Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-30 00:00:00

21 серпня 2013 року позивач Публічне акціонерне товариство комерційний банк ПриватБанк звернувся в Баглійський районний суд м. Дніпродзержинська (суддя Литвинчук В.П.) з позовною заявою до [PERSON] про стягнення з відповідача заборгованості за кредитним договором. Судом було ухвалено заочне рішення, яке переглянуто та скасовано тим же складом суду ухвалою від 24.06.2016 року з призначенням справи до розгляду в загальному порядку. Також 19.10.2015 року в провадження суду (суддя Юрченко І.М.) надійшов позов Публічного акціонерного товариства комерційний банк ПриватБанк до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором б/н від 11.10.2005 року у розмірі 13999 грн. 39 коп. та судового збору в сумі 1218 грн. Ухвалою судді Баглійського районного суду Юрченко І.М. від 18.07.2016 року справу об`єднано для спільного розгляду з вищевказаним позовом. Позивачем протягом судового розгляду справи уточнено позовні вимоги шляхом подання уточненої позовної заяви 13.09.2016 року, згідно якої він просить суд стягнути з відповідача на його користь заборгованість за кредитним договором № б/н від 11.10.2005 року в розмірі 55408 грн. 26 коп., яка складається з заборгованості за кредитом в розмірі 9993 грн. 89 коп., заборгованості по відсоткам за користування кредитом в розмірі 42299 грн. 69 коп., штрафу (фіксована частина) в розмірі 500 грн. 00 коп., штрафу (процентна складова) в розмірі 2614 грн. 68 коп. Позивач також просить суд стягнути з відповідача на його користь суму сплаченого судового збору. 23.09.2016 року справу за результатами повторного автоматизованого розподілу у звязку зі звільненням судді Литвинчука В.П. передано на розгляд даного складу суду. В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що 11 жовтня 2005 року між ПАТ КБ ПриватБанк та відповідачем [PERSON] було укладено кредитний договір № б/н, згідно якого банк надав відповідачу кредит в розмірі 10000 грн. 00 коп. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36.00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідач свої зобов'язання за кредитним договором порушив, внаслідок чого утворилася заборгованість, яка станом на 31 серпня 2015 року становить 55408 грн. 26 коп. і складається з заборгованості за кредитом в розмірі 9993 грн. 89 коп., заборгованості по відсоткам за користування кредитом в розмірі 42299 грн. 69 коп., а також штрафу, який складається з фіксованої частини в розмірі 500 грн. 00 коп., штрафу (процентна складова) в розмірі 2614 грн. 68 коп. Вказана заборгованість відповідачем не сплачена, тому позивач вимушений був звернутись до суду з даним позовом. Представник відповідача за довіреністю [PERSON] в судовому засіданні заперечувала проти позову; в наданих до суду письмових запереченнях просить відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі, зазначила, що позивач при зверненні до суду з позовною заявою порушив строки позовної давності, оскільки останній платіж щодо погашення заборгованості за кредитним договором у розмірі 90,00 грн. був здійснений відповідачем 17.06.2010 року, що підтверджується розрахунком заборгованості, який є в матеріалах справи. Інших дій, які свідчили б про визнання свого боргу, Відповідач не вчиняв. Позивач звернувся з позовною заявою до суду 21.08.2013 року, тобто через два місяці після спливу загального трьохрічного строку позовної давності, а Кредитним договором № б/н від 11.10.2005 року не передбачено збільшення строку позовної давності, відповідач заявляє про необхідність застосування судом позовної давності до спірних правовідносин, що є однією з причин відмови у позові. Крім того, зауважила, що [PERSON] наскільки їй відомо не отримував перевипущену кредитну картку, як це стверджує позивач. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] підтримала уточнений позов в редакції позовної заяви від 13.09.2016 року, пояснила, що у даній заяві висунуто позовні вимоги з урахуванням об`єднання справ у спільне провадження; в наданих до суду додаткових поясненнях до позовної заяви представник позивача зазначила, що даний кредитний продукт має певні особливості та відмінності від інших кредитних договорів. Безпосередньо в загально прийнятих договорах істотні умови мають чіткий строк виконання та точний щомісячний платіж визначений чітко в грошових одиницях ануітет, тощо. Але відповідно по даному договору відкрито картковий рахунок, встановлено кредитний ліміт на картку, видано картку, а сума обов'язкового мінімального щомісячного платежу залежить від суми використаного кредитного ліміту. Згідно Умов та Правил картковий рахунок це поточний рахунок, на якому враховуються операції по платіжній картці. Згідно 3 Умов та Правил Картрахунки відкриті на невизначений строк. Платіжна картка спеціальний платіжний засіб у вигляді емітованої в установленому законом порядку пластикової або іншого виду картки, яка використовується для ініціалізації переводу коштів з рахунку клаєнта тощо. Згідно Умов обслуговування банк відкриває клієнту Картрахунок, видає клієнту картки, їх вид та срок дії визначено в Заяві та в Пам'ятці клієнта. Відповідно до Правил користування карткою строк дії картки вказано на лицевій стороні Картки (місяць та рік). Картка діє до останнього календарного дня вказаного місяця. Отже, строк перевипущеної картки до останнього дня 09.2012 року. Тобто необхідно розрізняти поняття даних кредитно-правових відносин, які поєднанні в одне ціле Кредитний договір. Дія договору пролонгується кожні 12 місяців. Картковий рахунок діє до повного виконання, а строк дії картки зазначено на самій картці. У зв'язку із відновлюваною кредитною лінією (що може використовуватись неодноразово) та визначеному у відсотках обов'язкового щомісячного платежу (може змінюватись пропорційно від величини погашень клієнта) безпосередньо залежить строк виходу кредиту на прострочку повністю (дата останнього невиконаного щомісячного платежу), а отже і строки виконання зобов'язання та строки позовної давності вимог банку повинні обчислюватись з моменту настання строку погашення останнього чергового платежу - з 10.2012 року відповідна дата вираховано в розрахунку заборгованості доданої до позовної заяви. Також послалась на правову позицію Верховного Суду України у справі № 6-61цс від 18.06.2014 року та № 6-14цс від 19.03.2014 року, згідно якої відповідно до правил користування платіжною карткою, які є складовою кредитного договору, картка діє в межах встановленого нею строку. За таким договором, що визначає щомісячні платежі погашення кредиту та кінцевий строк повного погашення кредиту перебіг позовної давності (ст. 257 ЦК України) щодо місячних платежів починається після несплати чергового платежу, а щодо повернення кредиту в повному обсязі - із спливом останнього дня місяця дії картки (ст. 261 ЦК України), а не закінченням строку дії договору. Тому вважає, що заява про застосування строків позовної давності не підлягає задоволенню, адже строк дії картки до 08.2012 року, позов банком подано 21.08.2013 року, отже в межах строків позовної давності. На підтвердження видачі картки банком відповідачу [PERSON] строком до 08.2012 року надано відповідну довідку банку. Суд, взявши до уваги позицію представника позивача, представника відповідача, дослідивши письмові докази у справі, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що 11 жовтня 2005 року між ПАТ КБ ПриватБанк та відповідачем [PERSON] було укладено кредитний договір № б/н, згідно якого банк надав відповідачу кредит в розмірі 10000 грн. 00 коп. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36.00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідач свої зобов'язання за кредитним договором порушив, внаслідок чого утворилася заборгованість, яка станом на 31 серпня 2015 року становить 55408 грн. 26 коп. і складається з заборгованості за кредитом в розмірі 9993 грн. 89 коп., заборгованості по відсоткам за користування кредитом в розмірі 42299 грн. 69 коп., а також штрафу, який складається з фіксованої частини в розмірі 500 грн. 00 коп., штрафу (процентна складова) в розмірі 2614 грн. 68 коп. (л.с.87-89) згідно доданого розрахунку. Вказана заборгованість відповідачем не сплачена, тому позивач вимушений був звернутись до суду з даним позовом. Згідно ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк зобов'язується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами. Згідно ст. ст. 526, 530 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином і у встановлений строк відповідно до умов договору. Згідно ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Ч. 2 ст. 1050 ЦК України передбачено, що якщо договором встановлено обов'язок позичальника повернути позику (кредит) частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилась, та сплати процентів, належних йому відповідно до умов договору. Згідно правової позиції, висловленої у постанові Верховного Суду України від 19.03.2014 року у справі № 6-14цс, відповідно до правил користування платіжною карткою, які є складовою кредитного договору, картка діє в межах встановленого нею строку. За таким договором, що визначає щомісячні платежі погашення кредиту та кінцевий строк повного погашення кредиту перебіг позовної давності (ст. 257 ЦК України) щодо місячних платежів починається після несплати чергового платежу, а щодо повернення кредиту в повному обсязі - із спливом останнього дня місяця дії картки (ст. 261 ЦК України), а не закінченням строку дії договору. Враховуючи вищевикладене, а також те, що термін дії перевипущеної на ім`я відповідача картки встановлений до 08.2012 року згідно довідки, наданої представником позовача у якості доказу для долучення до справи, факт отримання картки вказани м терміном дії відповідачем не спростовано у суді відповідними доказами, позов банком подано до суду 21.08.2013 року, тому підстав для застосування терміну позовної давності немає, відповідно суд вважає за необхідне задовольнити позовні вимоги Публічного акціонерного товариства комерційного банку ПриватБанк до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. У зв'язку із задоволенням позовних вимог, суд

Outcome: approved