Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-06 00:00:00

20 травня 2015 року [PERSON] та [PERSON] звернулися до суду з позовом про визнання договору купівлі-продажу будинку удаваним у частині покупця, визнання їх покупцями будинку, визнання за ними права власності на будинок. [PERSON] як свідок зазначила, що 8 лютого 2007 року з чоловіком за власні кошти придбали житловий будинок № 211 по вул. Шевченка, у м. Прилуки, Чернігівської області. За домовленістю з донькою, [PERSON], будинок був оформлений на неї, за умови догляду за батьками в майбутньому. Починаючи з 2014 року в правовідносини, що склалися між ними втрутився [PERSON], який заявив своє право на частину будинку. Оскільки розірвання шлюбу, між ним та [PERSON] не було до оформленим, будинок був визнаний обєктом спільної сумісної власності подружжя. Разом з тим, [PERSON] не брав участі в купівлі будинку. Фактичними покупцями в рівних частках є [PERSON] та [PERSON]. Враховуючи, що їх інтереси було порушено в 2014 році, коли [PERSON] визнав право на частину будинку, строк позовної давності заявленої вимоги не є пропущеним. З підстав ст. 235 Цивільного кодексу України просила позов задовольнити. [PERSON] позов визнала повністю. Підтвердила обставини наведені позивачами по справі. Як свідок пояснила, що не мала коштів для придбання будинку, але за домовленістю з батьками він був оформлений на неї. Купляли його батьки, які зберігали кошти в сестри [PERSON] Просила задовольнити вимоги у повному обсязі. [PERSON] просив відмовити у задоволенні позову, через його необґрунтованість. Пояснив, що рішенням суду від 27.10 2014 року оспорюваний будинок визнаний обєктом спільної сумісної власності подружжя. Оформляючи договір купівлі продажу нотаріус відбирала його згоду. Частково визнав вимогу про удаваність правочину. Пояснив, що фактично будинок був куплений ним та позивачами по справі в рівних частках. Спільні кошти зберігалися в [PERSON] [PERSON] не мала грошей для купівлі будинку. Він оплатив половину вартості з власних коштів, зароблених неофіційно. У подальшому він особисто робив капітальний ремонт будинку вкладаючи зароблені кошти. Просить суд відмовити в позові повністю. Свідок [PERSON] пояснив, що за будинок розраховувалась [PERSON] Свідок [PERSON] показала, що гроші на будинок зберігалися в неї. Їх давала [PERSON] [PERSON] розраховувалась за договором купівлі-продажу. Заслухавши учасників процесу, дослідивши матеріали справи, суд прийшов до наступного висновку. Відповідно до ст. 235 ЦК України удаваним є правочин, який вчинено сторонами для приховування іншого правочину, який вони насправді вчинили. Згідно п. 25 ППВСУ № 9 від 06.11.2009 року за удаваним правочином сторони умисно оформляють один правочин, але між ними насправді встановлюються інші правовідносини. Встановивши під час розгляду справи, що правочин вчинено з метою приховати інший правочин, суд на підставі статті 235 ЦК має визнати, що сторонами вчинено саме цей правочин, та вирішити спір із застосуванням норм, що регулюють цей правочин. З пояснень усіх учасників процессу суд встановив, що [PERSON] не являлась покупцем будинку, однак він був на неї оформлений. Враховуючи відносини, які склались між сторонами відносно придбання будинку № 211, а саме факт відсутності коштів у [PERSON], її домовленість з батьками щодо будинку, те, що по договору фактично розраховувалась [PERSON], у якої накопичувались кошти до яких [PERSON] не має відношення, враховуючи пояснення [PERSON], про те що позивачка не мала коштів на придбання будинку, суд приходить до висновку про удаваність договору купівлі-подажу від 8 лютого 2007 року будинку № 211 по вул. Шевченка у м. Прилуки в частині покупця. З пояснень [PERSON], [PERSON], [PERSON], які узгоджуються з довідками про доходи та довідкою про існування особистого господарства (а.с. 11-15) суд встановив, що оспорюваний будинок придбаний за спільні кошти позивачів по справі. [PERSON] не спростував цих доказів і не довів, що приймав участь у купівлі будинку. Як передбачено ст. 261 ЦК України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. З урахуванням встановлених по справі фактичних обставин, суд вважає, що твердження позивачів щодо строків давності заявленої вимоги заслуговують на увагу. Вимоги про визнання права власності на будинок не можуть бути задоволені з огляду на те, що таке право визнано рішенням суду від 06.07.2015 року. Підсумовуючи наведене вище, суд приходить до висновку про задоволення вимог про визнання правочину удаваним в частині покупця і про відмову у задоволенні в частині визнання права власності на будинок.

Outcome: partial