Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-29 00:00:00

21.03.2018 року до суду звернулася позивач [PERSON], представник [PERSON], з позовом про визначення додаткового строку для прийняття спадщини до відповідача Зарічанської сільської ради Верхньодніпровського району Дніпропетровської області. Ухвалою Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області від 26.03.2018 року відкрите провадження по справі . Справу призначено до розгляду в спрощеному провадженні без виклику сторін на 30.05.2018 року. Відповідач в установлений строк відзиву на позовну заяву не надав. Згідно заявлених позовних вимог позивач просить визначити їй додатковий строк протягом 2-х місяців, з моменту набрання рішенням законної сили, для подачі заяви про прийняття спадщини за заповітом після смерті [PERSON], яка померла [INFO] В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач посилається на наступне: [INFO] року померла гр. [PERSON], [INFO], яка на день смерті мешкала в [ADDRESS]. Після смерті [PERSON],. ніхто із заявами про прийняття спадщини не звертався. В грудні 2017 року перебираючи старі фотографії та документи померлої, вона знайшла заповіт від іменні [PERSON], на її ім'я від 30.04.2004 року, згідно якого остання заповідала їй належну їй земельну ділянку (пай) площею 4.33 га., розташовану на території Зарічанської сільської ради Верхньодніпровського району Дніпропетровської області. Разом із заповітом вона знайшла оригінал державного акту серії [NUMBER] від 12.07.2002 року про право власності на земельну ділянку (пай) площею 4.33 га., розташовану на території Зарічанської сільської ради Верхньодніпровського району Дніпропетровської області Таким чином після смерті [PERSON], відкрилась спадщина, що складається з земельної ділянки (паю) площею 4.33 га., розташовану на території Зарічанської сільської ради Верхньодніпровського району Дніпропетровської області . Вона є спадкоємцем за заповітом та бажає прийняти спадщину після смерті [PERSON] 23.02.2018 року вона звернувся до Державного нотаріуса Верхньодніпровської нотаріальної контори з заявою про видачу свідоцтва після смерті [PERSON] Однак, постановою державного нотаріуса Верхньодніпровської державної нотаріальної контори від 23.02.2018 року їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину в зв'язку з пропуском строку на прийняття спадщини, що й стало причиною звернення до суду. Справа розглядалась в спрощеному провадженні без виклику сторін, які повідомлені про час та місце розгляду справи. Відповідач, зарічанська сільська рада Верхньодніпровського району Дніпропетровської області відзив на позовну заяву не надала, але подала заяву про визнання позову . Згідно ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку , встановленому цим кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів Завданням суду при здійсненні правосуддя, в силу ст. 2 Закону України Про судоустрій і статус суддів є забезпечити кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов'язковість яких надана Верховною радою України. За змістом положень вказаних норм, розпорядження своїм правом на захист є диспозитивною нормою цивільного законодавства, яке полягає у наданні особі, яка вважає свої права порушеними, невизнаними або оспорюваними, можливості застосувати способи захисту, визначені законом або договором. Відповідно до ч. 1 ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, держави та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором При цьому, предметом позову є матеріально-правова вимога позивача до відповідача, а підставою - посилання на належне йому право, юридичні факти, що призвели до порушення цього права, та правове обґрунтування необхідності його захисту. Отже, виходячи із наведеного, на момент звернення із тим чи іншим позовом, права та інтереси, на захист яких поданий позов вже мають бути порушені, невизнані або оспорювані особою, до якої пред'явлений позов, тобто, законодавець пов'язує факт звернення до суду із наявністю вже порушених прав та інтересів позивача. Метою ж позову є розгляд спору і захист вже порушених, невизнаних або оспорюваних суб'єктивних прав або законних інтересів позивача. Суд, з'ясувавши зміст позовних вимог, заслухавши пояснення сторін, інших учасників розгляду справи, вивчивши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, приходить до таких висновків. Судом встановлено такі факти та відповідні їм правовідносини Судом встановлено, [INFO] року померла гр. [PERSON], [INFO], яка на день смерті мешкала в [ADDRESS], що підтверджується копією свідоцтва про смерть. В грудні 2017 року перебираючи старі фотографії та документи померлої, позивач знайшла заповіт від іменні [PERSON], на її ім'я від 30.04.2004 року, згідно якого померла заповідала їй належну позивачці земельну ділянку (пай) площею 4.33 га., розташовану на території Зарічанської сільської ради Верхньодніпровського району Дніпропетровської області. Разом із заповітом позивачка знайшла оригінал державного акту серії [NUMBER] від 12.07.2002 року про право власності на земельну ділянку (пай) площею 4.33 га., розташовану на території Зарічанської сільської ради Верхньодніпровського району Дніпропетровської області, що підтверджується копією заповіту та Державного акту про право власності на земельну ділянку. Таким чином після смерті [PERSON], відкрилась спадщина, що складається з земельної ділянки (паю) площею 4.33 га., розташованої на території Зарічанської сільської ради Верхньодніпровського району Дніпропетровської області . Позивач є спадкоємцем за заповітом та бажає прийняти спадщину після смерті [PERSON] 23.02.2018 року позивачка звернувся до Державного нотаріуса Верхньодніпровської нотаріальної контори з заявою про видачу свідоцтва після смерті [PERSON] Однак, постановою державного нотаріуса Верхньодніпровської державної нотаріальної контори від 23.02.2018 року позивачці було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину в зв'язку з пропуском строку на прийняття спадщини. Таким чином судом встановлено, що порушені права позивача щодо прийняття спадщини. Позивачем обраний спосіб захисту порушених прав, у вигляді відновлення її порушеного права, передбачений нормами ЦК України, а саме визнання причин пропуску подання заяви про прийняття спадщини поважними та визначення додаткового строку для прийняття спадщини, з яким погоджується суд. Так, відповідно до п. 3 ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Судом встановлено, що позивач пропустила строк для подачі заяви про прийняття спадщини в зв'язку з тим, що не знала про існування заповіту, так як не була членом сім'ї померлої і дізналась про його існування лише наприкінці 2017 року. Згідно оглянутої спадкової справи після смерті [PERSON], інші спадкоємці із заявами про прийняття спадщини не звертались. За наведених вище обставин, на думку суду причини пропуску строку для прийняття спадщини позивачкою є поважними та позивачці потрібно визначити додатковий строк для прийняття спадщини. Також суд вважає, що додатковий строк для прийняття спадщини, потрібно визначити позивачу тривалістю в два місяців з моменту набрання чинності рішенням суду, який буде достатнім для звернення до державного нотаріуса із заявою про прийняття спадщини. Понесені позивачем витрати по сплату судового збору суд, вважає за можливе покласти на позивача, так як не вбачається вини позивача у порушенні прав позивача. На основі ст.ст.1268, 1269, 1270, 1272 ЦК України,

Outcome: approved