Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-11 00:00:00

20.11. 2013 року до Пустомитівського районного суду Львівської області надійшла позовна заява [PERSON] до ВДВС Пустомитівського РУЮ Львівської області про звільнення майна з - під арешту. У позовній заяві позивач просить суд виключити автомобіль марки «Дачія Логан» д.н.з. [NUMBER] з опису та звільнення його з - під арешту. Позивач у позовній заяві, як на підстави для задоволення заявлених позовних вимог покликається на наступні обставини: відповідач здійснює примусове виконання рішення Шевченківського районного суду, щодо стягнення з [PERSON] на користь АБ «Банк регіонального розвитку» суми боргу. В межах вказаного виконавчого провадження державним виконавцем ВДВС Пустомитівського РУЮ було винесено постанову про арешт майна боржника, оголошення заборони на його відчуження та складено акт опису та арешту майна. Зокрема, серед іншого майна боржника [PERSON] було накладено арешт на автомобіль марки «Дачія Логан» д.н. [NUMBER]. 12.062013 року Шевченківським районним судом м. Львова було винесено рішення про поділ майна подружжя, за яким [PERSON] було виділено в натурі частину спільного майна подружжя, в тому числі автомобіль марки «Дачія Логан» д.н. [NUMBER], що був придбаний [PERSON] за час спільного проживання, та був частиною спільного майна подружжя. На підставі наведеного позивач у позовній заяві просить суд задоволити заявлені позовні вимоги. Позивач [PERSON] у судове засідання з'явилася, заявлені позовні вимоги підтримала, пояснення дала аналогічні викладеним у позовній заяві, позов просить зад волити. Представник відповідача ВДВС Пустомитівського РУЮ Львівської області - Партем М.Б. у судове засідання з'явилася заявлені позивачем позовні вимоги визнав, проти задоволення позову не заперечив. Заслухавши пояснення сторін, проаналізувавши матеріали цивільної справи, повно та всебічно дослідивши докази у справі в їх сукупності, судом встановлено наступні обставини, що мають значення для правильного вирішення: рішенням Шевченківського районного суду м. Львова від 12.06. 2013 року, яке набрало законної сили, у справі № 461/1145/13-ц /а.с. 2/, крім іншого, вирішено поділити спільне майно подружжя виділивши в натурі автомобіль марки «Дачія Логан» д.н.з. [NUMBER], [PERSON]. Конституцією України (ст. 41) та ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналася 17 липня 1997 року відповідно до Закону України від 17 липня 1997 року № 475/97-ВР «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції», закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд вчиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб (ст. ст. 316, 317, 319, 321 ЦК України). Гарантуючи захист права власності, закон надає власнику право вимагати усунення будь-яких порушень його право хоч би ці порушення і не були поєднані з позбавленням володіння. Способи захисту права власності передбачені нормами ст. ст. 16, 386, 391 ЦК України. Об'єктом власності особи може бути, зокрема, транспортний засіб (ст. 325 ЦК України). Обмеження чи втручання у право власника можливе лише з підстав, передбачених законом. Відповідно до ч. 1 ст. 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Згідно з ч. 1 ст.321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений в його здійсненні. Із постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 02.08. 2012 р. ВП № 32990862 слідує, що на все майно [PERSON] накладено арешт. Сторонами у судовому засіданні визнано, що на автомобіль марки «Дачія Логан» д.н.з. [NUMBER] накладено арешт, як на майно [PERSON]. Відповідно до ч. 1 ст.60 Закону України «Про виконавче провадження», особа яка вважає, що майно на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутись до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. Відповідно до п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду УРСР від 27.08.1976 №6 «Про судову практику в справах про виключення майна з опису» за правилами, встановленими для розгляду позовів про виключення майна з опису, розглядаються вимоги громадян і організації, що ґрунтуються на праві власності на описане майно або на праві володіння ним. Відповідачами в справі суд притягує боржника, особу, в інтересах якої накладено арешт на майно, і в необхідних випадках - особу, якій передано майно, якщо воно було реалізоване. Відповідно до ч.1 ст.57 Закону України «Про виконавче провадження» арешт майна боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Судом встановлено, що [PERSON] не виступає боржником по виконавчому провадженні № 32990862. Таким чином, суд прийшов до висновку про те, що право стягувача на задоволення його вимог боржником за рахунок майна останнього є похідним від права власності боржника на вказане майно, а тому позивач вправі в повній мірі здійснювати всі передбачені законом дії з приводу володіння, користування і розпорядження своїм майном. З огляду на вище наведене, беручи до уваги той факт, що позивач являється законним власником автомобіля «Дачія Логан» д.н.з. [NUMBER], окрім того він не виступає стороною виконавчого провадження, в межах якого було накладено арешт на вказаний транспортний засіб, що порушує його передбачені законом права як власника майна, позовні вимоги останнього є підставним та підлягають до задоволення в повному обсязі. Згідно ч. 1 ст. 88 ЦПК України з відповідача в користь позивача слід стягнути документально підтверджені понесені позивачем судові витрати. На підставі наведеного та

Outcome: approved