Jurisdiction: civil
Date: 2019-08-05 00:00:00

1.Відомості про рух справи, процесуальні дії у справі. [PERSON] звернувся до Любешівського районного суду Волинської області з цим позовом 09 квітня 2019 року. Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи позов у порядку статті 33 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК) передано на розгляд судді Гладіч Н.І. Ухвалою від 10 квітня 2019 року позов [PERSON] залишено без руху для усунення недоліків: для подання документу про сплату судового збору або документу, що підтверджує підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону. Позивачем усунуто недоліки позовної заяви і ухвалою суду від 16 квітня 2019 року у справі відкрито загальне позовне провадження з призначенням підготовчого судового засідання на 14 травня 2019 року. У ході підготовчого провадження у справі сторони подали суду відзив на позовну заяву, відповідь на відзив, заперечення. Підготовче провадження закрито ухвалою суду від 27 травня 2019 року з призначенням судового розгляду на 18 червня 2019 року. Суддею Любешівського районного суду Гладіч Н.І. 18 червня 2019 року заявлено самовідвід, який у цей же день задоволено. У справі 19 червня 2019 року призначено повторний автоматизований розподіл. Позов [PERSON] передано на розгляд судді Глинянчуку В.Д. Справу розглянуто 06 серпня 2019 року проголошенням вступної та резолютивної частин рішення. 2.1 Стислий виклад позиції сторони позивача у заявах по суті справи. У позовній заяві позивач зазначає, що розпорядженням Любешівської селищної ради № 6-ос від 02 лютого 2016 року він був призначений на посаду директора комунального підприємства «Любешівський ринок» (далі -- КП «Любешівський ринок», Ринок), засновником якого є відповідач Любешівська селищна рада. З ним було укладено строковий трудовий договір (контракт) до 02 лютого 2018 року. Згодом термін дії контракту було продовжено до 02 лютого 2020 року. Підпунктом «а» пункту 1.1 додаткової угоди від 19 грудня 2018 року до строкового трудового договору визначено посадовий оклад позивача на рівні 6200 гривень. Позивач доводить, що вказаний розмір посадового окладу Любешівська селищна рада встановила з порушенням законодавства. Розмір посадового окладу позивача мав би визначатися згідно з постановою Кабінету Міністрів України № 859 «Про умови і розмір оплати праці керівників підприємств, заснованих на державній, комунальній власності, та об`єднань державних підприємств» від 19 травня 1999 року (далі -- постанова КМУ № 859) із змінами, внесеними постановою КМУ № 718 від 18 липня 2018 року. Згідно з розрахунком свого посадового окладу відповідно до постанови КМУ № 859, який позивач провів самостійно, розмір посадового окладу директора Ринку повинен становити від 9800 до 49 тисяч гривень. Відповідно до абзацу 6 пункту 3 постанови КМУ № 859 центральні органи виконавчої влади, міністерства і республіканські комітети Автономної Республіки Крим, місцеві органи виконавчої влади мали б у тримісячний термін внести зміни до укладених контрактів згідно з вимогами цієї постанови. Відповідач не вніс зміни у контракт щодо розміру посадового окладу директора КП «Любешівський ринок». З метою врегулювання трудового спору позивач 30 січня 2019 року звернувся до голови Любешівської селищної ради Куха Олега Івановича з пропозицією затвердити розрахунок розміру посадового окладу відповідно до постанови КМУ № 859, затвердити положення про умови, диференційовані показники та розміри преміювання директора Ринку, внести зміни до контракту. Не отримавши відповіді, [PERSON] 15 лютого 2019 року звернувся до Любешівского селищного голови із заявою про досудове врегулювання трудового спору з вимогою прийняти відповідне рішення. Натомість відповідач намагався «втягнути позивача у переписку», не вирішуючи це питання по суті. У відповіді на відзив позивач звертає увагу, що у момент укладення додаткової угоди до контракту він не знав про постанову КМУ № 859, а посадовий оклад у 6200 гривень йому було встановлено вольовим рішенням засновника Ринку. Позивач не заперечує факту звільнення з посади 12 квітня 2019 року та доводить, що намагається стягнути недоотриману заробітну плату за період