Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-22 00:00:00

21.05.2021 до суду надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» (скорочена назва ТОВ «ФК «ЄАПБ») до [PERSON] , в якій позивач просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором №1386593 від 15.10.2019 в розмірі 20 554,80 грн. Свої вимоги позивач мотивує тим, що 15.10.2019 між ТОВ «Авентус» та [PERSON] було укладено кредитний договір №1386593. Після того, 23.04.2020 між ТОВ «Авентус» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» укладено Договір факторингу №23042020, у відповідності до умов якого позивач набув всі права грошової вимоги до боржників за кредитними договорами, вказаними у реєстрі боржників, в тому числі позивач набув право грошової вимоги до відповідача в сумі 20 554,80 грн, з яких: 6 300,00 грн - сума заборгованості за основною сумою боргу; 3 166,80 грн - сума заборгованості за відсотками; 11 088,00 грн - сума заборгованості за пенею. Згідно з умовами Кредитного договору позичальник зобов`язується повернути кредит, сплатити проценти за його користування та виконати інші зобов`язання в повному обсязі у строки і на умовах, передбачених договором. У зв`язку з істотними порушеннями відповідачем умов кредитного договору, позивачем, який набув право грошової вимоги, на адресу відповідача було направлено повідомлення про порядок погашення заборгованості по кредитному договору та включення його персональних даних до бази персональних даних разом з вимогою про погашення загальної суми боргу. Однак всупереч вимогам кредитного договору, незважаючи на повідомлення, відповідач не виконав свого зобов`язання та після відступлення права грошової вимоги не здійснив жодного платежу на погашення заборгованості. У зв`язку з викладеним, позивач просить позов задовольнити та стягнути з відповідача зазначену заборгованість за кредитом. Ухвалою від 28.05.2021 відкрито провадження у справі. Представник позивача у судове засідання не з`явився, разом з позовом надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутністю, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, не заперечує проти ухвалення заочного рішення. Відповідач до суду не з`явився, про день розгляду справи був повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив. Згідно ч. 4 ст. 223 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у них даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Відповідно до вимог ст. 280 ЦПК України, суд вважає можливим ухвалити заочне рішення, враховуючи, що відповідач належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, але в судове засідання не з`явився, вказана ним причина повторної неявки визнається судом не поважною, відзив на позов не подав та позивач проти такого вирішення справи не заперечував. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. У судовому засіданні встановлено, що 15.10.2019 між ТОВ «Авентус» та [PERSON] було укладено кредитний договір №1386593, за умовами якого кредитодавець надав відповідачу кредит у сумі 6 300,00 грн зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 492,75% та 657% на рік строком на 30 днів. Згідно п. 1.1 даного Договору кредитодавець зобов`язався надати кредит позичальнику в розмірі та на умовах, визначених цим Договором, а позичальник зобов`язався повернути кредит та внести плату за кредитом. 23.04.2020 між ТОВ «Авентус» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» укладено Договір факторингу №23042020, у відповідності до умов якого позивач набув всі права грошової вимоги до боржників за кредитними договорами, вказаними у реєстрі боржників, в тому числі позивач набув право грошової вимоги до відповідача. Згідно з наданим банком розрахунком, заборгованість [PERSON] за вказаним кредитним договором становить 20 554,80 грн, з яких: 6 300,00 грн - сума заборгованості за основною сумою боргу; 3 166,80 грн - сума заборгованості за відсотками; 11 088,00 грн - сума заборгованості за пенею. Вирішуючи даний спір суд виходить з наступного правового регулювання. Відповідно до статей 526, 527, 530 Цивільного кодексу України зобов`язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Згідно зі ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до ст. 610 цього Кодексу порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання), тобто ухиляючись від сплати заборгованості за кредитом, відповідач порушує зобов`язання за даним договором. Статтею 525 ЦК України передбачена недопустимість односторонньої відмови від зобов`язання. Згідно ч. 2 ст. 615 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов`язання. В порушення чинного законодавства відповідач не виконав свого обов`язку та припинив повертати наданий йому кредит в строки, передбачені кредитним договором. Згідно ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Відповідно до ст. 610 цього Кодексу порушення зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. Крім того, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не виконав його у строк, встановлений договором ст. 612 Цивільного кодексу. Згідно ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Зі змісту ст. 526 ЦК України вбачається, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Виконання зобов`язань, реалізація, зміна та припинення певних прав у договірному зобов`язанні можуть бути зумовлені вчиненням або утриманням від вчинення однією із сторін у зобов`язанні певних дій чи настанням інших обставин, передбачених договором, у тому числі обставин, які повністю залежать від волі однієї із сторін. Відповідно до ст. 1082 ЦК України передбачено, що боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. Боржник має право вимагати від фактора надання йому в розумний строк доказів того, що відступлення права грошової вимоги факторові справді мало місце. Якщо фактор не виконає цього обов`язку, боржник має право здійснити платіж клієнтові на виконання свого обов`язку перед ним. Виконання боржником грошової вимоги факторові відповідно до цієї статті звільняє боржника від його обов`язку перед клієнтом. Згідно висловленої Верховним Судом України у постанові від 23 вересня 2015 року в справі № 6-979цс15 правової позиції «...боржник, який не отримав повідомлення про передачу права вимоги іншій особі, не позбавляється обов`язку погашення заборгованості, а лише має право на погашення заборгованості первісному кредитору. ... неповідомлення боржника про зміну кредитора не звільняє його від обов`язку погашення кредиту взагалі». У зв`язку із викладеним, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог, вважає, що вони підлягають задоволенню в повному обсязі та стягненню з відповідача заборгованості за кредитним договором 1386593 від 15.10.2019 в розмірі 20 554,80 грн. На підставі статті 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню документально підтверджений судовий збір в розмірі 2 270,00 грн.

Outcome: approved