Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-11 00:00:00

21\~вересня 2021\~року [PERSON] \~звернулася до\~суду з\~позовом до Комунального некомерційного підприємства Костянтинівської міської ради «Стоматологічна поліклініка» про поновлення на роботі, в якому просить: -скасувати наказ № 06-02/135 від 25.08.2021 про її звільнення з Комунального некомерційного підприємства Костянтинівської міської ради «Стоматологічна поліклініка» за п. 6 ч.1 ст. 36 КЗпП України і поновити її на роботі на попередній посаді лікар стоматолог- терапевт; допустити негайне виконання рішення суду. В обґрунтування заявлених позовних вимог позивачка послалася на те, що з 14.06.1976 вона поступила працювати до Костянтинівської міськстоматполіклініки лікарем-стоматологом, з 22.06.1995 її посада отримала назву «лікар-стоматолог-терапевт». 02.06.2011 її переведено на 0,5 ставки лікаря-стоматолога-терапевта терапевтичного відділення. 16.06.2011 міська стоматологічна поліклініка №1 перейменована у Комунальну установу охорони здоров`я «Костянтинівська стоматологічна поліклініка Костянтинівської міської ради» (КУОЗ КСП КМР). 01.01.2018 КУОЗ КСП КМР реорганізована шляхом приєднання до Комунальної установи «Центральна районна лікарня» (КУ «ЦРЛ»). 01.01.2018 її переведено на посаду лікаря-стоматолога-терапевта терапевтичного кабінету стоматологічного відділення поліклініки. 02.05.2018 їй надана тимчасова робота лікаря-стоматолога-терапевта терапевтичного кабінету стоматологічного відділення поліклініки на 0,25 ставки (загалом 0,5 ставки) на час відсутності основного працівника. 09.01.2019 КУ «ЦРЛ» перейменовано у Комунальне некомерційне підприємство «Багатопрофільна лікарня інтенсивного лікування Костянтинівської міської ради» (КНП «БЛІЛ КМР»). 01.07.2019 створено Комунальне некомерційне підприємство «Міська стоматологічна поліклініка Костянтинівської міської ради» (КНП «МСП КМР»). 31.10.2019 її переведено лікарем-стоматологом-терапевтом терапевтичного відділення на 0,5 ставки. 02.12.2019 її переведено на 0,25 ставки посади лікаря-стоматолога-терапевта терапевтичного відділення. 11.10.2020 її звільнено у зв`язку зі скороченням чисельності штату за п.1 ст.40 КЗпП України. 31.12.2020 Комунальне некомерційне підприємство «Міська стоматологічна поліклініка Костянтинівської міської ради» (НП «МСП КМР») перейменовано в Комунальне некомерційне підприємство Костянтинівської міської ради «Стоматологічна поліклініка м. Костянтинівки» (КНП КМР «СП м. Костянтинівки»). 29.03.2021 Комунальне некомерційне підприємство Костянтинівської міської ради «Стоматологічна поліклініка м. Костянтинівки» (КНП КМР «СП м. Костянтинівки») перейменовано в Комунальне некомерційне підприємство Костянтинівської міської ради «Стоматологічна поліклініка» (КНП КМР СП). 06.05.2021 на підставі рішення Костянтинівського місьркайонного суду Донецької області вона поновлена на роботі на 0,25 ставки посади лікаря-стоматолога-терапевта терапевтичного відділення з 12.10.2020. 25.08.2021 вона звільнена із займаної посади у зв`язку з відмовою продовження роботи в істотних умовах праці, що змінилися на підставі п.6 ч. 1 ст. 36 КЗпП України. Однієї із гарантій забезпечення права громадян на працю є передбачений у статті 5-1 КЗпП України правовий захист від необґрунтованої відмови у прийнятті на роботу і незаконного звільнення, а також сприяння у збереженні роботи. Пунктом 6 ч. 1 ст. 36 цього Кодексу передбачене звільнення працівника тільки у тому разі, коли він відмовляється від продовження роботи в суттєво змінених умовах праці. 07.05.2021 її, як і усіх інших працівників закладу, було попереджено про зміну істотних умов праці. З повідомленням № 01-06/72-025 від 07.05.2021 вона була ознайомлення, що підтверджується її підписом під документом. Вона повністю погоджувалася з новими умовами праці. Вона ніколи і нікому не повідомляла в усній формі чи письмово про відмову працювати у змінених умовах. За кілька днів до звільнення вона обговорювала питання з адміністрацією підприємства про надання відпустки, яку вона не використала за попередній час роботи. Була досягнута домовленість про відпустку. Звільнення стало для неї повною несподіванкою, а тому вона просить поновити її на попередній посаді. Відповідач КНП Костянтинівської міської ради «Стоматологічна поліклініка» відзив на позовну заяву [PERSON] не подав. Ухвалою судді Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 22.09.2021 відкрито провадження у цій справі, справу призначено до розгляду по суті без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. Сторонам встановлені строки на подання заяв по суті. Витребувано у відповідача документ, в якому [PERSON] відмовилася працювати у нових умовах (а.с.13-14). У зв`язку із тим, що відповідно до положень ЦПК України розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, на підставі частини другої статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши всі обставини у справі та перевіривши їх доказами, суд прийшов до таких висновків. Судом установлено, що згідно із записами у трудовій книжці [PERSON] 1952 р.н., яка має вищу освіту, професія лікар-стоматолог (а.с.3-4): 06.05.2021 на підставі рішення Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 28 квітня 2021 року № 233/5036/20 [PERSON] поновлена на роботі на 0,25 ставки посади лікаря-стоматолога-терапевта терапевтичного відділення Комунального некомерційного підприємства Костянтинівської міської ради «Стоматологічна поліклініка м. Костянтинівки» з 12.10.2020. Відповідно до повідомлення про зміну істотних умов праці від 07 травня 2021 лікаря стоматолога-терапевта терапевтичного відділення комунального некомерційного підприємства Костянтинівської міської ради «Стоматологічна поліклініка», [PERSON] було повідомлено про зміну, з 16 липня 2021 року істотних умов праці для лікаря стоматолога-терапевта терапевтичного відділення/кабінетів [PERSON] , в т. ч. про встановлення нового графіку роботи КНП КМР «Стоматологічна поліклініка» понеділок-четвер з 08 години 00 хвилин до 19 години 00 хвилин, п`ятниця - з 08 години 00 хвилин до 18 години 00 хвилин, субота (тимчасово, до 01.01.2022, для окремих категорій медичних працівників) з 08 години 00 хвилин до 14 години 00 хвилин , неділя вихідній день. Про встановлення нових графіків роботи для окремих категорій працівників КНП КМР «Стоматологічна поліклініка», зокрема встановлення для лікарів-стоматологів (за спеціалізаціями) двозмінного робочого графіка: 1-а зміна - з 08 години 00 хвилин до 13 години 47 хвилин, 2-а зміна з 13 години 13 хвилин до 19 години 00 хвилин (в п`ятницю до 18 години 00 хвилин); про переведення лікарів-стоматологів (за спеціалізаціями) з тарифної системи оплати праці на відрядну (з можливістю застосування похідних форм: відрядно-преміальної або відрядно-прогресивної) система оплати праці. Про встановлення лікарю-стоматологу терапевту [PERSON] неповного робочого часу в кількості до 109/114 робочих годин на місяць. З цим повідомленням позивачка [PERSON] була ознайомлена 11.05.2021, про що свідчить її підпис (а.с.6). Наказом № 06-02/135 від 25 серпня 2021 року про звільнення з посади [PERSON] , лікаря стоматолога-терапевта терапевтичного відділення КНП КМР «Стоматологічна поліклініка» [PERSON] звільнено з займаної посади, у зв`язку з відмовою від продовження роботи в істотних умовах праці, що змінилися, на підставі п.6 ч. 1 ст. 36 КЗпП України з 25.08.2021. Вихідну допомогу та компенсаційні виплати здійснити в розмірах, порядку та в строки, що визначені ст. ст. 44, 116 КЗпП України. Головному бухгалтеру [PERSON] виплатити компенсацію за 20 (двадцять) календарних дні невикористаної відпустки за 2020-2021 календарний рік (а.с.5). Вирішуючи трудовий спір по суті заявлених вимог, суд дійшов таких висновків. \~ \~ \~ \~ \~ Відповідно до\~статті 43 Конституції України\~кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується. Держава створює умови для повного здійснення громадянами права на працю. Громадянам гарантується захист від незаконного звільнення. Однією із гарантій забезпечення права громадян на працю є передбачений у\~статті 5-1 КЗпП України\~правовий захист від необґрунтованої відмови у прийнятті на роботу і незаконного звільнення, а також сприяння у збереженні роботи. За приписами частини першої\~статті 21 КЗпП України\~трудовий договір є угода між працівником і власником підприємства, установи, організації або уповноваженим ним органом чи фізичною особою, за якою працівник зобов`язується виконувати роботу, визначену цією угодою, з підляганням внутрішньому трудовому розпорядкові, а власник підприємства, установи, організації або уповноважений ним орган чи фізична особа зобов`язується виплачувати працівникові заробітну плату і забезпечувати умови праці, необхідні для виконання роботи, передбачені законодавством про працю, колективним договором і угодою сторін. Відповідно до п.6 ч.1 ст. 36 КЗпП України підставою припинення трудового договору є відмова працівника від переведення на роботу в іншу місцевість разом з підприємством, установою, організацією, а також відмова від продовження роботи у зв`язку із зміною істотних умов праці. Пунктами 3, 4\~статті 32 КЗпП України\~передбачено, що у зв`язку із змінами в організації виробництва і праці допускається зміна істотних умов праці при продовженні роботи за тією ж спеціальністю, кваліфікацією чи посадою. Про зміну істотних умов праці \~систем та розмірів оплати праці, пільг, режиму роботи, встановлення або скасування неповного робочого часу, суміщення професій, зміну розрядів і найменування посад та інших\~\~працівник повинен бути повідомлений\~не пізніше ніж за два місяці (письмово). Якщо колишні істотні умови праці не може бути збережено, а працівник не згоден на продовження роботи в нових умовах, то трудовий договір припиняється за пунктом 6\~статті 36 цього Кодексу. Тобто, звільнення за п. 6 ч.1 ст. 36 КЗпП України відбувається\~наявності підстав, умов, визначених положеннями ст. ст. 32, 36 КЗпП України. Позивачка у позовній заяві стверджує, що вона повністю погоджувалася з новими умовами праці. Вона ніколи і нікому не повідомляла в усній чи письмовій форму про відмову працювати у змінених умовах. Ухвалою судді Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 22 вересня 2021 (а.с.13-14) було витребувано з КНП Костянтинівської міської ради «Стоматологічна поліклініка» документ, в якому [PERSON] відмовилася працювати у нових умовах та зобов`язано відповідача надати суду зазначений доказ в п`ятнадцятиденний строк з дня отримання копії цієї ухвали. Копію цієї ухвали відповідач отримав 29 вересня 2021 року, про що свідчить повідомлення про вручення поштового відправлення (а.с.18). Проте, ця ухвала судді відповідачем не виконана, документ, в якому [PERSON] відмовилася працювати у нових умовах суду не наданий. Крім того, суд зазначає, що в спорах, які виникають з трудових правовідносин про порушення трудових прав, діє презумпція вини роботодавця. Тож, відповідач мав довести законність звільнення позивачки, шляхом надання, зокрема, доказів на підтвердження відмови позивачки від продовження роботи в нових умовах. Проте, таких доказів суду не надано та про наявність таких доказів не зазначено. У відсутність вищезазначених доказів, зробити висновок про дотримання відповідачем вимог трудового законодавства при звільненні позивачки не убачається можливим. Відповідно до ч.1 ст.235 КЗпП України, у разі звільнення без законної підстави працівник повинен бути поновлений на попередній роботі органом, який розглядає трудовий спір. З огляду на не доведення відповідачем правомірності звільнення позивачки, суд вважає позов про поновлення на роботі обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню. За приписами п.4 ч.1 ст.430 ЦПК України необхідно допустити негайне виконання рішень у справах про поновлення на роботі незаконно звільненого працівника. У зв`язку з тим, що відповідно до п.1 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» позивачка звільнена від сплати судового збору, з відповідача за ч.6 ст.141 ЦПК України підлягає стягненню судовий збір на користь спеціального фонду Державного бюджету України в розмірі 908,00 грн, виходячи з такого: Відповідно до пп.1\~\~п.1 ч.2\~ст.4 Закону України «Про судовий збір», за подання до суду фізичною особою позовної заяви немайнового характеру судовий збір справляється в розмірі 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб. З 01 січня 2021 року прожитковий мінімум на одну працездатну особу встановлено Законом України «Про Державний бюджет України на 2021 рік»\~в розрахунку на місяць у розмірі 2270,00 грн. Отже, при поданні позову судовий збір в частині стягнення заборгованості по заробітній платі складав 908,00 грн (2270,00 грн х 0,4), тому з відповідача в доход держави належить стягнути судовий збір в сумі 908,00 грн.

Outcome: approved