Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-10 00:00:00

20 березня 2018 року позивач [PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, мотивуючи свої позовні вимоги тим, що перебуває в зареєстрованому шлюбі з відповідачем з 12 вересня 2012 року. В шлюбі народилися діти: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO]. Сімейне життя не склалось через різні характери та погляди на сімейні відносини, взаєморозуміння. Сімейних стосунків не підтримують з 2014 року. Вважає, що шлюб існує формально, збереження сімї неможливе. Тому просить суд розірвати шлюб, судові витрати по справі залишити за позивачем. В підготовче засідання учасники справи не зявилися. Позивач в позовній заяві просить розгляд справи проводити у його відсутності, оскільки він є військовослужбовцем Збройних сил України за контрактом. Відповідач 11.05.2018 року подала до суду заяву, в якій просить підготовче засідання проводити у її відсутності. Позовні вимоги визнає повністю та просить задовольнити. У звязку з неявкою в підготовче засідання всіх учасників справи, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідно до ч.6 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. В звязку з визнанням позову відповідачем [PERSON], суд ухвалив рішення у підготовчому засіданні. Зясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Згідно свідоцтва про шлюб серії І-ЕГ № 076452 від 12.09.2012 року вбачається, що 12 вересня 2012 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] зареєстровано Виконавчим комітетом Кричевичівської сільської ради Ковельського району Волинської області, актовий запис № 6, після реєстрації шлюбу відповідачу присвоєно прізвище «Самохіна» (а.с.17). В шлюбі народилися діти: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвами про народження останніх (а.с. 4, 5). З ксерокопії паспорта громадянина України виданого на імя [PERSON] вбачається, що останній зареєстрований в [INFO] (а.с.6). Згідно відомостей Відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання у Волинській області від 02.04.2018 року відповідач [PERSON] зареєстрована в [INFO] з 05.10.2012 року (а.с.24). Відповідно до ч.1 ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. В судовому засіданні встановлено, що сімейне життя між сторонами не склалось, через відсутність взаєморозуміння, розходження поглядів на сімейні відносини та сімейні обовязки, сімейних стосунків не підтримують з 2014 року, шлюб існує формально. За таких обставин, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечать інтересам сторін, тому шлюб слід розірвати. Відповідно до ст.113 Сімейного кодексу України право на вибір прізвища після розірвання шлюбу має особа, яка змінила своє прізвище у звязку з реєстрацією шлюбу. Оскільки від відповідача не надійшла заява про відновлення свого дошлюбного прізвища, а тому після розірвання шлюбу відповідачу слід залишити прізвище Самохіна. Відповідно до ч.1\~ст. 142 ЦПК України\~у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті, суд у рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Аналогічне положення щодо повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, також передбачено ч. 3\~ст. 7 Закону України «Про судовий збір». Оскільки, відповідачем позов визнано під час підготовчого засідання до початку розгляду справи по суті, при поданні позову позивачем був сплачений судовий збір у сумі 704,80 грн., а тому позивачу слід повернути з державного бюджету 50% відсотків судового збору, що становить 352,40 грн.. Оскільки позивач у позовній заяві просив судові витрати повязані із розірванням шлюбу залишити за ним, тому відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України на відшкодування позивачу витрат по сплаті судового збору в сумі 352.40 грн. з відповідача не стягується.

Outcome: approved