Jurisdiction: civil
Date: 2020-06-03 00:00:00

1.Позиції сторін, процесуальні дії 1.1. Управління Пенсійного фонду України в м. Сєвєродонецьку Луганської області звернулося до Сєвєродонецького міського суду Луганської області з позовною заявою до [PERSON] про стягнення надміру виплаченої пенсії. В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на те, що відповідачу на підставі його заяви від 11.08.2006 та доданих до неї документів була призначена пенсія по інвалідності. 24.09.2009 відповідач звернувся до Управління із заявою про переведення на пенсію за віком та надав довідки про заробітну плату, у зв`язку із чим йому був здійснений перерахунок пенсії. В подальшому пенсія знову перераховувалась у зв`язку із повторним переведенням на пенсію по інвалідності та працевлаштуванням. В січні 2014 року при проведенні інвентаризації було виявлено, що відповідачу було переплачену пенсію на суму 150095,47 грн. за період з 24.09.2009 по 31.01.2014. Постановою Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 15.05.2014 по справі № 428/860/14-а було стягнуто з відповідача вказану суму переплати, проте 22.01.2020 вказана постанова суду була скасована у зв`язку із порушенням юрисдикційної підсудності. Станом на 01.02.2020 залишок боргу складає 120627,01 грн. Вироком Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 13.06.2014 по справі № 428/1377/14-к відповідача визнано винним у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3, 4 ст. 358 КК України та ч. 2 ст. 190 КК України. Під час розгляду справи відповідач підтвердив, що надав підроблені документи до УПФУ в м. Сєвєродонецьку Луганської області про розмір отриманих заробітних плат. З урахуванням уточнених позовних вимог, Управління Пенсійного фонду України в м. Сєвєродонецьку Луганської області просить стягнути з [PERSON] суму переплати пенсії у розмірі 120078,19 грн. Управління Пенсійного фонду України в м. Сєвєродонецьку Луганської області також надало заперечення проти заяви про застосування строків позовної давності, в якій вказало, що строки позовної давності пропущені з причин, які не залежать від Управління. Зокрема, причиною пропущення строків позовної давності Управління вважає факт скасування 22.01.2020 постанови суду першої інстанції від 15.05.2014 по справі № 428/860/14-а, в якій суд вже вирішував питання про стягнення суми надмірно виплаченої пенсії з відповідача. 1.2. Відповідач [PERSON] та його представник не надали відзиву на позов, проте представник відповідача надала заяву про застосування строків позовної давності. В обґрунтування заяви представник відповідача вказала, що строк позовної давності не є процесуальним строком і позивачем не наведено суб`єктивних або об`єктивних причин пропуску строку позовної давності. 1.3. В судовому засіданні представник позивача підтримала уточнені позовні вимоги. Представник відповідача в судовому засіданні заперечувала проти задоволення позову з підстав, які викладені у заяві про застосування строків позовної давності. 2. Обставини справи, зміст спірних правовідносин 2.1. Згідно із копією заяви про призначення/перерахунок пенсії від 11.08.2006 [PERSON] звернувся до Управління Пенсійного фонду України в м. Сєвєродонецьку Луганської області із заявою про призначення пенсії по інвалідності. На підставі заяви та доданих до неї документів [PERSON] була призначена пенсія по інвалідності, про що Управлінням складено протокол № 199800 від 04.12.2006. Згідно із копією заяви від 24.09.2009 [PERSON] звернувся до Управління Пенсійного фонду України в м. Сєвєродонецьку Луганської області про переведення з пенсії по інвалідності на пенсію за віком та надав довідки про заробітну плату № 16 від 17.09.2009, видану Фірмою Легпром ЛТД за період з січня 1993 р. по грудень 1994 р., та № б/н від 17.09.2009 р., видану ТОВ Град за період з січня 1995 р. по грудень 1997 р. Згідно із копією розпорядження № 179021 від 16.10.2009 р. Управлінням на підставі наданої заяви та доданих до неї документів [PERSON] був здійснений перерахунок пенсії, розмір пенсії склав 3592,20 грн. В подальшому пенсія позивачу перераховувалась у зв`язку з повторним переведенням на пенсію по інвалідності за його заявою від 29.03.2010, працевлаштуванням і станом на 01.01.2014 складала 4924,81грн. 2.2. Відповідно до копії Акту камеральної перевірки ТОВ «Град» від 20.01.2014 та копії Акту камеральної перевірки ТОВ «Легпром ЛТД» від 20.01.2014, в січні 2014 року при проведенні інвентаризації відділом обліку надходження платежів Управління Пенсійного фонду України в м. Сєвєродонецьку Луганської області було проведено камеральну перевірку довідок про заробіток, виданих Фірмою Легпром ЛТД та ТОВ Град. Згідно копії Акту камеральної перевірки ТОВ «Град» від 20.01.2014 року, було встановлено, що інформація у довідці № б/н від 17.09.2009 року виданій на ім`я [PERSON] в частині нарахування фонд фонду праці не відповідає даним актів перевірки ТОВ «Град» за період з 01.01.1995 року по 31.12.1997 року, а саме: - у довідці нараховано суми заробітної плати щомісячно за січень-грудень 1995 року, але згідно акту перевірки від 27.08.1996 р. за січень-лютий 1995 року нарахування фонду оплати праці відсутні; - у довідці нараховано суми заробітної плати щомісячно за січень 1996 р. - грудень 1997 р., але згідно актів перевірки від 27.08.1996 р. та від 30.03.1998 р. за жовтень 1996 р. - грудень 1997 р. нарахування фонду оплати праці відсутні. Згідно копії Акту камеральної перевірки ТОВ «Легпром ЛТД» від 20.01.2014 року, було встановлено, що інформація у довідці № 16 від 17.09.2009 року виданій на ім`я [PERSON] в частині нарахування фонду оплати праці не відповідає даним звітності за формою 4-ПФ за період з 01.01.1993 року по 31.12.1994 року, а саме: - у довідці нараховано суми заробітної плати щомісячно за січень-грудень 1993 року, але у звітності за формою 4-ПФ за січень-вересень 1993 року нарахування фонду оплати праці відсутні; - у довідці нараховано суми заробітної плати щомісячно за січень-грудень 1994 року, але у звіті за формою 4-ПФ за листопад-грудень 1994 року нарахування фонду оплати праці відсутні. На підставі Актів камеральної перевірки від 20.01.2014 року Управлінням пенсійну справу було приведено у відповідність і розрахунок пенсії [PERSON] було проведено без врахування заробітку за сумісництвом в Фірмі «Легпром ЛТД» та ТОВ «Град», після якого розмір пенсії зменшився та з 24.09.2009 склав 1330,99 грн., а станом на 01.01.2014 склав 1 908,63 грн. В результаті проведеного перерахунку виникла переплата пенсії за період з 24.09.2009 по 31.01.2014 в сумі 150095,47 грн. 2.3. Вироком Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 13.06.2014 по справі № 428/1377/14-к було визнано винним [PERSON] у скоєні кримінальних правопорушень, передбачених \~ч. 3, ч. 4 \~ст. 358, ч. 2 ст. 190 \~КК \~України та призначено йому відповідне покарання. Вирок набрав законної сили 14.07.2014. Під час ухвалення вищевказаного вироку судом, зокрема встановлено, що [PERSON] , маючи намір спрямований на підроблення документа, який видається та посвідчується підприємством, які надають права, з метою використання підроблювачем, за попередньою змовою групою осіб, у вересні 2009 року від не встановленої слідством особи, отримав підроблені документи з підприємства «ЛЕГПРОМ» ЛТД, для підвищення призначеної 11.08.2006 р. [PERSON] пенсії, а саме: - довідку про підтвердження трудового стажу в підприємстві «ЛЕГПРОМ» ЛТД, про те, що він працював на даному підприємстві на посаді головного інженера за сумісництвом в період з 14.10.1992 р., по 31.12.1994 р., зареєстровану у журналі вихідної кореспонденції за №5/1-25, від 15.09.09 р., - довідку про заробітну плату для обчислення пенсії, за 1993 р. та 1994 р., без підпису головного бухгалтера, зареєстровану у журналі вихідної кореспонденції за №16, від 17.09.2009 р.. - відомості про нараховану заробітну плату за серпень та грудень 1993 року, квітень 1994 