Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-11 00:00:00

20.10.2014 року позивач звернулася до суду з позовом до відповідачів про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням. Позов обґрунтовано тим, що відповідачка по справі [PERSON], є колишньою невісткою позивача. 5 період з 1995 по 2008 роки його син [PERSON] перебував у шлюбі з [PERSON]. В період шлюбу, [PERSON] усиновив старшого сина [PERSON], - відповідача по справі [PERSON] та у них також народився другий син - відповідач по справі [PERSON]. З 27,07.1999 року відповідачі зареєструвались як користувачі його будинку в с. Велика Костромка, але ніколи у позивача не проживали. Позивач дійсно являється єдиним власником будинку по [ADDRESS]. Підстави, з яких відповідачка отримала реєстрацію в будинку позивач вже не пам'ятає, але це можливо було на той час обумовлено тим фактом, його син [PERSON] також зареєстрований в будинку. В 2008 році відповідачка розірвала шлюб з сином [PERSON] та фактично виїхала на постійне місце проживання до Росії де на цей час мешкає в місті Південно-Сахалінськ, Росія. Позивачу відомо, що більша частина речей, які відповідач отримала після розірвання шлюбу вона залишила у своїх батьків в [ADDRESS], де вона періодично проживає під час повернення до України. Позивачу не відомо, чи отримали відповідачі громадянство Росії, чи будь-яке тимчасове право на проживання, так як з 2008 року вони взагалі припинили будь-яке спілкування. Витрати по утриманню власного житла позивач здійснює самостійно не отримуючи будь-яких відшкодувань від відповідачів. Також позивачу не подобається, що будь-яка поштова кореспонденція, навіть переписки з банківськими установам на ім'я відповідачів приходять на його домашню адресу. Позивач являється особою похилого віку і отримання пошти на ім'я відповідачів кожного разу приводить позивача до хвилювань, що в свою чергу відзначається на стані його здоров'я. Позивачем було запрошено представників Великокостромської сільської ради, які 08.09.2014 року склали відповідний акт обстеження матеріально - побутових умов. Складання акту проводилось депутатом [PERSON] за участю свідків та сусідів [PERSON] та [PERSON]. Зазначеним актом підтверджується, що відповідачі не проживають за місцем своєї реєстрації з 2008 року. Таким чином позивачем зібрано докази, що відповідачі з 2008 року не проживають за місцем своєї реєстрації, житловими приміщеннями не цікавиться, особистих речей в його будинку не мали та не мають. Комунальні послуги позивач сплачує самостійно за рахунок власних доходів, а відповідачі ніколи участі в оплаті комунальних платежів та участі в утриманні житла не приймали. Добровільно знятися з реєстрації відповідачі [PERSON], [PERSON], [PERSON] не бажають. Зазначені обставини позивачу стали відомі після спілкування з його сином [PERSON] Позивач вважає, що відповідачі [PERSON], [PERSON], [PERSON] втратили право користування житловим приміщенням, так як на протязі більше шести місяців, а саме з 2008 року відповідачі не користуються житлом без поважних причин. Тому позивач вирішив звернутись з зазначеною позовною заявою до Апостолівського районного суду Дніпропетровської області. Позивач в судове засідання не з'явилася, подавши заяву про слухання справи у її відсутність, позовні вимоги підтримала в повному обсязі. Відповідачі [PERSON], [PERSON], [PERSON] в судове засідання не з'явилися, причини неявки суду не повідомили. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, [PERSON] дійсно являється єдиним власником будинку по [ADDRESS], що підтверджується свідоцтвом про право власності на нерухоме майно від 23.01.2007 року та витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно (номер витягу 13313805). З акту обстеження матеріально побутових умов від 08.09.2014 року, встановлено, що депутатом [PERSON] за участю свідків та сусідів [PERSON] та [PERSON], підтверджено, що відповідачі [PERSON], [PERSON], [PERSON] не проживають за місцем своєї реєстрації з 2008 року. Ст. 107 ЖК України визначено, що у разі вибуття наймача або члена сім'ї на інше постійне місце проживання, така особа втрачає право користування житловим приміщенням з дня вибуття. Згідно ст. ст. 72 ЖК України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Оскільки в судовому засіданні встановлено, що відповідачі не проживають за місцем реєстрації, тому вони повинні бути визнані такими, що втратили право на користування житловим приміщенням. Стосовно позовних вимог щодо стягнення з відповідачки [PERSON] на користь позивача судові витрати та витрати на правову допомогу, суд вважає, що у задоволенні необхідно відмовити.

Outcome: approved