Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-26 00:00:00

20.05.2015 року публічне акціонерне товариство комерційний банк «Приватбанк», звернувшись до суду з даним позовом, просить стягнути з [PERSON] заборгованість за кредитним договором у розмірі 20682,83 гривні та судові витрати у розмірі 243,40 гривні, посилаючись на те, що відповідно до укладеного договору №К3ХRRХ23400551 від 12.02.2007 року відповідач [PERSON] отримав від позивача кредит у розмірі 1703,90 гривні зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 24,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Позивач виконав умови договору, оскільки надав відповідачу кредит у розмірі, встановленому договором. Проте, відповідач не виконав свої зобов'язання передбачені цим договором щодо повернення позивачу кредиту (щомісячними платежами), тому станом на 18.04.2014 року виникла заборгованість у сумі 20682,83 гривні, яка складається із: заборгованості за кредитом - 1572,04 грн.; заборгованості по процентам за користування кредитом - 7491,98 грн.; заборгованості по комісії за користування кредитом - 374,88 грн.; пені - 9782,84 грн.; штрафу (фіксована частина) - 500 грн. та штрафу (процентна складова) - 961,09 грн. Представник позивача Білецький Б.М. в судовому засіданні позов підтримав, посилаючись на вищевказані факти та докази. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, але подав до суду заяву, в якій просить справу розглянути без його участі, а також зазначив, що позов не визнає та просить відмовити в задоволенні позову в зв'язку зі спливом позовної давності. Суд, заслухавши представника позивача та дослідивши письмові докази по справі, вважає за необхідне позов залишити без задоволення, виходячи з наступних підстав. Судом встановлено, що 12 лютого 2007 року між позивачем та відповідачем укладено кредитний договір за заявою позичальника №К3ХRRХ23400551, відповідно до якої відповідач отримав від позивача кредит у розмірі 1703,90 грн. строком на 12 місяців, тобто до 12.02.2008 року включно, з умовами сплати відсотків за його користуванням у розмірі 2,0% у місяць, на суму заборгованості по кредиту. Згідно п.3.2.2., п.3.2.9 умов надання споживчого кредиту фізичним особам («Розстрочка») передбачено, що позичальник зобов'язується повністю повернути кредит до дати зазначеної в Заяві. До даних правовідносин необхідно застосувати положення ст. ст. 1054, 1049 ЦК України, в яких зазначено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Особливості регулювання відносин за договором про надання споживчого кредиту встановлені законом. Позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Як встановлено судом відповідач неналежно виконував свої зобов'язання перед позивачем, оскільки до 12.02.2008 року не повернув отримані кошти, у зв'язку з чим у нього станом на 18.04.2014 року виникла заборгованість на загальну суму 20682,83 грн., що підтверджується розрахунком заборгованості за договором №К3ХRRХ23400551 від 12.02.2007 року. Згідно ст.ст. 253, 254, ч.1, ч.5 ст.261 ЦК України перебіг позовної давності за вимогою позивача про повернення кредитних коштів розпочався 13.02.2008 року. Відповідно до ст. 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Відповідно до ч. 1 ст. 259 ЦК України позовна давність, встановлена законом, може бути збільшена за домовленістю сторін. Договір про збільшення позовної давності укладається у письмовій формі. Умовами надання споживчого кредиту фізичним особам («Розстрочка») п. 5.5 сторонами встановлена позовна давність тривалістю 5 років. Позивачем подано до суду дану позовну заяву 20.05.2014 року. Відповідно до положень ч. 4 ст.267 ЦК України сплив позовної давності є підставою для відмови у позові. Оскільки перебіг позовної давності по стягненню даного боргу почався 13.02.2008 року то як наслідок строк позовної давності сплинув 13.02.2013 року і судом не встановлено підстав для його поновлення, тому слід відмовити у задоволенні позову в зв'язку з пропуском позивачем строку позовної давності без поважних на те причин. З урахуванням викладеного та

Outcome: dismissed