Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-09 00:00:00

1. Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача. У вересні 2017 року ПАТ КБ «Приватбанк» звернувся з позовом до [PERSON] , в обґрунтування якого вказав, що 19.03.2010 року між банком та відповідачем [PERSON] укладено кредитний договір б/н про надання кредиту у розмірі 13 700,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 20,40% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Щодо зміни кредитного ліміту банк керується п.2.1.1.2.3 та 2.1.1.2.4 умов та правил надання банківських послуг, де зазначено, що клієнт дає свою згоду, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням банку, і клієнт дає право банку в будь-який момент змінити (збільшити або зменшити) кредитний ліміт. Відповідач підтвердив згоду на те, що підписана заява разом з Умовами надання банківських послуг, правилами користування платіжною карткою складає договір. Підписання даного договору є прямою і безумовною згодою позичальника щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту. встановленого банком, відповідно до пункту 2.1.1.2.4 умов та Правил надання банківських послуг. Однак відповідач належним чином умов договору не виконував, внаслідок чого станом на 31.07.2017 року утворилась заборгованість в розмірі 100990,52 гривень, що складається з заборгованості за кредитом в сумі 13454,20 грн., заборгованості за процентами в сумі 78956,30 грн., 3294,76 грн. заборгованості з пені та комісією а також штрафів згідно пункту 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг 500 грн. фіксована частина та 4785,26 грн. процентна складова. Просить стягнути заборгованість в примусовому порядку. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала. Просить їх задовольнити. Суду пояснила, що підтримує розрахунок заборгованості наданий банком, вважає експертний висновок стосовно розрахунку заборгованості невірним, проте щодо призначення повторної експертизи не погоджується. Розмір заборгованості в сумі 3294,76 грн. фактично є пенею, нарахованої поза межами річного строку. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, повідомлений про час і місце судового розгляду у встановленому законом порядку. Його представник в ході судового розгляду заявлені вимоги визнав частково, не заперечує про розмір заборгованості за тілом кредиту в сумі 13434,2 грн., 21 636,01 грн. заборгованість за відсотками, просить застосувати строк позовної давності щодо розрахунку пені та відшкодувати витрати, пов`язані із проведенням експертизи. 2.Заяви, клопотання, інші процесуальні дії у справі. Ухвалою судді від 01.09.2017 року відкрито провадження у справі та призначено її до судового розгляду. 06.11.2017 року постановлено рішення у справі в порядку заочного провадження. Ухвалою Хмельницького міськрайонного суду від 09 січня 2018 року рішення суду скасовано. 07.05.2018 року ухвалою суду за клопотанням представника відповідача призначено економічну експертизу на предмет правильності нарахувань по кредиту. 10.05.2019 року ухвалено рішення по суті спору. 3.Фактичні обставини справи, встановлені судом та зміст спірних правовідносин. Суд, вислухавши доводи представника позивача та представника відповідача, перевіривши матеріали справи доказами, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 19.03.2010 року між банком та відповідачем [PERSON] укладено кредитний договір б/н про надання кредиту у розмірі 13700,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 20,40% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Щодо зміни кредитного ліміту банк керується п.2.1.1.2.3 та 2.1.1.2.4 умов та правил надання банківських послуг, де зазначено, що клієнт дає свою згоду, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням банку, і клієнт дає право банку в будь-який момент змінити (збільшити або зменшити) кредитний ліміт. Відповідач підтвердив згоду на те, що підписана заява разом з Умовами надання банківських послуг, правилами користування платіжною карткою складає договір. У відповідності до умов договору позичальник зобов`язаний щомісяця та в строки, визначені Правилами, здійснювати погашення частини суми заборгованості, а також сплачувати проценти та пеню. Згідно наданого банком розрахунку розмір заборгованості позичальника станом на 31.07.2017 року становить 100 990,52 гривень, що складається з заборгованості за кредитом в сумі 13 454,20 грн., заборгованості за процентами в сумі 78 956,30 грн., 3294,76 грн. заборгованості з комісії а також штрафи згідно пункту 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг 500 грн. фіксована частина та 4785,26 грн. процентна складова. 4.Мотивована оцінка аргументів сторін, порушення прав. Згідно зі статтею 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. ПАТ КБ «Приватбанк» звернувшись до суду вказував на порушення відповідачем [PERSON] умов кредитного договору, несвоєчасне повернення коштів та наявність заборгованості за кредитом. Відповідач [PERSON] не виконав зобов`язання за кредитним договором, не повернув грошові кошти у визначений договором строк, чим порушив права ПАТ КБ «Приватбанк». Строк вимоги за кредитом не минув, оскільки станом на 31.12.2014 року відповідач здійснював погашення за кредитом, що підтверджується розрахунком заборгованості та строк дії картки позичальника тривав до 30.11.2016 року, банк звернувся із позовом до суду 01.09.2017 року. 5.Норми права, які застосував суд та мотиви їх застосування. Відповідно ст.ст. 526, 530, 610, ч. 1 ст. 612 ЦК України зобов`язання повинні виконуватись належним чином, у встановлений термін, відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до змісту ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Згідно з ст. 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Відповідно до ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно висновку експерта за № 3797/3798/18-26 від 09.04.2019 року заборгованість за кредитом становить 13 276,12 грн., заборгованість за відсотками - 21 636,01 грн., які підлягають стягненню з відповідача. Тому означені позовні вимоги щодо стягнення вказаної заборгованості підлягають задоволенню. Щодо стягнення з позичальника пені в сумі 3294,76 грн., то представником відповідачем заявлено про застосування строку позовної давності. Відповідно до статті 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Цивільне законодавство передбачає два види позовної давності: загальну і спеціальну. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (стаття 257 ЦК України). Для окремих видів вимог законом встановлена спеціальна позовна давність. Зокрема, частина друга статті 258 ЦК України передбачає, що позовна давність в один рік застосовується до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені). Відповідно до вимог статті 253 ЦК України перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок. Позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Якщо суд визнає поважними причини пропущення позовної давності, порушене право підлягає захисту (частини три-п`ять статті 267 ЦК України). Строк виконання зобов`язання настав 30.11.2016 року, пеня нарахована банком починаючи з з 30.01.2015 року, разом з тим до суду ПАТ КБ «Приватбанк» звернувся лише 01.09.2017 року, тобто із пропуском строку позовної давності щодо нарахування пені, у зв`язку з чим позовні вимоги в цій частині підлягають частковому задоволенню в сумі 1294.16 грн. . Щодо стягнення з відповідача штрафу за неналежне виконання ним умов договору в розмірі 500,00грн. (фіксована частина) та 4785,26 грн. (процентна складова то судом враховано наступне. Цивільно-правова відповідальність - це покладення на правопорушника основаних на законі невигідних правових наслідків, які полягають у позбавленні його певних прав або в заміні невиконання обов`язку новим, або у приєднанні до невиконаного обов`язку нового додаткового. Покладення на боржника нових додаткових обов`язків як заходу цивільно-правової відповідальності має місце, зокрема, у випадку стягнення неустойки (пені, штрафу). Відповідно до положень статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. Згідно з статтею 61 Конституції України ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те сааме правопорушення. Відповідач на підставі пункту 2.1.1.5.5 Умов та правил надання банківських послуг зобов`язався погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використання, по перевитраті платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цих Договором. При непогашенні суми простроченого кредиту згідно з пунктом 2.1.1.12.6.1. Умов та правил надання банківських послуг на суму від 100 грн., клієнт сплачує банку пеню відповідно до встановлених тарифів. Крім того, у пункті 2.1.1.7.6 кредитного договору визначено, що при порушенні клієнтом строків платежів по кожному з грошових зобов`язань, передбачених цим договором, більш ніж на 30 днів клієнт зобов`язаний сплатити банку штраф, розмір якого встановлено тарифами договору (500 грн + 5 % від суми позову). Штраф нараховується на окремий рахунок і підлягає оплаті в зазначені банком терміни. Враховуючи вищевикладене та відповідно до статті 549 ЦК України штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення - строків виконання грошових зобов`язань за кредитним договором, свідчить про недотримання положень, закріплених у статті 61 Конституції України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення. Такий правовий висновок висловлено Верховним Судом України у постанові від 21 жовтня 2015 року № 6-2003цс15. Отже, законодавством не передбачено подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення, тому позовні вимоги щодо стягнення штрафів задоволенню не підлягають задоволенню. 6.Судові витрати. Відповідно до ст. 141 ЦПК судовий збір підлягає стягненню з відповідача пропорційно до задоволених вимог в розмірі 573,62грн. (36206,29*1600,0:100990,52 грн. Окрім того, слід стягнути з позивача на користь відповідача витрати у зв`язку з проведенням ним експертизи в сумі 7 865,0 грн, що підтверджується рахунком та квитанцією від 19.10.2018 року. На підставі викладеного та

Outcome: partial