Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-14 00:00:00

21.07.2017 року [PERSON] звернулася до суду з заявою про встановлення факту належності правовстановлюючих документів, посилаючись на наступне: Їй належать трудові книжки видані 13.09.1979 року та 01.09.2005 року. Нещодавно заявник виявила, що в цих трудових книжках невірно зазначено її ім'я як «[PERSON]», замість правильного «[PERSON]». Внести зміни до трудових книжок на даний час неможливе, в зв'язку з чим заявник вимушена звернутися до суду. Заявник [PERSON] в судове засідання не з`явилася, хоча належним чином була повідомлена про дату, час та місце розгляду справи, надала заяву про розгляд справи за її відсутності, підтримавши заявлені вимоги у повному обсязі та просила їх задовольнити. Представник заінтересованої особи - Управління Пенсійного фонду України в Великоновосілківському районі Донецької області залишив питання на розсуд суду та пояснив, що для призначення пенсії необхідно, щоб дані, зазначені в трудовій книжці особи, співпадали з персональним даними. Суд, вислухавши представника заінтересованої особи, дослідивши матеріали справи, вважає, що заявлені вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до вимог ч. 3 ст. 235 ЦПК України, справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду. Згідно п. 6 ч.1 ст. 256 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я по батькові якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Судом встановлені наступні обставини. Згідно копії паспорту заявника серії [NUMBER] виданого Великоновосілківським РВ УМВС України в Донецькій області 05.03.2002 року, згідно свідоцтва про народження заявника від 08.10.1959 року та згідно свідоцтва про реєстрацію шлюбу серії [NUMBER] від 17.01.1983 року, ім'я заявника значиться як [PERSON]. Трудова книжка [NUMBER] заведена 13.09.1979 року, видана на ім'я «[PERSON] (російською)», [INFO] та трудова книжка [NUMBER] заведена 01.09.2005 року, видана на ім'я «[PERSON] (російською)», [INFO], копії яких долучені до матеріалів справи. Згідно архівної довідки № 01-12/537 від 26.06.2017 року Великоновосілківського районного трудового архіву заявник була прийнята кравчинею в швейну с. Багатир з 01.04.1985 року та 15.11.1989 року звільнена за власним бажанням, та в довідці ім'я заявника зазначено як «[PERSON] (російською)». Таким чином, з викладеного вбачається, що при оформленні трудових книжок, в графі ім'я заявника була допущена помилка: замість правильного ім'я «[PERSON]»,було невірно записано прізвище «[PERSON] (російською)». Відповідно до п. 12 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 р. № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», при розгляді справи про встановлення відповідно до п.6 ч.1 ст. 256 ЦПК України факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті (у тому числі факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені по батькові, або замість імені чи по батькові зазначені ініціали), суд повинен запропонувати заявникові подати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення. Таким чином, з вищенаведеного суд вбачає, що має місце факт розбіжності у записі ім'я заявника у документах - трудовій книжці [NUMBER] від 13.09.1979 року, виданої на ім'я «[PERSON] (російською)», [INFO] та трудовій книжці [NUMBER] заведеної 01.09.2005 року на ім'я «[PERSON] (російською)», [INFO] та архівній довідці № 01-12/537 від 26.06.2017 року Великоновосілківського районного трудового архіву, яке не збігається з ім'ям заявника у його паспорті, свідоцтві про народження та укладення шлюбу. Зазначені розбіжності перешкоджатимуть заявнику в реалізації свого права на отримання пенсії. Таким чином, суд приходить до висновку, що дана заява є обґрунтованою, та такою, що підлягає задоволенню.

Outcome: approved