Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-18 00:00:00

20 лютого 2015 року позивачі звернулися до Жовтневого районного суду м. Харкова з позовом до [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], третя особа Харківська міська рада, в якому просили суд усунути перешкоди в здійсненні права власності щодо земельних ділянок, розташованих за адресою: [ADDRESS], шляхом зобов'язання відповідачів демонтувати 15 металевих гаражів та одного капітального гаражу, що знаходяться в [ADDRESS] за рахунок відповідачів. 23.09.2015 року в судовому засіданні з кола відповідачів було виключено [PERSON] у зв'язку з добровільним демонтуванням гаражу. В обґрунтування своїх позовних вимог позивачі зазначають, що їм на праві власності належать земельні ділянки за адресою: [ADDRESS], та [ADDRESS]. Земельні ділянки позивачів є сусідніми та суміжними. Єдиним можливим варіантом під'їзду та проходу на земельні ділянки є варіант зі сторони по вул. Жуковського, але впродовж усієї довжини земельних ділянок по вул. Жуковського знаходяться 15 металевих гаражів та один капітальний гараж, які знаходяться в користуванні відповідачів. Зазначені гаражі встановлені незаконно без будь-якої дозвільної документації та відсутні документи на право користування земельними ділянками на яких знаходяться гаражі. 04.04.2012 року Управлінням земельних відносин Департаменту містобудування, архітектури та земельних відносин Харківської міської ради на ім'я відповідачів у справі було надіслано письмові попередження про порушення земельного законодавства та надано строк для звільнення земельних ділянок. Позивачі зазначають, що вони не можуть в повній мірі здійснювати своє право власності на земельні ділянки, через його порушення з боку відповідачів, для захисту якого і звернулися до суду з даним позовом. Представник позивачів [PERSON], яка діє на підставі довіреностей від 27.11.2014 року, в судовому засіданні заявлений позов підтримала, просила суд його задовольнити. Представники відповідачів [PERSON], [PERSON], [PERSON] - [PERSON] та [PERSON], які діють на підставі довіреностей від 05.05.2015 року, 26.08.2015 року та від 15.09.2015 року в судовому засіданні проти задоволення позову заперечували, просили суд відмовити в його задоволенні. Представник відповідача [PERSON] - [PERSON], яка діє на підставі довіреності від 16.06.2015 року, в судовому засіданні проти задоволення позову заперечувала. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позов не визнав, також заперечував проти його задоволення. В подальшому в судове засідання не з'явився. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позов не визнав, заперечував проти його задоволення. В подальшому в судове засідання не з'явився. Інші відповідачі в судове засідання не з'явилися, про день, час та місце судового засідання повідомлені належним чином, причина неявки суду невідома. Представник третьої особи Харківської міської ради Нагорнюк Ю.С., яка діє на підставі довіреності від 16.04.2015 року в судовому засіданні позовні вимоги підтримала, просила суд їх задовольнити. Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, та докази за місце їх знаходження, приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позову, виходячи з наступного. В судовому засіданні було встановлено, що[PERSON] на праві власності належить земельна ділянка [NUMBER] площею 0,1000 га, що розташована у [ADDRESS] на підставі Рішення 43 сесії 5 скликання Харківської міської ради Харківської області від 29.04.2010 року №70/10, про що видано Державний акт на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER]. Цільовим призначенням даної земельної ділянки є будівництво та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка). (т. 1, а.с. 9) [PERSON] на праві власності належить земельна ділянка [NUMBER] площею 0,1000 га, що розташована у [ADDRESS] на підставі Рішення 43 сесії 5 скликання Харківської міської ради Харківської області від 29.04.2010 року №70/10, про що видано Державний акт на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER]. Цільовим призначенням даної земельної ділянки є будівництво та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка). (т. 1, а.с. 10) Зазначені земельні ділянки є суміжними. (т. 1, а.с. 11) Представник позивача вказує, що позивачі не можуть розпочати використовувати земельні ділянки, а саме будівництво житлових будинків та надвірних будівель і споруд, оскільки неможливо потрапити на земельні ділянки через самовільно встановлені гаражі вздовж земельних ділянок [ADDRESS], а тому гаражі, якими користуються відповідачі, підлягають знесенню. Частиною 1 ст. 16 ЦК України встановлено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу, а в ч. 2 цієї статті визначено способи здійснення захисту цивільних справ та інтересів судом. Відповідно до ч.1 ст. 316 ЦК України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. (ч.1 ст. 317 ЦК України) Земельна ділянка - це частина земної поверхні з установленими межами, певним місцем розташування, з визначеними щодо неї правами. (ч. 1 ст. 79 ЗК України) Право власності на землю - це право володіти, користуватися і розпоряджатися земельними ділянками. (ч. 1 ст. 78 ЗК України) Відповідно до статті 41 Конституції України та пункту 2 частини першої статті 3, статті 321 ЦК ніхто не може бути позбавлений права власності чи обмежений у його здійсненні, крім випадків, встановлених Конституцією та законом. Ураховуючи, що згідно зі статтею 92 Конституції України правовий режим власності визначається виключно законами України. З приводу порушення права власності позивачів судом були встановлені наступні обставини. Згідно Висновку Управління містобудування та архітектури Департаменту містобудування, архітектури та земельних відносин Виконавчого комітету Харківської міської ради по матеріалам проекту відведення земельної ділянки [PERSON] по [ADDRESS] від 01.04.2010 №1601/0/27-10, під'їзд до земельної ділянки необхідно забезпечити зі сторони вул. Жуковського за рахунок зносу самовільно розташованих металевих гаражів. (т.1, а.