Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-22 00:00:00

20.06.2019 позивач звернулася в суд із позовом до відповідача, про зняття арешту з майна та скасування заборони на його відчуження Підставою звернення із позовом вважає те, що вона є власником житлового будинку [ADDRESS] , що підтверджує Свідоцтво про право власності, видане Монастирищенською держнотконторою 08.05.1986 за №901 та довідка КП «Черкаське обласне об`єднане бюро технічної інвентаризації» № 213 від 24.04.2019. Під час оформлення відчудження вказаного вище житлового будинку та посвідчення відповідного договору її стало відомо, що на нерухоме майно, в тому числі, житловий будинок [ADDRESS] накладено арешт нерухомого майна. Даний факт підтверджує Інформаційна довідка з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно № 169239970 від 04.06.2019. Відповідно до відомостей з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно - номер запису про обтяження: 13013395 (спеціальний розділ) від 26.01.2016 року, постановою про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, серія та номер: 49478552 від 22.01.2016 року накладекно арешт на все рухоме та нерухоме майно по [ADDRESS] . Особа права якої обтяжуються: [PERSON] , код платника податків [NUMBER] , яка зареєстрована в будинку [ADDRESS] . Дана постанова винесена на підставі виконавчого документа: Вимога від 11.01.2016 № Ф-86-17 «У», виданого Христинівська ОДПІ (Монастирищенське відділення) про стягнення з [PERSON] на користь держави 1323,47 грн. недоїмки зі сплати єдиного внеску. Відповідно до постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 03.06.2016 року № 5 «Про судову практику в справах про зняття арешту з майна» у порядку цивільного судочинства захист майнових прав здійснюється у позовному провадженні, шляхом предявлення позову про зняття арешту з майна. Відповідачами у таких справах є особа , в інтересах якої накладено арешт на майно. Як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, має бути залучено відповідний орган державної виконавчої слжби. Вважає, що постанова про накладення арешту на майно від 14.08.2015 року, в частині накладення арешту на майно, яке належиить її, [PERSON] на праві власності, порушує її законні права через наступне: Про накладення арешту на нерухоме майно, її власника даного майна, ніхто не повідомляв. Вона, [PERSON] не має жодних не погашених зобов`язань перед учасниками цивільного обороту, не є боржником у виконавчих провадженнях, не виступала поручителем зобов`язань [PERSON] . Відповідно до ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Статтею 321 ЦК України передбачено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Арешт та обтяження перешкоджають її в повному обсязі реалізувати свої права щодо оформлення, користування та розпорядження належним її майном. Вважає, що її права підлягають захисту шляхом зняття усіх обтяжень з об`єкту нерухомого майна, який належить її на праві власності та знаходиться за адресою: будинок [ADDRESS] .. Відповідно до ч.3, 4, 5ст. 59 ЗУ «Про виконавче провадження» у разі виявлення порушення порядку накладення арешту, встановленого цим Законом, арешт з майна боржника знімається згідно з постановою начальника відповідного відділу державної виконавчої служби, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець. Підставами для зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини є: 1) отримання виконавцем документального підтвердження, що рахунок боржника має спеціальний режим використання та/або звернення стягнення на такі кошти заборонено законом;2) надходження на рахунок органу державної виконавчої служби, рахунок приватного виконавця суми коштів, стягнених з боржника (у тому числі від реалізації майна боржника), необхідної для задоволення вимог усіх стягувачів, стягнення виконавчого збору, витрат виконавчого провадження та штрафів, накладених на боржника;3) отримання виконавцем документів, що підтверджують про повний розрахунок за придбане майно на електронних торгах;4) наявність письмового висновку експерта, суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання щодо неможливості чи недоцільності реалізації арештованого майна боржника у зв`язку із значним ступенем його зношення, пошкодженням; 5) відсутність у строк до 10 робочих днів з дня отримання повідомлення виконавця, зазначеного у частині шостій статті 61 цього Закону, письмової заяви стягувана про його бажання залишити за собою нереалізоване майно;6) отримання виконавцем судового рішення про скасування заходів забезпечення позову;7) погашення заборгованості із сплати періодичних платежів, якщо виконання рішення може бути забезпечено в інший спосіб, ніж звернення стягнення на майно боржника; 8) отримання виконавцем документального підтвердження наявності на одному чи кількох рахунках боржника коштів, достатніх для виконання рішення про забезпечення позову. У всіх інших випадках арешт може бути знятий за рішенням суду. Законом України «Про виконавче провадження» передбачені підстави для зняття безпідставно накладеного арешту, але такої підстави, як зняття арешту з майна, яке боржнику не належить, законом не передбачено, тому питання про зняття арешту з майна, яке боржнику не належить, вирішується у судовому порядку. Позивач вважає, що захист її прав, відповідності до вимог ст. 16 ЦК України, необхідно вчинити шляхом припинення дії, яка порушує право та відновлення становища, яке існувало до порушення, тобто звільнити майно з-під арешту. Позивач просить зняти арешт з майна, яке належить [PERSON] на праві власності та знаходиться за адресою: [ADDRESS] , накладений постановою Відділу державної виконавчої служби Монастирищенського районного управління юстиції, код ЄДРПОУ 34323995 про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 22 січня 2016 року, зареєстровананий 26 січня 2016 року у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно за записом про обтяження № 13013395 (спеціальний розділ). Скасувати обтяження з майна, яке знаходиться за адресою: [ADDRESS] ), зареєстроване у Єдиному державному реєстрі обтяжень за № 13013395 (спеціальний розділ). Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, позов підтримала, просить його задоволити, про що подала заяву від 19.06.2019. Представник позивача [PERSON] позов підтримав повністю, просить його задоволити, про що подав письмову заяву від 23.07.2019. Представник відповідача Головного управління ДФС у Черкаській області, Уманське управління Монастирищенська ДПІ в судове засідання не з`явився, 08.07.2019 надіслав відзив, в якому зазначив, що як вбачається з тексту позовної заяви предметом позовних вимог є зняття арешту з нерухомого майна, що налажеть на праві власності позивачеві накладенного Монастирищенським районним відділом Державної виконавчої служби Головного Територіального управління юстиції у Черкаській області. Позиція позивача полягає в тому, що наявність вказаного арешту позбавляє останнього належним чином, вільно та безперешкодно реалізовувати свої права щодо оформлення, користування та розпорядження належним їй майном. Головне управління ДФС у Черкаській області є у даній справі відповідачем. Зокрема, на думку позивача, оскільки арешт майна проводився на підставі виконавчого документа: вимога від 11.01.2016 року № Ф-86-17 «У», виданого Христинівською ОДПІ (Монастирищенське відділення) про стягнення з [PERSON] на користь держави заборгованість з єдиного внеску в розмірі 1323,47 грн. необхідно залучити територіальний орган Державної фіскальної служби України. Як на підставу, залучення у справу фіскальний орган позивач посилається н п. 2 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ «Про судову практику в справах про зняття арешту з майна» від 03.06.2016 року № 5. Однак, з таким міркуванням позивача не можна погодитися, оскільки питання зняття арешту не пов`язано а ні з податковим боргом, а ні з податковою заставою і належить виключно до компетенції виконавчої служби. Окрім цього, Головним управлінням ДФС у Черкаській області не вчинялись будь- які дії, які б заподіювали шкоди охоронюваним правам та інтересам Позивача. Станом на 23.07.2019 заборгованість по податках та зборах за позивачем відсутня. З огляду на вищенаведене, вважаю, що у даному випадку права та інтереси позивача з боку Головного управління ДФС у Черкаській області не порушувались. В зв`язку з цим, ГУ ДФС у Черкаській області не може бути учасником данного судового процесу у статусі відповідача. Представник відповідача просить суд розглядати справу без участі Головного управління ДФС у Черкаській області за наявними матеріалами справи у відповідності до чинного законодавства (а.с. 37). Представник третьої особи Монастирищенського районного відділу Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Черкаській області не з`явився 23.07.2019 надіслав до суду листа, в якому зазначив, що перевіркою бази даних автоматизованої системи виконавчого провадження встановлено, що на виконанні в Монастирищенському районному відділі державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Черкаській області не перебували та станом на 22.07.2019 не перебувають відкриті виконавчі провадження щодо [PERSON] . Просить судове засідання провести без участі представника Монастирищеиського районного відділу Державної виконавчої служби у зв`язку з великим навантаженням в роботі. Третя особа - [PERSON] , в судове засідання не з`явилася, про причини неявки суд не повідомила. Про дату, час та місце розгляду справи, повідомлена у встановленому законом порядку. Дослідивши докази у справі, суд вважає, що позов підлягає до задоволення, виходячи з наступного. Відповідно до свідоцтво про право власності, виданого Монастирищенською держнотконторою 08.05.1986 за № 901 та довідка КП «Черкаське обласне об`єднане бюро технічної інвентаризації» № 213 від 24.04.2019 року, [PERSON] є власником житлового будинку [ADDRESS] (а.с. 9). Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборони відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта на все нерухоме майно, що належить позивачеві та знаходиться за адресою [ADDRESS] накладено арешт (а.с.7). Згідно ст.41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Відповідно до ст.1 Протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, ратифікованого Україною 17.07.1997 року кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Згідно ч.1 ст.321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Згідно ч.1, п.3 ч.2 ст.57 Закону України «Про виконавче провадження» №606-XIV від 21.04.1999 року (який діяв на момент виникнення правовідносин) арешт майна боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення, арешт на майно боржника може накладатися державним виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження. Згідно ч.1, 2 ст.56 Закону України «Про виконавче провадження» №1404-VIII від 02.06.2016 року із змінами та доповненнями (чинному на час ухвалення рішення) арешт майна (коштів) боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення; арешт на майно (кошти) боржника накладається виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна (коштів) боржника або про опис та арешт майна (коштів) боржника. Згідно ч.1, 2, 4 ст.59 Закону України «Про виконавче провадження» №1404-VIII від 02.06.2016 року із змінами та доповненнями (чинному на час ухвалення рішення) особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту; у разі набрання законної сили судовим рішенням про зняття арешту з майна боржника арешт з такого майна знімається згідно з постановою виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини; передбачені підстави для зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини, а згідно ч.5 ст.59 цього Закону у всіх інших випадках арешт може бути знятий за рішенням суду. Суд вважає, що станом на 23.07.2019 відсутні будь-які підстави для накладення арешту на вищевказане нерухоме майно у зв`язку із тим, що [PERSON] не була, і не є власником житлового будинку по [ADDRESS] , а тому накладений арешт підлягає скасуванню. Існування обтяження у вигляді арешту на майно створює перешкоди позивачеві в реалізації права власності, а тому позовні вимоги підлягають задоволенню.

Outcome: approved