Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-11 00:00:00

20.05.2019 року [PERSON] звернувся до Миколаївського районного суду Миколаївської області з позовом до [PERSON] про витребування земельної ділянки з чужого незаконного володіння. А саме позивач в позові просить: витребувати у відповідача [PERSON] належну йому земельну ділянку на підставі державного акту на право власності розміром 2 га, яка розташована за адресою: Миколаївська область. Миколаївський район, Шостаківська сільська рада за межами населеного пункту, кадастровий номер 4824285000:07:000:0102 та передати позивачу - [PERSON] . Свої вимоги позивач обґрунтував тим, що на підставі розпорядження Миколаївської районної адміністрації від 23 лютого 2011 року за № 71-р надано дозвіл проектній організації розробити проекти землеустрою щодо відведення позивачу у власність земельної ділянки площею 2 га 04 листопада 2011 року згідно довіреності, він надав відповідачу право бути його представником в органах землевпорядкування та подавати від його імені заяви та документи. Практично всі питання про отримання ним земельної ділянки взяв на себе відповідач. На підставі рішення Миколаївської районної адміністрації від 08 грудня 2011 року за № 577 позивачу була виділена земельна ділянка площею 2 га для ведення особистого селянського господарства, яка розташована за адресою: Миколаївська область Миколаївський район, Шостаківська сільська рада, за межами населеного пункту. Відповідачем 06.12.2012 року був отриманий державний акт на право власності на земельну ділянку. Кадастровий номер земельної ділянки 4824285000:07:000:0102. Згідно витягу з державного земельного кадастру право власності на земельну ділянку належить йому. Фактично з 06.12.2012 року, отримавши за позивача державний акт на право власності на земельну ділянку, відповідач безпідставно користувався його земельною ділянкою, не повідомивши про те, що позивач давно є власником. Позивач зазначає, що до цього часу відповідач без законних підстав користується його земельною ділянкою та відмовляється віддавати. Позивач вказує у зв`язку з тим, що відповідач своїми умисними неправомірними діями перешкоджає йому у реалізації його прав він вимушений звернутися до суду для захисту своїх порушених прав. Позивач в судове засідання не з`явився, проте надав суду письмову заяву, в якій просив розглядати справу у його відсутності, заявлені позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з`явився, натомість його представником раніше було подано відзив на позовну заяву. Треті особи в судове засідання також не з`явилися клопотань чи пояснень не надавали. Однак суд не може взяти до уваги відзив відповідача на позовну заяву оскільки відповідачем пропущено строк наданий для подачі до суду відзиву. Оскільки відповідачем отримано повістки 30.09.2019 року та 23.11.2019 року, а відзив подано відповідачем 15.01.2020 року. Дослідивши в судовому засіданні надані сторонами письмові докази по справі суд дійшов наступного. Судом встановлено, відповідно Витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку від 25.02.2019 року земельна ділянка з кадастровим номером 4824285000:07:000:0102 належить позивачу [PERSON] , даний факт підтверджується також і Державним актом на право власності на земельну ділянку. Письмовими поясненнями свідки підтверджують, що фактичне використання земельної ділянки розміром 2 га, що знаходиться на території Шостаківської сільської ради Миколаївського району Миколаївської області яка належить згідно документів [PERSON] , але весь час з 2011 року нею користується відповідач [PERSON] . Відповідно до частин першої, другої та п`ятої судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Ст. 40 Конституції України передбачено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Громадяни для задоволення своїх потреб можуть користуватися об`єктами права державної та комунальної власності відповідно до закону. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Згідно з частиною першою статті 78 Земельного кодексу України (далі - ЗК України) право власності на землю - це право володіти, користуватися і розпоряджатися земельними ділянками. Відповідно до ст.ст. 321, 387 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його реалізації. Власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача. Таким чином, враховуючи вище викладене суд вважає, що позов [PERSON] до [PERSON] про витребування земельної ділянки з чужого незаконного володіння слід задовольнити.

Outcome: approved