Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-25 00:00:00

20.02.2018 року заявник [PERSON] звернулася до суду з заявою, в якій вказала, що її чоловік [PERSON], [INFO], постійно проживав в [INFO]. В обґрунтування вимог заяви заявниця вказала, що її чоловік постійно хворів та 14 лютого 2018 року помер, знаходячись в лікарні № 16 Будьоннівського району міста Донецька, тобто на території, яка визнана Верховною Радою України тимчасово окупованою. Заявник у заяві зазначила, що вона звернулася до Бахмутського районного відділу Державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції з заявою про державну реєстрацію смерті [PERSON] Однак в реєстрації смерті їй було відмовлено з тих підстав, що форма наданого документу про смерть не відповідає формі, визначеній наказом Міністерства охорони здоровя України від 08.08.2006 року № 545 «Про впорядкування ведення медичної документації, яка засвідчує випадки народження і смерті», зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25.10.2006 року за № 1150/13024. Заявник просить суд постановити рішення, яким встановити факт смерті [PERSON], [INFO], уродженця [INFO], в день 14 лютого 2018 року в Будьоннівському районі м. Донецька Донецької області, Україна. У судове засідання заявник не зявилася, від неї надійшла заява, в якій вона просила розглянути справу про встановлення факту смерті [PERSON] у її відсутність, вимоги заяви підтримала та просила їх задовольнити. Представник заінтересованої особи Бахмутського районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області у судове засідання не зявився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, від представника відділу надійшла заява, в якій вона просить розглянути справу без її участі та вказала, що проти задоволення заяви не заперечує. Представник заінтересованої особи Бахмутського обєднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області у судове засідання також не зявився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, від начальника Управління надійшло клопотання в якому вона просила провести розгляд справи без участі представника управління. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до\~ст. 315 ЦПК України,\~суд в порядку окремого провадження розглядає справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Серед таких юридичних фактів\~\~у\~ст. 315 ч. 1 п. 8 ЦПК України\~визначений\~\~факт смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації\~\~актів цивільного стану факту смерті. Як зазначено в\~ст. 317 ч. 1 ЦПК України, заява\~\~про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана родичами\~померлого або їхніми представниками до суду за межами такої території України. Відповідно до ст. 316 ЦПК України,\~\~заява фізичної особи\~\~про встановлення\~\~факту, що має юридичне значення, подається до суду\~за місцем її проживання. У відповідності до\~ст. 4 ЦПК України\~кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. У випадках, встановлених законом, до суду можуть звертатися органи та особи, яким надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб, або державні чи суспільні інтереси. Статтею 5 ЦПК України\~передбачено, що здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У відповідності до ч. 9\~ст. 10 ЦПК України, якщо спірні відносини не врегульовані законом, суд застосовує закон, що регулює подібні за змістом відносини (аналогія закону), а за відсутності такого - суд виходить із загальних засад законодавства (аналогія права). У відповідності до п. 1\~Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 5\~із змінами і доповненнями, внесеними\~постановою Пленуму Верховного Суду України від 25 травня 1998 року № 15, далі (Пленум), зазначено звернути увагу судів на те, що відповідно до статей\~255,\~271 ЦПК України\~(2004 р.) в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: - згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; - чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; - заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; - встановлення факту не пов'язується з наступним вирішенням спору про право. У п. 4 Пленуму зазначено, що справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, можуть бути порушені в суді за заявами як безпосередньо заінтересованих у цьому осіб, так і інших громадян та організації, коли за законом вони вправі звернутися до суду в інтересах інших осіб, а також за заявою прокурора. У судовому засіданні встановлено, що заявник [PERSON], 04.03.1937 р. н., яка зареєстрована в [INFO] раону Донецької області (а. с. 7) є дружиною померлого[PERSON], що вбачається з копії свідоцтва про укладення шлюбу та є належним заявником по справі. Відповідно до копії паспорту, яка мається в матеріалах справи, [PERSON] народився 10 березня 1940 року в с. Долга Щучинського району Гродненської області. (а. с. 5). Судом встановлено, що [PERSON] помер 14 лютого 2018 року в стаціонарі «Комунального закладу ЦМКЛ № 16 Будьоннівського району м. Донецька ДНР», що вбачається з лікарського свідоцтва про смерть № 71 та довідки про причину смерті № 71 від 15.02.2018 року, виданих «Комунальним закладом «Міська клінічна лікарня № 2 «Енергетик» м. Донецька» Управління охорони здоровя адміністрації міста Горлівка Донецької Народної Республіки»», причиною смерті є рак передміхурової залози з проростанням в стінку сечового міхура. (а. с. 9). Заявник звернулася до Бахмутського районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області з заявою про видачу свідоцтва про смерть, однак їй було відмовлено з тих підстав, що нею на підтвердження факту смерті [PERSON] предявлено документ, форма якого не відповідає формі, визначеній наказом Міністерства охорони здоровя України від 08.08.2006 року № 545 «Про впорядкування ведення медичної документації, яка засвідчує випадки народження і смерті», зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25.10.2006 року за № 1150/13024, що підтверджується відмовою від 20.02.2018 року № 15.15-93/468. (а. с. 4). Законом України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» від 15.04.2014 року передбачено, що будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи створені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (документ) виданий цими органами є недійсним і не створює правових наслідків. Місто Донецьк визнано тимчасово окупованою територією відповідно до Постанови Верховної Ради України від 17.03.2015 р. № 254-VIII «Про визнання окремих районів, міст, селищ і сіл Донецької та Луганської областей тимчасово окупованими територіями». Факт хвороби [PERSON] підтверджується протоколом УЗ дослідження від 12.04.2017 року. З наданих заявником фотознімків, які маються в матеріалах справи, підтверджується, що дійсно [PERSON], [INFO], похований з датою смерті 14 лютого 2018 року. Як виняток суд бере до уваги та оцінює разом з іншими доказами в їх сукупностілікарське свідоцтво про смерть № 71 від 15.02.2018 року, видане «Комунальним закладом «Міська клінічна лікарня № 2 «Енергетик» м. Донецька» Управління охорони здоровя адміністрації міста Горлівка Донецької Народної Республіки»». Відповідно до частини 1 статті 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі: 1) документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров'я або судово-медичною установою; 2) рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою. Враховуючи встановлені в судовому засіданні обставини, на підставі наданих заявником доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку про те, що заява про встановлення факту смерті знайшла своє підтвердження, а тому, підлягає задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved