Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-22 00:00:00

20 листопада 2020 року до Балаклійського районного суду Харківської області надійшла позовна заява Балаклійської районної державної адміністрації Харківської області, у якій позивач просить позбавити [PERSON] батьківських прав стосовно малолітнього сина - [PERSON] , [INFO] . Обґрунтовуючи позовні вимоги позивач зазначив, що на обліку служби у справах дітей Балаклійської районної державної адміністрації Харківської області перебуває дитина, позбавлена батьківського піклування, - [PERSON] , [INFO] . Такий статус було надано дитині 02.11.2018 з тих підстав, що батьки дитини - [PERSON] та [PERSON] відбували покарання у виді позбавлення волі. 23.11.2018 опікуном [PERSON] призначено його бабусю - [PERSON] . Відповідач [PERSON] після звільнення з місць позбавлення волі звернувся до служби у справах дітей Балаклійської районної державної адміністрації Харківської області з заявою про відмову забрати сина для подальшого проживання та виховання, повідомив, що не заперечує проти позбавлення його батьківських прав. Син відповідача - [PERSON] , [INFO] , проживає з опікуном. Відповідач ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків. Вищенаведене стало підставою для звернення до суду із даною позовною заявою. Ухвалою судді від 23.12.2020 відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання на 26.01.2021. Ухвалою суду від 26.01.2021 закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до судового розгляду. Представник позивача подала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позов підтримала, не заперечувала проти ухвалення заочного рішення у справі. Відповідач у судове засідання повторно не з`явився, про дату, час і місце судового засідання повідомлявся шляхом направлення судової повістки про виклик за зареєстрованим місцем проживання, відзиву на позовну заяву та заяву про розгляд справи за його відсутності не подав. У зв 'язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України не здійснювалось. За загальним правилом частини першої статті 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. При цьому відповідно до частини четвертої названої статті Кодексу у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). З огляду на це та враховуючи одночасне існування умов, перелічених у частині першій статті 280 ЦПК України, визнавши достатніми наявні в справі матеріали для встановлення прав і взаємовідносин сторін, суд за згодою представника позивача вважає за можливе розглянути справу за відсутності належно повідомленого про судове засідання відповідаа у порядку заочного провадження з дотриманням встановлених законом вимог і постановити заочне рішення. Відповідно до ч. 1ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд, дослідивши докази у справі, дійшов висновку про задоволення позовних вимог з таких підстав. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] , [INFO] , є батьком [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 03.04.2007 (а.с. 4). Розпорядженням голови Балаклійської районної державної адміністрації Харківської області № 803 від 02.11.2018 надано [PERSON] , [INFO] , статус дитини, позбавленої батьківського піклування, оскільки його батьки - [PERSON] , [PERSON] відбували покарання у виді позбавлення волі (а.с. 7, 8). Розпорядженням голови Балаклійської районної державної адміністрації Харківської області № 831 від 23.11.2018 призначено [PERSON] , [INFO] , опікуном над дитиною, позбавленою батьківського піклування, - [PERSON] , [INFO] (а.с. 9). Батько дитини - [PERSON] 15.06.2020 був звільнений з установи виконання покарання після відбуття строку покарання у виді позбавлення волі, що підтверджується копією довідки про звільнення (а.с. 10). 10.11.2020 [PERSON] подав до служби у справах дітей Балаклійської районної державної адміністрації Харківської області заяву про те, що він не забиратиме до себе сина - [PERSON] , який перебуває під опікою [PERSON] , не буде займатись вихованням сина та його утриманням, не заперечує проти позбавлення його батьківських прав (а.с. 11). 19.11.2020 Балаклійською районною державною адміністрацією Харківської області надано висновок про доцільність позбавлення відповідача [PERSON] батьківських прав стосовно малолітнього сина - [PERSON] , 20.03.2007, оскільки він після звільнення з місць позбавлення волі не забрав сина до себе, не займається його вихованням та утриманням, не піклується про його фізичний і духовний розвиток, не цікавиться станом його здоров`я, навчанням, не заперечує проти позбавлення його батьківських прав (а.с. 13, 14). Відповідно до ст. 150 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, а також здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Статтею 152 СК України закріплено право дитини на належне батьківське виховання. Згідно з ч. 4 ст. 155 СК України ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. Відповідно до п. 2 ч. 1ст. 164 Сімейного кодексу України однією з підстав для позбавлення батьківських прав визначено ухилення батьків від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. З огляду на зміст норми закону (п. 2 ч. 1ст. 164 СК України), позбавлення батьківських прав може застосовуватися лише тоді, коли батько, мати не просто не виконує свої обов`язки по вихованню дитини, а й ухиляється від їх виконання, тобто за умови доведення винної поведінки того з батьків, який свідомо нехтує здійсненням своїх обов`язків, передбачених ст. 150 СК України. У пункті 16 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.03.2007 № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» дано роз`яснення про те, що ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Виходячи із змісту вищезазначених вимог закону, ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони свідомо не піклуються про фізичний і духовний розвиток дітей, їх навчання, підготовку до самостійного життя, хоча мають реальну можливість для цього. З матеріалів справи вбачається, що [PERSON] ухиляється від виконання батьківських обов`язків: не створює дитині належних умов для проживання, виховання та розвитку, не забезпечує повноцінним харчуванням та доглядом, не піклується про його внутрішній світ та підготовку до самостійного життя, з дитиною не спілкується. Дійшовши переконання про те, що відповідач тривалий час не приділяє уваги участі у вихованні дитини, у її духовному та моральному розвитку, як це передбачено ст. 150 СК України, не піклується про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, не надає дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяє засвоєнню ним загальновизнаних норм моралі; не виявляє інтересу до його внутрішнього світу, не спілкується із сином, не дивлячись на вжиті судом заходи про виклик відповідача у судове засідання, не з`явився, відзиву та заперечень не надав. Суд зважає і на те, що позбавлення батьківських прав відповідача відповідає інтересам дитини. Окрім цього, відповідач не позбавлений права, у разі зміни ставлення до своїх обов`язків щодо виховання дитини звернутися до суду з позовом про поновлення в батьківських правах. Відповідно до ст.141 ЦПК України у разі задоволення позову судовий збір покладається на відповідача. Оскільки позивача звільнено від сплати судового збору за подання до суду даної позовної заяви про позбавлення батьківських прав, з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір у сумі 2102,00 гривні. На підставі ст.ст. 7, 150, 152, 155, 161, 164 СК України,

Outcome: approved