Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-15 00:00:00

20 лютого 2017 року [PERSON] звернулася до суду із заявою про встановлення факту проживання однією сімєю із спадкодавцем понад пять років до часу відкриття спадщини. Свої вимоги заявниця мотивує тим, що з квітня 1999 року проживала однією сімєю та вела спільне господарство з [PERSON] в с. Річки, Білопільського району, Сумської області по вул. Травневій, 4. З останньою мали спільний бюджет, взаємні права та обовязки. 20 червня 2004 року [PERSON] померла. Після її смерті відкрилася спадщина на земельну ділянку, розташовану на території Коршачинської сільської ради, посвідчену державним серії І-СМ №022882. У звязку з необхідністю оформити спадщину, [PERSON] просить встановити факт проживання з [PERSON] однією сімєю з квітня 1999 року по день смерті останньої 20 червня 2004 року, тобто понад пять років до часу відкриття спадщини. У судове засідання заявниця [PERSON] не зявилася. Представник останньої за довіреністю [PERSON] заяву підтримав. Представник заінтересованої особи приватний нотаріус Білопільського районного нотаріального округу Головного територіального управління юстиції у Сумській області [PERSON] у судове засідання не зявилась, надіслала листа про розгляд справи у її відсутність (а. с. 22). Заслухавши представника заявниці [PERSON], свідків [PERSON], [PERSON], повно, всебічно і обєктивно дослідивши матеріали справи та оцінивши їх у сукупності, суд приходить до наступних висновків. Статтею 1264 ЦК України визначено, що у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сімєю не менше як пять років до часу відкриття спадщини. Сімю, відповідно до ч. 2 ст. 3 СК України складають особи, які спільно проживають, повязані спільним побутом, мають взаємні права і обовязки. Ці права і обовязки не обовязково мають бути обовязками щодо взаємного утримання. Згідно з розясненнями, які містяться в п. 21 постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику в справах про спадкування» при вирішенні спору про право на спадщину осіб, які проживали зі спадкодавцем однією сімєю не менше пяти років до часу відкриття спадщини (четверта черга спадкоємців за законом), судам необхідно враховувати правила частини другої статті 3 Сімейного кодексу про те, що сімю складають особи, які спільно проживають, повязані спільним побутом, мають взаємні права та обовязки. До спадкоємців четвертої черги належать не лише жінка (чоловік), які проживали однією сімєю зі спадкодавцем без шлюбу, таке право можуть мати також інші особи, якщо вони спільно проживали зі спадкодавцем, були повязані спільним побутом, мали взаємні права і обовязки. За приписами ч. 2 ст. 256 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. У п. 7 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» №5 від 31 березня 1995 року зазначено, що суди розглядають справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, якщо згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений або знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення. Судом встановлено, що 20 червня 2004 року померла [PERSON] (а. с. 8). Державним актом на право приватної власності на землю серії І-СМ №022882, виданим Коршачинською сільською радою Білопільського району Сумської області 20 березня 2002 року на підставі розпорядження голови Білопільської районної державної адміністрації від 01 березня 2002 року №68, зареєстрованим у Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №1164, посвідчено право власності [PERSON] на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 2,81 га в межах згідно з планом, яка знаходиться на території Коршачинської сільської ради Білопільського району Сумської області (а. с. 9). З довідки Річківської сільської ради від 08 лютого 2017 року та довідки депутата цієї ж сільської ради вбачається, що [PERSON] проживала без реєстрації в с. Річки, Білопільського району, Сумської області по вул. Травневій, 4 разом із [PERSON] однією сімєю з квітня 1999 року по день смерті 20 червня 2004 року. Останні вели спільне господарство, мали спільний побут. Поховання [PERSON] здійснила [PERSON]. Остання зберігала документи та цінні папери померлої (а. с. 10-11). Допитані в судовому засіданні свідки [PERSON] та [PERSON] підтвердили, що [PERSON] і [PERSON] з квітня 1999 року і до дня смерті останньої 20 червня 2004 року проживали однією сімєю в с. Річки Білопільського району Сумської області по вул. Травневій,4, вели спільне господарство мали взаємні права і обовязки. Коли [PERSON] захворіла, заявниця залишила роботу і доглядала за останньою та в подальшому здійснила її поховання. Підстав сумніватись у показах вищевказаних свідків у суду немає, так як вони не суперечать один одному і підтверджуються дослідженими судом письмовими матеріалами справи в їх сукупності. Таким чином, у судовому засіданні доведено, що [PERSON] та [PERSON] проживали однією сімєю з квітня 1999 року і до дня смерті останньої 20 червня 2004 року, за адресою: Сумська область, Білопільський район, с. Річки, вул. Травнева, 4. Встановлення факту проживання однією сімєю з [PERSON] заявниці необхідно для прийняття спадщини після останньої. Виходячи з викладеного вище, суд приходить до висновку про задоволення вимог [PERSON] та встановлення юридичного факту того, що остання проживала разом із [PERSON] однією сімєю з квітня 1999 року і до дня смерті останньої 20 червня 2004 року за адресою: Сумська область, Білопільський район, с. Річки, вул. Травнева, 4, тобто понад пять років до часу відкриття спадщини. На підставі викладеного,

Outcome: approved