Jurisdiction: civil
Date: 2020-12-02 00:00:00

19 червня 2020 року позивач звернувся до суду з вказаним позовом, який обґрунтував тим, що з 27 жовтня 2017 року по 17 березня 2020 року він був співробітником Державного підприємства обслуговування повітряного руху України. На підставі наказу № 353/о від 17 березня 2020 року позивач був звільнений з роботи у зв`язку з виходом на пенсію відповідно до п.1 ст. 40 КЗпП України. На день звільнення позивач не отримав повного розрахунку за належними виплатами від роботодавця на підставі п.6.25.1 колективного договору. А саме, роботодавець не виплатив одноразову грошову допомогу у розмірі, розрахунок якої мав буди здійснений відповідно до п. 2.3.2 Додатку № 10 до Колективного договору (Програма соціального захисту). Окрім виплати, що підлягають сплаті позивачу при звільненні, відповідач має сплатити на користь позивача середній заробіток за весь час затримки розрахунку. Тому позивач просив суд стягнути з Державного підприємства обслуговування повітряного руху України одноразову грошову допомогу у розмірі 74 724 гривень та середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні в розмірі 107015 гривень 72 копійки. Ухвалою судді від 22 червня 2020 року було відкрито провадження у цивільній справі за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін та призначено судове засідання. Скориставшись своїм процесуальним право відповідач, діючи через представника Ємельянова В. 27 серпня 2020 року подав суду відзив на позовну заяву, в якому просив відмовити у задоволенні позову посилаючись на наступне. 11 лютого 2020 року позивач отримав попередження про скорочення посади та наступне звільнення від 03.02.2020 №1-23.2/1039/20 разом з переліком вакантних посад по підприємству в цілому, що підтверджується його особистим підписом. 13 березня 2020 року позивач звернувся з заявою про скорочення терміну попередження та звільнення його з займаної посади на підставі п.1 ст.40 КЗпП України 17.03.2020 р. Протоколом профспілкового комітету від 16.03.2020 №15 надано згоду профспілки на розірвання трудового договору з [PERSON] на підставі п.1 ст. 40 КЗпП України. Відповідно до п. 1.5 розділу 1 додатка 19 до Колективного договору гарантії соціального захисту працівників надаються за черговістю, встановленою у п. 1.4 програми соціального захисту. Кожна наступна гарантія надається за умови неможливості надати попередню. Жодних заяв від Позивача щодо виділення коштів на його перепідготовку до Украероруху не надходило. В подальшому, питання виплати зазначеної матеріальної допомоги вирішується згідно з нормами Колективного договору. Представник відповідача зазначив, що Колективним договором, на який посилається Позивач передбачена умова виплати коштів, зазначених у пункті 6.25.1, а саме наявність власних коштів у Підприємства. Дана умова визначена пунктом 14.1, де передбачено, що «усі виплати, пов`язані з перевищенням законодавчо-правових норм, здійснюються за рахунок власних коштів Підприємства (за їх наявності) у послідовності пріоритетів, визначених Додатком 26 до цього Договору». Відповідно до вимог Статуту Державного підприємства обслуговування повітряного руху України, затвердженого наказом Міністерства інфраструктури України від 06.04.2016 № 137, Украерорух є державним унітарним підприємством, яке діє як державне комерційне підприємство та входить до сфери управління Міністерства інфраструктури України і є провайдером аеронавігаційного обслуговування, здійснює обслуговування повітряного руху у повітряному просторі України та повітряному просторі над відкритим морем, де відповідальність за обслуговування повітряного руху відповідно до договорів покладена на Україну. Здійснення покладених завдань на Украерорух напряму залежить від фінансових показників підприємства, а основним джерелом доходів відповідно до статті 36 Повітряного кодексу України є надходження коштів за надані послуги з аеронавігаційного обслуговування. З огляду на заборону авіасполучення в. період карантину та падіння обсягів надання послуг аеронавігаційного обслуговування на 95%, Украерорухом вжито низку антикризових заходів, зокрема на підставі рішень ради директорів та антикризової робочої групи Украероруху від 16 березня 2020 року та згідно з наказом Украероруху від 16 березня 2020 № 197 «Про простій на підприємстві» з 18.03.2020 в Украерорусі введено простій відповідно до частини 1 статті 34 Кодексу законів про працю України. Потім було продовжено простій до 15 липня 2020 року, згідно наказу Украероруху № 410 від 27 травня 2020 року. Також, суттєво знижено оплату праці персоналу, знижено експлуатаційні витрати до мінімально можливого рівня, призупинено всю