Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-20 00:00:00

20.05.2021 року позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] , у якому просив стягнути з відповідача грошові кошти за майнову та моральну шкоду, завдану кримінальним правопорушенням. В обгрунтуваня своїх вимог позивач посилався на те, що вироком Октябрського районного суду м. Полтави від 21.12.2020 року відповідача визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого\~ч. 1 ст. 286 КК України, [PERSON] свою вину у вчиненні кримінального правопорушення визнав повністю, вирок набрав законної сили 21.01.2021 р. 23.02.2020 р. [PERSON] , керуючи автомобілем «Mercedes C200», д.н.з. [NUMBER] , по вул. Стрітенській у м. Полтава на перехресті вулиць Стрітенської та Шевченка, діючи з необережності, в порушення вимог пунктів 2.1, 16.11 Правил дорожнього руху України, не надав перевагу в русі та здійснив зіткнення з автомобілем «Nissan X-Trail», д.н.з. [NUMBER] , під керуванням водія [PERSON] , в результаті ДТП останній отримав середнього ступеню тяжкості тілесні ушкодження за ознакою тривалого розладу здоров`я. Своїми умисними діями, які виразилися у вчиненні відносно позивача злочину та завданні йому тілесних ушкоджень, відповідач завдав [PERSON] моральної шкоди, оскільки в момент вчинення злочину позивач переніс сильний фізичний біль, пережив емоційний стрес, який супроводжувався почуттям розгубленості, тривоги, страху за своє життя та життя близьких людей. В результаті нанесених тілесних ушкоджень [PERSON] був змушений проходити лікування, медичні обстеження. Виходячи з вищевикладеного позивач звернувся до суду з даним позовом і просив суд стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] матеріальну шкоду в сумі 1\~400 грн., моральну шкоду в сумі 500\~000 грн., на користь [PERSON] як законного представника [PERSON] моральну шкоду в сумі 100\~000 грн., на користь [PERSON] моральну шкоду в сумі 100\~000 грн. 26.05.2021 року ухвалою Октябрського районного суду м. Полтави відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження. 06.08.2021 р. представник відповідача [PERSON] подав до суду відзив на позовну заяву, де просив суд відмовити у задоволенні позову, з огляду на безпідставність та необгрунтованість заявлених позовних вимог. 04.11.2021 року ухвалою Октябрського районного суду м. Полтави закрито підготовче провадження у справі та призначену справу до судового розгляду по суті. У судовому засідання позивач підтримав позовні вимоги та просив їх задовольнити. Відповідач та його представник у судовому засіданні заперечували стосовно задоволення позову та подали відзив на позовну заяву, у якому просили відмовити у задоволенні позову. Заслухавши учасників справи, дослідивши матеріали справи, повно і всебічно з`ясувавши обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, та заперечення відповідача та його представника, надавши належну правову оцінку доказам, суд вважає позов таким, що не підлягає задоволенню з таких підстав. Судом установлено, що вироком Октябрського районного суду м. Полтави від 21.12.2020 року відповідача визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого\~ч. 1 ст. 286 КК України. 23.02.2020 р. [PERSON] , керуючи автомобілем «Mercedes C200», д.н.з. [NUMBER] , по вул. Стрітенській у м. Полтава на перехресті вулиць Стрітенської та Шевченка, діючи з необережності, в порушення вимог пунктів 2.1, 16.11 Правил дорожнього руху України, не надав перевагу в русі та здійснив зіткнення з автомобілем «Nissan X-Trail», д.н.з. [NUMBER] , під керуванням водія [PERSON] , в результаті ДТП останній отримав середнього ступеню тяжкості тілесні ушкодження за ознакою тривалого розладу здоров`я у вигляді: закритої черепно-мозкової травми, струсу головного мозку, перелому проксимальної фаланги зі зміщенням 1-го пальця правої кисті. Відповідно до ч. 6\~статті 82 ЦПК України\~вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Отже, ті обставини, що позивачу були завдані тілесні ушкодження з боку відповідача, доказуванню не підлягають. За таких обставин, судом установлено, що між сторонами виникли правовідносини з приводу відшкодування шкоди, заподіяної в результаті вчинення злочину, які регулюються положеннями ст. ст.\~22,\~23,\~1166,\~1167 ЦК України. Шкода, завдана фізичній особі, яка потерпіла від кримінального правопорушення, відшкодовується відповідно до закону (ст. 1177 Цивільного кодексу України). Статтями\~1166,\~1167 ЦК України\~передбачено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Відповідно до абз. 1 п. 13 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 31.03.1989 року «Про практику застосування судами України законодавства про відшкодування матеріальної шкоди, заподіяної злочином, стягнення безпідставно нажитого майна» (із наступними змінами) та\~абз. 1 п. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 6 від 27.03.1992 року «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди», що шкода, заподіяна злочином, підлягає відшкодуванню особою, яка її заподіяла, у повному обсязі. Згідно із частинами 1-3\~ст. 23 ЦК України\~особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Якщо інше не встановлено законом, моральна шкода відшкодовується грошовими коштами, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Відповідно до\~постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної шкоди (немайнової шкоди)»\~під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості. Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом. Суд дійшов до висновку про відмову у задоволенні позовних вимог щодо стягнення з відповідача на користь позивача матеріальної шкоди в сумі 1\~400 грн. з огляду на наступне. Згідно ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. За змістом ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Натомість позивач не довів належними та допустимими доказами, що 12.08.2020 р. у нього дійсно існувала потреба переміщення транспортного засобу позивача, про що було надано квитанцію на суму 1400 грн., оскільки вироком Октябрського районного суду м. Полтави тільки 21.12.2020 року доля речових доказів, щодо повернення їх за належністю. Виходячи з вищевикладеного, транспортний засіб позивача до 21.12.2020 р. знаходився на штраф майданчику для тимчасового зберігання автотранспортних засобів з моменту вчинення ДТП без переміщення. Також суд дійшов до висновку про відмову у задоволенні позовних вимог щодо стягнення з відповідача на користь позивача моральної шкоди в сумі 500\~000 грн. з огляду на наступне. Обгрунтовуючи позовні вимоги, позивач вказує, що відповідач завдав [PERSON] моральної шкоди, оскільки в момент вчинення злочину позивач переніс сильний фізичний біль, пережив емоційний стрес, який супроводжувався почуттям розгубленості, тривоги, страху за своє життя та життя близьких людей. В результаті нанесених тілесних ушкоджень [PERSON] був змушений проходити лікування, медичні обстеження. Однак позивачем не було надано суду належні та допустимі докази, які б підтвердили наявність моральної шкоди в зазначеному розмірі. Також суд дійшов до висновку про відмову у задоволенні позовних вимог щодо стягнення з відповідача на користь позивача в інтересах [PERSON] 08.02.2013 р. моральної шкоди в сумі 100\~000 грн., щодо стягнення з відповідача на користь [PERSON] моральної шкоди в сумі 100\~000 грн. з огляду на те, що згідно вироку Октябрського районного суду м. Полтави від 21.12.2020 року по справі №554/3408/20 [PERSON] та [PERSON] не є потерпілими особами. Таким чином, на основі повно та всебічно з`ясованих обставин, на які посилаються сторони, як на підставу своїх вимог та заперечень підтверджених доказами, перевірених в судовому засіданні, оцінивши їх належність, допустимість, а також достатність, взаємозв`язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні позову. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed