Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-11 00:00:00

20.06.2018 року на адресу Оболонського районного судуд м. Києва надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу, в якій позивач просить суд винести рішення, на підставі якого: - розірвати шлюб між [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], що був укладений 08.09.1990 року та зареєстрований Кагарлицьким відділом РАЦСу у Київській області, актовий запис за № 106. Позовні вимоги позивачка [PERSON] в мотивувальній частині позовної заяви обгрунтовує наступним. 08.09.1990 року між [PERSON] (далі-Позивач) та [PERSON] (далі-Відповідач) було укладено шлюб, у зв'язку з чим Кагарлицьким районним відділом РАЦСу Київської області було внесено актовий запис №106 про укладання шлюбу та видано свідоцтво про укладання шлюб. Від спільного шлюбу Позивач та Відповідач мають двох спільних повнолітніх дітей, а саме: - [PERSON], [INFO]; - [PERSON], [INFO]. Подружнє життя з Відповідачем у Позивача не склалося, оскільки погляди Позивача та Відповідача на різні сторони життя та сімейні питання кардинально відрізнялись, що призводило до постійного з'ясування відносин та суперечок між Позивачем і Відповідачем. Між Позивачем та Відповідач не було взаєморозуміння. Позивач та Відповідач не підтримують подружній відносин, не ведуть спільного побуду, не мають спільного бюджету, взаємних прав та обов'язків щодо один одного. Враховуючи вищезазначені обставини шлюбні відносини між Позивачем та Відповідачем не носять характеру подружніх вже близько 1 місяця, оскільки вже протягом вказаного часу вони не проживають як чоловік та дружина. Отже, шлюбні відносини між Позивачем та Відповідачем на даний час припинились та шлюб носить формальний характер. Відповідно до п. 10 Постанови Пленуму Верховного суду України №11 від 21.12.2007р. «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» проголошена Конституцією України охорона сім'ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечнтиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Необхідно зазначити, що на сьогоднішній день збереження шлюбу між Позивачем та Відповідачем є неможливим, оскільки Позивач ні за яких умов не буде проживати однією сім'єю з Відповідачем. Подальше спільне життя Позивача і Відповідача як подружжя і збереження шлюбу буде суперечити інтересам Позивача, оскільки проживання в спільному шлюбі є безперспективним з точки зору подальших шлюбних стосунків між Позивачем та Відповідачем. Отже, є неможливим збереження шлюбу між Позивачем та Відповідачем, який у разі надання Позивачу та Відповідачу судом строку на примирення, все одно не буде збережено. Відповідно до п. 18 Постанови Пленуму Верховного суду України №11 від 21.12.2007р. «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» при вирішенні спору про місце проживання дитини належить звертати особливу увагу на її вік та з'ясовувати, з ким із батьків вона бажає проживати. Судам слід враховувати також положення ст. 160 СК, якою передбачено, що місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків, яка досягла десяти років, - за спільною згодою батьків та самої дитини, а місце проживання дитини, яка досягла чотирнадцяти років, визначається нею самою. З питання щодо виховання та проживання дітей спору немає, оскільки спільні діти Позивача та Відповідача на даний час вже повнолітні. Згідно ч. 3 ст. 105 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Згідно ч. 1 ст. 110 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Виходячи з вищезазначених обставин та норм Сімейного кодексу України Позивач має право з власної ініціативи звернутися до суду з позовом про розірвання шлюбу, а у суду є всі підстави для прийняття рішення про розірвання шлюбу. Позивачу відомо, що відповідно до сг. 106 Сімейного кодексу України за взаємною згодою подружжя шлюб може бути розірваний органом державної реєстрації актів цивільного стану за заявою подружжя, яке не має дітей. Однак, Відповідач не згоден подати разом з Позивачем спільну заяву про розірвання шлюбу. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved