Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-07 00:00:00

1.Позиція сторони позивача. 30 серпня 2021 року [PERSON] звернувся до Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області, з позовною заявою до Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк», треті особи: приватний нотаріус Дніпропетровського нотаріального округу Бондар Ірина Михайлівна, державний виконавець Заводського відділу державної виконавчої служби у місті Кам`янське Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) Калініч Олена Володимирівна «про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню», згідно до якої заявлено вимоги: - визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис № 4391 від 17 травня 2017 року, вчинений приватним нотаріусом Дніпропетровського нотаріального округу Бондар Іриною Михайлівною, про стягнення з боржника [PERSON] , [INFO] , зареєстрованого за адресою: [ADDRESS] на користь Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк», ЄДРПОУ 14360570, юридична адреса реєстрації: місто Київ, вулиця Грушевського, будинок 1 «Д» - заборгованість у розмірі 26 927 (двадцять шість тисяч дев`ятсот двадцять сім) гривень 78 копійок; -стягнути з Відповідача понесені витрати по сплаті судового збору в розмірі 908 гривень 00 копійок. В обґрунтування заявлених позовних вимог позивачем зазначено, що в серпні 2021 року йому стало відомо, що липні 2017 року державним виконавцем Заводського відділу державної виконавчої служби у місті Кам`янське Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) Калініч Оленою Володимирівною за виконавчим написом №4391 від 17 травня 2017 року вчиненим приватним нотаріусом Дніпропетровського нотаріального округу Бондар Іриною Михайлівною, було відкрито виконавче провадження № 54367186 про стягнення з боржника [PERSON] на користь Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» заборгованість у розмірі 26 927 гривень 78 копійок. 25 липня 2021 року державним виконавцем Заводського відділу державної виконавчої служби у місті Кам`янське Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) Калініч Оленою Володимирівною винесено постанову про арешт майна боржника. Приватним нотаріусом Дніпропетровського нотаріального округу Бондар Іриною Михайлівною, при вчиненні виконавчого напису № 4391 виданого 17 травня 2017 року, не було перевірено безспірність суми заборгованості, не повідомлено позивача, як боржника належним чином про існуючу заборгованість, а тому, на думку позивача дії АТ КБ «Приватбанк», щодо стягнення з [PERSON] заборгованості у розмірі 26 927 гривень 78 копійок, шляхом вчинення виконавчого напису нотаріусу, є незаконним та безпідставним, а тому зазначений виконавчий напис нотаріуса слід визнати таким, що не підлягає виконанню, у зв`язку з вчиненням його з порушенням вимог чинного законодавства. 2. Позиція відповідача. Як вбачається з матеріалів справи, відповідач, Акціонерне товариство Комерційний банк «Приватбанк» отримав копію позовної заяви разом з доданими до неї документами 15 вересня 2021 року (а.с.30), не скористався своїм правом та не подав в строк, який не може бути меншим п`ятнадцяти днів із дня вручення ухвали про відкриття позовного провадження, відзив на позов, який має відповідати вимогам ст. 178 ЦПК України, та докази в підтвердження обставин, на яких ґрунтується заперечення, а також не подав зустрічний позов. 3.Позиція третіх осіб. 3.1. Приватний нотаріус Дніпропетровського нотаріального округу Бондар Ірина Михайлівна, сповіщена про дату, час та місце розгляду справи згідно до вимог ст.130 ЦПК України, в судові засідання не прибувала, подала заяву про розгляд справи без її участі (а.с.38). 3.2. Державний виконавець Заводського відділу державної виконавчої служби у місті Кам`янське Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) Калініч Олена Володимирівна сповіщена про дату, час та місце розгляду справи згідно до вимог ст.130 ЦПК України (а.с.29), в судові засідання не прибувала, державний виконавець Максютенко А.М., яка діє в інтересах Заводського відділу державної виконавчої служби у місті Кам`янське Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) на підставі довіреності № 8 від 07 вересня 2021 року подала клопотання про розгляд справи без участі представника відділу (а.с.32-33). 4. Процесуальні питання пов`язанні з розглядом справи. 30 вересня 2021 року позивач [PERSON] звернувся із позовною заявою до Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк», треті особи: приватний нотаріус Дніпропетровського нотаріального округу Бондар Ірина Михайлівна, державний виконавець Заводського відділу державної виконавчої служби у місті Кам`янське Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) Калініч Олена Володимирівна «про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню». Ухвалою судді Заводського районного суду міста Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 31 серпня 2021 року відкрито провадження по справі в спрощеному порядку з повідомленням сторін. Одночасно з позовною заявою через канцелярію суду позивачем подано клопотання про витребування доказів, згідно змісту якого, просить: -витребувати у приватного нотаріуса Дніпропетровського нотаріального округу Бондар Ірини Михайлівни належним чином завірену копію нотаріальної справи по вчиненому виконавчому напису № 4391 від 17 травня 2017 року, про стягнення з [PERSON] , [INFO] , РНОКПП [NUMBER] , зареєстрованого за адресою: [ADDRESS] на користь Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк», ЄДРПОУ 14360570, юридична адреса реєстрації: місто Київ, вулиця Грушевського, будинок 1 «Д» - заборгованість у розмірі 26 927 (двадцять шість тисяч дев`ятсот двадцять сім) гривень 78 копійок. 