Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-11 00:00:00

21 серпня 2015 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів. В заяві зазначає, що 22.06.2013 року відділом реєстрації актів цивільного стану Радехівського районного управління юстиції Львівської області, зареєстровано шлюб з відповідачем, актовий запис №32. Від даного шлюбу народилася дочка [PERSON], [INFO]. 30.06.2015 року Радехівським районним судом Львівської області шлюб з відповідачем був розірваний. Відповідач грошей на утримання дочки не надає, хоча має постійний дохід і має можливість сплачувати аліменти. Позивачу одній важко утримувати дочку, тому вона змушена ставити питання про стягнення з відповідача аліментів на утримання дочки в твердій грошовій сумі. Просила постановити рішення, яким стягувати з [PERSON] [INFO], алімети в її користь на утримання дочки [PERSON], [INFO], в твердій грошовій сумі 1000 гривень щомісячно, з дня подачі заяви і до її повноліття. Позивач в судовому засіданні підтримала позовні вимоги в повному обсязі та просила їх задовольнити, проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідач в судове засідання не зявився, хоча про час та місце розгляду справи повідомлений, причини неявки суду не повідомив. Тому, згідно з ст.224 ЦПК України, суд вважає за можливе розглядати справу у відсутності відповідача в заочному порядку, на підставі наявних доказів, чого не заперечила позивач. У відповідності до ст. 197 ЦПК України у зв'язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши подані документи, всебічно і повно зясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, обєктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що позовні вимоги необхідно задовольнити частково з таких підстав. Суд встановив, що рішенням Радехівського районного суду Львівської області від 30.06.2015 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано (а.с.5). Від шлюбу у них народилася дочка [PERSON] [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії І-СГ №384494 від 22.11.2013 року (а.с. 4.). Згідно довідки виконкому Радехівської міської ради №612 від 18.06.2015 року видана [PERSON] вбачається, що [PERSON] [INFO] та [PERSON] [PERSON], [INFO], перебувають на повному її утриманні (а.с.7) Згідно ст.180 Сімейного кодексу України, обовязок надавати утримання неповнолітніх дітей, тобто дітей, які не досягли 18 років, покладається на батьків. Виходячи з норм вказаної статті, приймаючи до уваги, що неповнолітня дитина позивачки проживає разом із останньою та перебуває на повному її матеріальному утриманні і домовленості між нею та відповідачем про способи виконання обовязку утримувати дитину не досягнуто, суд вважає вимоги позивачки про стягнення із відповідача аліментів на утримання неповнолітьої дитини є правомірними. Згідно із ч.1 ст. 181 СК України способи виконання батьками обовязку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. Згідно ч. 3 цієї ж статті за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Згідно ч.1 ст.184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Оскільки відповідач не приймає участі у вихованні дитини, не надає матеріальної допомоги, тому з нього необхідно стягувати аліменти в примусовому порядку. Визначаючи розмір аліментів, судом враховано те, що дитина потребує матеріальної допомоги, а відповідач є працездатними та може таку надати. У звязку з тим, що відповідач є працездатного віку, тому суд прийшов до висновку, що стягнення аліментів на утримання дитини в розмірі 800 гривень (з проведенням індексації, відповідно до закону), буде відповідати інтересам дитини обставинам справи і вимогам закону. Враховуючи вищенаведене, вимоги Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15.05.2006 року Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів, обовязок обох батьків утримувати дитину до досягнення повноліття; суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] є законними та обґрунтованими, а відтак підлягають до часткового задоволення. У відповідності до ст.192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоровя когось із них, та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. При наявності у позивача доказів про одержання відповідачем доходів у більшому розмірі, а також документального підтвердження додаткових витрат на особливі потреби дитини, вона не позбавлена у майбутньому заявити вимогу про збільшення розміру аліментів. У відповідності із вимогами с т.88 ЦПК України, суд вважає за необхідне судові витрати стягнути із відповідача.

Outcome: partial