Jurisdiction: civil
Date: 2020-12-07 00:00:00

20 червня 2019 року до Володимирецького районного суду Рівненської області надійшов позов адвоката Карпач О.М., в інтересах [PERSON] до Вищого професійного училища №29 смт. Володимирець про скасування наказів, поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, відшкодування моральної шкоди. Ухвалою суду від 21 червня 2019 року було задоволена заяву судді Поровського В.А., про самовідвід та справу було передано на повторний авторозподіл. Ухвалою суду від 27 червня 2019 року було відкрито загальне позовне провадження у даній справі та призначено підготовче судове засідання під головуванням судді Закревського Л.В. 18 липня 2019 року від представника відповідача адвоката Бурми О.В., надійшов відзив на позов в якому останній просив поновити строк для подання відзиву на позовну заяву та просив відмовитив задоволенні позовних вимог. Ухвалою суду від 20 серпня 2019 року було задоволено клопотання представника позивачки адвоката Карпач О.М., та зупинено провадження в справі на час розгляду справи за адміністративним позовом [PERSON] до Вищого професійного училища №29 та Управління освіти і науки Рівненської обласної державної адміністрації про визнання незаконними та скасування рішень атестаційних комісій та наказів про результати атестацій. Ухвалою суду від 07 лютого 2020 року було відновлено провадження в даній справі. 13 березня 2020 року від представника позивачки адвоката Карпач О.М., надійшла заява про збільшення позовних вимог та залучення співвідповідача. Розпорядженням в.о.керівника апарату Володимирецького районного суду дана справа була передана на повторний автоматизований розподіл та 05.06.2020 року надійшла до провадження судді Володимирецького районного суду Іванків О.В. 17 червня 2020 року від представника відповідача адвоката Бурми О.В., надійшов відзив на позов, в якому останній просив відмовити в задоволенні позовних вимог. Ухвалою суду від 23 червня 2020 року було задоволено клопотання представника позивачки про збільшення позовних вимог та залучення співвідповідача, а також призначено повторно підготовче судове засідання. 28 серпня 2020 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду. В судовому засіданні позивач та її представник підтримали позовні вимоги, надали пояснення по їх суті. Представники відповідача - ВПУ №29 смт.Володимирець - заперечили проти позову, надали пояснення в межах відзиву на позов. Представник відповідача - Управління освіти та науки Рівненської обласної державної адміністрації - надав клопотання про розгляд справи у його відсутності, заперечив проти позову. Заслухавши пояснення сторін та їх представників, дослідивши письмові докази в їх сукупності, суд прийшов до наступних висновків. В ході судового розгляду вказаної справи встановлено наступні фактичні обставини. Наказом директора Вищого професійного училища №29 смт.Володимирець №23-К від 20.05.2019, позивача [PERSON] звільнено з роботи з посади майстра виробничого навчання з 20.05.2019 на підставі п.2 ст.40 КЗпП України - у зв`язку з невідповідністю займаній посаді. Підставою звільнення, як це вбачається із оскаржуваного наказу, є рішення атестаційної комісії навчального закладу, лист-погодження профспілкової організації, повідомлення про відсутність вакантних посад. Як вбачається зі ст.50 Закону України «Про освіту», атестація педагогічних працівників - це система заходів, спрямованих на всебічне та комплексне оцінювання педагогічної діяльності педагогічних працівників. Атестація педагогічних працівників може бути черговою або позачерговою. Педагогічний працівник проходить чергову атестацію не менше одного разу на п`ять років, крім випадків, передбачених законодавством. За результатами атестації визначається відповідність педагогічного працівника займаній посаді, присвоюються або підтверджуються кваліфікаційні категорії, присвоюються педагогічні звання. Перелік категорій і педагогічних звань педагогічних працівників визначається Кабінетом Міністрів України. Рішення атестаційної комісії може бути підставою для звільнення педагогічного працівника з роботи у порядку, встановленому законодавством. Положення про атестацію педагогічних працівників затверджує центральний орган виконавчої влади у сфері освіти і науки. Таке Типове положення про атестацію педагогічних працівників затверджено Наказом Міністерства освіти та науки №930 від 06.10.2010 року з наступними змінами та доповненнями, і як вбачається з пояснень учасників та письмових доказів, атестація позивача здійснювалась на підставі вказаного Положення. Рішенням атестаційної комісії ВПУ №29 смт.