Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-06 00:00:00

21.04.2017 року [PERSON] звернулася до суду із позовом до [PERSON] і, просить постановити рішення, яким розірвати шлюб між нею, [PERSON] та [PERSON] зареєстрований 03.09.2013 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Галицького районного управління юстиції в Івано-Франківській області; малолітнього сина, [PERSON], [INFO] залишити проживати разом з нею; стягувати з [PERSON] в її користь аліменти на утримання малолітнього сина [PERSON], [INFO] в твердій грошовій сумі у розмірі по 500 грн. щомісячно, до досягнення сином повноліття з моменту звернення до суду, судові витрати покласти на відповідача. Позивач в судовому засіданні позов підтримала та суду показала, що 03.09.2013 року в відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Галицького районного управління юстиції в Івано-Франківській області було зареєстровано шлюб з відповідачем, [PERSON] У шлюбі народився син, [PERSON], [INFO], який проживає з нею. Також, від першого шлюбу у неї є ще четверо дітей, які теж проживають разом з нею. Сімейне життя не склалося по тій причині, що у них, як в подружжя відсутнє взаєморозуміння, кожен має свої погляди на життя та ведення домашнього господарства, що і призвело до розпаду сім'ї. Шлюбні відносини фактично припинені з січня 2017 року. Вона неодноразово намагалась поговорити із відповідачем про їхні сімейні проблеми, однак ніяких результатів це не дало. Відповідач час від часу зловживає алкоголем та неодноразово піднімав руку на її дітей та на неї. Вживає ненормативну лексику,яку здобув при відбуванні міри покарання, звинувачує її у подружній зраді та створює такі обставини життя за яких подальшого сенсу підтримувати сімейні відносини немає. Він постійно її ображає, принижує її честь і гідність, вчиняє фізичне насильство над її дітьми. Вона є онкохворою людиною, їй необхідний спокій якого вона немає. Примирення між ними неможливе і наполягає на розірванні шлюбу так як не витримує цю людину. Малолітнього сина [PERSON] залишити проживати разом з нею, після розірвання шлюбу залишити їй прізвище - Гамурак . Також, з моменту фактичного припинення шлюбних відносин, батько зовсім не цікавиться життям свого сина, не приймає участі в його вихованні. Коштів відповідач не надає на утримання дитини, вона повністю сама утримує дитину. Однак коштів не вистачає, оскільки не має можливості знайти роботу через її онкозахворювання, а тому звернулася з даним позовом до суду. Оскільки відповідач працездатний, інших утриманців не має, добровільно ухиляється від виконання своїх обовязків, просить її позовні вимоги щодо стягнення аліментів з відповідача задовольнити та стягувати з [PERSON] в її користь аліменти на утримання їхнього сина в розмірі по 500 грн. щомісячно до досягнення сином повноліття. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги щодо розірвання шлюбу не визнав та суду пояснив,що він любить свою дружину і бажає з нею проживати. Йому відомо що дружина є хворою, він допомагає їй у всьому. Оскільки в квартирі багато дітей то спокій неможливий. Позовні вимоги позивача щодо стягнення з нього аліментів в розмірі по 500 грн. щомісяця на утримання малолітнього сина [PERSON] не заперечує. Дослідивши представлені доводи позивача, часткове заперечення відповідача та перевіривши матеріали справи суд вважає, що позовну заяву слід задовольнити. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно ч.2 ст. 14 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Судом встановлено, що за час спільного проживання сторони міцної сімї не створили. Між ними відсутнє взаєморозуміння та повага один до одного. Все це негативно впливає на сімейну атмосферу і призвело до розпаду їхньої сімї. Проживати й далі спільно з відповідачем позивач категорично не бажає і наполягає на розірванні шлюбу. Як вбачається з пояснень позивача яка вказує на те, що твердо вирішила з відповідачем розірвати шлюб, примирення між ними не можливе та не доцільне. Суд визнав, що позивач втратила почуття любові, поваги до відповідача, між сторонами немає взаєморозуміння, тобто тих основ, на яких утримується міцна сім'я. А подальше проживання з відповідачем викличе психологічні стреси, від яких необхідно вберегти як самого позивача так і відповідача. За таких умов подальше співжиття між сторонами є неможливим. Згідно ч.1 ст. 24 СК шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ст. 55 цього ж Кодексу дружина та чоловік зобов'язані спільно піклуватись про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім'ї на почуттях взаємної поваги, любові, дружби, взаємодопомоги. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сім'ї за свою поведінку в ній. За змістом ч.3, 4 ст. 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, є порушення прав дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до ст.113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Позивачка виявила бажання залишити їй прізвище « Гамурак ». Копією свідоцтва про народження дитини підтверджується, що відповідач, [PERSON] є батьком [PERSON], [INFO] (а.с.5). Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст. 182 ч.3 Сімейного кодексу України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. В звязку з цим суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення. Слід стягувати з відповідача на користь позивача аліменти в твердій грошовій сумі по 500 грн. щомісяця на дитину до досягнення нею повноліття. У відповідності до ст. 88 ЦПК України суд стягує з відповідача судовий збір. Позивач звільнений від сплати судового збору, згідно ст.5 ч.1 п.3, Закону України «Про судовий збір» від 08.07.2011 року за №3674-VІ. На підставі ст.ст. 105, 110, 112, 180-181,184 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved