Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-28 00:00:00

20 квітня 2015 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] Бун, в якому просив розірвати їхній з відповідачкою шлюб, зареєстрований 16.05.2014 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Татарбунарського районного управління юстиції в Одеської області, актовий запис № 29. В обґрунтування позовних вимог [PERSON] зазначив, що з 16 травня 2014 року перебуває з [PERSON] Бун у зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу дітей не мають. Зазначив також, що сімя остаточно розпалася, причиною розпаду сім'ї стало те, що вони з відповідачкою вступили в шлюб не пізнавши належним чином один одного, між подружжям через несумісність в поглядах виникали суперечки та зникло почуття кохання. Спроби позивача зберегти сімю виявилися не вдалими тому, що відповідач не бажає підтримувати з ним подружніх стосунків та, як стало відомо позивачу, [PERSON] Бун створила нову сім'ю. У судове засідання [PERSON] не зявився, надав заяву про розгляд справи без його участі, в якій зазначив, що позовні вимоги підтримує у повному обсязі та просить позов задовольнити (а.с.13). Відповідач у судове засідання не зявилася, надала заяву про розгляд справи без її участі, проти задоволення позову не заперечує (а.с.6). Дослідивши наявні в матеріалах справи письмові докази, суд вважає, що позовна заява підлягає задоволенню з огляду на таке. Як вбачається з долученого до матеріалів справи свідоцтва про укладення шлюбу, виданого повторно, [PERSON] та [PERSON] Бун перебувають у шлюбі з 16.05.2014 року, зареєстрованому відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Татарбунарського районного управління юстиції в Одеській області, актовий запис № 29 (а.с.5). Судом встановлено та визнається сторонами, що від шлюбу вони дітей немає. Відповідно до ч.2 ст.104 Сімейного кодексу України (далі СК України) шлюб припиняється внаслідок його розірвання. За змістом ч.3 ст.105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до вимог ст.110 цього Кодексу, якою закріплено право одного з подружжя на подання позову про розірвання шлюбу. Обмеження права на подання позову, визначені ч.2 ст.110 СК України, судом не встановлені. Згідно з ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Досліджені матеріали справи дають підстави вважати, що подальше збереження шлюбу між позивачем та відповідачем суперечитиме їхнім інтересам та порушуватиме принцип добровільності шлюбу, визначений ст.24 СК України. Враховуючи зазначене, суд вважає, що вимоги [PERSON] про розірвання шлюбу з [PERSON] Бун є обґрунтованими, відповідають нормам сімейного законодавства і тому підлягають задоволенню в повному обсязі. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд виходить з такого. Відповідно до ст.79 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України) судові витрати складаються з судового збору та витрат, повязаних з розглядом справи. Частиною 1 ст. 88 ЦПК України встановлено, що стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Судом встановлено, що при подачі позову, позивач сплатив судовий збір у розмірі 243 грн.60коп.(а.с.1). Докази на підтвердження понесення позивачем інших витрат в матеріалах справи відсутні. За таких обставин, сплачений [PERSON] судовий збір у розмірі 243грн.60коп., підлягає стягненню з відповідача на його користь. З огляду на викладене,

Outcome: approved