Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-11 00:00:00

1. Позивач звернувся до суду із позовом про звільнення майна з-під арешту та виключення з акту опису майна, мотивуючи тим, що 24.04.2008р. між ВАТ «Ерсте Банк» (після реорганізації ПуАТ «Фідобанк») та [PERSON] було укладено кредитний договір №014/14792/5/14245 на придбання автотранспорту, відповідно умов якого відповідач отримав кредит в сумі 240733,00грн. з кінцевим терміном повернення 23.04.2015р. зі сплатою 15 відсотків річних. Відповідно до позовної заяви, 28.02.2014р. на автомобіль легковий марки VOLVO s60.2.4 20V, 2008 року випуску, зареєстрований МРЕВ ДАІ м.Херсона 22.04.2008р., реєстраційний номер [NUMBER], який належить на праві приватної власності [PERSON] було накладено арешт та складено акт опису майна за зведеним виконавчим провадженням щодо стягнення з [PERSON] боргу на користь ПАТ «Укргазбанк», [PERSON], [PERSON] на загальну суму 277292,21грн. Однак позивач зазначає, що ПуАТ «Фідобанк» є заставодержателем майна, яке належить відповідачу, оскільки згідно договору застави №014/14792/5/14245/1 від 24.04.2008р. вищевказаний автомобіль є предметом застави ПуАТ «Фідобанк». Позивач вважає, що були порушені його права як заставодержателя, оскільки державний виконавець всупереч вимог Закону України «Про виконавче провадження» запит до Державного реєстру обтяжень рухомого майна про наявність обтяжень на автомобіль з боку інших осіб не зробив, до банку з відповідним повідомленням не звертався, а позивачу про опис майна стало відомо лише під час ознайомлення з виконавчим провадженням. У зв'язку з наведеним просив просить зняти арешт з транспортного засобу майна та виключити з акту опису майно, яке належить на праві приватної власності [PERSON], на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу [NUMBER], виданого МРЕВ ДАІ м.Херсона 22.04.2008р. і яке є предметом застави ПуАТ «Фідобанк», а саме: автомобіль легковий, марки VOLVO s60.2.4 20 V, 2008 року випуску, зареєстрований МРЕВ ДАІ м.Херсона 22.04.2008р., реєстраційний номер [NUMBER]. 2. Представник позивача за довіреністю Булига І.М. в судовому засіданні підтримав позовні вимоги в повному обсязі, просив позов задовольнити з підстав, вказаних в позовній заяві. Надав згоду на ухвалення заочного рішення. 2.1. Відповідач в судове засідання не з'явився, про місце та час розгляду справи повідомлений належним чином. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст. 224 ЦПК України. 2.2. Представник третьої особи за довіреністю Чугунова Г.О. заперечувала проти задоволення позовних вимог, просила відмовити в задоволення позову, вказала, що кошти отримані від реалізації заставного майна виплачується безпосередньо заставодержателю, як це передбачено Законом України «Про виконавче провадження». 3. Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, представника третьої особи, суд встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини: - 24.04.2008р. між ВАТ «Ерсте Банк» та [PERSON] було укладено кредитний договір №014/14792/5/14245, відповідно умов якого банк надав відповідачу кредит у сумі 240733,00грн. зі строком користування кредитними коштами до 23.04.2015р. (включно) зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 15 річних (протягом першого року користування кредитом); - в забезпечення виконання зобов'язань, що витікають із кредитного договору №014/14792/5/14245 від 24.04.2008р., ВАТ «Ерсте Банк» та [PERSON] уклали договір застави, посвідчений приватним нотаріусом Херсонського міського нотаріального округу [PERSON] за реєстр.№1085, відповідно умов якого відповідач передав у заставу банку належний йому автомобіль марки VOLVO, модель s60.2.4 20V, випуску 2008 року, шасі (кузов, рама) [NUMBER], реєстраційний номер [NUMBER], зареєстрований у МРЕВ ДАІ м.Херсона 22.04.2008р.; - сторони визначили, що вартість предмету застави складає 272574,00 грн., що підтверджується п.1.3 Договору застави; - заставодержатель набуває права звернення стягнення на предмет застави в разі, якщо настання терміну виконання зобов'язання, забезпеченого заставою, воно не буде виконано, а також в інших випадках, передбачених Кредитним договором, що підтверджується п.2.16 Договору застави; - відповідач є власником транспортного засобу марки VOLVO, модель s60.2.4 20V, року випуску 2008, шасі (кузов, рама) [NUMBER], реєстраційний номер [NUMBER], що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу серії [NUMBER], виданого МРЕВ ДАІ м.Херсона 22.04.2008р.; - на виконанні у ВДВС Дніпровського РУЮ у м.Херсоні знаходиться зведене виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа №2-623/10, виданого 24.03.2010р. Дніпровським районним судом м.Херсона про стягнення боргу з [PERSON] на користь ПАТ «Укргазбанк» на загальну суму 31733,23грн., виконавчого листа №2-4136/10, виданого 29.12.2010р. Дніпровським районним судом м.Херсона про стягнення боргу з [PERSON] на користь [PERSON] на загальну суму 198203,76грн., виконавчого листа №2110/3635/12, виданого 24.10.2012р. Дніпровським районним судом м.Херсона про стягнення боргу з [PERSON] на користь [PERSON] на загальну суму 47355,22грн.; - 11.11.2013р. державним виконавцем Мезенюк Ю.Л. складено акт опису й арешту майна належного боржнику [PERSON], а саме автомобілю марки VOLVO, модель s60.2.4 20V, 2008 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER]; - ВДВС Дніпровського РУЮ у м.Херсоні було попереджено позивача як заставодержателя про те, що на виконанні ВДВС Дніпровського РУЮ у м.Херсоні знаходиться зведене виконавче провадження щодо стягнення з [PERSON] боргу на користь ПАТ «Укргазбанк», [PERSON], [PERSON] на загальну суму 277292,21грн. та у межах проведення виконавчих дій 11.11.2013р. складено акт опису й арешту майна, яке знаходиться в заставі, а саме транспортний засіб VOLVO s60.2.4 20V, державний номер [NUMBER], відповідно до договору застави №014/14792/5/14245/1, що підтверджується матеріалами справи. 4. Відповідно до ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися й розпоряджатися своєю власністю. Відповідно до ч.1 ст.54 Закону України «Про виконавче провадження», звернення стягнення на заставлене майно в порядку примусового виконання допускається за виконавчими документами для задоволення вимог стягувача-заставодержателя. Відповідно до ч.3 ст.54 Закону України «Про виконавче провадження», для задоволення вимог стягувачів, які не є заставодержателями, стягнення на заставлене майно боржника може бути звернуто у разі: виникнення права застави після винесення судом рішення про стягнення з боржника коштів; якщо вартість предмета застави перевищує розмір заборгованості боржника заставодержателю. Відповідно до ч.4 ст.54 Закону України «Про виконавче провадження», про звернення стягнення на заставлене майно для задоволення вимог стягувачів, які не є заставодержателями, державний виконавець повідомляє заставодержателю не пізніше наступного дня після накладення арешту на майно або якщо йому стало відомо, що арештоване майно боржника перебуває в заставі, та роз'яснює заставодержателю право на звернення до суду з позовом про зняття арешту із заставленого майна. Відповідно до ст.57 Закону «Про виконавче провадження» державний виконавець застосовує арешт майна з урахуванням властивостей майна, його значення для власника чи володільця. Відповідно до ст.60 ЗУ «Про виконавче провадження», особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права на майно і зняття з нього арешту. Відповідно до п.4 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про виключення майна з опису» від 27.08.1976 року №6(з наступними змінами і доповненнями), за правилами, встановленими для розгляду позовів про виключення майна з опису, розглядаються вимоги громадян і організацій, що ґрунтуються на праві власності на описане майно або на праві володіння ним. 5. Враховуючи вищевказане, суд вважає, що позов не підлягає задоволенню. Так, одним із способів захисту права власності є звернення особи з позовом про звільнення майна з-під арешту, який полягає у проведенні його опису, оголошенні заборони розпоряджатися ним, обмеженні права користування майном, вилученні у боржника та передавані майна на зберігання іншим особам. У спорах про звільнення майна з-під арешту підставою для звернення до суду є оспорювання правомірності включення конкретного майна до акту опису майна. Особи, які вважають, що майно, на яке накладено арешт, належить їм, а не боржникові, звертаються до суду з позовом про визнання права на майно і звільнення його з-під арешту. Таким чином, метою позову про звільнення майна з-під арешту є встановлення належності арештованого майна або його частки позивачу. Іншою формою захисту права власності на арештоване майно є подання скарги на дії державного виконавця. Відповідно положень Закону України «Про виконавче провадження», суб'єктом подання відповідної скарги є стягувач або боржник. Скарга подається з метою встановлення дотримання державним виконавцем вимог закону під час накладання арешту на майно. Крім того особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржнику, може звернутись до суду з позовом про визнання права власності на це майно та про зняття з нього арешту. З договору застави від 24.04.2008р. вбачається, що власником спірного автомобілю є відповідач, що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу, а не позивач по справі, який звернуся з позовом про звільнення майна з-під арешту. З позовної заяви вбачається, що вона містить вимоги, в яких позивач фактично оскаржує дії виконавчої служби, не будучи при цьому не тільки учасником виконавчого провадження, але й власником транспортного засобу. Виходячи з наведеного, суд приходить до висновку, що підстави для задоволення позову відсутні. 6.

Outcome: dismissed