overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-18 00:00:00

21.08.2014 р. [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на доньку [PERSON], [INFO], і доньку [PERSON], [INFO], щомісячно в розмірі 1/2 частини всіх видів заробітку (доходу), але не менше 30 % прожиткового мінімуму для кожної дитини відповідного віку, починаючи з дня звернення до суду 21.08.2014 р. і до досягнення донькою [PERSON] повноліття [INFO], а починаючи з [INFO] стягувати аліменти на утримання доньки [PERSON] в розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку (доходу) [PERSON], але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення донькою [PERSON] повноліття [INFO](а.с. 2-3). В судове засідання сторони не з'явилися. Позивачка надала заяву, в якій просила розглянути справу у її відсутності, позовні вимоги підтримала у повному обсязі (а.с. 19). Відповідач надав заяву (а.с. 17), в якій визнав позовні вимоги, просив розглянути справу у його відсутності. Судом винесена ухвала про розгляд справи у відсутності сторін. З'ясувавши обставини справи та дослідивши надані докази, суд приходить до висновку, що встановлені слідуючі факти: Сторони знаходяться у шлюбі з 05.09.2009 р. (а.с. 6), мають двох спільних дітей - доньку [PERSON], [INFO], та доньку [PERSON], [INFO] (а.с. 4-5), які мешкають з позивачкою. Сторони не досягли домовленості з питання утримання дітей. Матеріальний та сімейний стан відповідача, його стан здоров'я дозволяють йому здійснювати допомогу на утримання дітей. При цьому суд бере до уваги і визнання позову відповідачем (а.с. 17). Згідно ст. 88 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 243,60 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-15 00:00:00

21.08.2014р. до Зачепилівського районного суду надійшов позов [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу, в якому позивач зазначила, що з відповідачем по справі вона перебуває у зареєстрованому шлюбі з 2005 року та мають спільну неповнолітню дитину - [PERSON], [INFO]. Із змісту позовної заяви вбачається, що спільне життя у сторін не склалося. В сім'ї почали виникати сварки, шлюбні стосунки на даний час не підтримуються. За таких обставин позивач просить суд розірвати шлюб між нею та [PERSON], який зареєстровано 11.07.2005 р. виконавчим комітетом Новоолександрівської сільської ради Дніпропетровського району Дніпропетровської області, актовий запис №19. Після розірвання шлюбу позивач просить залишити їй шлюбне прізвище «[PERSON]». Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явилася, надавши заяву про розгляд справи без її участі, позов просила задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, надавши заяву про розгляд справи без його участі, в якій зазначено, що він проти задоволення позову не заперечує. Суд, відповідно до положень ч.4 ст.174 ЦПК України приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню у зв'язку з визнанням позову відповідачем, а також враховуючи те, що визнання відповідачем пред'явленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Судом встановлено, що сімейне життя в зареєстрованому шлюбі між [PERSON] та [PERSON] не склалося, через непорозуміння в сім'ї, часті сварки, сторони шлюбних стосунків не підтримують, примирення неможливе, оскільки суперечить інтересам сторін. Таким чином, суд дійшов висновків, що шляхів збереження шлюбу між [PERSON] та [PERSON] немає, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін та суспільства, а тому позов підлягає задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-04 00:00:00

21.08.2014р. до Слов»янського міськрайонного суду звернулася [PERSON] з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що з відповідачем вона перебуває в шлюбі з 06 листопада 2007 року, який був зареєстрований в Виконкомі Черкаської селищної ради Слов»янського району Донецької області, актовий запис № 30. Від шлюбу вони не мають дітей. Вони припинили спільне проживання та шлюбні стосунки, в зв'язку з тим, що між ними зникло взаєморозуміння. На даний час вона перебуває у громадянському шлюбі з іншим чоловіком та вагітна від нього, а тому шлюб між нею та [PERSON] існує формально і зберегти його не є доцільним. Спору між ними про поділ спільного, сумісно нажитого під час шлюбу майна, не існує. Просить суд: - розірвати шлюб, зареєстрований 06 листопада 2007 року в Виконкомі Черкаської селищної ради Слов»янського району Донецької області, актовий запис № 30, між нею та відповідачем; - судові витрати покласти на відповідача. Позивач в судовому засіданні не була присутня, але надала до суду заяву, в якій просила розглянути справу без її участі, підтримала позовні вимоги. Відповідач в судовому засіданні не був присутній, але надав до суду заяву, в якій просив розглянути справу без його участі, визнав позовні вимоги. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивачки підлягають задоволенню з наступних підстав. Згідно свідоцтва про шлюб, сторони зареєстрували шлюб 06 листопада 2007 року в Виконкомі Черкаської селиищної ради Слов»янського району Донецької області, актовий запис № 30 (а.с. 4). Судом встановлено, що сторони спільне господарство не ведуть, через взаємні непорозуміння та різні погляди на життя, дітей від шлюбу не мають. Відповідно до ч. 2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Спору про розділ спільного майна та місце проживання спільної дитини немає.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-13 00:00:00

21.08. 2014 року [PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, мотивуючи свій позов тим, що перебуває з відповідачем в шлюбі з 20 лютого 1982 року, який було зареєстровано відділом державної реєстрації актів цивільного стану Луцького міського управління юстиції Волинської області, актовий запис № 161. Позивач вказує на те, що спільне життя з відповідачем не склалося. Одруження з відповідачем виявилось невдалим. Збереження сім'ї вважає неможливим. Посилаючись на вищенаведене, позивач просив шлюб розірвати. В судове засідання позивач не з'явився, подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, в якій зазначив, що позов підтримує з наведених у позовній заяві мотивів. Відповідач в судове засідання не з'явилася, хоча належним чином була повідомлена про час і місце розгляду справи, про що свідчать повідомлення про вручення судових повісток. Суд вважає можливим провести заочний розгляд справи по наявних доказах, відповідно до вимог ч. 1 ст. 224 ЦПК України. Дослідивши письмові докази по справі, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Відповідно до ч. 1 ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно зі змістом ст. 55 СК України, дружина та чоловік зобов'язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім'ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Чоловік зобов'язаний утверджувати в сім'ї повагу до матері. Дружина зобов'язана утверджувати в сім'ї повагу до батька. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сім'ї за свою поведінку в ній. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебувають в шлюбі з 20 лютого 1982 року, який було зареєстровано відділом державної реєстрації актів цивільного стану Луцького міського управління юстиції Волинської області, про що видано свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] від 20 лютого 1982 року. Від даного шлюбу у сторін неповнолітніх дітей немає. Судом встановлено, що сторони не підтримують подружніх відносин. За таких обставин, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам кожного з них, що має істотне значення. Як вбачається зі змісту ч.3 та 4 ст. 56 СК України, кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до ч.2 ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. З врахуванням наведеного, суд приходить до висновку, що шлюб між сторонами слід розірвати .

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-07 00:00:00

21.08.2014 року [PERSON] звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 08.02.1997 року відділом РАГС Львівського міськвиконкому, актовий запис № 164. В обґрунтування своїх вимог покликається на те, що у них народилися двоє дітей [PERSON] та [PERSON] [INFO] року. Сімейне життя у них не склалось, основною причиною розпаду сімї є те, що між подружжям відсутнє взаєморозуміння та різні погляди на життя. Між ними постійно виникають сварки та непорозуміння. Фактично вони не підтримують сімейних відносин з більше 2-х років. Будучи у судовому засіданні позивач позов підтримав повні-стю, покликаючись на викладені в ньому обставини та не бажав мати термін на примирення. Відповідач у судовому засіданні позов не заперечила та пояснила, що вони як подружжя майже три роки проживають окремо, спільного господарства не ведуть, діти проживають з нею. У разі розірвання шлюбу залишити їй прізвище [PERSON]. Заслухавши пояснення сторін, з'ясувавши дійсні обставини спра-ви, дослідивши зібрані по справі докази суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають до задоволення з таких підстав. Як вбачається із свідоцтва про укладення шлюбу, сторони заре-єстрували шлюб 08.02.1997 року відділом РАГС Львівського міськвиконкому, актовий запис № 164 (а.с.5). З копії свідоцтва про народження вбачається, що у них [INFO] року народилися донька [PERSON] та син [PERSON] (а.с.5,11). Відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. У судовому засіданні встановлено, що подружжя не підримують подружніх та сімейних відносин, не ведуть спільного господарства. Причиною неможливості спільного проживання подружжя є різні погляди на життя та сімю. Між подружжям відсутнє взаєморозуміння та довіра. З урахуванням наведеного суд вважає, подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечило б інтересам позивача, відповідача та інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Після розірвання шлюбу діти за згодою батьків проживають з мамою. Відповідачу після розірвання шлюбу залишити прізвище - [PERSON].

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-05 00:00:00

21.08.2014 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON], в якій просить розірвати шлюб. Позов мотивовано, що 12 жовтня 1996 року він зареєстрував шлюб з відповідачем. Шлюб зареєстровано виконкомом Петрівської сільської Ради Петропавлівського району Дніпропетровської області, актовий запис №6. Від даного шлюбу сторони мають неповнолітню дитину - [PERSON], [INFO]. Спільне життя з відповідачем не склалося. Подружні відносини припинені через різні погляди на сімейне життя. Сторони спільне господарство не ведуть, спільного бюджету не мають, позивач має іншу сім'ю. Спору про розділ майна, що є сумісною власністю не виникає. В зв'язку з цим позивач просить суд розірвати шлюб. В судове засідання позивач та відповідач не з'явились, надали суду письмові заяви про розгляд справи за їх відсутності, позовні вимоги позивач підтримав в повному обсязі, відповідач визнав повністю та не заперечував проти їх задоволення. Згідно з ч.4 ст.174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд дослідивши матеріали цивільної справи, вважає що заявлений позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що позивач та відповідач перебувають у шлюбі з 12 жовтня 1996 року. Шлюб зареєстровано виконкомом Петрівської сільської Ради Петропавлівського району Дніпропетровської області (а.с.7). Від даного шлюбу мають неповнолітню дитину - [PERSON], [INFO] (а.с.8). Спору про поділ майна, що є спільною власністю на даний час не має. В сім'ї позивача та відповідача подружні відносини припинені через різні погляди на сімейне життя. Сторони проживають за різними адресами. Враховуючи ці обставини суд вважає, що родина розпалась остаточно, відновлення подружніх відносин неможливе, оскільки подальше спільне життя і збереження шлюбу буде суттєво суперечити інтересам сторін. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-28 00:00:00

21.08.2014 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання їх дитини. В обґрунтуванні своїх вимог вказує, що 05.03.2005 року він зареєстрував шлюб з відповідачкою. Від шлюбу у них народився син [PERSON], [INFO]. У квітні 2014 року вони з відповідачкою фактично припинили сімейні стосунки, вони мешкають окремо. Дитина проживає з позивачем та знаходиться на його утриманні. Відповідачка добровільно матеріальну допомогу на утримання дитини не надає. На даний час відповідачка аліменти нікому не сплачує. В зв'язку з цим, просить стягнути з відповідачки аліменти на його користь на утримання дитини в розмірі 1/3 частки від заробітку відповідачки. Позивач у судове засідання не з'явився, але надав до суду заяву з проханням розглянути справу у його відсутність, позов підтримує у повному обсязі та просить його задовольнити. Відповідачка у судове засідання не з'явилася по невідомій суду причині, про час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином, повісткою. Суд вважає, що в матеріалах справи досить доказів, щодо правовідносин сторін, а тому по справі варто ухвалити заочне рішення, яким позовні вимоги задовольнити повністю. Як видно із копії свідоцтва про народження, сторони мають дитину [PERSON], [INFO]. (а.с.7). Відповідно до ст.ст. 180, 183 Сімейного кодексу України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно до ст. 182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених ст. 184 цього Кодексу. Позов також підтверджується копією свідоцтва про шлюб (а.с.6), довідкою з місця мешкання позивача (а.с.12). У судовому засіданні встановлено, що відповідачка, будучи матір'ю неповнолітнього [PERSON], [INFO], у добровільному порядку не надає матеріальну допомогу на утримання дитини. Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Таким чином, вимоги позивачки про стягнення аліментів у розмірі 1/3 частки від заробітку (доходу) на утримання дитини є законними і підлягають задоволенню. Крім того, згідно з ч. 3 ст. 88 ЦПК України, з відповідача підлягає стягненню на користь держави судовий збір в сумі 243,60 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-02 00:00:00

21.08.2014 року [PERSON] звернувся до суду з цим позовом, вказуючи, що [INFO] померла його тітка - [PERSON] Після її смерті відкрилася спадщина на все належне її майно, в тому числі на земельну частку (пай), розташовану на території Очеретнянської сільської ради, Погребищенського району, Вінницької області. [PERSON] являється спадкоємцем за законом. В судове засідання позивач не з'явився, просив провести розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, про що до суду подав заяву. Очеретнянська сільська рада, Погребищенського району, Вінницької області просила розгляд даної справи провести за відсутності їхнього представника, про що до суду повідомили телефонограмою, проти позовних вимог не заперечують. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з огляду на таке. Беззаперечно встановлено, що померла [INFO] [PERSON] (свідоцтво про смерть а.с. 7 ) була власницею земельної частки (паю), яка розташована на території Очеретнянської сільської ради, Погребищенського району, що підтверджується копією сертифікату на право на земельну частку(пай) (а.с. 9), довідкою відділу держземагенства у Погребищенському районі (а.с. 10 ), після смерті спадкодавця позивач [PERSON] являється спадкоємцем за законом, що підтверджується рішенням Погребищенського районного суду від 17.06.2014 року, яким встановлено, що [PERSON] прийняв спадщину після померлої тітки, [PERSON] (а.с. 8), позивач має намір успадкувати майно померлої тітки. Дані правовідносини у системному зв'язку регулюються: - ч.1 ст. 1 Протоколу 1 Конвенції про захист прав і основоположних свобод, яка передбачає право на ефективне мирне володіння майном; - ст.328 ЦК України, за змістом якої фізична або юридична особа може набути право власності на підставах, що не заборонені законом; - ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. - ст.1218 ЦК України, відповідно до якої до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Оскільки в судовому засіданні беззаперечно доведено, що [PERSON], яка померла [INFO], була власницею земельної частки (паю), яка розташована на території Очеретнянської сільської ради, Погребищенського району, Вінницької області, [PERSON], як спадкоємець за законом має намір успадкувати майно, тому з метою захисту майнових прав позивача, необхідно визнати за ним право приватної власності на земельну частку (пай), яка належала його померлій тітці.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-15 00:00:00

21.08.2014 року [PERSON] звернулась в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що 19.09.2007 року між ними був зареєстрований шлюб. Від шлюб вони мають неповнолітнього сина [PERSON] [INFO]. В зв'язку з тим, що між ними відсутнє взаємопорозуміння, через несумісність характерів, різних поглядів на життя вони втратили один до одного почуття поваги та кохання, просив шлюб між ними розірвати. Позивач в судове засідання не з'явився, попередньо надавши заяву про розгляд справи без її участі, позов підтримує. Відповідач в судове засідання не з'явився, попередньо надав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги визнає. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 19.09.2007 року у Центральному відділі реєстрації актів цивільного стану Полтавського міського управління юстиції між [PERSON] та [PERSON] був зареєстрований шлюб, що підтверджується оригіналом свідоцтва про шлюб. Від шлюбу вони мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. Через несумісність характерів, втратили один до одного почуття поваги та любові. Шлюбні відносини сторони припинили. Згідно з ч. 1 ст. 51 Конституції України та ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Примушення жінки чи чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ст. 111 СК України суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства. Враховуючи, що позивач наполягає на розірванні шлюбу, суд приходить до висновку, що сім'я розпалась остаточно, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу неможливе, та суперечать інтересам позивача, тому шлюб необхідно розірвати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-05 00:00:00

21.08.2014 року [PERSON] звернулась до Малиновського районного суду м. Одеси з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. При цьому позивач посилається на те, що між нею та відповідачем 18 квітня 2006 року було зареєстровано шлюб у відділі реєстрації актів громадянського стану у міському відділі реєстрації актів цивільного стану Одеського міського управління юстиції, актовий запис № 369. За час шлюбу у сторін народився син - [PERSON] народження. Позивач посилається на те, що з вересня 2013 року сторони не проживають разом, не ведуть спільного господарства та шлюбні стосунки між сторонами припинилися. Спільне життя з відповідачем не склалося, сторони проживають окремо один від одного, внаслідок чого подальше спільне життя і збереження шлюбу неможливе та суперечить інтересам позивача. На момент звернення до суду неповнолітня дитина проживає разом з позивачем. Виходячи з вищевказаного позивач звернувся до суду. Позивач в судове засідання не з'явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, позов підтримав повному обсязі. Проти заочного розгляду справи не заперечувала. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив. Відповідно до ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 18 квітня 2006 року між [PERSON] та [PERSON] було зареєстровано шлюб у міському відділі реєстрації актів цивільного стану Одеського обласного управління юстиції, про що було зроблено актовий запис № 369. Вказане підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER]. Прізвище дружини після державної реєстрації шлюбу - «[PERSON]». Від шлюбу у сторін є дитина, син - [PERSON], [INFO], свідоцтво про народження серія [NUMBER], актовий запис № 13. Сторони не підтримують шлюбні відносини, спільного господарства не ведуть, будь-які стосунки не підтримують, втратили почуття любові та поваги один до одного, шлюб став носити формальний характер. За таких обставин суд приходить висновку, що подальше спільне життя подружжя суперечить інтересам сторін, а шлюб носить формальний характер, тому його слід розірвати.

Outcome: approved