Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-19 00:00:00

19 травня 2015 року до Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області звернувся позивач [PERSON] із вищевказаною позовною заявою. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив наступне. 14 жовтня 2014 року між ним, [PERSON] та ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит», в особі відділення №1 Криворізької філії АТ «Банк «Фінанси та Кредит» був укладений договір-заява №305835/34232/7-14 про банківський строковий вклад (депозит) «Стандарт» на сім місяців в національній валюті. Відповідно до п.1 Договору, він передав, а відповідач прийняв на вкладний рахунок №2630.3.027617.008 грошові кошти у сумі 900 000,00 гривень на умовах договору. Договір був укладений на строк з 14 жовтня 2014 року по 14 травня 2015 року. Згідно з п.6 договору, після закінчення строку, визначеного п.1 цього договору-заяви, вклад повертається вкладникові в порядку, строки та на умовах, передбачених положеннями п.5.2 Основних умов залучення банківських вкладів фізичних осіб та обслуговування вкладних рахунків у Публічному акціонерному товаристві «Банк «Фінанси та Кредит». Відповідно до абз.1 п.5.2 Основних умов у випадку закінчення строку розміщення строкового вкладу, визначеного у договорі-заяві, та умовами якого передбачена можливість продовження строку розміщення строкового вкладу після закінчення строку розміщення строкового вкладу, визначеного у договорі-заяві, вкладник у випадку його бажання не продовжувати подальше розміщення вкладу, отримати кошти з строкового вкладного рахунку шляхом видачі готівкою або перерахування на його власний поточний/картковий або ін¬ший вкладний рахунок, а дію договору припинити, зобовязаний надати банку письмову вимогу не пізніше дати закінчення строку строкового вкладу, визначеного договором-заявою. Вказану письмову вимогу вкладник зобовязаний надати банку у двох автентичних примірниках, один з яких приймається банком, а другий повертається вкладнику з відміткою банку про отримання письмової вимоги. У зазначеній письмовій заяві вкладник обовязково зазначає спосіб повернення вкладу: видачі готівкою або перерахування на його власний поточний картковий або інший вкладний рахунок (із вказівкою у заяві повних реквізитів рахунку для перерахування). Якщо день повернення суми вкладу припадає на вихідний, святковий, неробочий день, то повернення суми вкладу проводиться банком на наступний перший робочий день. Так, на виконання вищезазначених вимог Основних умов, ним на адресу відповідача була надана заява б/н від 29 квітня 2015 року про видачу грошового вкладу готівкою після закін¬чення дії договору. Крім того, він у день закінчення дії договору звертався до відповідача з ще однією письмовою заявою про повернення його вкладу шляхом видачі готівки. Таким чином вважає, що він вчасно виконав усі зобовязання, які були покладені на нього умовами договору та Основних умов. Відповідач в свою чергу на його вимоги 14 травня 2015 року мав би повернути відповідну суму вкладу разом з сумою нарахованих за користування ним процентів позивачу. Але з невідомих підстав, без будь-яких обґрунтувань відповідач від¬мовився видавати йому вищезазначені грошові кошти. Посилався на ту обставину, що оскільки, відповідач не повернув йому у визначені договором строки суму вкладу та не сплатив суму нарахованих за користування ним процентів, то відповідач порушив умови договору, оскільки такий його обовязок був ним передбачений. Вказував також на те, що його дружина, - [PERSON], [INFO], протягом 28 років хворіє інсулінозалежним цукровим діабетом першого ступеню. Дана хвороба дала ускладнення на її зір, а саме почала сліпнути. Її лікування неод-норазово проводилося у державних та приватних закладах України, але будь-якого результату це лікування не дало. На сьогоднішній день втрата зору складає 80% на одне око та 90% на інше. Для збереження зору його дружини необхідно терміново провести операцію у Сполучених Штатах Америки. Тобто грошові кошти, які безпідставно та незаконно утримуються на рахунках відповідача необхідні йому для збереження зору дружини та для запобіган¬ня її каліцтва. На підставі вищевикладеного просив суд прийняти справу до свого провадження, позовні вимоги задовольнити у повному обсязі та стягнути з відповідача на його користь суму вкладу у розмірі 900 000,00 гривень, звільнити від сплати судового збору. Присутній у судовому засіданні представник позивача [PERSON], - [PERSON] надав пояснення по суті справи, підтримав позовні вимоги у повному обсязі з підстав та мотивів викладених у позовній заяві, просив суд їх задовольнити, проти заочного розгляду справи не заперечував. Представник відповідача - Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» в особі відділення №1 Криворізької філії АТ «Банк «Фінанси та Кредит», до зали суду не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, причини неявки суду не повідомив, клопотань про розгляд справи за його відсутності, або про відкладення слухання справи до суду не надходило. Враховуючи розумність строків розгляду справи, суд вважає, що судове засідання можливо провести без участі представника відповідача, на підставі наявних у справі доказів, без фіксування судового засідання технічними засобами, що буде відповідати вимогам ст.197 ЦПК України. Суд, приймаючи до уваги вимоги ч.1 ст.157 ЦПК України, зі згоди представника позивача ухвалює рішення про заочний розгляд справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України, на підставі наявних у справі доказів. Вислухавши пояснення представника позивача, всебічно, повно та об'єктивно дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків. Так, судом встановлено, що 14 жовтня 2014 року між позивачем [PERSON] (а.с.16-19), та Публічним акціонерним товариством «Банк «Фінанси та Кредит» в особі начальника відділення №1 Криворізької філії АТ «Банк «Фінанси та Кредит» [PERSON] (а.с.40-46), було укладено договір-заяву №305835/34232/7-14, про банківський строковий вклад (депозит) «Стандарт» на сім місяців в національній валюті (а.с.4), відповідно до якого вкладник вносить, а банк приймає грошові кошти в національній валюті на вкладний рахунок 2630.3.027617.008 на строк з 14 жовтня 2014 року по 14 травня 2015 року у сумі 900 000,00 гривень. Пунктом 2.9 глави 2 розділу IV Інструкції передбачено, що банк (філія, відділення) зобов'язаний видати клієнту після завершення приймання готівки квитанцію (другий примірник прибуткового касового ордера) або інший документ, що є підтвердженням про внесення готівки у відповідній платіжній системі. Квитанція або інший документ, що є підтвердженням про внесення готівки у відповідній платіжній системі, має містити найменування банку (філії, відділення), який здійснив касову операцію, дату здійснення касової операції (у разі здійснення касової операції в післяопераційний час - час виконання операції або напис чи штамп «вечірні» чи «післяопераційний час»), а також підпис працівника банку (філії, відділення), який прийняв готівку, відбиток печатки (штампа) або електронний підпис працівника банку (філії, відділення), засвідчений електронним підписом САБ. Факт внесення позивачем [PERSON] грошових коштів до установи банку підтверджується меморіальним ордером №38362575 від 14 жовтня 2014 року (а.с.6). Згідно із ст.1061 ЦК України, п.1.7 Постанови НБУ від 03 грудня 2003 року №516 «Про затвердження Положення про порядок здійснення банками України вкладних (депозитних) операцій з юридичними і фізичними особами», банк виплачує вкладникові проценти на суму вкладу в розмірі, встановленому договором банківського вкладу. Проценти на банківський вклад нараховуються від дня, наступного за днем надходження вкладу у банк, до дня, який передує його поверненню вкладникові або списанню з рахунка вкладника з інших підстав. З огляду на положення зазначених норм, проценти на банківський вклад - це істотна умова договору банківського вкладу і вона випливає із оплатного характеру даного договору. Згідно договору-заяви від 14 жовтня 2014 року №305835/34232/7-14 про банківський строковий вклад (депозит) «Стандарт» було передбачено, що вклад здійснюється на 7 місяців, тобто з 14 жовтня 2014 року по 14 травня 2015 року. Виконуючи вимоги п.5.2 Основних умов залучення банківських вкладів фізичних осіб та обслуговування вкладних рахунків у Публічному акціонерному товаристві «Банк «Фінанси та Кредит», позивач [PERSON] на адресу відповідача надав заяву від 29 квітня 2015 року про видачу грошового вкладу готівкою після закін¬чення дії договору (а.с.13). Крім того, позивач у день закінчення дії договору звертався до відповідача з ще однією письмовою заявою про повернення його вкладу шляхом видачі готівки (а.с.14). З довідки №2344 від 15 травня 2015 року за підписом заступника начальника відділення №1 Криворізької філії АТ «Банк «Фінанси та Кредит» [PERSON] вбачається, що в Криворізькій філії АТ «Банк «Фінанси та Кредит» позивачеві [PERSON] відкрито рахунок 2620.7.000900980/2620.6.027617.008 (валюта рахунку гривня) згідно договору №305835/34232/7-14 від 14 жовтня 2014 року. Сума коштів на рахунку станом на 15 травня 2015 року становить 900 000,00 гривень (а.с.15). З наданих представником позивача пояснень, та обставин, викладених позивачем у позовній заяві, судом встановлено, що станом на момент звернення до суду, вклад позивачеві банком не повернуто, причини відмови останньому не відомі оскільки письмової відповіді від банку ним отримано не було. Жодних доказів, що вкладені кошти та нараховані проценти були повернуті позивачеві по закінченню строку договору-заяви №305835/34232/7-14 про банківський строковий вклад (депозит) «Стандарт» на 7 місяців в національній валюті від 14 жовтня 2014 року представником відповідача суду не надано. З пояснень представника позивача та доказів наявних у матеріалах справи вбачається, що грошові кошти які позивач просить стягнути із відповідача йому необхідні на лікування його дружини (а.с.20-35). Вирішуючи спір, що виник між сторонами, суд виходить з наступного. Згідно із ст.1058 ЦК України, за договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобов'язується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку, встановлених договором. Договір банківського вкладу, в якому вкладником є фізична особа, є публічним договором (стаття 633 цього Кодексу). До відносин банку та вкладника за рахунком, на який внесений вклад, застосовуються положення про договір банківського рахунка (глава 72 цього Кодексу), якщо інше не встановлено цією главою або не випливає із суті договору банківського вкладу. Частиною 2 ст.1060 ЦК України закріплено, що за договором банківського вкладу незалежно від його виду банк зобов'язаний видати вклад або його частину на першу вимогу вкладника, крім випадків, зроблених юридичними особами на інших умовах повернення, які встановлені договором. Відповідно до ч.3 ст.1060 ЦК України, якщо відповідно до договору банківського вкладу вклад повертається вкладникові на його вимогу до спливу строку або до настання інших обставин, визначених договором, проценти за цим вкладом виплачуються у розмірі процентів за вкладами на вимогу, якщо договором не встановлений більш високий процент. Згідно із ч.1 ст.1061 ЦК України, банк виплачує вкладникові проценти на суму вкладу в розмірі, встановленому договором банківського вкладу. Відповідно до ст.2 Закону України «Про банки і банківську діяльність», вклад (депозит) - це кошти в готівковій або у безготівковій формі, у валюті України або в іноземній валюті, які розміщені клієнтами на їх іменних рахунках у банку на договірних засадах на визначений строк зберігання або без зазначення такого строку і підлягають виплаті вкладнику відповідно до законодавства України та умов договору. Згідно із ст.526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Статтею 525 ЦК України визначено, що одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст.ст.526, 530 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу; якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. При цьому, в силу ст.629 ЦК України, договір є обов'язковим для виконання сторонами. Згідно ст.610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Частина 1 ст.625 ЦК України передбачає, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Стаття 651 ЦК України передбачає, що договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору. Крім того, відмова банку він виконання своїх зобов'язань за договором банківського вкладу, та неповернення суми вкладу на вимогу вкладника у передбачений договором строк, є не тільки неналежним виконанням зобов'язання, порушенням ст.ст.530, 1060 ЦК України, а є й порушенням Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, та Першого протоколу до неї, оскільки кожна фізична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Так, розглядаючи справу «Золотас проти Греції», Європейський суд чітко вказав, що «особа, яка розмістила грошову суму в банку, передала йому право використання цієї суми, банк був зобов'язаний зберігати її, й у разі використання з метою одержання прибутку мав повернути еквівалентну суму вкладникові після припинення дії угоди. Отже, власник рахунку міг уважати, що його вклад у банку - в безпеці, особливо при отриманні відсотків. Власник рахунку правомірно вважав, що буде повідомлений про ситуацію, яка загрожує суті угоди з банком і його фінансовим інтересам, щоб він міг завчасно зробити дії відповідно до закону та зберегти право на захист свого майна». З огляду на зазначені обставини, суд вважає, що вимога позивача [PERSON] про стягнення з відповідача за договором-заявою №305835/34232/7-14 від 14 жовтня 2014 року про банківський строковий вклад (депозит) «Стандартний» на 7 місяців в національній валюті, банківського вкладу у розмірі 900 000,00 гривень підлягає задоволенню. Строк дії договору закінчився до винесення судового рішення, а отже питання про його дострокове припинення судом не вирішується. Відповідно до ст.22 Закону України «Про захист прав споживачів» та ст.5 Закону України «Про судовий збір» (який діяв на час звернення позивача до суду із даним позовом), позивача звільнено від сплати судового збору. Відповідно до ч.3 ст.88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. На підставі вищевикладеного, та

Outcome: approved