Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-21 00:00:00

21 лютого 2018 року о 15 год. 00 хв. на розгляд судді Оболонського районного суду м. Києва передано вказане подання, в якому державний виконавець просить постановити ухвалу про примусове проникнення до належної ТОВ «НВП «Квазар Комплекс» квартири [ADDRESS] Подання обґрунтовано тим, що на виконанні державного виконавця перебуває зведене виконавче провадження № 52825554 з виконання 15 виконавчих документів, за якими з боржника ТОВ «НВП «Квазар Комплекс» в дохід держави стягується борг у розмірі 469 794 грн. 15 лютого 2016 року державним виконавцем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 50126413 та направлено таку на адресу боржника. Таким чином, боржник вважається таким, що повідомлений про відкриття виконавчого провадження. За результатами вчинених виконавчих дій встановлено належні боржнику рахунки, проте грошових коштів на них не достатньо для погашення боргу. Крім того встановлено, що боржник є власником квартири [ADDRESS] після чого державний виконавець направив вимогу до реєструючи органів з метою отримання копій правовстановлюючих документів на цю квартиру, а на адресу боржника - повідомлення від 11 квітня 2017 року про проведення 25 квітня 2017 року опису й арешту майна боржника. 25 квітня 2017 року державний виконавець здійснив вихід за адресою місцезнаходження вказаного нерухомого майна, проте двері ніхто не відчинив, представник боржника на призначені виконавчі дії не з'явився. 25 січня 2018 року державним виконавцем повторно здійснено вихід за цією ж адресою, але двері ніхто не відчинив, представник боржника на призначені виконавчі дії не з'явився, тому державний виконавець не мав змоги здійснити опис майна, про що було складено відповідний акт. Таким чином боржник не відреагував на виклики та вимоги державного виконавця, що свідчить про злісне ухилення від виконання таких вимог. Оскільки державному виконавцю не надають доступу до квартири [ADDRESS], то це є підставою для постановлення судом вмотивованого рішення щодо примусового проникнення до квартири. У судовому засіданні державний виконавець Ярмоленко К.Ю., яка прибула за матеріалами виконавчого провадження, доводи подання підтримала. Додатково пояснила, що вказана квартира є єдиним майном боржника, на яке можна звернути стягнення, і в разі задоволення цього подання державним виконавцем будуть вживатись заходи з реалізації квартири задля погашення боргу перед державою в розмірі 505 000 грн. Заслухавши пояснення державного виконавця, дослідивши додані до подання матеріали, суддя робить наступні висновки. Статтею 439 ЦПК України визначено, що питання про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника - фізичної особи або особи, у якої знаходиться майно боржника чи майно та кошти, належні боржникові від інших осіб, або дитина, щодо якої є виконавчий документ про її відібрання, при виконанні судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) вирішується судом за місцезнаходженням житла чи іншого володіння особи або судом, який ухвалив рішення за поданням державного виконавця, приватного виконавця. Суд розглядає подання, зазначене в частині першій цієї статті, негайно, але не пізніше наступного дня з дня його надходження до суду, без повідомлення (виклику) сторін та інших заінтересованих осіб за участю державного чи приватного виконавця. Відповідно до ст. 30 Конституції України кожному гарантується недоторканність житла. Не допускається проникнення до житла чи іншого володіння особи, проведення в них огляду чи обшуку інакше як за вмотивованим рішенням суду. Згідно із п. п. 1, 2 ч. 5 ст. 19 Закону України «Про виконавче провадження» (далі - Закон) боржник зобов'язаний: утримуватися від вчинення дій, що унеможливлюють чи ускладнюють виконання рішення; допускати в установленому законом порядку виконавця до житла та іншого володіння, приміщень і сховищ, що належать йому або якими він користується, для проведення виконавчих дій. Відповідно до п. 4 ч. 3 ст. 18 Закону виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право за наявності вмотивованого рішення суду про примусове проникнення до житла чи іншого володіння фізичної особи безперешкодно входити на земельні ділянки, до житлових та інших приміщень боржника - фізичної особи, особи, в якої перебуває майно боржника чи майно та кошти, належні боржникові від інших осіб, проводити в них огляд, у разі потреби примусово відкривати їх в установленому порядку із залученням працівників поліції, опечатувати такі приміщення, арештовувати, опечатувати та вилучати належне боржникові майно, яке там перебуває та на яке згідно із законом можливо звернути стягнення. Таким чином, визначальним при розгляді подання державного виконавця про примусове проникнення до житла боржника є лише факт невиконання рішення та неможливість державного виконавця потрапити до жилого приміщення боржника для проведення опису й арешту його майна. Це свідчить про необхідність надання суду переконливих доказів, які б свідчили про те, що державний виконавець вичерпав всі можливості виконати рішення без примусового проникнення до житла, проте це не дало результатів. Судом установлено, що на виконанні у державного виконавця Оболонського районного відділу державної виконавчої служби м. Києва Головного територіального управління юстиції у м. Києві Ярмоленко К.Ю. перебуває зведене виконавче провадження № 52825554, в якому боржником є ТОВ «НВП «Квазар Комплекс». За даними державного виконавця загальна сума боргу ТОВ «НВП «Квазар Комплекс» становить 469 794 грн. Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, актуальної станом на 22 лютого 2018 року, ТОВ «НВП «Квазар Комплекс» є власником квартири [ADDRESS]. Із доданих до подання державного виконавця документів випливає, що 11 квітня 2017 року на адресу місцезнаходження ТОВ «НВП «Квазар Комплекс» (м. Київ, вул. Автозаводська, 18-А) було надіслано вимогу виконавця надати доступ до квартири [ADDRESS] з метою здійснення опису й арешту майна для подальшої реалізації в рахунок погашення боргу, яку 20 квітня 2017 року повернуто до ВДВС Оболонського району без вручення. Жодних інших доказів про те, що державний виконавець повторно зверталась до власника квартири (боржника) з вимогою надати доступ до цього об'єкта нерухомості, як і актів про результати виходу державного виконавця на цей об'єкт у 2017 та 2018 роках, про що зазначено в поданні державного виконавця, суду надано не було. На запитання суду державний виконавець, яка мала із собою матеріали виконавчого провадження, пояснила, що не може надати такі докази суду. Клопотань від державного виконавця про оголошення перерви у розгляді подання для надання суду доказів не надходило, хоча таке право було роз'яснено їй судом. З огляду на викладене, державним виконавцем не доведено неможливості потрапити до належного боржнику жилого приміщення для проведення опису й арешту його майна, тому в задоволенні подання державного виконавця необхідно відмовити. Водночас державний виконавець не позбавлена права повторно звернутись до суду із таким поданням, за умови його обґрунтування належними доказами.

Outcome: dismissed