31 серпня 2021 року Ухвалою судді Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області клопотання позивача, [PERSON] «про витребування доказів», задоволено. 29 вересня 2021 року через канцелярію Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області надійшло клопотання від представника третьої особи, Заводського відділу державної виконавчої служби у місті Кам`янське Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) - Максютенко А.М., згідно змісту якого, просить розглянути цивільну справу за позовом [PERSON] до Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк», треті особи: приватний нотаріус Дніпропетровського нотаріального округу Бондар Ірина Михайлівна, державний виконавець Заводського відділу державної виконавчої служби у місті Кам`янське Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) Калініч Олена Володимирівна «про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню» без участі представника відділу. 11 жовтня 2021 року через канцелярію Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від третьої особи, приватного нотаріуса Дніпропетровського нотаріального округу Бондар Ірини Михайлівни надійшла заява про розгляд справи без її участі. 13 жовтня 2021 року через канцелярію Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області на виконання Ухвали судді Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 31 серпня 2021 року від приватного нотаріуса Дніпропетровського нотаріального округу Бондар Ірини Михайлівни надійшли засвідчені належним чином засвідчені копії документів по вчиненню 17 травня 2017 року виконавчого напису зареєстрованого в реєстрі за № 4391 відносно [PERSON] 08 листопада 2021 року через канцелярію Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від позивача, [PERSON] надійшла заява про розгляд справи без його участі та без застосування засобів технічної фіксації, не заперечує щодо винесення заочного рішення. Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється на підставі ч.2 ст.247 Цивільного процесуального кодексу України. Відповідно до ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи, що дозволило суду вважати за необхідне визнати його неявку з неповажних причин, провести заочний розгляд справи, розглянути справу на підставі наявних у справі доказів. 5. Фактичні обставини встановлені судом. Згідно змісту Письмової вимоги про усунення порушень за Кредитним договором № б/н від 08 січня 2013 року, станом на 19 квітня 2017 року [PERSON] не виконані умови кредитного договору стосовно своєчасного повернення сум кредиту та своєчасної сплати нарахованих за користування кредитними коштами відсотків у встановлені кредитним договором терміни; термін повернення кредиту та сплати плати за кредитом вважаються такими, що настали, а кредит і плата за кредит - обов`язковим до повернення і сплати в повному обсязі протягом 5 (п`яти) календарних днів з дати відправлення письмової вимоги; отримувачем зазначений: [PERSON] , адреса: [ADDRESS]. 17 травня 2017 року Балашов Олексій Володимирович, який діє в інтересах Публічного акціонерного товариства Комерційного банку «Приватбанк» згідно довіреності № 2124-К-Н-Н від 30 січня 2017 року, звернувся із заявою до приватного нотаріуса Дніпровського міського нотаріального округу Бондар Ірини Михайлівни про вчинення виконавчого напису на копії Кредитного договору №б/н від 08 січня 2013 року для стягнення боргу частинами за вищевказаним кредитним договором, а саме: 23 927 (двадцять три тисячі дев`ятсот двадцять сім) гривень 78 копійок, з урахуванням: заборгованості за тілом кредиту у розмірі 9 962 гривні 51 копійка, заборгованість за відсотками у розмірі 3 493 гривні 51 копійка, заборгованість з пені за прострочене зобов`язання у розмірі 9 471 гривня 76 копійок, заборгованість з пені за несвоєчасність сплати боргу на суму від 100 гривень у розмірі 1 000 гривень 00 копійок (а.с.41). Оглядом виконавчого напису встановлено, що 08 січня 2013 року між ПАТ КБ «Приватбанк» та [PERSON] , [INFO] , РНОКПП [NUMBER] було укладено кредитний договір № б/н (а.с.40). На час звернення до приватного нотаріуса Дніпропетровського нотаріального округу Бондар Ірини Михайлівни за вчиненням виконавчого напису заборгованість позичальника, [PERSON] станом на 19 квітня 2017 року перед банком становила 23 927 (двадцять три тисячі дев`ятсот двадцять сім) гривень 78 копійок, з яких: залишок заборгованості за кредитом - 9 962 гривні 51 копійка, залишок заборгованості за відсотками - 3 493 гривні 51 копійка, пеня - 9 471 гривня 76 копійок, пеня за несвоєчасність сплати боргу на суму від 100 гривень - 1 000 гривень 00 копійок (а.с.52, а.с.-52-зворотна сторона). 17 травня 2017 року приватним нотаріусом Дніпропетровського нотаріального округу Бондар Іриною Михайлівною було вчинено виконавчий напис зареєстрований в реєстрі за № 4391, яким пропоновано стягнути грошові кошти у сумі 26 927 (двадцять шість тисяч дев`ятсот двадцять сім) гривень 78 копійок з громадянина [PERSON] , РНОКПП [NUMBER] , місце проживання: [ADDRESS] , які є його боргом за Кредитним договором № б/н від 08 січня 2013 року, укладеним між ним та Публічним акціонерним товариством Комерційного банку «Приватбанк», місце знаходження: 01001, місто Київ, вулиця Грушевського, будинок № 1 «Д» (а.