Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-17 00:00:00

1. Позивач звернувся до суду із вищезазначеним позовом про стягнення боргу за спожиту теплову енергію і гаряче водопостачання, мотивуючи тим, що позивач надає відповідачу послуги з центрального опалення, постачання гарячої води. Відповідач зобов'язалась своєчасно оплачувати надані послуги за встановленими тарифами у строки і на умовах, передбачених договором чи законом. Також відповідно до позовної заяви, відповідач є власником квартири [ADDRESS], в якій проживає, однак протягом тривалого своєчасно не сплачує за спожиту теплову енергію і гаряче водопостачання, в результаті чого виникла заборгованість, яка за період з 01.12.1996 року по 01.07.2014 року складає 3910,00 грн. Просив позов задовольнити, стягнути з відповідача вказану суму заборгованості та судові витрати. 2. Представник позивача за довіреністю [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила суд позов задовольнити з підстав, вказаних в позовній заяві. 2.1. Відповідач у судовому засіданні позовні вимоги не визнала в повному обсязі, пояснивши, що належним чином сплачувала надані послуги теплопостачання з січня 2006 року по червень 2014 року, а заборгованість ПАТ «ТЕЦ», нараховану за період з грудня 1996 року по січень 2006 року не визнавала, тому її не сплачувала. Крім того, зазначила, що періодичне здійснення нею оплати житлово-комунальних послуг не свідчить про визнання боргу та не є підставою для переривання строків позовної давності. У зв'язку з наведеним, просила суд застосувати строк позовної давності та відмовити у задоволенні позову. 3. Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення сторін по справі, суд встановив, наступні факти та відповідні їм правовідносини: - відповідач зареєстрована та проживає в квартирі [ADDRESS] та є споживачем послуг з центрального опалення та постачання гарячої води, які надає ПАТ «Херсонська теплоелектроцентраль»; - згідно особового рахунку [NUMBER] відповідач є абонентом ПАТ «Херсонська теплоелектроцентраль»; - своєчасно не внесла оплату за спожиту теплову енергію і гаряче водопостачання, в результаті чого виникла заборгованість, яка станом на 01.06.2014р. складає 3910,00грн., що підтверджується довідкою № 548440 від 08.07.2014р.; - позивачем нарахована заборгованість за період, який виходить за межі трирічного строку позовної давності; - визначаючи суму заборгованості та період, за який вона підлягає стягненню, встановлено, що заборгованість за спожиту теплову енергію і гаряче водопостачання складається з суми заборгованості за кожний місяць як черговий платіж; - до пред'явлення позову, позивач у квітні 2014 року звернувся до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення з відповідача заборгованості; - відподно ухвали Апеляційного суду Херсонської області від 24.06.2014р. скасовано судовий наказ Дніпровського районного суду м.Херсона від 14.04.2014р. про стягнення з [PERSON] на користь ПАТ «Херсонська теплоцентраль» заборгованість за спожиту теплову енергію і гаряче водопостачання за період з грудня 1996р. по березень 2014р. в сумі 4421,96грн., судовий збір у розмірі 121,80грн. 4. Відповідно до ст.1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» комунальні послуги - це результат господарської діяльності, спрямованої на задоволення потреби фізичної чи юридичної особи у забезпеченні холодною та гарячою водою, водовідведенням, газо- та електропостачанням, опаленням. Споживачем за цим Законом є фізична чи юридична особа, яка отримує або має намір отримати житлово-комунальну послугу. Відповідно до п.5 ч.3 ст.20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач зобов'язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. За ст.19 Закону України «Про теплопостачання» споживач повинен щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію. Пунктом 20 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водопостачання, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 року №630 визначено, що плата за надані послуги вноситься споживачем відповідно до показань засобів обліку води і теплової енергії або затверджених нормативів (норм) споживання на підставі платіжного документа (розрахункові книжки, платіжної квитанції тощо) або відповідно до умов договору на встановлення засобів обліку. Відповідно до ст. 11 ЦК України цивільні права та обов'язки можуть виникати не лише з договору, а безпосередньо з актів цивільного законодавства, між сторонами у даному випадку виникли взаємні права та обов'язки по наданню житлово-комунальних послуг та їх належної оплати. Відповідачем заявлено про застосування строку позовної давності у спірних правовідносинах, відповідно до ст. ст. 256, 267 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу, сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Статтею 257 ЦК України встановлено загальну позовну давність у три роки, відповідно до ст.ст. 253, 261 цього Кодексу перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов'язано його початок, за загальним правилом перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила, початок перебігу позовної давності співпадає з моментом виникнення у зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд. У відповідності до ст.264 ЦК України перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов'язку, а також у разі пред'явлення особою позову до боржника, після переривання перебіг позовної давності починається заново, а час, що минув до переривання перебігу позовної давності, до нового строку не зараховується. 5. Враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку, що позов не підлягає задоволенню у зв'язку з пропуском строку позовної давності. Так, перебіг позовної давності був перерваний поданням заяви про видачу судового наказу у квітні 2014 року та почався заново з поданням у серпні 2014 року відповідного позову після скасування в червні 2014 року судового наказу. Позовна давність, у межах якої позивач може звернутися до суду з вимогою про захист свого права або інтересу щодо стягнення заборгованості за спожиті теплову енергію і гаряче водопостачання, що складається з суми заборгованості за кожен місяць як черговий платіж, має відраховуватись з квітня 2011 року (три роки з квітня 2014 року - часу звернення із заявою про видачу судового наказу). Отже, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню заборгованість, яка утворилась з квітня 2011 року по липень 2014 року (липень 2014 року зазначений позивачем в розрахунку і позовних вимогах). Судом встановлено, що відповідач за період з квітня 2011 року по липень 2014 року не має заборгованості за спожиті теплову енергію і гаряче водопостачання, що підтверджується квитанціями, які наявні в матеріалах справи, у зв'язку з чим, у задоволенні позову необхідно відмовити. Також суд враховує, що відповідачем здійснювались саме поточні платежі та між сторонами не було домовленості про першочергове використання платежів для погашення заборгованості за попередні періоди. Будь-яких дій по визнанню боргу поза межами строків позовної давності відповідачем не вчинялось. Враховуючи положення ст.88 ЦПК України суд прийшов до висновку про залишення судових витрат за позивачем. 6.

Outcome: dismissed