Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-08 00:00:00

20 січня 2014 року позивач звернувся до суду з вищевказаним позовом. В обґрунтування заявлених вимог посилається на те, що [INFO] в м. Дніпропетровську, помер його батько - [PERSON], надалі - Спадкодавець, у віці 79 років, про що в книзі реєстрації смерті 28 травня 2013 року був складений відповідний актовий запис про смерть за №3755. В рахунок підтвердження того, що він є сином померлого Спадкодавця, свідчить його свідоцтво про народження. На час смерті Спадкодавця, спадкоємцями за законом є: дружина - [PERSON], син - [PERSON]; донька - [PERSON] Протягом всього літнього життя батька, [PERSON], він постійно утримував та допомагав йому, виконуючи свої обов'язки як дитини щодо свого працездатного батька. Після смерчі організацію його поховання та всі витрати пов'язані з цим поніс він. В наслідок смерті Спадкодавця, відкрилася спадщина, часом відкриття якої є його день смерті. До складу спадщини, ввійшли всі права та обов'язки Спадкодавця, що належали йому на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті, а саме майнові права на майно, яке належала йому на праві власності: 1/6 частки квартири, що розташована за адресою: [ADDRESS], яка належала спадкодавцю на підставі свідоцтва про право власності на житло, виданого Управлінням житлового господарства Дніпропетровської міської ради від 26 квітня 2013 року згідно з розпорядженням від 26 квітня 2013 року. №8/24913, в порядку безоплатної приватизації даної квартири. Власником інших часток вказаної квартири, є: він, [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] В зв'язку з тим, що [PERSON] за час свого життя не склав заповіт як розпорядження на випадок своєї смерті, він є спадкоємцем першої черги за законом, оскільки є сином Спадкодавця. Спадкова справа на майно померлого [INFO], [PERSON], відкрита 25 грудня 2013 року приватним нотаріусом ДМНО [PERSON], згідно витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі №36220462. Він прийняв спадкове майно [INFO], особисто подавши заяву. Дружина померлого, [PERSON], також прийняла спадщину. Донька померлого, [PERSON] не претендує на спадщину, строк для прийняття спадщини пропустила, до суду з питання відновлення пропущеного строку звертатись не буде, згідно заяви від 25 грудня 2013 року. В той час інших спадкоємців, які б були віднесені до першої черги спадкування за законом і мали право на рівні з ним та його дружини - [PERSON], здійснювати право на спадкування - відсутні. Він прийняв спадщину, оскільки постійно проживав із спадкодавцем па момент відкриття спадщини у квартирі [ADDRESS], і постійно утримував спадкодавця, доглядав його та надавав матеріальну допомогу, і як наслідок протягом шестимісячного строку після відкриття спадщини не звернувся до нотаріальної контори із заявою про відмову від неї, про що свідчить довідка КП «Житлосервіс» Дніпропетровської міської ради від 24 грудня 2013 року, з якої випливає, що Спадкодавець та він були зареєстровані за адресою місця знаходження квартири [ADDRESS] на час відкриття спадщини внаслідок смерті Спадкодавець. Він звернувся до нотаріуса із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом на 1/12 частку квартири [ADDRESS]. Нотаріусу було надано свідоцтво про право власності на житло від 26 квітня 2013 року, видане Управлінням житлового господарства Дніпропетровської міської ради, згідно з розпорядженням від 26 квітня 2013 року №8/24-13, в якому підтверджується, що Спадкодавцю на праві спільної часткової власності належить 1/6 частка вказаної квартири. Ринкова вартість квартири становить 309930,00 грн. відповідно, 1/6 частка квартири - 51655,00 грн., відповідно 1/12 частка - 25827,50 грн., згідно Висновку з незалежної оцінки ринкової вартості квартири та 1/6 частки станом на 28 жовтня 2013 року. Нотаріусом 16 січня 2014 року було винесено постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії. Право власності на 1/6 частку вказаної квартири за [PERSON] в Державному реєстрі речових прав не зареєстровано. Таким чином, він, не має можливості набути спадщину, шляхом отримання свідоцтва про право на спадщину на 1/12 частку квартири [ADDRESS], що належала Спадкодавцю на праві приватної власності, оскільки державна реєстрація права власності на 1/6 частку вказаної квартири за [PERSON] Просив: визнати за ним право власності на 1/12 частку квартири [ADDRESS], в порядку спадкування. 06 березня 2014 року позивач уточнив заявлені вимоги та просив: визнати за ним право власності на 1/12 частку квартири [ADDRESS], в порядку спадкування. У судовому засіданні представник позивача заявлені вимоги підтримала та просила їх задовольнити у повному обсязі. У судовому засіданні представник відповідача заперечувала проти заявленого позову та просила в його задоволенні відмовити у повному обсязі. Пояснила, що права позивача в даному випадку Дніпропетровською міською радою не порушувалися та свідоцтва про право власності Дніпропетровська міська рада не надає. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає що позовні вимоги не підлягають задоволенню з наступних підстав. Згідно ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно ст. 10 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставі своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненнями фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Відповідно до ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно ст. 58 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Відповідно до ч. 2 ст. 124 Конституції України юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі. Як встановлено у судовому засіданні, квартира [ADDRESS] належить на праві спільної часткової власності [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] на підставі Свідоцтва про право власності на житло від 26 квітня 2013 року № 8/24-13 (а. с. 13). [INFO] помер [PERSON], що підтверджується Свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] (а. с. 4). Постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії приватного нотаріуса Дніпропетровського міського нотаріального округу [PERSON] від 16 січня 2014 року, встановлено, що померлому [PERSON] належить 1/6 частки квартири [ADDRESS], однак оскільки в Державному реєстрі речових прав право власності на вказану частину за [PERSON] не зареєстровано, [PERSON] було відмовлено у видачі свідоцтва на спадщину за законом на 1/12 частку вказаної квартири (а. с. 16), у зв'язку з чим позивач звернувся до суду. Відповідно до ч.2 ст. 370 та ч.2 ст. 372 ЦК України, в разі виділення частки чи поділу майна, що знаходиться в спільній сумісній власності, частки вважаються рівними, якщо інше не встановлене договором. Враховуючи те, що [PERSON] помер, його право власності припиняється в зв'язку із смертю. Позивач на підставі ст. 1261 ЦК України, є спадкоємцем померлого першої черги за законом, однак суд не надано відомостей чи прийняли інші спадкоємці спадщину. Відповідно до ст. 355 ЦК України «Майно, що є у власності двох або більше осіб /співвласників/ належить їм на праві спільної власності /спільне майно/». При цьому, згідно зі ст. 368 ЦК України «Спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю». Відповідно до ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненнями фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Позивачем не надано до суду доказів порушення його прав саме відповідачем, не надано підтвердження визначення часток між співвласниками та відповідно припинення права спільної сумісної власності померлого, таким чином суд вважає що відсутні підстави для задоволення позову в рамках заявлених позовних вимог, тому слід відмовити в задоволенні позовних вимог [PERSON] до територіальної громади міста Дніпропетровська в особі Дніпропетровської міської ради про визнання права власності на 1/12 частку квартири в порядку спадкування. На підставі ст. 88 ЦПК України, суд вважає за необхідне залишити понесені судові витрати по сплаті судового збору у сумі 258 грн. 28 коп. позивачем за його рахунок. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed