Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-29 00:00:00

21 березня 2014 року позивач звернувся до Ленінського районного суду м. Дніпропетровська із позовною заявою до [PERSON], [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості за послуги газопостачання (а.с.1-2). В обґрунтування позовних вимог зазначив, що відповідно до положень Закону України «Про житлово-комунальні послуги» надає відповідачам житлово-комунальні послуги, що полягають у постачання природного газу за місцем їх мешкання. Вказав, що правовідносини між сторонами оформлювалися шляхом видачі розрахункової книжки та відкриттям особового рахунку за [NUMBER]. Відповідно до Правил надання населенню послуг з газопостачання, плата за послуги з газопостачання здійснюється у відповідності до законодавства, і повинна вноситися не пізніше 10 числа місяця, наступного за розрахунковим; споживач зобов'язаний своєчасно вносити плату за надані послуги. Але, в порушення зазначених вимог, відповідачі оплату отриманих послуг здійснюють несвоєчасно та не в повному обсязі, у зв'язку із чим, у період з 30.11.2004 року по 28.02.2014 року утворилась заборгованість у розмірі 802,89 грн. Позивач також вказав, що 25 березня 2013 року звернувся до Ленінського районного суду м. Дніпропетровська із заявою про видачу судового наказу про стягнення солідарно із відповідачів суми заборгованості за спожитий природній газ, на підставі якої 08 квітня 2013 року Ленінським районним судом м. Дніпропетровська було видано судовий наказ. Ухвалою суду від 15 серпня 2013 року скасовано судовий наказ виданий 08.04.2013 року за заявою ПАТ «Дніпрогаз». Позивач просив суд стягнути солідарно з відповідачів на свою користь суму боргу по оплаті за послуги газопостачання в розмірі 802,89 гривень та судові витрати по справі. В судове засідання представник позивача, діючий за довіреністю, не з'явився. Про день, час та місце судового засідання повідомлявся у встановленому законом порядку. До суду надав заяву, в якій позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив суд розглядати справу без своєї присутності. Проти ухвалення заочного рішення не заперечував (а.с.16). Співвідповідачі у судове засідання не з'явилися. Про день, час та місце судового засідання повідомлялись у встановленому законом порядку. Про причини своєї неявки у судове засідання не повідомили. Письмових заяв про розгляд справи без своєї присутності до суду не надавали. Відповідно до ч.2 ст. 197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється. Відповідно до ст. 224 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. За ст.11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до ЦПК України, в межах заявлених позовних ними вимог та на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ст.10 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ст.59 ЦПК України, обставини справи, які законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. В ході судового розгляду справи встановлено, що відповідно до довідки житлово-експлуатаційного підприємства №25, за адресою: [ADDRESS] зареєстровані та проживають [PERSON], [PERSON], [PERSON] (а.с.6). Відповідачі користуються послугами з газопостачання, за які повинна сплачуватися плата за надані послуги щомісячно на особовий рахунок [NUMBER], який відкрито на основного квартиронаймача - [PERSON] (а.с.7). Через несплату рахунків станом на березень 2014 року заборгованість за послуги з газопостачання за адресою: [ADDRESS] становить 802,89 грн. (а.с.7,8-9). Згідно зі ст. 67, 68 Житлового кодексу Української РСР, плата за комунальні послуги (водопостачання, газ, теплова енергія та інші послуги) береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами. Наймач зобов'язаний своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги. Квартирна плата та плата за комунальні послуги в будинках державного і громадського житлового фонду вносяться щомісяця в строки, встановлені Радою Міністрів Української РСР. Відповідно до п. 11, 17 Правил надання населенню послуг з газопостачання затверджених Постановою Кабінету Міністрів України № 2246 від 09.12.1999 року, у разі відсутності лічильників газу плата за послуги з газопостачання розраховується відповідно до встановлених законодавством норм споживання та цін на газ. Розрахунковим періодом для визначення розміру оплати послуг з газопостачання є календарний місяць. Плата за надані протягом розрахункового періоду послуги з газопостачання вноситься не пізніше 10 числа наступного місяця, якщо договором не встановлено інший строк. Відповідно до ст. 64 Житлового кодексу Української РСР, члени сім'ї наймача, які проживають разом з ним, користуються нарівні з наймачем усіма правами і несуть усі обов'язки, що випливають з договору найму жилого приміщення. Повнолітні члени сім'ї несуть солідарну з наймачем майнову відповідальність за зобов'язаннями, що випливають із зазначеного договору. До членів сім'ї наймача належать дружина наймача, їх діти і батьки. Членами сім'ї наймача може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з наймачем і ведуть з ним спільне господарство. Якщо особи, зазначені в частині другій цієї статті, перестали бути членами сім'ї наймача, але продовжують проживати в займаному жилому приміщенні, вони мають такі ж права і обов'язки, як наймач та члени його сім'ї. Відповідно до частини 1 статті 509 ЦК України, зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Відповідно до ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). У відповідності до ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ст. 527 ЦК України, боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов'язання чи звичаїв ділового обороту. За ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Таким чином, аналізуючи в сукупності наявні по справі докази, суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивача є обґрунтованим, в повному обсязі доведеними з його боку та підлягають задоволенню, внаслідок чого слід стягнути солідарно з [PERSON], [PERSON], [PERSON] на користь позивача суму заборгованості у розмірі 802,89 гривень. Крім того, згідно статті 88 ЦПК України, оскільки позивачем при подачі позовної заяви було сплачено судовий збір і його вимоги задоволені, з відповідачів належить стягнути на користь позивача, у рівних частках, судовий збір в розмірі 243,60 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved