Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-02 00:00:00

20.07.2014 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до відповідача [PERSON], третя особа Орган опіки та піклування Краматорської міської ради про надання дозволу на виїзд за межі України громадянина, який не досяг 16-річного віку без згоди та супроводу батька У судове засідання позивачка не зявилася але надала суду заяву про те, що позов підтримує та просить справу розглянути у її відсутність. Із позову вбачається, що 14.09.2007 року між позивачкою та відповідачем був зареєстрований шлюб у Червоногвардійському відділі реєстрації актів цивільного стану Макіївського міського управління юстиції Донецької області, актовий запис № 249. Від шлюбу у них народився син - [PERSON] [INFO]. 13.03.2013 року рішенням Червоногвардійського районного суду м. Макіївки Донецької області шлюб було розірвано. Після розірвання шлюбу син залишився проживати з позивачкою та перебувати на її утриманні та систематично спілкуватись зі своїм батьком, відповідачем по справі. В серпні 2014 року у зв'язку з тимчасовою окупацією міста позивачки злочинними збройними формуваннями та проведенням антитерористичної операції, позивачка вимушена разом з дитиною виїхати на проживання в м. Дніпропетровськ за адресою вказаною в позові: - вул. Ізюмська,49. Відповідач про справі виїхав тимчасово проживати в м. Краматорськ, за вище вказаною адресою, як він їх повідомив про це. Приймаючи до уваги, що їх син часто хворіє - ГРВІ простудними захворюваннями і йому бажано оздоровлення на морі, є відповідна довідка з КЗ «Дніпропетровський центр первинної медико-соціальної допомоги» №7, позивачка бажає поїхати разом з дитиною на відпочинок в державу Болгарія. Відповідач, який є батьком їх сина безпідставно не надає відповідного дозволу для виїзду їх дитини разом з позивакою за кордон на оздоровлення. На підставі викладеного, позивачка просить надати дозвіл на тимчасовий виїзд за межі України її малолітньому сину - [PERSON], [INFO], уродженця [INFO], для участі в поїздці з метою оздоровлення до Болгарії з 01.07.2015 року до 01.11.2015 року у її супроводі, закордонний [NUMBER], ІПН [NUMBER], без згоди батька (відповідача) - [PERSON], [INFO]. Стягнути з відповідача - [PERSON] на її користь понесені нею судові витрати у розмірі- 243.60 грн. У судове засідання відповідач не зявився за невідомою суд причиною, про час розгляду справи належним чином повідомлявся. Згідно ст.224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Відповідно до вимог ст.ст. 224-225 ЦПК України та враховуючи думку позивача, судом ухвалено про заочний розгляд справи. Згідно ст. 212 ЦПК України , суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтуються на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Представник третьої особи до суду не зявився, по невідомій суду причині про розгляд справи був повідомлений належним чином. Проаналізувавши в сукупності зібрані в справі докази, суд вважає, що заява підлягає задоволенню. Згідно ст..154 Сімейного Кодексу України, батьки мають право звертатися до суду за захистом прав та інтересів дитини як законні представники без спеціальних повноважень. Відповідно до Постанови КМУ від 27 січня 1995 року № 57 « Про затвердження правил перетинання державного кордону громадянами України», а саме п.2-2 п.п.3 абз.5 виїзд за межі України громадян які не досягли 16 річного віку, у супроводі одного з батьків, здійснюється у разі предявлення оригінала, або нотаріально посвідченої копії рішення суду про надання дозволу на виїзд за межі України громадянина, який не досяг 16-річного віку, без згоди та супроводу другого з батьків. У судовому засіданні встановлено, що сторони по справі мають малолітнього сина [PERSON], [INFO], (а.с.7), вихованням та освітою якої займається його мати позивачка. В теперішній час позивачка має намір поїхати з дитиною на оздоровлення разом до Болгарії для його оздоровлення. Обставин, які б свідчили про намір позивача не повернутися з дитиною до України, суд не має. Враховуючи наведе, суд вважає, що в інтересах дитини позов підлягає задоволенню й підстав які відповідно до ст.. 6 Закону України «Про порядок виїзду з України і вїзду в [PERSON] громадян України», що обмежують права [PERSON] на виїзд за кордон немає.

Outcome: approved