Jurisdiction: civil
Date: 2019-08-08 00:00:00

20 березня 2019 року представник позивача звернувся до суду в інтересах [PERSON] з позовом до відповідачів про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування за законом. В позовній заяві представник зазначив, що [INFO] помер чоловік позивача - [PERSON] , після смерті якого залишилося спадкове майно - земельна ділянка, площею 0,15 га., яка належала [PERSON] на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серії [NUMBER] і перейшла до [PERSON] на підставі договору довічного утримання від 06.02.2003 року. Позивач є спадкоємцем за законом, проте вказану земельну ділянку не має можливості успадкувати через відсутність оригіналу правовстановлюючого документу на зазначене нерухоме майно, у зв`язку з чим приватний нотаріус Глобинської державної нотаріальної контори відмовила їй у видачі свідоцтва про право на спадщину. Посилаючись на викладене, представник позивача просив суд, визнати за [PERSON] в порядку спадкування за законом право власності: на Ѕ частину земельної ділянки, площею 0,09 га., для ведення особистого селянського господарства, та на Ѕ частину земельної ділянки площею 0,06 га для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), що належали померлому [INFO] [PERSON] на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серії [NUMBER] від 21.07.1999 року, розташовані по [ADDRESS] , права власності на які набув але не зареєстрував належним чином [PERSON] , який помер [INFO] . У судове засідання позивач, представник позивача не з`явилися, надали до суду заяви, в яких просили справу розглядати за їх відсутності та вказали, що позовні вимоги підтримують. Відповідач в судове засідання не з`явився, подав до суду заяву, в якій просив справу розглядати за його відсутності, проти задоволення позову не заперечував. Треті особи - сектор державної реєстрації Глобинської районної державної адміністрації та Глобинська державна нотаріальна контора в судове засідання не з`явилися, подали до суду заяви, в яких просили проводити розгляд справи за їх відсутності, проти позову не заперечували. Згідно ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Відповідно до п.1 ч. 3 ст. 223 ЦПК України, якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника), без поважних причин або без повідомлення причин неявки. Дослідивши матеріали справи, всебічно, повно, об`єктивно оцінивши надані докази та давши їм належну оцінку, суд встановив наступне. 06 лютого 2003 року між [PERSON] та [PERSON] був укладений договір довічного утримання, посвідчений приватним нотаріусом Глобинського районного нотаріального округу Любою Ж.М. [INFO] помер [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть, серія [NUMBER] виданого відділом реєстрації актів громадянського стану Глобинського районного управління юстиції. [INFO] помер [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть, серія [NUMBER] , виданого Глобинським районним відділом держаної реєстрації актів центрального стану Головного територіального управління юстиції у Полтавській області 17 жовтня 2016 року. [PERSON] на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серії [NUMBER] від 21.07.1999 року належала земельна ділянка площею 0,15 га., розташована по [ADDRESS] ради, для будування і обслуговування житлового будинку і господарських будівль та для ведення особистого підсобного господарства. Належність [PERSON] земельних ділянок підтверджується також Витягом з Державного земельного кадастру про земельну ділянку від 20.12.2018 року № НВ- 5308224722018 та Витягом з Державного земельного кадастру про земельну ділянку від 20.12.2018 року № НВ- 5308224732018. Зазначений Державний акт про право приватної власності на землю було втрачено, про що в газеті «Зоря Придніпров`я», було опубліковано відповідне оголошення. [PERSON] є дружиною померлого [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 25.06.2005 року виданого відділом РАЦС Глобинського районного управління юстиції Полтавської області.. Як вбачається з дослідженої в судовому засіданні копії спадкової справи №9/2017, заведеної після померлого [INFO] [PERSON] у державного нотаріуса Глобинської державної нотаріальної контори, заяви про прийняття спадщини подали [PERSON] та [PERSON] , які є спадкоємцями за законом. Нотаріусом визначено коло спадкоємців. [PERSON] (позивач) звернулась до державного нотаріуса Глобинської державної нотаріальної контори із заявою про видачу на її ім`я свідоцтва про право на спадщину за законом після померлого [INFO] [PERSON] на зазначену земельну ділянку. 13 березня 2019 року державний нотаріус відмовила їй у видачі свідоцтва про право на спадщину у зв`язку з відсутністю оригіналу правовстановлюючого документу на спадкове майно. Надаючи правову оцінку викладеним обставинам, суд зазначає наступне. Відповідно до ст. ст. 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Способами захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права. Згідно ч. 4 ст. 25 ЦК України, цивільна правоздатність фізичної особи припиняється у момент її смерті, тому позивач позбавлений можливості отримати дублікат правовстановлюючого документу на ім`я померлого. У відповідності до ст. ст. 1217, 1218 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно ч. 1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Згідно ч. 1 ст. 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Відповідно до ст. 1225 ЦК України, право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах із збереженням її цільового призначення. Відповідно до ч. 1, 5 ст. 1273 ЦК України, спадкоємець за заповітом або за законом може відмовитися від прийняття спадщини протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу. Відмова від прийняття спадщини є безумовною і беззастережною . Відповідно до ч. 1 ст. 182 ЦК України, право власності та інші речові права на нерухомі речі, обтяження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації. Судом встановлено, що спадкодавець [PERSON] за життя на передбачених законом підставах набув право власності на земельну ділянку, площею 0,15 га, розташовану на [ADDRESS] , отже зазначена земельна ділянка є спадковим майном. Позивач є особою, яка прийняла спадщину за законом, позов не порушує прав чи інтересів інших осіб, є законним та обґрунтованим, а тому підлягає задоволенню.

Outcome: approved