Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-29 00:00:00

20 березня 2019 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до Кальченківської сільської ради Білопільського району Сумської області про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини. Свої вимоги позивач мотивує тим, що [INFO] року померла її мати [PERSON] . Після смерті останньої відкрилася спадщина на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 3,835 га, розташовану на території Кальченківської сільської ради, посвідчену державним актом серії [NUMBER] від 17 грудня 1999 року. За життя мати склала заповіт, яким заповіла їй все своє майно. Вказує, що в установлений законом термін звернулася до приватного нотаріуса Сумського районного нотаріального округу Бирченко Ю. В., який 30 листопада 2018 року склав заяву про прийняття нею спадщини після смерті матері. Однак, через незнання закону вона не направила її нотаріусу Білопільського району для відкриття спадкової справи за місцем реєстрації спадкодавця, адже вважала, що оскільки її мати проживала у неї, то і спадщина відкрилася за місцем проживання, а не реєстрації. Посилаючись на викладені вище обставини, позивач просить визначити їй додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини після смерті матері, [PERSON] , яка помер [INFO] , тривалістю в два місяці. Ухвалою від 25 березня 2019 року позовну заяву [PERSON] залишено без руху у зв`язку з відсутністю підтвердження зарахування сплаченого позивачем судового збору до спеціального фонду Державного бюджету (а. с. 19-20). Ухвалою від 01 квітня 2019 року відкрито провадження у справі за вказаним вище позовом з призначенням її до підготовчого засідання в порядку загального позовного провадження (а. с. 23-24). У підготовче засідання позивач [PERSON] не з`явилася. надіслала заяву про розгляд справи без її участі, позов підтримує (а. с. 33). Представник відповідача - Кальченківської сільської ради Білопільського району Сумської області у підготовче засідання не з`явився. Сільський голова надіслав листа про розгляд справи у відсутність їх представника, позов визнають (а. с. 34). Третя особа - приватний нотаріус Білопільського районного нотаріального округу Бойко О. І. у підготовче засідання не з`явилася без повідомлення причин. Про час, день та місце проведення підготовчого засідання повідомлена належним чином (а. с. 29). У зв`язку з неявкою сторін, третьої особи, суд розглядає справу без їх участі, на підставі наявних доказів, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. За змістом ч. 3 та ч. 4 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу. Частиною четвертою статті 206 ЦПК України передбачено, що у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Згідно з абз. 3 п. 24 постанови Пленуму Верховного Суду України №2 від 12 червня 2009 року «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції», у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з`ясування і дослідження інших обставин справи. Відповідно до абз. 6 п. 11 постанови Пленуму Верховного Суду України №14 від 18 грудня 2009 року «Про судове рішення в цивільній справі», у разі визнання відповідачем позову, яке не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд у мотивувальній частині рішення може вказати лише про визнання позову та прийняття його судом. Таким чином, Цивільний процесуальний кодекс України допускає ухвалення рішення в підготовчому засіданні в правовідносинах, що виникли між сторонами. Відповідач позов визнав, визнання позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, отже у суду наявні законні підстави для ухвалення рішення про задоволення позову в підготовчому засіданні. Перешкод для здійснення розгляду справи у підготовчому засіданні та вирішення справи і ухвалення судового рішення за наявними матеріалами судом не встановлено. Повно, всебічно і об`єктивно дослідивши матеріали справи, оцінивши їх у сукупності з точки зору належності, допустимості, достовірності, достатності та взаємозв`язку, проаналізувавши зміст норм матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, суд приходить до наступних висновків. За загальними правилами про спадкування, передбаченими ст. ст. 1216, 1218, 1220 Цивільного кодексу України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою. Статтею 1233 ЦК України визначено, що заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. При цьому заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин (ч. 1 ст. 1235 ЦК України). За приписами ч. 1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом має право прийняти спадщину. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини (ч. 1 ст. 1269 ЦК України). Судом встановлено, що [INFO] року у с. Бездрик Сумського району Сумської області померла [PERSON] (а. с. 10). Після смерті останньої відкрилася спадщина на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 3,835 га в межах згідно з планом, розташовану на території Кальченківської сільської ради Білопільського району Сумської області, посвідчену державним актом серії [NUMBER] , виданим Кальченківською сільською радою 17 грудня 1999 року на підставі рішення дванадцятої сесії 23 скликання від 07 грудня 1999 року, зареєстрованим у Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №380 (а. с. 13). Відповідно до заповіту, посвідченого секретарем Кальченківської сільської ради Білопільського району 03 грудня 2015 року, зареєстрованого в реєстрі за №133, [PERSON] заповіла все своє майно своїй донці [PERSON] - позивачу у справі (а. с. 11). За інформацією Кальченківської сільської ради, [PERSON] на день смерті [INFO] року була зареєстрована за адресою: [ADDRESS] . Заповіт від імені померлої, посвідчений виконкомом Кальченківської сільської ради 03 грудня 2015 року за №133, реєстраційний номер у Спадковому реєстрі 58343157, не змінювався та не відмінявся (а. с. 19). Відповідно до інформаційної довідки зі Спадкового реєстру №55722341 від 03 квітня 2019 року, спадкова справа після [PERSON] , яка померла [INFO] року , не заведена (а. с. 28). Таким чином, судом встановлено, що позивач є єдиним спадкоємцем за заповітом після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] року. Спадкоємці останньої за законом, у тому числі ті, які мають право на обов`язкову частку у спадщині та в установленому законом порядку прийняли спадщину чи мають намір її прийняти відсутні. Позивач не може реалізувати своє право на спадщину за заповітом так як внаслідок юридичної необізнаності пропустила встановлений законом строк для прийняття спадщини. Відповідно до ч. 1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини (ч. 3 ст. 1272 ЦК України). З огляду на положення абз. 6 п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року №7, вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Таким чином, враховуючи встановлені фактичні обставини справи та причини пропуску позивачем строку для прийняття спадщини, які суд визнає поважними, враховуючи наведені вище норми закону, суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини підлягають задоволенню. На підставі викладеного

Outcome: approved