Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-21 00:00:00

1. Короткий виклад доводів пред`явленого позову. 1.1. В липні 2021 року [PERSON] звернувся до суду з вказаним позовом та посилався на те, що він працював в ДП «Украерорух» на посаді інженера з пожежної безпеки та цивільного захисту 1-ї категорії групи фахівців з окремих напрямів діяльності РСП «Київцентраеро». Наказом в.о. директора ДП «Украерорух» №168 від 12 березня 2021 року були затверджені зміни до штатного розпису РСП «Київцентраеро», згідно з якими посада інженера з пожежної безпеки та цивільного захисту 1-ї категорії групи фахівців з окремих напрямів діяльності підлягала скороченню з 23 червня 2021 року. Наказом адміністративного директора ДП «Украерорух» №889/о від 22 червня 2021 року позивач був звільнений з роботи за скороченням штату працівників, на підставі п.1 ч.1 ст.40 КЗпП України. [PERSON] вважає, що звільнення його з роботи відбулось з порушеннями трудового законодавства. Зокрема, в переліках вакантних посад, які надавались позивачу, була відсутня інформація про вільні посади в РСП «Кримаерорух» та Харківському РСП. Крім того, відповідач не розглянув заяви [PERSON] про переведення його на посади начальника та заступника начальника відділу внутрішньої та економічної безпеки ДП «Украерорух». У зв`язку з допущеними порушеннями трудового законодавства ППО «Інженерно-технічних фахівців» ВП «Федерація профспілок авіа-працівників радіолокації, радіонавігації і зв`язку України» відмовило ДП «Украерорух» у наданні згоди на розірвання трудового договору з позивачем. Тому [PERSON] просив суд визнати незаконним та скасувати наказ адміністративного директора ДП «Украерорух» №889/о від 22 червня 2021 року, поновити позивача на посаді інженера з пожежної безпеки та цивільного захисту 1-ї категорії групи фахівців з окремих напрямів діяльності РСП «Київцентраеро» з 22 червня 2021 року, а також стягнути з відповідача середній заробіток за час вимушеного прогулу з 23 червня 2021 року до 16 липня 2021 року в розмірі 33957 гривень 54 копійок та моральну шкоду в розмірі 25000 гривень. 1.2. В ході розгляду цивільної справи [PERSON] подав заяву про зміну розміру позовних вимог (а.с.35-53 т.2): просить визнати незаконним та скасувати наказ адміністра-тивного директора ДП «Украерорух» №889/о від 22 червня 2021 року, поновити позивача на посаді інженера з пожежної безпеки та цивільного захисту 1-ї категорії фахівців з окремих напрямів діяльності РСП «Київцентраеро» з 22 червня 2021 року, а також стягнути з відповідача середній заробіток за весь час вимушеного прогулу та моральну шкоду в розмірі 25000 гривень. 2. Ставлення учасників судового процесу до пред`явленого позову. 2.1. У судовому засіданні представники позивача [PERSON] та [PERSON] підтримують позов в зміненій редакції та наполягають на його задоволенні. 2.2. Представники відповідача [PERSON] та [PERSON] не визнають позов та заперечують проти його задоволення. В обґрунтування своїх заперечень вони посилають-ся на те, що Харківський РСП перебуває в стані ліквідації, а РСП «Кримаерорух» припинив функціонування на окупованій території України. Цими обставинами пояснюється відсутність інформації про вільні посади в цих регіональних структурних підрозділах у переліках вакантних посад, наданих позивачу для ознайомлення. [PERSON] не відповідав кваліфікаційних вимогам жодної з посад, щодо яких він подав заяви про переведення. Крім того, рішення профспілкової організації, яким було відмовлено у наданні згоди на розірвання трудового договору з позивачем, є необґрунтованим. Тому представники відповідача [PERSON] та [PERSON] просять відмовити у задоволенні позову. 2.3. Представники ППО «Інженерно-технічних фахівців» та ВП «Федерація проф-спілок авіапрацівників радіолокації, радіонавігації і зв`язку України» не з`явились у судове засідання. Вони у встановленому порядку повідомлялись про час та місце розгляду цивільної справи. 3. Обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин. 3.1. На підставі наказу в.о. директора ДП «Украерорух» №301/о від 10 березня 2021 року (а.с.88 т.1) [PERSON] працював в цьому підприємстві на посаді інженера з пожежної безпеки та цивільного захисту 1-ї категорії фахівців з окремих напрямів діяльності РСП «Київцентраеро». 3.2. Наказом в.о. директора ДП «Украерорух» №168 від 12 березня 2021 року (а.с.91 т.1) були затверджені зміни до штатного розпису РСП «Київцентраеро», згідно з якими посада інженера з пожежної безпеки та цивільного захисту 1-ї категорії фахівців з окремих напрямів діяльності підлягала скороченню з 23 червня 2021 року. 3.3. 16 березня 2021 року [PERSON] було вручено попередження про скорочення посади, яку він займав (а.с.92 т.1). Крім того, позивачу був наданий перелік вакантних посад в цілому по підприємству станом на 16 березня 2021 року (а.с.93-125 т.1). 19 квітня 2021 року [PERSON] подав заяву про переведення його на посаду начальника відділу з майнових питань служби економічно-договірної роботи та матеріально-технічного забезпечення РСП «Київцентраеро» (а.с.126 т.1). Зі змісту службової записки адміністративного директора ДП «Украерорух» №2-02/282/21 від 30 квітня 2021 року (а.с.127 т.1) вбачається, що позивачу було відмовлено у переведенні на вказану посаду у зв`язку з тим, що він не відповідав кваліфікаційним вимогам. 3.4. 6 травня 2021 року [PERSON] був наданий перелік вакантних посад в цілому по підприємству станом на 6 травня 2021 року (а.с.128-156 т.1). В той же день він подав заяви про переведення його на посади провідного інженера, заступника начальника та начальника відділу внутрішньої та економічної безпеки ДП «Украерорух» (а.с.157-159 т.1). Зі змісту службової записки т.в.о. адміністративного директора ДП «Украерорух» №2-02/292/21 від 7 травня 2021 року (а.с.160 т.1) вбачається, що позивачу було відмовлено у переведенні на посаду провідного інженера відділу економічної та внутрішньої безпеки у зв`язку з тим, що він не відповідав кваліфікаційним вимогам. 3.5. 12 травня 2021 року [PERSON] був наданий перелік вакантних посад в цілому по підприємству станом на 12 травня 2021 року (а.с.161-185 т.1). 13 травня 2021 року він подав заяву про переведення його на посаду провідного юрисконсульта відділу закупівель та договірної роботи служби економічно-договірної роботи та матеріально-технічного забезпечення (а.с.186 т.1). Зі змісту службової записки адміністративного директора ДП «Украерорух» №2-02/337/21 від 1 червня 2021 року (а.с.188 т.1) вбачається, що позивачу було відмовлено у переведенні на вказану посаду у зв`язку з тим, що він не відповідав кваліфікаційним вимогам. 3.6. 4 червня 2021 року [PERSON] був наданий перелік вакантних посад в цілому по підприємству станом на 4 червня 2021 року (а.с.190-233 т.1). 14 червня 2021 року він подав заяву про переведення його на посаду заступника начальника відділу правового забезпечення юридичного управління (а.с.234 т.1). Зі змісту листа адміні-стративного директора ДП «Украерорух» №1-24.2/4755/21 від 22 червня 2021 року (а.с.236 т.1) вбачається, що позивачу було відмовлено у переведенні на вказану посаду у зв`язку з відсутністю необхідного досвіду роботи за фахом. 3.7. Крім того, 3 червня 2021 року адміністративний директор ДП «Украерорух» звернувся до ППО «Інженерно-технічних працівників» ВП «Федерація профспілок авіа-працівників радіолокації, радіонавігації і зв`язку України» з поданням про розірвання трудового договору (а.с.237 т.1), в якому він просив надати згоду на звільнення позивача з роботи на підставі п.1 ст.40 КЗпП України. Зі змісту рішення засідання профспілкового комітету ППО «Інженерно-технічних фахівців» ВП «Федерація профспілок авіапраців-ників радіолокації, радіонавігації і зв`язку України» від 17 червня 2021 року (а.с.242 т.1) вбачається, що відповідачу було відмовлено у наданні згоди на розірвання трудового договору з [PERSON] . 3.8. Наказом адміністративного директора ДП «Украерорух» №889/о від 22 червня 2021 року (а.с.15 т.2) [PERSON] був звільнений з роботи за скороченням штату працівників, на підставі п.1 ст.40 КЗпП України. 3.9. Спірні правовідносини регулюються главою ІІІ «Трудовий договір», главою ІІІ-А «Забезпечення зайнятості вивільнюваних працівників» та главою XV «Індивідуальні трудові спори» КЗпП України. 4. Норми права, якими керується суд при вирішенні спору. 4.1. Відповідно до п.1 ч.1 ст.40 КЗпП України трудовий договір, укладений на невизначений строк, а також строковий трудовий договір до закінчення строку його чинності можуть бути розірвані власником або уповноваженим ним органом у випадку змін в організації виробництва і праці, в тому числі ліквідації, реорганізації, банкрутства або перепрофілювання підприємства, установи, організації, скорочення чисельності або штату працівників. 4.2. Згідно з ч.1, ч.3 ст.492 КЗпП України про наступне вивільнення працівників персонально попереджують не пізніше ніж за два місяці. Одночасно з попередженням про звільнення у зв`язку із змінами в організації виробництва і праці власник або уповно-важений ним орган пропонує працівникові іншу роботу на тому ж підприємстві, в установі, організації. При відсутності роботи за відповідною професією чи спеціальністю, а також у разі відмови працівника від переведення на іншу роботу на тому ж підприємстві, в установі, організації працівник, за своїм розсудом, звертається за допомогою до державної служби зайнятості або працевлаштовується самостійно. 4.3. Відповідно до ч.1 ст.43 КЗпП України розірвання трудового договору з підстав, передбачених пунктами 1 (крім випадку ліквідації підприємства, установи, організації), 2-5, 7 статті 40 і пунктами 2 і 3 статті 41 цього Кодексу, може бути проведено лише за попередньою згодою виборного органу (профспілкового представника), первинної профспілкової організації, членом якої є працівник. 4.4. Згідно з ч.7 ст.43 КЗпП України рішення виборного органу первинної проф-спілкової організації (профспілкового представника) про відмову в наданні згоди на розірвання трудового договору повинно бути обґрунтованим. У разі якщо в рішенні немає обґрунтування відмови в наданні згоди на розірвання трудового договору, власник або уповноважений ним орган має право звільнити працівника без згоди виборного органу первинної профспілкової організації (профспілкового представника). 4.5. Відповідно до ч.1, ч.2 ст.235 КЗпП України у разі звільнення без законної підстави або незаконного переведення на іншу роботу працівник повинен бути понов-лений на попередній роботі органом, який розглядає трудовий спір. При винесенні рішення про поновлення на роботі орган, який розглядає трудовий спір, одночасно приймає рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу або різниці в заробітку за час виконання нижчеоплачуваної роботи, але не більш як за один рік. Якщо заява про поновлення на роботі розглядається більше одного року, не з вини працівника, орган, який розглядає трудовий спір, виносить рішення про виплату середнього заробітку за весь час вимушеного прогулу. 4.6. Згідно з ч.1 ст.2371 КЗпП України відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику провадиться у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв`язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. 5. Мотиви, якими керується суд при вирішенні спору. 5.1. Зі змісту інформаційної довідки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань (а.с.17 т.2) вбачається, що до складу ДП «Украерорух» входить РСП «Кримаерорух». Водночас, в переліках вакантних посад, наданих позивачу (а.с.93-125, 128-156, 161-185, 190-233, 243-250 т.1, а.с.1-14 т.2), відсутня інформація про вільні посади в цьому регіональному структурному підрозділі. Та обставина, що РСП «Кримаерорух» тимчасово припинив функціонування на окупованій території України, не звільняла відповідача від обов`язку викладення в переліках вакантних посад відомостей про вільні посади у вказаному регіональному структурному підрозділі. Невиконання цього обов`язку об`єктивно перешкодило [PERSON] подати заяву про переведення його на одну з вакантних посад в РСП «Кримаерорух». Ця обставина свідчить про те, що звільнення позивача з роботи відбулось з порушенням вимог, передбачених ч.3 ст.492 КЗпП України. 5.2. Зі змісту інформаційної довідки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань (а.с.17 т.2) вбачається, що до складу ДП «Украерорух» також входить Харківський РСП. Однак наказом в.о. директора ДП «Украерорух» №1106 від 24 листопада 2020 року (а.с.202-203 т.2) було розпочато процедуру ліквідації цього регіонального структурного підрозділу. Зі змісту плану заходів з ліквідації Харківського РСП (а.с.219-221 т.2) вбачається, що закінчення процедури ліквідації регіонального структурного підрозділу заплановано до 31 грудня 2021 року. Ця обставина свідчить про обґрунтовану та виправдану відсутність інформації про вільні посади в Харківському РСП у переліках вакантних посад, наданих позивачу. Тому суд критично оцінює посилання [PERSON] , його представників [PERSON] та [PERSON] на вказану обставину. 5.3. Всупереч ч.1 ст.81 ЦПК України представники відповідача [PERSON] та [PERSON] не подали докази на підтвердження того, що ДП «Украерорух» розглянув заяви позивача про переведення його на посади заступника начальника та начальника відділу внутрішньої та економічної безпеки ДП «Украерорух» (а.с.158, 159 т.1). Зі змісту рішення засідання профспілкового комітету ППО «Інженерно-технічних фахівців» ВП «Федерація профспілок авіапрацівників радіолокації, радіонавігації і зв`язку України» від 17 червня 2021 року (а.с.242 т.1) вбачається, що однією з підстав, з яких відповідачу було відмовлено у наданні згоди на розірвання трудового договору з [PERSON] , якраз було ухилення ДП «Украерорух» від розгляду вказаних заяв позивача від 6 травня 2021 року. Ця обставина свідчить про те, що рішення профспілкової організації є обґрунто-ваним, а звільнення [PERSON] з роботи відбулось з порушенням не тільки ч.3 ст.492 КЗпП України, а також ч.1 ст.43 цього ж Кодексу. Зокрема, зі змісту протоколу №6 від 19 травня 2021 року (а.с.189 т.1) вбачається, що адміністративний директор ДП «Украерорух» зауважив, що адміністрація підприємства буде сприяти подальшому праце-влаштуванню [PERSON] при виборі ним вакантних посад, які б відповідали його освітньо-кваліфікаційному рівню та досвіду роботи. Однак в матеріалах цивільної справи відсутні докази на підтвердження того, що адміністрація ДП «Украерорух» вживала вказані заходи, діяльність відповідача полягала лише у відмові в переведенні [PERSON] на інші посади з посиланням його невідповідності кваліфікаційним вимогам. 5.4. З огляду на це суд вважає, що з метою відновлення порушеного права позивача на працю належить визнати незаконним та скасувати наказ адміністративного директора ДП «Украерорух» №889/о від 22 червня 2021 року, а також поновити [PERSON] на посаді інженера з пожежної безпеки та цивільного захисту 1-ї категорії фахівців з окремих напрямів діяльності РСП «Київцентраеро» з 22 червня 2021 року. 5.5. Зі змісту довідки головного бухгалтера ДП «Украерорух» №269 від 15 листопада 2021 року (а.с.178 т.2) вбачається, що станом на день звільнення позивача з роботи його середньоденний заробіток становив 1333 гривні 87 копійок. Період вимушеного прогулу з 23 червня 2021 року до 15 листопада 2021 року становив 101 робочий день. Ці обставини свідчать про те, що середній заробіток [PERSON] за час вимушеного прогулу склав 134720 гривень 87 копійок (1333,87 х 101). Крім того, у зв`язку з незаконним звільненням з роботи позивач зазнав душевні переживання. Ця обставина свідчить про те, що йому була заподіяна моральна шкода. З урахуванням тривалості і глибини страждань [PERSON] , а також вимог розумності, співмірності та справедливості розмір моральної шкоди, заподіяної позивачу, становить 5000 гривень. 5.6. З огляду на це суд вважає, що з ДП «Украерорух» на користь позивача належить стягнути середній заробіток за час вимушеного прогулу в розмірі 134720 гривень 87 копійок та моральну шкоду в розмірі 5000 гривень. Підстави для стягнення з відповідача моральної шкоди в більшому розмірі відсутні. Тому у задоволенні позову в частині цієї вимоги ДП «Украерорух» слід відмовити. 6. Розподіл судових витрат. 6.1. Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. 6.2. [PERSON] сплатив судовий збір в розмірі 2724 гривень 00 копійок. Ця обставина підтверджується дублікатом квитанції №0.0.2197963409.1 від 16 липня 2021 року (а.с.21 т.2). Пред`явлений ним позов задоволений частково. 6.3. З огляду на це суд вважає, що з ДП «Украерорух» на користь позивача належить стягнути витрати на оплату судового збору в розмірі 1397 гривень 21 копійки.

Outcome: partial