з 18 липня 2018 року по дату звільнення. У зв`язку з наведеним сторона позивача просить суд визнати неправомірним розмір посадового окладу директора КП «Любешівський ринок» у сумі 6200 гривень, встановлений додатковою угодою від 19 грудня 2018 року до укладеного між сторонами строкового трудового договору (контракту) від 02 лютого 2016 року, зобов`язати відповідача встановити розмір посадового окладу директору Ринку, починаючи з 18 липня 2018 року, у відповідності з вимогами постанови КМУ № 859 від 19 травня 1999 року із змінами, внесеними постановою КМУ № 718 від 18 липня 2018 року. 2.2. Стислий виклад позиції сторони позивача у судовому засіданні. Позивач, представник позивача у судовому засіданні позов підтримали з підстав, викладених вище, та звернули увагу суду на наступне. На момент пред`явлення цього позову позивач ще працював на посаді директора Ринку. [PERSON] звернув увагу, що представник відповідача у судовому засіданні не заперечила, що Любешівська селищна рада не внесла зміни до контракту у частині визначення розміру посадового окладу позивача згідно з вимогами постанови КМУ № 859 від 19 травня 1999 року. Згідно з уточненим розрахунком мінімальний посадовий оклад директора Ринку повинен становити 10400 гривень. Відповідач намагається ввести суд в оману, що нібито позивач сам добровільно встановив собі нинішній посадовий оклад у розмірі 6200 гривень. Попереднє збільшення окладу позивача з 5500 гривень до 6200 гривень відбулось у зв`язку із збільшенням з 01 січня 2019 року мінімальної заробітної плати. Сторона позивача вважає, що пункт 3 постанови КМУ № 859 від 19 травня 1999 року є обов`язковим для виконання відповідачем. 3.1. Стислий виклад позиції відповідача у заявах по суті справи. Відповідач у відзиві на позов вважає позов [PERSON] безпідставним, виходячи з наступного. Відповідно до статті 65 Господарського кодексу України управління підприємством здійснюється відповідно до його установчих документів на основі поєднання прав власника щодо господарського використання свого майна і участі в управлінні трудового колективу. Власник здійснює свої права щодо управління підприємством безпосередньо або через уповноважені ним органи відповідно до статуту підприємства чи інших документів. У разі найму керівника підприємства з ним укладається договір (контракт), в якому визначаються строк найму, права, обов`язки, відповідальність, умови матеріального забезпечення керівника тощо. Згідно із статтею 21 Кодексу законів про працю України (далі - КЗпП) та статті 20 Закону України «Про оплату праці» оплата праці за контрактом визначається за угодою сторін на підставі чинного законодавства, колективного договору і пов`язана з виконанням умов контракту. У відповідності з положеннями статуту КП «Любешівський ринок» є відокремленою юридичною особою, має майно, самостійний баланс, рахунки, печатку і ідентифікаційний код. Ринок здійснює свою діяльність на принципах господарського розрахунку, власного комерційного ризику, з правом вільного найму працівників. Підприємство самостійно планує свою діяльність, визначає перспективи розвитку та надає засновнику або уповноваженому органу вказані плани. Керівник підприємства приймає рішення, видає накази з оперативних питань діяльності підприємства, здійснює поточне керівництво підприємством, організовує його виробничо-господарську, соціально-побутову діяльність та інше. За Любешівською селищною радою закріплені функції виключно контролюючого характеру. З наданих КП «Любешівський ринок» документів вбачається, що між адміністрацією в особі [PERSON] та трудовим колективом в особі голови ради трудового колективу укладено колективний договір на 2018-2020 роки. Штатний розпис є додатком до колективного договору. Змінами та доповненнями до колективного договору, що схвалені загальними зборами трудового колективу 18 грудня 2018 року, внесено зміни до штатного розпису в частині збільшення розмірів посадових окладів працівників, у тому числі і директора до рівня 6200 гривень. Любешівська селищна рада не брала участі у процедурі прийняття та реєстрації змін до колективного договору. [PERSON] листом № 190 від 18 грудня 2018 року просив позивача внести