інвестиційну діяльність за власні кошти підприємства, тощо. Так, на доказ відсутності у підприємства вільних коштів, як того вимагає п. 14.1. колективного договору представник відповідача зазначає в якості доказів Звіт про фінансові результати (Звіт про сукупний дохід, Форма №2 за І Квартал 2020 року), яким підтверджується факт фінансової неспроможності підприємства виплачувати матеріальну допомогу при звільненні. Даний звіт містить інформацію про те, що відбулось різке зменшення власного капіталу підприємства, де збитки підприємства за звітній період І кварталу 2020 року внаслідок ведення операційної діяльності склали 299 444 млн. гривень. У свою чергу за І півріччя 2020 року збитки підприємства відповідача збільшились до рівня 881 813 млн. грн., у той час як прибуток взагалі відсутній (згідно звіту про фінансові результати за І півріччя 2020 року). Дана інформація є офіційною та міститься на сайті Украероруху. Підтвердженням існування форс - мажорних обставин Украерорухом було отримано висновок Торгово - промислової палати України № 2051/1.2 від 29 липня 2020 року. У судовому засіданні позивач підтримав пред`явлений позов та наполягав на його задоволенні у повному обсязі. У судовому засіданні представник відповідача просив відмовити у задоволенні пред`явленого позову. Суд, вислухавши пояснення учасників процесу, дослідивши письмові матеріали справи дійшов наступного висновку. Встановлено, що Відповідно до наказу № 797/о від 26 жовтня 2017 року [PERSON] прийнятий на посаду інженера 1 категорії відділу запобігання корупції Державного підприємства обслуговування повітряного руху України Украерорух з 27 жовтня 2017 року. Відповідно до попередження про скорочення посади та наступне вивільнення [PERSON] було попереджено про скорочення та запропоновано вакантні посади в цілому по підприємству. 13 березня 2020 року позивачем подано заяву про скорочення терміну попередження та звільнення з займаної посади на підставні ч.1 ст. 40 КЗПП України з 17 березня 2020 року. Відповідно до Протоколу № 15 засідання профспілкового комітету ППС «Авіації України» від 16 березня 2020 року профспілкою було надано згоду адміністрації Украероруху на розірвання трудового договору на підставі п.1 ст. 40 КЗпП України з [PERSON] при умові дотримання вимог чинного законодавства України та Колективного договору. Наказом № 353/о від 17 березня 2020 року [PERSON] був звільнений з посади професіонала з антикорупційної діяльності відділу з питань запобігання та виявлення корупції Украероруху з 17 березня 2-020 року на підставі п.1 ст. 40 КЗпП України. Одночасно п.2.1. даного наказу вирішено питання про виплату вихідної допомоги в розмірі одного середньомічного заробітку на підставі ст.. 44 КЗпП України та компенсації за 18 календарних днів невикористаної щорічної відпустки. 18 березня 2020 року Протоколом № 2 Державного підприємства обслуговування повітряного руху України Украерорух робоча група з оперативного реагування на кризові ситуації фінансово - економічного характеру прийняла рішення про запровадження з 18.03.2020 року по 31.05.2020 року на підприємству простою. Згідно п.2.3.3. Колективного договору, укладеного між адміністрацією Державному підприємстві обслуговування повітряного руху України та профспілками в редакції від 01.02.2020року грошова одноразова допомога надається додатково до виплат та компенсацій, передбачених законодавством України. Згідно п.6.25.1. Колективного договору, на підприємстві Відповідача діє Програма соціального захисту (Додаток №19). Згідно п.1.3. Програми підставами виникнення права на соціальний захист є зміни в організації виробництва та праці - Скорочення. Згідно п.1.4. Програми гарантіями соціального захисту Працівників та інших осіб зазначених у Програмі є грошова одноразова допомога при звільнені працівників. Відповідно до п.2.3. Програми одним з видів гарантій є виплата одноразової грошової допомоги. Згідно п.2.3.2. Програми грошова одноразова допомога звільненому працівникові надається у розмірі, визначеному за формулою: посадовий оклад з урахуванням доплати за знання та постійне використання у роботі іноземної мови помножений на стаж роботи в Украерорусі. При цьому, розмір матеріальної допомоги не може бути більше 400 000,00 грн. У відповідності до ст.10, а також ч.1 та ч.3 ст.13 КЗпП України колективний договір укладається на основі чинного законодавства, прийнятих сторонами зобов`язань з метою регулювання виробничих, трудових і соціально-економічних відносин і узгодження інтересів трудящих, власників та уповноважених ними органів. Зміст колективного договору визначається сторонами в межах їх компетенції. Колективний договір може передбачати