Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-09 00:00:00

20.02.2018 позивач звернувся до суду з позовною заявою до відповідачів, мотивуючи вимоги тим, що рішенням Фастівської районної ради народних депутатів 15 сесії XXI скликання від 22.03.1994 позивачу було надано у постійне користування 16,00 га землі за рахунок земель запасу. 13.04.1995 Фастівською РДА було проведено державну реєстрацію селянського (фермерського) господарства «Вакула», яке здійснює свою діяльність по вирощуванню зернових та технічних культур на зазначеній вище земельній ділянці. Рішенням Фастівської районної ради народних депутатів від 28.05.1998 № 09-02-ХХІІІ додатково у постійне користування позивачу було надано земельну ділянку для ведення селянського (фермерського) господарства за рахунок земель запасу в адміністративних межах Малополовецької сільської ради площею 30,00 га. 30.05.1998 позивач отримав державний акт на право постійного користування земельною ділянкою площею 0,46 га, розташовану на території Малополовецької сільської ради. В 2017 році з метою здійснення реєстрації кадастрового номеру земельної ділянки позивач звернувся, спочатку до ФОП [PERSON] для виготовлення технічної документації, а потім до Відділу у Фастівському районі Головного управління Держгеокадастру у Київській області за присвоєнням земельній ділянці кадастрового номеру і внесення цих відомостей до Державного земельного кадастру. Рішеннями від 07.07.2017 та від 03.08.2017 державним кадастровим реєстратором відділу у Фастівському районі Головного управління Держгеокадастру у Київській області з надуманих підстав, нібито в зв'язку із невідповідністю поданих мною документів вимогам ЗУ «Про Державний земельний кадастр», позивачу було відмовлено у вчинені заявлених дій. Саме тоді позивачу стало відомо, що до Державного земельного кадастру внесені відомості про надання 22-м земельним ділянкам, розміром по 2,00 га кожна, розташованих в межах перебуваючої в його користуванні земельної ділянки, кадастрових номерів з [NUMBER] по [NUMBER]. Підставою внесення відомостей в реєстр стали накази Головного управління Держгеокадастру у Київській області на ім'я [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] 10.08.2017 позивачем було подано до СВ Фастівського ВП Васильківського ВП ГУНП в Київській області заяву про вчинення кримінального злочину, а 11.08.2017 позивачем подано до ГУ Держгеокадастру заяву про недопущення таких дій та неможливості надання земельної ділянки цим 22-м особам без вилучення її із його користування відповідно до вимог закону. Також з 11.08.2017 по 13.08.2017 позивачем організовано мирну акцію протесту в м.Києві за адресою ГУ Держгеокадастру проти позбавлення його земельної ділянки в незаконний спосіб. Лише 14.08.2017 позивачу було повідомлено, що згідно наданої службовою особою відділу у Фастівському районі Головного управління Держгеокадастру у Київській області інформації у Відділі нібито відсутні відомості про перебування земельної ділянки площею 46,00 га в його постійному користуванні. 11.08.2017 було здійснено реєстрацію прав власності за [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] на зазначені земельні ділянки в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, а 15.08.2017 було здійснено реєстрацію прав власності [PERSON] та [PERSON] на земельні ділянки. Позивач зазначає, що земельна ділянка площею 46,00 га перебуває в його користуванні з 1994 року (16,00 га та з 1998 року - 30,00 га), починаючи з 1998 року і до 01.01.2016 відділ у Фастівському районі надавав інформацію із державної статистичної звітності про наявність земель та розподіл їх за власниками земель, землекористувачами, угіддями (форма №6-зем) про позивача, [PERSON], як землекористувача земельної ділянки площею 46,00 га. При цьому, протягом 18 років подання державної статистичної звітності (з 1998 року і по 2015 рік включно) у відповідності із наказом Держкомітету статистики України від 05.11.1998 року №377, зареєстрованого в МЮУ 14.12.1998 р. за №788/3228, в щорічному звіті про наявність земель та розподіл їх за власниками землі, землекористувачами, угіддями та видами економічної діяльності (форма №6-зем) перебуваюча в його користуванні земельна ділянка мала номер рядка 2.1- «2.Громадяни, яким надані землі у власність і користування., 2.1 - Селянські (фермерські) господарства». Проте, в поданій в 2017 році Відділом у Фастівському районі Головного управління Держгеокадастру у Київській області до Головного управління Держгеокадастру у Київській області інформації (Інформація щодо земельної ділянки, яка розташована в межах [NUMBER] що надається Державним кадастровим реєстратором і територіальним органом нижчого рівня територіальному органу), що стала підставою для надання спірних земельних ділянок у власність 22-м особам, зазначено, що «згідно форми № 6-зем спірна земельна ділянка має код 12.1, 94 5», тобто «12.1 - землі запасу, 94, 95 - землі резервного фонду, не надані в постійне користування». Внаслідок незаконних дій службових осіб Відділу у Фастівському районі Головного управління Держгеокадастру у Київській області по незаконному переводу спірної земельної ділянки із земель, що перебувають в користуванні осіб та селянського (фермерського) господарства, до «земель запасу, земель резервного фонду, що не надані в постійне користування» та надання цієї неправдивої інформації у вигляді офіційного документу - Інформації щодо земельної ділянки, яка розташована в межах [NUMBER] що надається Державним кадастровим реєстратором і територіальним органом нижчого рівня територіальному органу, позивача було в незаконний спосіб позбавлено земельної ділянки, нанесено значні матеріальні збитки. Тому за заявою позивача 15.08.2017 було відкрито кримінальне провадження, правова кваліфікація за ч. 1 ст. 361 КК України. 19.09.2017 власник земельної ділянки з кадастровим № [NUMBER] [PERSON] відчужив цю земельну ділянку площею 2,00 га [PERSON], уклавши з нею договір купівлі-продажу. В межах кримінального провадження ухвалою суду було накладено арешт на майно - земельні ділянки з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства, розташованих на території Малополовецької сільської ради, з кадастровими номерами від [NUMBER] по [NUMBER] включно. Державна реєстрація обтяжень (арешт нерухомого майна) зазначених вище 22-х земельних ділянок була здійснена 04.10.2017. Однак, 02.10.2017 власники 11-ти земельних ділянок, а саме: [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], відчужили своє право власності на спірні земельні на підставі договорів купівлі-продажу на користь [PERSON], який зареєстрував своє право власності на спірні земельні ділянки в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та Реєстрі прав власності на нерухоме майно. 26.12.2017 було припинено обтяження (арешт нерухомого майна) 10-ти спірних земельних ділянок з кадастровими номерами з [NUMBER] по [NUMBER] включно нібито на підставі ухвали Апеляційного суду Вінницької області від 11.12.2017 в справі №133/1182/17. 