зміни до строкового трудового договору (контракту) у частині визначення йому розміру посадового окладу з 01 січня 2019 року у сумі 6200 гривень. Це прохання позивача було задоволено. Що стосується доданого до позову розрахунку розміру посадового окладу директора Ринку, відповідач звертає увагу, що застосована позивачем методика є незрозумілою, зокрема щодо коефіцієнта кратності та зваженого коефіцієнта відповідності. Поняття основної професії у КП «Любешівський ринок» у колективному договорі або в іншому «локальному акті» не визначалось. Крім цього, відповідач просить звернути увагу суду, що з позивачем розірвано контракт з 12 квітня 2019 року. Відповідач доводить, що Відповідно до підпункту 1 пункту 1 постанови КМУ № 859 розмір посадового окладу керівника підприємства повинен залежати від середньооблікової чисельності працюючих в еквіваленті повної зайнятості на рік, вартості активів підприємства або чистого доходу від реалізації товарів (робіт, послуг) у кратності до мінімального посадового окладу (ставки) працівника основної професії. У додатку до згаданої постанови визначено виключно максимально допустимий розмір посадового окладу керівника. Мінімального розміру коефіцієнта кратності не встановлено. Посадовий оклад позивача перевищує усі посадові оклади інших посад на Ринку (від 1,4762 до 1,1071 разів). 3.2. Стислий виклад позиції відповідача у судовому засіданні. Представник відповідача у судовому засіданні проти позову заперечила з підстав, викладених у заявах по суті справи, додавши, що пункт 3 постанови КМУ № 859 не містить вимоги для органів місцевого самоврядування щодо приведення розмірів посадових окладів керівників підприємств відповідно до цієї постанови. На запитання представника позивача представник відповідача Комзюк Н.Н. вказала, що востаннє перерахунок посадового окладу [PERSON] здійснено на підставі додаткової угоди від 19 грудня 2018 року. 4. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини. Статут комунального підприємства «Любешівський ринок» (далі - Статут) затверджено рішенням Любешівської селищної ради № 3/6 від 23 грудня 2010 року. Статутом визначено, що засновником підприємства є Любешівська селищна рада. Підприємство є юридичною особою, має відокремлене майно, самостійний баланс, рахунки в установах банків, печатку зі своїм найменуванням та ідентифікаційним кодом. Підприємство здійснює свою діяльність на принципах господарського розрахунку, власного комерційного ризику, з правом вільного найму працівників. КП «Любешівський ринок» самостійно планує свою діяльність, визначає перспективи розвитку та надає засновнику або уповноваженому органу вказані плани. Керівник підприємства призначається розпорядженням Любешівського селищного голови. Керівник підприємства приймає рішення, видає накази з оперативних питань діяльності підприємства, здійснює поточне керівництво підприємством, організовує його виробничо-господарську, соціально-побутову діяльність та інше. Згідно з розпорядженням Любешівського селищного голови № 6-ос від 02 лютого 2016 року [PERSON] призначено на посаду директора КП «Любешівський ринок» за строковим трудовим договором (контрактом). Відповідно до положень строкового трудового договору (контракту), який укладений між [PERSON] та Любешівською селищною радою, позивача призначено на посаду директора (керівника) КП «Любешівський ринок» на термін з 02 лютого 2016 року по 02 лютого 2018 року. Керівник є членом трудового колективу Ринку. Заробітна плата, грошова винагорода та надання соціально-побутових благ оплачується за рахунок підприємства. Керівник діє від імені підприємства, розпоряджається його коштами тощо. Керівник серед іншого зобов`язаний забезпечити виконання додаткових угод, якщо такі будуть укладатись до строкового трудового договору. Згідно з розділом 3 контракту за виконання обов`язків, передбачених контрактом, керівникові нараховується заробітна плата за рахунок частки доходу, одержаного підприємством в результаті його господарської діяльності, виходячи з установлених посадового окладу у розмірі 2700 гривень, премії в розмірі нарахованої заробітної плати за посадовим окладом за умови наявності прибутку, відсутності у звітному