Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-08 00:00:00

21 вересня 2016 року до Пустомитівського районного суду Львівської області надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів. У позовній заяві позивач просить суд стягувати аліменти з [PERSON], 1977 р. н. мешканця [INFO] щомісячно у твердій грошовій сумі 1 000 грн. на утримання сина [PERSON], [INFO] до досягнення дитиною повноліття. Позивач у позовній заяві, як на підстави для задоволення заявлених позовних вимог покликається на наступні обставини: У зареєстрованому шлюбі з відповідачем позивачка перебувала з 17.06.2006 року. Рішенням Пустомитівського районного суду Львівської області від 16.12.2014 року їх шлюб розірваний. Від подружнього життя мають сина [PERSON], який народився 29.11.2006 року. З часу розірвання шлюбу відповідач з ними не проживає. Син проживає фактично разом із матірю, перебуває на повному утриманні позивача. Їх син є інвалідом з дитинства часто лікується стаціонарно, потребує догляду. На даний час позивач та її син живуть за рахунок державної соціальної допомоги дітям інвалідам. У звязку із хворобою сина позивачка не може влаштуватися на роботу, з тим щоб повноцінно виконувати свої трудові обовязки. Отже наданий час позивачка не працює. Дитина перенесла шість операцій у звязку із захворюванням нирок і потребує постійного медичного лікування та оздоровлення в даних кліматичних умовах. Відповідач ухиляється від надання коштів на утримання та лікування сина. В добровільному порядку сплачувати аліменти відповідач не бажає. На підставі наведеного позивач у позовній заяві просить суд позовні вимоги задоволити. Позивач [PERSON] у судове засідання зявилася, пояснення дала аналогічні викладеним у позовній заяві, позовні вимоги підтримала, позов просить задоволити із підстав викладених у позовній заяві. Відповідач [PERSON], у судове засідання зявився, позовні вимоги заявлені позивачем визнав частково в розмірі 500 грн., вказав що сплачувати аліменти у розмірі якому просить позивач у нього (відповідача) немає можливості. Заслухавши пояснення сторін, проаналізувавши матеріали цивільної справи та дослідивши всі докази у справі у їх сукупності, судом встановлено наступні обставини, що мають значення для правильного вирішення справи: шлюб між сторонами розірвано на підставі рішення Пустомитівського районного суду Львівської області від 16.12.2014 року у справі № 450/3257/14-ц, яке набрало законної сили. Сторони у справі є батьками [PERSON], [INFO], що стверджується Свідоцтвом про народження серії 1 СГ № 075005 від 20.12.2006 року. Встановлено, що [PERSON] проживає разом із позивачем та перебуває на утриманні позивача, що стверджується Довідкою № 456 від 19.09.2016 року, довідкою № 456 від 19.09.2016 року, що видані виконавчим комітетом Винничківської сільської ради Пустомитівського району Львівської та актом обстеження житлово-побутових умов, що складений 19.09.2016 року комісією від Винничківської сільської ради Пустомитівського району Львівської області. Відповідно до ч. 1 ст. 180 СК України батьки зобовязані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Обовязок утримувати дітей є рівною мірою обовязком обох батьків - як і позивача так і відповідача. Причому є обовязком особистим, індивідуальним, але ні в якому разі не солідарним. Відповідно до ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» від 26 квітня 2001 року, кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини відповідно до законів України. Беручи до уваги те, що відповідач у добровільному та досудовому порядку не виявив бажання виконати покладений на нього обовязок, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги заявлені позивачем про стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини підставні. Згідно вимог ч. 1 ст. 182 СК України при визначені розміру аліментів суд враховує: стан здоровя та матеріальне становище дитини, стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. За вказаних вище обставин, аналізуючи зазначені норми закону, беручи до уваги те, що відповідач без будь яких на те підстав не забезпечує утримання малолітніх дітей; те, що статтею 7 ЗУ «Про державний бюджет України на 2016 рік» встановлено прожитковий мінімум для дітей віком від 6 до 18 років: з 1 травня - 1531 гривня на одну особу; те, що позивач на теперішній час не має постійного місця праці та не може самостійно забезпечувати утримання малолітньої дитини, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню повністю, зокрема у частині стягнення з відповідача в користь позивача аліментів на утримання сина у розмірі 765,50 грн., щомісячно, тобто по половині відповідно до прожиткового мінімуму дитини відповідного віку. Відповідач в своєму запереченні на позовну заяву про стягнення аліментів вказує, що згідний сплачувати щомісячно суму в розмірі 500 грн. однак вказане твердження є безпідставним, оскільки не відповідає вимогам закону. У відповідності до ч. 3 ст. 88 ЦПК України з відповідача в дохід держави слід стягнути судові витрати, які складають із судового збору за подання позовної заяви до суду, оскільки відповідно до ЗУ «Про судовий збір» позивач звільнений від сплати судового збору за подання позовної заяви про стягнення аліментів. На підставі наведеного та

Outcome: approved