Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-27 00:00:00

20.08.2018 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] та третьої особи [PERSON] про визнання права власності на земельну ділянку. У своєму позові позивач зазначив, що для обслуговування житлового будинку з господарськими та побутовими спорудами по вул. Кузнецька (стара назва вул. Скороходова),45 в м.Миколаєві була виділена земельна ділянка, площею 0,1611 га. На підставі рішення виконкому Миколаївської міської ради народних депутатів від 27.03.1998 року дана земельна ділянка була приватизована та співвласникам вищезазначеного житлового будинку був виданий державний акт на право сумісної власності на землю. 14.09.2000 року [PERSON] відповідно до договору купівлі продажу подарувала йому 14/100 часток житлового будинку із господарськими та побутовими спорудами №45 по вул. Кузнецька (стара назва вул. Скороходова) в м.Миколаєві. Договір дарування частини земельної ділянки між ними не укладався. 06.05.2011 року ним отримано свідоцтво про право власності на 36/100 часток вищезазначеного житлового будинку, яке було зареєстроване в КП ММБТІ. Також 06.05.2011 року відповідачем [PERSON] було отримано свідоцтво про право власності на 64/100 часток житлового будинку із господарськими та побутовими спорудами №45 по вул. Кузнецька (стара назва вул. Скороходова) в м.Миколаєві та зареєстроване в КП ММБТІ. Посилаючись на те, що він є власником вищезазначеного житлового будинку, але при його оформлені відповідно до договору дарування від 14.09.2000 року, договір дарування частини земельної ділянки за адресою вул. Кузнецька (стара назва вул. Скороходова),45 в м.Миколаєві не укладався та співвласниками відповідно до акту на земельну ділянку від 27.04.1998 року залишаються [PERSON] та [PERSON] змушений звернутися до суду з даним позовом, для визнання за ним та відповідачем [PERSON] право власності на частину земельної ділянки. Ухвалою Заводського районного суду м.Миколаєва від 21.08.2018 року по даній справі відкрито провадження. Ухвалою Заводського районного суду м.Миколаєва від 07.12.2018 року залучення до участі у справі в якості співвідповідача [PERSON]. У судове засідання представник позивача [PERSON] [PERSON] не зявилася, надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності та відсутності позивача, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, просить їх задовольнити. У судове засідання відповідач [PERSON] не зявилася, надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги визнає у повному обсязі. У судове засідання відповідач [PERSON] не зявилася, про день розгляду справи була повідомлена належним чином. Третя особа [PERSON] у судове засідання не зявилася, про день розгляду справи була повідомлена належним чином. Враховуючи, що всі особи, які беруть участь у справі, в судове засідання не зявились, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України. \~ \~ \~ \~Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків. \~ \~ \~ \~Судом встановлено, що житловий будинок із господарськими та побутовими спорудами №45 за адресою вул. Кузнецька (стара назва вул. Скороходова) в м.Миколаєві належав на праві спільної часткової власності співвласникам [PERSON], [PERSON] та [PERSON]. \~ \~ \~ \~Так, [PERSON] належало на підставі договору дарування від 11.04.1963 року 20/100 часток та на підставі свідоцтва про право на спадину за заповітом від 08.02.1996 року 33/100 часток житлового будинку за адресою вул. Кузнецька (стара назва вул. Скороходова),45 в м.Миколаєві. \~ \~ \~ \~[PERSON] належало 1/10 частка житлового будинку за адресою вул. Кузнецька (стара назва вул. Скороходова),45 в м.Миколаєві на підставі договору дарування від 14.03.1989 року. \~ \~ \~ \~[PERSON] належало 47/100 частки вищезазначеного житлового будинку на підставі договору дарування від 27.06.1990 року. \~ \~ \~ \~Для обслуговування житлового будинку з господарськими та побутовими спорудами за адресою вул. Кузнецька (стара назва вул. Скороходова),45 в м.Миколаєві була виділена земельна ділянка, площею 0,1611 га, яка на підставі рішення виконкому Миколаївської міської ради народних депутатів від 27.03.1998 року передана у приватну власність та 27.04.1998 року виданий державний акт на право сумісної власності на землю співвласникам [PERSON], [PERSON], [PERSON] \~ \~ \~ \~В подальшому 02.11.1999 року між [PERSON] та [PERSON] був укладений договір купівлі продажу 1/10 частини житлового будинку з відповідними господарськими та побутовими спорудами по вул. Кузнецька (стара назва вул. Скороходова),45 в м.Миколаєві. \~ \~ \~ \~14.09.2000 року [PERSON] на підставі договору дарування подарувала належні їй 14/100 часток житлового будинку з відповідними господарськими та побутовими спорудами по вул. Кузнецька (стара назва вул. Скороходова),45 в м.Миколаєві [PERSON] \~ \~ \~ \~Отже, судом встановлено, що при укладені договору купівлі-продажу від 02.11.1999 року та договору дарування від 14.09.2000 року вищезазначеного житлового будинку, договори купівлі продажу та дарування земельної ділянки по вул. Кузнецька (стара назва вул. Скороходова),45 в м.Миколаєві не укладалися. \~ \~ \~ \~Крім того, рішенням виконкому Миколаївської міської ради № 1606 від 24.12.2010 року 47/100 частині житлового будинку та земельній ділянці 883,0 кв.м. по вул. Кузнецька (стара назва вул. Скороходова),45 в м.Миколаєві, яка належить [PERSON], надано нову адресу: вул. Кузнецька (стара назва вул. Скороходова),45/1. Даний житловий будинок по вул. Кузнецька (стара назва вул. Скороходова),45/1в м.Миколаєві належав [PERSON] на підставі свідоцтва права власності на нерухоме майно, виданого виконкомом Миколаївської міської ради 07.03.2011 року. \~ \~ \~ \~Також встановлено, що 20.07.2011 року [PERSON] подарувала на підставі договору дарування [PERSON] належні їй 47/100 частин житлового будинку з усіма прилеглими до нього господарськими будівлями, спорудами та земельною ділянкою, площею 0,0883 га, що знаходиться по вул. Кузнецька (стара назва вул. Скороходова),45/1 в м.Миколаєві. Таким чином, судом встановлено, що на теперішній час змінилися ідеальні частки співвласників за адресою вул. Кузнецька (стара назва вул. Скороходова),45 в м.Миколаєві. Так, [PERSON] належить 36/100 частки житлового будинку, який складається з господарських будівель та споруд по вул. Кузнецька (стара назва вул. Скороходова),45 в м.Миколаєві на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 06.05.2011 року (замість договору дарування від 14.09.2000 року), а [PERSON] 64/100 частки житлового будинку, який складається з господарських будівель та споруд по вул. Кузнецька (стара назва вул. Скороходова),45 в м.Миколаєві на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 06.05.2011 року (замість договору дарування від 11.04.1963 року та свідоцтва про право на спадщину від 08.02.1996 року). Крім того, відповідно до схеми, яка міститься в матеріалах справи, 13.08.2018 року ПП «Укрприватзем» здійснено фактичний поділ земельної ділянки за адресою вул. Кузнецька (стара назва вул. Скороходова),45 в м.Миколаєві. Так, площа земельної ділянки позивача [PERSON] становить 262 кв.м., відповідача [PERSON] становить 466 кв.м. Відповідно до ст.16 ЦК України, кожна особа має право звернутись до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права. Частиною 2 ст. 152 ЗК України встановлено, що власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов'язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків. Як зазначено у пункті 18 Постанови Пленуму Верховного суду України від 16.04.2004 № 7 «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних прав» вирішуючи спори про право власності на земельну ділянку суди мають виходити з того, що при переході права власності на будівлі та споруди за цивільно-правовими угодами, укладеними до 01.01.2002, згідно з положеннями чинної до цієї дати статті 30 ЗК України до набувача від відчужувача переходить належне йому право власності або право користування земельною ділянкою, на якій розташовані будівлі та споруди, якщо інше не передбачено у договорі відчуження. Відповідно до ст. 377 ЦК України до особи, яка придбала житловий будинок, будівлю або споруду, переходить право власності на земельну ділянку, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення, у розмірах, встановлених договором. Якщо договором про відчуження житлового будинку, будівлі або споруди розмір земельної ділянки не визначений, до набувача переходить право власності на ту частину земельної ділянки, яка зайнята житловим будинком, будівлею або спорудою, та на частину земельної ділянки, яка є необхідною для їх обслуговування. Відповідно до ст. 120 ЗК України до особи, яка придбала житловий будинок, будівлю або споруду, переходить право власності на земельну ділянку, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення, у розмірах, встановлених договором. Якщо договором про відчуження житлового будинку, будівлі або споруди розмір земельної ділянки не визначено, до набувача переходить право власності на гу частину земельної ділянки, яка зайнята житловим будинком, будівлею або спорудою, та на частину земельної ділянки, яка необхідна для їх обслуговування. Відповідно до ч.ч.3,4 ст.88 ЗК України учасник спільної часткової власності має право вимагати виділення належної йому частки із складу земельної ділянки як окремо, так і разом з іншими учасниками, які вимагають виділення, а у разі неможливості виділення частки - вимагати відповідної компенсації. Згідно зі ст.42 ЗК України громадяни, використання і розпорядження земельною ділянкою, що належить громадянам на праві спільної часткової власності, визначаються співвласниками цих обєктів і земельної ділянки пропорційно розміру часток у спільній власності на даний будинок, будівлю, споруду. Так само визначається порядок використання учасниками спільної власності на жилий будинок, господарські будівлі і земельні ділянки, що знаходиться у їх користуванні чи володінні. Наступні зміни в розмірі часток у спільній власності на жилий будинок і господарські будівлі, повязані з прибудовою або перебудовою правового значення не мають і не тягнуть за собою змін установленного учасниками спільної власності порядку використання та розпорядження земельною ділянкою. Угода про порядок використання і розпорядження земельною ділянкою є обовязковою для особи, яка згодом придбала відповідну частку в спільній власності на жилий будинок і господарські будівлі. Отже, за загальним правилом, закріпленим у частині першій статті 120 ЗК України, особа, яка набула права власності на будівлю чи споруду стає власником земельної ділянки на тих самих умовах, на яких вона належала попередньому власнику, якщо інше не передбачено у договорі відчуження нерухомості. Оскільки [PERSON] є власником 36/100 часток житлового будинку розташованого по вул. Кузнецька (стара назва вул. Скороходова),45 в м.Миколаєві на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 06.05.2011 року (замість договору дарування від 14.09.2000 року), то до нього перейшло право і на земельну ділянку, площа якої становить 262 кв.м. Таким чином, суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] в частині визнання за ним право власності на земельну ділянку площею 262 кв.м. за адресою м.Миколаїв вул. Кузнецька (стара назва вул. Скороходова),45, цільове призначення будівництво та обслуговування житлового будинку підлягають задоволенню. Задовольняючі позовні вимоги в частині визнання права власності на земельну ділянку площею 466 кв.м. за адресою вул. Кузнецька (стара назва вул. Скороходова),45 в м.Миколаєві за відповідачем [PERSON] суд враховує наступне. Втручання у право власність може бути виправданим згідно зі статтею 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод і буде відповідати усталеній прецедент ній практиці Європейського суду з прав людини (рішення від 23 вересня 1982 року у справі «Спорронг і Льоннрот проти Швеції», рішення від 21.02.1986 року у справі «Джеймс та інші проти Сполученого Королівства»), якщо воно здійснено: з метою врегулювання спору і врахування права власності іншого співвласника (суспільний інтерес); на підставі закону; з дотриманням вимог співмірності і пропорційності. Вказана правова позиція висловлена Верховним судом України в постанові від 14.11.2018 року у справі №61-35981св18. Таким чином, виходячи з наведеного, дотримуючи вимог співмірності та пропорційності суд вважає за можливе визнати також право власності і за [PERSON] на земельну ділянку площею 466 кв.м. за адресою м.Миколаїв вул. Кузнецька (стара назва вул. Скороходова),45, цільове призначення будівництво та обслуговування житлового будинку, оскільки вона як співвласник 64/100 часток даного житлового будинку має суспільний інтерес. На підставі викладеного,

Outcome: approved