с. 118) Згідно Висновку Управління містобудування та архітектури Департаменту містобудування, архітектури та земельних відносин Виконавчого комітету Харківської міської ради по матеріалам проекту відведення земельної ділянки [PERSON] по [ADDRESS] від 01.04.2010 №1600/0/27-10, під'їзд до земельної ділянки необхідно забезпечити зі сторони вул. Жуковського за рахунок зносу самовільно розташованих металевих гаражів. (т.1, а.с. 104) На підставі вказаних Висновків Управлінням Держкомзему у м. Харкові було надано Висновки №529/10 та №530/10 відповідно, про погодження передачі земельних ділянок №5-б та №5-в у приватну власність позивачам, при умові звільнення від самовільно побудованих металевих гаражів у відповідності до діючого законодавства. (т.1, а.с. 103, 117) 24 липня 2015 року судом було проведено огляд доказів за їх місцезнаходженням, під час якого судом було встановлено, що на територію земельної ділянки [ADDRESS] виходять вісім гаражів, та на територію земельної ділянки №5-В також вісім гаражів, в тому числі один капітальний - цегляний. (т.2, а.с. 55-57) Згідно відповіді Управління земельних відносин Департаменту містобудування, архітектури та земельних відносин Виконавчого комітету Харківської міської ради №11827/0/84-11 від 15.12.2011 року, за результатами вивчення архівних матеріалів встановлено, що документи на право власності або користування земельними ділянками під 19 металевими та одним капітальним гаражем по [ADDRESS], в управлінні земельних відносин Харківської міської ради не обліковується, рішень Харківської міської ради стосовно надання дозволу на розробку проектів відведення або в оренду земельних ділянок не приймалось. (т. 1 а.с. 99) Надалі, Управлінням земельних відносин Департаменту містобудування, архітектури та земельних відносин Виконавчого комітету Харківської міської ради було встановлено порушення земельного законодавства, а саме - самовільне зайняття земельних ділянок для експлуатації самовільно розміщених гаражів по [ADDRESS]. Про що свідчить Лист від 18.05.2012 року №6692/0/84-12 адресований Директору Департаменту комунального господарства. (т. 1 а.с. 16) Відповідно до ст. 1 Закону України «Про державний контроль за використанням та охороною земель», самовільне зайняття земельної ділянки - будь-які дії, які свідчать про фактичне використання земельної ділянки за відсутності відповідного рішення органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування про її передачу у власність або надання у користування (оренду) або за відсутності вчиненого правочину щодо такої земельної ділянки. Відповідачі та їх представники пояснили в судовому засіданні, що [PERSON] приблизно 7-8 років користується крайнім гаражем, який був встановлений його дідом у вісімдесятих роках, [PERSON] - користується гаражем [NUMBER] з вісімдесятих років, [PERSON] - користується одним з крайніх гаражів, який був встановлений його дідом 30 років тому, [PERSON] - більше 10 років користується гаражем [NUMBER]. Відповідачі та їх представники, що були присутні в судовому засіданні, пояснили суду, що вони не мають правовстановлюючих документів на гаражі, та право користування земельними ділянками жодним чином не оформлено. Також вказали, що користувачі гаражів намагалися створити гаражний кооператив, проте це не вдалося через відмову виконавчого комітету. Стосовно порушення прав позивачів вказали, що не вважають їх права порушеними, оскільки, на їх думку, можливо зробити під'їзд до земельних ділянок зі сторони інших вулиць, або прибравши гаражі, що ніким не використовуються. Представник Харківської міської ради пояснив, що право власності на гаражі не оформлено, земельні ділянки в оренду чи у власність відповідачам не виділялися. За таких обставин, суд вважає, що гаражі, якими користуються відповідачі та які, розташовані вздовж земельних ділянок [ADDRESS], є самовільно збудованими, та такими, що розташовані на земельних ділянках, що не були відведені для таких цілей, та не надавалися відповідачам в користування чи у власність. В якості способу захисту порушених прав позивачів, як власників земельних ділянок [ADDRESS], обрано спосіб захисту, як знесення самочинно збудованих гаражів. Частиною 2,3 ст. 152 Земельного Кодексу України передбачено, що власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов'язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків. Захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом: а) визнання прав; б) відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав, і запобігання вчиненню дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав; в) визнання угоди недійсною; г) визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування; ґ) відшкодування заподіяних збитків; д) застосування інших, передбачених законом, способів. Відповідно до ч. 1 ст. 376 ЦК України, житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без відповідного документа, який дає право виконувати будівельні роботи чи належно затвердженого проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм і правил. За змістом частин 4 та 7 ст. 376 цього Кодексу залежно від ознак самочинного будівництва зазначені в цих пунктах особи можуть вимагати від особи, яка здійснила або здійснює самочинне будівництво: знесення самочинно збудованого об'єкта або проведення перебудови власними силами чи за її рахунок; приведення земельної ділянки до попереднього стану або відшкодування витрат. З урахуванням змісту цієї статті в поєднанні з положеннями статей 16, 386, 391 ЦК України позивачами за такими вимогами можуть бути відповідний орган державної влади або орган місцевого самоврядування та інші особи, право власності яких порушено самочинним будівництвом. За змістом ст. 376 цього Кодексу вимоги про знесення самочинного будівництва інші особи можуть заявляти за умови доведеності факту порушення прав цих осіб самочинною забудовою. Такий висновок узгоджується з нормами статей 3, 15, 16 ЦК України, ст. 3 ЦПК України, згідно з якими кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Зазначена правова позиція викладена у постанові Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України від 19.11.2014 року у справі №6-180цс14, та у постанові від 17.09.2014 р. у справі №6-137цс14, які в силу ч.4 ст. 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» є обов'язковими для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права. Отже, підставою для знесення самочинно побудованих будівель є доведеність факту порушення прав [PERSON] та [PERSON] внаслідок самочинної забудови. Пунктом 22 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30.03.2012 року №6 «Про практику застосування судами статті 376 Цивільного кодексу України (про правовий режим самочинного будівництва)» передбачено, що знесення самочинного будівництва є крайньою мірою і можливе лише тоді, коли використано усі передбачені законодавством України заходи щодо реагування та притягнення винної особи до відповідальності. Так, Управлінням земельних відносин Департаменту містобудування, архітектури та земельних відносин Виконавчого комітету Харківської міської ради вживалися відповідні заходи щодо усунення порушень прав власників земельних ділянок, зокрема 09.04.2012 року на адресу [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] билу надіслані попередження про порушення ст. 126 Земельного кодексу України та з вимогою до 11.05.2011 року звільнити земельні ділянки, які використовуються ними для експлуатації та обслуговування гаражів. (т.1, а.с. 85-98) Станом на момент розгляду справи по суті гаражі не демонтовані, та продовжують використовуватися відповідачами. Крім того, з Виконавчої зйомки земельних ділянок по [ADDRESS] вбачається, що частина спірних гаражів частково розміщені на території земельних ділянок власниками яких є [PERSON] та [PERSON], а інша частина гаражів розташовані впритул до них. (т.1 а.с. 100) Оглядом доказів за їх місцезнаходженням також встановлено, що земельні ділянки розташовані таким чином, що одна сторона виходить на вул. Жуковського, а інша сторона на вул. Тімірязєва. Зі сторони вул. Тімірязєва знаходиться дротова огорожа, за якою знаходиться двір багатоквартирного житлового будинку. Таким чином, єдиним можливим під'їздом до земельних ділянок №5-б та №5-в є заїзд зі сторони вул. Жуковського у м. Харкові, що також узгоджується з висновками Управлінням земельних відносин Департаменту містобудування, архітектури та земельних відносин Виконавчого комітету Харківської міської ради. Суд також зазначає, що перебудова в даному випадку є неможливою. Відповідно до ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Пунктом 33 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №5 від 07.02.2014 року «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав», роз'яснено, що застосовуючи положення статті 391 ЦК, відповідно до якої власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном, навіть якщо вони не пов'язані із позбавленням права володіння, суд має виходити із такого. Відповідно до положень статей 391, 396 ЦК України позов про усунення порушень права, не пов'язаних із позбавленням володіння, підлягає задоволенню у разі, якщо позивач доведе, що він є власником або особою, яка володіє майном (має речове право) з підстави, передбаченої законом або договором, і що діями відповідача, не пов'язаними з позбавленням володіння, порушується його право власності чи законного володіння. Відтак, встановлені обставини справи свідчать про порушення прав власників земельних ділянок внаслідок їх самочинної забудови відповідачами у справі, а обраний позивачами спосіб захисту порушених прав (знесення самовільно збудованих гаражів) є ефективним, відповідає змісту порушеного права, характеру такого порушення, та наслідкам спричиненим порушенням, що свідчить про наявність підстав для задоволення позову. На підставі викладеного та

Outcome: approved