періоді аварій, випадків травматизму із смертельними наслідками з вини підприємства та заборгованості з виплати заробітної плати, але не більше 100 % посадового окладу. Згідно з Колективним договором між адміністрацією та радою трудового колективу КП «Любешівський ринок» на 2018-2020 роки штатний розпис підприємства налічував вісім штатних одиниць, розмір посадового окладу директора найбільший і становив 5500 гривень. Згідно з Положенням про преміювання за виконання виробничих завдань і функцій, яке є додатком до колективного договору, розмір преміювання директора за підсумками роботи за квартал становить два місячних посадових оклади; за рік - у розмірі трьох місячних посадових окладів. Відповідно до додаткової угоди № 1 від 03 січня 2018 року до вказаного вище строкового трудового договору (контракту) пункт 3.1 розділу 3 «Умови матеріального забезпечення керівника» викладено в такій редакції: «За виконання обов`язків, передбачених цим контрактом керівникові нараховується заробітна плата за рахунок частки доходу, одержаного підприємством в результаті господарської діяльності, виходячи з установлених посадового окладу у розмірі 5500 гривень, премії за підсумками роботи за квартал у розмірі одного місячного посадового окладу керівника підприємства. Преміювання керівника підприємства здійснюється на підставі розпорядження селищного голови». Ця додаткова угода набирає чинності з моменту її підписання». У відповідності із змінами та доповненнями до Колективного договору між адміністрацією та радою трудового колективу КП «Любешівський ринок» на 2019 рік, схваленими на загальних зборах трудового колективу Ринку 18 грудня 2018 року, штатний розпис підприємства налічував дев`ять штатних одиниць, посадовий оклад директора найбільший - 6200 гривень. Згідно з листом № 190 від 18 грудня 2018 року КП «Любешівський ринок» просило Любешівського селищного голову внести зміни до строкового трудового контракту директора, визначивши йому посадовий оклад на рівні 6200 гривень. Відповідно до додаткової угоди № 3 від 19 грудня 2018 року до строкового трудового договору від 02 лютого 2016 року сторони дійшли згоди внести зміни у пункт 3.1 розділу 3 «Умови матеріального забезпечення керівника» контракту та визначили посадовий оклад директора Ринку у розмірі 6200 гривень. Ця додаткова угода набрала чинності з 01 січня 2019 року. Позивач, діючи як директор Ринку, 30 січня 2019 року звернувся до голови Любешівської селищної ради з пропозицією затвердити Розрахунок розміру посадового окладу директора КП «Любешівський ринок», Положення про умови, диференційовані показники та розміри преміювання директора КП «Любешівський ринок» у відповідності з вимогами постанови КМУ № 859 від 19 травня 1999 року із змінами, внесеними постановою КМУ № 718 від 18 липня 2018 року. З проєкту розрахунку посадового окладу позивач визначив, що працівником основної професії на Ринку є «керівник», мінімальний посадовий оклад професійної групи «керівник» в енергетика і становить 4900 гривень. Отже, максимальний посадовий оклад директора може становити 10 окладів енергетика, тобто 49 тисяч гривень. [PERSON] натомість запропонував визначити йому посадовий оклад з коефіцієнтом «5» на рівні 24500 гривень. При цьому вказано, що на Ринку згідно з штатним розписом має працювати 9 осіб, а підприємство є одним з найбільших роботодавців у Любешівському районі (обслуговує понад 700 торгівельних об`єктів понад 500 підприємців), крім цього Ринок обслуговує іноземних громадян. Згідно з уточненим проєктом розрахунку посадового окладу, який надано уже у суді, позивач визначив, що працівником основної професії на Ринку є «керівник», мінімальний посадовий оклад професійної групи «керівник» на підприємстві у завідуючого господарством і становить 5200 гривень. Отже, максимальний посадовий оклад директора може становити 10 окладів завгосподарством, тобто 52 тисячі гривень, а мінімально допустимий - не менше ніж 10400 гривень (5200?2). Проєктом Положення про умови, диференційовані показники та розміри преміювання директора КП «Любешівський ринок» [PERSON] запропонував встановити йому такі умови преміювання: квартал - у розмірі двох місячних посадових