Jurisdiction: civil
Date: 2020-06-14 00:00:00

20 грудня 2019 року до суду надійшов позов [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дитини та на утримання дружини до досягнення дитиною трирічного віку, в якому просить стягувати з [PERSON] аліменти на утримання малолітнього сина [PERSON] , [INFO] в розмірі 17 790 (сімнадцять тисяч сімсот дев`яносто) гривень щомісячно, починаючи 19.12.2019 року і до досягнення повноліття дитини та на її користь аліменти на утримання в розмірі 5 000 (п`ять тисяч) гривень щомісячно, починаючи з 19.12.2019 року до досягнення дитиною трьох років, тобто до [INFO] . Позивач мотивує свої вимоги тим, що з 2013 року вона перебувала у шлюбі з відповідачем, від якого у них [INFO] народився син [PERSON] . 03 грудня 2019 року шлюб між сторонами розірвано. Наразі, відповідач разом з дитиною не проживає, участі у її вихованні та утриманні не приймає. Позивач утримує і виховує сина одна. Відповідач не цікавиться інтересами дитини, ухиляється від виконання обов`язків, передбачених ст. 180 СК України щодо утримання дитини та відмовляється добровільно надавати кошти на утримання дитини. Відповідач працює моряком на посаді другого помічника капітану, отримує достатній заробіток, щоб забезпечити гідний рівень життя дитині. У зв`язку з тим, що вона не працює, так як знаходиться у відпустці по догляду за дитиною, наданих коштів у розмірі 860 грн. від держави не вистачає на її існування та утримання сина, а тому звернулась до суду та вважає необхідним стягнутий аліменти з відповідача. Провадження у справі відкрито 03 січня 2020 року, для розгляду справи встановлено порядок спрощеного позовного провадження. 28 січня 2020 року від відповідача до суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому останній просив у задоволенні позовних вимог відмовити, у зв`язку з тим, що твердження позивача не відповідають дійсності, так як ним фактично виконується обов`язок щодо матеріального утримання дитини та з жовтня по січень надавалась грошова допомога, про що є відповідні банківські квитанції. Також він з його батьками забезпечують дитину всім необхідним та проводять багато часу разом, а позивач не надає жодних доказів щодо витрат грошових коштів на дитину, а тому заявлені позивачем вимоги щодо стягнення аліментів в розмірі 17790 гривень, та 5000 гривень, які є надмірними не підлягають задоволенню, як необґрунтовані та безпідставні. 29 січня 2020 року від позивача [PERSON] до суду надійшла відповідь на відзив, в якій зазначила, що надані нею сторінки з Інтернету з заробітною платнею є близькими до реальної зарплатні відповідача у період їх спільного проживання. Щодо перерахування коштів відповідачем, то вони є непостійними та різними, надаються лише після прохання матері відповідача, але це не позбавляє її права звернутись до суду з позовом. Також відповідач навмисно вводить суд в оману стосовно роботи охоронцем та зарплатні за цю роботу для того, щоб не сплачувати аліменти. Інші посилання відповідача не підтверджене жодними доказами, а тому просила задовольнити позов в повному обсязі. 29 січня 2020 року згідно протоколу судового засідання, суд на місці ухвалив перейти в загальне позовне провадження для розгляду всіх клопотань та провести підготовче судове засідання. 10 березня 2020 року позивач звернулась до суду з клопотаннями про витребування доказів. 13 березня 2020 року від відповідача до суду надійшла заява на клопотання про витребування доказів, в якій останній просив відмовити у задоволенні клопотань [PERSON] про витребування доказів. 17 березня 2020 року від представника позивача [PERSON] адвоката Мойсєєнко М.О. на електронну пошту суду надійшла заява про зміну позовних вимог, в яких просили: - Стягнути з [PERSON] , [INFO] , ідентифікаційний номер: [NUMBER] , зареєстрованого за адресою: [ADDRESS] , на користь [PERSON] , [INFO] , ідентифікаційний номер: [NUMBER] , зареєстрованої за адресою: [ADDRESS] , аліменти на утримання неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менш ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи від дня пред`явлення позову, тобто з 19.12.2019 року, та до досягнення [PERSON] , [INFO] , повноліття, тобто до [INFO] . - Стягнути з [PERSON] , [INFO] , ідентифікаційний номер: [NUMBER] , зареєстрованого за адресою: [ADDRESS] , на користь [PERSON] , [INFO] , ідентифікаційний номер: [NUMBER] , зареєстрованої за адресою: [ADDRESS] , аліменти на її утримання у розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, починаючи від дня пред`явлення позову, тобто з 19.12.2019 року, та до досягнення [PERSON] , [INFO] , трьох років, тобто [INFO] . Допустити негайне виконання рішення суду за один місяць. Залишити без розгляду всі клопотання [PERSON] про витребування доказів у справі № 522/21468/19. 20 березня 2020 року відповідач [PERSON] надав до суду відповідь в яких визнав змінені позовні вимоги від 17.03.2020 року та просив розглянути справу за його відсутності. Позивач в судове засідання не з`явилась, 15.06.2020 року надала заяву про розгляд справи за її відсутності, вимоги підтримала, просила задовольнити повністю. Відповідач в судове засідання не з`явився, викликаний, також просив розглянути справу за його відсутності. Відповідно до ч.ч. 3, 4 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Суд закінчує розгляд справи за відсутності сторін, на підстави наявних в матеріалах справи доказів, в підготовчому засідання у зв`язку з визнання відповідачем позову. Суд, проаналізувавши матеріали справи, знаходить позов [PERSON] обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню, виходячи з наступного: Правовідносини між сторонами регламентовані нормами Глави 15 Сімейного кодексу України у випадку обов`язку батька сплачувати аліменти на користь матері на утримання дитини та нормами Глави 9 Сімейного кодексу України у випадку обов`язку батька сплачувати аліменти на користь матері на її утримання до досягнення дитиною трирічного віку. Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно до ч.3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Суд не обмежується розміром заробітку (доходу) платника аліментів у разі встановлення наявності у нього витрат, що перевищують його заробіток (дохід), і щодо яких таким платником аліментів не доведено джерело походження коштів для їх оплати. У відповідності до ст. 183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Положеннями ч. 5 ст. 183 СК України встановлено, що той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину. Судом встановлено, що [INFO] народився [PERSON] , актовий запис №5937 зроблений 31.08.2017 року. Його батьком записаний [PERSON] , матір`ю - [PERSON] , які на той час перебували у зареєстрованому шлюбі. Рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 03 грудня 2019 року шлюб між сторонами було розірвано. Після розірвання шлюбу спільна дитина сторін залишилась проживати з матір`ю. Суд, оцінивши зібрані по справі докази, вважає доведеним факт проживання неповнолітнього [PERSON] разом з його матір`ю [PERSON] та факт ухилення відповідача від участі в утриманні дитини. Докази, які б підтверджували, що відповідач добровільно утримує на належному рівні свою дитину суду не надано, тому суд вважає, що аліменти підлягають стягненню з відповідача у примусовому порядку. При цьому, щодо наданих відповідачем копій квитанцій Акціонерного банку «Південний», де отримувачем вказано [PERSON] , суд зазначає, що з них не вбачається, що відправником був саме відповідач [PERSON] , а не інші особи, чи/або його мати, як про це зазначає позивач, та не свідчать про те, що саме ці кошти направлені на потреби дитини та на його утримання, враховуючи також непостійний характер та відмінні суми коштів. Відповідно до ст.7 Закону України «Про державний бюджет України на 2019 рік», прожитковий мінімум для дитини віком до 6 років: з 1 січня 2019 року складає 1626 гривень, з 1 липня - 1699 гривень, з 1 грудня - 1779 гривень (відповідно 50% від прожиткового мінімуму складають - 813 грн., 849,5 грн., 889,5 грн. щомісячно). Згідно ст. 51 Конституції України, батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття. Повнолітні діти зобов`язані піклуватися про своїх непрацездатних батьків. Так, держава визнає захист прав і свобод дитини одним з пріоритетів своєї політики та гарантує дитині рівень життя, необхідний для гармонійного розвитку. Відповідно до ст. 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону. Тобто, положення даної статті свідчать про те, що пріоритетним для суду під час здійснення правосуддя є ефективний захист прав, свобод та інтересів осіб. Враховуючи, визначені законом обставини при визначенні розміру аліментів, суд вважає обґрунтованими вимоги позивача про стягнення аліментів у розмірі ј частини від всіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не менше ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дати звернення до суду та до досягнення нею повноліття щомісячно і задовольняє їх. В силу ч.1 ст.191 СК України, аліменти присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Крім того, відповідно до ч.2 ст. 84 СК України, дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Відповідачем не заперечується факт проживання дитини разом з матір`ю, а протилежне судом не встановлено. Таким чином, що стосується позовних вимог про стягнення аліментів на утримання дружини до досягнення дитиною трирічного віку, суд, дослідивши надані докази та вивчивши обставини справи, та зважаючи на визнання відповідачем змінених позовних вимог, вважає за можливе їх задовольнити. В порядку ч.1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. За таких обставин, суд приходить до висновку про необхідність задоволення позову в повному обсязі. При цьому, в порядку п.1 ч. 2 ст.141 ЦПК України, суд покладає на відповідача судові витрати, пов`язані з розглядом справи про стягнення аліментів. На підставі викладеного,

Outcome: approved