Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-21 00:00:00

20 серпня 2021 року до Новосанжарського районного суду Полтавської області надійшла позовна заява [PERSON] (надалі також - позивач, [PERSON] ) до [PERSON] (надалі також - відповідач, [PERSON] ), про стягнення з [PERSON] аліментів на утримання [PERSON] , у твердій грошовій сумі у розмірі 1000 грн. щомісячно до досягнення малолітньою донькою [PERSON] , [INFO] , трирічного віку. Ухвалою суду від 28 серпня 2021 року позовна заява прийнята до розгляду, відкрито провадження у справі, вирішено розгляд справи здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження (а.с. 13). Аргументи учасників справи В обґрунтування позовних вимог [PERSON] зазначала, що має з відповідачем спільну доньку - [PERSON] , [INFO] , батьком якої у свідоцтві про народження (повторно) серії [NUMBER] від 24 березня 2021 року, записаний відповідач - [PERSON] . Позивачем зазначено, що в даний час вона спільно з відповідачем не проживає. Малолітня донька - [PERSON] - проживає разом із позивачкою. Сім`я перебуває у скрутному матеріальному становище, оскільки єдиним доходом матері є соціальна допомога по догляду за дитиною. З огляду на викладене, вона змушена звернутись до суду з позовом про стягнення аліментів на підставі статті 84 СК України, відповідно до якої дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Позивач в судове засідання не з`явилась, про дату, час та місце судового засідання повідомлена належним чином (а.с. 15). 22 вересня 2021 року [PERSON] подала до суду письмову заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала в повному обсязі. Відповідач, в судове засідання не з`явився, 22 вересня 2021 року подав до суду заяву про розгляд справи без його участі, в якій [PERSON] зазначив, що проти позову не заперечує. Відповідно до частини 1 статті 223 ЦПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Згідно з частиною 2 статті 247 ЦПК України, фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. З огляду на викладені норми цивільно-процесуального законодавства, судове засідання проведено за відсутності учасників справи та без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Суд, вивчивши та дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, встановив наступне. Обставини справи, встановлені судом Як вбачається з матеріалів справи позивачем є [PERSON] , [INFO] , яка на момент звернення до суду досягла 17-річного віку. [PERSON] з [PERSON] є батьками малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом (повторно) про народження серії [NUMBER] , виданим Новосанжарським районним відділом реєстрації актів цивільного стану Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) 24 березня 2021 року (а.с. 6). З матеріалів справи встановлено, що сторони проживають окремо, спільного господарства не ведуть, фактичні шлюбні відносини припинили. Судом встановлено, що спільна донька сторін - [PERSON] - перебуває на утриманні матері, а сама позивачка перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, у зв`язку з чим потребує матеріальної допомоги. Вказані обставини слугували підставою для звернення до суду із відповідним позовом про стягнення аліментів з батька дитини відповідно до статей 84, 91 СК України. Норми права, які підлягають застосуванню Відповідно до частини 1 статті 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до частини 1 статті 18 СК України,кожен учасник сімейних відносин, який досяг чотирнадцяти років, має право на безпосереднє звернення до суду за захистом свого права або інтересу. Згідно з частиною 2 статті 47 ЦПК України, неповнолітні особи віком від чотирнадцяти до вісімнадцяти років, а також особи, цивільна дієздатність яких обмежена, можуть особисто здійснювати цивільні процесуальні права та виконувати свої обов`язки в суді у справах, що виникають з відносин, у яких вони особисто беруть участь, якщо інше не встановлено законом. Суд може залучити до участі в таких справах законного представника неповнолітньої особи або особи, цивільна дієздатність якої обмежена. У відповідності до частин 1-5 статті 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Згідно з вимогами частини 1 статті 264 цього Кодексу під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; 5) чи слід позов задовольнити або в позові відмовити; 6) як розподілити між сторонами судові витрати; 7) чи є підстави допустити негайне виконання судового рішення; 8) чи є підстави для скасування заходів