додаткові порівняно з чинним законодавством і угодами гарантії, соціально-побутові пільги. Відповідно до положення ч.1 ст.5 Закону України «Про колективні договори і угоди» умови колективних договорів і угод, укладених відповідно до чинного законодавства, є обов`язковими для підприємств, на які вони поширюються, та сторін, які їх уклали. Згідно з ч.1 ст.116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, проводиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред`явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум. Відповідно до ч.1 ст.117 КЗпП України в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в ст.116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. Згідно з п.8 Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №100 від 08 лютого 1995 року, нарахування виплат, що обчислюються із середньої заробітної плати за останні два місяці роботи, провадяться шляхом множення середньоденного заробітку на число робочих днів. Середньоденна заробітна плата визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі дні на число відпрацьованих робочих днів. Відповідно до висновку про істотні зміни обставин (hardship) від 29 липня 2020 року наданого Торгово - промисловою палатою України Державному підприємству обслуговування повітряного руху України Украерорух протягом другої половини березня - травня 2020 року падіння трафіку у повітряному просторі України склав близько -95 % з негативними піками до -98% відповідно до аналогічного періоду минулого року. З огляду на вказані показники прибутку підприємства та час звільнення - 17 березня 2020 року (до впровадження простою підприємства), суд вважає необґрунтованими доводи представника відповідача щодо відсутності у підприємства прибутків та відсутність грошових коштів для виплати позивачу матеріальної допомоги. На підставі протоколу робочої групи з оперативного реагування на кризові ситуації фінансово-економічного характеру №2 від 18 березня 2020 року Державним підприємством обслуговування повітряного руху України було прийнято рішення здійснювати лише обов`язкові виплати, які не пов`язані з перевищенням законодавчо-правових норм (заробітна плата для працівників та обов`язкові податки та збори) до 31 травня 2020 року включно з можливістю продовження вказаних заходів з метою досягнення стабілізації фінансового стану підприємства. За змістом ст.1 Протоколу №1 до Конвенції про захист прав і основних свобод людини кожна фізична або юридична особа має право на мирне володіння своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права В розумінні ст.1 Протоколу №1 до Конвенції «власністю» є також право на своєчасну сплату сум заробітної плати та надбавок до неї, зокрема, такі висновки зробив Європейський Суд при тлумаченні ст.1 Протоколу №1 до Конвенції у рішеннях, прийнятих проти України у справах «Воскобойник проти України» (заява №39874/05), «Лопатюк та інші проти України» (заява №903/05), «Дідух проти України» (заява №14394/04), «Воротнікова проти України» (заява №1225/02). Вказані обставини свідчать про порушення прав позивача, гарантованих ст.1 Протоколу №1 до Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод. Тому, суд приходить до висновку, що з Державного підприємства обслуговування повітряного руху України на користь позивача слід стягнути матеріальну допомогу у розмірі 74724 гривні. Згідно з вимогами ст.116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що йому належать, провадиться в день звільнення. Тому ні нормами КЗпП України, а ні нормами колективного договору не визначено строк виплати матеріальної допомоги, відмінного від дня звільнення працівника з роботи. Як вбачається розрахунку заробітної плати [PERSON] розмір його заробітку за січень 2020 року склав 34966 гривень 40 копійок, за лютий 2020 року - 35802 гривні 26 копійок. Отже розмір середньоденної заробітної плати позивача становить 1726 гривень 06 копійок. Загальний розмір середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні за період з 17 березня 2020 року по 03 грудня 2020 року становить 319321 гривня 11 копійок (1726,06*185= 319321,11). Тому, з відповідача на користь позивача належить стягнути середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні у заявленому позивачем розмірі. Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. З квитанції, що міститься в матеріалах цивільної справи, вбачається, що при пред`явленні позову до суду [PERSON] сплатив судовий збір у розмірі 1817 гривень 40 копійок. Пред`явлений ним позов задоволений. Тому з відповідача на користь позивача слід стягнути витрати на оплату судового збору у розмірі 1817 гривень 40 копійок. На підставі викладеного та

Outcome: approved