Володимирець від 19.04.2019 року (протокол №4) майстра виробничого навчання [PERSON] визнано такою, що не відповідає займаній посаді, і вказане рішення стало підставою звільнення позивача. Назване рішення містить посилання на п. 3.11 Типового положення, проте з його змісту неможливо зробити висновку, яким саме критеріям чи вимогам не відповідає працівник. Крім того, наданими позивачем письмовими доказами встановлено, що відповідачем порушено порядок атестації [PERSON] , не прийнято до уваги письмові докази, які мають істотний характер, що призвело до прийняття незаконних рішень про невідповідність [PERSON] займаній посаді, зниження тарифного розряду, відсторонення її від проведення занять та подальше звільнення. Зокрема, з приводу освіти, працевлаштування та підвищення кваліфікації позивача [PERSON] судом встановлено наступне. Позивач в 1996 році закінчила Рівненський кооперативний технікум та має диплом молодшого спеціаліста за спеціальністю «Технологія громадського харчування», кваліфікацію техніка-технолога. До закінчення даного навчального закладу їй було присвоєно кваліфікацію кухар III розряду, кондитер III розряду. 29.08.2003 року [PERSON] була прийнята на роботу у Володимирецьке ВПУ-29 на посаду майстра виробничого навчання. За час роботи у ВПУ позивач проходила підвищення кваліфікації і отримала відповідні свідоцтва: - з 02.10.2007 по 29.02.2008 - у ДІПДО за програмою педагогічних працівників в ПГО, - з 10.02.2011 по 10.03.2011 - в Львівському НПЦ ПТО за категорією «Майстер в/н кухарів, кондитерів», - з 02.02.2015 по 02.03.2015 - у відділі післядипломної освіти ЛНПЦ ІПТО НАПН України, за категорією: «Майстер виробничого навчання». Крім того, як вбачається із наданих суду свідоцтв, позивач з 05.06.2002 по 30.06.2004 навчалась по професії технік-технолог у пансіонаті «Горний орел», м. Затока і склала кваліфікаційний екзамен; рішенням кваліфікаційної комісії від 05.07.2004 протокол №42 їй присвоєно кваліфікацію: кухар IV розряду, кондитер IV розряду. В період з 02.02.2009 по 27.02.2009 [PERSON] навчалась по професії технік-технолог у Володимирецькому КГК і склала кваліфікаційний екзамен; рішенням кваліфікаційної комісії від 02.03.2009 протокол №81 їй присвоєно кваліфікацію: кухар V розряду, кондитер V розряду. З 01.07.2013 по 02.08.2013 позивач навчалась по професії технік-технолог у Володимирецькому КГК і склала кваліфікаційний екзамен; рішенням кваліфікаційної комісії від 03.08.2013 протокол №115 їй присвоєно кваліфікацію: кухар VI розряду, кондитер V розряду. Рішенням атестаційної комісії Вищого професійного училища №29 смт.Володимирець від 20.03.2009 [PERSON] визнана такою, що відповідає посаді, яку займає; їй встановлено 11 тарифний розряд та порушено клопотання перед атестаційною комісією обласного управління освіти і науки про присвоєння педагогічного звання «майстер виробничого навчання II категорії». Рішенням атестаційної комісії Управління освіти і науки Рівненської обласної державної адміністрації [PERSON] визнана такою, що відповідає посаді, яку займає; присвоєно педагогічне звання «майстер виробничого навчання II категорії». Рішенням атестаційної комісії Вищого професійного училища №29 смт.