26.12.2017 незаконно припинивши арешт майна, власники 10-ти земельних ділянок, а саме: [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], відчужили своє право власності на спірні земельні ділянки на підставі договорів купівлі-продажу на користь [PERSON], який також зареєстрував своє право власності на ці земельні ділянки в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та Реєстрі прав власності на нерухоме майно. Припинення обтяження нерухомого майна було здійснено на підставі підробленого судового рішення - ухвали Апеляційного суду Вінницької області від 11.12.2017 року. Таким чином, вищевказані накази про надання у власність 22-м особам земельних ділянок, прийняті Головним управлінням Держгеокадастру у Київській області з порушенням норм земельного законодавства, без обов'язкового попереднього підставного і законного вилучення землі із постійного користування позивача, у зв'язку з чим державна реєстрація права власності земельних ділянок та укладення договорів купівлі-продажу цих земельних ділянок відбулась із порушенням вимог земельного законодавства, зокрема ст. ст. 116, 141 ЗК України. Рішенням від 22.11.2017 державного кадастрового реєстратора Відділу у Фастівському районі Головного управління Держгеокадастру у Київській області позивачу в черговий раз було відмовлено у внесенні відомостей про кадастровий номер перебуваючої в його користуванні земельної ділянки до Державного земельного кадастру з підстав того, що перебуваюча в його користуванні земельна ділянка площею 46,00 га перетинається із 22-мя земельними ділянками на 92,4965 % площі. На підставі викладеного позивач просив суд усунути [PERSON], перешкоди в користуванні земельною ділянкою площею 46,00 га, що розташована на території Малополовецької сільської ради Фастівського району Київської області, цільовим призначенням для ведення селянського (фермерського господарства), перебуваючої в постійному користуванні згідно державного акту від 30.05.1998, наступним шляхом: визнати незаконними та скасувати накази Головного управління Держгеокадастру у Київській області від 09.08.2017 року про передачу у приватну власність 22-х земельних ділянок №10-143ЗО/15-17-сг, №10-14331/15-17-сг, №10-14332/15-17-сг, №3 0-14333/15-17-сг, №10-14334/15-17-сг, №10-14335/15-17-сг, №10-14336/15-17-сг, №10-14337/15-17-сг, №10-14338/15-17-сг, №10-14339/15-17-сг, №10-14340/15-17-сг, №10-14341/15-17-сг, №10-14342/15-17-сг, №10-14343/15-17-сг, №10-14344/15-17-сг, №10-14345/15-17-сг, №10-14346/15-17-сг, №10-14394/15-17-сг, №10-14395/15-17-сг, №10-14396/15-17-сг, №10-14397/15-17-сг, № 10-14398/15-17-сг; скасувати присвоєння кадастрових номерів з [NUMBER] по [NUMBER] включно земельним ділянкам площею 2,00 га (кожна), цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства, розташованих на території Малополовецької сільської ради Фастівського району Київської області та виключити дані про ці земельні ділянки із державного земельного кадастру; скасувати державну реєстрацію права власності [PERSON], кадастровий [NUMBER]; [PERSON] кадастровий [NUMBER]; [PERSON], кадастровий [NUMBER]; [PERSON], кадастровий [NUMBER]; [PERSON], кадастровий [NUMBER]; [PERSON], кадастровий [NUMBER]; [PERSON], кадастровий [NUMBER]; [PERSON], кадастровий [NUMBER]; [PERSON], кадастровий [NUMBER]; [PERSON], кадастровий [NUMBER]; [PERSON], кадастровий [NUMBER]; [PERSON], кадастровий [NUMBER]; [PERSON], кадастровий [NUMBER]; [PERSON], кадастровий [NUMBER]; [PERSON], кадастровий [NUMBER]; [PERSON], кадастровий [NUMBER]; [PERSON], кадастровий [NUMBER]; [PERSON], кадастровий [NUMBER]; [PERSON], кадастровий [NUMBER]; [PERSON], кадастровий [NUMBER]; [PERSON], кадастровий [NUMBER]; [PERSON], кадастровий [NUMBER]; на земельні ділянки площею 2,00 га (кожна) з цільовими призначеннями для ведення особистих селянських господарств, розташованих на територіях Малополовецької сільської ради Фастівського району Київської області; визнати недійсними договори купівлі-продажу земельних ділянок, а саме: договір №935788 від 19.09.2017 купівлі-продажу, укладений між [PERSON] та [PERSON], посвідчений 19.09.2017 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Чорнєй В.В.; договір №3457 від 02.10.2017 купівлі-продажу, укладений між [PERSON] та [PERSON], посвідчений 02.10.2017 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Зима Н.Ф.; договір № 3453 від 02.10.2017 купівлі-продажу, укладений між [PERSON] та [PERSON], посвідчений 02.10.2017 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Зима Н.Ф.; договір №3451 від 02.10.2017 купівлі-продажу, укладений між [PERSON] та [PERSON], посвідчений 02.10.2017 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Зима Н.Ф.; договір №3445 від 02.10.2017 купівлі-продажу, укладений між [PERSON] та [PERSON], посвідчений 02.10.2017 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Зима Н.Ф.; договір №3461 від 02.10.2017 купівлі-продажу, укладений між [PERSON] та [PERSON], посвідчений 02.10.2017 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Зима Н.Ф.; договір №3455 від 02.10.2017 купівлі-продажу, укладений між [PERSON] та [PERSON], посвідчений 02.10.2017 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Зима Н.Ф.; договір №3467 від 02.10.2017 купівлі-продажу, укладений між [PERSON] та [PERSON], посвідчений 02.10.2017 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Зима Н.Ф.; договір №3443 від 02.10.2017 купівлі-продажу, укладений між [PERSON] та [PERSON], посвідчений 02.10.2017 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Зима Н.Ф.; договір №3469 від 02.10.2017 купівлі-продажу, укладений між [PERSON] та [PERSON], посвідчений 02.10.2017 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Зима Н.Ф.; договір №3459 від 02.10.2017 купівлі-продажу, укладений між [PERSON] та [PERSON], посвідчений 02.10.2017 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Зима Н.Ф.; договір №3463 від 02.10.2017 купівлі-продажу, укладений між [PERSON] та [PERSON], посвідчений 02.10.2017 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Зима Н.Ф.; договір №5293 від 26.12.2017 купівлі-продажу, укладений між [PERSON] та [PERSON], посвідчений 26.12.2017 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Зима Н.Ф.; договір №5269 від 26.12.2017 купівлі-продажу, укладений між [PERSON] та [PERSON], посвідчений 26.12.2017 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Зима Н.Ф.; договір №5279 від 26.12.2017 купівлі-продажу, укладений між [PERSON] та [PERSON], посвідчений 26.12.2017 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Зима Н.Ф.; договір №5267 від 26.12.2017 купівлі, укладений між [PERSON] та [PERSON], посвідчений 26.12.2017 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Зима Н.Ф.; договір №5277 від 26.12.2017 купівлі-продажу, укладений між [PERSON] та [PERSON], посвідчений 26.12.2017 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Зима Н.Ф.; договір №5271 від 26.12.2017 купівлі, укладений між [PERSON] та [PERSON], посвідчений 26.12.2017 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Зима Н.Ф.; договір №5273 від 26.12.2017 купівлі-продажу, укладений між [PERSON] та [PERSON], посвідчений 26.12.2017 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Зима Н.Ф.; договір №5295 від 26.12.2017 купівлі-продажу, укладений між [PERSON] та [PERSON], посвідчений 26.12.2017 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Зима Н.Ф.; договір №5299 від 27.12.2017 купівлі-продажу, укладений між [PERSON] та [PERSON], посвідчений 27.12.2017 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Зима Н.