Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-26 00:00:00

19 травня 2015 року [PERSON] звернувся до Очаківського міськрайонного суду Миколаївської області з позовною заявою до [PERSON], в якій просить встановити місце проживання доньки [PERSON], [INFO], з батьком [PERSON] за місцем його мешкання: [ADDRESS]. Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що з 30 червня 2007 року по жовтень 2014 року він з відповідачкою перебував у зареєстрованому шлюбі, який розірвано рішенням Очаківського міськрайонного суду Миколаївської області 08 жовтня 2014 року. Від шлюбу з відповідачкою має доньку [PERSON], [INFO], яка після розірвання шлюбу між батьками постійно проживає з ним. З вересня 2014 року відповідачка виїхала до Львівської області, залишивши дитину, не надає матеріальної допомоги, не виконує належним чином свої батьківські обов'язки, не цікавиться та не займається вихованням та навчанням доньки, інколи телефонує доньці, погрожуючи дитині, що забере її до себе. В судовому засіданні позивач підтримав вимоги позову та просив його задовольнити, не заперечував проти заочного розгляду справи. Дав пояснення, що відповідачка жодного разу до дитини не приїздила, іноді телефонувала та погрожувала, що забере її. При цьому, відповідачка перебувала в стані алкогольного спяніння. Після розмов з відповідачкою дитина плаче і побоюється, що її заберуть. Відповідачка в судове засідання не зявилася, про дату, час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином за адресою реєстрації її місця проживання (а.с. 26, 32). Представник третьої особи служби у справах дітей виконавчого комітету Очаківської міської ради Миколаївської області [PERSON] в судовому засіданні проти задоволення позовних вимог не заперечувала. Дала пояснення, що до служби у справах дітей виконавчого комітету Очаківської міської ради звернувся громадянин [PERSON] із заявою про встановлення місця проживання його неповнолітньої доньки з ним. Вказане питання було розглянуто на комісії 21 липня 2015 року із наданням позитивного висновку. Під час розгляду заяви та відповідних документів представники служби у справах дітей виходили за місцем проживання дівчинки. Остання має необхідний одяг та їжу, умови проживання комфортні. Дівчинка виявляє бажання і надалі проживати з батьком. Представник пояснила, що батько на високому рівні займається вихованням дитини. Дівчинка гарно вчиться, відвідує танцювальний гурток, бере участь у конкурсах та заходах, що проводяться в місті. Мати [PERSON], жодного разу до служби у справах дітей не зявлялася. Службі стало відомо, що відповідачка проживає у Львівській області, з дитиною не бачиться та її не утримує. Представнику також відомо, що відповідачка приїжджала до Очакова приблизно два місяці назад, проте до дитини не приходила. Суд, на підставі ч. 1 ст. 224 ЦПК України, враховуючи згоду позивача і наявність достатніх даних для вирішення спору, ухвалив розглядати справу в заочному порядку. Вислухавши пояснення позивача та представника третьої особи, дослідивши письмові докази, суд дійшов наступного. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі, який рішенням Очаківського міськрайонного суду Миколаївської області від 08 жовтня 2014 року розірвано, що підтверджується копією рішення суду (а.с. 8). Від шлюбу сторони мають доньку [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження (а.с.7). Після розірвання шлюбу між батьками донька [PERSON], проживає в сім'ї батька. Судом встановлено, що за місцем проживання та роботи позивач [PERSON] характеризується позитивно. В підтвердження цього факту до матеріалів справи долучені характеристика, видана виконуючим обовязки Очаківського міського голови [PERSON] 23 березня 2015 року, та характеристика, видана директором Національного природного парку «Білобережжя Святослава», в якому позивач працює на посаді інженера І категорії з охорони тваринного світу Служби державної охорони (а.с. 13, 14). Згідно з медичною довідкою серії 12ЯЯЧ №242985 від 31 жовтня 2014 року, виданою Очаківською центральною районною лікарнею, [PERSON] пройшов психіатричний огляд. З сертифікату про проходження профілактичного наркологічного огляду серії 10 ААГ №178988 від 31 жовтня 2014 року, виданого Очаківською центральною районною лікарнею, вбачається, що [PERSON] пройшов огляд лікаря-нарколога (а.