Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-16 00:00:00

21 березня 2016 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON], в якому просить визнати за ним право власності на 1/2 частини квартири [ADDRESS] як спільна сумісна власність подружжя; визнати за ним право власності на 1/4 частини квартири [ADDRESS] в порядку спадкування за заповітом. Свої вимоги мотивує тим, що [INFO] померла його дружина - [PERSON], яка за життя склала заповіт, яким все своє майно заповідала йому та відповідачу в рівних частках кожному. Пояснює, що у встановлений законом строк він звернувся до нотаріуса з заявою про видачу йому свідоцтва про право на спадщину за заповітом на майно померлої [PERSON], а саме на 1/4 частини квартири [ADDRESS]. Однак йому було відмовлено у зв'язку з тим, що нею подані не всі документи, необхідні для вчинення такої нотаріальної дії, а саме за відсутністю документів, які підтверджують право власності спадкодавця на спадкове майно. Стверджує, що таких документів на вказане майно немає, оскільки право власності на спірну квартиру зареєстровано за ним, а не за померлою дружиною. Вважає, що у відповідності до положень ч.1 ст. 60 СК України, ч. 1 ст. 70 СК України за життя [PERSON] належала 1/2 частини спірної квартири. Вважає також, що у відповідності до ст. 16 ЦК України єдиним правовим способом захисту його прав буде визнання за ним права власності в порядку спадкування за заповітом на 1/4 частину спірної квартири. У судовому засіданні позивач позов підтримав та просив його задовольнити. В своїх поясненнях посилався на обставини, викладені в позовній заяві. Представник відповідача й судовому засіданні позов визнала і проти його задоволення не заперечувала. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі, укладеному 16 березня 1983 року (а.с. 5). 25 серпня 2015 року [PERSON] померла, що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а.с. 4). 08 серпня 2015 року [PERSON] склала заповіт, посвідчений приватним нотаріусом Чернігівського міського нотаріального округу [PERSON], зареєстрований в реєстрі за № 541, за яким все своє майно, де б воно не знаходилось та з чого б воно не складалося, і взагалі все те, що буде належати їй на день смерті і на що вона матиме право - заповіла [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], в рівних частках кожному (а.с.34).11.03.2016 року [PERSON] звернувся до приватного нотаріусом Чернігівського міського нотаріального округу [PERSON] з заявою про прийняття спадщини за заповітом після смерті дружини [PERSON], а саме на 1/4 частину квартири , що розташована в [ADDRESS] (а.с. 37), проте 11.03.2016 року нотаріусом винесено постанову про відмови у вчиненні нотаріальної дії № 25/02-14 у зв'язку з не наданням спадкоємцем документів, що підтверджують право власності спадкодавця на спадкове майно (а.с. 37 на звороті). Згідно копії свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 21.12.2006 року квартира, розташована за адресою: [ADDRESS] належить на праві приватної власності [PERSON] в цілому. Підстава: Рішення виконавчого комітету Чернігівської міської ради від 17.07.2006 року № 167 (а.с. 7). 24.12.2006 року відомості про право приватної власності в цілому на вказану квартиру за [PERSON] було зареєстровано Чернігівським МБТІ, що підтверджується копією витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно № 13030798 від 24.12.2006 (а.с. 8). Відповідно до ч. 1 ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. З матеріалів справи вбачається, що право власності на квартиру [ADDRESS] зареєстровано в цілому у встановленому порядку за позивачем, про що він також зазначає у своїй позовній заяві, а тому суд не вбачає порушення, невизнання або оспорювання його цивільного права, а, відтак, і відсутні підстави для задоволення позову.

Outcome: dismissed