Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-07 00:00:00

21 серпня 2019 року [PERSON] звернувся до суду з позовом про відшкодування шкоди, що заподіяно пожежею. В позові зазначила, що є власником квартири [ADDRESS] . 6 липня 2019 року в квартирі № 161 вказаного будинку, що належить відповідачу і розташована поверхом нижче, сталася пожежа у зв`язку з порушенням правил пожежної безпеки при експлуатації побутових газових приладів, яка розпочалася з балкону квартири № 161 та розповсюдилася на балкон квартири № 164 . Через пожежу в кімнаті належної позивачу квартири площею 14,8 квадратних метри було пошкоджено стелю, стіни, підлогу, двері та меблі, знищений металевопластиковий балконний блок; в кімнаті площею 12,4 квадратних метри пошкоджено стелю, стіни, підлогу, двері та меблі; на балконі ушкоджено дах, вікна, парапет балкону, стіни, стелю та підлогу; внаслідок пожежі та впливу води, застосування якої у великій кількості було зумовлено фактом займання, в квартирі пошкоджені вхідні двері, меблі, одяг, білизна, радіоелектронна апаратура, килими, електроосвітлювальні прилади, швейна машина, стелі, стіни, підлога, галантерейні вироби та предмети домашнього господарства. Спричинення майнової шкоди сталося з вини відповідача, оскільки він не дотримався встановлених житловим законодавством обов`язків дбайливо ставитися до житла, в якому проживає, використовувати його за призначенням, додержуватися правил користування жилим приміщенням, економно витрачати воду, газ, електричну і теплову енергію, не використовувати житло на шкоду інтересам суспільства, дотримуватися вимог нормативно-правових актів у сфері пожежної і газової безпеки, санітарних норм і правил, забезпечувати збереження житлових і подібних приміщень та технічного обладнання. Відповідно до висновку товариства з обмеженою відповідальністю «Науково-дослідний центр незалежних споживчих експертиз «Укртест», за складання якого позивачем було сплачено 2500 грн., вартість майнової шкоди, спричиненої позивачу, становить 90722 грн. Позивач вже поніс витрати з набуття будівельних матеріалів на суму 6323 грн. 79 коп. Обчислена таким судом майнова шкода становить 99945 грн. 79 коп., які позивач просить стягнути з відповідача на її користь. Крім зазначеної суми, позивач просить стягнути на її користь 20000 грн. у відшкодування моральної шкоди, яка зумовлена психологічними переживаннями в зв`язку з пошкодженням її майна, яке відбулося раптово та було здійснено на тлі глибоких страждань та відчаю від усвідомлювання того, що перебуваючи на поверх вище по відношенню до осередка займання, вона та близькі їй люди стали заручниками цієї пожежі і без сторонньої допомоги не змозі вибратися назовні. Означені переживання посилює турбота через стан здоров`я власний та членів родини, оскільки мешканці житла вимушені постійно дихати продуктами пожежі, що є вкрай шкідливими, необхідність постійного усунення наслідків пожежі, переживання через неестетичний вигляд приміщень, а також через неможливість поновити своє право в позасудовому порядку у зв`язку з ухиленням відповідача від добровільного відшкодування шкоди. Крім зазначених сум, просить покласти на відповідача видатки зі сплати нею професійної правничої допомоги у сумі 5000 грн. Ухвалою судді Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 17.09.2019 року заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження в справі за правилами спрощеного позовного провадження з викликом учасників справи. Заходи забезпечення позову, доказів в справі не приймалися. В судовому засіданні позивач підтримала вимоги позову. Просить про його задоволення. Відповідач і його представник проти задоволення заперечують, посилаючись на ту обставину, що [PERSON] є неналежним відповідачем в справі, оскільки хоча він і є власником квартири [ADDRESS] , проте в цій квартирі не зареєстрований, нею не користується, а фактично проживає в будинку [ADDRESS] . Належне йому житло за договором оренди від 04.01.2017 року він передав в користування [PERSON] , який фактично і проживав в квартирі до 6 липня 2019 року, коли сталася пожежа і [PERSON] був затриманий співробітниками поліції. Що стосується події пожежі, він дізнався про неї з телефонного дзвінку голови об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Бочарова 14-А» [PERSON] , яка о 03 годині 40 хвилин 6 липня 2019 року повідомила відповідачу про вказану подію. Він одразу направився до свого житла та виявив наслідки пожежі. На вулиці знаходився орендар житла, який перебував в неадекватному стані і був переданий відповідачем співробітникам поліції. Відомості про пожежу внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за номером 12019080080001754 від 06.07.2019 року уповноваженими співробітниками Шевченківського відділення поліції Дніпровського відділу поліції ГУНП в Запорізькій області, яким і проводиться досудове розслідування за даним фактом. Про підозру в означеному кримінальному провадженні не повідомлено жодній особі, що означає невстановлення особи, яка є винуватою у спричиненні шкоди майну шляхом займання. Так як підставою для покладення відповідальності за шкоду є сукупність таких передумов, як: наявність шкоди, винна, протиправна поведінка та причинний зв`язок між шкодою та діями її завдавача, просить про відмову у задоволенні позову. І так як виним у спричиненні шкоди, якої більш за все зазнав і сам відповідач, він не визнаний, а його дії не містять ознак протиправності, що перебувають у прямому причинному зв`язку з настанням шкоди, до нього не належить пред`являти вимоги про відшкодування заподіяної шкоди. Що стосується умовиводу автора акту про пожежу про ймовірну причину пожежі, якою є порушення правил пожежної безпеки при експлуатації побутових газових приладів, то в липні 2019 року будинок [ADDRESS] був відключений від газопостачання через планову заміну приладів обліку природного газу в усіх помешканнях будинку. Проте навіть, якщо припустити спроможність цього припущення, в усякому випадку не відповідач з наведених вище причин припустився порушення правил пожежної безпеки при експлуатації побутових газових приладів, якими, до речі, не оснащений балкон належної йому квартири, що став осередком займання. У зв`язку з викладеним просить про відмову у задоволенні позову. Вислухавши учасників справи, показання свідка [PERSON] , з`ясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами, суд знаходить позов таким, що не підлягає задоволенню, виходячи з такого. Судом встановлено, що сторони в справі є власниками квартир багатоквартирному будинку [ADDRESS] . Позивачеві належить право власності на квартиру № 164 у вказаному будинку, відповідач є власником квартири № 161 . 6 липня 2019 року через займання на балконі квартири № 161 виникла пожежа, внаслідок якої ушкоджено належні сторонам нерухомі об`єкти (а. с. 15). Згідно із ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування, а збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). Правовідносини, що виникають у зв`язку із спричиненням шкоди (деліктні правовідносини), внормовані Главою 82 ЦК України. Підстави відшкодування шкоди встановлені статтею 1166 ЦК України, відповідно до якої майнова шкода, яку спричинено неправомірними діями майну особи, відшкодовується в повному обсязі особою, що спричинила її. За змістом статей 22, 1166 ЦК України відповідальність за завдану шкоду може наставати лише за наявності підстав, до яких законодавець відносить завдання шкоди, а саме: протиправної поведінки заподіювача шкоди, причинного зв`язку між шкодою та протиправною поведінкою заподіювача та вини. Цивільно-правова відповідальність юридичної або фізичної особи за завдану майнову шкоду на підставі ст. 1166 ЦК України настає за умови доведеності всіх елементів складу цивільного правопорушення. За відсутності хоча б одного із цих елементів цивільно-правова відповідальність не настає. З наведених положень законодавства випливає, що застосовно до правовідносин, що виникли між сторонами, покладення на відповідача відповідальності за спричинену майну позивача шкоду можливо за доведеності його винної протиправної поведінки, що перебуває у причинному зв`язку з отриманою [PERSON] шкодою. Така поведінка відповідача, за твердженнями позивача, полягає в недотриманні обов`язків, що випливають з правил користування житлом в багатоквартирному будинку. Разом з тим судом встановлено, що відповідач не користувався належним йому житлом не лише в день виникнення пожежі, а й протягом одинадцяти років, що передували означеній події, постійно проживаючи з 2008 року в іншому населеному пункті, де він працює за трудовим договором (а. с. 75, 76). Вказані обставини визнаються сторонами, тому не потребують доведення. Натомість судом встановлено, що житлом позивача на підставі договору оренди (а. с. 73) користувалася інша особа, і з цими обставинами також погоджується позивач. Визнаючи ту обставину, що сервітутом на квартиру відповідача володіла інша особа, яка в останні періоди, що передували виникненню пожежі, в дивний спосіб поводила себе, позивач між тим ставить під сумнів наявність речового права на житло у цієї особи, зауважуючи у відповіді на відзив на тому, що строк договору оренди простирається відповідно до договору до 6 липня 2019 року. Ці твердження наповнені лише формальним змістом, так як факт проживання [PERSON] не оспорює ніхто з учасників, і саме на безпідставне невжиття заходів до орендаря у зв`язку з отриманням інформації про його неадекватні вчинки як на вину відповідача звертає увагу представник позивача. Винуватість відповідача у порушенні правил пожежної безпеки при експлуатації побутових газових приладів, що як ймовірну причину пожежі зазначено в акті про пожежу, не лише не підтверджена жодними наданими фактичними даними, а навпаки спростована ними через беззаперечне встановлення факту відсутності відповідача у власному житлі в день, коли сталася пожежа. Відповідне триваюче порушення правил споживання природного газу, що потягло вказані наслідки, за вказаних обставин мало б наслідком притягнення відповідача до відповідальності, проте цього не сталося, тому і за вказаних обставин суд не може констатувати винуватість особи як передумову для настання відповідальності. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини, як випливає із змісту ч. 2 ст. 1166 ЦК України. Наведена норма закону свідчить про те, що цивільне законодавство в деліктних зобов`язаннях передбачає презумпцію вини. Якщо в процесі розгляду справи зазначена презумпція не спростована, вона є юридичною підставою для висновку про наявність вини заподіювача шкоди. Означений висновок містить постанова Верховного Суду України від 19 серпня 2014 року у справі № 3-51гс14. З огляду на наведені положення матеріального права та з урахуванням визначених цивільним процесуальним законом принципів змагальності й диспозитивності цивільного процесу суд має підстави констатувати, що відповідачем, на якого покладено обов`язок доведення відсутності його вини в завданні шкоди позивачу, доведено непричетність до спричинення позивачу шкоди, що відповідно до приписів закону виключає його відповідальність. З означених міркувань виходить суд, відмовляючи в задоволенні вимог про відшкодування моральної шкоди, підстави для відповідальності за яку встановлені статтею 1167 ЦК України.

Outcome: dismissed