Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-11 00:00:00

20.11.2017 року [PERSON] (далі позивач) звернулася до суду з позовом до [PERSON], [PERSON] про визнання їх разом із дітьми [PERSON], [PERSON] та [PERSON] такими, що втратили право користування житловими приміщеннями в будинку 11 по вул. М. Вовчка в м. Чернігові з підстав, передбачених частиною другою статті 405 Цивільного кодексу України. Позов мотивує тим, що відповідачі разом із своїми малолітніми дітьми добровільно покинули будинок; вони постійно не проживають в ньому більше року та не беруть участі в оплаті житлово-комунальних послуг, чим ставлять її сімю в скрутне матеріальне становище. За згодою позивача, ухвалою суду від 28.12.2017 року залучено до участі в справі в якості співвідповідачів малолітню дочку відповідача [PERSON] [PERSON], [INFO], а також малолітніх дочок співвідповідача [PERSON] [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], оскільки вирішення заявлених вимог напряму зачіпає права та інтереси вказаних осіб. У судовому засіданні позивач предявлений позов підтримала. Представник співвідповідача [PERSON] позов не визнала. Вона стверджує, що її довіритель разом із дітьми покинула спірний будинок лише після придбання квартири в травні 2017 року, що, з огляду на приписи частини другої статті 405 Цивільного кодексу України, виключає можливість визнання її разом із дітьми такими, що втратили право користування будинком на час вирішення справи судом. Відповідач [PERSON] не зявилася, про час і місце розгляду справи сповіщалася належним чином. Судом встановлено такі факти і відповідні їм правовідносини. Позивач є власником ? частки в будинку 11 по вул. М. Вовчка в м. Чернігові на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом (а.с. 5, 6; далі Будинок); за вказаною адресою зареєстровані й відповідачі. Відповідно до частини другої статті 405 ЦК України член сімї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сімї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Як показали допитані судом свідки [PERSON], [PERSON], [PERSON] (сусіди позивача), відповідачі [PERSON] та [PERSON] ніколи в Будинку не проживали, а зявлялися в ньому лише в якості гостів позивача. Таким чином, у звязку з доведенням факту не проживання цих відповідачів у Будинку без поважних причин понад один рік, є законні підстави для визнання їх такими, що втратили право користування жилими приміщення в цьому Будинку. Суд констатує, що допитані свідки не змогли беззаперечно підтвердити факт постійного не проживання в Будинку співвідповідача [PERSON] разом із малолітніми дітьми [PERSON] та [PERSON] протягом більше останнього року, водночас, як випливає з пояснень представника співвідповідача, які підтверджуються матеріалами справи (а.с. 54, 55) і частково визнані позивачем, натепер між співвідповідачем та її чоловіком [PERSON], який є сином позивача, існує спір з приводу користування спільною квартирою № 59 в буд. № 62 по вул. Незалежності в м. Чернігові. Зокрема, [PERSON], за сприянням чоловіка позивача, створює співвідповідачу перешкоди в користуванні цією квартирою шляхом постійної заміни замків вхідних дверей, чим унеможливлює її потрапляння до квартири. Крім того, як пояснила позивач, на даний час кімната в Будинку, в якій проживала з дітьми співвідповідач, використовується для проживання позивачем та її чоловіком. Виходячи з цього, суд вважає, що позивачем не доведено факт відсутності співвідповідача разом з дітьми в Будинку понад рік, при цьому не спростовано беззаперечними доказами доводи представника співвідповідача з приводу створення їй перешкод у користуванні квартирою та неможливості користування жилими приміщеннями в Будинку. За таких обставин, предявлені позивачем позовні вимоги до [PERSON], [PERSON] та [PERSON] не доведені достатніми і беззаперечними доказами, а тому не підлягають задоволенню.

Outcome: partial