Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-14 00:00:00

20 жовтня 2014 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення боргу за договором позики. Свої вимоги обґрунтовує тим, що 21 квітня 2011 року він уклав з [PERSON] договір позики коштів в сумі 5000 доларів США і на підтвердження отримання грошей відповідач власноручно написав розписку, в якій зобов'язувався повернути борг через шість місяців, тобто 21 жовтня 2011 року. Відповідач ухиляється від повернення боргу, чим порушив взяті на себе зобов'язання. Оскільки [PERSON] в добровільному порядку відмовився сплатити суму боргу за договором позики, тому за захистом своїх прав позивач звернувся до суду. Просить стягнути з відповідача в свою користь борг за договором позики, який за офіційним курсом НБУ станом на 20 жовтня 2014 року еквівалентний 64757,22 грн. та 647,64 грн. судового збору. Позивач [PERSON] в судовому засіданні позов підтримав, з підстав наведених у ньому. Пояснив, що гроші в сумі 5000 доларів відповідач позичав без свідків, ним була написана лише розписка. Тричі він звертався до [PERSON] з проханням повернути борг і той обіцяв що поверне його пізніше, жодних свідків при цьому не було. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] позов підтримав, просив його задоволити, оскільки відповідач порушив взяті на себе зобов'язання за договором позики. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позов не визнав, з тих причин, що розписку позивачу він не писав, грошей у позивача не позичав, не звертався до нього позивач із проханням повернути борг. Крім того, зазначив, що розписка, яка знаходиться в матеріалах справи написана не ним (а.с.12). Представник відповідача [PERSON] в судовому засіданні пояснив, що оскільки відповідач грошей у позивача не позичав, вважає, що підстав для задоволення позову немає, останній не надав суду жодного доказу для підтвердження позовних вимог. Суд, заслухавши пояснення позивача та його представника, відповідача та його представника, дослідивши матеріали справи в їх сукупності, приходить до висновку, що у задоволенні позову слід відмовити, у зв'язку з наступним. Згідно положень ст.1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Частина 2 ст.1047 ЦК України, визначає, що на підтвердження укладання договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. У копії розписки та її оригіналі, який був наданий суду для огляду від 21 квітня 2011 року, зазначено, що [PERSON], який проживає за адресою: [ADDRESS] взяв у борг у [PERSON] 5000 доларів США терміном на шість місяців, на підтвердження чого він поставив свій підпис. Відповідно до ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Учасникам процесу у судовому засіданні було роз'яснення судом положення ст.133 ЦПК України про можливість заявлення клопотання про забезпечення доказів, в тому числі і про можливість призначення експертизи. Однак, ні позивачем, ні його представником не було заявлено клопотання про призначення судової почеркознавчої експертизи. Таким чином, оскільки судова експертиза з приводу достовірності розписки та написання її власноручно відповідачем не проводилася і позивачем та його представником не надано суду жодних належних та допустимих, в розумінні ст.58, ст.59 ЦПК України доказів на обґрунтування позову, а відповідач [PERSON] категорично заперечує отримання грошових коштів від позивача [PERSON] та написання ним розписки, тому суд відмовляє у задоволенні позову в повному обсязі. Враховуючи, що у задоволенні позову відмовлено, суд відповідно до ст.88 ЦПК України залишає за позивачем сплачений ним судовий збір у розмірі 647,64 грн.

Outcome: dismissed