Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-11 00:00:00

21.07.2017 року [PERSON] звернулась до Сколівського районного суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, укладеного між позивачем та відповідачем, зареєстрованого 09.07.2015 року Крушельницькою сільською радою Сколівського району Львівської області, актовий запис № 4. В обґрунтування поданого позову покликається на те, що 09.07.2015 року між нею та відповідачем було укладено шлюб, який був зареєстрований у Крушельницькій сільській раді Сколівського району Львівської області. Від шлюбу у них народилась донька Соломія, [INFO]. Однак, спільне життя між позивачем та відповідачем не склалося, через постійні конфлікти, які виникали через різні погляди на сімейне життя. Позивач стверджує, що шлюбні відносини між нею та відповідачем фактично припинилися, їх шлюб носить виключно формальний характер. Просить позов задоволити. Відповідно до ухвали судді від 29.01.2018 року продовжено розгляд справи за позовом [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу за правилами\~глави 6 ЦПК України, тобто зі стадії розгляду справи по суті (а.с. 24). В судовому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просить позов задовольнити. Відповідач [PERSON] двічі 27.02.2018 року, 12.03.2018 року в судове засідання не з'явився, про час і місце розгляду справи повідомлений в установленому законом порядку, заяв про розгляд справи у його відсутності, про перенесення розгляду справи до суду не надходило. Дослідивши матеріали справи в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 09.07.2015 року, що підтверджується свідоцтвом про одруження серії 1-СГ № 250139, виданим повторно. (а.с. 5). Судом встановлено, що позивач не бажає миритися, має стійке волевиявлення, спрямоване на припинення сімейних відносин і розірвання шлюбу. В наданий судом термін на примирення, ані позивач, ані відповідач жодних спроб до примирення не робили. Також, судом встановлено, що спільне життя між сторонами не склалося, через постійні конфлікти, які виникали через різні погляди на сімейне життя, методи виховання доньки та ведення спільного побуту. Шлюбні відносини між подружжям фактично припинилися, їх шлюб носить виключно формальний характер. Згідно із\~ст. 51 Конституції України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов'язки у шлюбі та сім'ї. Статтею 5 Протоколу № 7\~Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод\~встановлено, що кожен із подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов'язками цивільного характеру, що виникають зі вступу в шлюб, перебування в шлюбі та щодо його розірвання. Згідно із ч. 1\~ст. 24 СК України, примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ч. 3\~ст. 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного із подружжя на підставі рішення суду, відповідно до\~статті 110 цього Кодексу. Позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя (ч. 1\~ст. 110 СК України). Згідно зі\~ст. 112 СК України, суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Згідно з нормами наведеного законодавства позивач має право на звернення до суду з зазначеним позовом і, оскільки у суду склалася достатня переконаність у тому, що подальше спільне життя подружжя неможливе, що позивач наполягає на розлученні та має стійке волевиявлення до розірвання шлюбу, і що збереження шлюбу та подальше спільне проживання подружжя суперечить інтересам позивача, то суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved