Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-15 00:00:00

20 серпня 2014 року до суду звернувся [PERSON], який діє в інтересах [PERSON] згідно довіреності, посвідченої 04.08.2014 року приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Харківської області, та зареєстрованої в реєстрі за № 180, з позовом, в якому просить визнати договір іпотеки від 07.12.2006 року недійсним; зобов'язати приватного нотаріуса [PERSON] зняти накладену договором іпотеки від 07.12.2006 року, заборону відчуження квартири [ADDRESS]. Позов мотивовано тим, що 07.12.2006 року між Акціонерним комерційним інноваційним банком «Укрсиббанк» та [PERSON] був укладений договір про надання споживчого кредиту № 11091305000. Відповідно до умов договору [PERSON] отримав кредит у сумі 15000,00 доларів США, який позичальник зобов'язався повернути у повному обсязі у строк до 07.12.2016 року або достроково зі сплатою 12,3 відсотків річних за користування кредитом. В забезпечення виконання грошових зобов'язань за вказаним кредитним договором іпотекодавець [PERSON] передала в іпотеку належну їй квартиру [ADDRESS]. На час укладення договору позивач був неповнолітнім та був зареєстрований і проживав за адресою знаходження предмета іпотеки. Вважає, що даний договір не можна вважати дійсним, оскільки укладений без дозволу орану опіки та піклування. Представник відповідача Публічного акціонерного товариства «Дельта банк» у судове засідання не з»явився, 30.10.2014 року надав заперечення проти позову, в яких просив у задоволенні позову відмовити.( а.с. 29-32). Третя особа приватний нотаріус [PERSON] у судове засідання не з»явилася, надала інформацію у даній справі та просила розгляд справи проводити за її відсутності. Проти позову заперечувала. (а.с. 38-39) Представник позивача у судовому засідання позов підтримав з підстав, зазначених у позові. Відповідачка [PERSON] позов визнала у повному обсязі. Заслухавши осіб, які беруть участь у справі, дослідивши матеріали справи суд дійшов наступних висновків. 27 липня 1991 року у відповідачки [PERSON] народився син [PERSON] ( а.с. 4) 07 грудня 2006 року між акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк» та [PERSON] Вікторовичем.укладено договір про надання споживчого кредиту № 11091305000. З метою забезпечення виконання грошових зобов'язань за вказаним кредитним договором іпотекодавець [PERSON] передала у іпотеку нерухоме майно, а саме, квартиру [ADDRESS] (а.с. а.с. 9-10) З інформації, наданої приватним нотаріусом Харківсьекого міського нотаріальногь округу Харківської області [PERSON], вбачається, що під час нотаріального посвідчення договору іпотеки нерухомого майна, право власності на нерухомість, що передавалось в іпотеку [PERSON] підтвердила наступними документами: договором купівлі - продажу квартири, посвідченого приватним нотаріусом Зміївського районного нотаріального округу Харківської області 26.02.2003 року, за реєстром № 354 та зареєстрованого в КП «Зміївське бюро технічної інвентаризації» 05.03.2003 року, за реєстраційним номером: 158409, номер запису:1457 в книзі: 15, згідно Витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно за № 118438; Витягом з реєстру прав власності на нерухоме майно № 12632845, виданим 24.11.2006 року КП «Зміївське бюро технічної інвентаризації»(а.с. 38). Відповідно до ч. 4 ст. 261 ЦК України у разі порушення цивільного права або інтересу неповнолітньої особи, позовна давність починається від дня досягнення нею повноліття. Судом встановлено, що станом на 07.12.2006 року, тобто на момент укладення спірного договору іпотеки, у квартирі [ADDRESS] було зареєстровано дві особи, а саме [PERSON] та [PERSON]. Згідно довідки об»єднання співвласників багатоквартирних будинків «Електромонтажник», виданої на час укладення іпотечного договору вбачається, що у [ADDRESS] зареєстровані [PERSON] та [PERSON] (а.с.40). Вказана довідка не містить відомостей про реєстрацію, чи фактичне проживання з матір»ю неповнолітнього сина. Таким чином, приватним нотаріусом при посвідченні оспорюваного договору іпотеки було дотримано вимог чинного законодавства, зокрема, нотаріус керувався Законом України «Про нотаріат», Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами. Вказав, що відповідно до приписів законодавчих актів, на час посвідчення договору, нотаріус не перевіряв наявність факту проживання в житловому приміщенні, що є предметом договору іпотеки, неповнолітніх осіб та не вправі був вимагати згоди органу опіки та піклування на укладення такого правочину. Такі обов'язки покладені на нотаріуса Законом України «Про основи соціального захисту бездомних громадян і безпритульних дітей», який набрав чинності після його опублікування, а саме після укладення та нотаріального посвідчення оспорюваного договору. Відповідно до ч. 6 ст. 203 ЦК України правочин, що вчиняється батьками (усиновлювачами), не може суперечити правам та інтересам їхніх малолітніх, неповнолітніх чи непрацездатних дітей. Недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) цих вимог є підставою недійсності правочину (ч. 1 ст. 215 ЦК України). Згідно зі ст. 17 Закону України «Про охорону дитинства» батьки не мають права без дозволу органу опіки та піклування укладати договори, які підлягають нотаріальному посвідченню або спеціальній реєстрації, відмовлятися від належних дитині майнових прав, здійснювати розподіл, обмін, відчуження житла, зобов'язуватись від імені дитини порукою, видавати письмові зобов'язання. Таким чином, батьки не мають права без дозволу органу опіки та піклування розпоряджатися майновими правами дітей. Між тим, судом встановлено, що неповнолітній син майнових прав відносно забезпеченої договором іпотеки квартири не мав, а тому, для укладення 07.12.2006 року спірного договору іпотеки, дозвіл органу опіки та піклування законом не вимагається.

Outcome: dismissed