Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-15 00:00:00

21.08.2018 року позивачі звернулися до суду з позовом до відповідачів про визнання права власності на земельну ділянку. Після уточнення та доповнення позовної заяви вимоги до суду мотивували тим, що 22 лютого 1998 року померла їх двоюрідна баба [PERSON]. Після її смерті лишилося спадкове майно, що складається із земельної ділянки площею 1,48 га, що розташована на території Драбинівської сільської обєднаної територіальної громади Новосанжарського району Полтавської області і призначена для ведення підсобного господарства. Спадкоємицею майна померлої [PERSON] за заповітом була її сестра, а рідна баба позивачів, [PERSON], яка оформити спадщину не встигла, так як 10 липня 2018 року померла. Після померлої [PERSON] відкрилась спадщина, що складається із земельної ділянки площею 0,69 га, що розташована на території Драбинівської сільської обєднаної територіальної громади Новосанжарського району Полтавської області і призначена для ведення підсобного господарства. Спадкоємицею майна померлої [PERSON] за заповітом є відповідач [PERSON], яка від належної їй частки спадкового майна відмовилась на користь позивачів. На даний час позивачі [PERSON] та [PERSON] бажають визнати право власності на спадкове майно після померлої баби [PERSON], що і змусило їх звернутися до суду. Ухвалою Новосанжарського районного суду Полтавської області від 23.08.2018 року позовну заяву залишено без руху, позивачам надано строк для усунення недоліків. Ухвалою Новосанжарського районного суду Полтавської області від 11.10.2018 року відкрито провадження у справі, призначено підготовче судове засідання. Ухвалою Новосанжарського районного суду Полтавської області від 31.01.2019 року підготовче провадження у справі закрито, справу призначено до судового розгляду по суті. Ухвалою Новосанжарського районного суду Полтавської області від 16.04.2019 року позовну заяву в частині зобовязання Драбинівську сільську раду Новосанжарського району Полтавської області на надання згоди на виготовлення технічної документації на земельні ділянки та визнання за [PERSON], [PERSON] права власності за кожною на 1/2 частину земельної ділянки площею 1,48 га, що розташована на території Драбинівської обєднаної територіальної громади Новосанжарського району Полтавської області і призначена для ведення підсобного господарства, залишено без розгляду. Позивачі в судове засідання не зявилися, надали заяви про розгляд справи без їх участі, уточнені позовні вимоги підтримують частково. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявилася, в матеріалах справи є заява про розгляд справи у її відсутності та про визнання позову. Представник відповідача Драбинівської сільської ради Новосанжарського району Полтавської області в судове засідання не зявився, надав заяву № 340 від 22.03.2019 року про розгляд справи у його відсутності та позов визнають частково, при винесенні рішення покладається на розсуд суду. Давши оцінку\~матеріалам справи,\~суд приходить\~до наступних\~висновків. Відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України, особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Згідно з ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Всебічно та повно зясувавши обставини справи, обєктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи, надавши їм оцінку у сукупності з оголошеними та дослідженими матеріалами справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню у звязку з наступним. У відповідності зі ст.ст. 12, 13 ЦПК України, суд розглядає справи на принципах змагальності і диспозитивності, у межах заявлених позовних вимог на підставі доказів, наданих сторонами. Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Відповідно до ст. 331 ЦК України, якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації. Судом встановлено, що у власності [PERSON] на підставі рішення Крутобалківської сільської ради Новосанжарського району Полтавської області від 27.04.1994 перебувала земельна ділянка 0,69 га, що розташована на території Драбинівської сільської обєднаної територіальної громади (колишньої Крутобалківської сільської ради) Новосанжарського району Полтавської області і призначена для ведення підсобного господарства, яка на даний час перебуває в оренді ТОВ «Востокстройгаз», що підтверджується довідкою № 387/1 від 04.10.2018 року (а.с. 58-60). Згідно заповіту від 17 вересня 2007 року, посвідченого приватним нотаріусом Петриківського районного нотаріального округу Дніпропетровської області ї зареєстрованого в реєстрі за № 1452, [PERSON] заповіла все своє майно [PERSON] (а.с. 17). [PERSON] є матірю [PERSON] та бабою [PERSON] і [PERSON], що підтверджується свідоцтвами про народження серії І-КЕ № 299747 від 27.03.1975 року (а.с. 15), серії І-КЕ № 420803 від 18.12.1976 року, серії І-КЕ № 372054 від 20.11.1975 року, свідоцтвом про укладення шлюбу серії І-КЕ № 281379 від 28.12.1974 року (а.с. 14) та свідоцтвами про одруження серії І-КИ № 002234 від 10.08.1996 року, серії І-КИ № 054753 від 25.07.1998 року (а.с. 20). [PERSON] померла 10 липня 2018 року, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-КЕ № 375736 від 11.07.2018 року. Відповідно до письмової заяви [PERSON] від 15.04.2019 року позовні вимоги [PERSON] та [PERSON] вона визнала в повному обсязі. Пункт 4.18. Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 року № 296/5, передбачає, якщо до складу спадкового майна входить нерухоме майно, що підлягає реєстрації (за винятком земельної ділянки), нотаріус виготовляє витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. За відсутності у спадкоємця необхідних для видачі свідоцтва про право на спадщину документів нотаріус розяснює йому процедуру вирішення зазначеного питання в судовому порядку. Абзаци 2, 3 п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року № 7, передбачають, що свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Аналізуючи наведене, суд приходить до висновку про повне задоволення позову.

Outcome: approved