Jurisdiction: civil
Date: 2021-08-03 00:00:00

21.04.2021 р. [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про оспорювання батьківства. Позов мотивовано тим, що сторони перебували у шлюбі з 07.11.2015 р. по 02.11.2018 р. В шлюбі у них народилася донька [PERSON] , [INFO] . Відповідно до вимог ч. 1 ст. 122 СК України позивач записаний батьком дитини. Після розлучення відповідач повідомила позивача про те, що він не являється батьком дитини. Проаналізувавши відносини з відповідачем під час шлюбу, співставивши деякі факти, у позивача з`явилися обґрунтовані сумніви щодо його батьківства відносно [PERSON] , оскільки приблизно через рік після укладення шлюбу відносини між сторонами значно погіршилися, вони певний час проживали окремо, не спілкувалися, відповідач їздила на заробітки і за підрахунками позивача відповідач завагітніла саме у період часу, коли сторони разом не проживали. Справу передано судді-доповідачу 07.05.2021 р. 14.05.2021 р. надійшли відомості про зареєстроване місце проживання відповідача. Ухвалою Щорського районного суду Чернігівської області від 17.05.2021 р. позовну заяву залишено без руху та надано строк на усунення недоліків протягом десяти днів з дня отримання копії ухвали. 25.05.2021 р. недоліки позовної заяви було усунуто. Ухвалою Щорського районного суду Чернігівської області від 31.05.2021 р. відкрито провадження у справі. Проведення підготовчого судового засідання призначено на 23.06.2021 р. 23.06.2021 р. надійшло клопотання відповідача, зареєстроване за вх. № 1909, про розгляд справи за її відсутності. У клопотанні зазначено про повне визнання позовних вимог, а також про те, що позивач заперечує проти призначення експертизи, оскільки вважає її призначення недоцільним з підстав повного визнання позовних вимог та обставин справи, зазначених у позовній заяві. Ухвалою Щорського районного суду Чернігівської області від 23.06.2021 р. запропоновано позивачу надати висновок експерта щодо наявності чи відсутності кровного споріднення між особою, яка записана батьком, та дитиною, або звернутися до суду з відповідним клопотанням, у якому окреслити свою позицію щодо призначення експертизи. Роз`яснено позивачу його право на участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції та запропоновано звернутися до суду з відповідною заявою не пізніше ніж за п`ять днів до судового засідання з наданням доказів надіслання копії заяви в той самий строк іншим учасникам справи або висловити позицію щодо можливості розгляду справи у відсутності позивача. Відкладено підготовче засідання до 27.07.2021 р. 27.07.2021 р. справу було знято з розгляду у зв`язку із зайнятістю судді у справі 749/555/21. 03.08.2021 р. надійшло клопотання позивача про розгляд справи за його відсутності, зареєстроване за вх. № 2401. У клопотанні позивач також зазначив, що проти призначення експертизи заперечує, оскільки вважає це недоцільним з підстав повного визнання [PERSON] позовних вимог, та з обставин справи, зазначених у позовній заяві. Позивач та відповідач у судове засідання не з`явилися. Повідомлені про день, час та місце розгляду справи належним чином. Клопотання від позивача про відкладення розгляду справи або про проведення судового засідання в режимі відеоконференції не надходили. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Згідно ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Частиною 3 статті 200 ЦПК України передбачено, що за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Суд, дослідивши письмові докази у справі, приходить до наступного. Судом встановлено, що сторони 07.11.2015 р. перебували у шлюбі, що вбачається із копії рішення Щорського районного суду Чернігівської області від 02 листопада 2018 року у справі № 749/1117/18 (а. с. 11-13), який вказаним рішенням суду було розірвано, та є батьками [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] (а. с. 10). Як вбачається із заяви відповідача від 23.06.2021 р., відповідач позовні вимоги визнає та не заперечує проти обставин, викладених у позовній заяві. Відповідно до ч. 1 ст. 82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників. Надаючи правову оцінку обставинам справи, суд зазначає про таке. Відповідно до ст. 122 СК України дитина, яка зачата і (або) народжена у шлюбі, походить від подружжя. Походження дитини від подружжя визначається на підставі Свідоцтва про шлюб та документа закладу охорони здоров`я про народження дружиною дитини. Дитина, яка народжена до спливу десяти місяців після припинення шлюбу або визнання його недійсним, походить від подружжя. Подружжя, а також жінка та чоловік, шлюб між якими припинено, у разі народження дитини до спливу десяти місяців після припинення їх шлюбу, мають право подати до органу державної реєстрації актів цивільного стану спільну заяву про невизнання чоловіка (колишнього чоловіка) батьком дитини. Така вимога може бути задоволена лише у разі подання іншою особою та матір`ю дитини заяви про визнання батьківства. Якщо дитина народилася до спливу десяти місяців від дня припинення шлюбу внаслідок смерті чоловіка, походження дитини від батька може бути визначене за спільною заявою матері та чоловіка, який вважає себе батьком. Згідно ст. 136 СК України особа, яка записана батьком дитини відповідно до статей 122, 124, 126 і 127 цього Кодексу, має право оспорити своє батьківство, пред`явивши позов про виключення запису про нього як батька з актового запису про народження дитини. У разі доведення відсутності кровного споріднення між особою, яка записана батьком, та дитиною суд постановляє рішення про виключення відомостей про особу як батька дитини з актового запису про її народження. Оспорювання батьківства можливе лише після народження дитини і до досягнення нею повноліття. Оспорювання батьківства неможливе у разі смерті дитини. Не має права оспорювати батьківство особа, записана батьком дитини, якщо в момент реєстрації себе батьком дитини вона знала, що не є її батьком, а також особа, яка дала згоду на застосування допоміжних репродуктивних технологій відповідно до частини першої статті 123 цього Кодексу. До вимоги чоловіка про виключення запису про нього як батька з актового запису про народження дитини позовна давність не застосовується. Відповідно до абзацу 2 пункту 11 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15 травня 2006 року № 3 оспорити батьківство мають право особа, яка записана батьком дитини в Книзі реєстрації народжень, - шляхом пред`явлення позову про виключення відомостей про неї як батька з актового запису про народження дитини, а також жінка, котра народила дитину в шлюбі, - звернувшись із позовом про виключення із цього запису відомостей про її чоловіка як батька дитини. Згідно ч. 1 ст. 6 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» від 01.07.2010 № 2398-VI (далі - Закон № 2398) відділи державної реєстрації актів цивільного стану проводять державну реєстрацію народження фізичної особи та її походження, шлюбу, розірвання шлюбу, зміни імені, смерті, вносять зміни до актових записів цивільного стану, поновлюють та анулюють їх; формують Державний реєстр актів цивільного стану громадян, ведуть його, зберігають архівний фонд; здійснюють відповідно до законодавства інші повноваження. За змістом ч. ч. 1, 2, 3 ст. 9 Закону № 2398 державна реєстрація актів цивільного стану проводиться з метою забезпечення реалізації прав фізичної особи та офіційного визнання і підтвердження державою фактів народження фізичної особи та її походження, шлюбу, розірвання шлюбу, зміни імені, смерті. Державна реєстрація актів цивільного стану проводиться шляхом складення актових записів цивільного стану. Актовий запис цивільного стану - це документ органу державної реєстрації актів цивільного стану, який містить персональні відомості про особу та підтверджує факт проведення державної реєстрації акта цивільного стану. Актовий запис цивільного стану складається у двох примірниках. Інформація про персональні дані фізичної особи, що містяться в актовому записі цивільного стану, є конфіденційною і не підлягає розголошенню. Актовий запис цивільного стану є безспірним доказом фактів, реєстрація яких посвідчується, до спростування його в судовому порядку. Пунктом 1.1 «Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання», затверджених наказом Міністерства юстиції України від 12.01.2011 р. № 96/5 (далі - Правила), передбачено, що внесення змін до актових записів цивільного стану, які складено органами державної реєстрації актів цивільного стану України, проводиться районними, районними у містах, міськими (міст обласного значення), міськрайонними, міжрайонними відділами державної реєстрації актів цивільного стану міжрегіонального управління Міністерства юстиції України (далі - відділи державної реєстрації актів цивільного стану) у випадках, передбачених чинним законодавством. У разі відмови у внесенні змін до актових записів цивільного стану у висновку відділу державної реєстрації актів цивільного стану вказуються причини відмови та зазначається про можливість оскарження його у судовому порядку. Відповідно до п. п. 2.13.1 п. 2.13 Правил підставою для внесення змін в актові записи цивільного стану є: рішення суду про визнання батьківства (материнства), усиновлення (удочеріння), про скасування раніше винесеного рішення суду про визнання батьківства, виключення відомостей про батька (матір) дитини з актового запису про народження, скасування або визнання усиновлення (удочеріння) недійсним, про визнання шлюбу недійсним, установлення неправильності в актовому записі цивільного стану та інші, у яких зазначено про внесення конкретних змін в актові записи цивільного стану. З огляду на безумовне визнання відповідачем позовних вимог та обставин справи, зазначених у позовній заяві, відсутність у матеріалах справи суперечностей та протиріч, а також не встановлення судом осіб, права, свободи чи інтереси яких можуть бути порушені визнанням позову, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Виходячи з положень ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір за подання позивачем позовної заяви. Частиною першою статті 142 ЦПК України визначено, що у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Враховуючи те, що відповідач до початку розгляду справи по суті визнав позов у повному обсязі, 50 % судового збору слід повернути позивачу з державного бюджету.

Outcome: approved