Jurisdiction: civil
Date: 2020-12-16 00:00:00

20.05.2019 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про визначення місця проживання малолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , за місцем проживання матері [PERSON] за адресою: [ADDRESS] . Свій позов [PERSON] обґрунтувала тим, що вона з 26.09.2009 року по 30.10.2017 року перебувала з відповідачем [PERSON] у шлюбі, від якого вони мають двох доньок [PERSON] та [PERSON] . На теперішній час у неї з відповідачем виник спір щодо місця проживання доньок, які зареєстровані та обидві проживали разом із нею за адресою: [ADDRESS] . 02.04.2019 року протиправно, без згоди батьків, місце поживання доньки [PERSON] було змінено теперішньою дружиною відповідача [PERSON] , внаслідок чого [PERSON] проживає за місцем проживання відповідача та його дружини у [ADDRESS] , а донька [PERSON] продовжує поживати разом із нею. На думку позивачки, самовільна зміна місця проживання заподіяло донці [PERSON] значної шкоди, оскільки змінено комфортне для неї середовище та безспірно чинить шкідливий вплив на її психіку. За місцем свого проживання у м. Хмельницьку доньки забезпечені всіма умови для життя та розвитку. Вона працює та має самостійний дохід, спиртне та наркотичні засоби не вживає, відповідально ставиться до власних батьківських обов`язків, сумлінно їх виконує та позитивно впливає на дітей, і оскільки вони з відповідачем добровільно не можуть вирішити місце проживання доньок, вимушена звернутися до суду з даним позовом. 28.08.2019 року [PERSON] звернувся із зустрічним позовом до [PERSON] про визначення місця проживання малолітніх дітей [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , з батьком, за його зареєстрованим місцем поживання: [ADDRESS] . Свої вимоги [PERSON] обґрунтував тим, що після припинення сімейних відносин та розірвання шлюбу з [PERSON] вона почала чинити йому перешкоди у спілкуванні з дітьми, влаштовувала скандали та бійки на очах у дітей. Останній раз [PERSON] надавала йому дітей у серпні 2017 року, коли він з ними місяць провів у своїх батьків, а після повернення влаштувала бійку в під`їзді. Після цієї події він 05.11.2017 року зміг побачити тільки [PERSON] зі згоди [PERSON] , та як старша донька проживає у її тітки. При поверненні ним дитини [PERSON] знову влаштувала бійку на очах у дитини. З того часу він неодноразово звертався до Служби у справах дітей та Органу опіки та піклування Хмельницької міської ради з метою забрати доньок у [PERSON] , яка систематично ухилялася від виконання своїх батьківських обов`язків, фактично не займалася їх вихованням та розвитком, не мала самостійного доходу, діяла проти інтересів дітей, позбавляючи їх спілкування із батьком через свої власні образи, але жодних результатів це не дало. 02.04.2019 року, приблизно о 18-00 год. він знайшов доньку [PERSON] залишену на вулиці без догляду і забрав її. [PERSON] з цього приводу звернулася до поліції із заявою про зникнення дитини, але поліція з`ясувала, що дитину забрав батько та на неї було складено адміністративний протокол за ч. 1 ст. 184 КУпАП. Так як [PERSON] безпідставно звинуватила у викраденні доньки його дружину [PERSON] , то остання звернулася до Краматорського ВП ГУНП у Донецькій області, яким на підставі її заяви здійснюється досудове розслідування за ч. 1 ст. 383 КК України. З 02.04.2019 року донька [PERSON] проживає з ним за адресою: [ADDRESS] , де створені належні умови для її проживання та розвитку, взаємовідносини між членами його родини добрі та безконфліктні. В свою чергу [PERSON] розвитком дитини не цікавиться, матеріальної допомоги не надає, уникає спілкування з дитиною, на телефонні дзвінки не відповідає та продовжує чинити йому перешкоди у спілкуванні із донькою [PERSON] . До теперішнього часу вони не дійшли згоди щодо місця проживання дітей, і тому старша донька [PERSON] проживає разом з мамою [PERSON] , менша [PERSON] проживає з ним. На теперішній час діти не досягли 10 річного віку та не можуть прийняти участь щодо визначення місця свого проживання, шляхом прихильності одному із батьків, тому [PERSON] вимушений звернутися до суду із даним позовом. Позивач [PERSON] та її представник [PERSON] в судовому засіданні просили первісний позов задовольнити та визначити місце поживання малолітніх дітей разом із мамою [PERSON] , яка забезпечена житлом, працевлаштована, спиртними напоями не зловживає, до кримінальної відповідальності не притягувалася. Крім того зазначили, що на теперішній час [PERSON] проживає разом із