Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-07 00:00:00

20.06.2013 року позивач [PERSON] звернувся до суду з позовною заявою, позовні вимоги по якій під час розгляду справи було збільшено та уточнено, в якій просить постановити рішення, яким стягнути з відповідача [PERSON] ДЛГП ЛГП «Галсільліс» 21556 шог 50 коп заробітної плати за час вимушеного прогулу за період з 18.07.2012 року по 03.12.2012 року. Позовні вимоги мотивовано тим, що в звязку з незаконним звільненням рішенням Яворівського районного суду Львівської області від 12.11.2012 року його було поновлено на роботі на посаді лісничого Немирівського лісництва та стягнуто з відповідача в його користь 3490 грн 10 коп заробітної плати за час вимушеного прогулу за період з 22.06.2012 року по 13.07.2012 року, а саме по час подання позовної заяви до суду. Після винесення судового рішення його фактично було поновлено на посаді 04.12.2012 року. За період з 18.07.2012 року по 03.12.2012 року йому не було виплачено заробітної плати, яка, виходячи з середньоденного заробітку 205 грн 30 коп, має становити 21556 грн 50 коп (205 грн 30 коп х 105). Під час судового розгляду позивач [PERSON] заявлені та збільшені позовні підтримав, дав пояснення, аналогічні викладеним в позовній заяві та в заяві про збільшення позовних вимог. Просить заявлений позов задоволити. Представник відповідача [PERSON] ДЛГП ЛГП «Галсільліс» - юрисконсульт [PERSON] фактично заявлений позов визнав частково, визнає право на отримання позивачем заробітної плати за час вимушеного прогулу в сумі 7130 грн 30 коп, оскільки на підставі судового рішення позивачу виплачено 3490 грн, то сума заборгованості становить 3640 грн 30 коп. Просить позов задоволити частково в вищевказаній сумі. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши докази, суд прийшов до наступного. Судом встановлено, що рішенням Яворівського районного суду Львівської області від 12.11.2012 року було задоволено заявлений позов, згідно якого було скасовано наказ №45 від 22.06.2012 року про звільнення [PERSON] з посади лісничого Немирівського лісництва за п.4 ст.40 КЗпП України, поновлено позивача на вищевказаній посаді. Також даним рішенням було стягнуто з [PERSON] ДЛГП ЛГП «Галсільліс» в корсть [PERSON] заробітну плату за час вимушеного прогулу в розмірі 3490 грн 10 коп за період з 22.06.2012 року по 17.07.2012 року (за 17 робочих днів). Вищевказане судове рішення в частині поновлення на роботі та стягнення місячного заробітку в розмірі 1700 грн було звернуто до негайного виконання. Відповідно до ч.3 ст.61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. 2 Згідно наказу [PERSON] ДЛГП ЛГП «Галсільліс» №101 від 04.12.2012 року [PERSON] поновлено на посаді лісничого Немирівського лісництва на підставі рішення Яворівського районного суду Львівської області від 12.11.2012 року. За таких обставин, суд визнає, що дійсно позивач [PERSON] був незаконно звільнений з роботи, до часу поновлення 04.12.2012 року знаходився у вимушеному прогулі, за час вимушеного прогулу за період з 22.06.2012 року по 17.07.2012 року заробітна плата була стягнута згідно судового рішення, а за період з 18.07.2012 року по 03.12.2012 року заробітна плата за час вимушеного прогулу позивачу не виплачена. Відповідно до вимог ст.ст.235, 236 КЗпП України при винесенні рішення про поновлення на роботі орган, який розглядає трудовий спір, одночасно приймає рішення про виплату працівнику середнього заробітку за час вимушеного прогулу або різниці в заробітку за час виконання нижчеоплачуваної роботи, але не більш як за один рік. У разі затримки власником або уповноваженим органом виконання рішення органу, який розглядав трудовий спір про поновлення на роботі незаконно звільненого працівника або переведеного на іншу роботу працівника, цей орган виносить ухвалу про виплату йому середнього заробітку або різниці в заробітку за час затримки. При визначенні середнього заробітку позивача за час вимушеного прогулу, відповідно до Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою КМУ №100 від 08.02.1995 року з наступними змінами, суд приймає, що заробітна плата позивача за два останні календарні місяці, що передували звільненню, становила за 11 робочих дні в квітні 2012 року 627 грн 98 коп, за 4 робочі дні в травні 2012 року 318 грн 64 коп. З врахуванням вищенаведеного середньоденна заробітна плата позивача становить 63 грн 10 коп (з розрахунку (627,98 грн + 318,64 грн)/(11 р.д + 4 р.д.). За період вимушеного прогулу з 18.07.2012 року по 03.12.2012 року кількість робочих днів становить 98, а тому середній заробіток позивача за вказаний період відповідає сумі 6183 грн 80 коп (з розрахунку 63,1 грн х 98 р.д.) Суд не приймає до уваги заявлений позивачем розрахунок середнього заробітку за час вимушеного прогулу з суми середньоденного заробітку в розмірі 205 грн 30 коп, оскільки такий з врахуванням виплаченої заробітної плати за фактично відпрацьований час визначений неправильно. Також суд не приймає до уваги покликання представника відповідача про необхідність зарахування до середнього заробітку за час вимушеного прогулу по даній справі виплаченою позивачу суми в розмірі 3490 грн 00 коп згідно рішення Яворівського районого суду Львівської області від 12.11.2012 року. Як було зазначено вище, даним судовим рішенням, яке набрало законної сили, відповідно відповідачем в апеляційному порядку не оскаржувалося, сума 3490 грн 00 коп була визначена як заробітна плата позивачу за час вимушеного прогулу за період з 22.06.2012 року по 17.07.2012 року (за 17 робочих днів). Чинне законодавство, виходячи з принципу диспозитивності цивільного судочинства та обовязковості судового рішення, не дає право суду на ревізію судового рішення, яке набрало законної сили. Оцінюючи докази по даній справі в їх сукупності, суд приходить до висновку, що в судовому засіданні доведено, що позивач [PERSON], який був незаконно звільнений з роботи та поновлений на посаді згідно судового рішення, має право на середній заробіток за час вимушеного прогулу, за час вимушеного прогулу середній заробіток позивача становить 6183 грн 80 коп, виниклий спір між сторонами в добровільному порядку не врегульовано, а тому заявлений позов підлягає до часткового задоволення в межах визначеного відповідно до законодавства середнього заробітку позивача, зі сплатою відповідних податків та інших обовязкових платежів.

Outcome: approved