overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-18 00:00:00

21 березня 2016 року [PERSON] звернулася в суд з позовною заявою про розірвання шлюбу та стягнення аліментів, посилаючись на те, що спільне життя з відповідачем у неї не склалося. Відносини між ними погіршились, виникають непорозуміння, сварки, вони проживають окремо біля 6 місяців. Неповнолітніх дітей вони мають, однак спільних поглядів на сімейне життя не мається, що ускладнює їх відносини. Позивачка, в судовому засіданні, відмовилась від вимог про стягнення аліментів. Відповідач у судовому засіданні позовні вимоги визнав повністю. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову, суд, за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд доходить такого висновку. Встановлено, що сторони перебували у шлюбних відносинах з 18.11.2006 року, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу, виданим Чорноминською сільрадою Вінницької області; від шлюбу мають 2 неповнолітніх дітей. У судовому засіданні сторони підтвердили, що примирення не відбулось. Вони проживають окремо, не ведуть спільного господарства та не підтримують сімейно-шлюбних відносин. За таких обставин, суд приходить до висновку, що факт збереження сімї буде носити формальний характер. Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного Кодексу України шлюб розривається, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що має істотне значення. Суд задовольняє позовні вимоги про розірвання шлюбу зважаючи на їх доведеність і обгрунтованість. Приймає відмову позивачки від позову в частині стягнення аліментів.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-15 00:00:00

21 березня 2016 року [PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання непрацездатної дружини. В обгрунтування позову посилається на те, що вона перебуває з відповідачем у шлюбі, в якому народилися двоє дітей дочка [PERSON], [INFO], та дочка [PERSON], [INFO] Позивачка на даний час перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трьох років, має право на утримання в цей період і тому звернулася до суду, просить стягувати з відповідача аліменти в сумі 200 грн. В судовому засіданні [PERSON] позов підтримала. Відповідач у поданій суду заяві проти позову не заперечив. Суд, заслухавши позивачку, дослідивши письмові матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення. Відповідно до ст. 84 Сімейного кодексу України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка батька дитини до досягнення дитиною трьох років. [PERSON] та [PERSON] перебувають у шлюбі, зареєстрованому 20 листопада 2005 року Нетішинським відділом РАЦС за актовим записом № 310. У шлюбі народилися двоє дітей дочка [PERSON], [INFO], та дочка [PERSON], [INFO] Позивачка перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею 3-х років, тому відповідач зобовязаний сплачувати кошти на її утримання на цей період. Відповідно до ст. 84 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-10 00:00:00

21 березня 2016 року [PERSON] звернулася до Очаківського міськрайонного суду Миколаївської області із зазначеним позовом до [PERSON]. Свої вимоги позивачка обґрунтовувала тим, що вона перебуває з відповідачем у шлюбі, зареєстрованому 26 листопада 2011 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Очаківського міськрайонного управління юстиції Миколаївської області. Від шлюбу мають неповнолітнього сина, який проживає з нею. Сімейні стосунки припинені, через прояви неповаги з боку відповідача та відсутність взаєморозуміння сумісне життя є неможливим. Просила розірвати їхній з відповідачем шлюб та виявила бажання після розірвання шлюбу надалі іменуватися прізвищем, на яке змінила своє у зв'язку з реєстрацією шлюбу. Позивачка в судовому засіданні заявлені вимоги підтримала. Відповідач в судовому засіданні позов визнав повністю. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази, суд дійшов такого. Сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 26 листопада 2011 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Очаківського міськрайонного управління юстиції Миколаївської області, про що в Книзі реєстрації шлюбів зроблено відповідний актовий запис за № 159 (а. с. 4), від шлюбу мають неповнолітнього сина - [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження (а. с. 5), який проживає з позивачкою. Фактичні шлюбні стосунки між сторонами припинилися та сумісне господарство не ведеться. Причинами розпаду сім'ї стали несумісність характерів, а також те, що сторони втратили почуття взаємної поваги та любові. Враховуючи викладене, суд вважає, що за зазначених обставин подальше сумісне життя подружжя і збереження сім'ї є неможливим, тому, в силу ч. 1 ст. 110, ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України, вимоги позивачки про розірвання шлюбу є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 113 Сімейного кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Згідно з ч. 2 ст. 114 Сімейного кодексу України, у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею та документально підтверджені судові витрати. Позивачкою сплачено в рахунок судового збору за звернення до суду із цим позовом 551 грн 20 коп., що підтверджується відповідною квитанцією. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-03 00:00:00

21 березня 2016 року [PERSON] звернулася до Очаківського міськрайонного суду Миколаївської області із позовом про стягнення аліментів з [PERSON] на утримання їх дитини. Свої вимоги обґрунтовує тим, що вона та відповідач є батьками малолітнього [PERSON], який народився [INFO]. Відповідач припинив надавати матеріальну допомогу на утримання дитини. Добровільної угоди про сплату аліментів між ними не досягнуто. Просить стягнути з [PERSON] аліменти на її користь у розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку відповідача на утримання дитини. Позивачка та відповідач в судове засідання не з'явилися, надали до суду заяви про розгляд справи за їх відсутності. Крім цього, зазначили, що позивачка повністю підтримує позовні вимоги; відповідач позовні вимоги визнає повністю, не заперечує проти задоволення позову. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного. [PERSON] та [PERSON] є батьками малолітнього [PERSON], який народився [INFO], та проживає з позивачкою. Відповідач припинив надавати матеріальну допомогу на утримання дитини. Зазначені обставини підтверджуються дослідженими у судовому засіданні письмовими доказами, а саме копією свідоцтва про народження дитини серії [NUMBER] та довідкою Очаківського ККП № 810 від 17 березня 2016 року про склад сім'ї позиваки. Згідно ст.ст. 180, 182, 183 Сімейного кодексу України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. При визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів на одну дитину за жодних обставин не може бути меншим 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, встановленого законодавством України. Відповідно до ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. На підставі викладеного, суд вважає позов [PERSON] про стягнення аліментів таким, що підлягає задоволенню. Відповідно до ч. 3 ст. 88 ЦПК України, підлягає стягненню з відповідача в дохід держави судовий збір у розмірі 551 грн. 20 коп., від сплати якого при зверненні до суду із цим позовом позивачка була звільнена.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-03 00:00:00

21 березня 2016 року [PERSON] звернулася до суду з позовом, в якому просить розірвати шлюб між нею та відповідачем зареєстрований 05 липня 2008 року відділом реєстрації актів цивільного стану Переяслав-Хмельницького міськрайонного управління юстиції Київської області, актовий запис №141, посилаючись на те, що сімейне життя не склалось, через постійні сварки та суперечки між подружжям, що призвело до неповаги один до одного. Внаслідок цього їх сім'я фактично розпалась, спільного господарства сторони не ведуть та не пов'язані спільним побутом. Позивач [PERSON] надала суду заяву, в якій просить розглядати справу без її участі, позовні вимоги підтримала і просить задовольнити їх. Відповідач [PERSON] також надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, в якій визнав позов та просить шлюб розірвати. Дослідивши зміст позовної заяви та додані документи, суд вважає, що слід прийняти визнання позову відповідачем та задовольнити позовні вимоги, виходячи з наступного. Відповідно до свідоцтва про шлюб [NUMBER], сторони з 05 липня 2008 року перебувають у шлюбі, який зареєстрований відділом реєстрації актів цивільного стану Переяслав-Хмельницького міськрайонного управління юстиції Київської області, актовий запис №141. Після укладення шлюбу позивач змінила прізвище «[PERSON]» на «[PERSON]». В цьому шлюбі [INFO] народилася [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження [NUMBER] де матір'ю записана [PERSON], а батьком - [PERSON] Відповідно до ч.1 ст.110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Відповідно до ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. За правилами ч.4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Визнання позову відповідачем свідчить про відсутність у нього інтересу на збереження шлюбу та про припинення фактичних шлюбних стосунків. Таким чином шлюб носить формальний характер, його збереження суперечить моральним засадам суспільства, не відповідає інтересам сторін, а тому шлюб між [PERSON] та [PERSON] доцільно розірвати. Позивачем при зверненні до суду було сплачено судовий збір у розмірі 551 грн.21 коп., який підлягає стягненню з відповідача відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-03 00:00:00

21 березня 2016 року [PERSON] звернулася до суду з позовом, в якому просить розірвати шлюб між нею та відповідачем зареєстрований 24 травня 1996 року Лецьківською сільською радою Переяслав-Хмельницького району Київської області, актовий запис №3, посилаючись на те, що сімейне життя не склалось, через постійні сварки та суперечки між подружжям, що призвело до неповаги один до одного. Внаслідок цього їх сім'я фактично розпалась, спільного господарства сторони не ведуть та не пов'язані спільним побутом. Позивач [PERSON] надала суду заяву, в якій просить розглядати справу без її участі, позовні вимоги підтримала і просить задовольнити їх. Відповідач [PERSON] також надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, в якій визнав позов та просить шлюб розірвати. Дослідивши зміст позовної заяви та додані документи, суд вважає, що слід прийняти визнання позову відповідачем та задовольнити позовні вимоги, виходячи з наступного. Відповідно до свідоцтва про шлюб [NUMBER], сторони з 24 травня 1996 року перебувають у шлюбі, який зареєстрований Лецьківською сільською радою Переяслав-Хмельницького району Київської області, актовий запис №3. В цьому шлюбі [INFO] народилася [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження [NUMBER], [INFO] народився [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження [NUMBER], [INFO] народилася [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження [NUMBER], [INFO] народився [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження [NUMBER], де матір'ю записана [PERSON] а батьком - [PERSON] Відповідно до ч.1 ст.110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Відповідно до ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. За правилами ч.4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Визнання позову відповідачем свідчить про відсутність у нього інтересу на збереження шлюбу та про припинення фактичних шлюбних стосунків. Таким чином шлюб носить формальний характер, його збереження суперечить моральним засадам суспільства, не відповідає інтересам сторін, а тому шлюб між [PERSON] та [PERSON] доцільно розірвати. Позивачем при зверненні до суду було сплачено судовий збір у розмірі 551 грн.20 коп., який підлягає стягненню з відповідача відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-05 00:00:00

21 березня 2016 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] (надалі - відповідач) про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням та зняття його з реєстраційного обліку. У позовній заяві посилається на ту обставину, що вона є власницею квартири [ADDRESS]. У вищезазначеній квартирі зареєстровані її донька [PERSON], а також онуки [PERSON] та [PERSON]. Окрім того, у квартирі зареєстрований ще її зять, [PERSON]. Після розлучення з її донькою відповідач у кінці березня 2014 року зібрав свої речі та виїхав на постійне місце проживання до своїх батьків у с. Бубнів Володимир-Волинського району Волинської області. Відповідач у даній квартирі не проживає більше року, не здійснює догляду за нею та не сплачує комунальних послуг. Він не є членом їх сім»ї, не бере участі в утриманні квартири і тим самим завдає їй значних збитків, оскільки вона мусить сплачувати за нього комунальні платежі, тобто утримувати його. Просить визнати відповідача таким, що втратив право користування належною їй квартирою та зняти з реєстраційного обліку за даною адресою. У судовому засіданні представник позивачки [PERSON] позовні вимоги підтримав, просить позов задовольнити з підстав, вказаних в позовній заяві. Відповідач [PERSON] для участі у розгляді справи повторно не з»явився, будучи належним чином повідомлений про явку до суду за місцем фактичного проживання, а тому, суд вважає за можливе проводити розгляд справи у його відсутності та ухвалити заочне рішення, проти чого позивач не заперечує. Заслухавши пояснення представника позивача, перевіривши матеріали справи, дослідивши зібрані у справі докази та оцінивши їх у сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що позивачка є власницею квартири [ADDRESS]. Дана обставина стверджується копією договору дарування. Як вбачається з копії будинкової книги, в даній квартирі зареєстровані донька позивачки [PERSON], онуки [PERSON] та [PERSON], а також відповідач [PERSON]. Як пояснив представник позивачки, відповідач [PERSON] у спірній квартирі не проживає понад рік, у ній відсутні його речі, він квартирою не користується і не утримує її. Згідно ст. 405 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Оскільки відповідач в спільному житловому приміщенні не проживає понад рік без поважних причин, він втратив право користування даним житловим приміщенням. Відповідно до ст. 7 закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні»зняття з реєстрації місця проживання здійснюється на підставі остаточного рішення суду (позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням), отже, відповідач підлягає зняттю з реєстраційного обліку. Судові витрати відповідно до ст.88 ЦПК України суд покладає на відповідача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-03 00:00:00

21 березня 2016 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, в якому зазначає, що шлюб між ними укладений в 2010 році. Подружнє життя не склалось з причини несумісності поглядів на життя, протиправної поведінки відповідача. 04 травня 2016 року суд надав сторонам строк для примирення. В суді позивачка доводи позову підтримує. Відповідач з позовом згідний. Вивчивши матеріали справи, суд вважає можливим задовольнити позов. Судом встановлено такі факти і відповідні їм правовідносини. Сторони через непорозуміння між собою припинили подружні стосунки, ведення спільного господарства, в наданий судом строк не примирились. Вказані обставини встановлені з пояснень сторін та доказів, доданих до позовної заяви свідоцтва про шлюб. Відповідно до ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. З огляду на зазначені правові положення та встановлені судом обставини суд вважає, що позовні вимоги обґрунтовані. Подальше сумісне життя сторін є неможливим і буде суперечити їх інтересам, тому шлюб необхідно розірвати. Позивачка звільнена від сплати судового збору як інвалід 2 групи, тому судовий збір підлягає стягненню до державного бюджету з відповідача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-23 00:00:00

21 березня 2016 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дитини, вказуючи, що вони з відповідачем 18 грудня 1999 року зареєстрували шлюб, від якого мають неповнолітню дитину сина [PERSON], [INFO], який проживає з позивачкою та на утримання якого відповідач не надає матеріальної допомоги, в звязку з чим просить стягнути з нього на її користь на утримання дитини аліменти в розмірі ? частки заробітку до її повноліття. У судове засідання позивачка не зявилася, надала заяву про розгляд справи за її відсутності, підтримує свої вимоги (а.с. 13). Відповідач [PERSON] у судове засідання не зявився, причину неявки суду не повідомив, про дату, час і місце його проведення повідомлявся належним чином (а.с. 18). За таких обставин з письмової згоди позивачки суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. З*ясувавши позицію позивачки, дослідивши матеріали справи, суд встановив такі факти та відповідні їм правовідносини. Судовим розглядом встановлено, що сторони по справі 18 грудня 1999 року зареєстрували шлюб (а.с. 3 зворот), від якого мають неповнолітню дитину сина [PERSON], [INFO] (а.с. 4), який проживає з матір*ю згідно довідки КП «Служба єдиного замовника» (а.с. 6). Шлюб між сторонами розірвано 12 листопада 2002 року (а.с. 5). Відповідач працездатний, не має інших аліментних зобовязань, на утримання дитини матеріальної допомоги не надає. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Приймаючи до уваги викладене, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача [PERSON] аліменти на утримання неповнолітньої дитини в порядку ст.ст.181, 182 СК України у розмірі ? частки заробітку до її повноліття, оскільки відповідач працездатний, не має інших аліментних зобовязань.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-18 00:00:00

21 березня 2016 року [PERSON] звернулася до суду із позовною заявою, в обґрунтування якої зазначала, що 06 грудня 2003 року було зареєстровано їх з відповідачем шлюб. [INFO] народилась їх донька - [PERSON]. Разом з тим сімейне життя із відповідачем не склалося, між ними втрачено почуття любові один до одного, вони припинили шлюбні стосунки і мешкають окремо один від одного з липня 2015 року. Позивачка вважає, що подальше сумісне життя та збереження їх шлюбу неможливе, через що вона була змушена звернутися до суду із цим позовом. Позивачка [PERSON] звернулася до суду із заявою, в якій свої позовні вимоги підтримала, просила справу розглянути за її відсутності. У разі задоволення позову, бажала залишити прізвище, обране нею під час державної реєстрації шлюбу «[PERSON]». Відповідач [PERSON] також звернувся до суду із заявою, в якій проти задоволення вимог щодо розірвання їх з позивачкою шлюбу не заперечував, просив справу розглянути за його відсутності. Суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін. Відповідно до свідоцтва про шлюб [NUMBER], виданого міським відділом реєстрації актів громадянського стану Миколаївського обласного управління юстиції, сторони зареєстрували шлюб 06 грудня 2003 року, про що в Книзі реєстрації актів про укладення шлюбу було здійснено актовий запис за №1782. Під час державної реєстрації шлюбу позивачка залишила дошлюбне прізвище «[PERSON]» (а.с.7). Проте шлюбні стосунки між сторонами не склались та вони фактично припинили шлюбні відносини, спільного господарства не ведуть. За даними копії свідоцтва про народження сторони мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO] (а.с. 4). Про спір між сторонами щодо місця проживання їх доньки та розподілу спільного майна на час розгляду справи не заявлено. Згідно зі ст.112 Сімейного кодексу України суд, з'ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову, постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше сумісне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їх дітей, що мають істотне значення. За встановлених обставин суд вважає, що подальше сумісне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам кожного з них, а також приймаючи до уваги, що шлюб є вільним союзом чоловіка та жінки, тому, відповідно до вимог ст.112, ч.3 ст.105 Сімейного кодексу України, шлюб між сторонами має бути розірвано.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-21 00:00:00

21 березня 2016 року Дніпровським районним судом міста Києва вказана справа була розглянута та було ухвалено рішення, відповідно до якого позовні вимоги задоволено. Оскільки, при постановленні рішення не було вирішено питання щодо судових витрат відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України, по даній справі має бути постановлено додаткове рішення. Відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої постановлено рішення, суд присуджує з другої сторони всі судові витрати. По даній справі позивачем було сплачено судовий збір в розмірі 487,20 грн., дана сума має бути стягнута з відповідача на користь позивача. Відповідно до ст. 220 ч. 1 п. 1 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою осіб, які беруть участь у справі, чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо стосовно якої-небудь позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення. Враховуючи викладене та

Outcome: approved