Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-26 00:00:00

21.07.2014 року [PERSON] (далі по тексту - позивач) звернувся до Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області з позовною заявою до [PERSON] (далі по тексту - відповідач) про розірвання шлюбу. Ухвалою Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 23.07.2014 року відкрито провадження по справі № 495/5364/14-ц за позовом [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу. Справу призначено до розгляду. В судовому засіданні 21.08.2014 року було поставлено на вирішення питання про надання сторонам строку для примирення. Сторони - [PERSON] та [PERSON], в судовому засіданні не заперечували проти надання їм строку для примирення. Ухвалою Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області суду від 21.07.2014 року було надано [PERSON] та [PERSON] строк для примирення тривалістю у два місяці - до 21.10.2014 року. Провадження у справі № 495/5364/14-ц за позовом [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу було зупинено до 21.10.2014 року. Оскільки сторонами примирення не було досягнуто, ухвалою Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 21.10.2014 року провадження у справі № 495/5364/14-ц за позовом [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу було відновлено. Справу призначено до розгляду. Позивач - [PERSON], в судове засідання не з'явився, але подав до суду заяву, згідно з якою заявлені позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить їх задовольнити та розглянути справу за його відсутності. Відповідач - [PERSON], в судове засідання не з'явилася, але подала до суду заяву, згідно з якою з позовними вимогами [PERSON] згодна у повному обсязі, заперечень не має, просить позов задовольнити та розглянути справу за її відсутності. Враховуючи викладені обставини, суд вважає за можливе розглянути справу без участі сторін або їх представників, на підставі наявних та достатніх для розгляду матеріалів справи. У відповідності до ч.2 ст.197 Цивільного процесуального кодексу України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Розглянувши позовну заяву [PERSON], вивчивши матеріали справи, дослідивши надані докази, суд дійшов до висновку про законність, правомірність та обґрунтованість позовних вимог [PERSON] про розірвання шлюбу з [PERSON], виходячи з наступного. Як вбачається з матеріалів справи та встановлено в судовому засіданні, 22.09.2001 року між позивачем - [PERSON], [INFO], та відповідачем - [PERSON], [INFO], було зареєстровано шлюб Відділом реєстрації актів громадянського стану Білгород-Дністровського міського управління юстиції Одеській області, про що зроблено відповідний актовий запис за № 247, що підтверджується виданим 22.09.2001 року свідоцтвом про укладення шлюбу серії [NUMBER]. Від сумісного шлюбу у сторін [INFO] народилася донька - [PERSON], що підтверджується виданим 07.02.2003 року Відділом реєстрації актів громадянського стану Білгород-Дністровського міського управління юстиції Одеській області свідоцтвом про народження серії [NUMBER], актовий запис за № 55. Крім того, [INFO] у сторін народився син - [PERSON], що підтверджується виданим 23.02.2010 року Відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Білгород-Дністровському Білгород-Дністровського міськрайонного управління юстиції Одеській області свідоцтвом про народження серії [NUMBER], актовий запис за № 83. Відповідно до статей 21, 24 Сімейного кодексу України, шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у державному органі реєстрації актів цивільного стану. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Такі положення національного законодавства України відповідають статті 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10.12.1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім'ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. За твердженням позивача, спільне життя з відповідачем не склалося у зв'язку із сімейними обставинами. Шлюбні відносини припинені дуже давно, спільне господарство не ведеться. З питань щодо утримання та виховання дітей спору немає. Примирення неможливе. Угода про добровільний поділ майна досягнута. Частинами 3, 4 статті 56 Сімейного кодексу України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до частини другої статті 104 Сімейного кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу (частина третя статті 105 Сімейного кодексу України). Згідно із частиною першою статті 110 Сімейного кодексу України, позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення (стаття 112 Сімейного кодексу України). Згідно із частиною 2 статті 115 Сімейного кодексу України, документом який засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Відповідно до п.10 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» від 21.12.2007 року № 11 (із змінами та доповненнями), проголошена Конституцією України охорона сім'ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. У зв'язку з наведеними обставинами та нормами чинного законодавства, [PERSON] звернувся до суду з позовом про розірвання шлюбу з [PERSON] Крім того, як було вище зазначено, ухвалою Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 21.07.2014 року було надано [PERSON] та [PERSON] строк для примирення. Між тим, сторонами примирення не було досягнуто, [PERSON] наполягає на задоволенні його позовних вимог та розірванні шлюбу з [PERSON], про що остання не заперечує. Враховуючи вищевикладені обставини, норми чинного законодавства та той факт, що шлюбні відносини між сторонами припинені, поновити шлюбно-сімейні стосунки сторони наміру не мають, подальше сумісне проживання сторін і збереження шлюбу є неможливим та суперечить їх інтересам та інтересам їх дітей, сторонами примирення не було досягнуто, а також з огляду на те, що відповідач позов визнав, суд вважає за можливе розірвати шлюб між сторонами.

Outcome: approved