Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-25 00:00:00

21.03.2016 року позивач звернувся до суду з позовом до Державного територіально-галузевого обєднання «Львівська залізниця», в якому просив ухвалити рішення, яким стягнути з відповідача на користь [PERSON] додаткових витрат на лікування у розмірі 5355, 41грн.(пять тисяч триста пятдесят пять гривень) 41 коп. В обґрунтування уточнених позовних вимог зазначає, що 24 березня 2014 року в результаті дорожньо-транспортної пригоди за участі вантажного автомобіля «ЗІЛ 5301», реєстраційний номер [NUMBER], позивач отримав тяжкі тілесні ушкодження. Власником транспортного засобу є відповідач ДТГО «Львівська залізниця». Вироком Франківського районного суду м. Львова від 12.03.2015 року, який набрав законної сили, визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, [PERSON], що проживає: [INFO] - водія транспортного засобу, та задоволено цивільний позов до відповідача - власника транспортного засобу - про стягнення спричиненої Позивачу моральної шкоди. Позивач, який зареєстрований за адресою: [INFO] перебуває на обліку у поліклінічному відділенні №1 Першої міської клінічної лікарні ім. Князя Лева та продовжує відновлення здоров'я, розлад якого стався в результаті вчинення злочину. 02.07.2015 року травматологічною Медико-санітарною експертною комісією для позивача, якому встановлена третя група інвалідності, була розроблена Індивідуальна програма реабілітації інваліда №502. Відповідно до цієї Програми [PERSON] рекомендовано такі реабілітаційні заходи: відновна терапія, реконструктивна хірургія, медичне спостереження (медична реабілітація); консультування, лікувальний масаж, лікувальна фізкультура (фізична реабілітація); палиці(технічні та інші засоби реабілітації). Серед заходів відновної терапії лікуючим лікарем за місцем проживання позивачу було призначено лікування медикаментозними препаратами., загальна вартість яких на момент подання позову складала 3923,66 грн. Також позивачу рекомендовано заходи з реконструктивної хірургії, серед яких оперативне лікування у Науково-дослідному інституті реабілітації інвалідів у м.Вінниця (довідка до акту огляду МСЕК серія 10ААВ №832225) для відновлення функцій опорно-рухального апарату та пластична хірургія як необхідність відновлення естетичного вигляду пошкоджених тканей та нервових закінчень правої гомілки. Так, на момент подання позову позивач потребує додаткових витрат на придбання призначених йому ліків та поїздку до м. Вінниця у Науково- дослідний інститут реабілітації інвалідів (ннлк) ВНМУ ім. М.І. Пирогова. Однак, здійснити ці витрати позивач не взмозі, так як на теперішній час не має можливості влаштуватися на роботу, не має засобів існування. Це створює ситуацію, коли позивач вимушений зупинити процес лікування до вирішення питання стягнення зазначених вище витрат. Сума необхідна для придбання ліків складає 3923,66 грн., а сума, необхідна для придбання квитків на потяг для позивача і для члена родини, що супроводжує (у м. Винницю і в зворотному напрямку) складає 1431,76 грн., що в сумі складає 5355,41грн., а тому позивач змушений звернутися до суду та просить позов задовольнити в повному обсязі. Представники позивача у судовому засіданні підтримала позовні вимоги в повному обсязі, покликаючись на підстави та мотиви викладенні в позовній заяві. Просили позов задовольнити. Представник відповідача Державного територіально-галузевого обєднання «Львівська залізниця» позов заперечив, підтримавши письмові заперечення долучені до матеріалів справи. Заслухавши пояснення сторін, зясувавши дійсні обставини справи, права та обовязки сторін, дослідивши зібрані по справі докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що 24 березня 2014 року приблизно о 17 год.25 хв. гр. [PERSON] керуючи вантажним автомобілем [NUMBER], та рухаючись ним у м. Львові по вул. Городоцькій зі сторони вулиці Кульпарківська в напрямку виїзду за місто Львів, порушив вимоги чинних Правил Дорожнього Руху України, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України №1306 від 10.10.2001 року зі змінами та доповненнями відповідно до постанови Кабінету Міністрів України №136 від 06.03.2013 року, а саме: п.1.5 Розділу 1, п.