Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-23 00:00:00

21.04.2021 рок до Ленінського районного суду м. Харкова надійшла вказана позовна заява, в якій представник позивача, зменшивши в ході розгляду справи позовні вимоги, у зв`язку зі сплатою відповідачем суми основного боргу, просить стягнути з відповідача за порушення строків виконання зобов`язання - 3% річних у розмірі 468.89 грн., інфляційних витрат 861,75 грн., вказуючи, що відповідач є споживачем послуг з постачання природного газу за адресою [ADDRESS] , які надаються ТОВ «Харківгаз збут». Однак, в порушення приписів чинного законодавства свого обов`язку щодо проведення оплати за послуги, надані позивачем, відповідач належним чином не здійснював, внаслідок чого у неї перед позивачем утворилась заборгованість. Хоча відповідач сплатив суму основного боргу в ході розгляду скарги, проте позивач просить стягнути з нього кошти на підставі ч.2\~ст. 625 ЦК України\~за прострочення виконання основного зобов`язання. Ухвалою суду від 13.05.2021 справу відкрито провадження в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Представник позивача в останнє судове засідання не прибув, подав заяву про розгляд справи за його відсутністю, та вказав що зменшені позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Відповідач у судове засідання не з`явилась, про розгляд справи повідомлена належним чином. В ході розгляду справи нею було надано квитанцію від 20.05.2021 року на підтвердження оплати за спожитий природний газ. Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні факти і відповідні їм правовідносини. Відповідно до ч.1\~ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідного до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів , поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ч.1\~ст. 81 ЦПК України\~кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судом було встановлено, що ТОВ «Харківгаз збут» з 01.07.2015р. здійснює господарську діяльність з постачання природного газу на території Харківської області на підставі ліцензії на постачання природного газу, газу (метану) вугільних родовищ за регульованим тарифом, виданої Національною Комісією, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг України (далі - НКРЕКП), згідно постанови № 1588 від 21.05.2015р. (переоформлена на безстрокову постановою від 08.09.2015р. № 2283), та згідно постанови від 11.05.2017 року №633, виданої на постачання природнього газу на території України. На ТОВ «Харківгаз збут» покладено спеціальні обов`язки щодо постачання Природного газу населенню Харківської області згідно Положення про покладення спеціальних обов`язків на суб`єктів ринку природного газу для забезпечення загальносуспільних інтересів у процесі функціонування ринку природного газу (затверджено\~Постановою КМУ № 758 від 01.10.2015р., з з 01.04.2017р. - відповідно до\~Постанови КМУ № 187 від 22.03.2017р., з 01.11.2018р. - відповідно до Постанови КМУ№ 867 від 19.10.2018). В свою чергу, АТ «Харківгаз» відповідно до постанов НКРЕКП, зокрема, №789 від 13.03.2015 року, №2284 від 08.09.2015 року, №809 від 19.06.2017 року в контексті обставин справи провадить господарську діяльність з розподілу природного, нафтового газу і газу (метану) вугільних родовищ на території Харківської області, тобто, є Оператором ГРМ. ТОВ «Харківгаз збут» надає послуги з постачання природного газу за адресою: [ADDRESS] . За адресою [ADDRESS] . особовий рахунок № [NUMBER] відкрито на ім`я [PERSON] . Відповідно до п.2 ч.1\~ст.5 Закону України «Про житлово-комунальні послуги»\~послуги з постачання та розподілу природного газу віднесено до комунальних. Пункт 5 ч. 2 ст. 7 Закону встановив обов`язок споживачів оплачувати надані житлово- комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами. Приписами п. 5 ч. 3 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» встановлено, що споживач, серед іншого, зобов`язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. За змістом ст.ст.\~67,68 ЖК України, наймач житлового приміщення у будинках державного і громадського житлового фонду зобов`язаний своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги за затвердженими в установленому порядку тарифами - щомісяця. Відносини, які виникають між постачальниками та споживачами природного газу, з урахуванням їх взаємовідносин з операторами газорозподільної системи (Операторами ГРМ) регулюються Правилами постачання природного газу, затвердженими\~постановою НКРЕКП № 2496 від 30.09.2015\~(надалі - Правила постачання природного газу) на виконання пункту 17 частини третьої\~статті 4 Закону України «Про ринок природного газу». Фактом згоди про приєднання до умов договору (акцептування заяви-приєднання) є сплачений рахунок (квитанція) за поставлений природний газ, а також факт фактичного споживання природного газу. Пунктом 14 Розділу III Правил закріплено, що розрахунковим періодом для визначення розміру оплати послуг з газопостачання побутовим споживачем є календарний місяць. Пунктом 17 Розділу III Правил, встановлює, що якщо побутовий споживач не здійснив оплату за спожитий природний газ протягом десяти днів після строку, визначеного договором постачання природного газу, постачальник має право здійснити заходи з припинення постачання природного газу споживачу шляхом направлення споживачу письмового повідомлення. Відповідно до абз. 2 п. 22 Розділу III Правил побутовий споживач зобов`язаний забезпечувати своєчасну та повну оплату вартості природного газу згідно з умовами договору. Згідно п. 2 розділу III Правил постачання природного газу побутовому споживачу здійснюється на підставі договору, що укладається між ним та постачальником на умовах типового договору постачання природного газу побутовим споживачам, які є однаковими для всіх побутових споживачів України. Таким чином, на думку суду, відповідач, добровільно сплативши основний борг, фактично визнала порушення зобов`язання та наявність заборгованості. Згідно\~ст. 526 ЦК України\~зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно зі\~ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання, настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Згідно ч. 2\~ст. 625 Цивільного кодексу України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3% річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Виходячи із положень зазначеної норми, наслідки прострочення боржником грошового зобов`язання у виді інфляційного нарахування на суму боргу та трьох процентів річних виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові. Отже, у розумінні положень наведеної норми позивач як кредитор, вправі вимагати стягнення у судовому порядку сум інфляційних нарахувань та процентів річних до повного виконання грошового зобов`язання. Разом із тим, суд зазначає, що інфляційні нарахування на суму боргу, сплату яких передбачено частиною 2\~статті 625 Цивільного кодексу України, не є штрафною санкцією, а виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення коштів внаслідок інфляційних процесів за весь час прострочення в їх сплаті. Згідно положень ч.2\~ст. 625 ЦК України, позивач нарахував боржнику 3% річних від простроченої суми, що становить 468,89 грн. та інфляційні втрати у розмірі 861,75 грн., за період з 01.02.2018 по 31.01.2021, про що надано розрахунки таких сум в матеріалах справи. Правильність розрахунку інфляційних втрат та трьох відсотків річних відповідачем не заперечувалася та сумніву в суду не викликає. Відповідно до вимог\~ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. За таких обставин, оскільки відповідач [PERSON] не виконала зобов`язання по своєчасній оплаті наданих послуг, тому позов про стягнення з неї штрафних збитків у вигляді інфляційних збитків та 3% річних є обґрунтованим і підлягає задоволенню у повному обсязі. Відповідно до п.1 ч.2\~ст. 141 ЦПК України, суд стягує з відповідача на користь позивача сплачений судовий збір у розмірі 2270,00 грн. Враховуючи викладене, та

Outcome: approved