Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-11 00:00:00

20.08.2015 року представник позивача звернувся до суду з вищезазначеною заявою, посилаючись на слідуючі обставини. 04 квітня 1994 року в м. Татарбунари Одеської області помер батько заявника [PERSON], а 01.06.2007 року померла його мати [PERSON], з якою заявник постійно проживав однією сімєю та вів спільне господарство на час відкриття спадщини. Після смерті матері залишився житловий будинок по вул. Чорноморська, 5-а в м. Татарбунари Одеської області. За життя, спадкодавець не вчиняла заповіт на імя заявника. Однак, цей будинок заявник має право успадкувати як спадкоємець першої черги. Після смерті [PERSON], заявник звернувся до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, яка залишилась після смерті матері, але йому було відмовлено в прийнятті заяви про відкриття спадкової справи у звязку з тим, що останній не надав достатніх доказів постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, а також у звязку з пропуском шестимісячного строку для прийняття спадщини. Разом з тим, заявник вважає, що згідно ч.3.ст.1268 ЦК України він вважається таким, що прийняв спадщину у звязку з тим, що на день відкриття спадщини, з 1995 року він постійно проживав з спадкодавцем за вищевказаною адресою, оскільки мати була хворою і потребувала сторонньої допомоги. Посилаючись на ряд документів та враховуючи, що встановлення фактів, що мають юридичне значення можливо лише в судовому порядку, заявник звернувся до суду із вказаною заявою. В судове засідання представник заявника надав заяву, в якій просив розглянути справу у його відсутність, підтримуючи вимоги заяви в повному обсязі. Представник Татарбунарської міської ради Одеської області в судове засідання не з'явився, будучи належним чином повідомленим про день, час та місце слухання справи, однак із наданої до суду заяви (а.с.27) вбачається, що заінтересована особа не заперечує проти вимог заяви. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Як вбачається з копії свідоцтва про смерть серії 1-ЖД № 102298 від 01.06.2007 року (а.с.6), [PERSON] померла 01.06.2007 року в м. Татарбунари Одеської області. Із копії свідоцтва про смерть серії І-ЖД №262075 від 15.04.1997 року (а.с.7) слідує, що [PERSON] помер 04.04.1994 року в м. Татарбунари Одеської області. З листа нотаріуса №704/01-16 від 03.08.2015 року (а.с.8) слідує, що заявнику відмовлено в прийнятті заяви про відкриття спадкової справи у звязку з тим, що він пропустив шестимісячний строк для прийняття спадщини та не надав належних доказів сумісного проживання зі спадкодавцем на день її смерті. Відповідно до акту обстеження матеріально-побутових умов проживання заявника [PERSON] по вул.Чорноморська,5а в м.Татарбунари Одеської області, завіреного головними спеціалістами міської ради [PERSON] та Н.І Мірчевською, депутатом Татарбунарської міської ради [PERSON] (а.с.9), заявник з липня 1995 року та по день смерті матері [PERSON], а саме 01.06.2007 року, проживав з останньою однією сімєю у вищезазначеному будинку. З копії технічного паспорту на будинок №5-а по вул. Черноморська в м. Татарбунари, виготовленого 20.02.2009 року (а.с.10-13) вбачається, що власник цього будинку не вказаний. Однак, копією розпорядження №240/А-2003 від 26.06.2003 року (а.с.15), виданого Татарбунарською міською радою підтверджується факт затвердження акту державної технічної комісії про прийняття в експлуатацію одноквартирного житлового будинку, який належить [PERSON], загальною площею 73,3 кв.м, розташованого по вул.Чорноморська, 5-а м. Татарбунари Одеської області згідно вищезазначеного акту від 20.05.2003 року (а.с.14). З копії домової книги вбачається, що заявник [PERSON] прописаний в житловому будинку, який розташований по вул. Чорноморська, 5-а в м. Татарбунари Одеської області 10.07.2007 року(а.с.18-19). У відповідності з ч.2 ст.256 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, в тому числі від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Для заявника встановлення вищезазначеного факту має юридичне значення, оскільки дозволить реалізувати його право на прийняття спадщини, як спадкоємця першої черги, що підтверджується копією свідоцтва про народження серії ЯЛ № 226123, виданого 06.04.1955 року (а.с.26 ). Відповідно до ч.3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. За встановлених обставин, які підтверджуються дослідженими судом належними та допустимими доказами, суд вважає можливим задовольнити вимоги заяви, оскільки заявник [PERSON] дійсно, постійно проживав однією сімєю зі своєю матір'ю - спадкодавцем [PERSON], а саме з 1995 року до часу відкриття спадщини - 01.06.2007 року, по вул. Чорноморська, 5-а в м. Татарбунари Одеської області, що підтверджується актом обстеження житлово-побутових умов (а.с.9). Однак, прийняти спадщину за законом в установленому законом порядку він позбавлений можливості через відмову нотаріуса (а.с.8), якому необхідно надати докази постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, або встановити вказаний юридичний факт в судовому порядку, що в силу ч.3 ст.1268 ЦК України вважатиметься фактичним прийняттям спадщини останнім. Тому, суд вважає можливим встановити юридичний факт постійного проживання заявника [PERSON], як спадкоємця першої черги по закону, разом із спадкодавцем [PERSON] на час відкриття спадщини, а саме 01 червня 2007 року.

Outcome: approved