Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-24 00:00:00

21.07.2015 року до суду надійшла позовна заява [PERSON] про стягнення з [PERSON] грошових коштів у сумі 66 064,38 грн. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 02.12.2014 року сторони уклали договір позики на суму 3 000 дол. США, терміном повернення до 12.12.2014 року. Відповідач зобов'язання за договором позики не виконує, коштів не повертає, а тому позивач просить стягнути кошти в судовому порядку. В судовому засіданні позивач та його представник підтримали позовні вимоги, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві. Відповідач повторно не з'явився в судове засідання, про розгляд справи повідомлявся в установленому порядку. Відповідно до ст. 224 ЦПК України суд вирішив ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Позивач не заперечував проти заочного розгляду справи. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступних висновків. Встановлено, що 02.12.2014 року [PERSON] (Позикодавець) та [PERSON] (Позичальник) уклали договір позики, оригінал якого оглянуто судом, а копія міститься в матеріалах справи (а. с. 3), відповідно до п. 1 якого позикодавець передав у власність позичальникові грошові кошти у сумі 3 000 дол. США, що за взаємною згодою складає 48 000,00 грн., а позичальник зобов'язується повернути позикодавцю грошові кошти в доларах без сплати процентів. На момент укладення договору позикодавець передав позичальнику, а позичальник отримав у позикодавця суму позики в повному обсязі. «Сума позики» повинна бути повернута позичальником до 12.12.2014 року (включно) (п. 2 договору). [PERSON] грошові кошти за вказаним договором не повернув. Згідно ч. 3 ст. 10, ч. 1 ст. 60 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Враховуючи наведене, встановленими є обставини укладення між сторонами договору позики та отримання [PERSON] від [PERSON] грошових коштів в розмірі 3 000,00 дол. США, терміном повернення до 12.12.2014 року. Також встановленими є обставини невиконання відповідачем взятих на себе зобов'язань і не повернення коштів в установлені строки. Відповідно до ст. 1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором (ст. 1049 ЦК України). Частиною 2 статті 1047 ЦК України передбачено, що на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Судом встановлено, що відповідач не повернув отримані грошові кошти згідно договору позики від 02.12.2014 року. Такими діями порушено умови договору та положення ст. ст. 526, 530, 1046, 1049 ЦК України. За таких обставин суд приходить до висновку, що вимога позивача про стягнення з відповідача суми боргу за договором позики від 02.12.2014 року є обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню. Проте, вирішуючи питання розміру стягнення, суд виходить з наступного. Звертаючись до суду, позивач розраховував суму боргу згідно офіційного курсу валют, що був чинний на час подачі позову. 21.07.2015 року офіційний курс гривні до долара США становив 22,03 грн. за 1 дол. США (а. с. 4), а 25.09.2015 року (станом на день винесення рішення) офіційний курс гривні до долара США становить 21,46 грн. за 1 дол. США. За таких обставин, сума боргу, що підлягає стягненню, становить: 21,46 Х 3 000 = 64 380 грн. Отже, з [PERSON] на користь [PERSON] підлягає стягненню заборгованість за договором позики від 02.12.2014 року в розмірі 64 380 грн. Відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України з відповідача підлягають стягненню судові витрати у розмірі 661,00 грн.

Outcome: partial