Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-25 00:00:00

21.02.2013 року [PERSON] звернулася в суд з позовом до ТОВ «Глобал Юніверсал Лоджистік Лімітед» (далі по тексту ТОВ «Глобал») про відшкодування майнової та моральної шкоди. В обґрунтування заявлених позовних вимог позивачем зазначено, що 29.07.2012 року при з»їзді з вулиці Кіквідзе на вулицю Саперно-Слобідську в м. Києві сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобілів «VOLVO FX 42 Т» д.н.з. [NUMBER] з напівпричепом «KRONE SDR-27» д.н.з. [NUMBER] під керуванням водія [PERSON] та належного їй на праві приватної власності автомобіля «TOYOTA RAF» д.н.з. [NUMBER], що призвело до його пошкодження. Винним у вчиненні дорожньо-транспортної пригоди постановою судді Голосіївського районного суду м. Києва від 21.08.2012 року визнано [PERSON] Транспортний засіб - автомобіль «VOLVO FX 42 Т» д.н.з. [NUMBER] з напівпричепом «KRONE SDR-27» д.н.з. [NUMBER], яким керував водій [PERSON] належить на праві власності ТОВ «Глобал». Відповідно до звіту про визначення вартості матеріального збитку № 1820 складеного 09.08.2012 року ТОВ «Бережняк та компанія», вартість матеріального збитку, внаслідок пошкодження автомобіля «TOYOTA RAF» д.н.з. [NUMBER] складає 142 475, 63 грн., який складається з: вартості відновлювальних робіт на суму 20 456, 00 грн. плюс вартість необхідних для ремонту матеріалів на суму 6 568, 85 грн. та вартість нових складників, які підлягають заміні під час ремонту на суму 108 372, 02 грн.; величини втрати товарної вартості автомобіля на суму 7 078, 76 грн. Фактично нею понесені витрати на оплату вартості відновлювальних робіт на суму 136 111, 92 грн., евакуацію автомобіля з місця дорожньо-транспортної пригоди, оплату послуг на проведення незалежної оцінки 1000, 00 грн., відповідно загальна сума завданої позивачу з вини водія [PERSON] матеріальної шкоди становить 144 735, 68 грн. Приймаючи до уваги те, що відповідачем було застраховано цивільно-правову відповідальність в ПАТ «СК «Універсальна», останнім було виплачено їй 50 000, 00 грн. страхового відшкодування. На час звернення в суд з позовом невідшкодованою залишається сума у розмірі 94 735, 68 грн. Крім майнової шкоди, внаслідок дорожньо-транспортної пригоди завдано також і моральної шкоди, оскільки на момент дорожньо-транспортної пригоди разом з нею в автомобілі знаходилася її ж малолітня дочка 2005 року народження, а тому перенесла сильні душевні хвилювання з приводу стану здоров»я дочки, що призвело до моральних та фізичних страждань. Пошкодження належного їй на праві власності автомобіля і необхідність його ремонту вимагало від неї додаткових зусиль для відновлення нормальних життєвих умов й автомобіля, що також завдало їй моральну шкоду. Посилаючись на те, що водій [PERSON] на момент дорожньо-транспортної пригоди перебував у трудових відносинах із ТОВ «Глобал», просила стягнути з ТОВ «Глобал» на її користь майнову шкоду в розмірі 94 735, 68 грн. і моральну шкоду в розмірі 6 000, 00 грн., відшкодувати судові витрати на суму 1 007, 35 грн. 16.06.2015 року позивач подала заяву про збільшення розміру позовних вимог з тих підстав, що за даними проведеної у жовтні 2015 року судової автотоварознавчої експертизи розмір завданого їй матеріального збитку становить 426 515, 85 грн., з урахуванням отриманого нею страхового відшкодування у розмірі 50 000, 00 грн. просила стягнути з відповідача на відшкодування завданої їй майнової шкоди 376 515, 85 грн. Решту позовних вимог, а саме щодо відшкодування моральної шкоди та вартості послуг на проведення експертизи залишила незмінними. У судовому засіданні позивач заявлений позов підтримала, просила задовольнити у повному обсязі з зазначених у позовній заяві підстав. Представник відповідача ТОВ «Глобал» позовні вимоги в частині стягнення на користь позивача матеріальної шкоди у розмірі 376 515, 85 грн. та моральної шкоди 6 000, 00 грн. просила відмовити. Треті особи [PERSON] та представник ПАТ «СК «Універсальна» у судовому засіданні відсутні, про дату та місце