Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-08 00:00:00

20.08.2020 року позивачі звернулись до суду з позовними вимогами, якими просять визнати, що літня кухня літ. «Б» з прибудовою літ. «б» може використовуватись як житловий будинок літ. «Б» з прибудовою літ. «б» по [ADDRESS] та визнати за [PERSON] та [PERSON] право власності на житловий будинок літ. «Б» з прибудовою літ. «б» у складі приміщень №1 - площею 6,0 кв.м., приміщення №2 - площею 8,7 кв.м., приміщення №3 - площею 7,6 кв.м., приміщення №4 - площею 1,3 кв.м., приміщення №5 - площею 11,3 кв.м., загальною площею 34,9 кв.м., житловою площею 11,3 кв.м., що розташований за адресою: [ADDRESS] . Позовні вимоги мотивують тим, що відповідно до рішення Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 01.06.2006 року власниками об`єкта нерухомості по [ADDRESS] , який складається з житлового будинку літ. «А» загальною площею - 49,5 кв. м. житловою площею - 35,3 кв. м., літної кухні літ. «Б», сараю літ. «В», сараю літ. «Г», вбиральні літ. «Д», гаражу літ. «Ж», сараю літ. «Е», сараю літ. «З», сараю літ. «И», надвірні споруди №1 - ворота/хвіртка, №2 - огорожа, №3 - хвіртка, №4 - мостіння, №5 - зливна яма, №6 - трубопровід, є [PERSON] та [PERSON] , по 1/2 частці кожна. Літня кухня літ. «Б» побудована з 1960 року та експлуатується в якості житлового будинку, в ній проведені всі комунікації: підключено зовнішні мережі енергопостачання, газопостачання, водопостачання, опалення водяне від місцевого котла. Фактично у літній кухні літ. «Б» та прибудові літ. «б» приміщення №1 площею 6,0 кв. м. використовується як коридор, приміщення №2 площею 8,7 кв. м. - як вітальня, приміщення №3 площею 7,6 кв. м. - як кухня, приміщення №4 площею 1,3 кв. м. - як гардеробна, приміщення №5 площею 11,3 кв. м. - як житлова кімната, загальною площею 34,9 кв. м., житловою площею 11,3 кв. м. Відповідно до висновку експертного будівельно-технічного дослідження №101/143-2019 від 24.02.2020 року, будівля літ. «Б» (літня кузня) з верандою літ. «б» і з приміщеннями позначеними в плані №№1 - приміщення площею 6,0 кв. м., 2- приміщення площею 8,7 кв. м., 3- приміщення площею 7,6 кв. м., 4 - приміщення площею 1,3 кв. м., 5 - приміщення площею 11,3 кв. м., загальною площею 34,9 кв. м. у тому числі житловою 11,3 кв. м. за архітектурно планувальним вирішенням та складом приміщень ДБН В.2.2-15:2019 «Житлові будинки. Основні положення» може експлуатуватись як житловий будинок. Представник позивачів в судове засідання не з`явився, надав суду заяви про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав та наполягає на їх задоволенні. Представник відповідача в судове засідання не з`явилась, надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутністю, позовні вимоги визнає та не заперечує проти їх задоволення. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. На підставі письмових заяв усіх сторін по справі суд ухвалює рішення за відсутності сторін про задоволення позову за наявності законних підстав, на підставі наявних в матеріалах справи письмових доказів, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, в порядку, передбаченому ст.ст. 223, 247 ЦПК України. Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України - кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно до ч. 1 ст. 5 ЦПК України - здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України - кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Статтею 76 ЦПК України визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Судом встановлено, що на підставі рішення Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 01.06.2006 року, власниками об`єкта нерухомості по [ADDRESS] , являються [PERSON] та [PERSON] , по 1/2 частці кожний. Відповідно до технічного паспорта на будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами, що розташований по [ADDRESS] від 29.08.2019 року, об`єкт нерухомості складається з житлового будинку літ. «А» загальною площею - 49,5 кв. м.; житловою площею - 35,3 кв. м. літної кухні літ. «Б», сараю літ. «В», сараю літ. «Г», вбиральні літ. «Д», гаражу літ. «Ж», сараю літ. «Е», сараю літ. «З», сараю літ. «И», надвірні споруди №1 - ворота/хвіртка, №2 - огорожа, №3 - хвіртка, №4 - мостіння, №5 - зливна яма, №6 - трубопровід. Згідно висновку судового експерта Цуркан В.