Jurisdiction: civil
Date: 2019-06-18 00:00:00

21 лютого 2019 року до Добропільського міськрайонного суду Донецької області на підставі ухвали Селидівського міського суду Донецької області від 08 січня 2019 року надійшла цивільна справа за позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання колишньої непрацездатної дружини у розмірі 1/4 частки усіх видів доходу відповідача, починаючи від дня пред`явлення позову. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що сторони з 15 вересня 1988 року перебували у шлюбі, який було розірвано на підставі рішення Пролетарського районного суду м. Донецька від 06 грудня 2013 року. Як зазначає позивач, під час перебування у шлюбі, згідно довідки МСЕК від 17 березня 2005 року, позивачу було встановлено ІІ групу інвалідності загального захворювання. На теперішній час позивач не працює, виплату пенсії по інвалідності у розмірі 1452 грн., було призупинено з квітня 2018 року, іншої матеріальної допомоги не отримує. Позивач не має можливості покривати витрати на своє лікування у повному обсязі, її матеріальне становище є вкрай нужденним і вона потребує матеріальної допомоги. Відповідач добровільно матеріальну допомогу на утримання позивача не надає хоча має таку можливість, оскільки працює та отримує стабільну заробітну плату, інших осіб на утриманні не має. Ухвалою Добропільського міськрайонного суду Донецької області від 27 лютого 2019 року відкрито провадження у цивільній справі за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче засідання. Ухвалою суду від 27 лютого 2019 року витребувано з Селидівської ДПІ Покровсько-Добропільського управління Головного управління ДФС у Донецькій області відомості про отримані доходи позивача [PERSON] ( [INFO] , РНОКПП [NUMBER] ) за останні шість місяців; з Покровсько-Добропільського управління ГУ ДФС у Донецькій області відомості про отримані доходи відповідача [PERSON] ( [INFO] , який взятий на облік як внутрішньо переміщена особа за адресою: [ADDRESS] ) за останні шість місяців. Ухвалою суду від 27 березня 2019 року витребувано з Селидівського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області відомості про отримані доходи [PERSON] , [INFO] , РНОКПП [NUMBER] , за останні шість місяців. Ухвалою суду від 24 квітня 2019 року закрито підготовче провадження по справі, призначено судове засідання для розгляду справи по суті. Позивач у судове засідання не з`явилася, звернулася до суду із заявою про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Відповідач у судове засідання не з`явився, звернувся до суду із клопотанням про розгляд справи за його відсутністю, проти позовних вимог заперечував в повному обсязі. Згідно ст. 223 ЦПК України, неявка в судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті. У відповідності до положень частини 2 статті 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, розглянувши цивільну справу в межах заявлених вимог, дослідивши матеріали справи і докази в їх сукупності, приходить до наступного висновку. Рішенням Пролетарського районного суду м. Донецька від 06 грудня 2013 року шлюб між [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , зареєстрований 15.09.1988 року у Палаці урочистих подій м. Донецька, актовий запис № 1392 - розірвано. Рішення набрало законної сили 17.12.2013 року. Згідно із копією довідки до акта огляду медико-соціальною комісією серії АВ № 08741449 від 06.06.2017 року (повторний огляд), [PERSON] є інвалідом ІІ групи загального захворювання, безстроково. Відповідно до наведеного висновку про умови і характер праці позивачу рекомендована праця у спеціальних умовах без перебування на висоті. Також, позивач долучила до матеріалів справи довідку про доходи від 20.08.2018 року з якої вбачається, що [PERSON] перебуває на обліку в Селидовському об`єднаному управлінні ПФУ в Донецькій області і отримує пенсію по інвалідності. Сума пенсії за період з 01.02.2018 року по 31.07.2018 року становить 4356,00 грн. (лютий 2018 року 1452,00 грн., березень 2018 року - 1452,00 грн., квітень 2018 року -1452,00 грн.). На виконання ухвали суду від 27 лютого 2019 року з Покровсько-Добропільського управління ГУ ДФС у Донецькій області надійшли відомості з Державного реєстру фізичних осіб-платників податків ДФС України про суми виплачених доходів [PERSON] у період з 01.07.2018 року по 31.12.2018 року у розмірі 42820,12 грн. (ТОВ «Агенція Безпеки») та суми виплачених доходів [PERSON] у період з 01.07.2018 року по 31.12.2018 року у розмірі 100,82 грн. (релігійна громада» Церква Божа» м. Донецька). Також, відповідач долучив до матеріалів справи довідку видану комунальним некомерційним підприємством «Добропільський центр первинної медико-санітарної допомоги» Добропільської міської ради (амбулаторія № 5) з якої вбачається, що його мати [PERSON] , 1941 року народження страждає ішемічною хворобою серця, постійно потребує медикаментозного лікування та стороннього догляду. Згідно довідки виданої ФОП [PERSON] [INFO] року на ім`я [PERSON] , останній мешкає без реєстрації за адресою: [ADDRESS] разом із матір`ю [PERSON] , 1941 року народження. За положеннями частин другої-четвертої статті 75 СК України право на утримання (аліменти) має той із подружжя, який є непрацездатним, потребує матеріальної допомоги, за умови, що другий із подружжя може надавати матеріальну допомогу. Непрацездатним вважається той із подружжя, який досяг пенсійного віку, встановленого законом, або є інвалідом І, ІІ чи ІІІ групи. Один із подружжя є таким, що потребує матеріальної допомоги, якщо заробітна плата, пенсія, доходи від використання його майна, інші доходи не забезпечують йому прожиткового мінімуму, встановленого законом. Аналіз указаних норм матеріального права дає підстави для висновку, що аліментні зобов`язання на утримання одного з подружжя можуть бути призначені за наявності юридичних складових - сукупності певних умов, а саме: перебування в зареєстрованому шлюбі або у фактичних шлюбних відносинах після розірвання шлюбу (стаття 76 СК України); непрацездатність одного з подружжя; потреба в матеріальній допомозі; нижчий від прожиткового рівень матеріального забезпечення. Таким чином право на утримання (аліменти) має непрацездатна особа, яка не забезпечена прожитковим мінімумом. Відповідно до ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2018 рік» прожитковий мінімум для осіб, які втратили працездатність встановлено у розмірі: з 1 січня 2018 року - 1373 гривні, з 1 липня - 1435 гривень, з 1 грудня - 1497 гривень. Статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2019 рік» визначено прожитковий мінімум для осіб, які втратили працездатність у розмірі: з 1 січня 2019 року 1497 грн., з 1 липня - 1564 грн, з 1 грудня - 1638 грн. На виконання ухвали суду від 27 березня 2019 року Селидівським об`єднаним управлінням Пенсійного фонду України Донецької області надано довідку від 06 квітня 2019 року про доходи [PERSON] , яка перебуває на обліку в управлінні та отримує пенсію по інвалідності за останні шість місяців з якої вбачається, що розмір пенсії позивача становив: у жовтні 2018 року - 1452,00 грн., листопаді 2018 року - 1452,00 грн., грудні 2018 року -1497,00 грн., січні 2019 року - 1497,00 грн., лютому 2019 року -1497,00 грн., березні 2019 року - 2802,09 грн. Отже, позивач є особою з інвалідністю та отримує пенсію, розмір якої забезпечує прожитковий мінімум для непрацездатних осіб та на момент ухвалення судового рішення є вищим від прожиткового мінімуму для непрацездатних осіб, а тому, у розумінні ст. 75 СК України, не є особою, яка потребує матеріальної допомоги. Такий правовий висновок узгоджується із правовими висновками, що викладені у постанові Верховного Суду України від 13 квітня 2016 року у справі № 6-3066цс15 та постанові Верховного Суду від 11 лютого 2019 року у справі № 281/697/16-ц. Беручи до уваги вищевикладене, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні позовних вимог [PERSON] про стягнення аліментів на її утримання. Згідно ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Частиною 6 цієї статті передбачено, що якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються всі судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Оскільки суд дійшов висновку про залишення позову без задоволення, а позивач була звільнена від сплати судового збору при зверненні до суду, на підставі п.п. 3, 9 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», судові витрати по сплаті судового збору слід віднести на рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed