Jurisdiction: civil
Date: 2021-01-18 00:00:00

20 березня 2015 року, позивач [PERSON] , звернувся до суду з названим позовом, в якому просив суд, зобов`язати відповідача повернути належні йому на праві власності транспортні засоби: автомобіль марки «DAF XF 95» д/н [NUMBER] разом із свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу серії [NUMBER] виданого Заліщицьким МРЕВ 27.10.2007 р. та причіп марки «Schmitх SPR 27» д/н [NUMBER] разом із свідоцтвом про реєстрацію серії [NUMBER] виданого Заліщицьким МРЕВ 27.10.2007 р., загальною вартістю 30000 дол. США (еквівалент 713137,89 грн.) та стягнути з відповідача судові витрати у сумі 3654 грн., мотивуючи це порушенням відповідачем умов угоди між сторонами про передачу вищевказаних транспортних засобів згідно Акту прийому-передачі автомобіля та напівпричепа з контейнером від 01.02.2013 р., з посиланням на розписку відповідача від 01.02.2013 р., в якій останній власноруч підтвердив, що повинен сплатити йому 30000 дол. США до 01.05.2013 р. за вищевказані транспортні засоби, чого до цього часу не зробив.\~\~\~ Позивач в ході судового розгляду свої позовні вимоги підтримав та направив заяву в якої просить справу розглянути за його відсутності на підставі наявних у суду матеріалів (а.с. 55). Дослідивши матеріали справи та додатково надані докази, суд вважає, що позов слід задовольнити з наступних підстав. Статтями 316-320,321,328 ЦК України передбачено, що правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна. Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Держава - не втручається у здійснення власником права власності. Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Право власності набувається на підставах, що не заборонені Законом, зокрема із правочинів і вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із Закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Статями 386-393 ЦК України передбачено держава забезпечує рівний захист усіх суб`єктів права власності. \~Власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню. Власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним. Підстави витребування майна від добросовісного набувача повністю передбачені ст. 388 ЦК України. Власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном і може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Статтями 1212,1213 ЦК України передбачено особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Положення цієї глави застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події. Набувач зобов`язаний повернути потерпілому безпідставно набуте майно в натурі. Так судом встановлено, що 01 лютого 2013 р. між сторонами по справі була укладена усна угода, відповідно до умов якої позивач передав відповідачу [PERSON] , [INFO] (код [NUMBER] ) транспортний засіб марки «DAF XF 95» д/н [NUMBER] разом із Свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу серії [NUMBER] Заліщицьким МРЕВ 27.10.2007 р. та причіп марки «Schmitх SPR 27» д/н [NUMBER] разом із свідоцтвом про реєстрацію серії [NUMBER] виданого Заліщицьким МРЕВ 27.10.2007 р., загальною вартістю 30000 дол. США, які відповідач, згідно письмової розписки від 01.02.2013 р. зобов`язався передати позивачу до 01.05.2013 р. за придбання вищевказаних транспортних засобів, які власноруч підписав (а.с. 13,14). Згідно довідки Центру надання послуг, пов`язаних з використанням автотранспортних засобів з обслуговування Чортківського, Борщівського та Заліщицького районів УДАІ УМВСУ в Тернопільській області № 302 від 25.02.2015 р. за позивачем [PERSON] , станом на 25.02.2015 р. рахуються причіп марки «Schmitх SPR 27» д/н [NUMBER] та автомобіль марки «DAF XF 95» д/н [NUMBER] , що є офіційним підтвердженням права власності на вищевказані транспортні засоби, враховуючи, що оригінали свідоцтв про реєстрацію вищевказаних транспортних засобів були передані відповідачу згідно зазначеного Акту прийому-передачі разом із самими транспортними засобами (а.с. 6,12). В своєму позові, [PERSON] зазначає, що відповідачу було відомо про те, що він оформив кредит в банку і вказані транспортні засоби знаходяться у ПАТ КБ «Надра» під заставою (а.с. 19-32). З позову вбачається, що відповідач всіляко уникає будь-яких контактів з позивачем з приводу повернення як транспортних засобів, так і грошей, що підтверджується досудовою вимогою, надісланою позивачем на адресу відповідача, яка була залишена останнім без відповіді та задоволення, що стало підставою звернення позивача до органів внутрішніх справ з відповідною заявою (а.с.17,33,34), фактично дані обставини підтверджуються письмовими поясненнями відповідача. Отже, з урахуванням викладеного, суд дійшов висновку про порушення права власності позивача з боку відповідача, в користуванні якого на сьогодні безпідставно знаходиться автомобіль марки «DAF XF 95» д/н [NUMBER] разом із свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу серії [NUMBER] Заліщицьким МРЕВ 27.10.2007 р. та причіп марки «Schmitх SPR 27» д/н [NUMBER] разом із свідоцтвом про реєстрацію серії [NUMBER] виданого Заліщицьким МРЕВ 27.10.2007 р., стосовно яких між сторонами не було укладено жодних нотаріально-посвідчених договорів купівлі-продажу, і які слід витребувати у відповідача на користь позивача. Відповідач заперечуючи проти позову посилається на те, що позивач не зазначив норми матеріального права, дані заперечення не можливо взяти до уваги, так як відповідно до ст. 2 ЦПК України завдання цивільного судочинства є справедливий неупереджений та своєчасний розгляд справи з метою ефективного захисту прав та інтересів фізичних осіб, а сама позиція відповідача направлена на уникнення від цивільно-правової відповідальності. На підставі ст. 141 ЦПК України, з відповідача, на користь позивача, підлягають стягненню витрати по сплаті судового збору за розгляд справи у сумі 3654 грн., які були підтверджені документально (а.с. 2).

Outcome: approved