Jurisdiction: civil
Date: 2021-07-14 00:00:00

20.04.2021 до Приморського районного суду м. Одеси надійшов позов [PERSON] до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням. В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач зазначив, що є власником квартири [ADDRESS] на підставі договору купівлі-продажу квартири, посвідченого приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу А.А. Лутченко, від 08.09.2020 зареєстрованого в реєстрі за № 1498. Згідно відомостей Б1-42451-ф/л про зареєстрованих осіб у житловому приміщенні, наданих 02.03.2021 Департаментом надання адміністративних послуг Одеської міської ради, 29.10.2013 до квартири [ADDRESS] було зареєстровано сина колишнього власника квартири [PERSON] , [INFO] . Однак, з 08.09.2020 відповідач в квартирі не проживав та по сьогоднішній день не проживає, що підтверджується актом від 14.04.2021, складеним мешканцями будинку [ADDRESS] , посвідченого начальником ВД № 6 ЖКС «Порто-Франківський». При цьому відповідач до цього часу зареєстрований в квартирі [ADDRESS] , що підтверджується відомостями Б1-42451-ф/л про зареєстрованих осіб у житловому приміщені, наданих 02.03.2021 Департаментом надання адміністративних послуг Одеської міської ради, а відтак даний факт перешкоджає вільно розпоряджатись позивачу квартирою, що зумовило його звернення до суду з даним позовом. 11.05.2021 ухвалою суду відкрито провадження у справі в порядку спрощеного провадження. 19.07.2021 в судове засідання з`явилась [PERSON] , підтримала позовні вимоги та просила суд їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце проведення судового засідання сповіщався судом належним чином. Верховний Суд у постанові від 01.10.2020 у справі № 361/8331/18 навів висновок про те, що якщо учасники судового процесу не з`явилися в судове засідання, а суд вважає, що наявних у справі матеріалів достатньо для розгляду справи та ухвалення законного і обґрунтованого рішення, не відкладаючи розгляду справи, він може вирішити спір по суті. Основною умовою відкладення розгляду справи є не відсутність у судовому засіданні сторін, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні. Відповідно до ч. 1 ст.\~280\~ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Дослідивши матеріали справи та оцінивши зібрані у справі докази, виходячи зі свого внутрішнього переконання, яке ґрунтується на повному та всебічному дослідженні обставин справи в їх сукупності, суд дійшов висновку про задоволення позову, з наступних підстав. Відповідно до ст.\~47\~Конституції України кожен має право на житло. Ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше як на підставі закону за рішенням суду. Згідно з ст.\~8\~Конвенції про\~захист прав\~людини і\~основоположних свобод кожен має право на повагу до свого приватного і сімейного життя, до свого житла і кореспонденції. Відповідно до ч. 1 ст.\~319\~ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Судом встановлено, що 08.09.2020 між [PERSON] та [PERSON] був укладений договір купівлі-продажу квартири за адресою: [ADDRESS] з розстроченням платежу, посвідчений приватним\~нотаріусом Одеського\~міського нотаріального\~округу А.А.\~Лутченко,\~зареєстрований в\~реєстрі за\~№ 1498. На підтвердження даних фактів позивач надав до суду засвідчену належним чином копію договору купівлі-продажу квартири з розстроченням платежу від 08.09.2020, договір про внесення змін 08.12.2020, заяву [PERSON] , якою він підтвердив, що [PERSON] не має не виконаних майнових зобов`язань перед ним та повністю розрахувалась за вказаним договором купівлі-продажу квартири, а також витяг з державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права за нею права власності на зазначену квартиру. Факт реєстрації місця проживання відповідача у квартирі за адресою: [ADDRESS] підтверджується відомостями Б1-42451-ф/л про зареєстрованих осіб у житловому приміщені, наданих 02.03.2021 Департаментом надання адміністративних послуг Одеської міської ради та відповіддю Відділу адресно-довідкової роботи ГУ ДМС України в Одеській області на запит суду. Разом з тим, відповідно до акту від 14.04.2021, складеним мешканцями будинку [ADDRESS] , посвідченого начальником ВД № 6 ЖКС «Порто-Франківський» відповідач за вище вказаною адресою не проживає та житловими приміщеннями квартири не користується, а також жодних його речей в квартирі немає. Стаття 391\~ЦК України регламентує, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Усунення перешкод власник може вимагати навіть тоді, коли ці перешкоди не пов`язані з позбавленням його володінням майном. Відповідно до ст.\~156\~ЖК України члени сім`ї власника жилого будинку (квартири), які проживають разом з ним у будинку (квартирі), що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку (квартири), якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням. До членів сім`ї власника будинку (квартири) належать особи, зазначені в частині другій\~статті 64 цього Кодексу. Припинення сімейних відносин з власником будинку (квартири) не позбавляє їх права користування займаним приміщенням. У разі відсутності угоди між власником будинку (квартири) і колишнім членом його сім`ї про безоплатне користування жилим приміщенням до цих відносин застосовуються правила, встановлені\~статтею 162 цього Кодексу. Відповідно до\~ст.\~405\~ЦК України члени сім`ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Аналіз вищенаведених правових норм дає підстави для висновку про те, що право членів сім`ї власника будинку (квартири) на користування цим жилим приміщенням може виникати та існувати лише у осіб, які постійно проживають разом з власником будинку, ведуть з ним спільне господарство або при їх вселенні була інша угода про порядок користування цим приміщенням. У разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік він втрачає право на користування цим житлом. Судом встановлено, що [PERSON] не є членом сім`ї [PERSON] , ніколи з нею не проживав та спільного господарства не вів та не веде. Проте факт реєстрації в квартирі відповідача завдає позивачу перешкод у вільному розпорядженні квартирою та покладає на неї додаткові витрати зі сплати комунальних платежів. За змістом ч. 1 ст.\~16\~ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Отже, у разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, у тому числі шляхом звернення до суду за захистом свого майнового права. У статті 1 Першого протоколу до\~Конвенції про\~захист прав\~людини і\~основоположних свобод закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право\~власника володіти, користуватися та розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд вчиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Аналізуючи зібрані у справі докази в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги позивача про визнання [PERSON] таким, що втратив право користування житловим приміщенням, а саме квартирою за адресою: [ADDRESS] є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Враховуючи задоволення позову, відповідно до положень ст.\~141\~ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у сумі 908,00 грн.

Outcome: approved