Ф. земельних ділянок площею 2,00 га (кожна), розташованих на територіях Малополовецької сільської ради Фастівського району Київської області та скасувати їх державну реєстрацію. Також позивач просив стягнути по справі судові витрати в рівних частинах з відповідачів ГУ Держгеокадастру у Київській області та [PERSON] 30.03.2018 представником відповідача [PERSON] до суду надісланий відзив на позовну заяву, відповідно до якого він заперечує проти позову у повному обсязі, вважає його безпідставним, необґрунтованим та таким, що спрямований на позбавлення особи права на мирне володіння майном. Так, 09.08.2017 ГУ Держгеокадастру було прийнято накази про передання у приватну власність 22-х земельних ділянок у порядку безоплатної приватизації, після одержання земельних ділянок фізичними особами та реєстрації за ними права приватної власності, відповідні земельні ділянки за відплатними нотаріально посвідченими договорами купівлі-продажу були відчужені особами-продавцями на користь [PERSON] Оскаржувані позивачем накази були прийняті ГУ Держгеокадастру в межах компетенції із додержанням вимог законодавства України, яке діяло на момент їх прийняття. Разом з тим, у матеріалах справи наявна відповідь ГУ Держгеокадастру, відповідно до якої позивачу надано наступну інформацію: «у місцевому фонді документації із землеустрою відділу у Фастівському районі відсутня документація із землеустрою щодо оформлення гр. [PERSON] земельної ділянки у постійне користування для ведення фермерського господарства на ФГ «Вакула» в межах Малополовецької сільської ради. Другий примірник державного акта на право постійного користування гр. [PERSON] відсутній. Відповідно до Книг реєстрації державних актів на право постійного користування земельними ділянками, які зберігаються у Відділі у Фастівському районі, запис прореєстрацію державного акта на право постійного користування гр. [PERSON] на ФГ«Вакула» земельної ділянки для ведення фермерського господарства в межахМалополовецької сільської ради Фастівського району Київської області відсутні», тому відповідач вважає накази прийняті ГУ Держгеокадастру від 09.08.2017 законними. Вважає, що позивачем не доведено належними та допустимими доказами виникнення у нього права постійного користування на земельну ділянку загальною площею 46,00 га, яка розташована на території Малополовецької сільської ради Фастівського району Київської області, а відтак і в необхідності судового захисту такого права. Також представник відповідача зазначив, що Селянське (фермерське) господарство «Вакула» фактично було створено через рік (13.04.1995) після прийняття рішення про передачу земельної ділянки позивачу, тому цілком обґрунтованим є висновок, що у разі ліквідації (припинення діяльності) такої юридичної особи, в силу закону припиняється і право постійного користування земельною ділянкою, що виділялася під конкретну мету - для створення та ведення фермерського господарства, що додатково свідчить про законність прийнятих ГУ Держгеокадастру наказів. Крім того, оскаржувані накази були прийняті після надходження розробленої на підставі відповідних наказів технічної документації з землеустрою і до надання земельних ділянок в оренду. Спірні земельні ділянки були придбані [PERSON] за відплатними договорами купівлі-продажу, право власності на відчужені земельні ділянки та правомочності власників (продавців земельних ділянок) уважно перевірялися нотаріусом під час вчинення відповідного нотаріального посвідчення договорів купівлі-продажу майна. Наведено свідчить, що [PERSON] є добросовісним набувачем, оскільки на момент вчинення правочину не знав та не міг знати про те, що особа (продавці) відчужували земельні ділянки у порушення закону України. На підставі викладено просив у задоволенні позову відмовити в повному обсязі. 03.04.2018 відповідачем ГУ Держгеокадастру у Київській області до суду надісланий відзив на позовну заяву, відповідно до якого просить в задоволенні позовних вимог відмовити в повному обсязі, мотивуючи вимоги тим, що за інформацією Відділу у Фастівському районі ГУ Держгеокадастру у Київській області гр. [PERSON] подав до Центру надання адміністративних послуг 08.11.2017 заяву на державну реєстрацію земельної ділянки площею 46,0394 га. Державним кадастровим реєстратором була розглянута заява та надано рішення про відмову у внесенні відомостей (змін до них) до Державного земельного кадастру по причині невідповідності поданих документів. Відповідно до поданих через центр надання адміністративних послуг заяв на державну реєстрацію земельних ділянок 03.08.2017 державним кадастровим реєстратором Відділу у Фастівському районі ГУ Держгеокадастру у Київській області було проведено реєстрацію 22-х земельних ділянок в Національній кадастровій системі згідно проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, розробленого ТОВ НВФ «ГЕОКАД». Від органу державної реєстрації прав до Державного земельного кадастру надійшла інформація про реєстрацію речових прав на 22 вищезазначені земельні ділянки за особами, за заявами яких земельні ділянки зареєстровані у Державному земельному кадастрі. Згідно фонду документації із землеустрою у Відділі відсутня документація із землеустрою щодо оформлення гр. [PERSON] земельної ділянки для ведення фермерського господарства на ФГ «Вакула» в межах Малополовецької сільської ради Фастівського району Київської області. Згідно книг реєстрації державних актів на право постійного користування земельними ділянками, які зберігаються в Відділі, запис про реєстрацію державного акта на право постійного користування гр. [PERSON] на ФГ «Вакула» земельної ділянки для ведення фермерського господарства в межах Малополовецької сільської ради Фастівського району Київської області відсутній. Також у Відділі відсутній другий примірник державного акта на право постійного користування гр. [PERSON] на ФГ «Вакула» земельної ділянки для ведення фермерського господарства в межах Малополовецької сільської ради Фастівського району Київської області. Таким чином, земельна ділянка площею 46,0000 га не перебувала в постійному користуванні гр. [PERSON] 26.04.2018 позивачем подано відповідь на відзив, відповідно до якого зазначив, що його право постійного користування земельною ділянкою пл. 0,46 га на території Малополовецької сільської ради підтверджено належним та допустимим доказом - оригіналом державного акту. Державний акт - є дійсним і правомірним документом, поки його недійсність не визнана судом. Сам по собі лист відповідача ГУ Держгеокадастру щодо відсутності на даний час в фонді 2-го екземпляру державного акту при наявності: нотаріально завіреної копії 2-го екземпляру державного акту; оригіналу довідки форми 6-зем; кримінального провадження щодо службових осіб відділу у Фастівському районі, підтверджує лише недбалість або злочинні дії службових осіб Відділу у Фастівському районі щодо зберігання документації. Щодо припинення діяльності фермерського господарства, позивач зазначив, що право постійного користування земельною ділянкою, підтверджене державним актом, може бути припинено згідно вимог закону через прийняття відповідного рішення, а не само по собі (автоматично), як намагається переконати суд відповідач. Відсутність будь-якого рішення щодо припинення права позивача на постійне користування земельною ділянкою і стало підставою звернення його до суду з даним позовом. 27.06.2018 представником відповідача [PERSON] подані заперечення щодо відповіді позивача на відзив, відповідно до якого зазначив, що позивач на підтвердження наявності у нього майна посилається на оригінал державного акту про право постійного користування землею (право користування), тобто він не є власником майна, це свідчить про те, що захист цивільних прав здійснюється не належним позивачем, а лише постійним користувачем майна, права якого до того ж належним чином не підтверджені. Ухвалою суду від 22.02.2018 було частковозадоволено заяву [PERSON] про забезпечення позову, заборонено вчинення будь-яких дій пов`язаних із відчуженням майна - земельних ділянок з кадастровими номерами: [NUMBER], [NUMBER], [NUMBER], [NUMBER], [NUMBER], [NUMBER], [NUMBER], [NUMBER], [NUMBER], [NUMBER], [NUMBER], [NUMBER], [NUMBER], [NUMBER], [NUMBER], [NUMBER], [NUMBER], [NUMBER], [NUMBER], [NUMBER], [NUMBER], площею 2 га кожна, з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства, розташовані на території Малополовецької сільської ради Фастівського району Київської області, зареєстровані за [PERSON]; заборонено вчинення будь-яких дій пов`язаних із відчуженням майна - земельної ділянки з кадастровими номером [NUMBER], площею 2 га, з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства, розташовану на території Малополовецької сільської ради Фастівського району Київської області, зареєстровану за [PERSON]. У задоволені іншої частини заяви відмовлено. Ухвалою суду від 28.02.2018 заяву [PERSON] про забезпечення позовузалишено без задоволення. 12.03.2018 провадження у справі було відкрито за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання/т. 1 а.с.198-200/. Ухвалою суду від 12.03.2018 за клопотанням позивача [PERSON] витребувані докази у ГУ Держгеокадастру у Київській області /т. 1 а.с.201-206/. 20.03.2018 задоволено заяву [PERSON] про забезпечення позову, заборонено Головному управлінню Держгеокадастру у Київській області вчинення будь-яких дій, пов`язаних із об'єднанням земельних ділянок з кадастровими номерами: [NUMBER], [NUMBER], [NUMBER], [NUMBER], [NUMBER], [NUMBER], [NUMBER], [NUMBER], [NUMBER], [NUMBER], [NUMBER], [NUMBER], [NUMBER], [NUMBER], [NUMBER], [NUMBER], [NUMBER], [NUMBER], [NUMBER], [NUMBER], [NUMBER], що зареєстровані за [PERSON], скасування кадастрових номерів цих земельних ділянок та/або присвоєння новоутвореній земельній ділянці власного нового кадастрового номеру; заборонено державному кадастровому реєстратору відділу у Фастівському районі Головного управління Держгеокадастру у Київській області вчинення будь-яких дій, пов`язаних із проведенням державної реєстрації з присвоєнням нового кадастрового номеру, видачею Витягу із Державного земельного кадастру по новоутвореній земельній ділянці, яка утворилась внаслідок об'єднання земельних ділянок з кадастровими номерами: [NUMBER], [NUMBER], [NUMBER], [NUMBER], [NUMBER], [NUMBER], [NUMBER], [NUMBER], [NUMBER], [NUMBER], [NUMBER], [NUMBER], [NUMBER], [NUMBER], [NUMBER], [NUMBER], [NUMBER], [NUMBER], [NUMBER], [NUMBER], [NUMBER]. Ухвалою суду від 10.05.2018 у задоволені клопотання відповідача [PERSON] про витребування доказів від ГУ Держгеокадастру у Київській області відмовлено /т. 3 а.с.59-61/. Ухвалою суду від 30.05.2018 у задоволені клопотання представника відповідача [PERSON] про витребування доказів від ГУ Держгеокадастру у Київській області відмовлено /т. 3 а.с.183-184/. Ухвалою суду від 30.05.2018 у задоволені клопотання представника відповідача [PERSON] про забезпечення доказів відмовлено /т. 3 а.с.185-186/. 27.06.2018 протокольною ухвалою судового засідання закрите підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті /т. 3 а.с.236-239/. В судовому засіданні позивач та представник позивача надали пояснення, аналогічні викиданим в позові, просили вимоги задовольнити. Представники відповідача [PERSON] в судовому засіданні проти задоволення позову заперечували. Представник відповідача ГУ Держгеокадастру у Київській області в судове зсідання не з'явився, про день та час розгляду справи повідомлені вчасно та належним, причини неявки суду не повідомив. Інші відповідачі в судове засідання не з'явились, про день та час розгляду справи повідомлені вчасно та належним чином шляхом направлення судових повісток та розміщенням оголошеннями на офіційному веб-порталі Фастівського міськрайонного суду Київської області про їх виклик до суду. Суд, вислухавши пояснення сторін, допитавши свідків, дослідивши письмові докази у справі, приходить до висновку, що позов не підлягає задоволенню з огляду на наступне. Судом встановлено, що відповідно до Державного акта на право постійного користування землею [PERSON] на підставі рішення 15 сесії 21 скликання Фастівської районної ради народних депутатів від 22.03.1994 надана у постійне користування земельна ділянка площею 16,0 га в межах згідно з планом, розташована на території Малополовецької сільської ради, для ведення селянського (фермерського) господарства /ч. 1 а.с.86/. Згідно рішення №09-02-ХХІІІ від 28.05.1998 Фастівської районної ради народних депутатів гр. [PERSON] надано додатково у постійне користування земельну ділянку для ведення селянського (фермерського) господарства за рахунок земель запасу в адміністративних межах Малополовецької сільської ради площею 30,0 га (ріллі) /т. 1 а.с.97/. Маючи намір здійснити присвоєння кадастрового номеру земельній ділянці, позивач звернувся до ФОП [PERSON], яким була виготовлена технічної документація із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) для ведення селянського (фермерського) господарства, яка подана до Відділу у Фастівському районі Головного управління Держгеокадастру у Київській області за присвоєнням земельній ділянці кадастрового номеру і внесення цих відомостей до Державного земельного кадастру. Рішенням №РВ-3200593822017 від 07.07.2017 державним кадастровим реєстратором Відділу у Фастівському районі ГУ Держгеокадастру у Київській області [PERSON] відмовлено у внесені відомостей до Державного земельного кадастру у зв'язку з невідповідністю поданих документів п. 4 Прикінцевих перехідних положень Закону України «Про Державний земельний кадастр». За аналогічних підстав прийнято рішення №РВ-3200622712017 від 03.08.2017 /т. 1 а.с.62-63/. Згідно викопіювання з публічної кадастрової карти України в межах Малополовецької сільської ради Фастівського району Київської області станом на 22.09.2017, 22 земельні ділянки з кадастровими номерами з 3224984000:02:004:0048 по 3224984000:02:004:0069 були виділені відповідним громадянам, в межах цих ділянок знаходиться земельна ділянка пл. 46,000 га, що перебуває в користуванні у [PERSON] /т. 1 а.с.61/. Як встановлено судом, відведення 22-х земельних ділянок у власність громадян відбулось на підставі наказів Головного управління Держгеокадастру у Київській області від 09.08.2017, яким затверджені відповідні проекти та надано [PERSON] [PERSON] [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] у власність земельні ділянки площею 2,000 га (кожному) із земель сільськогосподарського призначення державної власності для ведення особистого селянського господарства, розташованих на території Малополовецької сільської ради Фастівського району Київської області /т. 1 а.с.233-254/. В подальшому, 11.08.2017 здійснено державну реєстрацію прав власності зазначених громадян на належні їм земельні ділянки /т. 1 а.с.107-146/. 27.12.2017 за №5299 укладений Договір купівлі-продажу земельної ділянки площею 2,00 га, розташованої на території Малополовецької сільської ради Фастівського району Київської області, кадастровий [NUMBER], між [PERSON] та [PERSON], посвідчений 27.12.2017 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Зима Н.Ф. /т.2 а.