Jurisdiction: civil
Date: 2018-06-04 00:00:00

21.02.2018 року [PERSON] та [PERSON], яка діє в свої інтересах та в інтересах дочки [PERSON], [INFO], звернулись до суду з позовом про відшкодування\~ моральної\~ шкоди завданої\~ бездіяльністю\~ органу\~ державної влади, в якому просять стягнути з рахунків Головного управління національної поліції в Одеській області ( код ЄДРПОУ 40108740) на користь [PERSON] ( [INFO] ІПН [NUMBER]) [PERSON], [INFO] ІПН [NUMBER]) [PERSON] ([INFO]) відшкодування моральної шкоди у розмірі 5000,00 гривень. При цьому позивачі посилаються на те, що 15.02.2018 за вх. № У - 429 до Київського ВП у місті [PERSON] ГУНП в Одеській області, подано заяву про скоєне у відношенні [PERSON] та членів її родини кримінальне правопорушення, яким останнім завдано шкоди в особливо великому розмірі, відповідальність за яке передбачено ч. 4, ст. 190 КК України - тяжкий злочин. В заяві про кримінальне правопорушення наведені факти, обґрунтування, а також додані копії документів як докази скоєного кримінального правопорушення. Отримавши постанову Одеського окружного адміністративного суду від 14.12.2017 по справі № 815/4386/15, позивачі не в змозі поновити порушені права у зв'язку із вчиненими шахрайськими діями. 12.02.2018 рішенням державного реєстратора відмовлено в виконанні постанови суду. Подану заяву про скоєне кримінальне правопорушення, у встановлений строк не було внесено до ЄРДР, що стало приводом для звернення до Київського районного суду міста [PERSON] зі скаргою на бездіяльність посадових осіб Київського ВП у місті [PERSON] ГУНП в Одеській області. Ухвалою слідчого судді Київського районного суду міста Одеси Іванчук В.М. по справі № 520/1924/18 провадження № 1-кс/520/593/18 від 20.02.2018 скаргу на бездіяльність посадових осіб Київського ВП у місті [PERSON] ГУНП в Одеській області задоволено та зобов'язано посадових осіб Київського ВП у місті [PERSON] ГУНП в Одеській області внести до ЄРДР відповідні відомості, викладені в заяві [PERSON] від 15.02.2018 вх.№У-429. Права позивачів від скоєного кримінального правопорушення не захищені та не поновлені, особи скоївши кримінальне правопорушення до відповідальності не притягнути, що ніяк не розуміється с поняттям законодавця закріпленим в ст. 2 КПК України завданням кримінального провадження є захист особи від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування. Не виконання відповідачами вимог чинного законодавства, спричиняють позивачам значну шкоду, що стало причиною для звернення до суду з відповідним позовом. Відповідно до\~ст. 274 Цивільного процесуального кодексу України\~ в порядку спрощеного позовного провадження розглядаються малозначні справи, справи, що виникають з трудових відносин, а також може бути розглянута будь-яка інша справа, віднесена до юрисдикції суду, за винятком справ, зазначених у частині четвертій цієї статті. За змістом\~ст. 279 ЦПК України\~розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими цим Кодексом для розгляду справи в порядку загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у цій главі. Суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. При розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи. За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу в порядку спрощеного позовного провадження, про що також зазначено позивачами без участі сторін за наявними у справі матеріалами. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши наявні у справі докази в їх сукупності, приходить до висновку про часткове задоволення такого позову з наступних підстав. Як вбачається з матеріалів справи, 15.02.2018 за вх. № У - 430 до Київського ВП у місті [PERSON] ГУНП в Одеській області, [PERSON] подано заяву про скоєне у відношенні [PERSON] та членів її родини кримінальне правопорушення, яким останнім завдано шкоди в особливо великому розмірі, відповідальність за яке передбачено ч. 4, ст. 190 КК України - тяжкий злочин. В заяві про кримінальне правопорушення наведені факти, обґрунтування, а також додані копії документів як докази скоєного кримінального правопорушення. Отримавши постанову Одеського окружного адміністративного суду від 14.12.2017 по справі № 815/4386/15, позивачі не в змозі поновити порушені права у зв'язку із вчиненими шахрайськими діями. 12.02.2018 рішенням державного реєстратора відмовлено в виконанні постанови суду. Подану [PERSON] заяву про скоєне кримінальне правопорушення, у встановлений строк не було внесено до ЄРДР, відомості про кримінальний злочин за заявою [PERSON] за ознаками ч. 1 ст. 190 КК України не внесено до ЄРДР, що стало приводом для звернення до Київського районного суду міста [PERSON] зі скаргою на бездіяльність посадових осіб Київського ВП у місті [PERSON] ГУНП в Одеській області. Ухвалою слідчого судді Київського районного суду міста Одеси Іванчук В.М. по справі № 520/1924/18 провадження № 1-кс/520/593/18 від 20.02.2018 скаргу [PERSON] на бездіяльність посадових осіб Київського ВП у місті [PERSON] ГУНП в Одеській області задоволено та зобов'язано посадових осіб Київського ВП у місті [PERSON] ГУНП в Одеській області внести до ЄРДР відповідні відомості, викладені в заяві [PERSON] від 15.02.2018 вх.№У-429. Згідно ст.\~56\~Конституції України кожен має право на відшкодування за рахунок держави чи органів місцевого самоврядування моральної шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових і службових осіб при здійсненні ними своїх повноважень. Відповідно ч. 2 ст. 55 КПК України, права і обовязки потерпілого виникають в особи з моменту подання заяви про вчинення щодо неї кримінального правопорушення або заяви про залучення її до провадження як потерпілого. Згідно ст. 28 КПК України визначено поняття проведення досудового розслідування у розумні строки. Критеріями для визначення розумних строків кримінального провадження є: складність кримінального провадження; поведінка учасників кримінального провадження; спосіб здійснення слідчим своїх повноважень. З матеріалів справи вбачається, що ухвалою слідчого судді Київського районного суду м. Одеси від 20.02.2018 року, скарга позивача [PERSON] була задоволена та визнано бездіяльність посадових осіб Київського ВП в м.Одесі ГУНП в Одеській області , яка полягає у невнесенні останніми відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань та зобовязано посадових осіб Київського ВП в м.Одесі ГУНП в Одеській області внести відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань про вчинене кримінальне правопорушення за заявою [PERSON] від 15.02.2018 року за вх.. У-430. Відповідно до правової позиції, яка висловлена Верховним Судом України в постанові від 25 травня 2016 року у справі № 6-440цс16, шкода завдана незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органу, що здійснює оперативно-розшукову діяльність, розслідування, прокуратури або суду, відшкодовується державою лише у випадках вчинення незаконних дій, вичерпний перелік яких охоплюється частиною першою статті 1176 ЦК України, а саме у випадку незаконного засудження, незаконного притягнення до кримінальної відповідальності, незаконного застосування запобіжного заходу, незаконного затримання, незаконного накладення адміністративного стягнення у вигляді арешту чи виправних робіт. За відсутності підстав для застосування частини першої статті 1176 ЦК України, в інших випадках заподіяння шкоди ними органами діють правила частини шостої цієї статті - така шкода відшкодовується на загальних підставах, тобто виходячи із загальних правил про відшкодування шкоди, завданої органом державної влади, їх посадовими та службовими особами (статті 1173, 1174 цього Кодексу). Оскільки, судом встановлено, що ухвалою слідчого судді Київського районного суду м. Одеси визнавалась незаконною бездіяльність слідчих органів щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань за заявою [PERSON], то суд приходить до висновку, що відсутні спеціальні підстави для застосування статті 1176 ЦК України. Шкода, завдана фізичній особі незаконними рішеннями, дією чи бездіяльністю посадової особи органу державної влади при здійсненні нею своїх повноважень, відшкодовується на підставі статті 1174 ЦК України, відповідно до якої шкода, завдана фізичній або юридичній особі в результаті прийняття органом державної влади, органом влади Автономної Республіки Крим або органом місцевого самоврядування нормативно-правового акта, що був визнаний незаконним і скасований, відшкодовується державою, Автономною Республікою Крим або органом місцевого самоврядування незалежно від вини посадових і службових осіб цих органів. Положеннями п. 10-1 Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» № 4 від 31.03.1995 року роз'яснено, що при розгляді справ за позовами про відшкодування моральної шкоди на підставі ст. 56 Конституції судам слід мати на увазі, то при встановленні факту заподіяння такої шкоди незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органу державної влади, місцевого самоврядування або їх посадових чи службових осіб при здійсненні ними своїх повноважень вона підлягає відшкодуванню за рахунок держави чи органів місцевою самоврядування. При вирішенні спору про відшкодування моральної шкоди, заподіяної громадянинові незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органу державної влади, його посадовими або службовими особами, судам слід виходити з того, що зазначений орган мас бути відповідачем у такій справі, якщо це передбачено відповідним законом. Якщо ж відповідним законом чи іншим нормативним актом це не передбачено або в ньому зазначено, що шкода відшкодовується державою (за рахунок держави), то поряд із відповідним державним органом суд мас притягнути як відповідача відповідний орган Державного казначейства України. Відповідно до ч. 2 ст. 23 ЦК України моральна шкода полягає: у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна; у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Проаналізувавши встановлені обставини по даній справі, що стосуються наявності порушених нормальних життєвих зв'язків позивача та враховуючи ті зусилля, які позивач [PERSON] доклав для з'ясування питання розгляду слідчими органами його заяви про внесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України, суд вважає доведеними обставини наявності душевних страждань, яких позивач [PERSON] зазнав у зв'язку з протиправною поведінкою працівників правоохоронних органів щодо нього, однак розмір моральної шкоди, визначений в позовній заяві, є завищеним,\~а тому вважає за можливе стягнути на користь позивача [PERSON] моральну шкоду у розмірі 1700 ( одна тисяча сімсот грн.. 00 коп.)- у розмірі одного прожиткового мінімуму\~на одну особу в розрахунку на місяць, що відповідно до Закону України «Про державний бюджет України на 2018 рік» становить з 1 січня 2018 року 1700 гривень, що на думку суду відповідає вимогам розумності і справедливості. Відповідно до роз'яснень, викладених у п. 4 Постанови Пленуму\~Верховного Суду\~України №\~4\~від 31.03.1995\~«Про судову\~практику в\~справах про\~відшкодування моральної\~(немайнової)\~шкоди» у позовній заяві про відшкодування моральної (немайнової) шкоди має бути зазначено, в чому ця шкода полягає, якими неправомірними діями чи бездіяльністю її заподіяно позивачеві, з яких міркувань він виходив, визначаючи розмір шкоди, та якими доказами це підтверджується. Відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що бездіяльністю посадових осіб СВ Київського ВП у м. Одесі, завдано моральної шкоди саме позивачу [PERSON] вимоги позивачів [PERSON], діючої в своїх інтересах та в інтересах малолітньої [PERSON], [INFO] суд визнає безпідставними, а тому не підлягаючими задоволенню, оскільки останніми не надано належних та допустимих доказів та не зазначено конкретних обставин справи і наслідків, що наступили для них внаслідок бездіяльності посадових осіб.\~ При таких обставинах, суд вважає, що позовні вимоги [PERSON], [PERSON], яка діє в своїх інтересах та в інтересах малолітньої дочки [PERSON], [INFO] підлягають частковому задоволенню.

Outcome: partial