overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-23 00:00:00

21.04.2016 р. [PERSON] звернулася до суду з позовом про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей, яким просить стягнути з відповідача аліменти на утримання доньки [PERSON], [INFO], сина [PERSON], [INFO], у твердій грошовій сумі в розмірі 1500 грн., щомісячно, до досягнення дітьми повноліття, посилаючись на те, що відповідач будучи батьком дітей добровільно матеріальну допомогу не надає, офіційно не працевлаштований, тому вона змушена звернутися до суду. Позивач в судове засідання не зявилася, надала суду заяву про розгляд справи в її відсутність, позов підтримує в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не зявився, про час, день та місце слухання справи повідомлений належним чином. Дослідивши письмові докази, суд вважає, що в порядку заочного розгляду, позов підлягає задоволенню. Відповідно до ст.ст.180-182, 184 Сімейного Кодексу України батьки повинні утримувати своїх малолітніх дітей. При встановленні розміру аліментів в частці до заробітку або в твердій грошовій сумі, суд враховує матеріальне становище платника аліментів, наявність у нього утриманців, стан здоровя та інші суттєві обставини. Розмір аліментів за жодних обставин не може бути менший від 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Судом встановлено, що позивач з відповідачем перебувають у зареєстрованому шлюбі з 02.06.2007 р., що підтверджується свідоцтвом про шлюб а.с.4, відповідач являється батьком, а позивач матірю дітей [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], діти проживають разом з позивачем, що підтверджується довідкою виданою Криворізькою обєднаною міською довідково-інформаційною службою «Новаком» від 01.04.2016 р. а.с.20, однак як слідує з матеріалів справи відповідач матеріальної допомоги на утримання дітей не надає.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-16 00:00:00

21.04.2016 р. [PERSON] звернулася до суду з позовом про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, яким просить стягнути з [PERSON] аліменти на утримання доньки [PERSON], [INFO], в розмірі 1/4 частини усіх видів доходів, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття, посилаючись на те, що відповідач будучи батьком дитини добровільно матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, тому вона змушена звернутися до суду. Позивач в судове засідання не зявилася, надала суду заяву про розгляд справи в її відсутність, позов підтримує в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не зявився, надав суду заяву про визнання позову та розгляд справи в його відсутність. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов слід задовольнити. Відповідно до ст.ст.180-182, 184 Сімейного Кодексу України батьки повинні утримувати своїх малолітніх дітей. При встановленні розміру аліментів в частці до заробітку або в твердій грошовій сумі, суд враховує матеріальне становище платника аліментів, наявність у нього утриманців, стан здоровя та інші суттєві обставини. Розмір аліментів за жодних обставин не може бути менший від 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Судом встановлено, що згідно свідоцтва про народження відповідач являється батьком дитини [PERSON], [INFO] а.с.5, дитина проживає разом з позивачем, що підтверджується довідкою про склад сімї виданої Квартальним комітетом № 10 а.с.6, однак як слідує з матеріалів справи відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини не надає.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-17 00:00:00

