Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-30 00:00:00

19 червня 2019 року до Василівського районного суду Запорізької області звернулася [PERSON] із позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. У позовній заяві позивачка зазначає, що вони з відповідачем перебувають у шлюбі, зареєстрованому 22 вересня 2012 року Виконавчим комітетом Дніпрорудненської міської ради Василівського району Запорізької області за актовим записом №117. Від шлюбу сторони дітей не мають. Спільне життя у сторін не склалось, у зв`язку з тим, що у них постійно виникають конфлікти, сварки з питань сімейного життя, що призвело до відчуження один від одного. На теперішній час сім`я сторін фактично розпалася та примирення неможливе, сторони не проживають разом з травня 2018, не ведуть спільного господарства. Тому, позивачка просить суд розірвати вищезазначений шлюб, прізвище просить не змінювати, стягнути з відповідача на користь позивачки сплачену нею суму судового збору у розмірі 768,40 грн. Ухвалою Василівського районного суду Запорізької області від 27 червня 2019 року провадження у справі відкрито, розгляд справи призначений в порядку загального позовного провадження. Позивачка [PERSON] у судове засідання не з`явилась, проте надала заяву з клопотанням розглянути справу за її відсутності, на позовних вимогах наполягає. Відповідач [PERSON] у підготовче судове засідання також не з`явився, також надав заяву з клопотанням розглянути справу за його відсутності, проти розірвання шлюбу не заперечує. Вивчивши письмові докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Відповідно до ч.3 ст.200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Відповідно до ч.3 ст.105 Сімейного Кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, беручи до уваги вимоги ст. 110 Сімейного Кодексу. Відповідно до ст.112 ч.2 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Згідно ч.2 ст.114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Відповідно до ст.113 Сімейного кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Оскільки позивачка при реєстрації шлюбу змінила прізвище, вона має право після розірвання шлюбу залишити його. Згідно з ч.3 ст.115 Сімейного кодексу України - документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Сторони втратили взаємні почуття любові та поваги один до одного. Спільне життя у сторін не склалось, у зв`язку з тим, що у них постійно виникають конфлікти, сварки з питань сімейного життя, що призвело до відчуження один від одного. На теперішній час сім`я сторін фактично розпалася, сторони не проживають разом з травня 2018 року, спільного господарства не ведуть. Подальше збереження шлюбу суперечить інтересам сторін. Після розірвання шлюбу позивачці прізвище не змінювати. Суд вважає за необхідне стягнути з відповідача витрати по сплаті судового збору у розмірі 768,40 грн., які понесла позивачка. Враховуючи викладене і

Outcome: approved