судового засідання повідомлялися, однак судові повістки поверталися до суду з відміткою відділу зв»язку про закінчення строку зберігання, а тому врахувавши думку позивача та представника відповідача, суд ухвалив розглянути справу за відсутності третіх осіб. Заслухавши учасників розгляду справи по суті, дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що заявлений [PERSON] позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. За правилами ст. 10 цього Кодексу цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим кодексом. Статтею 60 ЦПК України встановлено, що кожна сторона зобов»язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу, а правилами зазначеної статті встановлено, що не підлягають доказуванню обставини визнані сторонами, які беруть участь у справі та встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Постановою судді Голосіївського районного суду м. Києва [PERSON]. визнано винним у тому, що він 29.07.2012 року при з»їзді з вулиці Кіквідзе на вулицю Саперно-Слобідську в м. Києві, керуючи автомобілем «VOLVO FX 42 Т» д.н.з. [NUMBER] з напівпричепом «KRONE SDR-27» д.н.з. [NUMBER], при зміні напрямку руху не витримав безпечний боковий інтервал, внаслідок чого сталося зіткнення з автомобілем «TOYOTA RAF» д.н.з. [NUMBER], що призвело до пошкодження обох транспортних засобів. Вказаними діями [PERSON] порушив вимоги п.п. 2.3.б, 10.1,13.1 Правил дорожнього руху, тобто вчинив правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП. (а.с.74 том. 1). Відповідно до роз'яснень, що містяться у п. 4 постанови № 4 пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01.03.2013 року «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, потерпілий подає докази, що підтверджують факт завдання шкоди за участю відповідача, розмір завданої шкоди, а також докази того, що відповідач є завдавачем шкоди або особою, яка відповідно до закону зобов»язана відшкодувати шкоду. Як зазначено вище, постановою судді Голосіївського районного суду м. Києва від 21.08.2012 року встановлено, що дорожньо-транспортна пригода за результатами якої було пошкоджено належний на праві власності [PERSON] транспортний засіб - автомобіль «TOYOTA RAF» д.н.з. [NUMBER] сталася з вини водія [PERSON], який на момент дорожньо-транспортної пригоди перебував у трудових відносинах з ТОВ «Глобал Юніверсал-Лоджистік лімітед». За правилами ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об»єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку, а правилами ст. 1172 ЦК України встановлено, що юридична або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обов»язків. Твердження позивача про те, що транспортний засіб - автомобіль «VOLVO FX 42 Т» д.н.з. [NUMBER] з напівпричепом «KRONE SDR-27» д.н.з. [NUMBER], яким на момент дорожньо-транспортної пригоди керував [PERSON] належав на праві власності ТОВ «Глобал» не заперечувалося у судовому засіданні представниками останнього. Звертаючись в суд з позовом до ТОВ «Глобал» про відшкодування майнової шкоди позивач стверджує, що на виконання умов договору, посвідченого полісом № АВ/7716485 обов»язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів від 23.07.2012 року ПАТ СК «Універсальна» дорожньо-транспортну пригоду, яка мала місце 29.07.2012 року та внаслідок настання якої було пошкоджено автомобіль «TOYOTA RAF» д.н.з. [NUMBER] визнано страховим випадком та 15.10.2012 року виплачено страхове відшкодування у розмірі 50 000, 00 грн., що відповідало ліміту відповідальності страховика. Ці твердження позивача підтверджені листом ПАТ «СК «Універсальна» № 511/-3/12 направленим на адресу [PERSON] 23.11.2012 року та копією полісу АВ/7716485. (а.с. 75 том 1, а.с. 149 том 1). Відповідно до правил ст. 1194 ЦК України, особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов»язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Як видно зі змісту звіту № 1820 про незалежну оцінку з визначення вартості матеріального збитку, завданого власнику колісного транспортного засобу, складеного 09.08.2012 року спеціалістом [PERSON] за зверненням [PERSON] до ТОВ «Бережнюк та компанія» вартість відновлювального ремонту автомобіля «TOYOTA RAF» д.н.з. [NUMBER] визначена за витратним підходом складає 135 396, 87 грн., ринкова вартість визначена за порівняльним підходом складає 179 214, 58 грн. На підставі виконаних досліджень та рекомендацій, викладених в «Методиці товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів», зроблений висновок, що вартість матеріального збитку, заподіяного власнику транспортного засобу «TOYOTA RAF» д.н.з. [NUMBER] внаслідок пошкодження станом на 09.08.2012 року склала 142 475, 63 грн. (а.с. 37-65 том 1). Зазначений звіт викликав сумніви у представника відповідача з тих підстав, що звіт складений не належною особою, звіт не містить даних на підставі чого було визначено ринкову вартість пошкодженого транспортного засобу, а інші докази на які посилається позивач не пов»язані з відновлювальним ремонтом цього ж транспортного засобу. За клопотанням представника відповідача, судом 11.10.2013 року було постановлено ухвалу про призначення судової автотоварознавчої експертизи. За даними висновку експерта складеного за результатами проведення автотоварознавчої експертизи 21.04.2015 року № 1480/15-54 судовим експертом Київського науково-дослідного інституту судових експертиз: ринкова вартість транспортного засобу - автомобіля «TOYOTA RAF» д.н.з. [NUMBER] на дату дорожньо-транспортної пригоди, що мала місце 29.07.2012 року складала 181 097, 18 грн., а на момент проведення дослідження - 432 110,12 грн.; вартість відновлювального ремонту цього ж автомобіля станом на 29.07.2012 року - 135 028, 00 грн., а на момент проведення дослідження 405 573, 00 грн.; вартість матеріального збитку, завданого власнику автомобіля марки «TOYOTA RAF» д.н.з. [NUMBER] на момент проведення дослідження складала - 426 515, 85 грн., а утилізаційна вартість цього ж автомобіля після дорожньо-транспортної пригоди, що мала місце 29.07.2012 року не розраховувалась, оскільки вартість відновлювального ремонту не перевищує ринкову вартість колісного транспортного засобу. (а.с. 3-19 том 2). Так, приймаючи до уваги, що ринкова вартість транспортного засобу - автомобіля марки «TOYOTA RAF» д.н.з. [NUMBER] пошкодженого 29.07.2012 року на момент проведення експертного дослідження на виконання ухвали суду складала 432 110, 12 грн., а вартість відновлювального ремонту 405 573, 00 грн., то проведення відновлювального ремонту пошкодженого транспортного засобу було економічно обґрунтованим. Під час судового розгляду справи, судом достовірно встановлено, що власник пошкодженого 29.07.2012 року автомобіля «TOYOTA RAF» д.н.з. [NUMBER] [PERSON] здійснила відновлювальний ремонт пошкодженого з вини водія [PERSON] транспортного засобу, фактичні витрати [PERSON] на оплату вартості відновлювального ремонту склали 136 111, 92 грн., а необхідність у виконанні проведених відновлювальних робіт для усунення пошкоджень завданих автомобілю марки «TOYOTA RAF» д.н.з. [NUMBER] внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, що мала місце 29.07.2012 року також підтверджено висновком експерта складеним за результатами проведення автотоварознавчої експертизи 21.04.2015 року № 1480/15-54 судовим експертом Київського науково-дослідного інституту судових експертиз. За правилами ст. 1192 ЦК України, з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов»язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Звертаючись в суд з позовом, позивач визначила розмір збитку, як такий що відповідає вартості відновлювального ремонту з урахуванням втрати товарної вартості автомобіля, а також витрат на евакуацію автомобіля та з визначення розміру збитку, що склало загальну суму майнової шкоди в розмірі 144 735, 68 грн. Проте, зазначений розмір майнової шкоди позивачем було визначено при зверненні в суд з позовом 21.02.2013 року, а відповідно до роз»яснень постанови № 4 пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01.03.2013 року «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки», що міститься в п. 14 - при визначенні розміру та способу відшкодування шкоди, завданої майну потерпілого, судам слід враховувати положення статті 1192 ЦК України. З урахуванням обставин справи, суд за вибором потерпілого може зобов»язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ такого ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Коли відшкодування шкоди в натурі неможливе, потерпілому відшкодовуються в повному обсязі збитки відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Отже, при вирішенні заявленого спору суд має прийняти до уваги уточнені вимоги позивача [PERSON] і при їх вирішенні керуватися висновком експерта складеним за результатами проведення автотоварознавчої експертизи 21.04.2015 року № 1480/15-54 судовим експертом Київського науково-дослідного інституту судових експертиз, відповідно до якого вартість відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля «TOYOTA RAF» д.н.з. [NUMBER] на момент проведення дослідження - 405 573, 00 грн. Приймаючи до уваги, що на виконання умов договору обов»язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів ПАТ «СК «Універсальна» виплачено позивачу страхове відшкодування у межах страхової суми, визначеної договором за мінусом франшизи, що склало 50 000, 00 грн., відповідно відповідач має обов»язок відшкодувати тільки різницю між розміром шкоди та виплаченим страховим відшкодуванням. Разом з тим, при визначенні різниці між вартістю відновлювального ремонту та виплаченим страховим відшкодуванням суд має прийняти до уваги, що страхове відшкодування було виплачено позивачу страховиком ще 15.10.2012 року, а вартість відновлювального ремонту в розмірі 405 573, 00 грн. визначена експертом на час проведення дослідження, а саме на 21.04.2015 року, що свідчить про значне подорожчання матеріалів та робіт з 15.10.2012 року до 21.04.2015 року і отримане позивачем у жовтні 2012 році страхове відшкодування у розмірі 50 000, 00 грн. відшкодувало більшу частину вартості ремонту, ніж ту, що буде компенсована станом на час вирішення спору судом. Відповідно для визначення вартості відновлювального ремонту, який необхідно відшкодувати позивачу, з урахуванням його розміру визначеного станом на 21.04.2015 року та отриманого страхового відшкодування у жовтні 2012 року в сумі 50 000, 00 грн. суд вважає за необхідне провести наступні розрахунки. Так, за даними висновку автотоварознавчої експертизи, складеного 21.04.2015 року № 1480/15-54 судовим експертом Київського НДІСЕ експерт приймав до уваги офіційний курс євро по відношенню до гривні 24, 7761, відповідно вартість відновлювального ремонту у валюті євро становить (405 573,75 : 24,7761 = 16 369, 55) 16 369, 55 євро. За даними звіту № 1820 про незалежну оцінку з визначення вартості матеріального збитку, завданого власнику колісного транспортного засобу, складеного 09.08.2012 року спеціалістом [PERSON] за зверненням [PERSON] до ТОВ «Бережнюк та компанія» вартість відновлювального ремонту автомобіля «TOYOTA RAF» д.н.з. [NUMBER] визначалася з з урахуванням офіційного курсу євро по відношенню до гривні 9, 86. Відповідно, отримане позивачем страхове відшкодування 50 000, 00 грн. в еквіваленті до валюти євро складало (50 000, 00 : 9,86 = 5 070, 00 ) 5 070, 00 євро. Отже, визначена вартість відновлювального ремонту автомобіля позивача у валюті євро 16 369, 55 станом на 21.04.2015 року має бути зменшена на 5 070, 00 і відповідно вартість відновлювального ремонту, що підлягає відшкодуванню у валюті євро буде складати 11 295, 55 євро, що за курсом євро станом на 21.04.2015 року 24, 7761 грн. складає еквівалент у національній валюті (11 295, 55 х 24, 7761 = 290 887, 51) 290 887, 51 грн., яка підлягає стягненню з відповідача на користь [PERSON] Вимоги [PERSON] про відшкодування шкоди, що складає витрати на евакуацію пошкодженого автомобіля підлягають відшкодуванню тільки щодо витрат у розмірі 300, 00 грн. щодо транспортування транспортного засобу 29.07.2012 року безпосередньо на дату дорожньо-трнспортної пригоди, коли мало місце пошкодження транспортного засобу, а вимоги щодо відшкодування витрат на транспортування, що мало місце 07.08.2012 року не можуть бути задоволені судом, оскільки позивачем не надано суду доказів щодо необхідності отримання такої послуги. (а.с.16,1720,21 том 1). Що ж стосується позовних вимог [PERSON] у частині відшкодування моральної шкоди з зазначених у позовній заяві підстав, то вони підлягають частковому задоволенню з огляду на наступне. За правилами ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її права. Моральна шкода полягає: у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв»язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров»я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв»язку з протиправною поведінкою щодо неї самої. Відповідно до роз'яснень, що містяться у п. 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 р. №4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» - при визначенні розміру відшкодування моральної шкоди суд приймає до уваги стан здоров»я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його житті, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля необхідні для відновлення попереднього стану. При цьому суд має виходити з засад розумності, виваженості та справедливості. Звертаючись в суд з позовом, позивач обґрунтувала завдання їй моральної шкоди тим, що за наслідками дорожньо-транспортної пригоди зазнала душевних хвилювань з тих підстав, що на момент дорожньо-транспортної пригоди в автомобілі знаходилася її малолітня дочка, а також те, що належний їй автомобіль зазнав значних пошкоджень а тому проведення відновлювального ремонту потребувало значних зусиль, що призвело до змін способу її життя, а також необхідність вжиття заходів для отримання відшкодування, однак зазначені обставини не знайшли свого підтвердження у повному обсязі. Беззаперечною підставою для відшкодування моральної шкоди є факт пошкодження з вини працівника відповідача належного позивачу на праві власності майна - автомобіля «TOYOTA RAF» д.н.з. [NUMBER]. Крім того, суд приймає до уваги, що необхідність вжиття позивачем заходів для відшкодування завданої їй шкоди було тривалим, остання звертаючись в суд з позовом надала суду належні докази на підтвердження розміру завданої їй шкоди, однак відповідачі заявили клопотання про їх перевірку, а у подальшому відповідач та третя особа [PERSON] створювали всі умови для затягування проведення експертного дослідження та розгляду справи, що свідчить про недобросовісну поведінку останніх щодо позивача, яка є потерпілою внаслідок протиправних дій [PERSON] З огляду на викладене, врахувавши всі обставини справи, суд приходить до висновку що внаслідок протиправних дій з боку працівника відповідача позивачу завдано моральну шкоду, що може бути відшкодована в грошовому вираженні сумою в розмірі 5 000, 00 грн. Судом також встановлено, що позивач, звертаючись в суд з позовом понесла витрати на отримання доказів для підтвердження заявлених нею вимог, що було її обов»язком. Такі витрати позивача склали загальну суму 1000, 00 грн. (а.с. 67-72). Як зазначено судом вище, наданий суду позивачем звіт № 1820 про незалежну оцінку з визначення вартості матеріального збитку завданого власнику колісного транспортного засобу, складений 07.08.2012 року спеціалістом ТОВ «Бережнюк і компанія» не містить суттєвих розбіжностей з висновком експерта Київського НДІСЕ, а надані докази щодо обсягу відновлювального ремонту також були визнані експертом Київського НДІСЕ правильними. Отже позивач, звертаючись в суд з позовом, виконала покладений на неї законом обов»язок подання суду доказів, а тому понесені нею такі витрати підлягають відшкодуванню, незважаючи на те, що при вирішенні спору, суд скористався висновком експерта Київського НДІСЕ, який було отримано судом за клопотанням представника відповідача. Судові витрати по сплаті судового збору також необхідно відшкодувати позивачу за рахунок відповідача в межах задоволених позовних вимог. На підставі викладеного,

Outcome: partial