Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-28 00:00:00

21.10.2015 [PERSON] звернулась до Бориспільського міськрайонного суду Київської області з вище зазначеною позовною заявою, в якій просить суд: визнати [PERSON] таким, що втратив право на користування житловим приміщенням в житловому будинку за адресою: Київська область, Бориспільський район, село Гора, провул.Ошитківський, 20, а також позбавити [PERSON] права на користування житловим приміщенням в житловому будинку за адресою: Київська область, Бориспільський район, село Гора, провул.Ошитківський, 20. Свої вимоги позивач обґрунтовує наступним. Вона успадкувала вказаний житловий будинок в 2006 році після смерті своєї матері, і будинок належить їй на праві власності. Крім позивача у вказаному будинку зареєстровані: її чоловік [PERSON], її дочки [PERSON] та Калєв (до заміжжя [PERSON]) [PERSON], її онука [PERSON] та колишній чоловік її дочки [PERSON] [PERSON]. Позивач стверджує, що відповідач був зареєстрований в будинку за згодою її покійної матері ще у 202 році в звязку з необхідністю працевлаштування., проте відповідач в будинок не вселявся, разом з її дочкою проживав в інших помешканнях, які вони винаймали. 11.10.2009 року шлюб мж відповідачем та дочкою позивача бу розірваний, проте відповідач залишається зареєстрований в будинку, домовитися про добровільне зняття з реєстрації позивач не має можливості, оскільки їй не відоме місце перебування відповідача та місце роботи. У судовому засіданні позивач повністю підтримала заявлені позовні вимоги та викладені в позовній заяві обставини. Відповідач [PERSON] про час та місце судового розгляду повідомлявся за зареєстрованим місцем проживання, в судове засідання не зявився повторно, заперечень по суті позовних вимог та заяви про розгляд справи у його відсутність не подав. Представник третьої особи, Бориспільського РВ Управління державної міграційної служби України в Київській області в судове засідання не зявився, направив заяву про розгляд справи без їх присутності з проханням прийняти рішення згідно чинного законодавства. Відповідно до вимог ст. ст. 169, 224 Цивільного процесуального кодексу України суд постановив ухвалу про заочний розгляд справи, проти такого вирішення справи позивач не заперечує. Заслухавши пояснення позивача, допитавши свідків [PERSON], [PERSON], дослідивши письмові матеріали даної справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. У судовому засіданні встановлено, що позивачу на праві приватної власності належить житловий за адресою: Київська область, Бориспільський район, село Гора, провул.Ошитківський, 20, що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за заповітом від 21 квітня 2006 року, реєстровий №227, зареєстрованим в Бориспільському районному бюро технічної інвентаризації 07 червня2006 року, номер запису 693 в книзі 3 (а.с.6,7). Крім позивача, в будинку зареєстровані: її чоловік [PERSON], [INFO], її дочки [PERSON], [INFO], та Калєв (до заміжжя [PERSON]) [PERSON], [INFO], її онука [PERSON], [INFO], та колишній чоловік її дочки [PERSON] [PERSON],[INFO], що підтверджується даними домової книги та довідкою виконавчого комітету гірської сільської ради Бориспільського району Київської області від 13.10.2015 №628 (а.с.5,8). Згідно з показаннями допитаних в судовому засіданні свідків [PERSON], [PERSON] встановлено, що [PERSON] в моменту своєї реєстрації у 2002 році по даний час у вищевказаному будинку не проживає. Відповідно до вимог ч.1 ст.16 Цивільного кодексу України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу, а також відповідно до змісту ч.2 вказаної статті, обрати способи захисту цивільних прав та інтересів, в тому числі припинення правовідношення та припинення дії, яка порушує право, відновлення становища, яке існувало до порушення. А також, суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом. За змістом ч.2 ст.405 Цивільного кодексу України член сімї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сімї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Відповідно до ч.1 та 2 ст.317 Цивільного кодексу України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна. За змістом ч.1 та 2 ст.321 Цивільного кодексу України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом. Відповідно до вимог ч.1 ст.391 Цивільного кодексу України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Суд вважає, що оскільки відповідач, який був зареєстрований в належному позивачу будинку за згодою попереднього власника, проте тривалий час, понад один рік, без поважних причин не проживає за вказаною адресою: Київська область, Бориспільський район, село Гора, провул.Ошитківський, 20, - він втратив право користування вказаним жилим приміщенням. В звязку з цим позовні вимоги в цій частині суд вважає обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню. Проте, в частині заявленої вимоги щодо позбавлення відповідача права на користування тим самим житловим приміщенням, суд вважає заявлену позовну вимогу безпідставною та такою, що не ґрунтується на вимогах чинного законодавства, в звязку з чим в її задоволенні слід відмовити. Відповідно до вимог ст. 88 Цивільного процесуального кодексу України судові витрати в сумі 487 гривень 20 копійок, понесені позивачем (а.с.-1), підлягають стягненню на її користь з відповідача. На підставі викладеного,

Outcome: partial