21.04.2016р. до Зачепилівського районного суду надійшов позов [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дитини, в якій позивач зазначила, що з відповідачем по справі вона перебувала у зареєстрованому шлюбі, який розірвано 07.04.2016р. Від спільного шлюбу сторони мають неповнолітню дитину [PERSON], [INFO], який проживає з позивачем. Відповідач добровільно матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, тому позивач звернулася до суду з вимогою стягувати з [PERSON] на її користь аліменти на утримання неповнолітньої дитини [PERSON], у розмірі 1/2 частини від усіх видів його заробітку, щомісячно, до досягнення дитиною повноліття. В судове засідання позивач [PERSON] не з'явилася, надала заяву про розгляд справи без її участі. Проти постановляння по справі заочного рішення не заперечувала. В судове засідання відповідач [PERSON] не з'явився, будучи належним чином повідомленим про день та місце розгляду справи. 06.05.2016р. надав заперечення проти позовних вимог про стягнення аліментів, в яких позовні вимоги визнав частково та просив стягувати з нього 1/3 від заробітної плати щомісяця. Суд, дослідивши матеріали справи: -позовну заяву; -копії сторінок паспорту та ідентифікаційного номеру [PERSON]; -копія ідентифікаційного номеру [PERSON]; -копію свідоцтва про народження [PERSON] серія [NUMBER] виданого 18.07.2006р. відділом реєстрації актів цивільного стану Зачепилівського РУЮ Харківської області; -довідку Миколаївської сільської ради Зачепилівського району Харківської області № 504 від 18.04.2016р.; -довідки СГ ТОВ «УНІВЕРСАЛ-АГРО» №ТОВ00000007 та №ТОВ00000008 від 20.04.2016р.; -копію рішення Зачепилівського районного суду Харківської області від 07.04.2016р.; -заяву [PERSON] від 06.05.2016р.; -заяву [PERSON] від 18.05.2016 р.; -поштові повідомлення,- вважає, що спірні правовідносини повинні регулюватись наступними нормами права: -ч. 2 ст. 51 Конституції України: «Батьки зобов'язані утримувати дітей до їх повноліття»; -ст. 180 СК України: «Батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття»; -ст. 181 СК України: «За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частині від доходу матері, або в твердій грошовій сумі»; -ч. 1 ст. 182 СК України: «При визначені розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення»; -ст. 191 СК України: «Аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову». Із матеріалів справи встановлено, що позивач має неповнолітню дитину [PERSON], [INFO], який проживає разом з нею (а.с.3), та батьком якого, згідно свідоцтва про народження дитини (а.с. 4), є відповідач [PERSON], який зобов'язаний надавати матеріальну допомогу на утримання дитини матір'ю у вигляді аліментів, присуджених судом.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-21 00:00:00

21.04.2016 р. до Іллічівського міського суду Одеської області надійшов позов [PERSON] (а.с.2-3), в якому вона просить позбавити [PERSON] батьківських прав відносно його сина [PERSON], [INFO], посилаючись на ті обставини, що мати дитини [PERSON] померла 12.01.2014 р. Батько [PERSON] від виконання батьківських обовязків щодо малолітніх дітей [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], самоусунувся; дітьми опікувався дідусь [PERSON], а з грудня 2015 р. [PERSON] виховується в сімї [PERSON] Одночасно позивач просить стягнути аліменти на утримання [PERSON], [INFO], в розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку (доходу), але не менше 30 % від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку з дня предявлення позову і до досягнення дитиною повноліття. В судове засідання не зявилися учасники судового розгляду. Позивач надала заяву, в якій підтримала позовні вимоги та їх обґрунтування у повному обсягу, просила розглянути справу у її відсутності (а.с. 34). Відповідач до суду не зявився, надавши заяву з клопотанням про розгляд справи у його відсутності (а. с. 35), в якій визнав заявлений позов в повному обсягу. Представник органу опіки та піклування надала клопотання про розгляд справи у її відсутності (а.с. 29), довідку про результати опитування малолітнього [PERSON], [INFO], та копію особистої заяви [PERSON] про його згоду на позбавлення батьківських прав щодо обох синів (а.с. 30, 31) та письмовий висновок про доцільність задоволення позову (а.с. 18-19). Судом винесена ухвал про розгляд справи у відсутності незявившихся учасників судового розгляду. Зясувавши обставини справи та дослідивши надані докази, суд приходить до висновку, що позов є обґрунтованим, доведеним та підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України батьки, які ухиляються від виконання своїх обовязків по вихованню дітей, можуть бути позбавлені батьківських прав. Докази на а.с. 5 свідчать, що батьками [PERSON], [INFO], є [PERSON] і [PERSON]. Із рішення №22 від 29.12.2015 р. вбачається, що малолітній [PERSON] знаходиться на вихованні та утриманні [PERSON] Згідно інформації ЗОШ №1 м. Чорноморська Одеської області батько дітей [PERSON] не займається вихованням, утриманням дітей, навчанням дітей не цікавиться, не спілкується з дітьми після смерті їх матері. Згідно довідки лікаря-нарколога [PERSON] поставлено на облік в звязку з зловживанням спиртного (а.с. 7, 9, 10). На підставі викладеного та ст.ст. 164-166, 180-182 СК України позов підлягає задоволенню у повному обсягу. При цьому суд бере до уваги визнання позову відповідачем (а.с. 35), висновок органу опіки та піклування (а.с. 18-19) та позицію дитини, яка підтримала позов (а.с. 30).

