Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-21 00:00:00

1.Стислий виклад позиції позивача та відповідача. Позивач [PERSON] звернулась до суду із позовом до Житлово - будівельний кооперативу № 37, Реєстраційної служби Кам'янського міського управління юстиції Дніпропетровської області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору Приватний нотаріус Кам'янського міського нотаріального округу Прожуган Марія Анатоліївна про визнання права власності в порядку спадкування. У своєму позові позивач просить суд, визнати за нею право власності в порядку спадкування за законом після померлої [PERSON] на квартиру [ADDRESS], загальною площею 65,55 кв.м., житловою площею 47,6 кв.м. В обґрунтуванні позову позивач зазначила, що її мати [PERSON] була членом житлово - будівельного кооперативу № 37, вона у 1987 році, як член житлово - будівельного кооперативу отримала ордер на квартиру [ADDRESS]. Так, її мати в 1991 році повністю сплатила пайовий внесок за квартиру, тому її мати вважала, що є власником квартири. В 2015 році її мати дізнавшись про необхідність одержання правовстановлюючого документу на квартиру одержала довідку у голови кооперативу про сплату пайових внесків, а також надала їй довіреність для подальшого оформлення документів. Тому вона звернулась до Центру надання адміністративних послуг із заявою про державну реєстрацію права власності на квартиру [ADDRESS], але їй було відмовлено у державній реєстрації, у зв'язку з наявністю арештів на нерухоме майно, що належить житлово - будівельному кооперативу № 37, власністю якого є вказана квартира. [INFO] її мати [PERSON] померла. 19 листопада 2015 року приватним нотаріусом Дніпродзержинського міського нотаріального округу Прожуган М.А. була заведена спадкова справа. Вона постійно проживала з матір'ю в квартирі [ADDRESS]. 17 грудня 2015 року постановою нотаріуса їй було відмовлено у вчинені нотаріальних дій, а саме роз'яснено, що видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, проводиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкодавцеві, а [PERSON] документи, які б підтверджували право власності надані не були. 2. Заяви, клопотання позивача, відповідача. В судове засідання позивач [PERSON] не з'явилась, надала заяву про розгляд справи за її відсутністю, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Представник відповідача Департаменту комунальної власності, земельних відносин та реєстрації речових прав на нерухоме майно Кам'янської міської ради в судове засідання не з'явився. Представник відповідача Житлово - будівельний кооперативу № 37 в судове засідання не з'явився, надав клопотання про розгляд справи за відсутністю представника. Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору Приватний нотаріус Кам'янського міського нотаріального округу Прожуган Марія Анатоліївна в судове засідання не з'явилась, надала клопотання про розгляд справи за її відсутністю. 3. Процесуальні дії по справі. Так, ухвалою Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 05 березня 2018 року з Приватного нотаріуса Кам'янського міського нотаріального округу Прожуган М.А. витребувані копії спадкової справи після смерті [PERSON], яка померла [INFO]. У зв'язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, від яких надійшли клопотання про розгляд справи за їх відсутності, що відповідає положенням ч. 3 ст. 211 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється,що відповідає положенням ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Згідно з ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову, суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд, вивчивши матеріали цивільної справи, дослідивши надані суду докази, вважає позов таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав. 4. Фактичні обставини, встановлені судом, зміст спірних правовідносин з посиланням на докази. Відповідно до свідоцтва про народження батьками позивача [PERSON], [INFO], є [PERSON] та [PERSON], дана обставина підтверджується свідоцтвом про народження, видане 03 вересня 1986 року, актовий запис № 2821 (а.с.16). Як вбачається з матеріалів справи, позивач [PERSON] уклала шлюб з [PERSON] 04 червня 2011 року та змінила прізвище на «[PERSON]», дана обставина підтверджується свідоцтвом про шлюб, видане Дніпровським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Дніпродзержинського міського управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис № 183 (а.с.17). В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] є членом житлово - будівельного кооперативу №37 та одержала квартиру [ADDRESS], внесла пайовий внесок за квартиру в розмірі 7 247 грн. повністю 10.01.1991 року (а.с.18). Так, позивачу [PERSON] було відмовлено у державній реєстрації, у зв'язку з наявністю арештів на нерухоме майно, що належить житлово - будівельному кооперативу № 37, власністю якого є вказана квартира (а.с.19). [INFO] мати позивача [PERSON] - померла, дана обставина підтверджується свідоцтвом про смерть, актовий запис № 609 (а.с.20). Згідно до постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 17 грудня 2015 року, Приватним нотаріусом Кам'янського міського нотаріального округу Прожуган Марією Анатоліївною відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на майно, так як відсутні документи, які б підтверджували право власності на квартиру [ADDRESS] за [PERSON] (а.с.22). 5. Норми права, які застосовує суд, мотиви їх застосування. Відповідно до ч. 1 ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Згідно ч. 1 ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Згідно ст.384 ЦК України будинок, споруджений або придбаний житлово-будівельним (житловим) кооперативом, є його власністю. Член житлово-будівельного (житлового) кооперативу має право володіння і користування, а за згодою кооперативу - і розпоряджання квартирою, яку він займає в будинку кооперативу, якщо він не викупив її. У разі викупу квартири член житлово-будівельного (житлового) кооперативу стає її власником. Як роз'яснено в пп. «б» п. 11постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» від 22.12.1995р. № 20 (зі змінами), при повному внесенні пайових внесків за квартиру, дачу, гараж, іншу будівлю або приміщення, надані члену житлового, житлово-будівельного, дачного, гаражного чи іншого кооперативу або товариства, у особи, яка має право на частку в пайових внесках, виникає право власності на відповідну частку квартири, дачі, гаража чи іншої будівлі. Відповідно ст. 15 Закону України «Про власність» член житлового, житлово-будівельного, дачного, гаражного чи іншого кооперативу або товариства, який повністю вніс свій пайовий внесок за квартиру, дачу, гараж, іншу будівлю або приміщення, надані йому в користування, набуває права власності на це майно. Громадянин, який став власником цього майна, має право розпоряджатися ним на свій розсуд: продавати, обмінювати, здавати в оренду, укладати інші угоди, не заборонені законом. Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод (1950 р.), ратифікованою Законом від 17 липня 1997 р. № 475/97-ВР, зокрема ст. 1 Першого протоколу до неї (1952 р.) передбачено право кожної фізичної чи юридичної особи безперешкодно користуватися своїм майном, не допускається позбавлення особи її власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права, визнано право держави на здійснення контролю за користуванням майном відповідно до загальних інтересів або для забезпечення сплати податків чи інших зборів або штрафів. Відповідно до ст. 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Згідно до ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Відповідно до ст. 1296, 1297 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутися до нотаріуса або в сільських населених пунктах - до уповноваженої на це посадової особи відповідного органу місцевого самоврядування за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. 6. Висновки суду. Так, у зв'язку з неоформленням [PERSON] права власності на квартиру [ADDRESS], позивач [PERSON] позбавлена можливості отримати спадщину на вказане майно, враховуючи, що вона є єдиною спадкоємицею за законом квартири [ADDRESS], також [PERSON] сплачені в повному обсязі пайові внески за квартиру, а тому вимоги позивача про визнання за нею права власності в порядку спадкування за заповітом також підлягають задоволенню. Оцінюючи добуті в судовому засіданні докази, суд приходить до висновку, що вимоги позивача підлягають задоволенню. 7. Розподіл судових витрат. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Враховуючи викладене та

Outcome: approved