Володимирець від 26.03.2014 [PERSON] визнана такою, що відповідає посаді, яку займає; їй встановлено 12 тарифний розряд та порушено клопотання перед атестаційною комісією обласного Управління освіти і науки про присвоєння педагогічного звання «майстер виробничого навчання I категорії». Рішенням атестаційної комісії управління освіти і науки Рівненської обласної державної адміністрації від 16.04.2014 [PERSON] визнана такою, що відповідає посаді, яку займає; присвоєно педагогічне звання «майстер виробничого навчання I категорії». Позивач надала суду копії атестаційних листів, характеристики та докази відзначення її за публікацію матеріалів в каталозі, участь у вебінарах, конкурсах, поповнення бібліотеки авторськими розробками. Вказані письмові докази, на думку суду, підтверджують твердження позивача про те, що вона протягом всього часу роботи на займаній посаді проходила чергові навчання та атестації, і будь-яких претензій з приводу її освіти та кваліфікації адміністрація відповідача не пред`являла. Ці докази також спростовують твердження представників відповідача про те, що [PERSON] неналежним чином здійснювала підвищення кваліфікації в період між черговими атестаціями педагогічних представників та не надавала адміністрації училища відповідні документи на підтвердження підвищення кваліфікації. При цьому суд констатує, що всі копії вказаних вище свідоцтв та інші документи, які підтверджують підвищення позивачем [PERSON] кваліфікації, знаходились в особовій справі позивача, копія якої надана суду та оглянута в судовому засіданні, тобто були у повному розпорядженні адміністрації навчального закладу. Рішенням атестаційної комісії Вищого професійного училища №29 смт.Володимирець від 05.03.2019 [PERSON] визнана такою, що відповідає займаній посаді та раніше встановленому 14 тарифному розряду. При цьому, позивачу була надана виключно позитивна характеристика за підписом директора Володимирецького ВПУ, відзначено її позитивні якості, активну участь в навчальних, іноваційних та інших заходах, в атестаційному листі вказано, що [PERSON] «здібний, дисциплінований, творчий педагог, на належному методичному рівні проводить уроки, володіє сучасними педагогічними та виробничими технологіями виробничих робіт». Враховуючи положення чинного законодавства, а саме виходячи зі змісту розділу 111 Типового положення про атестацію педагогічних працівників, затвердженого наказом Міністерства освіти і науки №930 від 06.10.2010 року з наступними змінами та доповненнями, суд приходить до висновку, що з часу прийняття атестаційною комісією першого рівня відповідного рішення, атестація [PERSON] завершена. Разом з тим, рішенням атестаційної комісії Вищого професійного училища №29 смт.Володимирець від 15.04.2019 внесено зміни до рішення атестаційної комісії Вищого професійного училища №29 смт.Володимирець від 05.03.2019; [PERSON] визнано такою, що відповідає посаді, яку займає; відповідає раніше встановленому 14 тарифному розряду; порушено клопотання перед атестаційною комісією управління освіти і науки Рівненської обласної державної адміністрації про невідповідність раніше присвоєному педагогічному званню «майстер виробничого навчання I категорії». За рішенням атестаційної комісії Управління освіти і науки Рівненської обласної державної адміністрації від 18.04.2019 [PERSON] визнана такою, що не відповідає раніше присвоєному педагогічному званню «майстер виробничого навчання I категорії. З протоколу засідання атестаційної комісії управління освіти і науки Рівненської обласної державної адміністрації від 18.04.2019 вбачається, що єдиною підставою для прийняття вказаного рішення про невідповідність позивача педагогічному званню була надана директором Вищого професійного училища №29 смт.Володимирець інформація про вчинену [PERSON] у липні 2018 року під час проведення навчальної практики крадіжку продуктів харчування. Також комісії було повідомлено, що за скоєння даного проступку [PERSON] було оголошено догану, яка не знята. Будь-які інші відомості, які характеризують діяльність позивача, на атестаційній комісії вищого рівня не обговорювались і до уваги не приймались. Судом встановлено, що 13.08.2018 директором ВПУ №29 смт.Володимирець було видано наказ №300-ОД про накладення дисциплінарного стягнення у вигляді догани майстру виробничого навчання [PERSON] за скоєння аморального проступку (крадіжки продуктів харчування). Наказом №95-ОД від 19.02.2019 вказане дисциплінарне стягнення було достроково знято з позивача. Наказом №193-ОД в.о. директора Вищого професійного училища №29 смт.Володимирець від 01.04.2019 скасовано наказ про дострокове зняття дисциплінарного стягнення, а наказом №222-ОД від 22.04.2019 скасовано наказ №193-ОД від 01.04.2019. Таким чином, на час проходження чергової атестації в березні 2019 року дисциплінарне стягнення [PERSON] було достроково зняте, і посилання на даний проступок при розгляді питання атестаційною комісією вищого рівня, на думку суду, не відповідає вимогам закону. З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку, що за наслідками атестації педагогічних працівників в 2019 році [PERSON] визнано такою, що відповідає посаді, яку займає; відповідає раніше встановленому 14 тарифному розряду, у зв`язку з чим оскаржувані позивачем рішення та накази, а саме -рішення атестаційної комісії Вищого професійного училища №29 смт.Володимирець від 15.04.2019 року в частині порушення клопотання перед атестаційною комісією Управління освіти і науки Рівненської обласної державної адміністрації про невідповідність раніше присвоєному педагогічному званню «Майстер виробничого навчання першої категорії», -рішення атестаційної комісії управління освіти і науки Рівненської обласної державної адміністрації від 18.04.2019 року про невідповідність раніше присвоєному педагогічному званню «Майстер виробничого навчання І категорії» майстра виробничого навчання [PERSON] , -рішення атестаційної комісії Вищого професійного училища №29 смт.Володимирець від 19.04.2019 року. -наказ управління освіти і науки Рівненської обласної державної адміністрації від 22.04.2019 року №198 «Про атестацію педагогічних працівників області» та наказ Вищого професійного училища №29 смт.Володимирець від 07.05.2019 року №256-ОД «Про атестацію педагогічних працівників училища» в частині атестації [PERSON] ; -наказ директора Вищого професійного училища №29 смт.Володимирець від 25.04.2019 року №229-ОД «Про встановлення тарифного розряду [PERSON] »; -наказ директора Вищого професійного училища №29 смт.Володимирець від 07.05.2019 року №257-ОД «Про відсторонення від проведення уроків виробничого навчання»; -наказ директора Вищого професійного училища №29 смт.Володимирець від 20.05.2019 року №23-К «Про звільнення майстра виробничого навчання [PERSON] », є незаконними і підлягають скасуванню. Таким чином, в цій частині позов [PERSON] підлягає задоволенню. При цьому судом встановлено, що при звільненні [PERSON] адміністрацією відповідача допущено також інші порушення вимог чинного трудового законодавства, а саме норм, які регулюють порядок проведення звільнення членів виборних органів профспілкових організацій підприємств, установ та організацій. Так, у відповідності до ч.1 ст.43 КЗпП України, Розірвання трудового договору з підстав, передбачених пунктами 1 (крім випадку ліквідації підприємства, установи, організації), 2-5, 7 статті 40 і пунктами 2 і 3 статті 41 цього Кодексу, може бути проведено лише за попередньою згодою виборного органу (профспілкового представника), первинної профспілкової організації, членом якої є працівник. Оскільки [PERSON] звільнено на підставі п.2 ст.40 КЗпП України, отримання згоди профспілкової організації в цьому випадку було обов`язковим. Крім того, судом встановлено, що на час свого звільнення [PERSON] була не тільки членом профспілкової організації ВПУ №29 смт.Володимирець, але й з січня 2016 року є секретарем профспілкового комітету навчального закладу, що підтверджується інформацією, наданою на запит адвоката Карпач О. Статтею 252 КЗпП України встановлено додаткові гарантії для працівників підприємств, установ, організацій, обраних до профспілкових органів. Зокрема з ч.3 ст.252 КЗпП України вбачається, що звільнення членів виборного профспілкового органу підприємства, установи, організації (у тому числі структурних підрозділів), його керівників, профспілкового представника (там, де не обирається виборний орган професійної спілки), крім випадків додержання загального порядку, допускається за наявності попередньої згоди виборного органу, членами якого вони є, а також вищого виборного органу цієї професійної спілки (об`єднання професійних спілок). Разом з тим, при звільнення [PERSON] , адміністрацією відповідача не було отримано згоди на її звільнення у вищого виборного органу профспілкової організації. Твердження представників відповідача про те, що [PERSON] було виключено з членів профспілкового комітету і лише після цього надано згоду на її звільнення, не підтверджено жодними доказами; такого рішення ПК ВПУ №29 смт.Володимирець не приймалось. З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку, що звільнення [PERSON] проведено з порушенням вимог чинного законодавства, у зв`язку з чим вона підлягає поновленню на роботі, як це передбачено ст.235 КЗпП України. Як вбачається з ч.2 ст.235 КЗпП України, при винесенні рішення про поновлення на роботі орган, який розглядає трудовий спір, одночасно приймає рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу або різниці в заробітку за час виконання нижчеоплачуваної роботи, але не більш як за один рік. Якщо заява про поновлення на роботі розглядається більше одного року, не з вини працівника, орган, який розглядає трудовий спір, виносить рішення про виплату середнього заробітку за весь час вимушеного прогулу. При визначенні періоду за який слід провести стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу суд приймає до уваги наступні обставини. Так, [PERSON] була звільнена з роботи 20 травня 2019 року. В період з 20.08.2019 року по 07.02.2020 року провадження у даній цивільній справі було зупинено на підставі клопотання позивача та з її ініціативи, на час розгляду справи в порядку адміністративного судочинства. З 08.02.2020 року провадження у справі було поновлено, і завершено судом 08.12.2020 року. Таким чином, на думку суду, підлягає стягненню середній заробіток за час вимушеного прогулу за період з 20.06.2019 року по 20.08.2019 року та з 08.02.2020 року по 08.12.2020 року включно, а всього за 13 (тринадцять) місяців. У відповідності до довідки №01-11/981 від 16.09.2020 року, заробітна плата [PERSON] за два останні місяці до її звільнення становила: в березні - 9472,34 грн., в квітні - 9181,78 грн грн., середньомісячна заробітна плата таким чином становить 9327,06 грн, в зв`язку з чим до стягнення за час вимушеного прогулу належить: 13 міс. х 9327,06 грн. = 121251,78 грн., із стягненням з цієї суми податків та обов`язкових платежів. При цьому, у відповідності до п.2) та п.4) ст.430 ЦПК України рішення в частині присудження працівникові виплати заробітної плати за один місяць та в частині поновлення на роботі незаконно звільненого або переведеного на іншу роботу працівника підлягає негайному виконанню. З урахуванням висновку про незаконність звільнення [PERSON] , на думку суду, підлягає стягненню з відповідача також і моральна шкода, як це вбачається зі змісту ст.1167 Цивільного Кодексу України, ст.237-1 КЗпП України. Зокрема, відшкодування моральної шкоди працівнику проводиться у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв`язків, і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. Враховуючи обставини справи, глибину та інтенсивність моральних страждань позивача, яка на протязі понад 18 місяців була позбавлена роботи та засобів для існування, змушена була вживати заходів для відновлення та захисту своїх порушених прав, суд визначає розмір такої шкоди в сумі 1000 грн. З приводу відшкодування судових витрат, судом встановлено наступне. У відповідності до ст.133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Як вбачається зі ст.141 ЦПК України, судові витрати, пов`язані з розглядом справи, у разі задоволення позову, покладаються на відповідача. Оскільки позивач у відповідності до вимог Закону звільнена від сплати судового збору при поданні позову, такий судовий збір підлягає стягненню з відповідача, як це передбачено ч.6 ст.141 ЦПК України. Позивачем також надано суду акт приймання-передачі виконаних робіт договір, розрахунок вартості робіт та квитанцію, з яких вбачається, що [PERSON] понесені витрати на правничу допомогу в загальній сумі 5000 грн, і ці кошти підлягають стягненню з позивача. Враховуючи викладене,

Outcome: partial