Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-08 00:00:00

21.08.2018 позивач [PERSON] звернувся до суду з вказаним позовом та просив суд усунути йому перешкоди у реалізації права власності житловим будинком [ADDRESS], шляхом визнання [PERSON], [PERSON] та її малолітніх дітей [PERSON], [PERSON] та [PERSON], такими, що втратили право користування вказаним житловим приміщенням. В обґрунтування позову вказував, що 13.08.2014 з його дозволу, як власника вище вказаного будинку, в ньому зареєстроване місце проживання його куми [PERSON] та її дітей, які членами його сім`ї не являються, у будинку жодного дня не проживали, участі у сплаті комунальних послуг не приймали. Пояснив, що дозволив реєстрацію [PERSON] та її дітей у вказаному житловому приміщенні у зв'язку з тим, що вони не мали зареєстрованого місця проживання в селі Новомар`янівське. При цьому, на даний час відповідачі проживають по [ADDRESS] відповідно у своєї матері та бабусі - [PERSON] На даний час, реєстрація відповідачів у його будинку порушує його право власності, оскільки він позбавлений можливості оформити субсидію на оплату житлово-комунальних послуг, а відповідачі відмовляються в добровільному порядку знятися з реєстрації. У зв'язку з чим він змушений звернутися до суду з вказаним позовом. Позивач по справі до суду не з'явився, надавши заяву про розгляд справи за його відсутності, в якій просив позовні вимоги задовольнити, проти заочного розгляду справи не заперечував (а.с. 40). Відповідачі по справі, будучи належним чином повідомленими про час та місце розгляду справи, за зареєстрованим місцем проживання (а.с. 27), до суду повторно не з'явилися, про причини неявки суду не повідомили, відзиву не надали (а.с. 36-39). Треті особи Орган опіки та піклування Веселівської сільської ради Криворізького району Дніпропетровської області, Веселівська сільська рада Криворізького району Дніпропетровської області та Служба у справах дітей Криворізької районної державної адміністрації Дніпропетровської області, про час та місце розгляду справи повідомлялися у встановленому законом порядку, але участь своїх представників у розгляді справи не забезпечили, заяв по суті справи чи з процесуальних питань не надали (а.с. 30, 33-35). У зв'язку з неявкою в судове засіданні всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Вказані обставини дають суду право розглядати справу на підставі наявних доказів. Зі згоди позивача, який не заперечував проти заочного розгляду справи, суд на місці постановив ухвалити по справі заочне рішення, на підставі наявних у ній доказів, що відповідає вимогам ч.4 ст. 223, 280-281 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, надавши оцінку доказам по справі, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню виходячи з наступного. Судом встановлено, що [PERSON] на праві приватної власності належить житловий будинок [ADDRESS], що підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, договором купівлі-продажу будинку від 07.06.2006, технічною документацією на будинок та свідоцтвом про право власності на нього (а.с. 8-13, 41-42). У вказаному житловому будинку, окрім членів його сім`ї (а.с. 14-21), з його згоди, зареєстровано місце проживання [PERSON] та її дітей [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] (а.с. 6), які не є членами його сім`ї, про що вказував позивач та не заперечили відповідачі. Згідно акту про не проживання, складеного депутатом Веселівської сільської ради Криворізького району Дніпропетровської області за участі сусідів [PERSON], [PERSON], відповідачі в будинку [ADDRESS] зареєстровані, але не проживають (а.с.5). Позивач має намір скористатися державною субсидією на оплату житлово-комунальних послуг, про що склав декларацію (а.с. 7), але реєстрація відповідачів у належному йому приміщенні перешкоджає реалізації ним свого права власності, зокрема право на отримання житлової субсидії. Відповідачі [PERSON] та [PERSON], яка дії від свого імені та від імені малолітніх дітей в силу ст. 154 СК України, добровільно знятися з реєстрації місця проживання не бажають, хоча проживають в будинку [ADDRESS] у своєї, відповідно, матері та бабусі [PERSON], про що вказував позивач та не заперечили відповідачі. Ухвалою суду орган опіки та піклування Веселівської сільської ради Криворізького району Дніпропетровської області зобов'язано надати суду висновок щодо розв'язання спору, зокрема щодо можливого порушення прав неповнолітніх дітей, але орган опіки та піклування висновок не склав, проти позову не заперечив. Відповідно до ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспроюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ст. 41 Конституції України та п. 2 частини 3 статті 321 ЦК України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, право власності є непорушним, ніхто не може бути позбавлений права власності чи обмежений у його здійсненні, крім випадків, встановлених Конституцією та законом. Відповідно до частини першої статті 383 ЦК України власник житлового будинку має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім'ї, інших осіб. Згідно положень статті 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до п. 33 Постанови Пленуму ВССУ з розгляду цивільних та кримінальних справ «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» № 5 від 07.02.2014, застосовуючи положення статті 391 ЦК, відповідно до якої власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном, навіть якщо вони не пов'язані із позбавленням права володіння, суд має виходити із такого. Відповідно до положень статей 391, 396 ЦК позов про усунення порушень права, не пов'язаних із позбавленням володіння, підлягає задоволенню у разі, якщо позивач доведе, що він є власником або особою, яка володіє майном (має речове право) з підстави, передбаченої законом або договором, і що діями відповідача, не пов'язаними з позбавленням володіння, порушується його право власності чи законного володіння. Відповідно до ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі: судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою . Оскільки відповідачі зареєстровані у будинку позивача з його дозволу, але у вказаному будинку не проживають, участі в сплаті комунальних платежів не приймає, проживають в будинку своєї родички [PERSON], доказів протилежного суду не надано, при цьому знятися з реєстрації за вказаною адресою в добровільному порядку не бажають, що порушує права позивача як власника житлового будинку, адже він зобов'язаний нести непомірний тягар нарахованих комунальних платежів та позбавлений можливості оформити житлову субсидію, тому суд приходить до висновку, про необхідність усунення перешкод позивачу у користуванні своєю власністю, шляхом визнання відповідачів такими, що втратили право користування вказаним житловим приміщенням. Оскільки рішення суду ухвалюється на користь позивача, в силу ст. 141 ЦПК України, з повнолітніх відповідачів на користь позивача, в рівних частках, підлягає стягненню судовий збір в розмірі 704,80 грн., сплачений ним при поданні позову (а.с.1).

Outcome: approved