І. №101/143-2019 від 24.02.2020 року, встановлено, що наявна у складі розташованого по [ADDRESS] будівля літ. «Б» з верандою літ. «б» і з приміщеннями, позначеними в плані: №№ 1-приміщення площею 6,0 кв. м., 2-приміщення площею 8,7 кв. м., 3-приміщення площею 7,6 кв. м., 4-приміщення площею 1,3 кв. м., 5-приміщення площею 11,3 кв. м., загальною площею 34,9 кв. м., у тому числі житлової 11,3 кв. м. за архітектурно планувальним вирішенням та складом приміщень ДБН В.2.2-15:2019 «Житлові будинки. Основні положення», отже може експлуатуватись як житловий будинок, де в якості житлової кімнати може використовуватись приміщення № 5 площею 11,3 кв. м.. Так, з технічного паспорта на будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами, що розташований по [ADDRESS] від 29.08.2019 року, вбачається що будівля літ. «Б» з верандою літ. «б» і з приміщеннями, позначеними в плані: №№ 1-приміщення площею 6,0 кв. м., 2-приміщення площею 8,7 кв. м., 3-приміщення площею 7,6 кв. м., 4-приміщення площею 1,3 кв. м., 5-приміщення площею 11,3 кв. м., загальною площею 34,9 кв. м., у тому числі житлової 11,3 кв. м., побудована у 1960 році. Відповідно до листа Державної архітектурно-будівельної інспекції України від 01.09.2011р. № 40-12-2409 «Щодо прийняття в експлуатацію об`єктів, закінчених будівництвом до 5 серпня 1992 року» не належать до самочинного будівництва індивідуальні садибні будинки, господарські будівлі, збудовані до 05.08.1992р. та які не приймаються до експлуатації. Крім того, згідно листа №12/5-126 від 23.03.1999р. Державного комітету будівництва архітектури та житлової політики України, об`єкти, які були закінчені будівництвом до 5 серпня 1992 року прийняттю в експлуатацію не підлягають. Враховуючи викладене та те, що літня кухня літ. «Б» з прибудовою літ. «б» відповідно до висновку судового експерта №101/143-2019 від 24.02.2020р. може використовуватись як житловий будинок та оскільки житловий будинок та всі господарські будівлі побудовані до 1992 року, то літня кухня літ. «Б» з прибудовою літ. «б», розташована по [ADDRESS] є житловим будинком з надвірними спорудами завершеного будівництвом та не підлягає здачі в експлуатацію. Відповідно до ч. 1 ст. 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Згідно до ч. 1 ст. 328 ЦК України - право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Частиною 1 статті 319 ЦК України встановлено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Статтею 392 ЦК України встановлено, що власник майна може пред`явити позов про визнання права його власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а відповідно до ст. 328 ЦК України - право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до ст.1 Першого Протоколу до Конвенції про захист прав і основних свобод, кожна фізична особа має право вільно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна, інакше ніж в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права. Частинами 1, 4 ст.41 Конституції України передбачено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності є непорушним. Неможливість [PERSON] , в даному випадку провести нотаріальне посвідчення договору є порушенням її права власності, оскільки унеможливлює визнання такого права з боку держави перед іншими суб`єктами цивільних та інших правовідносин. Враховуючи, що позивачі набули право власності на нерухоме майно на підставі, що не заборонена законом, а саме на підставі рішення суду, та згідно висновку судового експерта №101/143-2019 від 24.02.2020р. літня кухня літ. «Б» з прибудовою літ. «б» відповідно може використовуватись як житловий будинок та оскільки житловий будинок та всі господарські будівлі побудовані до 1992 року, то літня кухня літ. «Б» з прибудовою літ. «б», розташована по [ADDRESS] є житловим будинком з надвірними спорудами завершеного будівництвом та не підлягає здачі в експлуатацію, тому суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню. Судом не виявлено обставин, що суперечать закону або порушують права, свободи чи інтереси інших осіб. На підставі викладеного,

Outcome: approved