с.4-5/. 26.12.2017 за №5295 укладений Договір купівлі-продажу земельної ділянки площею 2,00 га, розташованої на території Малополовецької сільської ради Фастівського району Київської області, кадастровий [NUMBER], між [PERSON] та [PERSON], посвідчений 26.12.2017 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Зима Н.Ф. /т. 2 а.с.6-7/. 26.12.2017 за №5273 укладений Договір купівлі-продажу земельної ділянки площею 2,00 га, розташованої на території Малополовецької сільської ради Фастівського району Київської області, кадастровий [NUMBER], між [PERSON] та [PERSON], посвідчений 26.12.2017 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Зима Н.Ф. /т. 2 а.с.8-9/. 26.12.2017 за №5271 укладений Договір купівлі-продажу земельної ділянки площею 2,00 га, розташованої на території Малополовецької сільської ради Фастівського району Київської області, кадастровий [NUMBER], між [PERSON] та [PERSON], посвідчений 26.12.2017 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Зима Н.Ф. /т. 2 а.с.10-11/. 26.12.2017 за №5277 укладений Договір купівлі-продажу земельної ділянки площею 2,00 га, розташованої на території Малополовецької сільської ради Фастівського району Київської області, кадастровий [NUMBER], між [PERSON] та [PERSON], посвідчений 26.12.2017 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Зима Н.Ф. /т. 2 а.с.12-13/. 26.12.2017 за №5267 укладений Договір купівлі-продажу земельної ділянки площею 2,00 га, розташованої на території Малополовецької сільської ради Фастівського району Київської області, кадастровий [NUMBER], між [PERSON] та [PERSON], посвідчений 26.12.2017 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Зима Н.Ф. /т. 2 а.с.14-15/. 26.12.2017 за №5279 укладений Договір купівлі-продажу земельної ділянки площею 2,00 га, розташованої на території Малополовецької сільської ради Фастівського району Київської області, кадастровий [NUMBER], між [PERSON] та [PERSON], посвідчений 26.12.2017 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Зима Н.Ф. /т. 2 а.с.16-17/. 26.12.2017 за №5269 укладений Договір купівлі-продажу земельної ділянки площею 2,00 га, розташованої на території Малополовецької сільської ради Фастівського району Київської області, кадастровий [NUMBER], між [PERSON] та [PERSON], посвідчений 26.12.2017 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Зима Н.Ф. /т. 2 а.с.18-19/. 26.12.2017 за №5293 укладений Договір купівлі-продажу земельної ділянки площею 2,00 га, розташованої на території Малополовецької сільської ради Фастівського району Київської області, кадастровий [NUMBER], між [PERSON] та [PERSON], посвідчений 26.12.2017 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Зима Н.Ф. /т. 2 а.с.20-21/. 02.10.2017 за №3463 укладений Договір купівлі-продажу земельної ділянки площею 2,00 га, розташованої на території Малополовецької сільської ради Фастівського району Київської області, кадастровий [NUMBER], між [PERSON] та [PERSON], посвідчений 02.10.2017 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Зима Н.Ф. /т. 2 а.с.22-23/. 02.10.2017 за №3459 укладений Договір купівлі-продажу земельної ділянки площею 2,00 га, розташованої на території Малополовецької сільської ради Фастівського району Київської області, кадастровий [NUMBER], між [PERSON] та [PERSON], посвідчений 02.10.2017 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Зима Н.Ф. /т. 2 а.с.24-25/. 02.10.2017 за №3469 укладений Договір купівлі-продажу земельної ділянки площею 2,00 га, розташованої на території Малополовецької сільської ради Фастівського району Київської області, кадастровий [NUMBER], між [PERSON] та [PERSON], посвідчений 02.10.2017 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Зима Н.Ф. /т. 2 а.с.26-27/. 02.10.2017 за №3443 укладений Договір купівлі-продажу земельної ділянки площею 2,00 га, розташованої на території Малополовецької сільської ради Фастівського району Київської області, кадастровий [NUMBER], між [PERSON] та [PERSON], посвідчений 02.10.2017 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Зима Н.Ф. /т. 2 а.с.28-29/. 02.10.2017 за №3467 укладений Договір купівлі-продажу земельної ділянки площею 2,00 га, розташованої на території Малополовецької сільської ради Фастівського району Київської області, кадастровий [NUMBER], між [PERSON] та [PERSON], посвідчений 02.10.2017 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Зима Н.Ф. /т. 2 а.с.30-31/. 02.10.2017 за №3455 укладений Договір купівлі-продажу земельної ділянки площею 2,00 га, розташованої на території Малополовецької сільської ради Фастівського району Київської області, кадастровий [NUMBER], між [PERSON] та [PERSON], посвідчений 02.10.2017 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Зима Н.Ф. /т. 2 а.с.32-33/. 02.10.2017 за №3461 укладений Договір купівлі-продажу земельної ділянки площею 2,00 га, розташованої на території Малополовецької сільської ради Фастівського району Київської області, кадастровий [NUMBER], між [PERSON] та [PERSON], посвідчений 02.10.2017 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Зима Н.Ф. /т. 2 а.с.34-35/. 02.10.2017 за №3445 укладений Договір купівлі-продажу земельної ділянки площею 2,00 га, розташованої на території Малополовецької сільської ради Фастівського району Київської області, кадастровий [NUMBER], між [PERSON] та [PERSON], посвідчений 02.10.2017 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Зима Н.Ф. /т. 2 а.с.36-37/. 02.10.2017 за №3451 укладений Договір купівлі-продажу земельної ділянки площею 2,00 га, розташованої на території Малополовецької сільської ради Фастівського району Київської області, кадастровий [NUMBER], між [PERSON] та [PERSON], посвідчений 02.10.2017 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Зима Н.Ф. /т. 2 а.с.38-39/. 02.10.2017 за №3453 укладений Договір купівлі-продажу земельної ділянки площею 2,00 га, розташованої на території Малополовецької сільської ради Фастівського району Київської області, кадастровий [NUMBER], між [PERSON] та [PERSON], посвідчений 02.10.2017 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Зима Н.Ф. /т. 2 а.с.40-41/. 02.10.2017 за №3457 укладений Договір купівлі-продажу земельної ділянки площею 2,00 га, розташованої на території Малополовецької сільської ради Фастівського району Київської області, кадастровий [NUMBER], між [PERSON] та [PERSON], посвідчений 02.10.2017 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Зима Н.Ф. /т. 2 а.с.42-43/. 19.09.2017 за №1244укладений Договір купівлі-продажу земельної ділянки площею 2,00 га, розташованої на території Малополовецької сільської ради Фастівського району Київської області, кадастровий [NUMBER], між [PERSON] та [PERSON], посвідчений 19.09.2017 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Чорнєй\~В.В./т. 2 а.с.172-177/. Позивач стверджує, що внаслідок незаконних дій відповідача ГУ Держгеокадастру у Київській області, який допустив незаконне переведення спірної земельної ділянки із земель, що перебувають в користуванні осіб та селянського (фермерського) господарства, до земель запасу, земель резервного фонду, що не надані в постійне користування та надання цієї неправдивої інформації у вигляді офіційного документу, позивача було позбавлено земельної ділянки, чим нанесені значні матеріальні збитки. Перевіряючи такі доводи позивача суд приймає до уваги наступне. Положеннями статті 19 Конституції України закріплено, що органи державної влади та місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Відповідно до п.а ч.1 статті 15-1 Земельного кодексу України, до повноважень центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин, належить внесення в установленому порядку пропозицій щодо розпорядження землями державної та комунальної власності, встановлення меж області, району, міста, району в місті, села і селища, регулювання земельних відносин. Відповідно до ч.4 статті 122 ЗК України, центральний орган виконавчої влади з питань земельних ресурсів у галузі земельних відносин та його територіальні органи передають земельні ділянки сільськогосподарського призначення державної власності, крім випадків, визначених частиною восьмою цієї статті, у власність або у користування для всіх потреб. Відповідно до положень ч.1, 6, 7, 9 ст.118 Земельного кодексу України громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення особистого селянського господарства у межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу. У клопотанні зазначаються цільове призначення земельної ділянки та її орієнтовні розміри. До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки, погодження землекористувача (у разі вилучення земельної ділянки, що перебуває у користуванні інших осіб) та документи, що підтверджують досвід роботи у сільському господарстві або наявність освіти, здобутої в аграрному навчальному закладі (у разі надання земельної ділянки для ведення фермерського господарства). Відповідний орган розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Відповідний орган у двотижневий строк з дня отримання погодженого проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки (а в разі необхідності здійснення обов'язкової державної експертизи землевпорядної документації згідно із законом - після отримання позитивного висновку такої експертизи) приймає рішення про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та надання її у власність. Суд зазначає, що зміст та відповідність вимогам законодавства відповідних проектів землеустрою, які затвердженні оскаржуваними наказами Головного управління Держгеокадастру у Київській області від 09.08.2017, судом не перевірялись, оскільки позивач не оспорював дотримання процедури надання відповідачам у приватну власність 22-х земельних ділянок розміром 2 га кожна, тобто правомірність набуття відповідачами-громадянами у власність 22-х земельних ділянок позивачем не ставилась під сумнів. Саме дії ГУ Держгеокадастру у Київській області, за твердженням позивача, привели до порушення його прав, як законного землекористувача, у зв'язку із позбавленням прав на належну йому земельну ділянку. При цьому, відповідач ГУ Держгеокадастру у Київській області в обгрунтування правомірності своїх дій стверджує, що земельна ділянка площею 46,0000 га не перебувала в постійному користуванні гр. [PERSON], оскільки на час видання оскаржуваних наказів була відсутня як документація із землеустрою та другий примірник державного акта, так і запис про реєстрацію такого державного акта. Позивач, в свою чергу, заперечуючи проти наведених аргументів, посилається на низку доказів, а саме: інформацію із державної статистичної звітності про наявність земель та розподіл їх за власниками земель, землекористувачами, угіддями (форма №6-зем) та покази свідків. Даючи правову оцінку аргументам сторін суд приймає до уваги наступні обставини. Відповідно до довідки Відділу у Фастівському районі Головного управління Держгеокадастру у Київській області з державної статистичної звітності про наявність земель та розподілу їх за власниками земель, землекористувачами, угіддями (за даними формами 6-зем) від 21.08.2017 року, у користування є СФГ «Вакула» - [PERSON] надана земельна ділянка площею 46,0000 га /т. 1 а.с.27/. Згідно листа ГУ Держгеокадастру у Київській області від 06.09.2017, у місцевому фонді документації із землеустрою Відділу у Фастівському районі відсутня документація із землеустрою щодо оформлення гр. [PERSON] земельної ділянки для ведення фермерського господарства на ФГ «Вакула» в межах Малополовецької сільської ради Фастівського району Київської області, другий примірник державного акта відсутній, відповідно до Книг реєстрації державних актів на право постійного користування земельними ділянками, які зберігаються у Відділу у Фастівському районі, запис про реєстрацію державного акта на право постійного користування гр. [PERSON] на ФГ «Вакула» теж відсутній /т. 1 а.с.71-72/. Відповідно до листа ГУ Держгеокадастру у Київській області №29-10-0.221-1812/2-18 від 07.02.2018, за інформацією Відділу у Фастівському районі Головного управління у фонді документації із землеустрою відділу відсутня документація із землеустрою щодо оформлення гр. [PERSON] земельної ділянки для ведення фермерського господарства в межах Малополовецької сільської ради Фастівського району Київської області, відповідно до Книг реєстрації державних актів на право постійного користування земельними ділянками, запис про реєстрацію державного акта на право постійного користування гр. [PERSON] земельної ділянки для ведення фермерського господарства в межах Малополовецької сільської ради Фастівського району Київської області - відсутній /т. 2 а.с.87/. Відповідно до ст. ст. 125, 126 Земельного кодексу України право власності на земельну ділянці також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав. Право власності, користування земельною ділянкою оформлюється відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень». Згідно ст. 1 ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та обтяжень» державна реєстрація речових прав на нерухоме майно - це офіційне визнання і підтвердження державою фактів виникнення, переходу або припинення прав на нерухоме майно, обтяження таких прав шляхом внесення відповідного запису до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Згідно ч. 3 ст. 3 ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», права на нерухоме майно та їх обтяження, що виникли до 1 січня 2013 року, визнаються дійсними за наявності однієї з таких умов: реєстрація таких прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, на момент виникнення таких прав діяло законодавство, що не передбачало їх обовязкової реєстрації. Як зазначалось, позивачу надані в користування земельна ділянка площею 16,00 га у 1994 році, а земельна ділянка площею 30,00 га у 1998 році. В рішенні Конституційного Суду України від 9 лютого 1999 року N 1-рп/99зазначено, що за загальновизнаним принципом права закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі. Цей принцип закріплений у частині першій статті 58 Конституції України, за якою дію нормативно правового акта в часі треба розуміти так, що вона починається з моменту набрання цим актом чинності і припиняється з втратою ним чинності, тобто до події, факту застосовується той закон або інший нормативно-правовий акт, під час дії якого вони настали або мали місце. Отже, до спірних правовідносин мають застосовуватись нормативно-правові акти, які були чинними на час виникнення правовідносин. Відповідно до вимог ст. 22, 23 ЗК України у редакції на час існування спірних правовідносин, право власності на землю або право користування наданою земельною ділянкою виникає після встановлення землевпорядними організаціями меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) і одержання документа, що посвідчує це право. Приступати до використання земельної ділянки, в