Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-28 00:00:00

21.02.2020\~до Бориспільського\~міськрайонного суду\~Київської області\~надійшла вище\~зазначена позовна,\~в якій\~ДП «ФМ\~Ложістік Дніпро»\~просить :\~ стягнути\~з [PERSON] в рахунок відшкодування матеріальної шкоди, завданої злочином, грошові кошти у розмірі 385 277 гривень 05 копійок, які підлягають перерахуванню на рахунок ДП «ФМ Ложістік Дніпро» IBAN: [NUMBER] в АТ «Креді Агріколь Банк». Свої вимоги позивач обґрунтовує наступним. 22.11.2017 між Дочірнім підприємством «ФМ Ложістік Дніпро» та [PERSON] було укладено трудовий договір та відповідно до п. 1.1. його прийнято на посаду вантажника. Відповідно до пп. а) п. 6.3. Договору працівник несе матеріальну відповідальність в повному розмірі коли шкода заподіяна злочинними діями працівника, встановленими вироком суду. 22.01.2019 трудові відносини були припинені за згодою сторін (п.1. ст. 36 КзПП України). Крім того позивач зазначає, що вироком Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 12.12.2019 у справі №359/9469/19 [PERSON] визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 191 КК України, ч. 3 ст. 191 КК України та на підставі ст.70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим визначено остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк три роки з позбавленням права обіймати посади пов`язані із зберіганням, обробкою, продажем (відпуском), перевезенням або застосуванням у процесі виробництва переданих їм цінностей на строк два роки та на підставі ст. 75 КК України його звільнено від відбування призначеного покарання у виді позбавлення волі з випробуванням, встановивши іспитовий строк терміном три роки з покладенням на нього відповідно до ст. 76 КК України обов`язків. Вирок набрав законної сили. Крім того позивач зазначає, що [PERSON] вину у викраденні майна, яке належить ДП «ФМ Ложістік Дніпро» на загальну суму 385277,05 гривень повністю визнав. Ухвалою судді від 02 квітня 2020 року відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження (а. с. 88-89). 14 липня 2020 року закрито підготовче провадження ( а. с. 103). Ухвалою суду від 17 листопада 2020 року з канцелярії суду було витребувано матеріали кримінального провадження (а. с. 115- 117). У судовому засіданні представник позивача [PERSON] підтримав позовні вимоги та просив задовольнити. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги визнав повністю, про що подав письмову заяву (а. с. 135). Заслухавши пояснення представника позивача [PERSON] , відповідача [PERSON] , дослідивши подані заяви, матеріали цивільної справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, у зв`язку з повним визнанням відповідачем позову, що не порушує прав та інтересів інших осіб, та не суперечить чинному законодавству. Відповідно до вимог ст.13\~ЦПК\~України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ч.1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом. Відповідно до ч.1 ст.82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників. В силу вимог ч.6 цієї статті вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. У судовому засіданні встановлено, що з 22.11.2017 [PERSON] перебував у трудових відносинах з Дочірнім підприємством «ФМ Ложістік Дніпро» на посаді вантажника, що підтверджується : заявою від 21.11.2017, трудовим договором від 22.11.2017, наказом від 21.11.2017 № 1297-к ( а.с. 25-29, 31). 22.01.2019 [PERSON] було звільнено з займаної посади водій електровізка за угодою сторін на підставі п. 1 ст. 36 КЗпП України, що підтверджується наказом № 75 ( а.с. 30). Крім того встановлено, що вироком Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 12.12.2019 [PERSON] було притягнуто та визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 191 КК України, ч. 3 ст. 191 КК України та на підставі ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим визначено остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк три роки з позбавленням права обіймати посади пов`язані із зберіганням, обробкою, продажем (відпуском), перевезенням або застосуванням у процесі виробництва переданих їм цінностей на строк два роки та на підставі ст. 75 КК України його звільнено від відбування призначеного покарання у виді позбавлення волі з випробуванням, встановивши іспитовий строк терміном три роки з покладенням на нього відповідно до ст. 76 КК України обов`язків (а. с. 36-47). Вирок набрав законної сили 14.01.2020 (а. с. 36-47). З даного вироку встановлено, що [PERSON] , працюючи на посаді вантажника ДП «ФМ Ложістік Дніпро» та являючись матеріально відповідальною особою, за період з 06.07.2018 по 20.12.2018, на території складських приміщень належних підприємству, що за адресою : [ADDRESS] незаконно привласнив майно. Такими діями відповідача, позивачу було завдано матеріальну шкоду на загальну суму 385277 гривень 05 копійок. Ця обставина встановлена вищезазначеним вироком суду, а також повністю визнана відповідачем. Крім того, відповідно до п. 6.2. Трудового договору від 22.11.2017 (а.с. 25-28) працівник несе матеріальну відповідальність за шкоду, заподіяну роботодавцю при виконанні трудових обов`язків. Розмір матеріальної відповідальності не може перевищувати розміру середньомісячної заробітної плати. Працівників за винятком випадків, визначених законодавством. Матеріальна відповідальність може бути накладена на працівника лише при одночасній наявності наступних обов`язкових умов : а) прямого дійсного збитку б)протиправності\~поведінки Працівника;в) \~ \~ \~ \~причинного зв`язку\~між діями\~(чи\~бездіяльністю)\~Працівника та\~шкодою;г) \~ \~ \~ \~провини Працівника в заподіянні шкоди своєю дією чи бездіяльністю. Пунктом 6.3\~вказаного договору\~визначено,\~що працівник\~несе матеріальну\~відповідальність в\~повному розмірі\~збитку в\~наступних випадках:а) \~ \~ \~ \~коли шкода\~заподіяна злочинними\~діями Працівника,\~встановленими вироком\~суду;б)\~коли на\~Працівника згідно\~з договором\~чи на\~підставі закону\~покладена повна\~матеріальна відповідальність\~за шкоду,\~заподіяну при\~виконанні трудових\~обов`язків;в)коли\~шкода заподіяна\~Працівником,\~що перебував\~в нетверезому\~стані;г)\~коли шкода\~заподіяна не\~при виконанні\~трудових обов`язків;д) коли шкода заподіяна нестачею, навмисним знищенням чи навмисним псуванням матеріалів, виробів (продукції), інструменту, вимірювальних приборів, спеціального одягу та інших предметів, виданих Роботодавцем Працівнику в користування. Згідно з положеннями ч. 2 ст. 127 КПК України шкода, завдана кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням, може бути стягнута судовим рішенням за результатами розгляду цивільного позову в кримінальному провадженні. Разом із з цим, дослідженням матеріалів кримінального провадження встановлено, що в межах розгляду кримінального провадження позивач \~ не звертався із відповідним цивільним позовом. Відповідно до ч. 7 ст. 128 КПК України особа, яка не пред`явила цивільного позову в кримінальному провадженні, а також особа, цивільний позов якої залишено без розгляду, має право пред`явити його в порядку цивільного судочинства. Згідно ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Відповідно до ч.1 ст. 1177 ЦК України, шкода, завдана фізичній особі, яка потерпіла від кримінального правопорушення, відшкодовується відповідно до закону. Як роз`яснено в п.2 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 27 березня 1992 року №6 «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди»(зі змінами) шкода, заподіяна особі і майну громадянина, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи. З урахуванням викладеного, суд прийшов до висновку, що заявлені позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню в повному обсязі та з відповідача на користь ДП «ФМ Ложістік Дніпро» слід стягнути в рахунок відшкодування матеріальної шкоди, завданої злочином, грошові кошти у розмірі 385277 гривень 05 копійок Відповідно до вимог\~ст. 141 Цивільного процесуального кодексу України, а також з урахування визнання відповідачем позову, слід повернути 50% сплаченого судового збору\~\~на підставі платіжного доручення № 4196 від 19.02.2020,\~\~а саме в сумі\~2890 гривень. На підставі викладеного,

Outcome: approved