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-04 00:00:00

21.04.2016р. до Слов'янського міськрайонного суду звернулась [PERSON] з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, пояснюючи вимоги наступним: вони знаходяться в зареєстрованому шлюбі з 11.10.2013р., одруження було зареєстровано ВДРАЦС по м. Слов'янську реєстраційної служби Слов'янського МУЮ Донецької області, актовий запис № 571. Від шлюбу мають неповнолітню дитину [PERSON], [INFO] Спільне життя між ними не склалося, на даний час шлюбні відносини між ними фактично припинені, з січня 2015 року вони проживають окремо один від одного, сімейні стосунки відновлювати не бажають. Спору про поділ майна не має. Просить суд розірвати шлюб, місце мешкання дитини визначити з нею, залишити їй прізвище «[PERSON]». Позивач [PERSON] у судове засідання не з'явилась, але надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутністю, просила позов задовольнити. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явився, але надав суду заяву про розгляд справи за його відсутністю, проти задоволення позову не заперечував. З наданих письмових доказів слідує наступне: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], уклали шлюб 11.10.2013 року, одруження було зареєстровано ВДРАЦС по м. Слов'янську реєстраційної служби Слов'янського МУЮ Донецької області, актовий запис № 571 (а.с.6), є батьками неповнолітньої дитини [PERSON], [INFO] (а.с. 7). Відповідно до ч. 1 ст. 61 ЦПК України обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. За таких обставинах суд приходить до переконання, що позов про розірвання шлюбу підлягає задоволенню, так як подальше спільне життя подружжя та збереження сім'ї [PERSON] неможливе. Після розірвання шлюбу [PERSON] залишити прізвище «[PERSON]». Враховуючи інтереси дитини, суд вважає за необхідне залишити дитину - [PERSON], [INFO], на вихованні її матері - [PERSON]. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-28 00:00:00

21.04.2016 р. до суду заявлено позов, у якому позивачка просить розірвати їх з відповідачем шлюб через відсутність любові, поваги, взаєморозуміння, взаємопідтримки, взаємодопомоги, спільних життєвих інтересів, протягом певного часу з відповідачем подружніх стосунків не підтримує, неповнолітня дитина проживатиме з позивачкою, майнового спору між ними немає. Позивачка письмово просила розглянути справу без її участі, позов задовольнити, не заперечувала проти ухвалення заочного рішення, після розірвання шлюбу обрала прізвище Цехмейструк (а.с.23). Відповідач в судове засідання не зявився, хоча про день і час розгляду справи був повідомлений у встановленому законом порядку. Зі згоди позивачки суд ухвалює рішення про заочний розгляд справи, що відповідає вимогам ст. 224 ЦПК України. Відповідно до положень ч. 2 ст. 158, ч. 2 ст. 197 ЦПК України, особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності; у разі неявки осіб, які беруть участь у справі, розгляд справи проводиться без фіксування судового засідання технічним засобом. З урахуванням позицій учасників розгляду справи та досліджених доказів, суд вважає, що позов підлягає задоволенню повністю. Доведено, що любов, повага, взаєморозуміння, взаємопідтримка, взаємодопомога, спільні життєві інтереси між сторонами відсутні, не проживають спільно протягом певного часу, миритися не бажають, що унеможливлює спільне життя подружжя та збереження шлюбу. Вказані правовідносини регламентуються ч. 2 ст. 112, ч. 1 ст. 113 Сімейного кодексу України, відповідно до яких суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам дітей, що мають істотне значення; особа яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Оскільки між сторонами відсутні любов, повага, взаєморозуміння, взаємопідтримка, взаємодопомога, спільні життєві інтереси, спільно не проживають протягом певного часу, суд визнає, що сімя сторін розпалася остаточно, а тому їх шлюб необхідно розірвати, як такий, що суперечить інтересам сторін.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-03 00:00:00

21.04.2016 року [PERSON] звернувся до Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області з позовом, в якому просить розірвати шлюб між ним та відповідачем, зареєстрований 28 квітня 2001 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Білгород-Дністровського міськрйонного управління юстиції в Одеській області, актовий запис №101, мотивуючи тим, що шлюбні стосунки між ними припинені, спільне життя не склалося через різні погляди на життя, у відносинах втрачено почуття любові, поваги, шлюб має формальний характер оскільки сторони проживають окремо один від одного. Від шлюбу сторони мають доньку - [PERSON], [INFO]. Примирення позивач вважає неможливим. Представник позивача в судовому засіданні позов підтримав, просив суд його задовольнити. Відповідач в судове засідання не з'явилася, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, надала заяву, у якій просить справу розглядати за її відсутності, зазначає також, що позовні вимоги [PERSON] визнає. Перевіривши матеріали справи, суд приходить до наступного. Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову, суд за наявності до того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Згідно ст. 105 Сімейного кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Згідно ч. 3 ст. 109 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей. Відповідно до ч.2 ст.112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше сумісне проживання подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їх дітей, які мають істотне значення. Як встановлено в судовому засіданні, між [PERSON] та [PERSON] (дошлюбне прізвище Кугут) 28 квітня 2011 року був укладений шлюб, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серії І-ЖД №230858, виданим повторно 26.06.2015 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Білгород-Дністровському Білгород-Дністровського міськрайонного управління юстиції Одеської області, актовий запис №101. Шлюбні стосунки припинені, сторони не проживають однією сім'єю, спільне життя не склалося через різні погляди на життя, у відносинах втрачено почуття любові, поваги, шлюб має формальний характер оскільки сторони проживають окремо один від одного. Від шлюбу сторони мають доньку - [PERSON], [INFO]. Примирення позивач вважає неможливим. Оскільки сторони однією сімєю не проживають, поновити шлюбно-сімейні стосунки наміру не мають, подальше сумісне проживання сторін і збереження шлюбу є неможливим та суперечить інтересам позивача, а також з огляду на те, що відповідач позов визнала, суд вважає за можливе розірвати шлюб між сторонами.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-03 00:00:00

21.04.2016 року [PERSON] звернувся до суду з позовною заявою про розірвання шлюбу з відповідачем, який був зареєстрований 03.03.2007 року відділом ДРАЦС по м. Новоград-Волинський, актовий запис № 45. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі. Однак, спільне життя не склалось, мають дитину [PERSON], [INFO] Перебування в шлюбі та примирення є неможливим і суперечить їх інтересам, оскільки давно втратили один до одного почуття любові та поваги, сторони проживають окремо, спільне господарство не ведуть. Позивач в судове засідання не з'явився, однак подав заяву про розгляд справи без його участі, позов просить задовольнити. Відповідач в судовому засіданні не заперечувала проти задоволення позову. Дослідивши\~\~у\~\~судовому\~\~засіданні\~\~матеріали справи та подані докази, з'ясувавши всі обставини справи в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 03.03.2007 року відділом ДРАЦС по м. Новоград-Волинський, актовий запис № 45, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії 1-ТП № 134590 від 19.04.2016 р. Згідно ч. 3 ст. 109 Сімейного Кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей. Відповідно до ст. 112 Сімейного Кодексу України, шлюб може бути розірвано, якщо буде встановлено, що подальше сумісне проживання сторін і збереження сім'ї неможливе. При розгляді справи суд виходив з того, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Добровільність шлюбу - одна з основних його засад. А тому, враховуючи вищевикладене, у суду є підстави вважати, що сім'я розпалася остаточно, шлюб існує лише формально і його збереження суперечило б інтересам сторін, а тому, наявні підстави для розірвання шлюбу. Оскільки відсутній спір про місце проживання неповнолітньої дитини, яка проживає з відповідачем, суд вважає можливим при розгляді справи вирішити питання про залишення дитини на виховання матері. Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. За таких обставин, суд дійшов висновку, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-13 00:00:00

21.04.2016 року [PERSON] звернулась до суду з позовною заявою про розірвання шлюбу з відповідачем, який був зареєстрований 05.11.2012 року Городоцькою сільрадою Рівненського району Рівненської області, актовий запис № 49. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі. Однак, спільне життя не склалось, мають дочку - [PERSON], [INFO] Перебування в шлюбі та примирення є неможливим і суперечить їх інтересам, оскільки давно втратили один до одного почуття любові та поваги, сторони проживають окремо, спільне господарство не ведуть. В судове засідання позивач зявилась, позов просила задовольнити. Відповідач в судовому засіданні не зявився, однак про час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Зважаючи на вищевказані обставини, суд згідно з вимогами ч. 1 ст. 225 ЦПК України, прийшов до висновку про необхідність провести розгляд справи у відсутності відповідача на підставі наявних у справі доказів з ухваленням заочного рішення. Дослідивши\~\~у\~\~судовому\~\~засіданні\~\~матеріали справи та подані докази, з'ясувавши всі обставини справи в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 05.11.2012 року, який зареєстрований Городоцькою сільрадою Рівненського району Рівненської області, актовий запис № 49. Згідно ч. 3 ст. 109 Сімейного Кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей. Відповідно до ст. 112 Сімейного Кодексу України, шлюб може бути розірвано, якщо буде встановлено, що подальше сумісне проживання сторін і збереження сім'ї неможливе. При розгляді справи суд виходив з того, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Добровільність шлюбу - одна з основних його засад. А тому, враховуючи вищевикладене, у суду є підстави вважати, що сім'я розпалася остаточно, шлюб існує лише формально і його збереження суперечило б інтересам сторін, а тому, наявні підстави для розірвання шлюбу. Оскільки відсутній спір про місце проживання неповнолітньої дитини, яка проживає з позивачем, суд вважає можливим при розгляді справи вирішити питання про залишення дитини на виховання матері. Відповідно до ст. 113 СК України позивач має право на збереження шлюбного прізвища після розірвання шлюбу. За таких обставин, суд дійшов висновку, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-18 00:00:00

21.04.2016 року [PERSON] звернулась до суду з позовною заявою про розірвання шлюбу з відповідачем, який був зареєстрований 13.10.2007 року відділом РАЦС Новоград-Волинського МУЮ, актовий запис № 459. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі. Однак, спільне життя не склалось, мають дитину [PERSON], [INFO] Перебування в шлюбі та примирення є неможливим і суперечить їх інтересам, оскільки давно втратили один до одного почуття любові та поваги, сторони проживають окремо, спільне господарство не ведуть. Позивач в судове засідання з'явилась, дала суду пояснення по суті позову, просила позов задовольнити. Відповідач в судовому засіданні не заперечив проти задоволення позову. Дослідивши\~\~у\~\~судовому\~\~засіданні\~\~матеріали справи та подані докази, з'ясувавши всі обставини справи в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 13.10.2007 року відділом РАЦС Новоград-Волинського МУЮ, актовий запис № 459, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії 1-ТП № 046665 від 10.09.2008 р. Згідно ч. 3 ст. 109 Сімейного Кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей. Відповідно до ст. 112 Сімейного Кодексу України, шлюб може бути розірвано, якщо буде встановлено, що подальше сумісне проживання сторін і збереження сім'ї неможливе. При розгляді справи суд виходив з того, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Добровільність шлюбу - одна з основних його засад. А тому, враховуючи вищевикладене, у суду є підстави вважати, що сім'я розпалася остаточно, шлюб існує лише формально і його збереження суперечило б інтересам сторін, а тому, наявні підстави для розірвання шлюбу. Оскільки відсутній спір про місце проживання неповнолітньої дитини, яка проживає з позивачем, суд вважає можливим при розгляді справи вирішити питання про залишення дитини на виховання матері. Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. За таких обставин, суд дійшов висновку, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню.

Outcome: approved