с.40). Строк за який проводиться стягнення - чотири роки три місяці одинадцять днів, а саме: з 08 січня 2013 року по 19 квітня 2017 року (а.с.40). Витрати за вчинення виконавчого напису становлять 3 000 (три тисячі) гривень 00 копійок. Загальна сума, що підлягає стягненню - 26 927 (двадцять шість тисяч дев`ятсот двадцять сім) гривень 78 копійок (а.с.40). В подальшому, на підставі вказаного виконавчого напису, державний виконавець Заводського відділу державної виконавчої служби міста Кам`янське Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області Калініч Оленою Володимирівною було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження за № 54367186 з виконання виконавчого напису № 4391 від 17 травня 2017 року. 25 липня 2017 року в рамках відкритого виконавчого провадження, постановою державного виконавця Заводського відділу державної виконавчої служби міста Кам`янське Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області Калініч Оленою Володимирівною було накладено арешт на майно боржника, [PERSON] , [INFO] (а.с.10). 6. Правові норми законодавства застосовані судом. Відповідно до ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі. Ст. 4 ЦПК України визначає, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребування судом у передбачених цим Кодексом випадках. Ст. 76 ЦПК України визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків. Відповідно до ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів в їх сукупності. З урахуванням вимог ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Згідно зі ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; чи слід позов задовольнити або в позові відмовити; як розподілити між сторонами судові витрати; чи є підстави допустити негайне виконання судового рішення; чи є підстави для скасування заходів забезпечення позову. При ухваленні рішення суд не може виходити за межі позовних вимог. У відповідності до ст. 274 ЦПК України у порядку спрощеного позовного провадження розглядаються малозначні справи. При цьому у відповідності до ст. 279 ЦПК України «Розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими цим Кодексом для розгляду справи в порядку загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у цій главі. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права та інтереси фізичних і юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Згідно зі ст.ст. 8, 55 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Звернення до суду для захисту конституційних прав і свобод людини і громадянина безпосередньо на підставі Конституції України гарантується. Права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Згідно з частиною першої статті 1 Закону України від 2 вересня 1993 року № 3425-XII «Про нотаріат» нотаріат в Україні - це система органів і посадових осіб, на які покладено обов`язок посвідчувати права, а також факти, що мають юридичне значення, та вчиняти інші нотаріальні дії, передбачені цим Законом, з метою надання їм юридичної вірогідності. Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія (пункт 19 статті 34 Закону «Про нотаріат»). Правовому регулюванню процедури вчинення нотаріусами виконавчих написів присвячена Глава 14 Закону «Про нотаріат» та Глава 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій. За загальним правилом статей 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес у один із способів, визначених частиною першою статті 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом. Відповідно до статті 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом «Про нотаріат» та іншими актами законодавства України (частина перша статті 39 Закону «Про нотаріат»). Цим актом є, зокрема, Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений наказом Міністерства юстиції України 22 лютого 2012 року № 296/5 та зареєстрований у Міністерстві юстиції України 22 лютого 2012 року за № 282/20595 (далі - Порядок вчинення нотаріальних дій, Порядок). Відповідно до статті 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Статтею 88 Закону України «Про нотаріат» визначено умови вчинення виконавчих написів. Відповідно до приписів цієї статті Закону нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Підпунктом 3.2 пункту 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5 визначено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів (далі - Перелік), затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172. Відповідно до пункту 1 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів «Нотаріально посвідчені договори, що передбачають сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також право звернення стягнення на заставлене майно», для одержання виконавчого напису подаються: а) оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів); б) документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання. Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14, залишеною без змін ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01 листопада 2017 року, постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 07 листопада 2016 року скасовано. Визнано незаконною та нечинною Постанову Кабінету Міністрів України № 662 від 26 листопада 2014 року «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів», у тому числі в частині доповнення переліку після розділу «Стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими договорами» новим розділом такого змісту: «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин 2. Кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості». Постанова набрала законної сили з моменту проголошення. Верховний Суд у своїй постанові від 12 березня 2020 року у справі № 757/24703/18-ц (провадження № 61-12629св19) дійшов висновку, що оскільки серед документів, наданих банком нотаріусу для вчинення виконавчого напису, відсутній оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів), за яким стягнення заборгованості може провадитися у безспірному порядку, а надана нотаріусу анкета-заява позичальника не посвідчена нотаріально, отже не могла бути тим договором, за яким стягнення заборгованості могло бути проведено у безспірному порядку шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису, тому наявні підстави для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, у зв`язку з недотриманням умов вчинення виконавчого напису щодо подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника. Згідно пунктів 61, 62 Положення про організацію бухгалтерського обліку, бухгалтерського контролю під час здійснення операційної діяльності в банках України, затвердженого Постановою Правління Національного банку України 04 липня 2018 № 75(аналогічні положення містяться у п.п. 5.5, 5.6 Положення про організацію операційної діяльності в банках України, затвердженого Постановою Правління Національного банку України 18 червня 2003 № 254), особові рахунки та виписки з них мають містити такі обов`язкові реквізити: 1) номер особового рахунку; 2) дату здійснення останньої (попередньої) операції; 3) дату здійснення поточної операції; 4) код банку, у якому відкрито рахунок; 5) код валюти; 6) суму вхідного залишку за рахунком; 7) код банку-кореспондента; 8) номер рахунку кореспондента; 9) номер документа; 10) суму операції (відповідно за дебетом або кредитом); 11) суму оборотів за дебетом та кредитом рахунку; 12) суму вихідного залишку. Виписки з особових рахунків клієнтів є підтвердженням виконаних за день операцій і призначаються для видачі або відсилання клієнту. Згідно ч.7 ст. 158 ЦПК України, у разі ухвалення судом рішення про задоволення позову, заходи забезпечення позову продовжують діяти протягом дев`яноста днів з дня набрання вказаним рішенням законної сили або можуть бути скасовані за вмотивованим клопотанням учасника справи. 7. Висновки та мотиви прийнятого рішення. Постановою КМУ № 662 від 26 листопада 2014 «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» Перелік доповнений пунктом 2, який передбачає отримання виконавчого напису про стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин. Для одержання виконавчого напису додаються: оригінал кредитного договору; засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості. Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 у справі № 826/20084/14, визнано незаконною та нечинною Постанову КМУ № 662 від 26 листопада 2014 в частині положень, які доповнювали пункт 2 Порядку. Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01.11.2017 у справі № 826/20084/14 постанову Київського адміністративного суду України від 22.02.2017 залишено без змін. Оскаржуваний виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі за № 4391, вчинений приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу 17 травня 2017 року, тобто після набрання законної сили постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14. Встановлені обставини свідчать, що стягнення заборгованості за виконавчим написом відбулось на підставі кредитного договору, який нотаріально не посвідчений. Крім того, як вбачається зі спірного виконавчого напису, строк, за який проводиться стягнення, - чотири роки три місяці одинадцять днів, а саме з 08 січня 2013 року по 19 квітня 2017 року, тобто у строк, що перевищує 3 роки, відповідно, поза межами строку, визначеному статтею 88 ЗУ «Про нотаріат», відтак вказана заборгованість не є безспірною. Такого висновку дійшов Верховний Суд у постанові від 02 червня 2021 (справа №766/11996/18). З огляду на викладене, суд приходить до висновку що позовні вимоги [PERSON] до Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк», треті особи: приватний нотаріус Дніпропетровського нотаріального округу Бондар Ірина Михайлівна, державний виконавець Заводського відділу державної виконавчої служби у місті Кам`янське Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) Калініч Олена Володимирівна «про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню» є обґрунтованими, та такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі. 8. Розподіл судових витрат між сторонами. Відповідно до ч.1 ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат пов`язаних з розглядом справи. Так, сплачений позивачем при зверненні до суду з позовною заявою судовий збір, що підтверджується оригіналом квитанції № 84-1250К від 25 серпня 2021 року підлягає стягненню з відповідача у сумі 908 (дев`ятсот вісім) гривень 00 копійок.

Outcome: approved