Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-10 00:00:00

21 жовтня 2013 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про визнання батьківства та стягнення аліментів на неповнолітню дитину ,посилаючись на те що вона познайомилася з відповідачем в жовтні 1995 року,вкінці жовтня 1996 року вона завагітніла від відповідача,повідомивши про це відповідача.Приблизно в листопаді 1996 року відповідач з батьками та своєю сестрою приходили до її батьків домовлятися про весілля,але згодом відповідач передумав одружуватись з нею,оскільки мав сумніви відносно свого батьківства та запропонував їй зробити аборт,на що вона не погодилась побоюючись негативних наслідків аборту на її здоров»я та у зв»язку з тим,що вона хотіла мати дітей,тому вона не стала робити аборт. [INFO] вона народила дитину [PERSON],яку вона зареєструвала на підставі ст.55 діючого на той час КпШС України на своє прізвище ,на той час [PERSON],а по батькові вказала відповідача. Весь цей час вона виховувала та забезпечувала дитину сама,відповідач будь-якої матеріальної допомоги на дитину не надавав,оскільки у нього були сумніви щодо свого батьківства,хоча при зустрічах особисто з дочкою він не заперечував факту свого батьківства. Про встановлення батьківства наполягала їх донька. З врахуванням викладеного позивачка просить суд визнати відповідача батьком її дитини -доньки [PERSON],[INFO],включити відомості про відповідача як батька до актового запису про народження доньки,стягнути з нього на її користь аліменти на неповнолітню доньку в розмірі ? частини всіх видів його заробітку,але не менше 30% прожиткового мінімуму для дітей відповідно віку,щомісячно,починаючи з дня пред»явлення позову до досягнення дитиною повноліття. Позивачка подала суду заяву про слухання справи у її відсутність,позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Відповідач у справі [PERSON] подав суду заяву про визнання позову та слухання справи у його відсутність. Вивчивши матеріали справи суд вважає,що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав: Відповідно до статті 53 Кодексу про шлюб та сім»ю України 1969 року ,який діяв на момент спірних правовідносин на момент народження доньки позивачки : Походження дитини від батьків, які не перебувають між собою в шлюбі, встановлюється шляхом подачі спільної заяви батьком і матір'ю дитини в державні органи реєстрації актів громадянського стану. В разі народження дитини у батьків, які не перебувають у шлюбі, при відсутності спільної заяви батьків батьківство може бути встановлене в судовому порядку за заявою одного з батьків або опікуна (піклувальника) дитини, особи, на утриманні якої знаходиться дитина, а також самої дитини після досягнення нею повноліття. При встановленні батьківства суд бере до уваги спільне проживання та ведення спільного господарства матір'ю дитини і відповідачем до народження дитини, або спільне виховання чи утримання ними дитини, або докази, що з достовірністю підтверджують визнання відповідачем батьківства. Як встановлено в суді заявами сторін та висновками проведених двох молекулярно-генетичних експертиз [PERSON] є батьком дитини позивачки. Оскільки у сучасних умовах основним із доказів батьківства є висновок судово-генетичної експертизи, за клопотанням позивачки та відповідача було проведено дві такі експертизи,які підтвердили батьківство відповідача відносно дитини позивачки. З врахуванням зазначених встановлених судом обставин справи та вимог закону суд вважає ,що позовні вимоги позивачки підлягають задоволенню у повному обсязі. Відповідно до вимог ст.88 ЦПК України понесені позивачкою судові витрати у справі за проведення експертизи в сумі 4240,92грн слід стягнути з відповідача на її користь,а також стягнути з відповідача на користь держави судовий збір у розмірі 243,60грн в частині позовних вимог немайнового характеру про встановлення батьківства та в розмірі 243,60 грн в частині позовних вимог майнового характеру про стягнення аліментів ,а всього з відповідача слід стягнути судовий збір на користь держави в сумі 487,20грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved