Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-18 00:00:00

21 серпня 2019 року позивач звернувся до суду з позовом до Приватного акціонерного товариства «Чернігівський завод радіоприладів», в якому просить стягнути з відповідача заборгованість по заробітній платі в сумі 8892 грн. 99 коп. Обгрунтував позивач свій позов тим, що відповідач несвоєчасно виплачує заробітну плату, у зв`язку з чим утворилася заборгованість. Ухвалою Деснянського районного суду м. Чернігова від 22 серпня 2019 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі; справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами; визначено сторонам строк для подачі заяв по суті справи. Відповідач подав відзив на позов, у якому просить відмовити позивачу у задоволенні позову, посилаючись на скрутне фінансове становище. Дослідивши наявні у справі докази, суд прийшов до наступного висновку. Судом встановлено, що позивач перебуває у трудових відносинах з Приватним акціонерним товариством «Чернігівський завод радіоприладів» та обіймає посаду диспетчера загону воєнізованої охорони, що підтверджується записами у трудовій книжці (а/с 5). Всупереч вимогам закону, відповідач нерегулярно виплачує заробітну плату позивачу, внаслідок чого виникла заборгованість по заробітній платі. Рішенням Деснянського районного суду м. Чернігова від 21.05.2019 у справі № 750/4189/19 з Приватного акціонерного товариства «Чернігівський завод радіоприладів» на користь [PERSON] стягнуто заборгованість по заробітній платі в сумі 12632 грн. 11 коп. Згідно довідки від 09 вересня 2019 року № 466/180, наданої відповідачем до відзиву, вбачається, що залишок заборгованості по заробітній платі Приватного акціонерного товариства «Чернігівський завод радіоприладів» перед позивачем станом на 01 вересня 2019 року становить 9160 грн. 59 коп. Статтею 43 Конституції України визначено, що кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується. Право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом. Відповідно до ст. 94 КЗпП України, заробітна плата це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану ним роботу. Згідно з ч. 1 ст. 115 КЗпП України та ст. 24 Закону України «Про оплату праці», заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором або нормативним актом роботодавця, погодженим з виборним органом первинної профспілкової організації чи іншим уповноваженим на представництво трудовим колективом органом (а в разі відсутності таких органів - представниками, обраними і уповноваженими трудовим колективом), але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів, та не пізніше семи днів після закінчення періоду, за який здійснюється виплата. Частиною 2 статті 233 КЗпП України визначено, що у разі порушення законодавства про оплату праці працівник має право звернутися до суду з позовом про стягнення належної йому заробітної плати без обмеження будь-яким строком. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. За таких обставин, вимоги позивача щодо стягнення з відповідача заборгованості по заробітній платі є обґрунтованими, а тому підлягають задоволенню в межах заявлених позивачем вимог. Також, відповідно до ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь держави належить стягнути судовий збір. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ На підставі викладеного,

Outcome: approved