окладів; рік - у розмірі трьох місячних посадових окладів. Позивач 15 лютого 2019 року направив відповідачу лист, в якому вимагав у Любешівського селищного голови вирішити трудовий спір у досудовому порядку протягом трьох днів. Натомість заступник Любешівського селищного голови Савчук О. листом від 18 лютого 2019 року запропонував позивачу надати інформацію про методику визначення коефіцієнтів кратності, що застосовується для визначення максимального допустимого розміру посадового окладу керівника, зважений коефіцієнт відповідності. Врахувати категорію, до якої відноситься Ринок. Згідно з розпорядженням Любешівського селищного голови № 35-ос від 09 квітня 2019 року [PERSON] звільнено з посади директора Ринку. 5. Норми права, які застосував суд. Мотиви суду щодо позовних вимог. Отже, в контексті предмету спору необхідно з`ясувати наступні запитання: чим регулюється розмір посадового окладу директора КП «Любешівський ринок»; чи розмір посадового окладу, визначений у трудовому договорі (контракті) з позивачем, у період з 18 липня 2018 року не є меншим ніж передбачено законодавством; встановлення розміру посадового окладу директору Ринку у розмірах, передбачених постановою КМУ № 859 від 19 травня 1999 року із змінами, внесеними постановою КМУ № 718 від 18 липня 2018 року, є обов`язком чи правом відповідача. Відповідно до частин першої, четвертої статті 43 Конституції України кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується. Кожен має право на належні, безпечні і здорові умови праці, на заробітну плату, не нижчу від визначеної законом. Згідно із статтею 1 Закону України «Про оплату праці» (далі - Закон № 108/95-ВР) заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку за трудовим договором роботодавець виплачує працівникові за виконану ним роботу. Розмір заробітної плати залежить від складності та умов виконуваної роботи, професійно-ділових якостей працівника, результатів його праці та господарської діяльності підприємства. У відповідності із статтею 2 цього Закону основна заробітна плата. Це - винагорода за виконану роботу відповідно до встановлених норм праці (норми часу, виробітку, обслуговування, посадові обов`язки). Вона встановлюється у вигляді тарифних ставок (окладів) і відрядних розцінок для робітників та посадових окладів для службовців. Додаткова заробітна плата. Це - винагорода за працю понад установлені норми, за трудові успіхи та винахідливість і за особливі умови праці. Вона включає доплати, надбавки, гарантійні і компенсаційні виплати, передбачені чинним законодавством; премії, пов`язані з виконанням виробничих завдань і функцій. Інші заохочувальні та компенсаційні виплати. До них належать виплати у формі винагород за підсумками роботи за рік, премії за спеціальними системами і положеннями, виплати в рамках грантів, компенсаційні та інші грошові і матеріальні виплати, які не передбачені актами чинного законодавства, або які провадяться понад встановлені зазначеними актами норми. Згідно із частинами першою, другою, четвертою статті 3 Закону № 108/95-ВР мінімальна заробітна плата - це встановлений законом мінімальний розмір оплати праці за виконану працівником місячну (годинну) норму праці. Мінімальна заробітна плата встановлюється одночасно в місячному та погодинному розмірах. Мінімальна заробітна плата є державною соціальною гарантією, обов`язковою на всій території України для підприємств усіх форм власності і господарювання та фізичних осіб, які використовують працю найманих працівників, за будь-якою системою оплати праці. Відповідно до частини першої статті 3-1 Закону № 108/95-ВР розмір заробітної плати працівника за повністю виконану місячну (годинну) норму праці не може бути нижчим за розмір мінімальної заробітної плати. Згідно з частиною першою статті 4, частин першої, другої статті 5 Закону № 108/95-ВР джерелом коштів на оплату праці працівників госпрозрахункових підприємств є частина доходу та інші кошти, одержані внаслідок їх господарської діяльності. Організація оплати праці здійснюється на підставі: законодавчих та інших нормативних актів; генеральної угоди на національному рівні; галузевих (міжгалузевих), територіальних угод; колективних договорів; трудових договорів; грантів. Суб`єктами організації оплати праці є: органи державної влади та місцевого самоврядування; роботодавці, організації роботодавців, об`єднання організацій роботодавців або їх представницькі органи; професійні спілки, об`єднання професійних спілок або їх представницькі органи; працівники. Відповідно до частин першої-третьої статті 8 Закону № 108/95-ВР держава здійснює регулювання оплати праці працівників підприємств усіх форм власності шляхом встановлення розміру мінімальної заробітної плати та інших державних норм і гарантій, встановлення умов і розмірів оплати праці керівників підприємств, заснованих на державній, комунальній власності, працівників підприємств, установ та організацій, що фінансуються чи дотуються з бюджету, а також шляхом оподаткування доходів працівників. Умови розміру оплати праці працівників установ та організацій, що фінансуються з бюджету, визначаються Кабінетом Міністрів України, крім випадків, передбачених частиною третьою цієї статті, та частиною першою статті 10 цього Закону. Умови розміру оплати праці суддів та членів національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, працівників її центрального апарату і територіальних органів визначаються законом. Згідно з частиною першою статті 10 Закону № 108/95-ВР розмір мінімальної заробітної плати встановлюється Верховною Радою України за поданням Кабінету Міністрів України не рідше одного разу на рік у законі про Державний бюджет України з урахуванням вироблених шляхом переговорів пропозицій спільного представницького органу об`єднань профспілок і спільного представницького органу об`єднань організацій роботодавців на національному рівні. Відповідно до статті 20, частини першої статті 21 Закону № 108/95-ВР оплата праці за контрактом визначається за угодою сторін на підставі чинного законодавства, умов колективного договору і пов`язана з виконанням умов контракту. Працівник має право на оплату своєї праці відповідно до актів законодавства і колективного договору на підставі укладеного трудового договору. У відповідності зі статтею 21 КЗпП трудовий договір є угода між працівником і власником підприємства, установи, організації або уповноваженим ним органом чи фізичною особою, за якою працівник зобов`язується виконувати роботу, визначену цією угодою, з підляганням внутрішньому трудовому розпорядкові, а власник підприємства, установи, організації або уповноважений ним орган чи фізична особа зобов`язується виплачувати працівникові заробітну плату і забезпечувати умови праці, необхідні для виконання роботи, передбачені законодавством про працю, колективним договором і угодою сторін. Працівник має право реалізувати свої здібності до продуктивної і творчої праці шляхом укладення трудового договору на одному або одночасно на декількох підприємствах, в установах, організаціях, якщо інше не передбачене законодавством, колективним договором або угодою сторін. Особливою формою трудового договору є контракт, в якому строк його дії, права, обов`язки і відповідальність сторін (в тому числі матеріальна), умови матеріального забезпечення і організації праці працівника, умови розірвання договору, в тому числі дострокового, можуть встановлюватися угодою сторін. Сфера застосування контракту визначається законами України. У відповідності із Законом України «Про Державний бюджет на 2018 рік» мінімальна заробітна плата у 2018 році у місячному розмірі становила 3723 гривні. Згідно із Законом України «Про Державний бюджет на 2019 рік» мінімальна заробітна плата у 2019 році у місячному розмірі становила 4173 гривні. У відповідності з пунктами 10, 11 постанови Кабінету Міністрів України № 170 від 19 березня 1994 року «Про впорядкування застосування контрактної форми трудового договору» у контракті передбачаються обсяги пропонованої роботи та вимоги до якості і строків її виконання, строк дії контракту, права, обов`язки та взаємна відповідальність сторін, умови оплати й організації праці, підстави припинення та розірвання контракту, соціально-побутові та інші умови, необхідні для виконання взятих на себе сторонами зобов`язань, з урахуванням специфіки роботи, професійних особливостей та фінансових можливостей підприємства, установи, організації чи роботодавця. Умови оплати праці та матеріального забезпечення працівників, з якими укладається контракт, визначаються угодою сторін. Розміри виплат не можуть бути меншими, ніж передбачено чинним законодавством, угодами і колективним договором, і залежать від виконання умов контракту. Згідно з абзацом першим пункту 1, підпунктом 1 пункту 1 постанови КМУ № 859 із змінами, внесеними постановою КМУ № 718 від 18 липня 2018 року, надано керівникам центральних органів виконавчої влади, Голові Ради міністрів Автономної Республіки Крим, керівникам місцевих органів виконавчої влади та органів місцевого самоврядування, а також керівнику уповноваженого суб`єкта господарювання з управління об`єктами державної власності в оборонно-промисловому комплексі, які укладають контракти з керівниками підприємств, заснованих на державній власності, у тому числі казенних, та об`єднань державних підприємств, утворених центральними органами виконавчої влади відповідно до законодавства, підприємств, які належать Автономній Республіці Крим, підприємств, заснованих на комунальній власності, право встановлювати такі виключні умови оплати праці: розмір посадового окладу керівника підприємства залежно від середньооблікової чисельності працівників в еквіваленті повної зайнятості за рік, вартості активів підприємства або чистого доходу від реалізації товарів (робіт, послуг), за даними останньої річної фінансової звітності, у кратності до мінімального посадового окладу (ставки) працівника основної професії згідно з додатком. У відповідності з абзацами першим, шостим пункту 3 постанови КМУ № 859 центральним органам виконавчої влади, міністерствам і республіканським комітетам Автономної Республіки Крим, місцевим органам виконавчої влади у місячний термін розробити і затвердити умови, диференційовані показники та розміри преміювання керівників, у тримісячний термін внести зміни до укладених контрактів згідно з вимогами цієї постанови. Пунктом 4 постанови КМУ № 859 установлено, що керівники центральних і місцевих органів виконавчої влади, а також керівник уповноваженого суб`єкта господарювання з управління об`єктами державної власності в оборонно-промисловому комплексі несуть персональну відповідальність за встановлення розмірів оплати праці керівників підприємств, заснованих на державній, комунальній власності, в тому числі казенних, об`єднань державних підприємств, утворених центральними органами виконавчої влади відповідно до законодавства, з якими укладаються контракти, згідно з цією постановою. Згідно з показниками для визначення розміру посадового окладу керівника підприємства, заснованого на державній, комунальній власності, що є додатком до постанови КМУ № 859, за вартості активів менш як 1 мільярд гривень або чистий річний дохід від реалізації товарів (робіт, послуг) становить менш як 200 мільйонів гривень, а бо середньооблікова чисельність працівників менш як 500 осіб максимально допустимий розмір посадового окладу керівника підприємства у кратності до мінімального посадового окладу (ставки) працівника основної професії становить до 10. Частиною першою статті 2 Закону України «Про місцеве самоврядування» визначено, що місцеве самоврядування в Україні - це гарантоване державою право та реальна здатність територіальної громади - жителів села чи добровільного об`єднання у сільську громаду жителів кількох сіл, селища, міста - самостійно або під відповідальність органів та посадових осіб місцевого самоврядування вирішувати питання місцевого значення в межах Конституції і законів України. Система органів місцевого самоврядування, відповідно до частини першої статті 5 цього Закону включає у себе територіальну громаду. Згідно з частиною другою статті 6 Закону України «Про місцеве самоврядування» територіальні громади в порядку, встановленому законом, можуть об`єднуватися в одну сільську, селищну, міську територіальну громаду, утворювати єдині органи місцевого самоврядування та обирати відповідно сільського, селищного, міського голову. У відповідності з частиною першою статті 118 Конституції України виконавчу владу в областях і районах, містах Києві та Севастополі здійснюють місцеві державні адміністрації. Згідно з частинами першою-третьою статті 1 Закону України «Про місцеві державні адміністрації» виконавчу владу в областях, районах, районах Автономної Республіки Крим, у містах Києві та Севастополі здійснюють обласні, районні, Київська та Севастопольська міські державні адміністрації. Місцева державна адміністрація є місцевим органом виконавчої влади і входить до системи органів виконавчої влади. Місцева державна адміністрація в межах своїх повноважень здійснює виконавчу владу на території відповідної адміністративно-територіальної одиниці, а також реалізує повноваження, делеговані їй відповідною радою. На думку сторони позивача Любешівська селищна рада як засновник КП «Любешівський ринок» у контексті положень постанови КМУ № 859 є місцевим органом виконавчої влади і пункти 1, 3, 4 цього нормативного акту носять імперативний (обов`язковий) характер для відповідача щодо встановлення умов праці керівнику комунального підприємства, а мінімальний посадовий оклад позивача повинен бути щонайменше двократним по відношенню до мінімального посадового окладу працівника основної професії на підприємстві. Разом з тим, суд вважає цю позицію помилковою. Відповідно до законодавства Любешівська селищна рада є органом місцевого самоврядування, місцевим органом виконавчої влади у Любешівському районі Волинської області є Любешівська районна державна адміністрація. У пункті 1 згаданої постанови Кабінет Міністрів України надає право, у тому числі керівникам місцевих органів влади та органів місцевого самоврядування, встановлювати виключні умови праці керівникам підприємств, які засновані на державній та комунальній власності. Натомість пункт 3 постанови КМУ № 859 зобов`язує центральні органи виконавчої влади, міністерства і республіканські комітети Автономної Республіки Крим, місцеві органи виконавчої влади у місячний термін розробити і затвердити умови, диференційовані показники та розміри преміювання керівників; у тримісячний термін -- внести зміни до укладених контрактів згідно з вимогами цієї постанови. При цьому у переліку суб`єктів, на яких покладено відповідний обов`язок, органи місцевого самоврядування відсутні. Згадка про керівників органів місцевого самоврядування відсутня і у пункті 4 цієї постанови. Отже, необхідно розуміти, що положення постанови КМУ № 859 для органів місцевого самоврядування-засновків підприємств, носять рекомендаційний характер. Аналізуючи наведені вище приписи законодавства, суд констатує, що організація оплати праці керівника КП «Любешівський ринок» здійснюється за участі найманого працівника який претендує (займає) цю посаду, трудового колективу ринку та засновника. Укладення трудового договору, у тому числі контракту, передбачає згоду обох сторін щодо його умов: роботодавця та найманого працівника. При визначені розміру посадового окладу директора Ринку, крім законодавства, повинні враховуватись фінансові показники та можливості підприємства. Джерелом для оплати праці працівників Ринку мають бути кошти, одержані внаслідок господарської діяльності цього підприємства. Починаючи з 18 липня 2018 року, тобто дати, яка предметом судового дослідження, розмір посадового окладу директора Ринку, перевищує встановлений законом мінімальний розмір заробітної плати. Оклад позивача встановлювався на підставі Колективного договору між адміністрацією та радою трудового колективу КП «Любешівський ринок» на 2018-2020 роки, а також відповідно до укладеного 02 лютого 2016 року між [PERSON] та Любешівською селищною радою контракту з додатковими угодами. При визначенні позивачу заробітної плати до нього застосовувалися положення КМУ № 859 від 19 травня 1999 року, зокрема щодо встановлення розміру та періодичності премій. За викладеного суд вважає позовні вимоги позивача безпідставними та відмовляє у задоволенні позову повністю. 6. Питання розподілу судових витрат. Позивач при поданні позовної заяви сплатив 1536,80 гривень судового збору, які у зв`язку з відмовою у позові не підлягають стягненню з відповідача. У матеріалах справи відсутні будь-які інші відомості про понесені сторонами судові витрати Враховуючи наведене,

Outcome: dismissed