Jurisdiction: civil
Date: 2020-08-11 00:00:00

19 лютого 2020 року представник позивача звернувся до суду з вказаним позовом, в якому просив стягнути з відповідача суму заборгованості за договором позики в сумі 8 000 доларів США. Позовні вимоги обґрунтував тим, що 01 серпня 2019 р. між [PERSON] та [PERSON] був укладений Договір позики №1, відповідно до п. 1.1 Договору Сторони визначили його зміст: позивач передає у власність відповідачу власні грошові кошти в іноземній валюті в розмірі 8 000 доларів США, а Відповідач зобов`язується повернути Позивачу таку ж суму позики у відповідній валюті до 20.12.2019 року включно. Відповідач свої зобов`язання за договором позики належним чином не виконує. Суму позики в обумовлений договором строк не повертає, проценти за користування позикою не сплачує. У зв`язку з невиконанням Відповідачем умов Договору позики від 01.08.2019 р. у нього станом на 17.02.2020 р. утворилася заборгованість за сумою позики у розмірі 8 000 доларів США, пенею у розмірі 11734, 56 грн. та 3% річних у розмірі 464,89 грн.. Ухвалою судді від 31.03.2020 року відкрито провадження по справі та призначено підготовче судове засідання. Ухвалою суду від 26.06.2020 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті. Представник позивача в судове засідання не з`явився, надав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність заявлені вимоги підтримав в повному обсязі з підстав викладених в позовній заяві. Відповідач в судове засідання не з`явився, хоч про день, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, заперечень щодо позову та клопотань про відкладення справи до суду не направив, тому суд вважає, за можливе розглянути даний спір у відсутність відповідача на підставі наявних у справі доказів. Відповідно до ч.1 ст.280 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Суд, перевіривши матеріали справи вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Згідно з ч. 2 ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання повинні виконуватись належним чином відповідно до умов договору, актів цивільного законодавства. Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Згідно вимог ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. За змістом ч. 2 ст. 1047 ЦК України на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути надана розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Таким чином, договір позики є укладеним з моменту передання грошей, а його укладення у належній формі може бути підтверджено розпискою позичальника. Як встановлено в ході розгляду справи, 01 серпня 2019 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено Договір позики № 1. В п. 1.1 Договору Сторони визначили його зміст: Позивач передає у власність Відповідачу власні грошові кошти в іноземній валюті в розмірі 8 000 доларів США, а Відповідач зобов`язується повернути Позивачу таку ж суму позики у відповідній валюті в строки, передбачені Договором Згідно із п. 3.1 Відповідач зобов`язується повернути позик у розмірі, визначеному п.1.1 Договору, до 20.12.2019 року включно. Строк може бути змінений лише за згодою Сторін шляхом укладення додаткової угоди до Договору. На підтвердження факту передачі коштів Позивачем та отримання їх Відповідачем Сторонами складено та підписано Акт приймання-передачі грошових коштів від 01 серпня 2019 року. Позика повинна бути повернута одноразово в повному обсязі (п. 3.2 Договору). Підтвердженням повернення позики є підписаний Сторонами Акт приймання- передачі грошових коштів. Однак Відповідач свої зобов`язань не виконав та не повернув належні Позивачу кошти ні на дату вказану у Договорі 20.12.2019 року, ані на дату подання даної позовної заяви. Таким чином, на дату звернення до суду, Відповідач не виконав взяті на себе зобов`язання та має непогашений борг перед Позивачем у розмірі 8 000 доларів США. п. 4.1 Договору передбачено, що при порушенні Відповідачем строків повернення позики, він повинен сплатити Позивачу пеню у розмірі 0,1 % від розміру неповернутої частини позики за кожен день прострочення. Станом на дату подання позовної заяви сума нарахованої пені складає 11 734.56 грн. Відповідно до п. 4.2 Договору, у разі порушення Відповідачем строків повернення позики він повинен сплатити 3 проценти річних від простроченої суми за весь час прострочення. Станом на дату подання позовної заяви сума нарахованих 3 % річних складає 464.89 грн.. Відповідно до ст. 1049, 1048 ЦК України Відповідач зобов`язаний повернути Позивачу позику (грошові кошти у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Позика вважається повернутою в момент передання позикодавцеві речей, визначених родовими ознаками, або зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок. Позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісячно до дня повернення позики. У зв`язку з невиконанням Відповідачем умов Договору позики від 01.09.2019 р. у нього утворилася заборгованість за сумою позики у розмірі 8 000 доларів США, пенею у розмірі 11734, 56 грн. та 3% річних у розмірі 464,89 грн., що підтверджується розрахунком, який наданий позивачем . Відповідно до ч. 1 ст. 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Згідно зі статтею 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. За змістом ч.1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків , встановлених цим Кодексом. Відповідно до положень ч.1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Враховуючи, що позивач надав належні та допустимі докази існування між ним та [PERSON] зобов`язальних правовідносин, невиконання зобов`язання відповідачем , суд приходить до висновку що з відповідача слід стягнути на користь [PERSON] суму позики у розмірі 8000 доларів США, пеню у розмірі 11734, 56 грн. та 3% річних у розмірі 464,89 грн.. Питання про судові витрати слід вирішити відповідно до положень ст. 141 ЦПК України, стягнувши з відповідача суму судового збору 2077,76 гривень.

Outcome: approved