року, також без підпису головного бухгалтера. \~ Що не відповідає дійсності згідно до акту камеральної перевірки ТОВ «Легпром» ЛТД, УПФУ в м. Сєвєродонецьку від 20.01.2014 р. [PERSON] розуміючи недійсність наданих документів (довідка, відомості), які також не мали підписів головного бухгалтера вказаного підприємства, надав їх [PERSON] , для підпису, яка не маючи на то підстав законних завірила їх своїми підписами, як головний бухгалтер підприємства «ЛЕГПРОМ» ЛТД. Окрім того, [PERSON] , в період з 12.01.1995 р. (Наказ №1-К від 12.01.1995 р.) по 28.02.2000 р. (Наказ №3-К від 28.02.2000 р.), працював на підприємстві ООО «Град» на посаді директора. Маючи намір спрямований на підроблення, та посвідчення документів, які видаються та посвідчуються підприємством, які надають права, з метою використання підроблювачем, за попередньою змовою групою осіб, у вересні 2009 року разом із [PERSON] (особою, яку в ході досудового слідства не встановлено) та [PERSON] внесли до документів, а саме: - довідки про заробітну плату для обчислення пенсії, від 17.09.2009 р., за 1995р., 1996 р., 1997 р., зареєстровану у журналі вихідної кореспонденції за №Б/Н, від 17.09.09 р.;- відомостей про нарахування заробітної плати в ООО «Град» за січень 1995 року, лютий 1995 року, березень 1996 року, квітень 1996 року, травень 1997 року, та червень 1997 року, де він працював на посаді директора, які завірила своїми підписами [PERSON] не маючи на то законних підстав. Що не відповідає дійсності, так як згідно до акту камеральної перевірки ТОВ «Град» УПФУ в м. Сєвєродонецьку від 20.01.2014 р. інформація в довідці №Б/Н від 17.09.2009 виданій на ім`я [PERSON] в частині нарахування фонду оплати праці не відповідає даним актів перевірки ТОВ «Град» за період з 01.01.1995 р. по 31.12.1997 р. Дані відомості, та довідку про заробітну плату для обчислення пенсії [PERSON] 24.09.2009 р. надав до управління пенсійного фонду України у м. Сєвєродонецьку, Луганської області, для перерахунку та підвищення раніше призначеної 11.08.2006 р. пенсії. 24.09.2009 р. [PERSON] звернувся до управління пенсійного фонду м. Сєвєродонецька, у Луганській області, з заявою про перерахування пенсії, та надав завідомо підроблені документи, а саме: - довідку про підтвердження трудового стажу з «ЛЕГПРОМ» ЛТД - довідку про заробітну плату для обчислення пенсії з «ЛЕГПРОМ» ЛТД, за 1993 р., 1994 р., - відомості про нарахування заробітної плати на підприємстві «ЛЕГПРОМ» ЛТД за серпень, грудень 1993 року, та квітень 1994 року. - довідку про заробітну плату для обчислення пенсії, за 1995р, 1996 р., 1997 р., з ТОВ «Град» - відомості про нарахування заробітної плати на підприємстві ТОВ «Град», за період з січня 1995 року по липень 2005 року. У зв`язку з цим, призначена [PERSON] 01.10.2006 р. пенсія в розмірі 645,41 гривен, була перерахована, та з 24.09.2009 р. призначена в сумі 3592,20 гривень. В \~результаті незаконного перерахунку пенсії виникла переплата її за період з 24.09.2009 р. по 31.01.2014 р. в сумі 150095,47 гривні. Обвинувачений [PERSON] в судовому засіданні вину в скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ст. 358 ч.3, ч. 4 та ст. 190 ч. 2 КК України, визнав повністю та пояснив, що обставини скоєння ним кримінальних правопорушень, як вони викладені в обвинувальному акті не оспорює,\~підтвердив, що звертався до ПФУ м. Сєвєродонецька із заявою про нарахування пенсії, для чого надав підроблені документи, які містили в собі не правдиві дані про розмір отриманих ним заробітних плат. Через це він отримав підвищену\~пенсію, розмір якої\~вираховувався на підставі наданих ним підроблених документів, в\~результаті незаконного перерахунку пенсії виникла переплата її за період з 24.09.2009 р. по 31.01.2014 р. в сумі 150095,47 гривні, якими він заволодів шляхом обману. Також, він підписував довідки, що підтверджували факт роботи та отримання заробітної плати [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , які також містили в собі неправдиві дані. В скоєнні кримінального правопорушення щиро кається, просить\~застосувати до нього амністію. 