Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-29 00:00:00

21.12.2015 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на її користь на утримання повнолітнього сина - [PERSON], [INFO], в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу), починаючи з 24.10.2014 року до закінчення навчання, тобто до 31.01.2016 року, мотивуючи тим, що син навчається в Ізмаїльському вищому професійному училищі Київської державної академії водного транспорту імені гетьмана Петра Конашевича-Сагайдачного в групі № ММ/41, проте відповідач ухиляється від виконання своїх обов'язків по його утриманню. У судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала в повному обсязі, додатково пояснила, що 24.10.2014 року звернулась до суду з позовом до відповідача про стягнення аліментів на навчання двох синів [PERSON] та [PERSON]. В судовому засіданні 09.04.2015 року по цивільній справі № 500/7100/14-ц відповідач пообіцяв крім аліментів на утримання сина [PERSON] оплатити суму його контракту в розмірі 16500 грн., у зв'язку з чим вона просила суд залишити без розгляду позовні вимоги до відповідача про стягнення аліментів на навчання сина [PERSON]. Враховуючи, що відповідач свою обіцянку оплатити навчання сина [PERSON] не виконав, тому вважає, що з відповідача підлягають стягненню аліменти на навчання сина [PERSON], починаючи з 24.10.2014 року. В судовому засіданні відповідач заперечував проти задоволення позовним вимог частково, вважає, що підстав для стягнення аліментів на навчання сина [PERSON] з 24.10.2014 року немає, оскільки він не ухилявся від уплати аліментів, просив врахувати його матеріальне становище та наявність на утриманні матері, не заперечує щодо сплати аліментів за період з дня пред'явлення позову до закінчення навчання, тобто з 21.12.2015 року по 31.01.2016 року. Вислухавши позивача, відповідача, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, виходячи з такого. В судовому засіданні встановлено, що сторони знаходились в шлюбі з 25.12.1996 року, 10.05.2011 року рішенням Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області шлюб між сторонами розірвано. Від шлюбу мають повнолітнього сина - [PERSON], [INFO], що підтверджено свідоцтвом про народження від 25.12.1996 року серії [NUMBER] [PERSON] навчається у Ізмаїльському вищому професійному училищі Київської державної академії водного транспорту імені Петра Конашевича-Сагайдачного, що підтверджено довідкою від 04.09.2015 року №43 та не заперечувалось відповідачем. Строк закінчення навчання - 18.01.2017 року. Згідно ч.1,2 ст.199 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Частиною 1 ст.200 СК України передбачено, що суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. Згідно з ч.1 ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини, платника аліментів, наявність у останнього інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інших обставин, які мають істотне значення. Позивач перебуває на обліку в Ізмаїльському об'єднаному управлінні ПФУ та отримує пенсію за віком, розмір якої за грудень 2015 року склав 1315,78 грн., що підтверджено довідкою від 19.01.2016 року № 170. Відповідач працює електромеханіком лінійних споруд електрозв'язку Одеської філії ПАТ «Укртелеком», має постійний заробіток, що підтверджено довідкою Одеської філії ПАТ «Укртелеком» від 22.02.2016 року №13-1-126, заробітна плата в середньому з урахуванням утримань становить 2389,11 грн. [PERSON] перебуває на утриманні позивача, що відповідачем не заперечується, отже є обставиною, яка не підлягає доказуванню відповідно до ч.1 ст.61 ЦПК України. Рішенням Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 09.05.2015 року з [PERSON] стягуються аліменти на користь [PERSON] на утримання сина [PERSON], [INFO], щомісяця в розмірі 1/4 частини доходів, починаючи з 24.10.2014 року до 01.07.2018 року. Відповідно до ч.ч.1,.2 ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду з дня пред'явлення позову. Аліменти за минулий час можуть бути присуджені, якщо позивач подасть суду докази того, що він вживав заходів щодо одержання аліментів з відповідача, але не міг їх одержати у зв'язку з ухиленням останнього від їх сплати. У цьому разі суд може присудити аліменти за минулий час, але не більш як за три роки. Частиною 3 ст.10 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Згідно ч.1 ст.61 ЦПК України обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Ухвалою Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 09.04.2015 року позовну заяву [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів залишено без розгляду в частині стягнення аліментів на навчання сина [PERSON] на підставі п.5 ч.1 ст.207 ЦПК України за заявою позивача. Твердження позивача, що відповідач не виконав свою обіцянку оплатити контракт сина [PERSON] не є доказом вжиття заходів щодо одержання аліментів з відповідача та ухилення відповідача від сплати аліментів на навчання сина [PERSON], отже відсутні передбачені ст.191 СК України підстави для стягнення з відповідача аліментів за минуле, тобто з 24.10.2014 року, немає. Доказів у підтвердження перебування на утриманні відповідача його матері відповідачем не надано. За таких обставин суд вважає за необхідне При розподілі витрат по справі суд керується загальними правилами ст.88 ЦПК України та стягує з відповідача судовий збір на користь держави в розмірі 487,20 грн.

Outcome: partial