п. б, д п.2.3 Розділу 2, п.12.3 Розділу 12 та п.13.1 Розділу 13, які виразились в тому, що він був не уважним та не стежив за дорожньою обстановкою, відповідно не відреагував на її зміну, своїми діями створив загрозу безпеці дорожнього руху, при виникненні небезпеки для руху, яку він об'єктивно спроможний був виявити, негайно не вжив заходів для зменшення швидкості аж до повної зупинки транспортного засобу, під час руху не дотримав безпечної дистанції, позбавивши себе можливості зупинити вантажний автомобіль «ЗІЛ-3501» до моменту зупинки попутного легкового автомобіля, який рухався попереду, після чого втратив керованість вантажним автомобілем, виїхавши на зустрічну смугу, а в подальшому на тротуар, де в цей час перебував пішохід - потерпілий [PERSON], що призвело до дорожньо-транспортної пригоди - наїзду на пішохода [PERSON] та притискання його до стіни будинку. В результаті дорожньо-транспортної пригоди потерпілий [PERSON] отримав тяжке тілесне ушкодження. Вироком Франківського районного суду м.Львова від 12 березня 2015 року [PERSON] визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України та призначено йому покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 3 (три)роки. Цивільний позов [PERSON] задоволено повністю. Стягнуто з Державного територіально - галузевого об'єднання «Львівська залізниця» в користь [PERSON] 200 000 (двісті тисяч) грн. моральної шкоди. Згідно ч. 4 ст.61 ЦПК України вирок у кримінальній справі, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце дії та чи вчинені вони цією особою. Крім того, в судовому засіданні встановлено, що позивач [PERSON] перебуває на обліку у поліклінічному відділенні №1 Першої міської клінічної лікарні ім. Князя Лева та продовжує відновлення здоров'я, розлад якого стався в результаті вчинення злочину. 02.07.2015 року травматологічною Медико-санітарною експертною комісією для позивача [PERSON], якому встановлена третя група інвалідності, розроблена Індивідуальна програма реабілітації інваліда №502. Відповідно до цієї Програми [PERSON] рекомендовано такі реабілітаційні заходи: відновна терапія, реконструктивна хірургія, медичне спостереження (медична реабілітація); консультування, лікувальний масаж, лікувальна фізкультура (фізична реабілітація); палиці(технічні та інші засоби реабілітації). Серед заходів відновної терапії лікуючим лікарем за місцем проживання позивачу було призначено лікування медикаментозними препаратами, загальна вартість яких складала 3923,66 грн., що підтверджується рахунком від 28.01.2016р. Також позивачу рекомендовано заходи з реконструктивної хірургії, серед яких оперативне лікування у Науково-дослідному інституті реабілітації інвалідів у м.Вінниця для відновлення функцій опорно-рухового апарату та пластична хірургія як необхідність відновлення естетичного вигляду пошкоджених тканей та нервових закінчень правої гомілки, що підтверджується довідкою до акту огляду МСЕК серія 10ААВ №832225. Тому, позивач потребує додаткових витрат на придбання призначених йому ліків та поїздку до м. Вінниця у Науково-дослідний інститут реабілітації інвалідів ВНМУ ім. М.І. Пирогова, однак не в змозі це реалізувати, так як не має можливості влаштуватися на роботу через стан здоровя. Відтак, сума необхідна для придбання ліків складає 3923,66 грн., а сума, необхідна для придбання квитків на потяг для поїздки у м. Вінницю і в зворотному напрямку складає 1431,76 грн., що в сумі складає 5355,41грн., та підлягає стягненню з відповідача в користь позивача. Як вбачається вироку Франківського районного суду м.Львова від 12 березня 2015 року, судом встановлено, що обвинувачений [PERSON] на день ДТП працював водієм відокремленого підрозділу «Львівська дистанція колії» ДТГО «Львівська залізниця», а тому суд вважає, що додаткові витрати на лікування має нести Державне територіально-галузеве обєднання «Львівська залізниця». Відповідно до ч.3 ст. 1166 ЦК України, шкода, завдана каліцтвом, іншим ушкодженням здоров?я або смертю фізичної особи внаслідок непереборної сили, відшкодовується у випадках, встановлених законом. У відповідності до ст. 1187 ЦК України, джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов'язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого. Згідно ст. 1195 ЦК України, Фізична або юридична особа, яка завдала шкоди каліцтвом або іншим ушкодженням здоров?я фізичній особі, зобов?язана відшкодувати потерпілому заробіток (дохід), втрачений ним внаслідок втрати чи зменшення професійної або загальної працездатності, а також відшкодувати додаткові витрати, викликані необхідністю посиленого харчування, санаторно-курортного лікування, придбання ліків, протезування, стороннього догляду тощо. Статтею 1202 ЦК України передбачено, що стягнення додаткових витрат, передбачених частиною першою статті 1195 цього Кодексу, може бути здійснене наперед у межах строків, встановлених на основі висновку відповідної лікарської експертизи, а також у разі необхідності попередньої оплати послуг і майна (придбання путівки, оплата проїзду, оплата спеціальних транспортних засобів тощо). Враховуючи вищенаведене, оцінивши зібрані по справі докази, суд вважає, що позов підставний та підлягає до задоволення в повному обсязі.

Outcome: approved