Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-25 00:00:00

1 березня 2016 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, в якому вони перебувають з 22 серпня 2007 року, посилаючись на фактичне припинення шлюбних відносин, та подальше окреме проживання. Шлюб існує формально, підстави для примирення відсутні. Від шлюбу мають неповнолітнього сина [PERSON],[INFO], котрий проживає з матірю. Спір про майно відсутній. Позивач в судовому засіданні підтримала позовні вимоги. Відповідач повторно не зявився в судове засідання, повідомлений належним чином шляхом розміщення оголошення про виклик до суду в газеті «Урядовий курєр» № 92(5712) від 18 травня 2016 року / копія ас.41 /, причину неявки суд не повідомив, заперечень проти позовних вимог на адресу суду не надав, заяв про розгляд справи за його відсутності та клопотань про відкладення розгляду справи не надійшло. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Дослідивши письмові докази у справі суд встановив наступне. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини.\~ Судовим розглядом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 22 серпня 2007 року відділом реєстрації актів цивільного стану Київського районного управління юстиції у м. Донецьку, актовий запис за № 698; подружжя має неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], дитина сторін проживає при матері /копії ас.7- 8;ас.23/. Правовідносини що склалися між сторонами у справі, виникли із сімейних правовідносин, \~врегульовані нормами статей 21, 24, 56, 110 113, 115 Сімейного Кодексу України /далі СК України/. Так, відповідно до ст. 112 СК України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Суд розглядає справу у відповідності до вимог ст. 11 ЦПК України в межах заявлених позовних вимог на підставі доказів, наданих сторонами у відповідності до вимог ст. 60, 137 ЦПК України. Відповідно до частини третьої статті 212 Цивільного процесуального кодексу України суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Отже, суд знаходить, що сімейне життя сторін не склалось внаслідок відсутності взаєморозуміння, різних поглядів на шлюб та сім'ю, знайшло свого підтвердження формальність шлюбних відносин, а подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить їх інтересам, що має істотне значення; з часу знаходження позовної заяви в суді примирення не відбулося, доводи позивача відповідачем не спростовані, тому позов є обґрунтованим і таким, що підлягає до задоволення у повному обсязі. Місце проживання неповнолітньої дитини у даній справі не вирішувалось. Спір про майно відсутній. Шлюб вважати розірваним з моменту набрання рішенням суду законної сили. \~ Відповідно до ст. 113 СК України при державній реєстрації розірвання шлюбу суд залишає [PERSON] прізвище «Яковлєв». Копію рішення суду про розірвання шлюбу після набрання ним законної сили надіслати до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та про ставлення відмітки в актовому записі про шлюб. Питання про судові витрати суд вважає за необхідне вирішити в порядку передбаченому ст. 88 ЦПК України відповідно до Закону України «Про судовий збір», тому, стягує з відповідача на користь позивача документально підтверджений судовий збір у сумі 551, 20 грн. за подання позовної заяви та на користь держави 420 грн. витрат, пов`язаних з публікацією в пресі оголошення про виклик відповідача.

Outcome: approved