Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-30 00:00:00

19 червня 2019 року до суду надійшла позовна заява, у якій позивач просить припинити стягнення з нього аліментів на користь [PERSON] на утримання їх спільної дитини - сина [PERSON] , [INFO] у розмірі ј частини його заробітку (доходу) щомісяця, аде не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, до повноліття дитини, присуджених на підставі рішення Славутицького міського суду Київської області від 14 квітня 2015 року у справі № 377/309/15-ц. Позовні вимоги обґрунтовувались тим, що позивач з відповідачем знаходився у шлюбі, який був розірваний рішенням Славутицького міського суду Київської області від 02 жовтня 2012 року. За час спільного проживання у сторін народився син [PERSON] , [INFO] . Після розірвання шлюбу син залишився жити з матір`ю за її місцем проживання. Рішенням Славутицького міського суду Київської області від 14 квітня 2015 року з позивача на користь відповідача на утримання їх спільного сина [PERSON] були стягнуті аліменти в розмірі 1/4 частини його заробітку (доходу) щомісяця, починаючи з 12 березня 2015 року і до повноліття дитини. Син [PERSON] , маючи серйозні проблеми зі станом здоров`я, був визнаний інвалідом з дитинства. Незважаючи на ці обставини відповідач не піклувалася за сина належним чином, ніде не працює, в зв`язку з чим фактично утримувала не тільки дитину, а і себе особисто, за рахунок отриманих з позивача аліментів та державної допомоги на дитину - інваліда. Відповідач [PERSON] стала вести антисоціальний образ життя, зловживати спиртними напоями, перестала займатися належним чином вихованням і розвитком сина, піклуватися за його стан здоров`я. Це змусило позивача у лютому 2019 року забрати дитину до себе та звернутися до Органу опіки та піклування виконкому Славутицької міської ради Київської області з заявою про визначення місця проживання сина разом зі мною. Позивач проживає разом з дитиною, та його бабусею [PERSON] . За місцем проживання для дитини створені всі умови для проживання, розвитку та виховання. Згідно рішення виконкому Славутицької міської ради Київської області від 28 лютого 2019 року № 137 було визначено місце проживання малолітньої дитини, сина [PERSON] , [INFO] , разом з позивачем. З 12 квітня 2019 року позивач офіційно зареєстрував місце проживання дитини разом з собою за адресою: [ADDRESS] . Незважаючи на вищенаведені обставини, які свідчать про фактичне проживання і знаходження спільної з відповідачем дитини на повному утриманні у позивача, з нього продовжують стягувати аліменти на користь [PERSON] на утримання сина [PERSON] , внаслідок чого він змушений звернутися до суду з даним позовом. В судове засідання позивач не з`явився, пода до суду письмову заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує і обґрунтовує наданими письмовими доказами до позовної заяви. Відповідач у судовое засідання не з,явилася, до суду надійшла письмова заява про розгляд справи без її участі позовні вимоги визнала в повному обсязі. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. З огляду на викладене фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Судом встановлено, що сторони мають неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] (а.с.7). Рішенням Славутицького міського суду Київської області від 14 квітня 2015 року (справа № 377/309/15-ц) за позовом [PERSON] стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання сина [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) щомісяця, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 12 березня 2015 року, до повноліття дитини (а.с.9). Згідно довідки про доходи №285 від 20.05.2019 року [PERSON] працює на ДСП «Чорнобильська АЕС», на посаді інженера 1 категорії, його дохід за період з 01.11.2018 року по 30.04.2019 року складає 103243 гривні 50 копійок (а.с.15). Згідно копії довідки №149 від 26.02.2019 року загальна сума аліментів, стягнутих з [PERSON] на користь [PERSON] за період з 01.09.2018 року по 28.02.2019 року становить 32616,68 гривень (а.с.17). З наданих письмових документів вбачається, що їх син [PERSON] , маючи серйозні проблеми зі станом здоров`я, був визнаний інвалідом з дитинства. Згідно акту №01-19/17 обстеження умов проживання від 26.02.2019 року санітарно-гігієнічні умови проживання на час обстеження відповідають загальноприйнятим нормам, у квартирі заплановано капітальний сучасний ремонт у всіх кімнатах. Богдан мешкає в окремій кімнаті, має окреме спальне місце - сучасне дитяче ліжко. Дитина [PERSON] проживає із батьком та бабусею за адресою: [ADDRESS] , забезпечений усім необхідним для проживання та розвитку, про що свідчить наявність канцелярії, розвиваючих ігор, комп`ютера, сезонного одягу, взуття та продуктів харчування. Мати [PERSON] вживає та зловживає алкогольними напоями, неналежним чином виконує батьківські обов`язки відносно малолітнього [PERSON] . Зі слів батька [PERSON] та бабусі [PERSON] мати [PERSON] не заперечує, щоб син [PERSON] проживав разом з батьком. Відповідач [PERSON] стала вести антисоціальний образ життя, зловживати спиртними напоями, перестала займатися належним чином вихованням і розвитком їх сина, піклуватися за його стан здоров`я (а.