Jurisdiction: civil
Date: 2020-07-29 00:00:00

20 січня 2020 року [PERSON] (далі - позивач, [PERSON] ) звернулася в суд з позовом до [PERSON] (далі - відповідач, [PERSON] ) про відшкодування шкоди завданої внаслідок ДТП. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 12 червня 2019 року сталося ДТП за результатом якого ушкодження отримав належний позивачу автомобіль Volkswagen Transporter, [NUMBER] . Постановою судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 04 вересня 2019 року винуватцем вказаної ДТП визнаний відповідач [PERSON] . Позивач зазначає, що цивільно-правова відповідальність винуватця ДТП була застрахована у СК «Еталон» з лімітом відповідальності 100 000,00 грн. та франшизою 2 000,00 грн. Страхова компанія їй добровільно виплатила 97 490,40 грн. страхового відшкодування. Позивач зазначає, що ремонт її автомобіля є економічно недоцільним, оскільки його ринкова вартість до ДТП становить 168 480,40 грн., а відновлювальний ремонт вартує 375 319,92 грн. Встановлена на підставі оцінки вартість автомобіля після ДТП становить 28 380,63 грн. Посилаючись на вищевикладене, позивач просить суд стягнути з відповідача 42 599,37 грн. як різницю між фактично завданою шкодою та виплаченим страховим відшкодуванням. Позивач у судове засіданні не прибула, але подала заяву з проханням слухати справу за її відсутності, позовні вимоги підтримує. Відповідач у письмовому відзиві просить суд відмовити у задоволенні позову з тих підстав, що у звіті про оцінку автомобіля позивача не зазначено про те, що він фізично знищений. У судове засідання відповідач не прибув, але подав заяву з проханням проводити судове засідання за його відсутності. Дослідивши письмові матеріали справи, суд дійшов висновку, що у позовні вимоги слід задовольнити повністю, з наступних підстав. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] 12.06.2019 року о 19 год. на а/д М-19 134 км+200 м, керуючи автомобілем «Шкода Октавія», р.н. [NUMBER] , виїхав на смугу зустрічного руху та допустив зіткнення з автомобілями «Мерседес Бенц 814», р.н. [NUMBER] , «Камаз 43105», р.н. [NUMBER] та «Фольксваген Транспортер», р.н. [NUMBER] , чим порушив вимоги п.п. 14.6 Правил дорожнього руху України. Внаслідок даної ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження, а [PERSON] - тілесні ушкодження. Вказані обставини встановлені постановою судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 04 вересня 2019 року №161/12963/19, яка набрала законної сили та якою [PERSON] визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП (а.с.4). Зважаючи на положення ч.6 ст.82 ЦПК України, обставини винуватості [PERSON] вже встановлені постановою суду у справі про адміністративне правопорушення, а тому додатковому доказуванню не підлягають. З матеріалів справи слідує, що власником ушкодженого автомобіля «Фольксваген Транспортер», р.н. [NUMBER] , є позивач [PERSON] (а.с.11). Також, судом встановлено, що цивільно-правова відповідальність відповідача була застрахована у ПАТ «СК «Еталон», яка добровільно виплатила позивачу страхове відшкодування у розмірі 97 490,40 грн. Із вказаної суми вже вирахувана франшиза у розмірі 2 000,00 грн. З довідки цієї страхової компанії слідує, що ліміт відповідальності для відповідача був встановлений на рівні 100 000,00 грн. Фактичне надходження страхової виплати підтверджується банківською випискою наданою позивачем (а.с.9-10). У наданій довідці ПАТ «СК «Еталон» про розрахунок суми страхового відшкодування вказано, що ринкова вартість автомобіля до ДТП становила 168 470,40 грн., вартість його відновлювального ремонту - 375 319,92 грн., а вартість після ДТП - 68 980,00 грн. (а.с.10, графи 2, 8-9). Одночасно, як слідує з матеріалів справи, позивач замовила у суб`єкта оціночної діяльності - фізичної особи-підприємця [PERSON] власний звіт про оцінку завданого збитку її автомобілю станом на 14 червня 2019 року. У вказаному звіті зроблений висновок про те, що ринкова вартість автомобіля до ДТП становить 168 470,40 грн., а після ДТП - 28 380,63 грн. (а.