Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-28 00:00:00

21.01.2015 р. [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на її утримання до закінчення навчання, в якому вказує, що [PERSON] є її рідним батьком. [INFO]. вона досягла повноліття і продовжує навчання у Київському університеті ім.. Б.Грінченка на 1-му курсі денної форми навчання до 30.06.2018 р.. Навчання платне і плата на рік становить 10500 грн.. Батько добровільно надає матеріальну допомогу у розмірі 10 % від свого заробітку на її утримання, однак ця частка є замалою, тому просить стягнути аліменти у розмірі 1/6 частки заробітку відповідача, адже вона проживає у гуртожитку, сплачує гроші за проживання в ньому, стипендію не отримує, має потребу у повноцінному харчуванні, придбанні одягу, підручників, зошитів, інтернет. Відповідач має матеріальну можливість сплачувати аліменти, оскільки одержує зарплату у розмірі близько 4000 грн.. Її мати працює і отримує заробітну плату, але не має можливості самостійно утримувати її, адже витрати на навчання дуже великі. У судовому засіданні позивач позов підтримала, посилаючись на обставини, викладені у позові. Крім того, додала, що раніше понесла оперативне втручання, лікуючи зуби, на що мати витратила багато коштів. В найближчий час лікарі зніматимуть брекети, на що знову потрібні значні кошти. Відповідач позов визнав частково, надавши письмові заперечення проти нього, і пояснив, що проти стягнення аліментів на утримання позивача не заперечує, але у розмірі 1/10 частки його заробітку. До досягнення дочкою повноліття він сплачував аліменти, а в теперішній час добровільно сплачує їй аліменти, подавши відповідну заяву за місцем роботи. Працює помічником машиніста в Дніпропетровському локомотивному депо і його середній заробіток складає 2000 грн., з яких щомісячно сплачує кредит у розмірі 1701 грн., який брався ним на лікування дружини і дітей. Шлюб з [PERSON] офіційно розірвано, але проживають однією сім'єю як подружжя. На їх утриманні перебувають двоє неповнолітніх дітей, на утримання яких він сплачує 1/3 частку свого заробітку. Дружина знаходиться у відпустці по догляду за своїм онуком [PERSON], [INFO], оскільки її дочка, а мати [PERSON], до досягнення сином трирічного віку вийшла на роботу. [PERSON] перебуває на обліку в управлінні соцзахисту населення, однак державну допомогу не отримує і інших доходів не має. Дочка [PERSON] знаходиться на диспансерному обліку у лікарів невропатолога і окуліста, потребує постійних витрат на лікування. Вважає, що позивач є повнолітньою і може у вільний від навчання час знайти підробіток. Її мати одружена і дохід її сім'ї дозволяє утримувати дочку. Крім того, у нього є мати похилого віку, яка проживає окремо, отримує пенсію, але він надає їй посильну допомогу, бо є єдиним сином. Заслухавши сторони, дослідивши матеріали справи суд дійшов висновку про часткове задоволення позову з наступних підстав. Матеріалами справи встановлено, що [PERSON] є рідним батьком [PERSON], [INFO], актовий запис № 85 (а.с. 3). Відповідно до довідки від 12.09.2014 р. № 349 [PERSON] є студентом 1-го курсу і навчається за спеціальністю «дизайн» у Київському університеті імені Бориса Грінченка на денній формі навчання з 01 вересня 2014 р. по 30.06.2018 р. (а.с. 4). Відповідач з 19.09.2013 р. постійно працює на посаді помічника машиніста електровоза у ВСП «Дніпропетровське локомотивне депо» ДП «Придніпровська залізниця», де отримує заробітну плату, що підтверджується довідкою від 26.01.2015 р. № 32. Середній заробіток [PERSON] по нарахованій зарплаті за період з липня по грудень 2014 р. включно складає 5501,33 грн., а по заробітній платі, належній до видачі на руки, - 2035,37 грн.. Крім того, з довідок №№ 33, 34 від 26.01.2015 р. вбачається, що протягом листопада-грудня 2014 р. з [PERSON] стягнуто аліменти у розмірі 33,30 % на користь [PERSON] у розмірі 2677,60 грн., на користь [PERSON] - 1270,60 грн., що спростовує посилання позивача на те, що відповідач має заробітну плату 4000 грн.. При цьому суд зазначає, що [PERSON] є рідною матір'ю позивача, що підтверджується довідкою П'ятихатської міської ради від 19.01.2015 р. № 158 (а.с. 5). Доказів в підтвердження того, чи надається матеріальна допомога [PERSON] з боку матері [PERSON] та в якому розмірі, чи має вона якісь джерела доходів, чи має на утриманні інших дітей, суду не надано, як не підтверджено і обставини неспроможності надання нею такої допомоги по утриманню дочки у зв'язку з навчанням. Суд бере до уваги подані квитанції про оплату навчання від 12.08.2014 р., 21.10.2014 р., 24.12.2014. і 24.01.2015 р. на загальну суму 7350 гривень, що все ж свідчить про надання матір'ю позивачу допомоги, адже сама [PERSON] не працює через навчання. Судом встановлено, що відповідач перебуває у зареєстрованому шлюбі з [PERSON], актовий запис № 33, яка не працює і перебуває на обліку в управлінні соціального захисту населення П'ятихатської районної державної адміністрації як отримувач допомоги по догляду до трьох років за онуком [PERSON], [INFO], з 14.04.2014 р. по 30.06.2014 р., тобто в теперішній час такої допомоги від держави не отримує. [PERSON] має інші зобов'язання, адже на його утриманні знаходяться двоє неповнолітніх дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], актові записи №№ 138 і 67 відповідно, сплачує за виконавчим листом № 434/91/12, виданим П'ятихатським районним судом 08.02.2012 р., аліменти на їх утримання у розмірі 1/3 частини заробітку (доходу) щомісячно на дитину відповідного віку до досягнення найстаршою повноліття в особі матері [PERSON], починаючи з 16 січня 2012 року. З наданих відповідачем довідок слідує, що він має ще й кредитні зобов'язання у розмірі 22192 грн. за Договором про надання споживчого кредиту № 2008036394 від 11.02.2014 р., на виконання умов якого в період з 11.02.2014 р. по 11.02.2016 р. має сплачувати заборгованість щомісячно в ПАТ «ОТП Банк». Слід зазначити, що за графіком платежів станом на 12.01.2015 р. [PERSON] сплачує 1700,89 грн. на місяць. Однак до цієї підстави, яка на думку відповідача має слугувати як підстава для зменшення розміру аліментів, запропонованих до стягнення, суд ставиться критично і не приймає до уваги, оскільки вказаний договір укладений 11.02.2014 р., тобто в період сплати аліментів на утримання позивача до досягнення нею повноліття, а укладений він ніяк не в інтересах позивача [PERSON], є споживчим, що свідчить про одержання відповідачем від реалізації цього договору матеріальних благ на свою ж користь, або на користь своєї сім'ї, а саме дружини [PERSON] і дітей [PERSON] та [PERSON], з якими проживає [ADDRESS] (довідка № 246 від 28.01.2015 р. П'ятихатської міської ради). Підтверджень про наявність потреби у лікуванні дружини [PERSON], а також про витрачання на її лікування грошових коштів, відповідач не надав. Згідно копій висновку ЛКК № 162 від 08.08.2014 р. та довідки учня від 11.06.2014 р. [PERSON] страждає на вегетосудинну дистонію, міопію слабкого ступеня обох очей, однак на підтвердження проведення лікування і витрачання коштів на це [PERSON] не надано. Відповідно до положень ст. 198 СК України батьки зобов'язані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть таку матеріальну допомогу надавати. Згідно ст. 199 цього Кодексу якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. За таких обставин суд вважає, що сукупність наведених фактів утворюють юридичний склад, необхідний і достатній для виникнення зазначеного аліментного зобов'язання, а аліменти підлягають примусовому стягненню з дня подачі заяви безпосередньо до суду, оскільки повнолітня [PERSON] є непрацездатною, продовжує навчання на денному відділенні, потребує матеріальної допомоги, а батько в якійсь мірі матеріально забезпечений, здатний утримувати дочку. Визначаючи розмір аліментів суд бере до уваги матеріальне становище батька, який працює, отримує заробітну плату, його стан здоров'я, наявність у платника аліментів зобов'язань по сплаті аліментів на інших дітей і відсутність інших зобов'язань по утриманню родичів, яких він зобов'язаний утримувати відповідно до Сімейного кодексу України, адже його мати не проживає спільно з ним, отримує пенсію, документів на підтвердження того, що органом соціального захисту на нього покладені певні зобов'язання по утриманню чи піклуванню за батьками не надав, а відповідно до ст. 3 СК України не є членом її сім'ї. Суд враховує і матеріальне становище матері позивача, яка протягом періоду з 12.08.2014 р. по 24.01.2015 р. сплачує за навчання дочки. Суд критично відноситься до посилань відповідача на те, що дочка може працювати у вільний від навчання час і самостійно себе утримувати, щодо сплати коштів по кредитному договору, адже кредит ніяким чином не пов'язаний з утриманням позивача. Витрати на придбання медичних препаратів чи лікування дітей або дружини документально не підтверджені. З цих міркувань та з урахуванням потреб позивача, можливостей її матері і батька, суд присуджує кошти на утримання дитини (аліменти) у частці від доходу батька. У відповідності до ч. 3 ст. 88 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. На підставі ст.ст. 182, 198-200 Сімейного кодексу України та

Outcome: partial