с.20). Згідно рішення виконкому Славутицької міської ради Київської області від 28 лютого 2019 року № 137 було визначено місце проживання малолітньої дитини, [PERSON] , [INFO] , разом з батьком [PERSON] , за місцем його проживання (а.с.21). З наданих документів вбачається, що на даний час син [PERSON] , [INFO] , проживає разом з батьком [PERSON] - позивачем у справі, та повністю знаходиться на його утриманні. Суд, дослідивши матеріали справи, підстави позовних вимог вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст.180 Сімейного КодексуУкраїни батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч.2 ст.181 Сімейного КодексуУкраїни за домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. Відповідно до ч.3 ст.181 Сімейного КодексуУкраїни за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до ч.2 ст.197 Сімейного КодексуУкраїни за позовом платника аліментів суд може повністю або частково звільнити його від сплати заборгованості за аліментами, якщо вона виникла у звязку з його тяжкою хворобою або іншою обставиною, що має істотне значення. Способи захисту сімейних прав та інтересів встановлені ч.2 ст. 18 СК України, згідно з нормами якої способами захисту сімейних прав та інтересів зокрема є припинення правовідношення, а також його анулювання. Відповідно до п. 17 Постанови №3 Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» право на звернення до суду із заявою про стягнення аліментів і, відповідно, право на отримання аліментів має той з батьків, з ким проживає дитина. Частина 1 статті 192 СК України передбачає, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоровя когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Аналогічна вимога диктується положеннями ст. 273 СК України, якщо матеріальний або сімейний стан особи, яка сплачує аліменти, чи особи, яка їх одержує, змінився, суд може за позовом будь-кого з них змінити встановлений розмір аліментів або звільнити від їх сплати. Суд може звільнити від сплати аліментів осіб, зазначених у статтях 267 - 271 цього Кодексу, за наявності інших обставин, що мають істотне значення. Сімейний кодексУкраїни передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не повязує їх зі способом присудження (ч.3 ст.181 СК України) та на підстави припинення сплати аліментів. Стаття 192 СК України тільки вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених в судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоровя когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом, а ст.273 СК України додатково вказує на підстави припинення виплати аліментів. Право вимагати заміни розміру аліментів шляхом зміни способу присудження аліментів не може заперечуватися, адже можливість вибору способу присудження аліментів з огляду на мінливість життєвих обставин, зазначених ст.ст.182-184 СК України, не може обмежуватися разовим її здійсненням. З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст.192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою зміну способу їх присудження, а відсутність імперативної заборони на припинення виплати аліментів, за положеннями ст.273 СК України має на меті скасування їх присудження. Враховуючи встановлені судом обставини, а саме те, що на даний час неповнолітній син [PERSON] перестав проживати з матір,ю, а проживає з батьком [PERSON] - позивачем у справі, тобто змінився сімейний стан особи, яка сплачує аліменти, та особи, яка їх одержує, тому, враховуючи загальні принципи регулювання сімейних відносин, способи захисту сімейних прав, суд вважає за необхідне захистити порушене право позивача шляхом припинення від примусового стягнення на користь матері аліментів, бо сімейний стан платника аліментів та особи, що їх одержує змінився, а саме син [PERSON] проживає з батьком. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених вимог. Проте позивач у письмовій заяві про розгляд справи без його участі, просив, не стягувати з відповідача понесені ним судові витрати у розмірі судового збору. Виходячи з наведеного, враховуючи, думку позивача, у суду немає підстав стягувати судовий збір з відповідача на користь позивача. На підставі викладеного,

Outcome: approved