Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-29 00:00:00

19 травня 2017 року позивач [PERSON] звернувся до Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська із зазначеним позовом. Позовні вимоги обґрунтовані наступним. Позивач 29 жовтня 2015 року придбав у магазині «Комфі», що знаходиться за адресою м.Дніпро, вул..Тітова, 36, наступний товар - планшетний комп'ютер (як його позиціонував продавець) Asus Fonepad 7FE170CG 8Gb вартістю 2570,01 грн., антивірус ESET Mobile - 769 грн., ESET Multi - 300 грн., карту пам'яті Kingston micro SD 16 GB - 117,81 грн., плівку захисну Global Ultra Clear 10 - 98,01 грн., чохол Case Logic THEO108 Black - 98,01 грн., налаштування планшета - 30,00 грн. При придбанні продавцем-консультантом не було надано жодної інформації щодо дійсних технічних характеристик зазначеного товару. Позивачеві, який є пенсіонером за віком та необізнаним у сфері сучасних технологій, було буквально нав'язано необхідність купівлі антивірусних програм та їх встановлення одразу в магазині, фактично це була умова для придбання планшетного комп'ютера. Продавець аргументував таку необхідність тим, що пристрій не буде працювати без їх встановлення. Вже після придбання товару, вдома, після більш детального дослідження характеристик придбаного пристрою позивач зрозумів, що цей товар не задовольняє його технічними характеристиками, він призначений для комфортного веб-серфінгу і плавного відтворення HD-відео та ігор, має значно нижчі технічні характеристики та функціональні можливості ніж персональний комп'ютер, а продавцем-консультантом було повідомлено протилежне. 04 листопада 2015 року позивач звернувся до магазину з заявою про розірвання договору купівлі-продажу. 05 листопада 2015 року позивачу було повернуто гроші за планшетний комп'ютер Asus Fonepad 7FE170CG 8Gb та антивірус ESET Multi. 06 листопада 2015 року та 24 грудня 2015 року позивачем були подані письмові заяві з вимогою повернута вартість антивірусу ESET Mobile - 769 грн., та кошти за послугу у налаштуванні даного антивірусу - 30 грн., оскільки він не має змоги використовувати дану послугу окремо, антивірус є нерозривно зв'язаним з планшетним комп'ютером. 27 листопада 2015 року та 02 лютого 2016 року позивачу надійшли відмови у повернення грошових коштів за вказаний товар. Позивач вважає, що підприємницька практика відповідача ввела його в оману, внаслідок порушення його прав відповідачем йому було заподіяну моральну шкоду, розмір якої позивач оцінює в 5000 грн., та яка полягає в тривалому невиконанні відповідачем законних вимог позивача по відшкодуванню вартості товару та послуги, що призвело до необхідності неодноразово звертатися до відповідача, працівники якого поводилися нахабно та зухвало, що призвело до душевних страждань. На підставі викладеного, позивач просить суд стягнути з відповідача на користь позивача вартість антивірусу ESET Mobile - 769 грн., та кошти за послугу у налаштуванні даного антивірусу - 30 грн. та моральну шкоду у розмірі 5000 грн. Ухвалою суду від 22 травня 2017 року відкрито провадження у цивільній справі за позовом [PERSON] до Товариства з обмеженою відповідальністю «Комфі Трейд» магазин «Comfy» про захист прав споживачів, та призначено до розгляду по суті в судовому засіданні. Відповідач 22.01.2018 року надав відзив на позовну заяву, де зазначив, що він визнає позовні вимоги щодо стягнення вартості антивірусу ESET Mobile - 769 грн., та послуги у налаштуванні даного антивірусу - 30 грн. Вимоги щодо моральної шкоди не визнає, та вказує, що починаючи з 02.02.2016 року жодних звернень від позивача на адресу відповідача не надходило, і у відповідача не було підстав вважати, що позивач незадоволений поясненнями відповідача, наданими ним у останньому листі, та не згоден з цим рішенням. Довідавшись про порушення провадження у справі, відповідач неодноразово пропонував позивачу у телефонній бесіді повернути вартість антивірусу та послуги за налаштування планшета, проте позивач не надавав відповіді на цю пропозицію. На думку відповідача, законодавство про захист прав споживачів передбачає можливість відшкодування моральної шкоди лише у випадках, якщо шкода була завдана майну споживача, або каліцтвом чи іншим пошкодження здоров'я або смертю. З урахуванням зазначеного, просить в задоволенні позовних вимог в частині стягнення моральної шкоди відмовити. Ухвалою суду від 11 вересня 2018 року визначено розгляд справи здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін з призначенням судового засідання на 06 листопада 2018 року. Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до наступного висновку. Відповідно до ст.