с. 9). Відповідно до характеристики, наданої директором Очаківської загальноосвітньої школи №4 Очаківської міської ради Миколаївської області [PERSON], дитина [PERSON], [INFO], з 01 вересня 2014 року навчається у 1 класі, на уроках працює активно, допитлива, послідовна, у дитини високий рівень розвитку інтелекту, за характером дівчина жвава, вольова, життєрадісна, за темпераментом рухлива, активна. Вихованням дитини займається батько та бабуся, мати [PERSON] ніякої участі у вихованні дитини не приймає, проживає окремо від доньки (а.с. 12,15). Згідно акту обстеження житлово-побутових умов від 23 березня 2015 року, складеного комісією - депутатом Очаківської міської ради [PERSON] та головою ОСББ «116» [PERSON], [PERSON] та його донька [PERSON], проживають та зареєстровані у трикімнатній квартирі з усіма зручностями газом, водопроводом, каналізацією, індивідуальним опаленням. Будинок цегляний, утеплений, кімнати ізольовані (а.с.16,17). За змістом висновку засідання комісії з питань захисту прав дитини від 21 липня 2015 року (а.с. 40), виконавчий комітет Очаківської міської ради Миколаївської області вважає за доцільним визначити місце проживання [PERSON], [INFO], за місцем проживання батька. Допитані в судовому засіданні 09 липня 2015 року свідки [PERSON], [PERSON] та [PERSON] підтвердили, що дитина проживає з батьком [PERSON] Відповідач належним чином виконує свої батьківські обов'язки щодо виховання та навчання своєї неповнолітньої доньки, дбає про неї. З вересня 2014 року свідки мати дитини [PERSON], не бачили. Опитана в судовому засіданні малолітня [PERSON] в присутності батька та бабусі повідомила, що тривалий час проживає з батьком і бажає надалі проживати з ним. Мати кілька разів телефонувала. Згідно зі ст.157 Сімейного кодексу України питання виховання дитини вирішується батьками спільно. Відповідно до ст.160 СК України, місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. Відповідно до ст.161 Сімейного Кодексу України, якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов'язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров'я та інші обставини, що мають істотне значення. У відповідності до роз'яснень п.24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 12 червня 1998 року №16 «Про застосування судами деяких норм Кодексу про шлюб та сім'ю України», вирішуючи спори між батьками, які проживають окремо (у тому числі в одній квартирі), про те, з ким із них і хто саме з дітей залишається, суд, виходячи із рівності прав та обов'язків батька й матері щодо своїх дітей, повинен постановити рішення, яке відповідало б інтересам неповнолітніх. При цьому суд враховує, хто з батьків виявляє більшу увагу до дітей і турботу про них, їхній вік і прихильність до кожного з батьків, особисті якості батьків, можливість створення належних умов для виховання, маючи на увазі, що перевага в матеріально-побутовому стані одного з батьків сама по собі не є вирішальною умовою для передачі йому дітей. При вирішенні спору щодо місця проживання доньки сторін, суд бере до уваги встановлені у судовому засіданні ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов'язків, вік дитини, стан її здоров'я, прихильність її до батька, наявність у батька житла, роботи, можливості розвитку додаткових здібностей. Також, суд зазначає, що батьки мають рівні права на виховання дитини та спілкування з нею. Батьківські права не можуть здійснюватись всупереч інтересам дитини. Той з батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов'язаний брати участь у її вихованні та має право на спілкування з нею. Той з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвитку дитини. Враховуючи те, що відповідачка належним чином свої батьківські обовязки не виконує, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог позивача щодо встановлення місця проживання дитини з ним, та необхідність задоволення позову. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд враховує клопотання позивача про віднесення витрат на його рахунок. На підставі викладеного,

Outcome: approved