Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-02 00:00:00

21 лютого 2017 року [PERSON] звернувся до суду із заявою про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини після смерті його батька [PERSON], померлого 31 липня 2014 року, посилаючись на те, що після смерті останнього залишилась спадщина у виді земельної ділянки розміром 6,7650 гектар, що підтверджуєтся Державним актом серії 11-ХР № 074137. При зверненні до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини йому було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом з тих підстав, що ним пропущений строк для подання такої заяви. Посилаючись не те, що строк на подачу заяви на прийняття спадщини пропущений з поважних причин, просив заяву задовольнити. Позивач до суду не зявився, подав до суду заяву з проханням розглянути справу без його участі. Відповідачка до суду також не зявилась, пролсила розглянути справу без її участі, проти задоволення позовних вимог не заперечувала. Зважаючи на те, що всі особи, які беруть участь у справі, в судове засідання не з'явилися, відповідно до ч. 2 статті 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Суд, повно, обєктивно та безпосередньо дослідивши наявні у справі докази, які є належними, допустимими і достовірними у їх сукупності, знаходить за необхідне позов задовольнити, виходячи з наступного. Відповідно до ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до ст.60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Виходячи із змісту ч.1 ст. 57 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Судом встановлено, що 31 липня 2014 року помер [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про смерть (серія І-ВЛ № 448263), виданного 04 серпня 2014 року Богодарівською сільською радою Барвінківського району Харківської області (а.с.6). З листа державного нотаріуса Барвінківської державної нотаріальної контори Харківської області від 03 лютого 2017 року № 119/02-17 убачається, що позивач [PERSON] дійсно звертався до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, проте останньому повідомлено, що він пропустив строк, необхідний для оформлення спадщини, а тому має право звернутись з відповідною заявою до суду про визначення додаткового строку для прийняття спадщини (а.с. 3). Відповідно до ст.ст.1216,1220 ЦК України спадкування є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою. Отже, часом відкриття спадщини є день смерті [PERSON], а саме 31 липня 2014 року і саме з цього часу починається строк для прийняття спадщини спадкоємцями. Родинний зв'язок між позивачем [PERSON] та покійним [PERSON], які є, відповідно, сином та батьком, підтверджуються копією свідоцтва про народження позивача (а.с. 9). Частиною 3 ст.1272 ЦК України передбачено, що за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. З матеріалів справи убачається, що позивач пропустив строк для прийняття спадщини з поважних причин, оскільки за домовленістю між братами позивача, спадщину мав прийняти молодший брат позивача - [PERSON], але під час проходження строкової служби, 19 жовтня 2016 року, останній помер, про що свідчить актовий запис про його смерть . З урахуванням зазначеного, суд приходить до висновку, що позивачем шестимісячний строк для прийняття спадщини після померлого батька пропущений з поважних причин, визнання відповідачем предявленого позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, а тому позовні вимоги є обґрунтованими, законними, та такими, що підлягають задоволенню.

Outcome: approved