Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-11 00:00:00

20 травня 2016 року позивач [PERSON] звернувся в суд з позовом до відповідачів [PERSON], [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, мотивуючи свій позов тим, що він є власником квартири №54, що знаходиться за адресою м.Полтава, вулиця Курчатова, будинок №2/14. Разом з ним в спірній квартирі зареєстровані його донька [PERSON] та онука [PERSON]. [PERSON] Житлово-будівельного кооперативу «Молодіжний» від 18.11.2015 року та від 25.03.2015 року відповідачі в квартирі [ADDRESS] протягом тривалого часу в квартирі не проживають. Тому позивач звернувся в суд з даним позовом. Просив суд визнати [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] такими, що втратили право користування житловим приміщенням квартирою №54, що знаходиться за адресою: м.Полтава, вулиця Курчатова, будинок №2/14. 24 травня 2016 року позивачі [PERSON], [PERSON] звернулись в суд з позовом до відповідачів [PERSON], Житлово-будівельного кооперативу «Молодіжний» про визнання права власності та усунення перешкод у користуванні майном, мотивуючи свій позов тим, що 02.02.1974 року між [PERSON] та [PERSON] (до шлюбу Ландар) [PERSON] було укладено шлюб, актовий запис №4. За час проживання в шлюбі [PERSON] та [PERSON] на підставі ордеру вселилися та проживали в [INFO]. Відповідно до довідки Житлово-будівельного кооперативу «Молодіжний» від 16.05.2016 року пайовий внесок за квартиру [ADDRESS] було сплачено в повному обсязі до 31.12.1991 року. Вказана квартира [ADDRESS] складається з коридору (1-1) площею 5,6 кв.м, кімнати (1-2) площею 17,2 кв.м, кладової (1-3) площею 2,4 кв.м, кімнати (1-4) площею 13,5 кв.м, кухні (1-5) площею 5,3 кв.м, ванної (1-6) площею 2,0 кв.м, туалету (1-7) площею 1,1 кв.м. 03.04.2013 року [PERSON] померла. За життя померла заповіту не склала. За заявою [PERSON] приватним нотаріусом Полтавського міського нотаріального округу [PERSON] було заведено спадкову справу за №12/2016. [PERSON] на момент смерті матері постійно проживала разом зі спадкодавцем та була зареєстрована за вищевказаною адресою протягом строку, встановленого ст.1270 ЦК України, не заявила про відмову від спадщини, а тому є такою, що прийняла спадщину в порядку, передбаченому ч.3 ст.1268 ЦК України. Інших заяв про прийняття або відмову від спадщини не надходило. Але 28.04.2016 року приватним нотаріусом Полтавського міського нотаріального округу [PERSON] було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, а саме на частину квартиру №54 в житловому будинку №2/14 по вулиці Курчатова в місті Полтаві, оскільки відсутній правовстановлюючий документ, що посвідчував би право власності спадкодавця на квартиру чи на її частину, та рекомендувала звернутися до суду з відповідним позовом. Вважає, що спірна квартира була набута [PERSON] під час перебування в зареєстрованому шлюбі з [PERSON], а пайовий внесок сплачувався із спільних коштів подружжя, згідно положень ст.ст.16,17 Закону України «Про власність», а також ст.ст.22,28,29 КпШтС, що діяли на той час, померла мала право на ? частину квартири, як учасник спільної сумісної власності подружжя, а тому розмір спадщини, що відкрилася складає ? частину вказаної квартири. При цьому враховуючи рівність часток спадкоємців, частка кожного з них у спільній квартирі складає по ? частині кожному, в той час як ? її частини належить [PERSON], як учаснику спільної сумісної власності подружжя. Отже, частки квартири розподіляться наступним чином: ? частини [PERSON] (1/2 частина, як учасника спільної сумісної власності подружжя + ? частина, як спадкоємця першої черги); ? частина [PERSON], як спадкоємця першої черги (донька). В позові позивачі вказували, що після смерті [PERSON] [PERSON] [PERSON] в 2015 році почав чинити перешкоди у користуванні та вільному доступі до спірної квартири №54 в житловому будинку №2/14 по вулиці Курчатова в місті Полтаві, хоча вони є рідними донькою та онукою [PERSON] та зареєстровані за вказаною адресою. Відповідач змінив замки у вхідних дверях, поставив датчики для сигналізації, припинив будь-яке спілкування зі своєю родиною та за вказаною адресою не проживає. В зв»язку з цим [PERSON] була вимушена звертатися до правлення ЖБК «Молодіжний» та правоохоронних органів. Вважають, що вони, як члени сім»ї власника квартири [ADDRESS] мають право користуватися жилим приміщенням, але позбавлені цього права [PERSON]. Просили суд визнати за [PERSON], [INFO], ідентифікаційний номер [NUMBER], право власності на ? частини квартири [ADDRESS]/14 в місті Полтаві. Зобов»язати [PERSON], [INFO] усунути перешкоди у здійсненні [PERSON], [INFO], ідентифікаційний номер [NUMBER], [PERSON], [INFO], ідентифікаційний номер [NUMBER] права користування квартирою №54 по вулиці Курчатова, буд.№2/14 в місті Полтаві. Вселити [PERSON], [INFO], ідентифікаційний номер [NUMBER], [PERSON], [INFO], ідентифікаційний номер [NUMBER], в квартиру [ADDRESS]/14 в місті Полтаві. Зобов»язати [PERSON], [INFO], передати комплект ключів від вхідної двері [PERSON], [INFO], ідентифікаційний номер [NUMBER], квартири [ADDRESS]/14 в місті Полтаві. В судове засідання позивач [PERSON] та представник позивача [PERSON] не з»явились, хоча були належним чином повідомлені про час, день та місце слухання справи. Про що в матеріалах справи є розписки про вручення судових повісток (а.с.133-134, том 2). Відповідачі [PERSON], [PERSON] просили суд в задоволенні позову [PERSON] відмовити за безпідставністю. Задовольнити в повному обсязі їх позовні вимоги. Представник Житлово-будівельного кооперативу «Молодіжний» [PERSON] в судовому засіданні 14.07.2016 року в задоволенні позову [PERSON] просила відмовити. Просила суд задовольнити в повному обсязі позов [PERSON], [PERSON] Приватний нотаріус Полтавського міського нотаріального округу [PERSON] в судове засідання не з»явилась, але надала суду лист, в якому просила слухати справу у її відсутності. При винесенні рішення покладається на розсуд суду (а.с.40, том 2). Суд вважає можливим слухати справу у відсутності позивача [PERSON], представника позивача [PERSON], представника Житлово-будівельного кооперативу «Молодіжний» [PERSON] та приватного нотаріуса Полтавського міського нотаріального округу [PERSON] Суд, заслухавши відповідачів [PERSON], [PERSON], допитавши свідків [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], вивчивши та дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що в задоволенні позову [PERSON] необхідно відмовити за безпідставністю, позовну заяву [PERSON], [PERSON] задовольнити в повному обсязі. Судом встановлено, що 02.02.1974 року між [PERSON] та [PERSON] (до шлюбу Ландар) [PERSON] було укладено шлюб, актовий запис №4. В шлюбі у [PERSON] та [PERSON] народилась донька [PERSON] (а.с.7-8, 24-25, том 2). За час проживання в шлюбі [PERSON] та [PERSON] на підставі ордеру вселилися та проживали в [INFO]. [PERSON] Технічного паспорту від 27.11.1991 року квартира [ADDRESS] складається з коридору (1-1) площею 5,6 кв.м, кімнати (1-2) площею 17,2 кв.м, кладової (1-3) площею 2,4 кв.м, кімнати (1-4) площею 13,5 кв.м, кухні (1-5) площею 5,3 кв.м, ванної (1-6) площею 2,0 кв.м, туалету (1-7) площею 1,1 кв.м (а.с.10-12, том 2). Відповідно до довідки №24 Житлово-будівельного кооперативу «Молодіжний» від 16.05.2016 року пайовий внесок за квартиру [ADDRESS] було сплачено в повному обсязі до 31.12.1991 року (а.с.16, том 2). 03 квітня 2013 року [PERSON] померла (а.с.13, том 2). [PERSON] довідки №23 від 16.05.2016 року Житлово-будівельного кооперативу «Молодіжний» в квартирі [ADDRESS] зареєстровані [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] (а.с.15, том 2). 20 травня 2016 року позивач [PERSON] звернувся в суд з позовом до відповідачів [PERSON], [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, обґрунтовуючи свій позов тим, що відповідачі протягом тривалого часу в квартирі [ADDRESS] без поважних причин не проживають. З даними позовними вимогами [PERSON] суд не може погодитись з наступних підстав. В судовому засіданні 14 липня 2016 року було встановлено і дану обставину не заперечував позивач [PERSON], що в квартирі [ADDRESS] відповідачі [PERSON] та [PERSON] не проживають, оскільки він дійсно змінив замки у вхідних дверях, поставив датчики для сигналізації, так як вважає, що спірна квартира належить йому на праві особистої власності, він є одноособовим власником квартири, а відповідачі ніякого права на квартиру не мають, користуватись квартирою не повинні. Він категорично не згодний з тим, щоб в його квартирі проживали донька [PERSON] та онука [PERSON]. Тому і звернувся до суду за захистом своїх, як він вважає, порушених прав. Отже, судом встановлено, що позивач [PERSON] перешкоджає відповідачам [PERSON], [PERSON] в проживанні та користуванні спірною квартирою. Частиною 1 статті 405 ЦК України встановлено, що члени сім»ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Таким чином, суд позбавлений можливості задовольнити позовні вимоги [PERSON], оскільки дані вимоги суперечать зібраним по справі доказам та чинному законодавству України. Разом з тим суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON], [PERSON] до [PERSON], Житлово-будівельного кооперативу «Молодіжний» про визнання права власності та усунення перешкод у користуванні майном підлягають задоволенню в повному обсязі з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено і дану обставину не заперечували сторони по справі, що квартиру [ADDRESS] було надано подружжю [PERSON] та [PERSON] в Житлово-будівельному кооперативі «Молодіжний». [PERSON] довідки Житлово-будівельного кооперативу «Молодіжний» №24 від 16.05.2016 року пайовий внесок за квартиру [ADDRESS] було сплачено в повному обсязі до 31.12.1991 року. Таким чином, спірна квартира є спільною сумісною власністю подружжя [PERSON] та [PERSON]. 03.04.2013 року [PERSON] померла. Після її смерті відкрилась спадщина ? частину квартири [ADDRESS]. Відповідно до частини 1 статті 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Отже, частки спірної квартири розподіляються наступним чином: ? частини [PERSON] (1/2 частина, як учасника спільної сумісної власності подружжя + ? частина, як спадкоємця першої черги); ? частина [PERSON], як спадкоємця першої черги (донька). Таким чином, позовна вимога [PERSON] про визнання за нею права власності на ? частину квартири [ADDRESS] підлягає задоволенню. Частиною 1 статті 319 ЦК України встановлено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Як власник ? частини квартири [ADDRESS] [PERSON] має право користуватися належною їй власністю. Частиною 1 статті 321 ЦК України передбачено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Враховуючи вимоги чинного законодавства України, позовна вимога [PERSON] щодо зобов»язання [PERSON] не чинити перешкоди в здійсненні [PERSON], [PERSON] права користування квартирою №54 в будинку №2/14 по вулиці Курчатова в місті Полтаві, є законною та обґрунтованою. В судовому засіданні встановлено і дану обставину не заперечував [PERSON], що він перешкоджає своїй доньці та онуці в проживанні в спірній квартирі, замінив замки у вхідних дверях, поставив датчики для сигналізації. З приводу даних обставин [PERSON] зверталась до правління ЖБК «Молодіжний» (а.с.17, том 2) та правоохоронних органів (а.с.26, 27 том 2). Враховуючи незаконність дій [PERSON], суд приходить до висновку про необхідність вселення [PERSON], [PERSON] в квартиру [ADDRESS] та зобов»язання [PERSON] передати комплект ключів від вхідної двері квартири [ADDRESS]/14 в місті Полтаві [PERSON]. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved