Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-02 00:00:00

20.02.2019 року позивачка [PERSON] звернулась до суду із позовом до відповідача [PERSON] , в якому просить розірвати шлюб, укладений між сторонами та зареєстрований 04.03.2011 року Київським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Одеського міського управління юстиції, актовий запис № 173, посилаючись на те, що від шлюбу у сторін народилась дитина, однак, спільне життя з відповідачем не склалося через відсутність взаєморозуміння, різних поглядів на сімейні відносини, не має спільних інтересів, шлюбні стосунки між сторонами фактично припинені з вересня 2018 року, а тому примирення подружжя неможливе, у зв`язку із чим, позивач змушений звернутися до суду із позовом. Також позивач просить стягнути з [PERSON] , [INFO] на її користь аліменти на утримання малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] у твердій грошовій сумі у розмірі 3000 гривень щомісячно, починаючи стягнення від дня пред`явлення позову до суду та до досягнення дитиною повноліття, тобто до [INFO] року, але не менш ніж розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Позивачка [PERSON] до судового засідання з`явилась, позовні вимоги підтримала у повному обсязі та просила їх задовольнити. Відповідач [PERSON] до судового засідання з`явився, позовні вимоги визнав частково, пояснив, що він працює охоронцем та середній його заробіток приблизно складає 10000 гривень, він не заперечує надавати дитині добровільно матеріальну допомогу у вигляді придбання товарів та послуг, але проти стягнення будь-якої суми на користь дружини, перешкод у спілкуванні з дитиною не має, проти розірвання шлюбу не заперечує. Дослідивши матеріали справи, заслухавши учасників процесу, суд приходить до наступного. Як встановлено у судовому засіданні, [PERSON] та [PERSON]/ 04.03.2011 року уклали шлюб, який зареєстрований Київським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Одеського міського управління юстиції, актовий запис № 173, що вбачається із свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] а.с. 5/. Судом встановлено, що від шлюбу у сторін народився син - [PERSON] , [INFO] , що вбачається із свідоцтва про народження від 06.10.2011 року серія [NUMBER] , батьками в якому вказані сторони по справі /а.с.8/. Шлюб у сторін носить формальний характер, подружні стосунки між ними не підтримуються з вересня 2018 року, спільного господарства не ведуть, спору щодо поділу спільного майна на теперішній час сторони не заявляють. Згідно з ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Загальна декларація прав людини у ч. 2 ст. 16 містить положення, за яким шлюб може укладатися тільки при вільній і повній згоді сторін, що одружуються, а за ст. 23 Міжнародного пакту про громадянські і політичні права, жоден шлюб не може бути укладений без вільної і цілковитої згоди тих, що одружуються. За аналогією можливо зробити висновок, що й подальше існування сім`ї як добровільного союзу у разі відсутності добровільної згоди чоловіка чи жінки на такий союз - сім`ю - шлюб, не може мати місце, а також, приймаючи бажання та право одного з них розірвати шлюб, не може бути незаконно порушене або одного з подружжя не можливо насильно, без його волі змусити перебувати у таких зареєстрованих як шлюб відносинах. На підставі викладеного, суд вважає, що вимоги позивача відносно розірвання шлюбу підлягають задоволенню. Крім того, у позові міститься вимога - про стягнення аліментів, суд дійшов висновку, що ця вимога підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного. Законодавством України передбачено, що мати і батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебувають вони у шлюбі між собою (ч.1ст.141 СК України). Відповідно до ст.ст.180, 181ч.3, 183ч.1 СК України, батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються в частині від доходу батьків або в твердій грошовій сумі, при визначені розміру аліментів, суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини, стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних осіб, інші обставини, що мають істотне значення, частка заробітку (доходу) матері, батька, що стягується як аліменти на дитину, визначається судом. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини, а ч.2 ст.182 Сімейного Кодексу України передбачено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно довідки КП «ЖКС «Вузівський» з місця проживання № 2550 від 18.02.2019 року малолітня дитина [PERSON] проживає та зареєстрований з 21.06.2012 року разом з матір`ю [PERSON] та бабусею [PERSON]/а.с.9/. Таким чином, відповідно до вимог ст.180 Сімейного Кодексу України, відповідач, будучи батьком малолітнього сина - [PERSON] , [INFO] , який інших дітей не має, зобов`язаний брати участь в його вихованні та утриманні до досягнення ним повноліття. Відповідно до ст. 184 СК України, суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом або за домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону. При визначенні розміру аліментів суд враховує встановленийст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2019 рік» прожитковий мінімум на дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня 2019 року - 2027 гривень, з 1 липня - 2118 гривень, з 1 грудня - 2218 гривень. Тому розмір аліментів на дитину має узгоджуватись з вказаними сумами. На підставі викладеного, суд дійшов висновку, що з відповідача на користь позивача підлягають стягненню аліменти на утримання дитини у твердій грошовій сумі в розмірі 1500 грн. щомісячно з подальшою індексацією з урахуванням індексу інфляції, починаючи з 20.02.2019 року і до досягнення дитиною повноліття. Згідно ч.1 ст.191 СК України передбачено, що аліменти присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, тому стягнення аліментів слід рахувати з 20.02.2019 року. При цьому суд зазначає, що такий розмір стягуваних аліментів є розумним та не суперечитиме чинному законодавству, інтересам позивача, відповідача та малолітньої дитини. Крім того, суд роз`яснює сторонам, що відповідно до ч.1 ст.192 Сімейного Кодексу України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них. Відповідно до вимог ч.6 ст. 141 ЦПК України, на користь держави з відповідача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 768,40 гривень, оскільки саме у такому розмірі він був встановлений на момент подання вищевказаного позову до суду.

Outcome: partial