забезпечення позову. За змістом частини 2 статті 91 Сімейного кодексу України, жінка та чоловік, які не перебувають у шлюбі між собою, мають право на утримання в разі проживання з нею, ним їхньої дитини, відповідно до частин другої-четвертої статті 84 та статей 86 і 88 цього Кодексу. Отже, частина 2 статті 91 Сімейного кодексу України за своїм змістом є відсилочною нормою, яка містить вказівку на необхідність застосування у правовідносинах відносно утримання дитини, що склались між жінкою та чоловіком, які не перебувають у шлюбі між собою, вимог, зокрема, частини 2 статті 84 Сімейного кодексу України, яка, в свою чергу, регулює відносини щодо утримання саме дружини, з якою проживає дитина. Відповідно до частини 2 статті 84 Сімейного кодексу України, дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Частиною 4 статті 84 СК України визначено, що право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. За правилами частини 1 статті 80 СК України, аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі. Частиною 1 статті 79 СК України, яка визначає час, протягом якого сплачуються аліменти одному з подружжя, передбачає, що аліменти присуджуються за рішенням суду від дня подання позовної заяви. Згідно з статтею 430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішень, зокрема у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. З огляду на викладені норми чинного законодавства, зважаючи на встановлені обставини справи, суд приходить до наступних висновків. Висновки щодо правозастосування Зважаючи на положення статті 18 СК України та статті 47 ЦПК України, сімнадцятирічна [PERSON] може особисто здійснювати цивільні процесуальні права та виконувати свої обов`язки в суді у справах, що виникають з відносин, у яких вони особисто беруть участь, отже має цивільну процесуальну дієздатність. Відповідач - [PERSON] - є батьком [PERSON] , [INFO] , яка не досягла трирічного віку. Вказана обставина підтверджується свідоцтвом про народження (повторно) [PERSON] серії [NUMBER] від 24 березня 2021 року, копія якого наявна в матеріалах справи. Малолітня [PERSON] на час розгляду справи в суді не досягла трирічного віку та проживає разом з матір`ю [PERSON] , яка перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку. Єдиним доходом матері є щомісячна допомога при народженні першої дитини, отже вона потребує матеріальної допомоги. Вказані обставини відповідач не заперечив. Відповідно до частини 4 статті 84 СК України визначено, що право на утримання дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Отже, [PERSON] має право на відповідне утримання у разі наявності можливості у чоловіка надавати таку матеріалу допомогу. Відповідач не надав до суду будь-яких доказів, які б свідчили про відсутність у нього можливості надавати таку матеріальну допомогу матері дитини, та жодним чином на заперечив проти позовних вимог [PERSON] . Положеннями статей 77-80 ЦПК України визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Положеннями статті 89 ЦПК України встановлено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Відповідно до частини третьої статті 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Зі змісту частини 2 статті 91 Сімейного кодексу України та статті 84 Сімейного кодексу України вбачається, що право на утримання у позивачки виникло у зв`язку з тим, що вона є матір`ю їх спільної з відповідачем дитини, незалежно від обставин перебування сторін в зареєстрованому шлюбі. Таким чином, враховуючи, що донька [PERSON] та [PERSON] - [PERSON] , [INFO] , проживає разом з позивачкою та знаходиться на її утриманні, а відповідач є батьком дитини, працездатною особою, який не заперечив про наявність у нього можливості надавати відповідну допомогу жінці, суд, з урахуванням положень частини 2 статті 91 Сімейного кодексу України, приходить до висновку, що [PERSON] має право на утримання від [PERSON] аліментів, починаючи з дня пред`явлення позову (20 серпня 2021 року) до досягнення їх дитиною трирічного віку в твердій грошовій формі - 1000 грн. Отже, позов підлягає задоволенню. Розподіл судових витрат Позивач від сплати судового збору за подання позовної заяви до суду звільнена на підставі пункту 3 частини 1 статті 5 Закону України «Про судовий збір». Відтак, відповідно до положень частини 6 статті 141 ЦПК України, судовий збір в сумі 908 грн 00 коп. підлягає стягненню з відповідача на користь держави. На підставі статей 18, 79, 80, 84, 191 СК України,

Outcome: approved