Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-22 00:00:00

1. Позиції сторін, процесуальні дії 1.1. [PERSON] звернулася до Сєвєродонецького міського суду Луганської області з позовною заявою до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дружини, з якою проживає дитина. В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що 02.09.2017 вона уклала шлюб з відповідачем. Від шлюбу вони мають доньку - [PERSON] , [INFO] . Дитина проживає разом з позивачем та знаходиться на її утриманні. На час подання позову позивач не працює, оскільки знаходиться у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, у зв`язку із чим потребує матеріальної допомоги від відповідача. На підставі викладеного, позивач вимушена звернутися до суду з даним позовом, в якому просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на її утримання в розмірі 1/4 частини від всіх видів доходу відповідача щомісячно, до досягнення дитиною трирічного віку. 1.2. У судовому засіданні позивач підтримала заявлені вимоги та додатково пояснила, що вона проживає одна з дитиною. Їй не вистачає грошових коштів на проживання. У неї та у дитини нормальний стан здоров`я. У неї немає інших доходів, крім аліментів на утримання дитини в розмірі 1/4 частини доходу відповідача та 800 грн. щомісячно виплати у зв`язку із народженням дитини. Визнала, що у відповідача є ще одна неповнолітня дитина. Відповідач в судовому засіданні заперечував проти задоволення позову. Вказав, що він не був ініціатором розірвання шлюбу з позивачем. Зараз він стабільно сплачує аліменти на утримання дитини сторін в розмірі 1/4 частини доходу. Крім того, у нього є ще одна неповнолітня дитина від іншої жінки, і на утримання цієї дитини він надає аліменти добровільно. Інших утриманців, крім двох дітей, у нього немає, у нього нормальний стан здоров`я, він не має у власності нерухомого майна або автомобілю. Його заробітна плата після відрахування аліментів та податків складає близько 13500-15000 грн. на місяць. Позивач створює йому перешкоди у спілкуванні з дитиною. 2. Обставини справи, зміст спірних правовідносин 2.1. Згідно з копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , виданого 02.09.2017 Сєвєродонецьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Луганській області, [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб 02.09.2017, про що складено відповідний актовий запис №1085. Прізвище після реєстрації шлюбу: чоловіка - [PERSON] , дружини - [PERSON] . Відповідно до копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 20.07.2018 Сєвєродонецьким міським відділом реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Луганській області, [PERSON] народилася [INFO] , про що зроблено відповідний запис № 457. Батьком записаний [PERSON] , матір`ю - [PERSON] . 3. Релевантні джерела права та акти їх застосування 3.1. Відповідно ч. 2, 4, 6 ст. 84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Право на утримання дружина, з якою проживає дитина, має і в разі розірвання шлюбу. Згідно із ч. 1 ст. 79 СК України аліменти присуджуються за рішенням суду від дня подання позовної заяви. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 80 СК України аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі. Згідно із ч. 1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. 4. Оцінка доказів та аргументів сторін 4.1. Суд враховує, що відповідач є батьком дитини [PERSON] , яка проживає з позивачем та перебуває на її утриманні, при цьому у добровільному порядку відповідач матеріальної допомоги на утримання своєї дружини, з якою проживає дитина, не надає. Суд також враховує, що відповідач є працездатним чоловіком, в той час як позивач також є працездатною, але не працює у зв`язку з тим, що перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку. З пояснень сторін судом встановлено, що у обох сторін та у дитини нормальний стан здоров`я, позивач немає інших доходів, крім аліментів на утримання дитини в розмірі 1/4 частини доходу відповідача та 800 грн. щомісячних виплат у зв`язку із народженням дитини, відповідач сплачує аліменти на утримання дитини сторін в розмірі 1/4 частини доходу та має ще одну неповнолітню дитину від іншої жінки, відповідач не має у власності нерухомого майна або автомобілю, заробітна плата відповідача після відрахування аліментів та податків складає близько 13500-15000 грн. на місяць. Враховуючи вищевикладені обставини у їх сукупності, суд вважає, що позивач має право на утримання з боку відповідача, а відповідач як працездатний чоловік може надавати таку допомогу. З урахуванням стану здоров`я сторін та дитини, розміру доходу відповідача, наявності у відповідача двох неповнолітніх дітей, відсутності у відповідача на праві власності нерухомого майна або автомобілю, справедливим та розумним буде покласти на відповідача обов`язок із сплати аліментів у розмірі 1/10 частки від всіх видів доходу щомісячно на утримання позивача. Тобто, позовні вимоги [PERSON] підлягають частковому задоволенню. 5. Розподіл судових витрат 5.1. Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», від сплати судового збору звільняються позивачі за подання позовів про стягнення аліментів. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат суд враховує, що позивач був звільнений від сплати судового збору за подання позову про стягнення аліментів. Згідно із ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інших положень щодо сплати судового збору відповідачем, в разі задоволення вимог позивача, звільненого від сплати судового збору, чинна редакція ЦПК України не містить. При цьому, суд виходить із необхідності обов`язкового покладення на сторону, не на користь якої ухвалено судове рішення та яка не звільнена від сплати судового збору, зобов`язання щодо сплати судового збору, а також суд виходить з того, що кошти судового збору спрямовуються на забезпечення здійснення судочинства та функціонування органів судової влади (ч. 3 ст. 9 Закону України «Про судоустрій і статус суддів»). У постанові Великої Палати Верховного Суду від 08.05.2019 по справі № 161/4985/17 зроблено висновок про те, що у разі задоволення позову позивача, звільненого від сплати судового збору, судовий збір стягується з відповідача на користь держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини заявлених до нього позовних вимог, якщо цього відповідача також не звільнено від сплати судового збору. Приймаючи до уваги вимоги ст. 141 ЦПК України, положення Закону України «Про судовий збір», а також часткове задоволення позову, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь держави судовий збір у сумі 420 грн. 40 коп. - пропорційно до розміру задоволених вимог. У відповідності до ст. 430 ЦПК України суд вважає за необхідне допустити негайне виконання рішення у межах суми платежу за один місяць. На підставі викладеного,

Outcome: partial