Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-27 00:00:00

20.08.2018 року позивач [PERSON] звернувся до Веселівського районного суду Запорізької області з позовом до Державного підприємства «Кам'янсько - Дніпровське лісове господарство» про стягнення заборгованості зі сплати заробітної плати. За клопотанням сторін справа розглядом відкладалась неодноразово. Відповідно до уточнених позовних вимог позивач просить суд стягнути заборгованість по виплаті заробітної плати в сумі 11\~408,93 грн. В позові зазначив що,на підставі наказу № 167-к від 24.09.2015 року [PERSON] було прийнято на роботу на посаду майстра лісу Державного підприємства «Камянсько-Дніпровське лісове господарство» (далі - відповідач) з повним робочим тижнем та з посадовим окладом 3 168,00 грн. на місяць. Факт перебування позивача у трудових відносинах з відповідачем підтверджується копією трудової книжки серії АХ № 318905 виданої на його імя 03.05.2017 року. За останній час роботи на даному підприємстві, адміністрацією підприємства заробітна плата виплачувалася позивачеві не в повному обсязі, що фактично стало підставою подання ним заяви про звільнення за згодою сторін згідно п.1 ч.1 ст.36 КЗпП України та наказом № 8-к від 03.05.2017 року «Про звільнення» його звільнено з займаної посади та видано трудову книжку. Ознайомившись із записом № 1 у своїй трудовій книжці, йому стало відомо, що його нібито було прийнято на роботу на посаду майстром лісу з неповним трудовим тижнем, проте за час роботи будь-яких заяви про прийняття або переведення позивача на роботу з неповним робочим тижнем ним відповідачеві не подавалися. Дана обставина у повній мірі не відповідає дійсності, що вбачається зі змісту його заяви про прийняття на роботу та наказу № 167-к від 24.09.2015 року «Про прийняття на роботу». Характерною обставиною є дата заповнення його трудової книжки, яка припадає на дату його звільнення. Тобто, запис № 1 про прийняття на роботу складений у день внесення запису про звільнення його з займаної посади. З даного приводу, 03.01.2018 року, 14.05.2018 року та 13.06.2018 року позивачем направлялися заяви про видачу йому копії наказу про прийняття його на роботу на посаду майстра лісу з неповним робочим тижнем, проте дані заяви по сьогоднішній день залишаються без розгляду. В наслідок неправомірних дій відповідача в частині неповної сплати заробітної плати від суми посадового окладу 3 168,00 грн., перед позивачем виникла заборгованість по сплаті заробітної плати у розмірі 11.408,93грн. Факт наявності заборгованості по заробітній платі підтверджується випискою з особового рахунку за період його роботи. В судовому засіданні представник позивача заявив усне клопотання про зменшення позовних вимог від первісних вимог до суми запропонованої відповідачем тобто до 11 408,93 грн. (одинадцять тисяч чотириста вісім гривень 93коп.) про що просить суд посилаючись на діюче законодавство. Представник відповідача надав суду розрахунок заборгованості по заробітній платі позивача, з яким погодився і відповідач відповідно до якого [PERSON] має заборгованість в сумі 11 408,93 грн. Суд, вивчивши позовну заяву, відзиви, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч. 4_ст. 19 ЦПК України спрощене позовне провадження призначене для розгляду малозначних справ, що виникають з трудових відносин, справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи. Згідно зі ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ст.1 Закону України «Про оплату праці» заробітна плата це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку за трудовим договором роботодавець виплачує працівникові за виконану ним роботу. Статтею 43 Конституції України передбачено, що кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується. Право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом. Частиною першою статті 115 КЗпП України передбачено, що заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором або нормативним актом роботодавця, погодженим з виборним органом первинної профспілкової організації чи іншим уповноваженим на представництво трудовим колективом органом (а в разі відсутності таких органів - представниками, обраними і уповноваженими трудовим колективом), але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів, та не пізніше семи днів після закінчення періоду, за який здійснюється виплата. Відповідно до ч.1 ст.21 Закону України «Про оплату праці» передбачено, що працівник має право на оплату своєї праці відповідно до актів законодавства та колективного договору на підставі укладеного трудового договору. Статтею 22 Закону України «Про оплату праці» передбачено, що субєкти організації оплати праці не мають права в односторонньому порядку приймати рішення з питань оплати праці, що погіршують умови, встановлені законодавством, угодами і колективними договорами. Частиною другою статті 233 КЗпП України передбачено, що у разі порушення законодавства про оплату праці працівник має право звернутися до суду з позовом про стягнення належної йому заробітної плати без обмеження будь-яким строком. Сторонами не оспорюються факт про перебування в трудових відносинах позивача з відповідачем [PERSON] підприємством «Кам'янсько- Дніпровське лісове господарство» На підставі наказу № 167-к від 24.09.2015 року [PERSON] було прийнято на роботу на посаду майстра лісу Державного підприємства «Камянсько-Дніпровське лісове господарство» (далі - відповідач) з повним робочим тижнем та з посадовим окладом 3 168,00 грн. на місяць. Факт перебування позивача у трудових відносинах з відповідачем підтверджується копією трудової книжки серії АХ № 318905 виданої на його імя 03.05.2017 року. За останній час роботи на даному підприємстві, адміністрацією підприємства заробітна плата виплачувалася позивачеві не в повному обсязі, що фактично стало підставою подання ним заяви про звільнення за згодою сторін згідно п.1 ч.1 ст.36 КЗпП України та наказом № 8-к від 03.05.2017 року «Про звільнення» його було звільнено з займаної посади та видано трудову книжку. Факт наявності заборгованості у вказаній сумі визнано та підтверджено відповідачем у розрахунку наданого представником відповідача під час судового розгляду справи з розрахунком по заборгованості погодився і позивач. МІСЯЦІі окладпод. налвійськ.збірпрофоюзотримано з/платафакг.нарахрізниця січень2404432,7236,0624,041230,491391,79680,69 лютий2404432,7236,0624,041432,721373,71478,46 березень2423,29436,1936,3524,231926,522423,290 квітень2529455,2237,9425,291794,442529216,11 травень2529455,2237,9425,291288,031464,16722,52 червень2624472,3239,3626,241363,581559,2722,5 липень2609,79469,7639,1526,11432,381646,36642,4 серпень2619471,4239,2926,191378,921578,5703,18 вересень2619471,4239,2926,192082,126190 жовтень2619471,4239,2926,191301,411481780,69 листопад2619471,4239,2926,191292,21469,4789,9 грудень2791502,3841,8727,911435,161649,23783,68 Всього30730,085542,21461,89307,917957,9521184,646520,13 МІСЯЦІокладпод.налвійськ.збірпрофоюзотримано з/платафакт.нарахрізниця січеньЗОЮ541,845,1530,11340,4715051052,48 лютийЗОЮ541,845,1530,114161600976,95 березеньЗОЮ541,845,1530,114161600976,95 квітеньЗОЮ541,845,1530,11482,951684,21910 травень4312776,1264,6843,122455,63088,8972,48 Всього163522943,32245,28163,528111,029478,014888,86 Відмову виплатити позивачеві усі кошти, які слід було виплатити на день звільнення з роботи, відповідач обґрунтував відсутністю грошових коштів. Відсутність фінансово-господарської діяльності або коштів у роботодавця не виключає його вини в невиплаті належних звільненому працівникові коштів та не звільняє роботодавця від відповідальності, передбаченої ст. 117 КЗпП України. На даний момент загальна сума позову складає 11408,93 грн., виплата добровільно не проведена, а тому підлягає захисту., Викладені обставини підтверджуються надані позивачем та визнані відповідачем доказами: При ухваленні рішення у даній справі приймає до уваги розяснення п. 6 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства про оплату праці» № 13 від 24.12.1999 р., відповідно до якого, задовольняючи вимоги про оплату праці, суд має навести в рішенні розрахунки, з яких він виходить при визначенні сум, що підлягають стягненню. Разом з цим, оскільки справляння і сплата прибуткового податку з громадян є відповідно обовязком роботодавця та працівника, суд визначає зазначену суму без утримання цього податку й інших обовязкових платежів, про що зазначає в резолютивній частині рішення/ На підставі п.1.ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» позивача звільнено від сплати судового збору за звернення до суду з позовними вимогами про стягнення заробітної плати, а тому суд вважає необхідним в порядку, передбаченому ст. 141 ЦПК України, стягнути з відповідача на користь держави судовий збір у розмірі 1921,00 грн. Окрім цього, відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про присудження працівникові виплати заробітної плати, але не більше ніж за один місяць.

Outcome: approved