Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-13 00:00:00

21.02.2017 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] товариства «Залізничник - 2» /далі Товариство/ про визнання за позивачем право власності на земельну ділянку №10, площею 939 кв. м., що розташована в м. Чернігові, в [PERSON] товаристві «Залізничник - 2», за адресою: м. Чернігів, вул.. Привокзальна, 23-а, яка належала [PERSON] Мотивуючи свої вимоги тим, що в 1995 році [PERSON] придбала у [PERSON] земельну ділянку площею 939 кв.м, що розташована в [PERSON] товаристві «Залізничник-2» за №10, проте договір купівлі продажу вказаної земельної ділянки не був оформлений в нотаріальному порядку. Зазначено, що 28.01.1997 року [PERSON] помер. Після смерті [PERSON] і на даний час ніхто із спадкоємців щодо оформлення зазначеної земельної ділянки в порядку спадкування не звертався. Вказує, що є членом Товариства і сплачує внески з 1996 року та користується земельною ділянкою з 1995 року. Ухвалою Новозаводського районного суду м. Чернігова від 09.03.2017 року було залучено до участі в справі в якості третьої особи [PERSON] міську раду. В судовому засіданні, яке відбулося 10.05.2017 року, було переведено третю особу [PERSON] міську раду з кола третьої особи до кола відповідачів. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала, просила задовольнити, з підстав викладених в позові. Представник відповідача [PERSON] міської ради в судовому засіданні позовні вимоги не визнала та просила відмовити в їх задоволенні. Представник відповідача [PERSON] товариства «Залізничник - 2» в судовому засіданні позовні вимоги визнала та не заперечувала проти їх задоволення. Допитана в якості свідка представник відповідача [PERSON] в судовому засіданні показала, що на виборчій посаді в садівничому товаристві «Залізничник-2» з 2007 року, знає позивача особисто, старого господаря спірної земельної ділянки взагалі ніколи не бачила. Заборгованості по сплаті членських внесків позивач не має. Вказала, що [PERSON] є членом Товариства з 1995 року і увесь цей час відкрито користується спірною земельною ділянкою. Свідок [PERSON] (сусідка по дачі позивача) в судовому засіданні повідомила, що особисто знає [PERSON] з 1993 року, а з 1995 року 1996 року з»ясувалось, що вони ще і сусіди по дачі. Вказала, що попереднього власника спірної земельної ділянки не знає, а позивач відкрито та добросовісно користується придбаною нею земельною ділянкою протягом вказаного періоду часу. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Встановлено, що на підставі рішення виконкому [PERSON] міської ради народних депутатів від 17.04.1995 року №82 [PERSON] передана у приватну власність земельна ділянка, площею 939 кв. м., що розташована на території [PERSON] товариства «Залізничник - 2», що підтверджується державним актом на право приватної власності на землю від 12.05.1995 року (а.с. 3) 05.08.1995 року між [PERSON], [PERSON] та [PERSON] був укладений в простій письмовій формі Договір міни, згідно якого [PERSON] та [PERSON] передали [PERSON] належну їм на праві приватної власності земельну ділянку площею 939 кв. м., що розташована на території [PERSON] товариства «Залізничник - 2» за №10. (а.с. 55-56) Згідно свідоцтва про смерть, 26.01.1997 року [PERSON] помер. (а.с. 4) Після смерті останнього, спадкова справа до майна [PERSON]П не заводилась, що підтверджується матеріалами справи. (а.с. 32-35) Судом встановлено, що [PERSON] є членом Товариства з 1996 року і з того часу відкрито і добросовісно користується земельною ділянкою №10, сектор №2, площею 939 кв. м гектарів. Заборгованість перед Товариством, станом на березень 2017 року, відсутня, що підтверджується доказами по справі та показами свідків. (а.с. 5-8, 49-54) Відповідно до ч. 1 ст. 344 ЦК України: особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном протягом п»яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом. Набуття права власності на земельну ділянку за набувальною давністю регулюється Земельним кодексом України, зокрема, ст. 119. Частиною 4 ст. 344 ЦК України встановлює, що право власності за набувальною давністю на нерухоме майно, транспортні засоби, цінні папери набувається за рішенням суду. Беручи до уваги п. 9 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07.02.2014 року № 5 «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав», володіння [PERSON] вказаною земельною ділянкою є добросовісним, відкритим та безперервним протягом часу більше ніж 15 років, за користування якою належним чином сплачує членські внески, що підтверджується матеріалами справи. (а.с. 5-8, 48-54). На підставі вищевикладеного, суд вважає за можливе задовольнити позовні вимоги та визнати за [PERSON] за набувальною давністю право власності на земельну ділянку №10, площею 939 кв.м., що розташована в м. Чернігові, в садівничому товаристві «Залізничник - 2», за адресою: м. Чернігів, вул. Привокзальна, 23-а, яка перебувала у власності [PERSON]. Разом з тим, Садівниче товариство «Залізничник - 2» не є належним відповідачем по справі щодо заявлених вимог позивача про визнання права власності на спірну земельну ділянку, оскільки право визнання від умерлої спадщини належить виключно [PERSON] міській раді. Судові витрати позивач побажала залишити за собою.

Outcome: partial