Jurisdiction: civil
Date: 2020-08-27 00:00:00

20.07.2020 до суду надійшов позов [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу, укладеного 29.08.2004. Від даного шлюбу мають спільного сина - [PERSON] , [INFO] . Позивач вказує, що сторонам не вдалося створити хорошу сім`ю. Спільне проживання однією сім`єю з відповідачем не склалось через відсутність взаєморозуміння, розходження поглядів на сімейні відносини. З травня 2018 року сторони не проживають разом, не спілкуються та не ведуть спільне господарство. У зв`язку з наведеним позивач звернулася до суду та просить розірвати шлюб. Позивач надала суду заяву про підтримання позовних вимог та про розгляд справи за її відсутності. Відповідач у поданій суду заяві не заперечує проти задоволення позову. На підставі ст. 247 ЦПК України фіксування судового розгляду не здійснюється. Дослідивши наявні матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що згідно даних свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , виданого Відділом реєстрації актів цивільного стану Славутського міського управління юстиції від 29 серпня 2004 року, [PERSON] та [PERSON] перебувають у шлюбі, про що зроблений відповідний актовий запис № 156 (а.с. 6). Даними копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого відділом реєстрації актів цивільного стану Славутського міськрайонного управління юстиції Хмельницької області від 23.10.2008, [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON] , [INFO] (а.с. 7). Надаючи правову оцінку вказаним обставинам суд враховує наступне. Відповідно до ч.3 ст.105, СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Згідно із ст.110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Відповідно до ст.112 СК України, шлюб підлягає розірванню, якщо буде встановлено, що подальше сумісне мешкання подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Згідно із ч.3 ст.109 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей. Згідно п.10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21.12.2007 року №11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Суд враховує, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу. Як видно з позовної заяви, сторони припинили шлюбні відносини, подружніх стосунків не підтримують, взаємна повага та любов відсутні, майновий спір між сторонами відсутній. У поданій до суду заяві позивач наполягає на розірванні шлюбу. Відповідач не заперечує проти задоволення позову. Враховуючи формальне існування шлюбу між сторонами, неможливість продовження подружнього життя, суд вважає, що позов слід задовольнити. Згідно ч.2 ст.114 СК України, у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання законної сили рішенням суду про розірвання шлюбу. Судові витрати підлягають розподілу у порядку визначеному ст.141 ЦПК України.

Outcome: approved