Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-18 00:00:00

20 серпня 2015 року позивач [PERSON] акціонерне товариство комерційний банк «Приватбанк» звернувся до Добропільського міськрайонного суду Донецької області з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором в сумі 5817,16 грн. Позивач в позовній заяві свій позов мотивують тим, що відповідно до укладеного договору б/н від 08 листопада 2010 року відповідач [PERSON] отримав кредит в розмірі 2000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом, з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами надання банківських послуг (далі Умов), Правил користування платіжною карткою складає між ним та Банком Договір, що підтверджується підписом у заяві. Договір укладений відповідно до положень ч. 1 ст. 634 ЦК України. Згідно із п.2.1.1.12.6 Умов договір діє протягом 360 днів з моменту підписання, якщо протягом цього строку жодна із сторін не проінформує іншу про припинення дії Договору, той автоматично пролонгується на такий же термін. Договором передбачений порядок та умови погашення кредиту, погашення заборгованості по кредиту, сплата нарахованих за період користування кредитом відсотків, комісії за користування кредитом та інших платежів. Свої зобовязання позивач виконав у повному обсязі, проте відповідач свої зобовязання не виконав, оскільки не надав своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, а також іншими витратами відповідно до умов вказаного договору. Просять стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором на загальну суму 5817,16 грн., що утворилась станом на 30 червня 2015 року має заборгованість, яка складається із: заборгованість за кредитом 1998,79 грн.; заборгованість за процентами за користування кредитом 3065,17 грн.; а також штрафи відповідно до пункту 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг: штраф (фіксована частина) 500 грн.; штраф (процентна складова) 253,20 грн., а також витрати по сплаті \~судового збору в розмірі 243,60 гривен, та витрати в звязку з оплатою оголошення в газеті. В судове засіданні сторони не зявились, представник позивача надав листа про розгляд справи в їх відсутність, наполягають на задоволенні позовних вимог, не заперечують проти розгляду справи заочно, якщо відповідач не зявиться до суду. Відповідач в установленому законом порядку повідомлений про розгляд справи, що підтверджується матеріалами справи, а саме публікацією оголошення в газеті «Урядовий Курєр» - №176 (5550) від 24 вересня 2015 року. Згідно ч.4 ст. 169 ЦПК України якщо суд не має відомостей про причину неявки відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Відповідно до ч.1 ст.224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Вивчивши матеріли справи, та у звязку з викладеним, суд вважає можливим розглянути справу у відсутність сторін по матеріалам, які є в наявності в справі, і постановити заочне рішення, направивши за місцем мешкання сторін копію рішення суду для відома. Дослідивши матеріали справи суд вважає, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню з наступних підстав. Суд вважає, що між сторонами виникли правовідносини, що випливають із зобов'язального права, у звязку з порушенням умов кредитного договору. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 527 ЦК боржник зобовязаний виконувати свій обовязок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобовязання чи звичаїв ділового обороту. Частина 1 статті 530 ЦК передбачає якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно ч.1 ст.1049 ЦК України позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Судом встановлено, що відповідно до укладеного договору б/н від 08 листопада 2010 року відповідач [PERSON] отримав кредит в розмірі 2000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом, з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Відповідно до умов укладеного договору, договір складається з заяви позичальника, умов надання банківських послуг та Правил користування платіжною карткою. У порушення умов договору, відповідач зобовязання за вказаним договором належним чином не виконав, станом на 30 червня 2015 року має заборгованість 5817,16 грн., яка складається із: заборгованість за кредитом - 1998,79 грн.; заборгованість за процентами за користування кредитом 3065,17 грн.; а також штрафи відповідно до пункту 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг: штраф (фіксована частина) 500 грн.; штраф (процентна складова) 253,20 грн., Невиконання відповідачем [PERSON] зобовязань за кредитним договором підтверджується розрахунком заборгованості, згідно якого станом на 30 червня 2015 року має заборгованість в розмірі 5817,16 грн. Враховуючи наведене, суд вважає, що зобов'язання від 08 листопада 2010 року [PERSON] не виконувались належним чином, а тому позовні вимоги позивача є обґрунтованими і підлягають задоволенню в повному обсязі. Згідно ч.1 ст. 88 ЦПК України, стороні на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. На підставі викладеного, з відповідача на користь позивача слід стягнути судовий збір в розмірі 243,60грн., що підтверджується платіжними дорученнями (а.с. 37), судові витрати в сумі 420,00 грн. в звязку з оплатою позивачем оголошення в газеті «Урядовий курєр».

Outcome: approved