Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-09 00:00:00

21 грудня 2015 року позивачка звернулася до Іллічівського районного суду м. Маріуполя з позовом до Маріупольської міської Ради про визнання права власності, де зазначила, що після смерті її матері [PERSON] , що настала 14 серпня 2014 року, відкрилась спадщина на земельну ділянку , розташовану на території Маріупольської міської Ради, призначену для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 3,070 гектара, кадастровий номер 1412300000:03:032:0070 , яка належала її матері на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку ЯГ № 749510 від 17.01.2007 року, виданого Маріупольським міським управлінням земельних ресурсів на підставі рішення Маріупольської міської ради від 15.12.2005 р. № 1727. Акт був зареєстрований у Книзі запису реєстрації державних актів на права власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 01.07.162.00092, земельна ділянка розташована в Іллічівському районі м. Маріуполя. 23 квітня 2013 року за місцем проживання її матері сталася пожежа, в звязку з якою було знищено особисті речі та документи , в тому числі державний акт на право власності на земельну ділянку. В подальшому, у 2013 році її мати отримала у Маріупольському міському управлінні земельних ресурсів архівну копію державного Акту, завірену печаткою даної організації та вважала себе власницею на підставі цього документу. У встановленому законом порядку вона ( позивачка) , після смерті матері , звернулася до державної нотаріальної контори для прийняття спадщини. Інших спадкоємців , окрім неї, за законом немає, заповіт не складався. Між тим, року нотаріусом було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину в звязку з відсутністю правовстановлюючих документів на земельну ділянку. Просила визнати за нею право власності на земельну ділянку , розташовану на території Маріупольської міської Ради, призначену для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 3,070 гектара, кадастровий номер 1412300000:03:032:0070 в порядку спадкування після смерті її матері [PERSON] ( а.с.3-6). До судового засідання позивачка та їх представник не зявилися, надали заяву, якою підтримали позовні вимоги , просила їх задовольнити та розглянути справу у їх відсутності. Представник відповідача Маріупольської міської Ради - [PERSON], що діяв на підставі довіреності, до судового засідання не зявився , надав заяву , якою позов визнав та просив розглянути справу у їх відсутності. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено,що на підставі рішення Маріупольської міської Ради від 156.12.2005 року № 1727, [PERSON] , яка мешкала за адресою : [ADDRESS] отримала державний акт серія ЯГ № 749510, від 17 січня 2007 року на право власності на земельну ділянку площею 3,070 га . на території Маріупольської міської ради для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, який був зареєстрований в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 01.07.162.00092 та земельній ділянці було привласнено кадастровий № 1412300000:03:032:0070 . Під час пожежі,що мала місце 26 квітня 2013 року, державний акт був знищений, та [PERSON] отримала у Держземагентстві м. Маріуполя завірену копію. 14 серпня 2014 року померла [PERSON], яка є матірю позивачки [PERSON] . Після її смерті, у передбачений законом 6-ти місячний термін, до нотаріальної контори звернулася позивачка з заявою про прийняття спадщини. Постановою приватного нотаріуса Маріупольського міського нотаріального округу [PERSON] їй було відмовлено в видачі свідоцтва про право на спадщину, оскільки нею у якості правовстановлюючого документу було надано копія державного акту на право власності на земельну ділянку. ( а.с .7,8,9,10,29-58,60,63 ). Звертаючись до суду, позивачка просила визнати за нею право власності земельну ділянку , розташовану на території Маріупольської міської Ради, призначену для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 3,070 гектара, кадастровий номер 1412300000:03:032:0070 в порядку спадкування за законом після смерті її матері [PERSON], яка настала 14 серпня 2014 року. Аналізуючи обґрунтованість позовних вимог суд приходить до наступного. Ст.1218 ЦК України встановлено,що до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Умовою для переходу в порядку спадкування права власності на обєкти нерухомості, в тому числі , на житловий будинок, інші споруди, земельну ділянку є набуття спадкодавцем зазначеного права у встановленому законодавством України порядку. Належність правовстановлюючих документів встановлюється судом відповідно до законодавства, яке було чинним на час набуття права власності на земельну ділянку. У відповідності до ч. 1 ст. 125 Земельного Кодексу України(в редакції, що діяла на час отримання [PERSON] державного акту на землю) право власності та право постійного користування на земельну ділянку виникає після одержання її власником або користувачем документа,що посвідчує право власності чи право постійного користування земельною ділянкою та його державної реєстрації. У відповідності до вимог ч. 1 ст. 126 Земельного Кодексу України(в редакції, що діяла на час отримання [PERSON] державного акту на землю) право власності на земельну ділянку і право користування земельною ділянкою посвідчується державними актами. Судом встановлено,що державний акт, що був виданий [PERSON], був зареєстрований 17 січня 2007 року в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 01.07.162.00092. Тобто, за життя [PERSON] , отримала документ,що посвідчує її право власності на земельну ділянку та зареєструвала його у відповідності до вимог діючого та той час законодавства. Таким чином у спадкодавця [PERSON] виникло право власності на земельну ділянку площею 3,070 га . на території Маріупольської міської ради для ведення товарного сільськогосподарського виробництва та це право, у відповідності до положень ст.. 1218 ЦК України має перейти до його спадкоємців. Згідно із свідоцтвом про смерть, виданим Іллічівським відділом ДРАЦС Маріупольського МУЮ у Донецькій області , актовий запис № 1075, [PERSON] померла 14 серпня 2014 року( а.с.33). Відповідно до ст.1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народженні після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Судом встановлено,що позивачка є донькою [PERSON] та це підтверджується відповідними документами, а саме : свідоцтвом про народження та встановлено нотаріусом [PERSON] ( а.с.54,55). За таких обставин, суд вважає, що позовні вимоги позивачки підлягають задоволенню та за нею слід визнати право власності в порядку спадкування земельну ділянку , розташовану на території Маріупольської міської Ради, призначену для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 3,070 гектара, кадастровий номер 1412300000:03:032:0070 , також судом встановлено, що права інших осіб при цьому не порушуються.

Outcome: approved