що не підлягає виконанню та має бути скасованим через те, що він є неправомірним і незаконним. Позивач просить припинити забов*язання за договором іпотеки посилаючись на те, що відповідно до ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання. Тобто пеня та штраф є різновидами неустойки як юридичної відповідальності, а не окремими видами штрафних санкцій. Пунктом 8.6 Умов надання банківських послуг передбачено, що при порушенні позичальником строків платежів по кожному з грошових зобов'язань, передбачених цим договором більш ніж на 120 днів, позичальник зобов'язаний сплатити Банку штраф у розмірі 500 гривень та п'яти процентів від суми заборгованості. Вищенаведене свідчить про те, що Умовами надання банківських послуг за одне і те саме порушення договірного зобов'язання (прострочення виконання грошового зобов'язання) передбачено подвійну цивільно-правову відповідальність, що суперечить вимогам ч. 1 ст. 61 Конституції України та ч. 3 ст. 509 ЦК України, згідно з якими ніхто не може бути двічі притягнений до юридичної відповідальності за одне й те саме правопорушення, а зобов'язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості. Третя особа [PERSON] заявила самостійні вимоги на предмет спору просить визнати договор іпотеки недійсним, посилаючись на те, що в момент укладення договору іпотеки, вона була дружиною [PERSON], та не давала своєї письмової згоди на укладення договору іпотеки, предметом якого було майно у вигляді будинку 62 по вул.. Друкарській в м.Запоріжжя, яке набуте ними з позивачем під час шлюбу. В судовому засіданні представник позивача підтримала позовні вимоги, просить їх задовольнити з підстав указаних в позові. Відповідач в судове засідання не з*явився, про слухання справи повідомлений своєчасно та належним чином, поважних причин неявки до суду не надав, заяви про розгляд справи у його відсутність до суду не надходило, судом прийняте рішення про заочний розгляд справи в силу ст.. 224 ЦПК України. Третя особа, що заявляє самостійні вимоги , щодо предмету спору в судове засідання не з*явилась, надала суду заяву, в якій просить розглянути позов без її участі, свої позовні вимоги підтримує. Вислухавши представника [PERSON], дослідивши докази по справі суд вважає позовні вимоги [PERSON] визнання зобовязання за договором іпотеки припиненим такими , що підлягають задоволенню, а позовні вимоги третьої особи [PERSON] про визнання договору іпотеки недійсним, таким, що не підлягає задоволенню з наступних підстав. 19 травня 2008 року між ЗАТ «ОТП Банк» та позивачем було укладено кредитний договір № СМ-SМЕ205/239/2008. В цей же день між ЗАТ «ОТП Банк» та позивачем укладено договір іпотеки № РМ- 8МЕ205/239/2008 за яким, з метою забезпечення повного виконання зобов'язань за кредитним договором позивач передав в іпотеку банку житловий будинок загальною площею 164,9 кв.м., що знаходиться за адресою: м. Запоріжжя, вул. Друкарська, 62. 18.06.2010 року приватним нотаріусом Ужгородського міського нотаріального округу Закарпатської області [PERSON] вчинено нотаріальний напис № 1336 про звернення стягнення на житловий будинок, розташований за адресою м. Запоріжжя, вул. Друкарська, 62. Рішенням Заводського районного суду від 14.01.2014 р. (справа №332/4214/13-ц) виконавчий напис №1336 від 18.06.2010 р. було визнано таким, що не підлягає виконанню та має бути скасованим через те, що він є неправомірним і незаконним. відповідно до ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання. Тобто пеня та штраф є різновидами неустойки як юридичної відповідальності, а не окремими видами штрафних санкцій. Пунктом 8.6 Умов надання банківських послуг передбачено, що при порушенні позичальником строків платежів по кожному з грошових зобов'язань, передбачених цим договором більш ніж на 120 днів, позичальник зобов'язаний сплатити Банку штраф у розмірі 500 гривень та п'яти процентів від суми заборгованості. Вищенаведене свідчить про те, що Умовами надання банківських послуг за одне і те саме порушення договірного зобов'язання (прострочення виконання грошового зобов'язання) передбачено подвійну цивільно-правову відповідальність, що суперечить вимогам ч. 1 ст. 61 Конституції України та ч. 3 ст. 509 ЦК України, згідно з якими ніхто не може бути двічі притягнений до юридичної відповідальності за одне й те саме правопорушення, а зобов'язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості. Відповідно до розрахунку заборгованості за кредитним договором № СМ-8МЕ205/239/2008 від 11.02.2011 сума заборгованості за тілом кредиту складає 27 020,54 доларів США та нараховані відсотки за користування кредитом 2984,85 доларів США. Отже, у разі якщо з відповідача стягується пеня та штраф за користування кредитом виключається можливість звернення стягнення на житловий будинок за адресою м. Запоріжжя, вул. Друкарська, 62. Оскільки законодавством передбачено, що неможливо двічі притягувати до юридичної відповідальності за одне й те саме правопорушення. Щодо позовних вимогособи [PERSON] про визнання договору іпотеки недійсним, суд вважає, що [PERSON] не довела свої позовні вимоги, оскільки не надала суду доказів того, що [PERSON] придбав будинок 62 по вул.. Друкарській в м. Запоріжжі перебуваючи з нею в шлюбі і що цей будинок є їх спільною сумісною власністю. На підставі викладеного та

Outcome: approved