Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-14 00:00:00

19 червня 2017 року [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] про зміну розміру аліментів, посилаючись на наступні обставини. 20 жовтня 2007 року був укладений шлюб між нею та відповідачем [PERSON] За час перебування в шлюбі у них народився син [PERSON], [INFO]. 17 травня 2011 року шлюб було розірвано. Рішенням Татарбунарського районного суду Одеської області від 15.06.2011 року стягнуто з [PERSON] на її користь на утримання сина аліменти у твердій грошовій сумі в розмірі 200 грн. щомісячно, починаючи з 20.05.2011 року, до досягнення ним повноліття, тобто до 17.12.2025 року. Позивачка вважає, що на даний час сума стягнутих аліментів є недостатньою для утримання дитини, а відповідач добровільно, крім сплати аліментів, допомоги на утримання сина не надає та участі у додаткових витратах не бере, внаслідок чого їй важко матеріально утримувати сина. Свої вимоги обґрунтовує також тим, що в результаті інфляційних та девальваційних процесів в країні, на теперішній час стягнута з відповідача сума аліментів в 200 грн. є дуже мізерною, адже з 2011 року значно зросли середня заробітна плата та прожитковий мінімум, а також всі витрати, які є необхідними для мінімального розвитку дитини. За таких обставин, просила збільшити розмір аліментів та стягувати з відповідача щомісячно аліменти в розмірі 1000 грн. Позивачка у судове засідання не зявилася, надала заяву про розгляд справи за її відсутності, змінила свої позовні вимоги та просила стягувати з відповідача на її користь аліменти на утримання дитини в розмірі 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідно віку (а.с.21) Відповідач у судове засідання не зявився, надав заяву, в якій просив розглянути справу за його відсутності, змінені позовні вимоги визнав, надавши довідку про свої доходи (а.с. 22 ). Згідно з частиною 2 статті 158 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. У такому разі фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу, у відповідності з вимогами частини 2 статті 197 ЦПК України, не здійснюється. Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову, суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Згідно п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 12 червня 2009 року № 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції», у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи та інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про наявність правових підстав для задоволення позовних вимог. Судом встановлено, що позивачка та відповідач є батьками [PERSON], [INFO]. На підтвердження цього факту, до матеріалів справи долучено копія свідоцтва про народження серії І-ЖД №112295, виданого 19.12.2007 року відділом реєстрації актів цивільного стану Татарбунарського районного управління юстиції Одеської області (а.с.3). Згідно копії рішення Татарбунарського районного суду Одеської області від 15.06.2011 року (а.с.6), з відповідача [PERSON] на користь [PERSON] на утримання сина [PERSON] стягнуто аліменти у твердій грошовій сумі в розмірі 200 грн. щомісячно, починаючи з 20.05.2011 року, до досягнення ним повноліття, тобто до 17.12.2025 року. Рішенням Татарбунарського районного суду Одеської області від 17.05.2011 року (а.с.7), був розірваний шлюб між [PERSON] та [PERSON] із відновленням її дошлюбного прізвища - «Красіна». Довідкою за №316, виданою Борисівською сільською радою Татарбунарського району Одеської області 19.06.2017 року підтверджується, що малолітня дитина [PERSON], [INFO], проживає разом з матірю [PERSON], [INFO] в с. Борисівка, вул. Гагаріна,151 Татарбунарського району Одеської області (а.с.8). Відповідно до ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства», кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Згідно ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Статтею 192 СК України передбачено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Згідно п.23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 р. № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», у випадку зміни розміру аліментів, аліменти у новому розмірі стягуються від дня набрання чинності рішенням суду. Задовольняючи позов, суд також виходив із положень статті 27 Конвенції «Про права дитини», яку ратифіковано Постановою ВР № 789-XII від 27.02.91 року, де передбачено право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Відповідно до ч. 2 ст. 27 Конвенції батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до ч. 1ст. 182 СК України, при визначені розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина , інші обставини, що мають істотне значення. Судом встановлено, що з відповідача [PERSON] на підставі рішення Татарбунарського районного суду Одеської області від 15.06.2011 року стягнуто аліменти на користь позивачки на утримання сина [PERSON], [INFO], у твердій грошовій сумі в розмірі 200 грн. щомісячно до повноліття дитини. Однак вказаної суми аліментів, на теперішній час не достатньо для утримання та виховання дитини, оскільки, згідно ст.182 СК України, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно зі ст.7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2017 рік» у 2017 році установлено прожитковий мінімум на дітей віком від 6 до 18 років з 1 травня у розмірі - 1777 грн. Тому, з урахуванням заяви відповідача щодо визнання змінених позивачкою позовних вимог щодо збільшення розміру аліментів до 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку (а.с.22), суд вважає за можливе змінити розмір аліментів, стягнутих з [PERSON] за вищезазначеним рішенням суду, на користь позивачки на утримання дитини до 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття, тобто до 17.12.2025 року. Питання судових витрат по справі суд вирішує у відповідності з вимогами ст.88 ЦПК України.

Outcome: approved