Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-23 00:00:00

21 липня 2014 року позивач звернулась до Бориспільського міськрайонного суду Київської області з даним позовом, в якому просить визнати за нею право власності на житловий будинок загальною площею 18,9 кв.м, розташований по вул.Лісова, 68 с.Мала Олександрівка Бориспільського району Київської області, який залишився після смерті її дядька [PERSON], який помер 09 січня 2004 року. Свої вимоги позивач обґрунтовує наступним. 09 січня 2004 року помер її дядько [PERSON], після смерті якого відкрилась спадщина на житловий будинок загальною площею 18,9 кв.м, розташований по вул.Лісова, 68 с.Мала Олександрівка Бориспільського району Київської області. На момент смерті спадкодавця позивач проживала з ним за однією адресою без реєстрації з лютого 2002 року по день смерті дядька, що підтверджується рішенням Баришівського районного суду Київської області від 17 червня 2015 року. Позивач є єдиною спадкоємицею за законом, що було встановлено в рішенні Баришівського районного суду Київської області від 25 лютого 2015 року. Оскільки будинок був побудований в 1918 році і відсутні інші правовстановлюючі документи окрім довідки, виданої [PERSON] сільською радою Бориспільського району Київської області, позивач вважає, що право власності за нею, як за спадкоємцем може бути визнано в судовому порядку на підставі ст.ст.1218,1266, ч.1 ст.328, п.1 ч.1 ст.16 Цивільного кодексу України. В судове засідання сторони не зявились, про час та місце розгляду були повідомлені належним чином. Від представника позивача надійшла заява, в якій вона просить розглянути справу за її відсутності, позовні вимоги повністю підтримує та просить задовольнити (а.с.57). Згідно з направленими відповідачем [PERSON] сільською радою Бориспільського району Київської області поясненнями від 14.08.2015, відповідач просить розглядати справу за відсутності відповідача, проти задоволення судом позову не заперечують (а.с.41). Дослідивши подані сторонами заяви, матеріали цивільної справи, суд дійшов до висновку, що заявлені позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. У судовому засіданні встановлено, що 09 січня 2004 року у віці 63 років помер [PERSON], про що у виконавчому комітеті [PERSON] сільської ради Бориспільського району Київської області зроблено відповідний актовий запис № 2, що підтверджується свідоцтвом про смерть [PERSON] 1-ОК № 349090, виданим повторно 29 серпня 2015 року виконавчим комітетом [PERSON] сільської ради Бориспільського району Київської області (а.с. 59). Згідно інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру №41391405 спадкова справа після смерті 09.01.2004 року [PERSON] не відкривалась (а.с.54,55). Позивач [PERSON], 02 квітня 1967року народження, є племінницею [PERSON], померлого 09 січня 2004 року, з яким постійно проживала з лютого 2002 року по 09 січня 2004 року по вул.Лісова, 68 в с.Мала Олександрівка Бориспільського району Київської області на час відкриття спадщини, що встановлено рішеннями Баришівського районного Київської області від 25 лютого 2015 року та від 17 червня 2015 року, ухваленими за відповідними заявами позивача [PERSON] а які набрали законної сили (а.с.11-12, 13). Батько позивача [PERSON] помер 04 червня 1994 року у віці 56 років, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-ОК №325068, а також свідоцтвом про народження позивача серії І-АГ №363812 (а.с.6,9). Відповідно до вимог ч.3 ст.1266 ЦК України племінники спадкодавця спадкують ту частку спадщини, яка належала б за законом їхнім матері, батькові (сестрі, братові спадкодавця), якби вони були живими на час відкриття спадщини. Згідно з довідкою - витягом з погосподарської книги, виданої [PERSON] сільською радою Бориспільського району Київської області від 05.12.2014 №2-14/01/1042, власником домоволодіння по вул.Лісова, 68 в с.Мала Олександрівка Бориспільського району Київської області є [PERSON], житловий будинок побудований у 1918 році (а.с.14). Загальна площа будинку 18,9 кв.м., що підтверджується даними технічної паспорту, Виготовленого на замовлення позивача (а.с.25-30). Згідно з довідкою [PERSON] сільської ради Бориспільського району Київської області від 18.08.2015 №2-14/09/525, користувачем земельної ділянки по вул.Лісова, 68 був [PERSON], та згідно з архівними даними рішення щодо передачі у власність [PERSON] земельної ділянки за вищевказаною адресою не виявлено, державний акт на право власності на зазначену земельну ділянку у [PERSON] сільській раді не реєструвався (а.с.40). Таким чином, з досліджених в судовому засіданні документів встановлено, що спору щодо спадкового майна, яке залишилось після смерті [PERSON], не існує. Так, за змістом ст. ст. 1216, 1218 Цивільного кодексу України спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців), до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належать спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно з ч.3 ст.1268 Цивільного кодексу України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Відповідно до вимог ч. 5 ст. 1268 Цивільного кодексу України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. На підставі наведеного, суд дійшов до висновку, що позивач, яка прийняла спадщину після смерті свого дядька [PERSON], в тому числі, з моменту відкриття спадщини набула право власності в порядку спадкування за законом на житловий будинок по вул.Лісова, 68 в с.Мала Олександрівка Бориспільського району Київської області, право на який належало спадкодавцю на момент його смерті. На підставі викладеного,

Outcome: approved