Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-03 00:00:00

20 серпня 2018 року до Кременчуцького районного суду Полтавської області надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням. Позовні вимоги позивач мотивував тим, що йому на праві власності належить житловий будинок в [ADDRESS] відповідно до свідоцтва про право власності виданого Кам`янопотоківською сільською радою Кременчуцького району Полтавської області від 21 листопада 2012 року. В належному йому будинку, окрім нього та його дружини [PERSON] , зареєстрований його онук [PERSON] , [INFO] . З 10 липня 2010 року відповідач виїхав з помешкання. Місце його проживання на сьогоднішній день невідоме. Будь-яких особистих речей в будинку немає. Ніяких витрат по утриманню будинку відповідач не несе, комунальні платежі не сплачує, будь-якої участі у користуванні майном не приймає. Добровільно знятися з реєстрації не бажає, чим перешкоджає йому повноцінно користуватися своєю власністю, порушуючи тим самим його права та інтереси. На підставі викладеного, позивач просив ухвалити рішення, яким усунути перешкоди у користуванні майном шляхом визнання [PERSON] , [INFO] таким, що втратив право користування житловим приміщенням, а саме будинком [ADDRESS] . Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явився. Надав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність, позов підтримує та просить задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився. Про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином через оголошення на офіційному веб-сайті. Заяви про розгляд справи за його присутності або про причини неявки від відповідача не надходило, що за відсутності заперечень позивача є підставою для ухвалення заочного рішення (ст. 280 ЦПК України). Суд, всебічно та повно з`ясувавши обставини справи, на яких ґрунтується позов, об`єктивно дослідивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судом встановлено та підтверджено наявними у справі доказами, що позивачу [PERSON] належить на праві власності житловий будинок з господарськими будівлями в [ADDRESS] відповідно до свідоцтва про право власності, виданого 21 листопада 2012 року Кам`янопотоківською сільською радою Кременчуцького району Полтавської області та Витягом про державну реєстрацію прав, виданим Комунальним підприємством «Кременчуцьке міжміське бюро технічної інвентаризації Полтавської обласної ради» 13 грудня 2012 року, номер витягу 36720316. Згідно довідки виконавчого комітету Кам`янопотоківської сільської ради Кременчуцького району Полтавської області від 06 серпня 2018 року №2385 за записом в погосподарській книзі Кам`янопотоківської сільської ради за №0303391 в с. Садки туп. Перекопський, 5 Кременчуцького району Полтавської області зареєстровані: [PERSON] , 1939 року народження, дружина [PERSON] , 1941 року народження , онук [PERSON] , 1990 року народження. Згідно акту про встановлення факту не проживання від 16 серпня 2018 року, складеного депутатом Кам`янопотоківської сільської ради Кременчуцького району Полтавської області Бардаковою М. В . в присутності свідків [PERSON] , [PERSON] встановлено, що [PERSON] за адресою [ADDRESS] не проживає з 10 липня 2010 року. Відповідач добровільно знятись з реєстрації не бажає. Такими діями він порушує право позивача щодо користування та розпорядження належним йому майном. Відповідно до вимог ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до вимог ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні

Outcome: approved