Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-18 00:00:00

21 жовтня 2016 року позивачі [PERSON] та [PERSON] звернулися до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, що продовжує навчання, мотивуючи свої вимоги тим, що [PERSON], навчається у Вінницькому державному педагогічному університеті ім. М. Коцюбинського на денній формі навчання та у зв'язку із навчанням не має змоги влаштуватись на роботу, щоб самостійно отримувати заробіток. Відповідач на утримання сина- Гаєвського А.О. матеріальної допомоги не надає. У зв'язку із досягненням [PERSON] повноліття (25.08.2016 р.) стягнення аліментів на його утримання припинилося. Мати не в змозі самостійно утримувати його, у зв'язку з тим, що йому необхідні кошти на проїзд до місця навчання, проживання, одяг, харчування, підручники тощо, що й зумовило необхідність звернення до суду. А тому просить стягувати з відповідача аліменти на його утримання, такого який продовжує навчання у Вінницькому державному педагогічному університеті ім. М.Коцюбинського в розмірі 1000 (одна тисяча) гривень щомісяця, починаючи з дати подання позову та до закінчення навчання чи до досягнення [PERSON] двадцятитрьохрічного віку. Позивач [PERSON] в судове засідання не зявився, подав до суду заяву про проведення судового засідання без його участі, позовні вимоги підтримує та просить задовольнити в повному обсязі. В судовому засіданні позивач [PERSON] вимоги позову підтримала та просила їх задовольнити в повному обсязі, оскільки її коштів не вистачає на утримання сина [PERSON] і хоча він навчається за державним замовленням, проте потребує коштів на додаткові витрати, в тому числі і на кошти на проїзд до місця навчання, проживання, одяг, харчування, підручники тощо. Відповідач в судовому засіданні заперечив проти задоволення позовних вимог. Заслухавши думку учасників процесу, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до часткового задоволення, згідно слідуючих підстав. Судом встановлено, що відповідно до копії свідоцтва про розірвання шлюбу серії № 016702 шлюб між [PERSON] та [PERSON] 04.10.2006 року було розірвано. Як вбачається із копії свідоцтва про народження серії 1-БВ № 287452 [PERSON] народився 25.08.1998 року (змінив прізвище на [PERSON]), в графі мати зазначено «[PERSON]В.», а в графі батько «[PERSON]С.». Позивач навчається у Вінницькому державному педагогічному університеті ім. М. Коцюбинського за освітньо кваліфікаційним рівнем бакалавр на денній формі навчання за державним замовленням. Навчання закінчує у червні 2019 р, що підтверджується довідкою Вінницького державного педагогічному університету ім. М. Коцюбинського від 31.08.2016 року вих. № 283 та угодою про підготовку фахівців від 01.09.2015 р. Відповідно до довідки про доходи від 31.08.2016 року дохід [PERSON] з січня 2016 року по червень 2016 року становив 627 грн., тобто він отримував стипендію в розмірі 627 грн. в січні місяці, після чого з лютого 2016 р. по червень 2016 р. виплата стипендії була припинена. [PERSON] працює на посаді лікаря Хмельницької міської поліклініки № 2, її дохід з січня 2016 р. по жовтень 2016 р. становив 36\~491, 80 грн., що вбачається із довідки про доходи від 09.11.2016 р. № 119. [PERSON] надавав послуги ТОВ «Техносервіс КМВ» за договором цивільно правового характеру, його нарахований дохід в квітні 2016 р. становив 1440 грн., а в серпні 675 грн., що вбачається із довідки від 08.11.2016 р. № 02/01. Крім того, [PERSON] перебуває на обліку в головному управлінні Пенсійного фонду України в Хмельницькій області і отримує пенсію за вислугою років, розмір пенсії становить 1361,88 грн. Проводиться стягнення згідно постанови першого міського ВДВС від 22.06.2015 р. № 47315103 на дитину з пенсії, що вбачається із довідки від 08.11.2016 року. Із копії виконавчого листа від 06.04.2015 р. вбачається, що вирішено стягувати з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання сина [PERSON], у розмірі 300 грн., щомісячно, починаючи з 20.03.2015 р. і до закінчення ним терміну навчання 01.04.2020 р. Відповідно до вимог ч. ч. 1, 2 ст. 199 Сімейного кодексу України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Статтею 200 СК України встановлено, що суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Зокрема, відповідно до ч. 1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Правовідносини обов'язку батьків утримувати повнолітніх дочку, сина на період навчання регулюються\~главою 16 СК України, яка, зокрема, передбачає обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, у спосіб сплати аліментів (статті\~199,\~200,\~201\~цього\~Кодексу). У визначенні розміру аліментів слід враховувати вартість навчання, підручників, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження. Норми цієї глави не встановлюють самостійного, окремого від аліментних зобов'язань, обов'язку батьків брати участь у додаткових витратах на дочку, сина, що викликані особливими обставинами. Аналогічний висновок щодо застосування норм права, викладений у постанові Верховного Суду України від 24 лютого 2016 року справа № 6-1296цс15. Крім того, згідно із роз'ясненнями п.20 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15 травня 2006 року №3 обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття, виникає за обов'язкової сукупності таких юридичних фактів: досягненням дочкою, сином віку який перевищує 18 років, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв'язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Стягуючи аліменти на повнолітню дитину, слід також мати на увазі, що з часу повноліття дитина стає працездатною та має фізичну можливість додатково здійснювати своє утримання за рахунок інших доходів, а тому слід з'ясовувати факт отримання повнолітньою дитиною іншого доходу ніж аліменти, зокрема доходу від орендної плати за земельний пай, стипендії тощо. При цьому, визначаючи розмір аліментів, суд має виходити з розумності та достатності вказаного розміру стягуваних аліментів, а також з реальної можливості відповідача вказаний розмір аліментів сплачувати щомісячно, не порушуючи прав останнього. З врахуванням обставин справи, положення чинного законодавства, що регулюють правовідносини повязані зі сплатою аліментів, матеріального становища відповідача, який є працездатною особою, надавав послуги ТОВ «Техносервіс КМВ» за договором цивільно правового характеру, отримує пенсію за вислугою років, і з урахуванням обставин, передбачених\~ст.182 СК України, має змогу сплачувати аліменти на повнолітню дитину сина [PERSON], який продовжує навчання, досяг віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років та потребує матеріальну допомогу, так як навчається далеко від дому, несе витрати на проживання, також потребує коштів на оплату додаткових освітніх послуг під час навчання, на придбання необхідних канцелярських товарів, продуктів харчування, предметів першого вжитку, одягу та взуття, а стипендії не отримує, також з врахуванням того, що відповідач сплачує аліменти на навчання ще одного сина спільного із [PERSON], принципу законності, суд приходить до висновку, що з відповідача підлягають стягненню аліменти на користь [PERSON], [INFO] в розмірі 1/8 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, починаючи стягнення з 21 жовтня 2016 року до закінчення ним терміну навчання, але не довше, ніж до досягнення ним двадцяти трьох років. Задовольняючи позовні вимоги частково, суд враховує те, що обов'язок утримувати дитину є рівною мірою обов'язком як матері, так і батька. Причому обов'язком особистим, індивідуальним, а не солідарним. Також, виходить з розумності та достатності заявленого позивачем розміру стягуваних аліментів, необхідних для задоволення потреб дитини, враховуючи ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2016 рік», де прожитковий мінімум для працездатних осіб: з 1 грудня 2016 року становить 1600 гривень, також з врахуванням тієї обставини, що [PERSON] несе додаткові витрати на проживання, а тому 1/8 частка від заробітку відповідача та допомоги, яку надає та повинна надавати мати, як іншій із батьків, є достатньою для задоволення його потреб. Суд також виходить з реальної можливості відповідача такий розмір аліментів сплачувати щомісячно, не порушуючи прав останнього. Судові витрати розподіляються відповідно до ст. 88 ЦПК України. На підставі викладеного та

Outcome: partial