Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-27 00:00:00

21.09.2017року [PERSON] звернувся до суду з позовом до Територіальної громади міста Павлограда Дніпропетровської області в особі Павлоградської міської ради про визнання права власності на земельну ділянку у порядку спадкування. Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач посилався на те, що 17.08.2016 померла його мати [PERSON]. 02.06.2017 позивач отримав свідоцтво про право на спадщину за заповітом на житловий будинок, що розташований за адресою: вул. Степового Фронту, 105, м. Павлоград, Дніпропетровська область, проте у видачі свідоцтва про право власності за заповітом на земельну ділянку, що розташована за адресою: вул. Степового Фронту, 105, м. Павлоград, Дніпропетровська область, загальною площею 0,0610 га, позивачу було відмовлено у звязку із відсутністю витягу з Державного земельного кадастру на вищевказану земельну ділянку, тому просить визнати право власності на вказану земельну ділянку. Сторони в судове засідання не зявилися, подали заяви про розгляд справи за їх відсутності. Позивач наполягав на задоволенні позову, відповідач при вирішенні спору покладався на розсуд суду. Дослідивши матеріали справи, перевіривши їх доказами, оцінивши докази кожний окремо та у сукупності на їх належність, допустимість, достовірність та достатність суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з огляду на наступне. Відповідно до ч. 1 ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Згідно із ч. 1, 2 ст. 16 Цивільного кодексу України (далі ЦК України) кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права. Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. 17 серпня 2016 року померла [PERSON], про що Павлоградським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області складено актовий запис за №1109 від 18.08.2016, видано свідоцтво про смерть(а.с. 10). Згідно із заповітом [PERSON], який посвідчено 29.03.2008 державним нотаріусом Першої Павлоградської державної нотаріальної контори [PERSON], спадкоємцем всього її майна є [PERSON](а.с. 9). 02 червня 2017 року [PERSON] отримав свідоцтво про право на спадщину за заповітом, посвідченим державним нотаріусом Першої Павлоградської державної нотаріальної контори [PERSON], за яким після померлої [PERSON] до позивача перейшло право власності на житловий будинок №105 по вул. Степового Фронту в місті Павлограді Дніпропетровської області(а.с. 11). Крім того, до спадкової маси входить земельна ділянка площею 0,0610 га для обслуговування житлового будинку, що розташована: вул. Степового Фронту, 105, м. Павлоград, що підтверджується Державним актом на право приватної власності на землю ДП №2368-ж від 21.01.1998р.(а.с. 13). Проте у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом позивачу було відмовлено у звязку із тим, що відомості про вищевказану земельну ділянку в Державному земельному кадастрі відсутня, а тому неможливо видати витяг з Державного земельного кадастру(а.с. 17). Згідно з ст. 1216 та ст. 1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. До спадкоємців житлового будинку, інших будівель та споруд переходить право власності або право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені. Згідно із ст. 377 ЦК України до особи, яка набула право власності на житловий будинок (крім багатоквартирного), будівлю або споруду, переходить право власності, право користування на земельну ділянку, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення в обсязі та на умовах, встановлених для попереднього землевласника (землекористувача). Відповідно до ч. 1 ст. 120 Земельного кодексу України у разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, що перебувають у власності, користуванні іншої особи, припиняється право власності, право користування земельною ділянкою, на якій розташовані ці об'єкти. До особи, яка набула право власності на жилий будинок, будівлю або споруду, розміщені на земельній ділянці, що перебуває у власності іншої особи, переходить право власності на земельну ділянку або її частину, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення. У відповідності до ст.152 Земельного кодексу України захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом визнання прав. Отже, до [PERSON] перейшло право власності на земельну ділянку в порядку спадкування після померлої [PERSON], тому його право підлягає захисту шляхом його визнання. На підставі наведеного та

Outcome: approved