Jurisdiction: civil
Date: 2018-06-14 00:00:00

21 березня 2018 року заступник керівника Миргородської місцевої прокуратури Бабій С.С. звернувся до суду з позовом в інтересах держави в особі фінансового управління Гадяцької райдержадміністрації до [PERSON] про відшкодування витрат на стаціонарне лікування та надання медичної допомоги особі, яка потерпіла від злочину. Прокурор в судовому засідання позов підтримала, просила стягти з [PERSON] на користь фінансового управління Гадяцької районної державної адміністрації витрати на стаціонарне лікування потерпілого від злочину грошові кошти в сумі 2078 грн. 62 коп. [PERSON] в судовому засіданні позов визнав, суду пояснив, що дійсно кримінальне провадження закрито за примиренням з потерпілим, однак йому відомо, що потерпілий лікувався і держава затратила на це кошти. Судом встановлено, що 14 грудня 2017 року [PERSON] пред'явлено підозру в умисному спричиненні легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров'я за ст. 125 ч.2 КК України за наступних обставин: 4 липня 2017 року близько 18 год. 30 хв. [PERSON] повертався з риболовлі неподалік [ADDRESS], помітивши на полі неподалік автошляху Сватки-Липова Долина автомобіль марки ВАЗ 2101, реєстраційний номер [NUMBER] червоного кольору, в салоні якого лежав незнайомий чоловік. Як потім стало відомо, цим чоловіком був [PERSON] Підійшовши до автомобіля, [PERSON] запитав у [PERSON] чи з ним все добре. В цей час [PERSON], перебуваючи в стані алкогольного сп'яніння, на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, вийшов з автомобіля та наніс [PERSON] близько 10 ударів кулаками рук в область обличчя, по одному удару в область лоба, щелепи та лівого вуха, від чого [PERSON] упав на землю, втративши свідомість. Прийшовши до тями він підвівся та почав тікати, але [PERSON] наздогнав його та зваливши на землю одним ударом в область шиї, сів зверху на [PERSON] та почав наносити кулаками удари по тулубу та обличчю потерпілого. В результаті нанесення ударів [PERSON] [PERSON], останній отримав згідно висновку судово-медичного експерта № 175 від 19.07.17р. тілесні ушкодження у вигляді: -закритої черепно-мозкової травми, струсу головного мозку, забійної рани голови, які кваліфікуються, як легкі тілесні ушкодження, що спричинили короткочасний розлад здоров'я; -параорбітальних крововиливі обох очей та крововиливів в кон'юктиву обох очей, крововиливі: лівого вуха, правої верхньої кінцівки, передньої черевної стінки, саден нижньої губи, верхніх та нижніх кінцівок, кваліфікуються як легкі тілесні ушкодження. Ухвалою суду від 13 лютого 2018 року кримінальне провадження по обвинуваченню [PERSON] за ч. 2 ст. 125 КК України закрито у зв'язку з відмовою потерпілого від обвинувачення. Цивільний позов прокурора Гадяцького відділу Миргородської місцевої прокуратури в інтересах держави в особі фінансового управління Гадяцької районної державної адміністраціїпро відшкодування витрат на стаціонарне лікування особи, яка потерпіла від злочину на суму 2078,62 грн. залишено без розгляду. Роз'яснено право позивачу звернутися до суду за захистом порушених прав в порядку цивільного судочинства. Відповідно повідомлення Гадяцької ЦРЛ загальними витратами на [PERSON], [INFO], жителя [ADDRESS], який знаходився на стаціонарному лікування в хірургічному відділенні протягом 8 календарних днів з 04.07.17р. по 11.07.17р. склали 2078 грн. 62 коп. Статтею 128 КПК України передбачено, що цивільний позов в інтересах держави пред'являється прокурором. Відповідно ч.1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Згідно ч.1 ст. 1206 ЦК України особа, яка вчинила злочин, зобов'язана відшкодувати витрати закладові охорони здоров'я на лікування потерпілого від цього злочину, крім випадку завдання шкоди при перевищенні меж необхідної оборони або у стані сильного душевного хвилювання, що виникло раптово внаслідок насильства або тяжкої образи з боку потерпілого. Пунктами 1,2,3 «Порядку обчислення розміру фактичних витрат закладу охорони здоров'я на стаціонарне лікування потерпілого від злочинного діяння та зарахування стягнення з винних осіб коштів до відповідного бюджету і їх використання», затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України № 545 від 15.07.1993 року передбачено, що кошти, витрачені закладом охорони здоров'я на стаціонарне лікування особи потерпілої від злочину, підлягають відшкодуванню особою, яка вчинила злочин, у розмірі фактичних витрат. Сума коштів, яка підлягає відшкодуванню, визначається закладом охорони здоров'я, в якому перебував на лікуванні потерпілий, виходячи з кількості ліжко-днів, проведених ним в стаціонарі та вартості витрат на його лікування в день. Кількість ліжко-днів визначається на підставі медичної картки стаціонарного хворого, або інших документів які підтверджують дату госпіталізації та виписки хворого із стаціонару лікувального закладу. Визначена сума коштів на лікування потерпілого стягується судом з обвинуваченого або фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, при ухваленні вироку за позовом закладу охорони здоров'я або прокурора. Відповідно ч.6 ст. 82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов'язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. За наведених обставин суд приходить до висновку про обґрунтованість та доведеність заявлених позовних вимог прокурора, так як вина відповідача [PERSON] у заподіянні медичному закладу матеріальних збитків у вигляді витрати на лікування потерпілого підтверджена належними та допустимими доказами, тому позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved