Jurisdiction: civil
Date: 2019-06-20 00:00:00

20 грудня 2018 року [PERSON] звернулася до Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що з відповідачем знаходиться в зареєстрованому шлюбі з 15 липня 1995 року, який було зареєстровано Знаменівською сільською Радою Новомосковського району Дніпропетровської області, актовий запис № 23. Від даного шлюбу сторони мають повнолітнього сина [PERSON] , [INFO] . Протягом останніх декількох років стосунки у них розладились, зникло взаєморозуміння і взаємоповага, стали часто виникати сварки по різним причинам. Позивач зазначає, що вже тривалий час кожен з них живе своїм окремим життям та своїми інтересами, фактично з 2016 року сім`я припинила своє існування. На даний час проживають окремо, шлюбні відносини не підтримують, спільне господарство не ведуть, сімейні відносини не поновлювали, а тому позивач переконана що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу неможливе та суперечить їхнім інтересам. В підготовче засідання позивач не з`явилася, звернувшись до суду з заявою в якій просить цивільну справу за її позовом розглянути у підготовчому засіданні без неї, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач в підготовче засідання не з`явився, але звернувся до суду з заявою в якій просить цивільну справу розглянути у підготовчому засіданні без його участі, позовні вимоги визнає в повному обсязі. На підставі ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. У відповідності до ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання позову відповідачем, за наявності для того законних підстав, суд ухвалює рішення про задоволення позову. Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося, на підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи. Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов до наступного. Згідно свідоцтва про одруження, сторони знаходяться в зареєстрованому шлюбі з 15 липня 1995 року (а.с.5), від даного шлюбу сторони не мають неповнолітніх дітей. Відповідно до ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, коли буде встановлено, що подальше сімейне життя подружжя і зберігання шлюбу буде суперечити одному з них, інтересам їх дітей, що має суттєве значення. Відповідно до ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Оскільки відповідачка при реєстрації шлюбу змінила прізвище, вона має право залишити його після розірвання шлюбу. Відповідно до ч.2 ст. 114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішення суду про розірвання шлюбу. Відповідно до ч. 3 ст. 115 СК України - документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. В підготовчому засіданні встановлено, що сторони з 2016 року припинили сімейно-шлюбні відносини, спільного господарства не ведуть, неповнолітніх дітей не мають, сімейні відносини не поновлювали, а тому суд у відповідності до ст.112 СК України, прийшов до висновку, що подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін. Враховуючи викладене,

Outcome: approved