тому числі на умовах оренди, до встановлення меж цієї ділянки в натурі (на місцевості) і одержання документа, що посвідчує право власності або право користування землею, забороняється. Право власності або право постійного користування землею посвідчується державними актами, які видаються і реєструються сільськими, селищними, міськими, районними Радами народних депутатів. Таким чином, на момент виникнення у [PERSON] права користування земельними ділянками діяло законодавство, яке передбачало обов'язкову реєстрацію таких прав. Порядок складання, видачі, реєстрації і зберігання державних актів на право власності на землю з 1993 року регламентувався наказом Державного комітету України по земельних ресурсах від 15.04.1993 № 28, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 23.04.1993 за № 31, яким було затверджено Інструкцію про порядок складання, видачі, реєстрації і зберігання державних актів на право власності на землю і право постійного користування землею, договорів на право тимчасового користування землею (в тому числі на умовах оренди). Згідно п. 2 Інструкції роботи по складанню державних актів на право власності на землю і право постійного користування землею виконуються в такому порядку: підготовчі роботи; встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості); складання плану земельної ділянки; заповнення бланка державного акта. Згідно п.2.2. Інструкції межі наданих (переданих) земельних ділянок переносяться у натуру (на місцевість) і закріплюються межовими знаками, а межі ділянок, що знаходяться у власності та користуванні і проходять по визначених в натурі контурах, звіряються з наявними планами ділянок. При відсутності плану проводиться зйомка зовнішніх меж земельної ділянки, встановлюються суміжні власники землі і землекористувачі, за участю останніх складається протокол, в якому докладно описується розташування меж на місцевості. Відповідно до п. 3.1 Інструкції державні акти на право колективної власності на землю, право приватної власності на землю, право постійного користування землею видаються і реєструються тією сільською, селищною, міською, районною Радою народних депутатів, яка прийняла рішення про передачу земельної ділянки у власність або надання її у постійне користування. Згідно із п. 3.2. цієї Інструкції державні акти на право власності на землю реєструються у Книзі записів (реєстрації) державних актів на право приватної власності на землю за формою згідно з додатком № 2. Рзом з тим, згідно із інформацією ГУ Держгеокадастру у Київській області, згідно книг реєстрації державних актів на право постійного користування земельними ділянками, відсутній запис про реєстрацію державного акта на право постійного користування гр. [PERSON] на земельну ділянку для ведення фермерського господарства в межах Малополовецької сільської ради Фастівського району Київської області та відсутня документації із землеустрою. Враховуючи наведене у позивача право користування земельною ділянкою, яка є предметом спору, як станом на час видання спірних наказів так і по сьогоднішній день взагалі не виникало, а тому при прийнятті оскаржуваних наказів ГУ Держгеокадастру у Київській області правомірно розпорядилося землями запасу сільськогосподарського призначення державної власності за наслідками розгляду заяв відповідачів. Допитаний в судовому засіданні свідок [PERSON] суду повідомив, що він розробляв технічну документацію [PERSON] з метою присвоєння їй кадастрового номеру. Під час виконання завдання ознайомлювався з технічною документацією до державного акта, бачив особисто оригінал державного акту, з якого для нього робили копії, які він засвідчував у сільській раді. Разом з тим, суд не може розцінювати такі покази свідка як беззаперечний доказ наявності другого екземпляра державного акту в органах Держкомзему, оскільки такі покази будь-якими іншими доказами не підтверджуються. При цьому, сам факт наявності в документації другого примірника державного акта ще не свідчить про підтвердження права постійного користування [PERSON] на спірну земельну ділянку, оскільки набуття такого права виникає саме з часу проведення державної реєстрації таких прав. Допитана в судовому засіданні свідок [PERSON] суду повідомила, що вона є головою Малополовецької сільської ради Фастівського району Київської області, в 1994 та 1998 роках позивачу [PERSON] були надані спірні земельні ділянки, які перебували в його користуванні на підставі державного акту про право постійного користування землею. Разом з тим, наведені покази свідка не підтверджують набуття позивачем права користування землею, оскільки в силу ч.4 ст.70 ЦПК України, обставини, які за законом повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися ніякими іншими засобами доказування, крім випадків, коли щодо таких обставин не виникає спору. Належним підтвердженням виникнення за позивачем такого права є наявність запису про реєстрацію державного акту у відповідній Книзі, за відсутності якого покази свідка не є належним засобом доказування спірного факту. При цьому суд враховує, що допитані свідки [PERSON], [PERSON] та [PERSON] зазначали, що вони не обізнані, чи був зареєстрований Державний акт в Книзі реєстрації державних актів на право постійного користування земельними ділянками, особисто таку Книгу не бачили. Доводи позивача про те, що отримання на руки державного акту на право користування на земельну ділянку є підставою вважати, що державна реєстрація прав на земельну ділянку була проведена належним чином не ґрунтуються як на вище зазначених нормах матеріального права, оскільки не є належним доказом державної реєстрації прав на земельну ділянку. Враховуючи викладене, не доведення позивачем факту державної реєстрації Державного акту на право користування на земельну ділянку та проведення робіт з встановлення меж земельної ділянки в натурі при його виготовленні, унеможливлює здійснення висновку про набуття [PERSON] права користування на земельну ділянку для ведення селянського (фермерського) господарства за рахунок земель запасу в адміністративних межах Малополовецької сільської ради площею 46,0 га. Відповідно до ст.15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Положення ст.264 ЦПК України зобов'язують суд під час ухвалення рішення вирішити, зокрема, чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин. Дійсно, державний акт на право постійного користування [PERSON] є дійсним, предметом оскарження у судовому порядку не був, однак законодавець пов'язує виникнення відповідних прав саме з фактом їх реєстрації, а не з фактом видання правовстановлюючого документу компетентним органом. Суд відхиляє посилання позивача, як доказ незаконності дій ГУ Держгеокадастру у Київській області, порушення 15.08.2017 кримінального провадження, правова кваліфікація за ч. 1 ст. 361 КК України (незаконне втручання в роботу автоматизованих електронно-обчислювальних машин, їх систем чи комп'ютерних мереж). Відповідно до приписів ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, а обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування (ч. 2 ст. 78 ЦПК України). На думку суду, для того, щоб посилатись на здійснення певними особами незаконного втручання в роботу автоматизованих електронно-обчислювальних машин, їх систем чи комп'ютерних мереж, суд повинен встановити наявність певних обставин, які свідчать про здійснення таких дій. Наявність (відсутність) зазначених обставин