overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-02 00:00:00

21 березня 2017 року позивач звернулась до суду з вищезазначеним позовом, в обґрунтування якого посилається на те, що 27 жовтня 2012 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем, від якого вони мають малолітню дитину [PERSON], [INFO]. Спільне життя з відповідачем не склалося через діаметрально протилежні погляди на шлюб та сім'ю, між ними постійно виникають сварки, свідком яких нерідко стає їх донька, що тяжким чином впливає на її психічний стан та кожен раз спричиняє кожному з них душевні страждання. Шлюбні відносини припинили. Спору щодо визначення місця проживання дитини не мають. Просить розірвати шлюб, укладений з відповідачем. В судове засідання сторони не зявились, надавши суду заяви про розгляд справи без їхньої участі, оскільки позивач позовні вимоги підтримує, а відповідач їх визнає. На підставі неявки осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч. 2 ст.\~197\~ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, і журнал судового засідання не ведеться. Суд, дослідивши наявні письмові докази, приходить до висновку про задоволення позову, виходячи з встановлених у судовому засіданні наступних обставин. Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 27 жовтня 2012 року, про що в книзі реєстрації шлюбів Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по м. Новомосковську Новомосковського міськрайонного управління юстиції у Дніпропетровській області зроблено відповідний актовий запис за № 438 та видане свідоцтво про шлюб (а.с. 4). 25 вересня 2013 року у сторін від шлюбу народилась донька [PERSON] (а.с. 7). Спільне життя з відповідачем не склалося через протилежні погляди на шлюб та сім'ю, внаслідок чого виникали сварки та непорозуміння. Шлюбні відносини між сторонами припинені в лютому 2017 року, з того часу спільне господарство вони не ведуть та проживають окремо. У своїх письмових заявах, поданих до суду, сторони наполягали на розірванні шлюбу, пояснюючи свою позицію тим, що їх сім'я розпалася остаточно і примирення між ними неможливе. Таким чином, враховуючи обставини, встановлені в суді, відповідно до ст.\~110, 112 Сімейного кодексу України, суд приходить до висновку, що підстави, які спонукали позивача до розірвання шлюбу, обґрунтовані, подальше спільне життя подружжя та збереження сім'ї неможливо, суперечить інтересам позивача, сім'я розпалася остаточно та відновлена бути не може, тому позов підлягає задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-02 00:00:00

21 березня 2017 року позивач звернулась до суду з вищезазначеним позовом, в обґрунтування якого посилається на те, що з 03 серпня 2013 року вона перебуває в зареєстрованому шлюбі з відповідачем, від якого вони мають дитину [PERSON], [INFO]. Спільне життя з відповідачем не склалось, починаючи з 2017 року іх відносини стали псуватись, в сім'ї почалися постійні сварки, вони не могли дійти спільної думки у вирішенні важливих питань, чоловік не брав участі у веденні домашнього господарства і відмовився матеріально забезпечувати дитину. В теперішній час вона не працює, оскільки перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, а тому потребує матеріальної допомоги. У зв'язку з чим просить стягнути на її користь аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO], у розмірі 1/4 частки від заробітку відповідача щомісяця, починаючи стягнення з дня предявлення позову і до досягнення дитиною повноліття. В судове засідання сторони не зявились, надавши суду заяви про розгляд справи без їхньої участі, оскільки позивач позовні вимоги підтримує, а відповідач їх визнає. На підставі неявки осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, і журнал судового засідання не ведеться. Суд, дослідивши наявні письмові докази, приходить до висновку про задоволення позову, виходячи з наступних підстав. Судом встановлено, що з 02 серпня 2013 року сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі (а.с. 3). Від шлюбу сторони мають дитину [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження (а.с.\~4). Згідно ст. 180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Судом встановлено, що малолітній [PERSON], [INFO], проживає разом з матірю, знаходиться на її утриманні та вихованні, відповідач добровільно допомоги на утримання дитини не надає, тому суд приходить до висновку, що позовні вимоги обґрунтовані і підлягають задоволенню, і з урахуванням вимог ст. 182\~СК України, з відповідача на користь позивача на утримання дітей, повинні бути стягнуті аліменти у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу) щомісяця до досягнення дитиною [PERSON], [INFO], повноліття, але не менше ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення з дня предявлення позову. Інших даних про матеріальний стан одержувача аліментів, а також стан здоровя дитини і інших обставин, що враховуються при визначенні судом розміру аліментів, суду не надано, що не позбавляє в майбутньому позивача чи відповідача звертатися до суду з позовом про зміну розміру аліментів. Крім того, у відповідності до ст. 88 ЦПК України відповідач повинен відшкодувати на користь держави судовий збір у розмірі 640 гривень 00 коп. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-10 00:00:00

21 березня 2017 року позивач звернулась до суду з вищезазначеним позовом, в обґрунтування якого посилається на те, що з 21 квітня 2012 року вона перебуває в зареєстрованому шлюбі з відповідачем, від якого вони мають дитину [PERSON], [INFO], яка на даний момент проживає разом з нею. Відповідач добровільно матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, що ставить її у скрутне матеріальне становище. У зв'язку з чим просить стягнути на її користь аліменти на утримання дитини [PERSON], [INFO], у розмірі 1/4 частки від заробітку відповідача щомісяця, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення з дня предявлення позову і до досягнення дитиною повноліття. В судове засідання позивач не зявилася, надавши заяву про розгляд справи у її відсутність, одночасно позовні вимоги підтримала, проти ухвалення заочного рішення не заперечувала. Відповідач заперечень проти позову не надав, в судове засідання не зявився, про день, місце та час розгляду справи повідомлений належним чином, про причини неявки суду не повідомив та про розгляд справи в його відсутність не клопотав, на підставі чого з урахуванням письмової згоди позивача відповідно до ст. 224 ЦПК України суд вважає можливим провести заочний розгляд справи. На підставі неявки осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, і журнал судового засідання не ведеться. Суд, дослідивши наявні письмові докази, приходить до висновку про задоволення позову, виходячи з наступних підстав. Судом встановлено, що з 21 квітня 2012 року по 18 липня 2014 року сторони перебували у зареєстрованому шлюбі (а.с. 3, 4-5). Від шлюбу сторони мають малолітню доньку [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження (а.с. 2). Згідно ст. 180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Судом встановлено, що малолітня [PERSON], [INFO], проживає разом з матірю, знаходиться на її утриманні та вихованні, відповідач добровільно допомогу на утримання дитини не надає, тому суд приходить до висновку, що позовні вимоги обґрунтовані і підлягають задоволенню, і з урахуванням вимог ст. 182\~СК України, з відповідача на користь позивача на утримання малолітньої доньки, повинні бути стягнуті аліменти у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу) щомісяця до досягнення дитиною [PERSON], [INFO], повноліття. Інших даних про матеріальний стан одержувача аліментів, а також стан здоровя дитини і інших обставин, що враховуються при визначенні судом розміру аліментів, суду не надано, що не позбавляє в майбутньому позивача чи відповідача звертатися до суду з позовом про зміну розміру аліментів. Крім того, у відповідності до ст. 88 ЦПК України відповідач повинен відшкодувати на користь держави судовий збір у розмірі 640 гривень 00 коп. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-03 00:00:00

21 березня 2017 року позивач звернулася до суду із позовною заявою до відповідача [PERSON] та просить стягнути з нього на її користь аліменти на утримання неповнолітньої дитини сина [PERSON], [INFO], у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу), але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісяця до його повноліття. Свій позов мотивує тим, що вона перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі. Від цього шлюбу є син [PERSON], [INFO]. У звязку з тим, що син знаходиться на її утриманні, відповідач ніякої матеріальної допомоги на його утримання не надає, вона просить стягнути з відповідача аліменти на його утримання. Позов просила задовольнити. Відповідач по справі направив суду заяву, в якій позов визнав в повному обсязі, проти винесення рішення стосовно стягнення аліментів не заперечував. Суд, дослідивши матеріали справи, прийшов до наступного. Матеріалами справи встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі. Від цього шлюбу є син [PERSON], [INFO]. На цей час шлюбно-сімейні стосунки між сторонами припинені. Відповідно до ч.4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. На підставі викладеного, суд вважає можливим стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу), але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісяця до його повноліття, починаючи з 21 березня 2017 року. Відповідно до ч. 3 ст. 88 ЦПК України, суд стягує з [PERSON] судовий збір в дохід держави в сумі 640 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-06 00:00:00

21 березня 2017 року позивач по справі звернувся до Шевченківського районного суду Харківської області з позовом до [PERSON], яким просить суд розірвати шлюб між ним та відповідачем по справі, зареєстрований 18 жовтня 2002 року у відділі РАГС Шевченківського районного управління юстиції Харківської області під номером 60. В позовній заяві вказує, що 18 жовтня 2002 року сторони уклали між собою шлюб. Від даного шлюбу сторони мають спільну доньку - [PERSON], [INFO]. Спільне життя сторін не склалося. З початку 2015 року сторони проживають окремо, спільне господарство не ведеться. Конфлікт між сторонами не є тимчасовим. В судове засідання позивач не з'явився, наддавши до суду письмову заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги повністю підтримав та наполягав на задоволенні позову (а.с.8). Відповідач в судове засідання не з'явилася, проте надала письмову заяву, в якій зазначила, що позов визнає у повному обсязі та не заперечує проти його задоволення (а.с.9). Суд, перевіривши матеріали справи, заслухавши представника позивача, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом установлені такі факти та відповідні їм правовідносини. [PERSON] з відповідачем [PERSON] перебуває у шлюбі, зареєстрованому 18 жовтня 2002 року у відділі РАГС Шевченківського районного управління юстиції Харківської області під номером 60, що підтверджується свідоцтвом про одруження серії [NUMBER] від 18.10.2002 року в матеріалах справи (а.с.6). Від даного шлюбу сторони мають спільну доньку - [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження дитини серії [NUMBER] від 22.05.2003 року в матеріалах справи (а.с.7). Шлюб з відповідачем виявився невдалим через відсутність взаємопорозуміння, різні погляди на сімейне життя та шлюб. Фактично сім'я сторін розпалася, шлюб існує лише формально. Подальше спільне життя та збереження шлюбу не можливе, а отже сенсу підтримувати сімейні відносини - немає. Суд вважає, що позовна заява про розірвання шлюбу підлягає задоволенню відповідно до ст. 112 СК України, так як подальше життя подружжя у шлюбі буде суперечити їх інтересам.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-28 00:00:00

21 березня 2017 року ТОВ «Сміла Енергоінвест» звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за послуги з централізованого опалення. Заочним рішенням Смілянського міськрайонного суду від 14 листопада 2017 року позовні вимоги ТОВ «Сміла Енергоінвест» задоволено та стягнуто з [PERSON] заборгованість за послуги з централізованого опалення. 22 січня 2018 року до суду надійшла заява від представника ТОВ «Сміла Енергоінвест» про ухвалення додаткового рішення по вищевказаній справі, оскільки судом, при винесенні рішення по справі не вирішено питання про судові витрати. В судове засідання учасники процесу не з'явилися з невідомих суду причин, хоча про день, час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином. У відповідності до ч.2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснюється. Оскільки розгляд справи відбувався за відсутності учасників процесу фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява представника ТОВ «Сміла Енергоінвест» про ухвалення додаткового рішення по справі підлягає до задоволення виходячи з наступного. Відповідно до ст.270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо, зокрема, судом не вирішено питання про судові витрати. Згідно з ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, повязаних з розглядом справи. Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Як вбачається з заочного рішення Смілянського міськрайонного суду від 14 листопада 2017 року позовні вимоги ТОВ «Сміла Енергоінвест» до [PERSON] задоволено в повному обсязі, а тому з відповідача на користь позивача необхідно стягнути сплачений судовий збір в сумі 1600 гривень. Враховуючи вищенаведене та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-17 00:00:00

21 березня 2018 року [PERSON], [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] сільської ради Гадяцького району, треті особи [PERSON], Гадяцька державна нотаріальна контора про визнання права власності на спадкове майно. В судове засідання сторони подали заяви, в яких визнали позов та фактичні обставини справи. Також сторони направили до суду заяви про розгляд справи без їх участі, тому відповідно до ст. 247 ЦПК України фіксація судового процесу технічними засобами не здійснювалась. Треті особи звернулися до суду з заявами про розгляд справи без їх участі. Судом встановлено, що 16 січня 1962 року [PERSON] зареєстрував шлюб з [PERSON], в звязку з чим остання змінила прізвище на [PERSON]. Від шлюбу є дочка [PERSON], [INFO] Згідно виписки з погосподарської книги [PERSON] сільської ради станом на 01 липня 1990 р. членами робочого двору по вул. Молодіжна, 3 в с. Лютенька Гадяцького району були: [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON] Відповідно даних технічного паспорту вартість домоволодіння по вул. Молодіжна, 3 в с. Лютенька Гадяцького району становить 35518 грн. Земельна ділянка площею 0,33 га, яка розташована по вул. Молодіжна, 3 в с. Лютенька Гадяцького району не приватизована. 28 квітня 2005 року в с. Лютенька Гадяцького району [PERSON] помер. Згідно довідки [PERSON] сільської ради Гадяцького району, на дату смерті [PERSON] був зареєстрований та проживав [INFO] разом з дружиною [PERSON], донькою [PERSON] та онукою [PERSON] Відповідно до повідомлення Гадяцької державної нотаріальної контори після померлого [PERSON] із заявою про прийняття спадщини ніхто звертався, спадкова справа № 923/2007 заведена на підставі фактичного прийняття спадщини [PERSON] та [PERSON] Державним нотаріусом позивачам відмовлено в оформленні спадщини після смерті [PERSON] в звязку з відсутністю правовстановлюючих документів на домоволодіння. Частиною 1 ст.123 ЦК УРСР 1963 року передбачалося, що розмір частки члена колгоспного двору встановлюється, виходячи з рівності часток усіх членів двору, включаючи неповнолітніх і непрацездатних. Відповідно п. 11 ст. 346 ЦК України право власності припиняється у разі смерті власника. Відповідно ст. 1268 ч. 1 ЦК України спадкоємець має право прийняти спадщину. Відповідно ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. До спадкоємців житлового будинку, інших будівель та споруд переходить право власності або право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені. На підставі ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі відсутності правовстановлюючих документів. За таких обставин суд вважає, що позовна заява підлягає задоволенню, так як судом здобуто достатньо доказів, які підтверджують, що [PERSON] та [PERSON] є спадкоємцями на майно померлого [PERSON], а також вони є власниками частин вказаного домоволодіння на яке відсутні правоустановчі документи. Судові витрати покласти на позивачів за їх клопотанням.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-02 00:00:00

21 березня 2018 року [PERSON] звернувся до Миргородського міськрайонного суду Полтавської області з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, в позовній заяві посилався на те, що з відповідачем перебуває у зареєстрованому шлюбі з 5 серпня 2005 року. Від цього шлюбу подружжя неповнолітніх дітей не має. Причиною розпаду сімї позивач вказував припинення шлюбних відносин з 2012 року, відсутність спільного господарства. Справу просив розглянути за його відсутності. 28 березня 2018 року було відкрито провадження у вказаній цивільній справі і призначене підготовче засідання (а.с.17). В підготовче засідання сторони не зявилися, відповідач подала до суду заяву, в якій позовні вимоги визнала, просила розгляд справи проводити у її відсутність, після розірвання шлюбу залишити їй прізвище «Солодовник» (а.с.23). У відповідності з ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Відповідно до положень ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання позову відповідачем суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Враховуючи визнання позову відповідачем, суд вважає можливим ухвалити рішення про задоволення позову, оскільки визнання позову не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Спірні правовідносини підлягають врегулюванню відповідно до положень Сімейного кодексу України. Судом встановлено, що сторони 5 серпня 2005 року зареєстрували шлюб у Міському відділі реєстрації актів цивільного стану Горлівського міського управління юстиції Донецької області, актовий запис № 814 (а.с.3). Від цього шлюбу подружжя неповнолітніх дітей не має. На даний час сімя фактично розпалася, шлюбні відносини припинені. Згідно з ч.1 ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, тому суд приходить до висновку про необхідність розірвання шлюбу. Оскільки відповідачем не змінювалось прізвище в звязку з укладенням шлюбу, суд вважає що підстав для вирішення питання щодо зміни її прізвища на дошлюбне, що передбачено ст.113 СК України, немає. В звязку з тим, що сторони відповідно до п.9 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» звільнені від сплати судового збору, згідно з ч.6 ст.141 ЦПК України витрати на сплату судового збору повинні компенсуватись за рахунок держави.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-11 00:00:00

21 березня 2018 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до Грабівської сільської ради Шацького району Волинської області про визнання права власності в порядку спадкування за законом на житловий будинок із господарськими будівлями і спорудами, що розташований по [ADDRESS]. Позовну заяву обґрунтовано тим, що [INFO] році помер батько позивача [PERSON], про що свідчить свідоцтво про смерть серії [NUMBER], видане виконавчим комітетом Грабівської сільської ради Шацького району Волинської області 19 вересня 2016 року. Після смерті [PERSON] залишилось спадкове майно, до складу якого входить, зокрема, вказаний житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами. Належність спадкодавцю даного майна підтверджується витягом з погосподарської книги №4 за 2016-2023 роки Грабівської сільської ради Шацького району, виданим 21.02.2018 року. Позивач [PERSON], син спадкодавця, у встановленому законом порядку прийняв спадщину, оскільки подав нотаріусу заяву про прийняття спадщини у визначений законом строк. Спадкоємцями першої черги за законом після смерті [PERSON] також є його дочки [PERSON] та [PERSON], проте останні у визначений законом строк подали нотаріусу заяви про відмову від прийняття спадщини за законом, що підтверджується спадковою справою №14/2016 до майна померлого [PERSON]. Право власності на вказане нерухоме майно ні за ким не зареєстровано. У зв'язку з відсутністю правовстановлювального документа про право власності спадкодавця на вказане спадкове нерухоме майно, [PERSON] відмовлено в нотаріальному оформленні його спадкових прав. Тому позивач просить суд визнати за ним право власності на житловий будинок із господарськими будівлями і спорудами, що розташований по [ADDRESS]. Позивач [PERSON] в підготовче судове засідання не з'явився, подав суду письмову заяву, у якій просить проводити розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує, просить позов задовольнити повністю. Відповідач Грабівська сільська рада Шацького району Волинської області свого представника в підготовче судове засідання не направила. Суду подано письмову заяву про розгляд справи за відсутності представника відповідача, Грабівська сільська рада Шацького району Волинської області позов визнає. Проаналізувавши обставини справи, письмові докази, суд дійшов висновку, що вимоги позивача є обґрунтованими, викладені в позові обставини підтверджуються наданими суду доказами, матеріалами спадкової справи справою №14/2016 до майна померлого [PERSON], інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, визнання відповідачем позову не суперечить вимогам закону і не порушує права, свободи та інтереси інших осіб, тому визнання позову відповідачем слід прийняти та позов задовольнити і рішення про задоволення позову може бути ухвалене в підготовчому судовому засіданні. На підставі статей 328, 1217, 1220, 1261, 1268, 1269, 1296 ЦК України,

Outcome: approved