мамою у м. Хмельницьку, після того як була побита дружиною відповідача - [PERSON] і потрапила до лікарні. Відносно [PERSON] Краматорським ВП ГУНП в Донецькій області порушено кримінальну справу за ч. 1 ст.125 КК України. Представник відповідача [PERSON] в судовому засіданні зазначив, що спір між батьками щодо місця проживання дітей досі не вирішено і просив задовольнити зустрічний позов [PERSON] та визначити місце проживання дітей разом із батьком, так як останній служив у збройних силах, утримував родину, негативних звичок не має, одружений. Відносно завдання тілесних ушкоджень [PERSON] дружиною відповідача зазначив, що на теперішній час за жданим фактом здійснюється досудове розслідування, яким встановлено, що побоїв та тілесних ушкоджень дитині завдано не було. Представник Органу опіки та піклування Краматорської міської ради Шереметьєва А.С. просила задовольнити первісний позов [PERSON] , а в зустрічному позові [PERSON] відмовити. Представник Органу опіки та піклування Хмельницької міської ради Лук`янова Н. в судове засідання не з`явилася, надала до суду заяву про розгляд справи у її відсутності. Заслухавши учасників судового засідання, дослідивши матеріали справи, з`ясувавши думку дітей, суд прийшов до висновку про необхідність задоволення первісного позову [PERSON] , та відмови у зустрічному позову [PERSON] з огляду на наступне. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] з 26.09.2009 року перебували у зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу сторони у справі мають двох доньок: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 30.10.2017 року, яке набрало законної сили 05.12.2017 року, шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано. Позивач [PERSON] зареєстрована та проживає у квартирі за адресою: [ADDRESS] , працює у ФОП [PERSON] де отримує заробітну плату, на обліках у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, до кримінальної відповідальності не притягувалася. Отримує аліменти на утримання доньок у розмірі 1/3 частини від заробітку батька дітей [PERSON] .. Згідно акту обстеження житлово-побутових умов [PERSON] , яке проводилося 30.08.2018 року за заявою [PERSON] , з метою перевірки цільового використання аліментів, вона проживає у трикімнатній квартирі разом із доньками [PERSON] і [PERSON] та своєю бабусею [PERSON] , стосунки доброзичливі, для дітей створені належні умови. Відповідач [PERSON] проживає та зареєстрований за адресою: [ADDRESS] , власником якого є [PERSON] .. З 17.09.2014 року по 16.09.2017 року та з 26.03.2018 року по 25.03.2019 року [PERSON] проходив військову службу у в/ч [NUMBER] , брав безпосередню участь в АТО з 26.12.2014 року по 12.02.2015 року, з 25.03.2015 року по 02.06.2015 року, та з 08.08.2015 року по 28.10.2015 року і має статус учасника бойових дій, за місцем служби характеризується позитивно, з 09.04.2019 року по 06.10.2019 року був зареєстрований як безробітний у Краматорському МЦЗ, зі слів представника відповідач на теперішній час працює грузоперевізником, однак підтверджуючих документів суду не надано. На обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, до кримінальної відповідальності не притягувався. З 12.05.2018 року перебуває у зареєстрованому шлюбі з [PERSON] , мають від шлюбу спільну доньку [PERSON] , [INFO] . Згідно акту обстеження житлово побутових умов від 11.07.2019 року за адресою: [ADDRESS] , у трьох кімнатному будинку проживають мати - [PERSON] , яка на час обстеження перебуває у декретній відпустці, батько [PERSON] , безробітний, діти: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . в сім`ї створені належні умови для проживання та розвитку малолітніх дітей, стосунки між членами родини добрі та безконфліктні. Як встановлено судом, між сторонами існують конфліктні, напружені стосунки, зокрема, щодо вирішення питання місця проживання малолітніх доньок [PERSON] та [PERSON] . Вказане підтверджується багаторазовими зверненнями відповідача [PERSON] на урядову «гарячу лінію», Служби у справах дітей Хмельницької міської ради, листуванням між сторонами. 02.04.2019 року, відповідач [PERSON] забрав доньку [PERSON] , та згідно довідки виконавчого комітету Шабельківської селищної ради від 13.05.2019 року, вона мешкала з батьком без реєстрації за адресою: [ADDRESS] . Під час вирішення справи судом, малолітня [PERSON] , яка проживала з батьком та його дружиною [PERSON] , 08.04.2020 року потрапила до лікарні із діагнозом ЗЧМТ, струс головного мозку, множинний забій лобу, верхніх та нижніх кінцівок, спини. 