Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-16 00:00:00

20.07.2018 року позивач [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до відповідача [PERSON] про зміну розміру аліментів на дитину, в якій позивач просить: змінити розмір аліментів, які сплачує [PERSON] за рішенням Деснянського районного суду м. Києва від 21.08.2012 року по цивільній справі № 2-3530/2012 на користь [PERSON] на утримання дитини [PERSON], [INFO], у твердій грошовій сумі з 1300 гривень на ? частину заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно з дня пред'явлення позову до суду і до досягнення дитиною повноліття. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 20.11.2003 року. Від шлюбу мають доньку [PERSON], [INFO]. Шлюб між сторонами було розірвано 15.07.2008 року. Рішенням Деснянського районного суду м. Києва від 21.08.2012 року з відповідача було стягнуто аліменти в розмірі 1300 грн. 00 коп., щомісячно, до досягнення дитиною повноліття. Однак, рішення суду про стягнення аліментів відповідачем виконується недобросовісно, у зв'язку з чим виникла заборгованість по сплаті аліментів. Крім того, на даний час її матеріальний стан змінився, зросли витрати на утримання спільної дитини, а тому позивач змушена звернутися до суду з вказаним позовом. Позивач в судовому засіданні свої позовні вимоги підтримала, в повному обсязі, з підстав, зазначених в позові, просила суд їх задовольнити. Представник позивача в судовому засіданні підтримав позові вимоги своєї довірительки, з підстав викладених в позовній заяві та просив суд задовольнити їх у повному обсязі. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнав частково, в розмірі 1/6 частини від всіх видів заробітку (доходу), щомісяця, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Зазначив, що він усвідомлює свій обов'язок по утриманню власної дитини, а тому кожного місяця сплачує аліменти на утримання доньки, заборгованість по сплаті аліментів на утримання доньки [PERSON] - відсутня, про що свідчить інформація з Єдиного реєстру боржників. Крім того, пояснив, що він є фізичною особою - підприємцем та його дохід складає біля 10000 - 11000 гривень, він проживає зі своєю родиною в гуртожитку за оренду якого сплачує кошти в розмірі 3000 гривень, щомісячно, на його утриманні є дружина, яка перебуває у декретній відпустці та малолітні донька та син від даного шлюбу, а також, його мати, яка відноситься до одиноких пристарілих громадян і являється малозабезпеченою. А тому, враховуючи те, що обов'язок утримувати дитину є спільним між ним та позивачем, вважає, що розмір аліментів 1/6 частини від усіх видів його доходу, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку буде достатнім для забезпечення належного утримання доньки. Щодо позовних вимог про стягнення витрат на правову допомогу в розмірі 1000 грн., вважає, що дана вимога є необґрунтованою. Представник відповідача в судовому засіданні підтримала позицію свого довірителя та просила суд про часткове задоволення позову. Суд, заслухавши вступне слово сторін, дослідивши матеріали справи, встановив наступне. Відповідно до ч. 2 ст. 51 Конституції України, ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Як вбачається з матеріалів справи і це встановлено судом, що сторони перебували в шлюбі зареєстрованому з 20 листопада 2003 року Центральним відділом реєстрації шлюбів м. Києва з державним Центром розвитку сім'ї (а.с. 4). Від даного шлюбу в сторін народилася спільна донька - [PERSON], [INFO] (а.с. 7). Шлюб між позивачем та відповідачем було розірвано 15 липня 2008 року, про що свідчить копія свідоцтва про розірвання шлюбу (а.с. 5). Як вбачається копії рішення Деснянського районного суду м. Києва від 21 серпня 2012 року з відповідача стягуються на користь позивача аліменти на утримання доньки [PERSON], [INFO], в розмірі 1300 грн., щомісячно, до досягнення дитиною повноліття (а.с. 10). Згідно копії ухвали колегії суддів Судової палати у цивільних справах Апеляційного суду м. Києва від 27 вересня 2012 року, апеляційну скаргу відповідача - відхилено. Рішення Деснянського районного суду м. Києва від 21 серпня 2012 року залишено без змін (а.с. 11,12). Звертаючись до суду з зазначеним позовом позивач наголосила, що в неї змінилося матеріальне становище, спільна дитина сторін потребує додаткових витрат, а враховуючи, що визначений рішенням Деснянського районного суду м. Києва розмір аліментів складає 1300 грн. на дитину в місяць, що є недостатнім для належного утримання та розвитку. Відповідно до ч. 1 ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Отже, в розумінні ст. 192 СК України особа, яка одержує аліменти - одержувач аліментів, може звернутися до суду з позовом про збільшення розміру аліментів на дитину, якщо погіршилося його матеріальне становище, сімейний стан чи стан його здоров'я або ж покращилося матеріальне становище, сімейний стан чи стан здоров'я платника аліментів. Як було встановлено судом, з пояснень позивача в судовому засіданні, у позивача, як одержувача аліментів на утримання дитини, на даний час погіршилося матеріальне становище, що унеможливлює в повній мірі утримувати спільної з відповідачем дитини, оскільки дитина потребує як фізичного так і духовного розвитку, що зумовлює понесення значних витрат. Згідно з частиною першою статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Відповідно до частин першої, другої статті 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року N 789-XII та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Згідно з частинами першою, другою статті 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Таким чином, обов'язок утримувати дитину є рівною мірою обов'язком як матері, так і батька. Статтею 183 ЦПК України передбачено, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину. У відповідності Закону України «Про Державний бюджет України на 2018 рік» прожитковий мінімум на дітей віком від 6 до 18 років з 1 січня становить 1860 гривень, з 1 липня - 1944 гривень, з 1 грудня 2027 гривень. Вирішуючи питання щодо зміни розміру аліментів, суд враховує матеріальний стан позивача та відповідача, потрібності дитини даного віку. Оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача підлягають частковому задоволенню, а саме, зміни розміру аліментів, що стягуються з відповідача на користь позивача на утримання дитини [PERSON], [INFO], у розмірі 1/6 частини всіх видів заробітку (доходу), щомісяця, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення дитиною повноліття. Щодо стягнення з відповідача судових витрат, пов'язаних із розглядом справи, то суд прийшов до висновку про відмову в цій частині позову, оскільки витрати на професійну правничу допомогу, позивачем та її представником документально не підтвердженні, у відповідності до ст. 137 ЦПК України та є необгрунтованими. Відповідно до ч.ч.1,2 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. У разі задоволення позову судовий збір покладається на відповідача.

Outcome: partial