Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-18 00:00:00

20.08.2015 року ПАТ «Віейбі Банк» в особі уповноваженої особи фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації банку [PERSON] (далі ПАТ «[PERSON]) через свого представника за довіреністю [PERSON] звернувся до суду з позовом, в якому просив стягнути з відповідача суму заборгованості за кредитним договором №BLaЖГА00084236 від 06.10.2011 року у розмірі 74875,86 грн., з яких: - 6350,70 грн. прострочена до повернення сума кредиту, 3339,00 грн. прострочені проценти за користування кредитом, 6251,31 комісія за управління кредитом та 58934,85 грн. плата за пропуск платежів. В обґрунтування позову позивач вказав, що 06.10.2011 року між ПАТ «Віейбі Банк» та відповідачем був укладений вищевказаний кредитний договір на суму 13230,00 грн. строком дії до 06.10.2014 року. Позивач свої зобовязання за кредитним договором виконав, надавши грошові кошти відповідачу. Відповідач умови кредитного договору не виконує належним чином, у звязку з чим має прострочену заборгованість, через що позивач просить стягнути з відповідача усю суму за кредитним договором, а також сплачений ним судовий збір. Представник позивача у судове засідання не з`явився, про день, час та місце судового засідання повідомлявся належним чином (а.с. 31), надав до суду заяву від 16.09.2015 року разом зі своєю довіреністю про розгляд справи за відсутності представника позивача, на позовних вимогах наполягав та просив їх задовольнити, проти винесення заочного рішення не заперечував (а.с. 33-34). Відповідачка [PERSON] у судове засідання не з`явилася, про день, час та місце судового засідання повідомлялася двічі (а.с. 36 отримана відповідачем повістка про виклик у судове засідання 22.09.2015 року разом з позовною заявою, доданими до неї документами та ухвалою про відкриття провадження по справі та а.с. 38 отримана відповідачем повістка про виклик у судове засідання 19.10.2015 року) належним чином, причини неявки суду не повідомила. Таким чином, судом встановлена повторність неприбуття відповідача у судове засідання відповідно до ч.4 ст. 169 ЦПК України без поважних причин. Відповідно до абзацу 2 ч.5 ст. 74 ЦПК України судова повістка надсилається фізичним особам, які не мають статусу підприємців, - за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому порядку, а згідно з абзацом 3 вказаної частини ст. 74 ЦПК України у разі відсутності осіб, які беруть участь у справі, за такою адресою, вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене їм належним чином. Враховуючи, що сторони до суду не прибули, в матеріалах справи мається достатня кількість доказів для вирішення справи по суті, суд відповідно до вимог ч.2 ст. 197 ЦПК України вважає за доцільне ухвалити рішення без участі сторін по справі та без фіксації процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. У відповідності до приписів ст. 224 ЦПК України суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Судом встановлені наступні обставини та відповідні до них правовідносини. 06.11.2014 року між ПАТ «Всеукраїнський акціонерний банк» та [PERSON] було укладено договір банківського обслуговування №BLaЖГА00084236 на суму 13230,00 грн. з процентною ставкою 17% річних строком дії до 06.10.2014 року, що підтверджується копією вказаного договору та додатку до нього (а.с. 4-11). Відповідач по справі з умовами кредитного договору був ознайомлений в повному обсязі, що підтверджує його підпис на кожній сторінці договору від 06.11.2014 року та у заяві-анкеті позивальника (а.с. 18-19). Грошові кошти від позивача відповідач отримав шляхом відкриття відповідачу поточного рахунку в гривні та перерахування на нього коштів, що підтверджується випискою з рахунку відповідача (а.с. 21). Свої зобовязання відповідачка виконувала неналежним чином, а саме з липня 2012 року перестала здійснювати обовязкові щомісячні платежі, допустивши при цьому виникнення простроченої заборгованості ще з листопада 2011 року, що підтверджується розрахунком заборгованості за кредитним договором №BLaЖГА00084236 станом на 10.08.2015 року, який доданий до справи позивачем (а.с. 22). Відповідно до розрахунку заборгованості сума вимоги позивача складає 74875,86 грн., з яких: 6350,70 грн. - заборгованість за кредитом, 3339,00 грн. заборгованість по відсотках, 6251,31 заборгованість по комісії та 58934,85 грн. плата за пропуск платежів. Відповідно до ч.1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти за його використання. Згідно зі ст.526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до норм ст. 530 ЦК України, якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у це строк (термін). Згідно зі ст. 610 ЦК України порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання), тобто ухиляючись від сплати заборгованості за кредитом. Суд зазначає, що такого виду відповідальності за договором як плата за пропуск платежів не передбачено. Відповідно до підпункту 6 п.п.п. 2.5.6 договору передбачений такий вид відповідальності позивальника як сплата банку неустойки у вигляді штрафу та пені за порушення користування Кредитом, яку позивач і мав на увазі, звертаючись до суду. В той же час відповідно до п.п. 4.4 договору застосування вказаного виду відповідальності позивальника як сплата неустойки за невиконання або неналежне виконання зобовязання є правом банку. Позивач нарахував пеню відповідачеві п`ятьма платежами на загальну суму 58934,85 грн.: - 07.04.2015 06.05.2015 року на суму 51218,40 грн.; - 07.05.2015 06.06.2015 року на суму 2190,94 грн.; - 07.06.2015 06.07.2015 року на суму 2201,29 грн.; - 07.07.2015 06.08.2015 року на суму 2768,15 грн.; - 07.08.2015 - 10.08.2015 року на суму 556,06 грн. До квітня 2015 року таких платежів банк не нараховував. При цьому загальний розмір збитків позивача станом на 10.08.2015 року складає 15941,01 грн. як сума платежів за тілом кредиту, процентами за користування кредитом та комісією за розрахункове обслуговування (6350,70 грн. + 3339,00 грн. + 6251,31 грн.), що підтверджується розрахунком заборгованості по договору (а.с. 22). Оскільки в даному випадку розмір неустойки майже в чотири рази перевищує фактичні збитки позивача, суд вважає, що розмір неустойки повинен бути зменшений до 15000,00 грн., враховуючи при цьому також той факт, що неустойка була нарахована позивачем лише в квітні 2015 року, тобто після спливу 3-річного строку з моменту як відповідач припинила сплачувати кошти за кредитним договором. Відповідно ч.3 ст. 551 ЦК України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та при наявності інших обставин, які мають істотне значення. Таким чином, вимоги позивача є обґрунтованими лише в частині стягнення збитків, в частині стягнення неустойки (плати за пропуск платежів) вимоги позивача підлягають частковому задоволенню. Відповідно до положень ч.3 ст. 88 ЦПК України якщо позивач, на користь якого ухвалено судове рішення, звільнений від сплати судового збору, він стягується з іншої сторони у дохід держави пропорційно до задоволеної або відхиленої частини позовних вимог. Тому в даному випадку з відповідача слід стягнути судові витрати у вигляді сплати судового збору у розмірі 309,41 грн. (як 1% від суми задоволених вимог по фактичним збиткам на суму 15941,01 грн. та неустойки (плати за пропуск платежів) на суму 15000,00 грн., а загалом на 30941,01 грн.) На підставі викладеного,

Outcome: partial