Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-12 00:00:00

20.04.2015р. до Жовтневого районного м. Дніпропетровська суду надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] (треті особи Приватний нотаріус Дніпропетровського міського нотаріального округу [PERSON], Орган опіки та піклування Жовтневої районної у м. Дніпропетровську ради, КП «ДМБТІ» Дніпропетровської обласної ради) (а.с. № 2-4). Ухвалою судді Ткаченко Н.В. від 24.04.2015р. позовну заяву було залишено без руху та надано строк для усунення недоліків (а.с. № 15). 05.05.2015р. до суду надійшла позовна заява з усунутими недоліками та вимоги заявлено було [PERSON] до [PERSON] (треті особи Приватний нотаріус Дніпропетровського міського нотаріального округу [PERSON], Орган опіки та піклування Красногвардійської районної у м. Дніпропетровську ради, КП «ДМБТІ» Дніпропетровської обласної ради) про визнання права власності в порядку спадкування (а.с. № 16-19). В обґрунтування позовних вимог, позивачка у позовній заяві та її представник [PERSON] (діє на підставі довіреності від 14.05.2015р. - а.с. № 25) посилалися на те, що 02.05.2014р. помер [PERSON], який є батьком доньки позивачки. Позивачка звернулася до державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, проте їй було відмовлено в цьому через відсутність правовстановлюючих документів. Оскільки відповідачка не надає до нотаріальної контори необхідні документи, просила визнати за [PERSON] право власності в порядку спадкування за законом після смерті батька [PERSON] на ? частину квартири, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS]. В наданій суду 27.10.2015р. заяві, представник позивача просила розглядати справу за її відсутності та без фіксування процесу технічними засобами, а в наданій 13.11.2015р. заяві позивачка особисто зазначила, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити, розглянувши справу за її відсутності та без фіксування процесу технічними засобами (а.с. № 97,110). Представник відповідачки [PERSON] (діє на підставі довіреності від 22.06.2015р. - а.с. № 54) в своїх запереченнях, що надійшли до суду 24.06.2015р. просив в задоволені позову відмовити в повному обсязі, оскільки відповідачкою не порушуються права позивачка, а отже між сторонами відсутній спір. В наданих суду 27.10.2015р. та 13.11.2015р. заявах, представник відповідачки просив в позові відмовити, розглянувши справу за його відсутності та без фіксування процесу технічними засобами (а.с. № 98, 113). Представники третіх осіб в судове засідання не зявилися, про дату та час слухання справи були повідомлені належним чином, що підтверджується наявними в матеріалах справи доказами ( а.с. 94,95,104), 16.06.2015р. та 23.06.2015р. від представника Органу опіки та піклування у Красногвардійському районі [PERSON] ( діє за довіреність № 1964 від 29.12.2014р.) та приватного нотаріуса відповідно, надійшли заяви про розгляд справи за їх відсутності ( а.с. № 44-47). За таких обставин, суд вважає за можливе на підставі ст. 169, ч. 2 ст. 197 ЦПК України розглядати справу за відсутності сторін та їх представників та без фіксування процесу технічними засобами та враховуючи, що представником відповідачки надано суду свої пояснення, суд вважає можливим винести рішення на загальних підставах, встановлених ЦПК України. Суд, ознайомившись із матеріалами справи, заявами сторін, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч.1 ст. 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Відповідно до ч. 4 ст. 1268 ЦК України, малолітня, неповнолітня, недієздатна особа, а також особа, цивільна дієздатність якої обмежена, вважаються такими, що прийняли спадщину, крім випадків, встановлених частинами другою - четвертою статті 1273 цього Кодексу. Судом встановлено, що батьками [PERSON], 15.08.2001р.народження (помер 02.05.2014р., про що відділом державної реєстрації смерті РС ДМУЮ видано свідоцтво 06.05.2014р. (а.с. № 10) є [PERSON] та [PERSON] (а.с. № 6). Як вбачається з матеріалів спадкової справи, позивачка та відповідачка зверталися до приватного нотаріуса ДМНО [PERSON] із заявою про прийняття спадщини 11.07.2014р. та 19.06.2014р. відповідно (а.с. № 70-72). Постановою приватного нотаріуса від 01.04.2015р. позивачці відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину через відсутність у неї правовстановлюючих документів (а.с. № 87). Як вбачається з відповіді КП «ДМБТІ» № 13662 від 11.11.2015р. право власності в цілому на [ADDRESS] зареєстровано за [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу від 21.09.1992р., посвідченого Першою ДНК (реєстр № 1-5347) (а.с. № 108). Враховуючи, що самостійно отримати правовстановлюючий документ позивачка не має можливості, адже не є власницею спадкового майна, а також приймаючи до уваги, що представник відповідачки повідомив про відсутність у неї правовстановлюючого документу, що також унеможливлює прийняття самою відповідачкою спадщини після смерті сина, а також приймаючи те, що в інший передбачений законом спосіб отримати копію (дублікат) правовстановлюючого документу позивачка не має можливості, то суд вважає за можливе задовольнити позовні вимоги [PERSON] в інтересах малолітньої доньки [PERSON] та визнати за [PERSON] право власності на ? частину [ADDRESS] в порядку спадкування за законом після смерті батька [PERSON], який помер 02.05.2014р. При визначенні частки, на яку за донькою позивачки слід визнати право власності, суд виходить з того, що в матеріалах спадкової справи № 22/2014 містяться лише дві заяви спадкоємців першої черги, а тому кожному з них належить по ? частині спадкового майна, оскільки заповіту в матеріалах спадкової справи немає (а.с. № 70-87). Заперечення представника відповідачки стосовно того, що між сторонами взагалі відсутній спір, оскільки відповідачка не порушувала права позивачки та сама не має можливості отримати спадщину через відсутність у неї правовстановлюючого документу, суд оцінює критично, оскільки відповідно до розяснень, що містяться в листі ВССУ від 16.05.2013р. № 24-753/0/4-13, належними відповідачами у спорах про право власності в порядку спадкування є інші спадкоємці за законом або за заповітом, а у разі їх відсутності (або усунення від спадкування) - територіальні громади органів місцевого самоврядування. Відповідачами у справах про визнання права власності в порядку спадкування, щодо яких відсутні правовстановлюючі документи у зв'язку з їх втратою, є спадкоємці, які прийняли спадщину, а також органи, які уповноважені видавати правовстановлюючі документи на нерухоме майно, або ж органи, до яких перейшли такі повноваження, та органи, що здійснюють державну реєстрацію прав на нерухоме майно. Зазначені органи також можуть бути залучені до участі у справі в якості третіх осіб в порядку, передбаченому ч. 2 ст. 35 ЦПК. Враховуючи, що [PERSON] є одним із спадкоємців, хто прийняв спадщину, то вона є належним відповідачем по справі, незалежно від того з її вини чи ні, позивачка не змогла отримати в нотаріальній конторі свідоцтво про право власності в порядку спадкування за законом, а орган, що видавав правовстановлюючий документ КП «ДМБТІ» було залучено до участі у справі в якості третьої особи. Підводячи підсумок викладеному, суд вважає за можливе позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] (треті особи Приватний нотаріус Дніпропетровського міського нотаріального округу [PERSON], Орган опіки та піклування Красногвардійської районної у м. Дніпропетровську ради, КП «ДМБТІ» Дніпропетровської обласної ради) про визнання права власності в порядку спадкування задовольнити, визнати за [PERSON], 15.08.2001р. народження право власності в порядку спадкування за законом, після смерті її батька [PERSON], який помер 02.05.2014р. на ? частину квартири, що розташована за адресою: [ADDRESS]. Обговорюючи питання розподілу судових витрат, з огляду на те, що позовні вимоги задоволено в повному обсязі, то на підставі ст. 88 ЦПК України, суд вважає за можливе стягнути з відповідачки на користь позивачки понесені при подачі позову судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 2250грн. (а.с. № 1). Посилання представника відповідачки в запереченнях на те, що вартість частки квартири, яку зазначає позивачка значно перевищує розмір, який визначено у звіті про оцінку, наданий відповідачкою, суд також оцінює критично, оскільки оцінка проведена позивачкою в квітні 2015р. є більш наближеною до дійсної вартості майна на час звернення до суду з позовом, ніж оцінка проведена відповідачкою 23.06.2014р. Крім того, експерт, який надав інформаційну довідку про вартість майна має сертифікат субєкта оціночної діяльності, так само, як і експерт, який проводив оцінку для відповідачки, а тому підстав для сумніву в компетенції експерта, який видав позивачці інформаційну довідку, немає. На підставі викладеного,

Outcome: approved