Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-04 00:00:00

21.05.2015 року ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» звернулося до Балтського районного суду Одеської області з позовом до [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилається на те, що 23.02.2006 року між ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» та [PERSON] було укладено кредитний договір ODSAAK07100016, відповідно до якого, позивач надав відповідачу кредит у розмірі 22780,00 грн. Останній в свою чергу зобов'язався повернути наданий кредит у повному обсязі не пізніше 23.02.2011 року та сплатити відсотки за користування кредитними коштами в строки та в порядку установленому договором. З метою забезпечення своєчасного і повного виконання зобов'язань відповідача за кредитним договором між позивачем та [PERSON] було укладено договір поруки № 0016/Р від 23.02.2006 року. У порушення умов договору відповідач [PERSON] зобов'язання за кредитним договором належним чином не виконав, у зв'язку з чим станом на 01.04.2015 року має заборгованість у розмірі 235608,06 грн. В добровільному порядку [PERSON] борг не погашає, не дивлячись на неодноразові нагадування зі сторони банку, і тому було пред'явлено вимогу до поручителя - [PERSON], однак зазначена вимога, щодо виконання забезпеченого зобов'язання, залишена без задоволення. Враховуючи, що відповідачі ухиляються від виконання своїх зобов'язань, представник позивача змушений звернутись до суду з даним позовом, в якому просить стягнути з відповідачів в солідарному порядку суму заборгованості за кредитним договором та понесені судові витрати. Представник ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» в судове засідання не з'явився, але надав заяву в якій просить справу розглядати у його відсутності, позовні вимоги підтримує та просить суд задовольнити позов в повному обсязі. Відповідач [PERSON] жодного разу до судового засідання не з'явився, з невідомих суду причин, про день, час та місце розгляду справи повідомлений своєчасно та у встановленому порядку. Зазначена обставина дає суду підстави, за умовами ст. 74 ЦПК України, визнати судовий виклик таким, що вручений відповідачу належним чином, та розглянути справу за відсутності відповідача. Представник відповідача [PERSON] - [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги не визнав, пояснивши, що [PERSON] не була поручителем зобов'язань [PERSON] за кредитним договором ODSAAK07100016 від 23.02.2006 року та не укладала договір поруки, підпис на договорі поруки зроблений від її імені, однак не нею, тому позовні вимоги щодо [PERSON] є безпідставними. Розглянувши позов в межах заявлених вимог, вивчивши матеріали справи, надавши належну оцінку представленим доказам, судом встановлені слідуючі фактичні обставини. 23.02.2006 року [PERSON] уклав з ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» кредитний договір ODSAAK07100016 на строк по 23.02.2011 року включно, у вигляді не відновлюваної кредитної лінії в розмірі 31843,00 грн., а саме: на придбання автомобіля в розмірі 22780,00 грн. та 9063,00 грн. на оплату страхових платежів, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 1,23% в місяць на суму залишку заборгованості по кредиту, винагороди за надання фінансового інструменту в розмірі 0,25% від суми виданого кредиту щомісячно в період оплати. З метою забезпечення своєчасного і повного виконання зобов'язань відповідача за кредитним договором, між позивачем та [PERSON] було укладено договір поруки № 0016/Р від 23.02.2006 року, згідно з яким відповідальність відповідача та поручителя - солідарна. ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» умови кредитного договору виконав в повному обсязі. В свою чергу, [PERSON] не здійснював платежів для погашення кредиту, чим порушує взяті на себе договірні зобов'язання. 02.04.2015 року позивачем на адресу відповідачів були направлені вимоги про погашення заборгованості, однак вимоги банку залишені без задоволення (а.с. 6-7). Станом на 01.04.2015 року, заборгованість по поверненню кредитних коштів, сплаті процентів за користування кредитом, становить 235608,06 грн., з яких: -19171,067 грн. - заборгованість за кредитом; - 60659,73 грн. - заборгованість по відсотками за користування кредитом; - 2391,90 грн. - заборгованість по комісії за користування кредитом; - 153384,76 грн. пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором. Суд констатує, що спірні правовідносини, які виникли між сторонами пов'язані з виконанням умов кредитного договору, вирішуючи які, суд виходить з наступного. Згідно положень ст. 509 ЦК України, зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Статтею 525 ЦК України передбачено недопустимість односторонньої відмови від зобов'язання. Згідно ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Статтею 530 ЦК України передбачено, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Статтею 553 ЦК України встановлено, що за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. Згідно ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами. Відповідно до вимог ст..638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Статтею 1050 ЦК України передбачає, що якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти, що не було зроблено відповідачем [PERSON] Таким чином, позовні вимоги ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» підлягають задоволенню в повному обсязі. Що стосується позовних вимог до [PERSON], то суд вважає за необхідне відмовити у їх задоволені з огляду на наступне. За умовами ч. 1 ст. 202 ЦК України, правочином визнається дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. За умовами ч. 4 ст. 203 ЦК України, правочин має вчинятися у формі, встановленій законом. За умовами ч. 2 ст. 207 ЦК України, провочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Статею 208 ЦК України, встановлений перелік правочинів, які належить вчиняти у письмовій формі, зокрема передбачено обовязкове вчинення правочину у письмовій формі, щодо яких законом встановлена письмова форма. Так, договір поруки між банком та [PERSON] укладений у письмовій формі, що відповідає нормі закону. При цьому, представник [PERSON] зазначив, що остання не укладала зазначеного договору, та підпис зазначений у договорі поруки їй не належить. З цих підстав судом призначено судово-почеркознавчу експертизу, виконання якої доручено Одеському науково-дослідному інституту судових експертиз відповідно до ухвали суду від 30.09.2015 року (а.с. 74-75). Даною ухвалою, на вимогу представника відповідача, було витребувано з ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» оригінал договору поруки. На виконання вищезазначеної ухвали ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» за вих. № 493/1034/15-ц (а.с. 80) надав відповідь, з якої вбачається, що договір поруки № 0016/Р від 23.02.2006 року укладений між ЗАТ КБ «ПРИВАТБАНК» та [PERSON] - загублений. По причині відсутності оригіналу договору поруки Одеський науково-дослідний інститут судових експертиз відмовив у проведенні експертизи (а.с. 97). На вимогу представника відповідача проведення експертизи було доручено Київському науково-дослідному інституту судових експертиз ( а.с. 119-120, 142-143), на дослідження якому було направлено матеріали цивільної справи з копією договору поруки. За результатами проведеної експертизи до суду надійшло повідомлення про неможливість надання висновку за № 9871/9872/17-32 від 29.08.2017 року (а.с. 164), оскільки відсутній оригінал досліджуваного документу. Відповідно до ст.. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Отже, враховуючи, що встановити достовірність підпису [PERSON] в договорі поруки не представилося можливим, суд вважає позовні вимоги заявлені щодо [PERSON] не обґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню. Також, у відповідності до ст. 88 ЦПК України, з відповідача [PERSON] підлягає стягненню сума понесеного та документально підтвердженого судового збору в сумі 2356,08 грн. На підставі вищевикладеного,

Outcome: partial