с.12-51). Надаючи правову оцінку правовідносинам, що склалися між сторонами, суд зазначає наступне. Статтею 30 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», транспортний засіб вважається фізично знищеним, якщо його ремонт є технічно неможливим чи економічно необґрунтованим. Ремонт вважається економічно необґрунтованим, якщо передбачені згідно з аварійним сертифікатом (рапортом), звітом (актом) чи висновком про оцінку, виконаним аварійним комісаром, оцінювачем або експертом відповідно до законодавства, витрати на відновлювальний ремонт транспортного засобу перевищують вартість транспортного засобу до дорожньо-транспортної пригоди. Якщо транспортний засіб вважається знищеним, його власнику відшкодовується різниця між вартістю транспортного засобу до та після дорожньо-транспортної пригоди, а також витрати на евакуацію транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди. У розглядуваному випадку, як слідує з доданої до звіту про оцінку авторемонтної калькуляції, вартість відновлювального ремонту автомобіля позивача становить 375 319,92 грн. (а.с.30), що узгоджується з довідкою страхової компанії (а.с.10, графа 2). Одночасно, ринкова вартість спірного автомобіля до ДТП становить 168 470,40 грн. (а.с.10 графа 8, а.с.24). З цього слідує, що вартість відновлювального ремонту автомобіля позивача більше ніж в два рази перевищує його ринкову вартість до ДТП, а отже його ремонт є економічно недоцільним. Тому, на підставі статті 30 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» цей автомобіль вважається фізично знищеним, а позивачу відшкодовується різниця між вартістю транспортного засобу до та після дорожньо-транспортної пригоди. При цьому суд не приймає до уваги доводи відповідача про те, що оцінювач не вказав про фізичне знищення автомобіля, оскільки суд на підставі наявних відомостей про вартість відновлювального ремонту та ринкову вартість автомобіля до ДТП здатен самостійно дійти висновку про фізичне знищення автомобіля у зв`язку з економічною недоцільністю його ремонту. Згідно з статтею 1194 ЦК України, особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). В розглядуваному випадку, як слідує з матеріалів справи ринкова вартість автомобіля до ДТП становила 168 470,40 грн., а після ДТП - 28 380,63 грн., отже до відшкодуванню позивачу належить 140 089,77 грн. (168 470,4 - 28 380,63). Частину цих коштів у розмірі 97 490,40 грн. позивачу сплатила ПАТ «СК «Еталон» в межах ліміту відповідальності відповідача та з вирахуванням франшизи. Отже, на підставі положень ст.1194 ЦК України, у зв`язку з недостатністю страхової виплати для покриття шкоди позивачу, з відповідача на користь позивача слід стягнути 42 599,37 грн., що становить різницю між страховою виплатою та розміром завданої шкоди (140 089,77 - 97 490,40). Доводи відповідача про те, що оцінювач невірно визначив ринкову вартість автомобіля позивача після ДТП у розмірі 28 380,63 грн., суд відхиляє, оскільки в наданому звіті про оцінку детально описана формула визначення цього показника, яка, в загальному, полягає у відніманні вартості відновлювального ремонту з врахування коефіцієнту фізичного зносу автомобіля (140 089,77 грн), від ринкової вартості автомобіля до ДТП (168 470,40 грн.) (а.с.22). Такий підхід відповідає формулам розрахунку, які наведені у пунктах 7.3, 7.25 Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобі, яка затверджена наказом Міністерства юстиції України, Фонду державного майна України від 24 листопада 2003 р. N 142/5/2092. Будь-яких пояснень чому такий підхід оцінювача для визначення ринкової вартості автомобіля після ДТП є невірним, відповідач суду не надав, так само, як і не надав власного звіту про оцінку, або рецензування звіту наданого позивачем, як це передбачено ст.13 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні». На підставі вищевикладеного суд дійшов висновку, що позовні вимоги слід задовольнити у повному обсязі. Крім того, на підставі ст.141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача слід стягнути 840,80 грн. судового збору, сплаченого при зверненні до суду. На підставі ст.ст. 1187, 1194 ЦК України, ст.30 Закону України ««Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»,

Outcome: approved