Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-21 00:00:00

20 липня 2015 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON], в якому просить визнати обєктом спільної сумісної власності житловий будинок №87 по вул. Надрічна в м.Павлоград та земельну ділянку, площею 0,0646 га, яка розташована за адресою: м.Павлоград, вул.Надрічна, 87, цільове призначення для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, визнати за ним право власності на 1/2 частину житлового будинку №87 по вул. Надрічна в м.Павлоград та на 1/2 частину земельної ділянки, площею 0,0646 га, яка розташована за адресою: м.Павлоград, вул.Надрічна, 87, цільове призначення для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд. Позов мотивовано тим, що позивач 10.10.2010 року зареєстрував з відповідачем шлюб. Спільне життя з відповідачем не склалося, подано заяву до суду про розірвання шлюбу. За час шлюбу ними було придбано житловий будинок №87 по вул. Надрічна в м.Павлоград та земельну ділянку, площею 0,0646 га, яка розташована за адресою: м.Павлоград, вул.Надрічна, 87. В добровільному порядку сторони не дійшли згоди щодо поділу спірного нерухомого майна, тому позивач змушений звернутись до суду за захистом своїх прав. В судове засідання сторони не зявились, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, згідно письмових заяв просили розглянути справу без їх участі, позивач позов підтримав, відповідач визнала, не заперечувала проти задоволення позову. Зясувавши обставини справи, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, та дослідивши письмові докази по справі в підтвердження вказаних обставин, суд приходить до висновку, що вимоги позивача підлягають задоволенню виходячи з наступного. З огляду на ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що 10 жовтня 2010 року сторони у справі зареєстрували шлюб. 22 липня 2015 року шлюб між сторонами у справі розірвано згідно рішення Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області, рішення набрало законної сили 03 серпня 2015 року. 11 липня 2012 року [PERSON] придбано житловий будинок №87 по вул. Надрічна в м.Павлоград та земельну ділянку, площею 0,0646 га, яка розташована за адресою: м.Павлоград, вул.Надрічна, 87, цільове призначення для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, згідно договорів купівлі-продажу, посвідчених державним нотаріусом Першої Павлоградської державної нотаріальної контори, зареєстровано в реєстрі за №№2-1515,2-1517. Тобто житловий будинок №87 по вул. Надрічна в м.Павлоград та земельну ділянку, площею 0,0646 га, яка розташована за адресою: м.Павлоград, вул.Надрічна, 87, цільове призначення для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд придбані у період шлюбу. Як вбачається з довідки КП «Павлоградське міжміське бюро технічної інвентаризації» від 25.08.2015 року №159 та інформаційної довідки з Реєстру прав власності на нерухоме майно від 27.08.2015 року право власності на житловий будинок №87 по вул. Надрічна в м.Павлоград зареєстровано за відповідачем, [PERSON], на підставі договору купівлі-продажу від 11.07.2012 року, посвідченого державним нотаріусом Першої Павлоградської державної нотаріальної контори, зареєстровано в реєстрі за №2-1515. Як вбачається з листа відділу Держземагентства у м.Павлоград Дніпропетровської області від 25.08.2015 року право власності земельну ділянку, площею 0,0646 га, яка розташована за адресою: м.Павлоград, вул.Надрічна, 87, цільове призначення для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, згідно даних Поземельної книги зареєстровано за відповідачем, [PERSON], на підставі договору купівлі-продажу від 11.07.2012 року, зареєстровано в реєстрі за №2-1517, державний акт містить відмітку державного нотаріуса Першої Павлоградської державної нотаріальної контори про перехід права власності. У Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно відомості щодо вказаної земельної ділянки відсутні. Відповідно до ч. 1 ст. 60 СК України, майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Відповідно до ч. 2 ст. 60 СК України, вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є обєктом права спільної сумісної власності подружжя. Статтею 65 Сімейного кодексу України передбачено, що дружина, чоловік розпоряджаються майном, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, за взаємною згодою. При укладенні договорів одним із подружжя вважається, що він діє за згодою другого з подружжя. Дружина, чоловік має право на звернення до суду з позовом про визнання договору недійсним як такого, що укладений другим із подружжя без її, його згоди, якщо цей договір виходить за межі дрібного побутового. Для укладення одним із подружжя договорів, які потребують нотаріального посвідчення і (або) державної реєстрації, а також договорів стосовно цінного майна, згода другого з подружжя має бути подана письмово. Згода на укладення договору, який потребує нотаріального посвідчення і (або) державної реєстрації, має бути нотаріально засвідчена. Договір, укладений одним із подружжя в інтересах сім'ї, створює обов'язки для другого з подружжя, якщо майно, одержане за договором, використане в інтересах сім'ї. Відповідно до ч. 1 ст. 69 СК України дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їх на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу. Відповідно до ч. 1 ст. 70 СК України, у разі поділу майна, що є обєктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про те, що спірні житловий будинок та земельна ділянка є спільною сумісною власністю подружжя, нажита подружжям за час шлюбу, підлягає поділу виходячи з рівних часток, тому позовні вимоги є законним та такими, що підлягають задоволенню.

Outcome: approved