Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-17 00:00:00

20 жовтня 2003 року померла мати позивача [PERSON]. До складу спадкового майна після її смерті входить, зокрема, право на земельну частку (пай) площею 2,18 умовних кадастрових гектара, яка перебувала у колективній власності КСП «Промінь» с. Рівне Мурованокуриловецького району Вінницької області. Позивач є спадкоємцем за заповітом після смерті [PERSON], проте не може оформити свої спадкові права в нотаріальній конторі, оскільки відсутній (втрачений) правовстановлюючий документ на спадкове право. За захистом своїх прав та інтересів 11 грудня 2017 року [PERSON] з відповідним позовом звернулася до суду. Позивач у судове засідання не зявилася, просила справу слухати у її відсутності (позовна заява, а.с. 4). Представник відповідача сільський голова Рівненської сільської ради у судове засідання не зявилася, подала до суду заяву, у якій позов [PERSON] визнала і просила справу слухати у її відсутності (а.с. 22). З урахуванням права, передбаченого ч. 3 ст. 211 ЦПК України, суд ухвалив про розгляд справи за відсутності сторін на підставі доказів, поданих разом із матеріалами позову. Розглянувши справу, суд вважає, що позов [PERSON] підлягає до повного задоволення, виходячи з наступного: [PERSON] померла 20 жовтня 2003 року в с. Нишівці Мурованокуриловецького району Вінницької області (а.с. 6). Довідкою виконавчого комітету Рівненської сільської ради № 1065 від 28 листопада 2017 року (а.с. 11), довідкою із книги реєстрації сертифікатів на право на земельну частку № Х-501/0-0.29-745/141-17 від 22 вересня 2017 року (а.с. 12), випискою із списку громадян, членів колективного сільськогосподарського підприємства «Промінь», що додається до Державного акта на право колективної власності на землю (а.с. 13) доведено, що до складу спадщини після смерті [PERSON] входить право на земельну частку (пай) у колишньому КСП «Промінь» с. Рівне площею 2,18 умовних кадастрових гектара. Відповідно до п. 5 Прикінцевих та Перехідних положень ЦК України, правила книги шостої Цивільного кодексу України (спадкове право) застосовуються до спадщини, яка відкрилася, але не була прийнята ніким із спадкоємців до набрання чинності цим Кодексом. Відповідно до ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема, правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Як передбачено ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб \~ спадкоємців. Відповідно до ч. 1 та ч. 3 ст. 1223 ЦК України, право спадкування мають особи, визначені у заповіті, і це право у них виникає у день відкриття спадщини день смерті спадкодавця. На випадок своєї смерті [PERSON] склала заповіт, яким все своє майно, що буде належати їй на день смерті і на яке за законом матиме право, заповіла [PERSON]. З інформаційної довідки № 50153507 від 05 грудня 2017 року зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) слідує, що заповіт, вчинений [PERSON] є чинним не зміненим і не скасованим (а.с. 15) Спадкоємець має право прийняти спадщину або не прийняти її (ч. 1 ст. 1268 ЦК України). Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом шести місяців з моменту відкриття спадщини не відмовився від неї (ч. 3 ст. 1268 ЦК України). Рішенням Мурованокуриловецького районного суду Вінницької області від 13 листопада 2017 року (а.с. 8-9), яке набрало чинності 24 листопада 2017 року стверджується, що на день смерті [PERSON] з нею постійно проживала [PERSON]. Той факт, що спадкові права після смерті [PERSON] ніким не оформлялися і не заводилася спадкова справа, стверджується Інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) № 49299412 від 30 вересня 2017 року (а.с. 16). Таким чином, позивач довела факт смерті спадкодавця, своє право спадкувати та факт прийняття спадщини. З оголошення в газеті «33 канал» від 20 вересня 2017 року (а.с. 10), слідує, що оригінал сертифіката на право на земельну частку (пай) на прізвище [PERSON] втрачений, а тому позивач не може оформити свої спадкові права на землю через нотаріальну контору і захистити свої права спадкоємця іншим чином, окрім як через суд, вона також не може (постанова про відмову у вчиненні нотаріальної дії № 490 від 05 грудня 2017 року (а.с. 14). Враховуючи, вищевикладені докази, а також обставину, що відповідач визнав позовні вимоги і таке визнання позовних вимог, не порушує будь-чиї права чи законні інтереси інших осіб, суд прийшов до висновку, що за позивачем слід визнати в порядку спадкування право на земельну частку (пай) як спадкоємця [PERSON] за законом.

Outcome: approved