суд повинен встановити за допомогою належних доказів, яким в даному випадку може бути обвинувальний вирок суду. Відповідно до ст. 60 Конституції України особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду. Судом встановлено та не заперечується сторонами, що по факту незаконного втручання в роботу автоматизованих електронно-обчислювальних машин, їх систем чи комп'ютерних мереж досудове слідство триває. В даному випадку відсутні будь-які вирок та рішення суду, якими працівників ГУ Держгеокадастру у Київській області або інших осіб визнано винним у вчиненні кримінальних правопорушень та відносно якого винесено обвинувальний вирок суду, тому посилатись на факт порушення кримінального провадження як доказ незаконності дії ГУ Держгеокадастру у Київській області є безпідставними. За результатом розгляду справи судом не встановлено порушень з боку ГУ Держгеокадастру у Київській області при прийнятті оскаржуваних наказів, то свідчить про те, що територіальний орган державної влади діяв на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано, обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії): безсторонньо, добросовісно, розсудливо, з дотриманням принципу рівності перед Законом. У відповідності з ст. 328 Цивільного кодексу України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. У відповідності з ст. 321 Цивільного кодексу України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Правом власності є право особи на майно, яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб ( ст. ст. 316, 317, 319 ЦК України). Незаконність набуття права власності на земельні ділянки відповідачами [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] [PERSON] судом не встановлена, тому в них були всі законні підстави для присвоєння кадастрових номерів земельним ділянкам з [NUMBER] по [NUMBER], проведення державної реєстрації права власності на них та, в подальшому, відчуження земельних ділянок покупцю [PERSON] на підставі відплатних договорів. На підтвердження вимог про визнання недійсними договорів купівлі-продажу земельних ділянок на користь [PERSON] позивач посилався на те, що має право на оспорювання вищевказаних договорів, оскільки з 1994 року є єдиним законним користувачем земельної ділянки, яка незаконно вибула з його користування внаслідок незаконної приватизації та, в подальшому, незаконного відчуження. При цьому, правова підстава вимог про визнання недійсними договорів купівлі-продажу позивачем не визначена. Статтею 203 Цивільного кодексу України встановлено, що зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства; особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності; волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі; правочин має вчинятися у формі, встановленій законом; правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним. За змістом статті 215 Цивільного кодексу України вимога про визнання оспорюваного правочину недійсним може бути заявлена як однією зі сторін правочину, так і іншою заінтересованою особою, права та законні інтереси якої порушено вчиненим правочином. У розумінні приписів наведених норм оспорювати правочин може також особа (заінтересована особа), яка не була стороною правочину, на час розгляду справи судом не має права власності чи речового права на предмет правочину та/або не претендує на те, щоб майно в натурі було передано їй у володіння. Вимоги заінтересованої особи про визнання правочину недійсним спрямовані на приведення сторін недійсного правочину до того стану, який саме вони, сторони, мали до вчинення правочину. Власний інтерес заінтересованої особи полягає в тому, щоб предмет правочину перебував у власності конкретної особи чи щоб сторона (сторони) правочину перебувала у певному правовому становищі, оскільки від цього залежить подальша можливість законної реалізації заінтересованою особою її прав. При вирішенні позову про визнання недійсним оспорюваного правочину враховуються загальні приписи статей 3, 15, 16 Цивільного кодексу України. За результатами розгляду такого спору вирішується питання про спростування презумпції правомірності правочину й має бути встановлено не лише наявність підстав недійсності правочину, передбачених законом, але й визначено, чи було порушене цивільне право особи, за захистом якого позивач звернувся до суду, яке саме право порушене та в чому полягає його порушення, оскільки залежно від цього визначається необхідний спосіб захисту порушеного права, якщо таке порушення відбулося. За приписами чинного законодавства захисту в суді підлягає не лише порушене суб'єктивне право, а й охоронюваний законом інтерес. Під захистом права розуміється державно-примусова діяльність, спрямована на відновлення порушеного права суб'єкта правовідносин та забезпечення виконання юридичного обов'язку зобов'язаною стороною, внаслідок чого реально відбудеться припинення порушення (чи оспорювання) прав цього суб'єкта, він компенсує витрати, що виникли у зв'язку з порушенням його прав, або в інший спосіб нівелює негативні наслідки порушення його прав; під захистом легітимного інтересу розуміється відновлення можливості досягнення прагнення до користування конкретним матеріальним та/або нематеріальним благом. Правом на звернення до суду за захистом наділена особа в разі порушення, невизнання або оспорювання саме її прав, свобод чи інтересів, а також у разі звернення до суду органів і осіб, яким надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб або державні та суспільні інтереси. Вирішуючи переданий на розгляд спір по суті, суд повинен встановити наявність у особи, яка звернулася з позовом, суб'єктивного матеріального права або охоронюваного законом інтересу, на захист якого подано позов, тобто встановити чи є особа, за позовом якої (або в інтересах якої) порушено провадження у справі належним позивачем. При цьому, обов'язком позивача є доведення/підтвердження в установленому законом порядку наявності факту порушення та/або оспорювання його прав та інтересів. Відсутність порушеного права та інтересу встановлюється при розгляді справи по суті та є самостійною підставою для прийняття судом рішення про відмову в позові. Позивачем не доведено порушення його майнових прав або законного інтересу, а матеріали справи не містять доказів, що останній є користувачем спірного майна. Отже, матеріали даної справи свідчать про відсутність у позивача станом на день подання позову та час розгляду справи суб'єктивного матеріального права постійного користування спірною земельною ділянкою та, як наслідок, - про відсутність у позивача права на позов. Крім того, відповідно до частини п'ятої статті 12 ЦК добросовісність набувача презюмується. Якщо судом буде встановлено, що набувач знав чи міг знати про наявність перешкод до вчинення правочину, в тому числі й те, що продавець не мав права відчужувати майно, це може свідчити про недобросовісність набувача і є підставою для задоволення позову про витребування у нього майна. Позивачем не надано належних та допустимих доказів того, що недобросовісності набуття [PERSON] права власності на земельні ділянки за наслідком вчинених правочинів купівлі-продажу. З огляду на сукупність досліджених судом доказів суд доходить висновку, що позовні вимоги не підлягають задоволенню внаслідок їх недоведеності належними та допустимим доказами всупереч власному обов'язку доказування. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed