Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-14 00:00:00

19 лютого 2019 року Орган опіки та піклування - виконком Озерянської сільської ради Варвинського району Чернігівської області, звернувся до суду з зазначеним позовом. В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що неповнолітня [PERSON] , [INFO] , проживала разом з матір`ю [PERSON] за адресою: [ADDRESS] . [INFO] [PERSON] померла. Батько неповнолітньої [PERSON] після розірвання 21 жовтня 2010 року шлюбу з матір`ю [PERSON] участі у вихованні, догляді та утриманні дитини не приймав. Крім того, [PERSON] не сплачує аліменти на утримання доньки, внаслідок чого має заборгованість в розмірі 41 243 грн. 26 коп. Після смерті матері неповнолітня [PERSON] проживає разом з бабусею [PERSON] в [ADDRESS] , та перебуває на її утриманні. [PERSON] забезпечує всі потреби неповнолітньої, займається її вихованням та прикладає максимальних зусиль для гармонійного і належного розвитку дитини. В свою чергу батько [PERSON] ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків. 24 січня 2019 року він відмовився від утримання та виховання своєї дочки [PERSON] шляхом написання відповідної заяви, яка посвідчена Державним нотаріусом Варвинської районного державної нотаріальної контори. Тонконог А.С. не має до свого батька [PERSON] родинних почуттів, а бабусю [PERSON] вважає своєю сім`єю. Враховуючи наведені обставини, позивач просить суд: позбавити [PERSON] батьківських прав стосовно дочки [PERSON] ; встановити піклування над неповнолітньою [PERSON] та призначити її піклувальником [PERSON] ; стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання неповнолітньої [PERSON] в розмірі 1000 грн. щомісячно з урахуванням індексації, до досягнення дитиною повноліття, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити, посилаючись на те, що батько неповнолітньої жодним чином не проявляє інтересу до дитини, не бере участі в її вихованні та утриманні. Більш того, відповідач відмовився від утримання та виховання своєї дочки [PERSON] шляхом підписання нотаріально засвідченої заяви. Крім того, уточнив, що просить стягнути з відповідача [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання [PERSON] у розмірі однієї четвертої частини заробітку (доходу) відповідача але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце судового розгляду повідомлений належним чином (а.с. 66). Представник третьої особи - Служби у справах дітей Варвинської районної державної адміністрації, [PERSON] позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити, оскільки батько [PERSON] жодним чином не приділяє увагу дитині та не бере участь у її вихованні чи утриманні. Представник третьої особи - Варвинського районного центру соціальних служб для сім`ї, дітей та молоді, [PERSON] підтримала позицію позивача та просила суд задовольнити позовні вимоги. Третя особа [PERSON] в судовому засідання проти задоволення позовних вимог не заперечувала. Подала суду письмову заяву, відповідно до якої згодна бути піклувальником неповнолітньої онуки [PERSON] (а.с. 56). Оскільки відповідач належним чином повідомлений про дату, час та місце судового розгляду, про причини свої неявки в судове засідання не повідомив, відзиву не подав, а позивач не заперечує проти заочного розгляду справи, суд на підставі ст. 280 ЦПК України на місці ухвалив про заочний розгляд справи. Заслухавши пояснення учасників справи та дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов слід задовольнити з таких підстав. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON] , [INFO] (а.с. 6). 21 жовтня 2010 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано, що підтверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу (а.с 15). 9 серпня 2017 року між [PERSON] та [PERSON] було зареєстровано шлюб, на підставі чого [PERSON] змінила прізвище на [PERSON] (а.с. 14). [INFO] року [PERSON] , [INFO] , померла, що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а.с. 13). З довідки, виданої начальником Варвинського районного відділу державної виконавчої служби ГТУЮ у Чернігівській області, вбачається, що за період з 01 січня 2018 року по 11 грудня 2018 року відповідач [PERSON] не сплачував аліментів згідно з виконавчим листом №2-411 від 26 листопада 2009 року, виданим Варвинським районним судом Чернігівської області, на користь [PERSON] на утримання дочки [PERSON] , [INFO] (а.с. 11). Розмір заборгованості [PERSON] по аліментах за період з 14.09.2009 по 31.12.2018 складає 41 243,26 грн. Відповідно до засвідченої державним нотаріусом Варвинської районної державної нотаріальної контори заяви від 24 січня 2019 року [PERSON] відмовився від утримання та виховання своєї неповнолітньої дочки [PERSON] (а.с. 12). Неповнолітня [PERSON] , в інтересах якої подано позов, пояснила, що батько [PERSON] дійсно жодним чином нею не цікавиться, не спілкується, не надає матеріальної допомоги. Вона не має родинних почуттів до батька та хоче проживати з бабусею [PERSON] , яку вважає своєю сім`єю. У висновку Органу опіки та піклування - Озерянської сільської ради, зазначено, що [PERSON] після розірвання шлюбу з матір`ю дитини жодним чином не брав участі у вихованні, догляді та утриманні неповнолітньої [PERSON] Крім того, батько з дитиною не спілкується та має заборгованість по сплаті аліментів на її утримання. Після смерті матері [PERSON] проживає разом з бабусею [PERSON] в [ADDRESS] , та перебуває на її утриманні. [PERSON] забезпечує всі потреби неповнолітньої, займається її вихованням, прикладає максимальних зусиль для гармонійного розвитку дитини. У зв`язку з цим, захищаючи права та законні інтереси дитини, Орган опіки та піклування - виконком Озерянської сільської ради, дійшов висновку про доцільність позбавлення [PERSON] батьківських прав щодо його доньки [PERSON] (а.с. 20). Актом обстеження умов проживання неповнолітньої дитини [PERSON] , який складений 31 січня 2019 року комісією з членів Озерянської сільської ради, встановлено, що після смерті матері [PERSON] батько [PERSON] не бере участі у вихованні та утримання дитини. [PERSON] проживає разом з бабусею [PERSON] та перебуває на її утримання. [PERSON] разом з бабусею проживають в одноповерховому будинку, який складається з трьох житлових кімнат. Стан помешкання задовільний. Кімнати облаштовані необхідними меблями, речами побуту, є санвузол та водопровід. Дитина має власну окрему кімнату, облаштовану сучасними меблями. В достатній кількості забезпечена одягом та взуттям, шкільним приладдям, належним харчуванням. Стосунки між онукою та бабусею теплі та довірливі. Крім цього, [PERSON] виявляє бажання опікуватися [PERSON] , яка в свою чергу виявила згоду проживати разом із своєю бабусею і не заперечує проти того, щоб [PERSON] була її піклувальником. У зв`язку з цим комісія вважає, що [PERSON] може бути піклувальником для неповнолітньої [PERSON] , оскільки для дитини створені всі необхідні умови для проживання та виховання (а.с. 22). Також судом встановлено, що [PERSON] має задовільний стан здоров`я (а.с. 16), навчається у 9 класі Озерянської ЗОШ I-III ступенів (а.с. 17). Дитина чемна, спокійна, врівноважена, дружелюбна, зарекомендувала себе старанною ученицею. Навчається в міру свої можливостей, має схильність до предметів гуманітарного циклу, вокальні та акторські здібності. При цьому батько [PERSON] з родиною не проживав, участі в її вихованні не брав, освітні заклади не відвідував, на батьківські збори не з`являвся, з учителями не спілкувався (а.с. 18, 19). [PERSON] , [INFO] , проживає в с. Озеряни з 1975 року. Більше 20 років пропрацювала майстром в місцевому сільськогосподарському підприємстві, на даний час перебуває на пенсії. За місцем проживання характеризується позитивно: трудолюбива, порядна, має почесне звання «Мати-героїня». Сім`я [PERSON] веде здоровий спосіб життя, користується авторитетом серед сусідів та повагою односельчан (а.с. 29). Станом на 22 січня 2019 року [PERSON] не знятої чи не погашеної судимості не має (а.с. 28) З довідки про доходи, виданої СТОВ «Дружба-Нова» від 28 січня 2019 року №18, вбачається, що [PERSON] здає в оренду земельну ділянку та за 2018 рік отримала від цього дохід (а.с. 26). Крім цього, [PERSON] перебуває на обліку в Прилуцькому об`єднаному управлінні ПФУ в Чернігівській області і отримує пенсію за віком, розмір якої з липня 2018 року по грудень 2018 року становить 12 450 грн. 66 коп. (а.с. 27). Відповідно до ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Декларація ООН про права дитини, прийнята Резолюцією 1386/XVV Генеральної асамблеї ООН 20 листопада 1959 року, містить перелік принципів, дотримання яких необхідне для забезпечення щасливого дитинства. Відповідно до цих принципів дитині мають бути надані можливості та сприятливі умови, що дадуть їй змогу розвиватися фізично, розумово, морально, духовно та соціально, здоровим і нормальним шляхом, в умовах свободи та гідності; дитина має бути захищена від усіх форм недбалого ставлення. Відповідно до ст. 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Згідно зі ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені батьківських прав, якщо вони ухиляється від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Позбавлення батьківських прав є заходом відповідальності батьків за невиконання або неналежне виконання ними своїх батьківських обов`язків. Головною метою такого заходу є захист інтересів малолітніх та неповнолітніх дітей і стимулювання батьків щодо належного виконання своїх обов`язків. Ухилення батьків від виховання дитини, як підстава до позбавлення батьківських прав можлива лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Орган опіки і піклування - виконавчий комітет Озерянської сільської ради, для захисту прав та законних інтересів дитини вважає за доцільне позбавити [PERSON] батьківських прав стосовно його неповнолітньої доньки [PERSON] , що викладено у висновку (а.с. 20), затвердженому рішенням виконавчого комітету Озерянської сільської ради від 24 січня 2019 року № 7 (а.с. 21). Відповідно до п. 15, 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» від 30 березня 2007 року № 3 позбавлення батьківських прав, що надані батькам до досягнення повноліття і грунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. На підставі ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» № 3477 - IV від 23 лютого 2006 року суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду як джерело права. Відповідно до ст. 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на повагу до свого приватного і сімейного життя, але це право не є абсолютним. У рішенні «Хант проти України» (Заява №31111/04, Страсбург, 7 грудня 2006 року) Європейський суд з прав людини зазначив, що позбавлення батьківських прав є втручанням у право на повагу до сімейного життя (п. 49); аналіз того, що має найкраще задовольняти інтереси дитини, є дуже важливим у таких справах (п. 53); між інтересами дитини та інтересами батьків повинні існувати справедлива рівновага і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків. Зокрема, стаття 8 Конвенції не надає батькам права вживати заходів, які можуть зашкодити здоров`ю чи розвитку дитини (п. 54). При визначенні основних інтересів дитини у кожному конкретному випадку необхідно враховувати, дві умови: по-перше, у якнайкращих інтересах дитини буде збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я виявляється особливо непридатною або явно неблагополучною; по-друге, у якнайкращих інтересах дитини буде забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагополучним (п. 100 рішення Європейського суду з прав людини «Мамчур проти України», Заява №10383/09, 16 липня 2015 року, остаточне - 16 жовтня 2015 року). Беручи до уваги те, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, повно, всебічно та об`єктивно з`ясувавши обставини справи та дослідивши докази в їх сукупності, достовірно встановивши факт ухилення відповідача [PERSON] від виконання своїх батьківських обов`язків, його нотаріально засвідчену добровільну відмову від утримання та виховання доньки, виходячи з інтересів дитини, суд приходить до переконання про доцільність позбавлення [PERSON] батьківських прав щодо неповнолітньої доньки [PERSON] . Згідно ст. 59 ЦК України піклування встановлюється над неповнолітніми особами, які є сиротами або позбавлені батьківського піклування. Відповідно до ч. 4 ст. 60 ЦК України суд встановлює піклування над неповнолітньою особою, якщо при розгляді справи буде встановлено, що вона позбавлена батьківського піклування, і призначає піклувальника за поданням органу опіки і піклування. При призначенні піклувальника для неповнолітньої особи враховується бажання підопічного. За змістом ст. 63 ЦК України опікуна або піклувальника призначає орган опіки та піклування, крім випадків, встановлених статтею 60 цього Кодексу. Опікуном або піклувальником може бути лише фізична особа з повною цивільною дієздатністю. Фізична особа може бути призначена опікуном або піклувальником лише за її письмовою заявою. Опікун або піклувальник призначаються переважно з осіб, які перебувають у сімейних, родинних відносинах з підопічним, з урахуванням особистих стосунків між ними, можливості особи виконувати обов`язки опікуна чи піклувальника. При призначенні опікуна для малолітньої особи та при призначенні піклувальника для неповнолітньої особи враховується бажання підопічного. Фізичній особі може бути призначено одного або кількох опікунів чи піклувальників. Оскільки рішенням суду батько неповнолітньої [PERSON] позбавляється батьківських прав, а мати померла, суд вважає, що над дитиною необхідно встановити піклування. Неповнолітня [PERSON] в судовому засіданні висловила бажання, щоб її піклувальником була призначена [PERSON] . Варвинською районною державною адміністрацією Чернігівської області надано висновок про доцільність встановлення піклування та відповідність його інтересам дитини, де зазначено, що орган опіки та піклування Варвинської районної державної адміністрації Чернігівської області вважає за доцільне призначити піклувальником [PERSON] громадянку [PERSON] , оскільки це повністю відповідає інтересам дитини (а.с. 55). [PERSON] подала відповідну письмову заяву (а.с. 56). За таких обставин суд вважає, що для найкращого забезпечення інтересів дитини піклувальником неповнолітньої [PERSON] слід призначити [PERSON] . Згідно зі ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст. 166 СК України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини. При задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину. Згідно з ч. 1 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Частиною третьою ст. 181 СК України передбачено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно зі ст. 184 СК України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. З матеріалів справи вбачається, що на виконанні у Варвинському районному відділі ДВС перебував виконавчий лист Варвинського районного суду Чернігівської області №2-411 від 26 листопада 2009 року про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] аліментів на утримання дочки [PERSON] (а.с. 11). При цьому у 2018 році [PERSON] аліментів не сплачував, загальна заборгованість по аліментах за період з 14 вересня 2009 року по 31 грудня 2018 рок становить 41 243,26 грн. Разом з тим довідкою, виданою 9 квітня 2019 року Варвинським районним відділом державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Чернігівській області, підтверджується, що виконавче провадження за виконавчим листом №2-411 від 26 листопада 2009 року про стягнення аліментів з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання дочки [PERSON] , [INFO] , завершене у зв`язку зі смертю стягувача (а.с. 69). За таких обставин суд приходить до переконання, що з відповідача [PERSON] слід стягувати на користь [PERSON] аліменти на утримання доньки [PERSON] у розмірі однієї четвертої частини усіх видів заробітку відповідача, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з дня звернення позивача до суду (19 лютого 2019 року) і до досягнення дитиною повноліття. При визначенні розміру аліментів суд враховує матеріальний стан і стан здоров`я відповідача та дитини, відсутність у відповідача інших утриманців. Відповідно до ст. 141 ЦПК України у разі задоволення позову судовий збір покладається на відповідача. На підставі викладеного,

Outcome: approved