2.4. 10 лютого 2014 року Управління Пенсійного фонду України в місті Сєвєродонецьку Луганської області звернулося в порядку адміністративного судочинства до Сєвєродонецького міського суду з позовом до [PERSON] про відшкодування сум переплаченої пенсії. Постановою Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 15.05.2014 року по справі № 428/860/14-а було задоволено позов Управління Пенсійного фонду України в місті Сєвєродонецьку Луганської області до [PERSON] про відшкодування сум переплаченої пенсії та вирішено стягнути з [PERSON] , на користь Управління Пенсійного фонду України в місті Сєвєродонецьку Луганської області суму переплати пенсії у розмірі 150095,47 грн. Виконавчий лист, виданий на підставі рішення суду від 15.05.2014 року по справі № 428/860/14-а, перебував на примусовому виконанні у Сєвєродонецькому міському відділі державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Луганській області, що підтверджується копією постанови державного виконавця від 19.02.2020 по виконавчому провадженню № 44794709. 22.01.2020 Перший апеляційний адміністративний суд прийняв постанову по справі № 428/860/14-а, якою апеляційну скаргу [PERSON] на рішення Сєвєродонецького міського суду Луганський області від 15 травня 2014 року по справі № 428/860/14- а задовольнив, рішення Сєвєродонецького міського суду Луганський області від 15 травня 2014 року по справі № 428/860/14-а скасував і провадження у справі закрив у зв`язку з порушенням юрисдикційної підсудності. Відповідно до копії постанови про закінчення виконавчого провадження від 19.02.2020 року № 44794709, виданої старшим державним виконавцем Сєвєродонецького міського відділу державної виконавчої служби Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) Бондаренко Т.Г. з примусового виконання виконавчого листа № 428/860/14-а від 16.09.2014 про стягнення з [PERSON] на користь управління Пенсійного фонду України в місті Сєвєродонецьку Луганської області суми переплати пенсії у розмірі 150095,47 грн., на момент закінчення виконавчого провадження залишок боргу складає 120078,19 грн. 3. Релевантні джерела права 3.1. Згідно із ч. 1, 2 ст. 1166 Цивільного кодексу України (далі ЦК) майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Згідно із ч. 1, 2 ст. 1212 ЦК особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Положення цієї глави застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події. Положення цієї глави застосовуються також до вимог про відшкодування шкоди особою, яка незаконно набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 1215 ЦК не підлягає поверненню безпідставно набута пенсія, якщо її виплата проведена фізичною або юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача. 3.2. У ст. 50 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», зазначено, що суми пенсій, виплачені надміру внаслідок зловживань з боку пенсіонера або подання страхувальником недостовірних даних, можуть бути повернуті пенсіонером добровільно або стягуються на підставі рішень територіальних органів Пенсійного фонду чи в судовому порядку. Пунктом 2 Порядку повернення сум пенсій, виплачених надміру, та списання сум переплат пенсій, що є безнадійними до стягнення, затвердженого постановою Правління Пенсійного фонду України від 21.03.2003 року з № 6-4, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 15.05.2003 року за № 374/7695 визначено, що переплатою пенсії є сума пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткових пенсій, цільової грошової допомоги, сум індексації та інших доплат до пенсій), виплачена з різних причин понад розмір, визначений законодавством. Пунктом 3 Порядку, передбачається, що суми пенсій, виплачені надміру внаслідок зловживань з боку пенсіонера або подання страхувальником недостовірних даних, можуть бути повернуті пенсіонером добровільно або стягуються на підставі рішень територіальних органів Пенсійного фонду України чи в судовому порядку відповідно до статті 50 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». 3.3. Відповідно до ст. 256, 257 ЦК позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Згідно із ч. 1 ст. 261 ЦК перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. Згідно із ч. 2 ст. 264 ЦК позовна давність переривається у разі пред`явлення особою позову до одного із кількох боржників, а також якщо предметом позову є лише частина вимоги, право на яку має позивач. Відповідно до ч. 3-5 ст. 267 ЦК позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Якщо суд визнає поважними причини пропущення позовної давності, порушене право підлягає захисту. 3.4. Згідно\~із пунктом\~16.2\~постанови Пленуму\~Вищого адміністративного\~суду України\~від 20.05.2013\~№ 8\~(в\~редакції,\~яка була\~чинною до\~13.02.2014) частина перша Закону № 1058-IV встановлює, що суми пенсій, виплачені надміру внаслідок зловживань з боку пенсіонера або подання страхувальником недостовірних даних, можуть бути повернуті пенсіонером добровільно або стягуються на підставі рішень територіальних органів Пенсійного фонду чи в судовому порядку. Право на звернення до суду з позовами про стягнення надміру виплачених коштів випливає з функцій контролю за витрачанням коштів цього фонду, тобто у зв`язку зі здійсненням суб`єктом владних повноважень владних управлінських функцій. У зв`язку з цим через публічно-правовий характер спірних відносин вирішення таких спорів належить до юрисдикції адміністративних судів. 14.02.2014 вищевказане роз`яснення було виключено із цієї постанови Пленуму. 3.5. У постанові Верховного Суду від 11 вересня 2018 року по справі № 904/191/18 вказано, що закриття провадження у справі не є процесуальною дією суду, тотожною поверненню позовної заяви та відмові у прийнятті позовної заяви, питання про які вирішуються на стадії прийняття позовної заяви, а не під час розгляду справи по суті. Наведена правова позиція викладена також у постанові Верховного Суду від 24.04.2018 у справі №908/828/17. 4. Оцінка доказів та аргументів сторін 4.1. Оцінивши вищенаведені письмові докази та зміст вироку суду щодо визнання відповідача винним у вчиненні певних правопорушень, суд приходить до висновку про те, що позивачем доведено факт недобросовісного набуття відповідачем коштів внаслідок зловживань з його боку та подання ним недостовірних даних, що призвело до отримання відповідачем надмірно нарахованої пенсії у сумі 150095,47 грн. Також суд враховує, що в порядку виконання рішення Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 15.05.2014 року по справі № 428/860/14-а відділом державної виконавчої служби з [PERSON] на користь Управління Пенсійного фонду України в м. Сєвєродонецьку Луганської області в примусовому порядку стягнуто частину суми боргу, у зв`язку із чим станом на 19.02.2020 залишок надмірно сплаченої пенсії становить 120078,19 грн. Отже, уточнені позовні вимоги є повністю обґрунтованими. 4.2. Стосовно заяви представника відповідача про застосування строків позовної давності суд зазначає наступне. Про використання відповідачем недостовірних документів для отримання певного розміру пенсії Управління Пенсійного фонду України в м. Сєвєродонецьку Луганської області могло дізнатися та дізналося 20.01.2014 після складення актів камеральної перевірки ТОВ «Град» та ТОВ «Легпром ЛТД». 10.02.2014 вказане Управління звернулося до суду в порядку адміністративного судочинства із позовом до [PERSON] про стягнення надміру виплаченої пенсії. Тобто, 10.02.2014 строк позовної давності перервався в розумінні ч. 2 ст. 264 ЦК. При цьому, станом на 10.02.2014 актуальними були роз`яснення Пленуму Вищого адміністративного суду України від 20.05.2013 № 8 стосовно розгляду подібних спорів саме в порядку адміністративного судочинства. Постановою Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 15.05.2014 року по справі № 428/860/14-а було задоволено позов Управління Пенсійного фонду України в місті Сєвєродонецьку Луганської області до [PERSON] про відшкодування сум переплаченої пенсії та вирішено стягнути з [PERSON] на користь Управління Пенсійного фонду України в місті Сєвєродонецьку Луганської області суму переплати пенсії у розмірі 150095,47 грн. Вказана постанова суду перебувала на примусовому виконанні до 2020 року та була частково виконана. 