Jurisdiction: civil
Date: 2020-12-01 00:00:00

21.10.2020 [PERSON] подала до Кам`янка-Бузького районного суду Львівської області позовну заяву до [PERSON] , в якій просить розірвати їх шлюб, зареєстрований 29.09.2009 Запитівською селищною радою Кам`янка-Бузького району Львівської області, актовий запис 14. Свої вимоги обґрунтовує тим, що 29.09.2009 вона уклала шлюб з відповідачем, в якому в них народилосьодна дитина [PERSON] , 2011 р.н. Сімейне життя з відповідачем не склалось через відсутність взаєморозуміння, сварки, що призвело до втрати поваги та любові між ними. В даний час вони проживають окремо, спільного господарства не ведуть, шлюбні відносини припинили. Це призвело до того, що перебування у шлюбі стало неможливим та суперечить ї інтересам. Вважає, що подальше сумісне життя і збереження їх сім`ї є неможливими, що є підставою для розірвання їх шлюбу. Ухвалою суду від 04.11.2020 відкрито спрощене позовне провадження в справі та призначено судове засідання. У судове засіданні позивач [PERSON] не з`явилась, через канцелярію суду подала заяву, в якій просить суд справу розглядати без її участі, позовні вимоги підтримує, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, однак через канцелярію суду подав заяву про розгляд справи без його участі, вказав, що позов визнає. З урахуванням заяв сторін у справі про розгляд справи без їх участі, суд вирішив розглядати справу на підставі наявних у ній матеріалів. Водночас у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України не здійснюється. Дослідивши матеріали цивільної справи у їх сукупності та взаємозв`язку, суд встановив наступні обставини справи та відповідні до них правовідносини. 29.09.2009 Запитівською селищною радою Кам`янка-Бузького району Львівської області зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON] , про що в Книзі реєстрації шлюбів зроблено відповідний актовий запис № 14, що стверджується свідоцтвом про одруження серії [NUMBER] від 29.09.2009. Прізвище дружини після реєстрації шлюбу [PERSON] ( арк. справи 3). [INFO] в подружжя [PERSON] народився син [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , видане Виконавчим комітетом Запитівської селищної ради Кам`янка-Бузького району Львівської області (арк. справи 5). Позивач [PERSON] вказуючи, що спільне життя і збереження її шлюбу з відповідачем є неможливим і суперечить її інтересам, звернулась до суду з позовом про розірвання шлюбу. Встановивши дійсні обставини справи, дослідивши докази позивача на обгрунтування заявлених вимог, беручи до уваги визнання позову відповідачем, суд вирішуючи сімейний спір між сторонами, виходить з наступних мотивів та норм права. Відповідно до ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Водночас принцип добровільності шлюбу є чинним не лише на стадії його реєстрації, а і під час знаходження в шлюбі. Так, згідно з ч. 3, 4 ст. 56 СК України, кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування зокрема до збереження шлюбних відносин є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. У відповідності до ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. У свою чергу підстави для розірвання шлюбу за позовом одного з подружжя визначені ст. 112 СК України, положеннями якої встановлено, що суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини з інвалідністю та інші обставини життя подружжя. А ч. 2 ст. 112 СК України передбачено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Так судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 2009. В шлюбі в них народився син, який на даний час є мололтнім. Однак подружжя припинило шлюбні відносини і їх шлюб набув формального значення, що стало причиною позову про розірвання шлюбу. Обставини життя подружжя, зокрема відсутність взаємопорозуміння між ними, поваги, любові, окреме проживання, відсутність спільного побуту, те, що сторони не виявили бажання примиритись та зберегти сім`ю, дають підстави ввжати, що подальше спільне життя і збереження шлюбу між сторонами є неможливим, а подальше існування шлюбу суперечитиме інтересам кожного з подружжя на створення нової сім`ї, а також створюватиме невизначеність у правах та обов`язках подружжя. Відтак суд дійшов висновку, що є підстави для розірвання шлюбу між сторонами, а тому позов підлягає до задоволення. Відповідно до статті 113 СК України особа має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Враховуючи положення\~ст. 113 СК України, а також заяву позивачки, в якій вона просила залишити їй прізвище взяте у шлюбі, суд вважає за необхідне залишити позивачу прізвище [PERSON] .

Outcome: approved