Jurisdiction: civil
Date: 2019-06-25 00:00:00

20 квітня 2018 року [PERSON] , звернулася до суду із позовом до Кривецької сільської ради Радехівського району Львівської області про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування. В позовній заяві зазначає, що на підставі рішення Радехівської районної адміністрації, 29 травня 1997 року № 271, гр. [PERSON] надано право на земельну частку (пай) розміром 2,38 га. [INFO] [PERSON] померла. Після її смерті відкрилась спадщина на дочку - [PERSON] . [INFO] померла [PERSON] , про що Дмитрівською сільською радою видано свідоцтво про смерть, серії [NUMBER] . За час свого життя спадкоємець не встигла здійснити державну реєстрацію прав на земельну ділянку та виготовити державний акт на право власності на земельну ділянку та переоформити спадкове майно. Тому після смерті [PERSON] відкрилась спадщина на користь онуки - [PERSON] . [PERSON] 16 вересня 2010 року видано сертифікат на право на земельну частку (пай), серія [NUMBER] , тобто після смерті. Враховуючи те, що право на земельну ділянку не було зареєстровано за померлою, позивач не має можливості зареєструвати дану земельну ділянку на своє ім`я. За викладених обставин позивач змушена звернутися до суду для визнання права власності на земельну ділянку. Просить визнати за [PERSON] право власності на земельну ділянку площею 2,38 га, яка розташована в с . Криве , в порядку спадкування після смерті [PERSON] . 19 червня 2019 року в адресу суду надійшло клопотання представника позивача про уточнення позовних вимог, зокрема, просить визнати за [PERSON] право власності на земельну ділянку (земельну частку (пай)) площею 2,38 га, яка розташована в селі Криве Радехівського району Львівської області та належала спадкодавцю [PERSON] на підставі Сертифікату на право на земельну частку (пай), серії [NUMBER] . У підготовче судове засідання представник позивача з`явилася, позовні вимоги підтримує повністю та просить задоволити. Додатково суду пояснила, що чоловік [PERSON] загинув на війні, а дочка [PERSON] померла [INFO] , інших спадкоємців немає, тому [PERSON] (яка є дочкою [PERSON] ) звернулася до суду, оскільки за життя [PERSON] не переоформила спадщини на себе. Представник відповідача Радехівської міської ради Львівської області, скерував суду заяву, в якій позовні вимоги підтримав повністю, просив розгляд справи проводити без участі представника (а.с.45). У відповідності до ч.3 ст.200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Згідно ч.4 ст.200 ЦПК України ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому ст.ст.206-207 ЦПК України. За правилами ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Дослідивши подані учасниками справи документи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що позов підлягає до задоволення, виходячи з наступних міркувань. Відповідно до вимог ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до положень ст.ст.13,19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. На підставі ст.ст.12,81,82 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Відповідно до ст.89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не має для суду встановленої сили. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Суд встановив, що [INFO] померла [PERSON] , що підтверджується довідкою №91, виданою виконкомом Кривецької сільської ради Радехівського району Львівської області, від 15 березня 2018 року. Разом з нею в [ADDRESS] , були зареєстровані і проживали [PERSON] - дочка, померла [INFO] та [PERSON] - онука, 1966 р.н. (а.с.14). [INFO] померла [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть, серії [NUMBER] , виданим Дмитрівською сільською радою Радехівського району Львівської області від 13.08.1999 року, запис за №21 (а.с.8). Згідно копії свідоцтва про народження, серії [NUMBER] , видане повторно Радехівським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану ГТУЮ у Львівській області, від 04.04.2018 року, вбачається, що [PERSON] народилася [INFO] , в графі батьки значаться [PERSON] (а.с.10). З копії свідоцтва про шлюб, серії [NUMBER] , вбачається, що [PERSON] зареєстрував шлюб із [PERSON] та після реєстрації шлюбу дружині присвоєно прізвище « [PERSON] » (а.с.9). Згідно витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження, №00019896090, від 04.04.2018 року, виданий Радехівським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного управління юстиції у Львівській області, вбачається, що [PERSON] народилася [INFO] . Батько - [PERSON] , мати- [PERSON] (а.с.11,11-зворот). Відповідно до копії витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про смерть, №00019896338, від 04.04.2018 року, виданий Радехівським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Львівській області, вбачається, що [PERSON] померла [INFO] (а.с.12-зворот). Із копії сертифіката на право на земельну частку (пай), серії [NUMBER] , вбачається, що [PERSON] належить право на земельну частку (пай) у землі, яка перебуває у колективній власності «Криве», розміром 2,38 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки на місцевості (а.с.13). Вказані вище обставини, учасниками процесу не оспорюються та не заперечуються, а тому у відповідності до вимог ст.ст.12,229 ЦПК України дані докази визнаються судом належними, допустимими та достовірними. Нормами п.5 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, передбачено, що Цивільний Кодекс застосовується також до спадщини, яка відкрилася, але не була прийнята ніким з спадкоємців до набрання чинності цим Кодексом, правила книги шостої ЦК України може бути застосовано лише до спадщини, яка відкрилася після 1 липня 2003 року і не була прийнята ніким зі спадкоємців, право на спадкування яких виникло відповідно до норм ст.529-531 УРСР. Тобто, у разі відкриття спадщини до 1 січня 2004 року, застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила ЦК УРСР, у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом тощо. Відповідно до ст.524 ЦК УРСР спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Згідно ст. 525 ЦК УРСР, часом відкриття спадщини визнається день смерті спадкодавця, а при оголошенні його померлим - день, зазначений в статті 21 цього Кодексу. У відповідності до ст. 526 ЦК УРСР місцем відкриття спадщини визнається останнє постійне місце проживання спадкодавця (стаття 17 цього Кодексу), а якщо воно невідоме, - місцезнаходження майна або його основної частини. Згідно ч. 1 ст. 529 ЦК УРСР, при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. До числа спадкоємців першої черги належить також дитина померлого, яка народилася після його смерті. За змістом ст.548 ЦК УРСР для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв і прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він, окрім іншого, фактично вступив в управління або володіння спадковим майном (ч.1 ст.549 ЦК УРСР). Перешкодою в реалізації позивача її законних прав та інтересів, є те, що вона позбавлена у позасудовому порядку оформити спадщину, після смерті [PERSON] . Приймаючи до уваги вищенаведене, позиції з цього приводу, викладені у Постанові Пленуму Верховного Суду України №5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», Постанові Пленуму Верховного Суду України №7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» та у листі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №24-753/0/4-13 від 16.05.2013 року, суд приходить до висновку, що позовні вимоги сторони щодо визнання права власності в порядку спадкування є законними та обґрунтованими і, відповідно такими, що підлягають до задоволення.

Outcome: approved