Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-05 00:00:00

20 березня 2017 року [PERSON] звернулася до суду з позовом про стягнення з [PERSON] аліментів в розмірі у розмірі 30 % його доходу щомісячно на утримання дочки - [PERSON] до досягнення нею повноліття та сина - [PERSON] до припинення ним навчання або досягнення ним двадцяти трьох років, та додаткових витрат на навчання [PERSON] у розмірі 6000,00 грн. шляхом разової виплати. В обґрунтування позову вказує, що 01 червня 1997 року між нею та [PERSON] був укладений шлюб, який зареєстрований Конюшківською сільською радою Рогатинського району. Мають спільних дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання дітей, не бере участі в їх вихованні. Вона з дітьми перебуває у скрутному матеріальному становищі. Окрім того, [PERSON] навчається на 2 курсі денної форми навчання природничого факультету Прикарпатського національного університету імені [PERSON] та в процесі навчання вона постійно несе витрати на його проїзд до місця навчання, харчування, на придбання навчальних матеріалів тощо. Вказала, що відповідач працює директром Конюшківської ЗОШ ІІІІ ступенів та його заробітна плата є більшою 4000,00 грн. В судовому засіданні позивач позов підтримала з підстав наведених у позовній заяві, пояснила, що вона з дітьми проживає окремо від відповідача, шлюб між ними не розірвано, однак відповідач вже подав до суду позов про розірвання шлюбу. Відповідач в судовому засіданні позов визнав в частині стягнення з нього аліментів на утримання дітей в розмірі 30 % його доходу щомісячно та заперечив щодо стягнення з нього додаткових витрат на навчання сина в розмірі 6000,00 грн. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню частково з наступних підстав. Відповідно до копій свідоцтв про народження батьками [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], є [PERSON] та [PERSON]. Згідно з довідкою № 06-05-0/09-13/-476 від 22.03.2017 року, виданою Прикарпатським національним університетом ім. В. Стефаника, [PERSON] є студентом 2 курсу спеціальності «Агрономія» денної форми навчання (держзамовлення) факультету природничих наук Прикарпатського національного університету ім. В. Стефаника IV рівня акредитації. Частиною 1 ст. 182 СК України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоровя та матеріальне становище дитини; стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Частиною 1 ст. 199 СК України передбачено, що якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Згідно з ч. 1 ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. Згідно із ч. 1 ст. 61 ЦПК України, обставини визнані сторонами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності до того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. За встановлених обставин суд дійшов висновку, що вимога позивача про стягнення з відповідача аліментів на утримання повнолітнього сина, [PERSON] до припинення ним навчання або досягнення ним двадцяти трьох років і неповнолітньої дочки, [PERSON], до досягнення нею повноліття підлягає задоволенню. Вимога ж позивача про стягнення з відповідача додаткових витрат на дитину не підлягає задоволенню, оскільки згідно з висновком ВСУ, викладеному у постанові № 6-1296цс15 від 24 лютого 2016 року, на відміну від правовідносин щодо участі батьків у додаткових витратах, правовідносини обов'язку батьків утримувати повнолітніх дочку, сина на період навчання регулюються главою 16 СК України, яка зокрема, передбачає обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, у спосіб сплати аліментів (статті199,200,201цьогоКодексу). У визначенні розміру аліментів слід враховувати вартість навчання, підручників, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження. Норми цієї глави не встановлюють самостійного, окремого від аліментних зобов'язань, обов'язку батьків брати участь у додаткових витратах на дочку, сина, що викликані особливими обставинами. Таким чином, у випадках, коли дитина потребує матеріальної допомоги у зв'язку з навчанням до досягнення нею двадцяти трьох років, правила статті 185 СК України не застосовуються, зазначені правовідносини регулюються статтею 199 цього Кодексу. Згідно з ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову. На підставі п. 1 ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення у межах суми платежу за один місяць. Відповідно до ч. 3 ст. 88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог.

Outcome: partial