Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-20 00:00:00

21.08.2014 року представник позивача звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення заборгованості. Свої вимоги обґрунтовував тим, що на підставі договору № б/н від 18.08.2006 року [PERSON], отримала кредит у розмірі 2 400,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Однак, відповідачка належним чином умов договору не виконувала, внаслідок чого станом на 30.06.2014 року, виникла заборгованість у сумі у сумі 9 990,49 грн., із них: заборгованість за кредитом у розмірі 2 275,49 грн., заборгованість по процентам за користування кредитом у розмірі 6 763,07 грн., штраф (фіксована частина) у розмірі 500.00 грн., штраф (процентна складова) у розмірі 451.93 грн.. У добровільному порядку відповідачка зазначену суму боргу сплатити відмовляється. Тому на підставі вищевказаного, позивач просить стягнути з відповідача вказану заборгованість та витрати по справі. Відповідачка заперечень проти позову не надала. У судове засідання представник позивача не з'явився, надав суду клопотання про розгляд справи у його відсутності. Відповідачка у судове засідання не з'явилася, причини неявки суду не повідомила. Згідно листа Апостолівської міської ради повітку адресовану відповідачу вручити не вдалось, так як відповідачки не біло за місцем проживання а її донька відмовилася взяти повістку про виклик до суду. Таким чином, відповідно до ст. 74 ч. 3,8 ЦПК України, якщо особу, якій адресовано судову повістку, не виявлено в місці проживання, повістку під розписку вручають будь-кому з повнолітніх членів сім'ї, які проживають разом з нею, а за їх відсутності - відповідній житлово-експлуатаційній організації або виконавчому органу місцевого самоврядування. У разі відмови адресата одержати судову повістку особа, яка її доставляє, робить відповідну помітку на повістці і повертає її до суду. Особа, яка відмовилася одержати судову повістку, вважається повідомленою. Сторони, які належним чином повідомлені про час і місце розгляду справи, у судове засідання не з'явились, у зв'язку з чим, відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого порушеного права. Згідно ст. 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. У відповідності до ст.. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Ч.1 ст. 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. В судовому засіданні встановлено, що на підставі договору № б/н від 18.08.2006 року [PERSON], отримала кредит у розмірі 2 400,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. З розрахункового документу заборгованості станом на 30.06.2014 року, встановлено, що заборгованість відповідача за вищевказаним договором складає 9 990,49 грн., із них: заборгованість за кредитом у розмірі 2 275,49 грн., заборгованість по процентам за користування кредитом у розмірі 6 763,07 грн., штраф (фіксована частина) у розмірі 500.00 грн., штраф (процентна складова) у розмірі 451.93 грн.. Відповідачка свої зобов'язання не виконувала належним чином, внаслідок чого станом на 30.06.2014 року, виникла заборгованість у сумі 9 990,49 грн., чим завдано позивачеві збитків на зазначену суму. Відповідно до ст. 16 ЦК України, способами захисту цивільних прав можуть бути відшкодування збитків. Відповідно до ст. 22 ЦК України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права має право на їх відшкодування. Тому, позивач має право на відшкодування збитків, завданих відповідачкою внаслідок неналежного виконання зобов'язань. Відповідно до ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується особою, яка її завдала в повному обсязі. До теперішнього часу суму збитків відповідачем не оплачено. Тому, вимога представника позивача про стягнення з відповідачки матеріальних збитків у сумі підлягає задоволенню. Відповідно до ст.. 88 ЦПК України з відповідача слід стягнути на користь позивача судовий збір в сумі 243 грн. 60 коп. На підставі ст. ст. 11, 15, 16, 22, 509, 526, 527, 530, 638, 641, 714, 1166, 1054 ЦК України та

Outcome: approved