10.02.2017 сплив строк позовної давності за заявленими у цій справі вимогами і лише 22.01.2020 в порядку апеляційного перегляду було скасоване вищевказану постанову суду по справі № 428/860/14-а за первісним позовом Управління Пенсійного фонду України в м. Сєвєродонецьку Луганської області. При цьому, причиною скасування постанови суду першої інстанції було порушення правил юрисдикційної підсудності, яка встановлена для подібної категорії справ. 19.02.2020 Управління Пенсійного фонду України в місті Сєвєродонецьку Луганської області повторно звернулося до суду із аналогічним позовом в порядку цивільного судочинства. На підставі вищевказаних обставин суд приходить до висновку про те, що пропущення Управлінням Пенсійного фонду України в місті Сєвєродонецьку Луганської області строку позовної давності сталося з незалежних від Управління причин, а саме через зміну судової практики щодо юрисдикційної підсудності спорів про відшкодування сум переплаченої пенсії. Вищевказані обставини свідчать про те, що Управління протягом всього часу з 2014 по 2020 рік послідовно намагалося стягнути з відповідача надміру виплачені суми пенсії в судовому порядку та в порядку примусового виконання судових рішень. За таких обставин суд вважає, що слід визнати поважними причини пропущення позовної давності Управлінням Пенсійного фонду України в місті Сєвєродонецьку Луганської області і забезпечити можливість стягнення з недобросовісного пенсіонера тих сум пенсії, які він отримав внаслідок вчинення злочинів. На думку суду, висновок про визнання поважними причин пропуску строку позовної давності немає необхідності дублювати в резолютивній частині рішення суду, адже по-перше, такої вимоги не містить ані ЦПК, ані ЦК, а по-друге, згідно із п. 1 ч. 5 ст. 265 ЦПК в резолютивній частині рішення суду зазначається лише висновок суду про задоволення позову чи про відмову в позові повністю або частково щодо кожної з заявлених вимог. Висновок про визнання поважними причин пропуску строку позовної давності не є матеріально-правовою позовною вимогою, задоволення якої безпосередньо відновлює або захищає права особи, а тому у резолютивній частині рішення цей висновок вказувати не потрібно. 4.3. Таким чином судом встановлено, що уточнені позовні вимоги Управління Пенсійного фонду України в м. Сєвєродонецьку Луганської області до [PERSON] про стягнення надміру виплаченої пенсії підлягають задоволенню у повному обсязі. 5. Розподіл судових витрат 5.1. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат у відповідності до ст. 141 ЦПК України, суд враховує, що понесення позивачем судових витрат підтверджується платіжним дорученням № 59 від 04.03.2020 року про сплату судового збору у сумі 2102,00 грн. Разом з тим, вказана сума витрат була сплачена позивачем на виконання ухвали суду, в той час як суд помилково вирішив, що за подання цього позову слід сплатити судовий збір. В даному випадку позивач звільнений від сплати судового збору на підставі п. 6 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір». Відповідач є інвалідом першої групи, а тому навіть в разі задоволення позову стягувати з нього судовий збір на користь позивача або в дохід держави немає підстав в силу вимог п. 9 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір». Отже, судові витрати, які підлягають розподілу, у цій справі відсутні. Позивач має право звернутися до суду із клопотанням про повернення судового збору в порядку п. 1 ч. 1 ст. 7 Закону України «Про судовий збір».

Outcome: approved