08.04.2020 року за даним фактом до ЄРДР були внесені відомості про кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 125 КК України із фабулою: 07.04.2020 року [PERSON] , [INFO] , яка мешкає за адресою: [ADDRESS] , її мачуха [PERSON] , знаходячись разом з нею за вищевказаною адресою, спричинила тілесні ушкодження. 09.04.2020 року, на підставі дозволу Служби у справах дітей Краматорської міської ради, [PERSON] із лікарні КНП «ДТМО» Краматорської міської ради передана матері [PERSON] .. Згідно висновків виконавчого комітету Хмельницької міської ради №466/01-31 від 14.02.2020 року та виконавчого комітету Краматорської міської ради №01-49/3500 від 05.06.2020 року, обидва органи опіки та піклування вважали за доцільне визначити місце проживання малолітніх [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , разом із матір`ю [PERSON] , що буде відповідати інтересам дітей. Згідно зі статтею 141 СК України мати і батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини. Відповідно до статті 160 СК України місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. Згідно ст. 161 СК України якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення. Орган опіки та піклування або суд не можуть передати дитину для проживання з тим із батьків, хто не має самостійного доходу, зловживає спиртними напоями або наркотичними засобами, своєю аморальною поведінкою може зашкодити розвиткові дитини. Відповідно до статей 18, 27 Конвенції про права дитини, ратифікованої постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року (далі - Конвенція), держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. В усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини (частина перша статті 3 Конвенції). В пункті 18 постанови Пленуму ВСУ «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» № 11 від 21.12.2007р. Верховний Суд України роз`яснив, що при вирішенні спору про місце проживання дитини належить звертати особливу увагу на її вік та з`ясовувати, з ким із батьків вона бажає проживати. Судам слід враховувати також положення ст. 160 СК, якою передбачено, що місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків, яка досягла десяти років, - за спільною згодою батьків та самої дитини, а місце проживання дитини, яка досягла чотирнадцяти років, визначається нею самою. Стаття 6 Європейської конвенції про здійснення прав дітей зобов`язує суд надати можливість дитині висловити свою думку при вирішенні питань, які її стосуються, і приділяти цій думці належну увагу. У вітчизняному законодавстві також закріплено відповідні положення щодо забезпечення права дитини на власну думку. Відповідно до частин першої та другої статті 171 СК України дитина має право на те, щоб бути вислуханою батьками, іншими членами сім`ї, посадовими особами з питань, що стосуються її особисто, а також питань сім`ї. Дитина, яка може висловити свою думку, має бути вислухана при вирішенні між батьками спору щодо її місця проживання. Про необхідність заслуховування думки дітей, які досягли певного віку, та її врахування при вирішенні спорів про відібрання дітей зазначено, зокрема, у рішенні Європейського суду з прав людини від 18 грудня 2008 року «Савіни проти України» (заява 39948/06). У параграфі 59 цього рішення вказано, що суд також зауважує, що на жодному етапі провадження у справі судді не заслуховували дітей. Так, судом на виконання вищенаведених положень, було заслухано думку малолітніх дітей [PERSON] та [PERSON] , які розповіли, що вони бажають проживати з мамою, та дуже хочуть бути разом. При вирішенні питання щодо визначення місця проживання дітей, суд виходить перш за все з найкращих інтересів дітей, які виражаються у забезпеченні розвитку дітей у безпечному, спокійному та стійкому середовищі. Таким чином, суд виходить з пріоритету інтересів малолітніх дітей [PERSON] та [PERSON] , кращого їх забезпечення та спільного проживання, враховує встановлені обставини справи і події, які відбулися з малолітньою [PERSON] у м. Краматорську, під час проживання в родині батька, та вважає, що наявні правові підстави для визначення місця проживання малолітніх [PERSON] та [PERSON] разом з матір`ю, де вони мають всі умови для життя та свого розвитку, все своє життя проживали разом із мамою та її бабусею, навчаються в школі за місцем проживання, тому зміна образу життя може призвести до моральних страждань дітей. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. На підставі викладеного,

Outcome: approved