ст. 15, 16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Правилами ст. 12 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідно до ч.1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до ч. 5 ст. 81 ЦПК України, докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Судом встановлено наступне. [PERSON] 29 жовтня 2015 року купив у магазині ТОВ «Комфі трейд» за адресою м. Дніпро, вул.Тітова, 36 товар: планшетний комп'ютер Asus Fonepad 7FE170CG 8Gb вартістю 2570,01 грн., антивірус ESET Mobile - 769 грн., ESET Multi - 300 грн., карту пам'яті Kingston micro SD 16 GB - 117,81 грн., плівку захисну Global Ultra Clear 10 - 98,01 грн., чохол Case Logic THEO108 Black - 98,01 грн., налаштування планшетного ПК Максимум - 30,00 грн., всього на суму 4036,00 грн., що підтверджується видатковою накладною та чеком та не заперечується відповідачем. Згідно ст. 655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму. Згідно ч. 1 ст. 698 ЦК України за договором роздрібної купівлі-продажу продавець, який здійснює підприємницьку діяльність з продажу товару, зобов'язується передати покупцеві товар, що звичайно призначається для особистого, домашнього або іншого використання, не пов'язаного з підприємницькою діяльністю, а покупець зобов'язується прийняти товар і оплатити його. Тобто сторонами укладено договір роздрібної купівлі-продажу. 04 листопада 2015 року позивач звернувся до відповідача з претензією, де вказав, що його не ознайомили з функціональними можливостями виробу, та вже вдома він з'ясував, що Asus Fonepad призначений для веб-серфінгу та відтворення в/д відео та ігор, тобто не являється комп'ютером, як його позиціонували, вводячи позивача в оману. Просив розірвати договір купівлі-продажу та повернути йому сплачену суму. 05 листопада 2015 року позивач подав відповідачу заяву, в якій просив повернути грошові кошти за рекомендовані співробітниками відповідача послуги, так як вони не використовувались і не можуть бути використані в майбутньому, а також оформив Заяви на повернення товару. На вказані заяви відповідач надав відповідь від 27.11.2015 року, де вказав, що Компанія «Клмфі трейд» здійснила повернення грошових коштів, сплачених позивачем за товари - планшетний комп'ютер Asus Fonepad 7 і чохол для планшета Case Logic THEO108. Придбані товари - захисна плівка Global Ultra Clear 10 та карта пам'яті Kingston micro SD 16 GB - не зберегли товарного вигляду, упаковка карти пам'яті була відкрита, а плівка наклеєна на планшет, тому вони не підлягають обміну. 24 грудня 2015 року позивача направив відповідачу претензію, та просив повернути йому вартість антивірусу і його установки в розмірі 802,38 грн., так як він був придбаний в результаті нав'язливої і недобросовісної консультації співробітника відповідача. На вказану претензію відповідач направив лист від 02.02.2016 року, яким відмовив у задоволенні вимог позивача. Відповідно до п. 22 ст. 1 Закону України «Про захист прав споживачів», споживач - це фізична особа, яка придбаває, замовляє, використовує або має намір придбати чи замовити продукцію для особистих потреб, безпосередньо не пов'язаних з підприємницькою діяльністю або виконанням обов'язків найманого працівника. Відповідно до ст. 4 Закону України «Про захист прав споживачів» споживачі під час придбання, замовлення або використання продукції, яка реалізується на території України, для задоволення своїх особистих потреб мають право на: захист своїх прав державою; належну якість продукції та обслуговування; безпеку продукції; необхідну, доступну, достовірну та своєчасну інформацію про продукцію, її кількість, якість, асортимент, а також про її виробника (виконавця, продавця); відшкодування майнової та моральної шкоди, завданої внаслідок недоліків продукції (дефекту в продукції), відповідно до закону. Відповідно до ст. 3 Закону України «Про захист прав споживачів» споживачі товарів мають право на державний захист своїх прав; гарантований рівень споживання; належну якість товарів і торговельного обслуговування; безпеку товарів; необхідну, доступну та достовірну інформацію про кількість, якість і асортимент товарів; відшкодування збитків, завданих товарами неналежної якості, а також шкоди, заподіяної небезпечними для життя і здоров'я людей товарами; звернення до суду та інших уповноважених державних органів за захистом порушених прав; об'єднання у громадські організації споживачів (об'єднання споживачів). Відповідно до п.п. 2, 5 ч. 1 ст. 4 Закону України «Про захист прав споживачів», споживачі під час придбання, замовлення або використання продукції, яка реалізується на території України, для задоволення своїх особистих потреб мають право на, зокрема, належну якість продукції та обслуговування і відшкодування майнової та моральної шкоди, завданої внаслідок недоліків продукції (дефекту в продукції), відповідно до закону. Частина 1 ст. 6 ст. 4 Закону України «Про захист прав споживачів» передбачає, що продавець (виробник, виконавець) зобов'язаний передати споживачеві продукцію належної якості, а також надати інформацію про цю продукцію. Відповідно до частини 2 статті 19 Закону України «Про захист прав споживачів» якщо підприємницька практика спонукає або може спонукати споживача дати згоду на здійснення правочину, на який в іншому випадку він не погодився б, така практика вводить в оману стосовно: 1) основних характеристик продукції, таких як: її наявність, переваги, небезпека, склад, методи використання, гарантійне обслуговування, метод і дата виготовлення або надання, поставка, кількість, специфікація, географічне або інше походження, очікувані результати споживання чи результати та основні характеристики тестів або перевірок товару; 2) будь-яких застережень щодо прямої чи опосередкованої підтримки виробником продавця або продукції; 3) ціни або способу розрахунку ціни чи наявності знижок або інших цінових переваг; 4) потреби у послугах, заміні складових чи ремонті; 5) характеру, атрибутів та прав продавця або його агента, зокрема інформації про його особу та активи, кваліфікацію, статус, наявність ліцензії, афілійованість та права інтелектуальної або промислової власності, його відзнаки та нагороди; 6) права споживача або небезпеки, що йому загрожує. Відповідно до частини 2 статті 19 Закону, підприємницька практика є такою, що вводить в оману, якщо під час пропонування продукції споживачу не надається або надається у нечіткий, незрозумілий або двозначний спосіб інформація, необхідна для здійснення свідомого вибору. З огляду на наявні у матеріалах справи докази, суд приходить до висновку, що позивач довів, що відповідач надавав йому інформацію про придбаний у незрозумілий спосіб, що не дало позивачу можливості здійснити свідомий вибір. З матеріалів справи вбачається, що на вимогу позивачу відповідач частково повернув йому сплачені кошти, та не повернутими лишилися лише гроші, сплачені за придбаний антивірус ESET Mobile - 769 грн., та за послугу у налаштуванні даного антивірусу - 30 грн., при цьому відповідач визнав позовні вимоги у цій частині повністю та заявив про згоду виплатити вказану суму. Відповідно до ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку, що позовні вимоги в частині стягнення з відповідача вартість антивірусу ESET Mobile - 769 грн., та кошти за послугу у налаштуванні даного антивірусу - 30 грн. є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Стосовно позовних вимог про стягнення моральної шкоди суд зазначає наступне. Статтею 23 ЦК України встановлено право особи на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав та законних інтересів. Відповідно до частини другої цієї статті моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Відповідно до роз'яснень, які містяться у пунктах 2, 3Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», спори про відшкодування заподіяної фізичній особі моральної (немайнової) шкоди розглядаються лише тоді, коли право на її відшкодування безпосередньо передбачено нормами Конституції або випливає з її положень; у випадках, передбачених законодавством, яке встановлює відповідальність за заподіяння моральної шкоди, а також при порушенні зобов'язань, які підпадають під дію Закону України «Про захист прав споживачів» чи інших законів, що регулюють такі зобов'язання і передбачають відшкодування моральної (немайнової) шкоди. Під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань або інших негативних явищ, заподіяних фізичній особі чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Моральна шкода може полягати, зокрема: у приниженні честі, гідності, престижу або ділової репутації, моральних переживаннях у зв'язку з ушкодженням здоров'я, у порушенні права власності, прав, наданих споживачам, інших цивільних прав, у зв'язку з незаконним перебуванням під слідством і судом, у порушенні нормальних життєвих зв'язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушення стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків. Право на відшкодування моральної шкоди відповідно до п.5 ч.1 ст.4 Закону України «Про захист прав споживачів» споживачі мають, якщо шкода завдана внаслідок недоліків продукції (дефекту в продукції), відповідно до закону. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що підстав для відшкодування моральної шкоди позивачеві немає, а відтак у задоволенні позовних вимог в частині відшкодування моральної шкоди слід відмовити.

Outcome: partial