overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-26 00:00:00

20.12.2013 року до Харківського районного суду Харківської області подано позов [PERSON] до [PERSON]. Вимоги уточнені заявою від 25.03.2014 року. В своїх остаточних позовних вимогах позивач просить суд стягнути з відповідача на свою користь 3944 гривні 61 коп. пені за прострочення сплати аліментів. В судовому засіданні позивач повністю підтримала позовні вимоги, пояснивши, що відповідач має заборгованість по сплаті аліментів, а тому позивач вважає необхідним стягнути з відповідача пеню за прострочення сплати аліментів. Відповідач в судовому засіданні позов не визнав, пояснивши, що нерегулярно отримував доходи, тому вчасно аліменти не сплатив і просив суд відмовити в задоволенні позову. Вислухавши в судовому засіданні пояснення сторін та дослідивши надані суду докази, суд вважає необхідним задовольнити вимоги позивача з наступних підстав. Рішенням Харківського районного суду Харківської області від 25 січня 2013 року з [PERSON] на користь [PERSON] стягнуто аліменти в розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку. Довідкою державного виконавця від 20.03.2014 року підтверджено наявність заборгованості по аліментам в сумі 3062 гривні 58 коп. Відповідно до вимог ст. 196 СК України при виникненні заборгованості з вини особи, яка зобов'язана сплачувати аліменти за рішенням суду, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення. Розмір неустойки може бути зменшений судом з урахуванням матеріального та сімейного стану платника аліментів. Відповідно до строку і розміру заборгованості по сплаті аліментів розмір пені становить 3944 гривні 61 коп., які в повному обсязі суд стягує з відповідача на користь позивача. На підставі ст. 88 ЦПК України судовий збір в сумі 394 гривні 46 коп. суд стягує з відповідача на користь УДК у Харківському районі Харківської області.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-03 00:00:00

20.12.2013 року ПАТ «Дельта Банк» звернулось до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором у розмірі 1519,85 грн. В обґрунтування позову позивач вказує, що згідно кредитного договору № 003-26519-141211 від 14.12.2011 року, ПАТ «Дельта Банк» надало [PERSON] кредит шляхом відкриття кредитної лінії на загальну суму 30000 грн. Відповідно до вимог договору відповідач зобов'язався погашати заборгованість за кредитом, яка складається із заборгованості за кредитом, відсотками, комісією, а також інші витрати згідно умов кредитного договору. Заборгованість відповідача станом на 20.09.2013 року становить 1519,85 грн. та складається з наступних сум: 1281,45 грн. - прострочене тіло кредиту; 238,40 грн. - заборгованість за комісіями. Крім того, позивач просить стягнути з відповідача сплачені при подачі позову судові витрати - 229,40 грн. судового збору. В судове засідання представник позивача не з'явилася, надавши суду письмову заяву в якій позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить суд розглядати справу за її відсутністю, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений завчасно та належним чином, про причини своєї неявки суд не повідомив. Дослідивши матеріали справи, суд вважає що в порядку заочного розгляду справи зі згоди представника позивача, позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що 14.12.2011 року між ПАТ «Дельта Банк» та [PERSON] було укладено кредитний договір, - а.с.6-13. Відповідач взяті на себе зобов'язання передбачені в договорі по поверненню кредиту, сплаті відсотків, комісії не виконує, має заборгованість перед ПАТ «Дельта Банк» в сумі 1519,85 грн., яка складається з наступних сум: 1281,45 грн. - прострочене тіло кредиту; 238,40 грн. - заборгованість за комісіями, - а.с.5. Відповідно до ст.526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог кодексу, інших актів цивільного законодавства. Згідно ст.611 ЦК України, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Таким чином з [PERSON] слід стягнути на користь ПАТ «Дельта Банк» заборгованість за кредитним договором в розмірі 1519,85 грн., а також, сплачені при подачі позову судові витрати в розмірі 229,40 грн. судового збору. На підставі ст.ст.526, 611 Цивільного Кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-03 00:00:00

20.12.2013 року ПАТ «Дельта Банк» звернулось до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором у розмірі 2363,16 грн. В обґрунтування позову позивач вказує, що згідно кредитного договору № 003-26014-030911 від 03.09.2011 року, ПАТ «Дельта Банк» надало [PERSON] кредит в сумі 5576,06 грн. на придбання певного майна/послуг зі сплатою 24% річних, а також за ведення кредитної справи відповідач сплачує плату в розмірі 0,89% в місяць. Відповідно до вимог договору відповідач зобов'язався погашати заборгованість за кредитом, яка складається із заборгованості за кредитом, відсотками, комісією, а також інші витрати згідно умов кредитного договору. Заборгованість відповідача станом на 20.09.2013 року становить 2363,16 грн. та складається з наступних сум: 1831,29 грн. - заборгованість за сумою кредиту; 131,31 грн. - заборгованість за відсотками; 400,56 грн. - заборгованість за комісіями. Крім того, позивач просить стягнути з відповідача сплачені при подачі позову судові витрати - 229,40 грн. судового збору. В судове засідання представник позивача не з'явилася, надавши суду письмову заяву в якій позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить суд розглядати справу за її відсутністю, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений у встановленому законом порядку. Дослідивши матеріали справи, суд вважає що в порядку заочного розгляду справи зі згоди представника позивача, позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що 03.09.2011 року між ПАТ «Дельта Банк» та [PERSON] було укладено кредитний договір, - а.с.7-12. Відповідач взяті на себе зобов'язання передбачені в договорі по поверненню кредиту, сплаті відсотків, комісії не виконує, має заборгованість перед ПАТ «Дельта Банк» в сумі 2363,16 грн., яка складається з наступних сум: 1831,29 грн. - заборгованість за сумою кредиту;131,31 грн. - заборгованість за відсотками; 400,56 грн. - заборгованість за комісіями, - а.с.5. Відповідно до ст.526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог кодексу, інших актів цивільного законодавства. Згідно ст.611 ЦК України, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Таким чином з [PERSON] слід стягнути на користь ПАТ «Дельта Банк» заборгованість за кредитним договором в розмірі 2363,16 грн., а також, сплачені при подачі позову судові витрати в розмірі 229,40 грн. судового збору. На підставі ст.ст.526, 611 Цивільного Кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-03 00:00:00

20.12.2013 року ПАТ «Дельта Банк» звернулось до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором у розмірі 2635,50 грн. В обґрунтування позову позивач вказує, що згідно кредитного договору №002-26507-121211 від 12.12.2011 року, ПАТ «Дельта Банк» надало [PERSON] кредит шляхом відкриття кредитної лінії на загальну суму 30000 грн. Відповідно до вимог договору відповідач зобов'язався погашати заборгованість за кредитом, яка складається із заборгованості за кредитом, відсотками, комісією, а також інші витрати згідно умов кредитного договору. Заборгованість відповідача станом на 20.09.2013 року становить 2635,50 грн. та складається з наступних сум: 2252,82 грн. - прострочене тіло кредиту; 382,68 грн. - заборгованість за комісіями. Крім того, позивач просить стягнути з відповідача сплачені при подачі позову судові витрати - 229,40 грн. судового збору. В судове засідання представник позивача не з'явилася, надавши суду письмову заяву в якій позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить суд розглядати справу за її відсутністю, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач в судове засідання не з'явилася, про час та місце розгляду справи була повідомлена завчасно та належним чином, про причини своєї неявки суд не повідомила. Дослідивши матеріали справи, суд вважає що в порядку заочного розгляду справи зі згоди представника позивача, позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що 12.12.2011 року між ПАТ «Дельта Банк» та [PERSON] було укладено кредитний договір, - а.с.6-13. Відповідач взяті на себе зобов'язання передбачені в договорі по поверненню кредиту, сплаті відсотків, комісії не виконує, має заборгованість перед ПАТ «Дельта Банк» в сумі 2635,50 грн., яка складається з наступних сум: 2252,82 грн. - прострочене тіло кредиту; 382,68 грн. - заборгованість за комісіями, - а.с.5. Відповідно до ст.526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог кодексу, інших актів цивільного законодавства. Згідно ст.611 ЦК України, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Таким чином з [PERSON] слід стягнути на користь ПАТ «Дельта Банк» заборгованість за кредитним договором в розмірі 2635,50 грн., а також, сплачені при подачі позову судові витрати в розмірі 229,40 грн. судового збору. На підставі ст.ст.526, 611 Цивільного Кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-14 00:00:00

20.12.2013 року позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом про розірвання шлюбу з відповідачем [PERSON] вказуючи, що шлюб був зареєстрований між ними 27.11.2004 року у відділі державної реєстрації актів цивільного стану Вознесенського міського управління юстиції Миколаївської області, актовий запис № 274, від даного шлюбу мають неповнолітніх дітей - сина [PERSON] [INFO], сина [PERSON] [INFO], які проживають з позивачкою. Посилаючись на те, що єдиною сім'єю перестали проживати через погіршення відносин протягом двох останніх років подружнього життя, відчуження в цих взаємовідносинах, сварки, що мало наслідком спричинення душевних страждань їй та дітям-свідкам вказаних подій, позивач просив позов задовольнити. Позивач [PERSON] в судовому засіданні позов підтримала, на примирення не згідна. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні на розірвання шлюбу згоден. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд дійшов до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу неможливе з причин, вказаних позивачем та суперечить їх інтересам, тому позов підлягає задоволенню. Згідно ст.112 Сімейного кодексу України, суд, з'ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову, постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше сумісне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-03 00:00:00

20.12.2013 року позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON], в якому просить розірвати шлюб. Позов мотивовано, що 21 лютого 1986 року він зареєстрував шлюб з відповідачем. Шлюб зареєстровано відділом державної реєстрації актів цивільного стану по Павлоградському району реєстраційної служби Павлоградського міськрайонного управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис №6. Від даного шлюбу сторони неповнолітніх дітей не мають. Спільне життя з відповідачем не склалося. Подружні відносини припинені через різні погляди на сімейне життя. Сторони спільне господарство не ведуть, спільного бюджету не мають. В зв'язку з цим позивач просить суд розірвати шлюб. В судове засідання позивач та відповідач не з'явились, надали суду письмові заяви про розгляд справи за їх відсутності, позовні вимоги позивач підтримав в повному обсязі, відповідач визнав повністю та не заперечував проти їх задоволення. Згідно з ч.4 ст.174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд дослідивши матеріали цивільної справи, вважає що заявлений позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що позивач та відповідач перебувають у шлюбі з 21 лютого 1986 року. Шлюб зареєстровано відділом державної реєстрації актів цивільного стану по Павлоградському району реєстраційної служби Павлоградського міськрайонного управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис №6 (а.с.4). Від даного шлюбу сторони неповнолітніх дітей не мають. В сім'ї позивача та відповідача подружні відносини припинені через різні погляди на сімейне життя. Сторони проживають за різними адресами. Враховуючи ці обставини суд вважає, що родина розпалась остаточно, відновлення подружніх відносин неможливе, оскільки подальше спільне життя і збереження шлюбу буде суттєво суперечити інтересам сторін.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-09 00:00:00

20.12.2013 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідачки про розірвання шлюбу, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що він з відповідачкою одружилися 23.04.2005 року. Від шлюбу мають неповнолітню дитину: доньку [PERSON], [INFO]. Сімейні стосунки між ними припинені через відсутність взаєморозуміння. Відновлення сімейних відношень вважає неможливим, на примирення позивач не згоден. Просить суд про розірвання шлюбу з відповідачкою. Позивач в судове засідання не з'явився, надав суду заяву з проханням справу розглядати за його відсутністю, на позовних вимогах наполягає. Відповідачка у судове засідання не з'явилася, але надала заяву до суду, що позов визнає в повному обсязі та просить справу слухати у її відсутність. Згідно ст. 212 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Проаналізувавши в сукупності зібрані в справі докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 23.04.2005 року у відділі ДРАЦС реєстраційної служби Краматорського міського управління юстиції у Донецькій області, актовий запис №243, що підтверджується свідоцтвом про шлюб. Від шлюбу мають неповнолітню дитину. Відповідно до ст.105 ч.3 Сімейного кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст.107 СК України. Відповідно до ст.110 ч.1 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Відповідно до ст.112 СК України, суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Вивчивши матеріали, справи суд вважає, що доводи позивачки про розпад родини й неможливості надалі зберігати сімейні відносини знайшли підтвердження в судовому засіданні та позов підлягає задоволенню, тому що подальше збереження сімейних відносин при сформованих взаєминах між сторонами неможливо, позивачка категорично наполягає на розірванні шлюбу, перспектива відновлення родини втрачена. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-06 00:00:00

20.12.2013 року позивач звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача грошових коштів в розмірі 13450 грн грн, мотивуючи вимогу невиконанням відповідачем умов договору туристичного обслуговування, пені в розмірі 53665 грн 50 коп та моральної шкоди в розмірі 2000 грн. Представник позивача в судове засідання не прибув, в поданій заяві від 07.03.2014 року просить суд здійснити розгляд справи у його відсутність. Відповідач без поважних причин в судове засідання повторно не прибув. Представник третьої особи в заяві від 07.03.2014 року просить суд здійснити розгляд справи у його відсутність. Дослідивши докази по справі - суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню. Згідно до ст.ст.10, 60 ЦПК України кожна сторона, яка бере участь у справі, зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог чи заперечень. Судом встановлено, що згідно договору туристичного обслуговування №53 від 07.05.2013 року, який був укладений сторонами за посередництва третьої особи - відповідач зобов'язувався забезпечити члена сім'ї позивача [PERSON], 1998 року народження туристичною путівкою до Державного підприємства «Міжнародний дитячий центр «АРТЕК», протягом 09.08.2013 року - 29.08.2013 року, за що відповідачу позивачем було перераховано 13450 грн, але відповідач умови договору не виконав (а.с.5-10, 15). Відповідно положень ст.526 ЦК України, зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Згідно ст.ст.610, 623 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Боржник, який порушив зобов'язання, має відшкодувати кредиторові завдані ним збитки. Стаття 551 ЦК України передбачає, що розмір неустойки (штрафу, пені) може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків. Встановлені судом обставини є підставою для стягнення з відповідача на користь позивача грошових коштів в розмірі 13450 грн, так як відповідач в обумовлений строк не виконав зобов'язання за договором туристичного обслуговування. Так як розмір збитків, заподіяних позивачу становить 13450 грн, а загальний розмір пені складає 53665 грн 50 коп, тобто значно перевищує розмір збитків - суд зменшує розмір пені до 13450 грн. Відшкодування моральної шкоди не передбачено умовами договору туристичного обслуговування, а тому позов в цій частині задоволенню не підлягає. Судові витрати по справі необхідно покласти на відповідача.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-20 00:00:00

20.12.2013 року позивач звернулась до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, посилаючись на те, 25.10.1996 року між ними у відділ реєстрації актів громадянського стану Шевченківського району м.Києва було зареєстровано шлюб, про що зроблено актовий запис №772. Від шлюбу маюсь доньку - [PERSON], [INFO]. Сімейне життя з відповідачем не склалось через різні характери та погляди на життя, внаслідок чого виникали сварки та суперечки, що призвело до припинення шлюбних відносин. Вважає подальше спільне життя з відповідачем та збереження сім'ї неможливим. В судове засідання позивач не з'явилась, про день, час та місце його проведення повідомлялась належним чином, звернулась до суду з заявою, згідно якої просить розглянути справу у її відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, не заперечує проти заочного розгляду справи. В судове засідання відповідач не з'явився, про день, час та місце його проведення повідомлявся належним чином, причини неявки суду невідомі. Суд вважає за можливе розглянути справу у відповідності до ст.ст.224, 225 ЦПК України на підставі наявних у справі доказів, оскільки позивач не заперечує проти заочного розгляду справи, а від відповідача, який належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи, відомостей про причини неявки не надійшло. Суд вважає можливим розглянути справу за відсутності сторін. Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне. Шлюб між сторонами зареєстрований 25.10.1996 року між ними у відділ реєстрації актів громадянського стану Шевченківського району м.Києва, про що зроблено актовий запис №772 (а.с.7). Від шлюбу маюсь доньку - [PERSON], [INFO] (а.с.8). Відповідно до ст. 112 Сімейного кодексу України, суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітніх дітей та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. З матеріалів справи вбачається, що подальше спільне життя та збереження сім'ї неможливе, що свідчить про обгрунтованість позовних вимог і необхідність їх задоволення судом. На підставі ст. ст. 105, 110, 112 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-10 00:00:00

20.12.2013 року позивач звернулася до суду з вказаним позовом до відповідача, зазначивши, що з 27.10.1979 року знаходиться з відповідачем у шлюбі, зареєстрованому Седовською селищною радою народних депутатів, актовий запис № 29. Від шлюбу мають двох повнолітніх дітей: сина - [PERSON], [INFO], доньку - [PERSON], [INFO], які проживають самостійно у м.Донецькі. Шлюбні стосунки між ними припиненні з червня 2013 року, з цього часу вони шлюбних відносин не підтримують. Причиною розпаду сім*ї є різні погляди на життя, повне непорозуміння, неприязні відносини один до одного. Позивач після надання строку для примирення просила шлюб між нею та відповідачем розірвати, направила до суду заяву про розгляд справи за її відсутності (а.с.24) . Відповідач в судове засідання не з'вився, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності (а.с.23). Суд, дослідивши письмові докази по справі, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. У судовому засіданні встановлено, що з 27.101979 року сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому Седовською селищною радою народних депутатів, актовий запис № 29 (а.с.7). Подружні стосунки між сторонами припиненні з червня 2013 року. Судом приймалися засоби для примирення сім*ї, але примирення між сторонами не відбулося. Відповідно до вимог ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо його збереження суперечить інтересам сторін. Враховуючи, що примирення між сторонами не можливе, суд приходить до висновку про доцільність розірвання шлюбу між сторонами. Відповідно до ст.88 ЦПК УКраїни судові витрати по справі підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved