Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-02 00:00:00

21 серпня 2020 року, [PERSON] , звернувся до суду з позовом до [PERSON] , в якому просив зобов`язати відповідача не чинити перешкоди у спілкуванні з неповнолітнім сином [PERSON] [INFO] та встановити наступний порядок участі у вихованні та спілкуванні з сином : щонеділі з 17 години середи по 8 годину ранку четверга, повертаючи його до дитячого закладу № 19 м. Чернігова та з 17 години п`ятниці на всю суботу та неділю, повертаючи сина о 18 годині неділі за місцем постійного мешкання. Позов вмотивований тим, що від шлюбу з відповідачем позивач має спільну дитину [PERSON] , [INFO] . Рішенням Чернігівського районного суду Чернігівської області від 23.03.2020 року шлюб між позивачем та відповідачем розірвано, дитина залишилась проживати з матір`ю. Позивач підтримує стосунки з дитиною, приймає участь у вихованні, сплачує аліменти, забезпечує всім необхідним. Проте, дійти згоди щодо прийняття участі позивача у вихованні дитини, його відвідуванні з позивачем в позасудовому порядку не можуть. 03 вересня 2020 року провадження у справі було відкрито та призначено підготовче засідання. 19 жовтня 2020 року від відповідача надійшов відзив на позов, у відповідності до якого остання позов не визнала, вказала, що з позовної заяви спору не вбачається, доказів того, що вона чинить перешкоди у спілкуванні батька з дитиною немає, позивач міг безперешкодно спілкуватись з дитиною, забирає дитину на цілий день в суботу з 9 ранку до 19 вечора та на ніч раз на місяць, сам не проявляє ініціативи у спілкуванні з дитиною, не цікавиться її життям, не відвідує позашкільний заклад, жодного разу не з`являвся в садочку. Представником позивача адвокатом Прохоренко О.Є. надано заяву про збільшення позовних вимог, відповідно до якої просила зобов`язати [PERSON] , не чинити перешкоди [PERSON] у спілкуванні з неповнолітнім сином, [PERSON] , [INFO] , встановити [PERSON] наступний порядок участі у вихованні та спілкуванні з неповнолітнім сином [PERSON] : щосереди з 17 години 30 хвилин по 8 годину ранку четверга; з 17 години 30 хвилин кожної п`ятниці до 16 години неділі; один раз на місяць, з п`ятниці після 17 години до 18 години неділі (з метою відвідування дідуся і бабусю в Сновську Чернігівської області); 3,5 дні безперервно за місцем проживання батька протягом осінніх та весняних канікул, протягом зимових канікул - 5 днів безперервно за місцем проживання батька, протягом літніх канікул - 1,5 місяці безперервно за місцем проживання батька. Графік черговості перебування дитини з кожним із батьків (перша половина канікул або друга) має визначатись за домовленістю між батьками; Новий рік - 2 повних дні (31 грудня-01 січня) - по черзі з кожним із батьків (один рік з батьком, наступний - з матір`ю); Різдво - 2 повних дні (06-07 січня) - по черзі з кожним із батьків (один рік з батьком, наступний - з матір`ю); Пасха - 2 дні (неділя, понеділок) по черзі з кожним із батьків (один рік з батьком, наступний - з матір`ю); щороку 07 липня, в день народження бабусі, [PERSON] , якщо дні народження припадають на будній день, то перші вихідні (субота, неділя) після вказаної дати батько з сином їдуть до Сновська Чернігівської області; щороку 27 жовтня, в день народження дідуся, [PERSON] , якщо дні народження припадають на будній день, то перші вихідні (субота, неділя) після вказаної дати батько з сином їдуть до Сновська Чернігівської області; 02 серпня, в день народження неповнолітнього сина [PERSON] , якщо вказана дата припадає на будній день, то один рік в суботу дитина святкує з матір`ю, в неділю - з батьком (з ночівлею), наступний рік - в суботу святкує з батьком, в неділю - з матір`ю. В разі, якщо день народження припадає на суботу, то в неділю дитина святкує з батьком. В разі, якщо день народження припадає на неділю, то дитина святкує його з батьком в наступні вихідні; один раз на рік [PERSON] разом з неповнолітнім сином [PERSON] виїздять на оздоровлення до моря терміном на 10 - 14 днів в той час, коли дитина по графіку перебуває з батьком протягом літніх канікул; в порядку забезпечення участі батька у спілкуванні з дитиною [PERSON] повідомляє [PERSON] про захворювання дитини протягом 24 годин з моменту початку хвороби, [PERSON] за домовленістю [PERSON] відвідує хвору дитину за місцем проживання матері з дотриманням необхідних заходів карантину (медична маска, рукавички, тощо); в порядку забезпечення участі батька у вихованні дитини [PERSON] на рівні з [PERSON] приймає участь у виборі загальноосвітньої школи, гуртків, спортивних секцій, репетиторів для дитини, на рівні з матір`ю відвідує такі заклади, водить до них дитину за графіком, передбаченим такими закладами, особами, мотивуючи вимоги тим, що при складанні позовної заяви позивачем не був врахований той факт, що з вересня 2021 року його син [PERSON] має йти до школи, тому графік його життя та навчання суттєво зміниться. Ухвалою Чернігівського районного суду Чернігівської області від 03.11.2020 року відмовлено в задоволенні клопотання відповідача про закриття провадження по справі на підставі п. 2 ч. 1 ст. 255 ЦПК України, прийнято до розгляду заяву позивача про збільшення позовних вимог. 17 листопада 2020 року відповідачем надано відзив на заяву про збільшення позовних вимог, відповідно до якої остання вимоги позивача визнала частково, просила затвердити наступний графік спілкування дитини з батьком : з 9 години ранку суботи по 19 годину вечора неділі через тиждень за місцем проживання позивача, починаючи з 01 вересня 2021 року щодо проведення часу на шкільних канікулах : порівну за домовленістю з батьками, святкові дні погодилась з графіком, запропонованим позивачем. Графік побачень батька з сином відбувається з урахуванням стану здоров`я, потреб та інтересів дитини. Відзив вмотивований тим, що син, повертаючись з побачень з батьком, приходив втомлений, емоційно пригнічений, батько дозволяє дитині грати в комп`ютерні ігри, житлові умови батьків позивача незадовільні, батько позивача зловживає спиртними напоями. 27 листопада 2020 року позивачем надано відповідь на відзив на заяву про збільшення розміру позовних вимог, відповідно до якої останній наполягав на задоволенні заявлених ним вимог, зазначаючи, що доводи відповідача є надуманими та такими, що не відповідають дійсності. В судовому засіданні позивач та його представник позовні вимоги підтримали та просили їх задовольнити, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві. Позивач пояснив, що близько двох років вони з відповідачем проживають окремо. Він проживає у квартирі, яка належить його тітці, працює, має зареєстроване місце проживання разом з батьками у м.Сновськ, у квартирі проживає один. До звернення з позовом до суду він не мав можливості спілкуватись з дитиною, якщо і спілкувався, то відповідачу не подобались ці спілкування. На даний час він забирає сина на вихідні, вони разом з ним вивчають англійську, займаються правописом, також гуляють біля річки, дитині подобається проводити з ним час. Представник позивача вважала, що позов підлягає задоволенню, оскільки батько має право брати участь у вихованні дитини та спілкуванні з нею незалежно від бажання дитини. Відповідач в судовому засіданні позов визнала частково, поясниши, що не заперечує щодо того, що кожного другого тижня з суботи до неділі дитина буде перебувати у батька, оскільки на даний час батько забирає сина о 09 год у суботу та повертає у ввечері у неділю. Вказала, що дитина відвідує дитячий садок, а отже їй потрібно після дитячого садка помити та передіти сина, він приходить втомлений, а тому поїздка на значну відстань за місцем проживання батька створить певні незручності для дитини, що може вплинути на його емоційний стан, оскільки дитина не буде повноцінно відпочивати, а тому заперечувала щодо днів побачень батька з дитиною серед тижня. Не заперечувала щодо побачень батька з дитиною на свята, однак вказала, що є звичним святкування дня народження сина вдома. Також не заперечувала щодо повідомлень батька про захворювання дитини та відвідування хворого сина. Повідомила, що на даний час її син відвідує дитячий садок, і у нього немає канікул. Пояснила, що під час їх спільного проживання батько, коли перебував вдома, то гуляв з сином на вулиці, під час чого постійно розмовляв по телефону, на вихідні він їздив зазвичай до своїх батьків у м.Сновськ, також у вихідні працював, а тому син не відразу зрозумів, що батько пішов з дому. Також спочатку [PERSON] майже кожного дня приходив до сина, потім почав жити у квартирі та забирати сина до себе, після чого у дитини вона помітила деяку тривожність, у зв`язку з чим звернулась до психолога. Вважає, що позивач є не відповідальним, коли вони проживали разом, то він жодного разу не підійшов до сина, який вночі плакав у ліжку, розповідає сину, що його бабуся винна у їх розлученні. Заперечувала, щоб батько виїжджав з сином на море, оскільки вони жодного разу ще нікуди не їздила і вона не знає як буде поводитись дитина. Вона разом з сином проживає у будинку, де зареєстрована, звільнилась з попередньої роботи з метою влаштування на іншу роботу. Представник відповідача вважала, що позов в частині усунення перешкод не підлягає задоволенню, оскільки перешкоди не чинились, просила також визначити дні побачень кожного другого тижня з суботи до неділі. Вказала, що визначати графік побачень на майбутнє не є доцільним, оскільки дитина на даний час відвідує дитячий садок, при цьому позивач не позбавлений можливості в подальшому звернутись до суду про зміну графіку побачень, також вказала, що не може вирішуватись питання стосовно третіх осіб, які не залучені до участі у справі, а саме бабусі та дідуся. Заслухавши учасників справи, дослідивши матеріали, судом встановлено наступне. [INFO] народився [PERSON] , про що Виконавчим комітетом Старобілоуської сільської ради Чернігівського району Чернігівської області складено актовий запис № 17. В графі батьки вказано : [PERSON] та [PERSON] (а.с.8). Малолітній [PERSON] , [INFO] зареєстрований та проживає в [ADDRESS] , що підтверджується довідкою Старобілоуського старостинського округу № 5 Новобілоуської сільської ради Чернігівського району Чернігівської області № 5-1209 від 11.08.2020 року. (а.с.17) Згідно розрахунку заборгованості зі сплати аліментів по виконавчому листу № 748/411/20-2-н/748/20 про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] аліментів на утримання неповнолітньої дитини [PERSON] заборгованість за сплати аліментів відсутня. (а.с.82) Сторони близько двох років проживають окремо та не можуть дійти згоди щодо участі батька у спілкуванні з дитиною, оскільки виходячи з поданого позову, батько має намір більше часу проводити з сином, якому на час розггляду справи 5 років та він відвідує Чернігівський начальний заклад № 19. У відповідності до висновку комісії з питань захисту прав дітей Новобілоуської сільської ради від 04.12.2020, малолітній [PERSON] проживає з матір`ю [PERSON] в [ADDRESS] , для розвитку та відпочинку дитини, а також її проживання створені необхідні умови. Мати працює та має самотійний дохід, задовольняє потреби дитини. Батько [PERSON] , що проживає в [ADDRESS] , працює та має самостійний дохід, здатний виконувати обов`язки з виховання сина, доглядати за ним та створювати умови для розвитку дитини. Служба у справах дітей Новобілоуської сільської ради вважає за доцільне визначити наступні способи участі батька у спілкуванні та вихованні дитини: кожного тижня з 17 год середи по 08 год ранку четверга, повертаючи дитину до дитячого закладу № 19 м.Чернігова, кожного другого тижня з 17 год п`ятниці на суботу і неділю повертаючи дитину о 18 год неділі за місцем проживання матері [ADDRESS] , в святкові дні року перебування з батьком або мамою по черзі враховуючи бажання дитини. Статтею 157 Сімейного кодексу України передбачено, що питання виховання дитини вирішується батьками спільно. Той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини. Відповідно до ст. 158 Сімейного кодексу України, за заявою матері, батька дитини орган опіки та піклування визначає способи участі у вихованні дитини та спілкуванні з нею того з батьків, хто проживає окремо від неї. Рішення про це орган опіки та піклування постановляє на підставі вивчення умов життя батьків, їхнього ставлення до дитини, інших обставин, що мають істотне значення. Рішення органу опіки та піклування є обов`язковим до виконання. Згідно ст. 159 Сімейного кодексу України, якщо той із батьків, з ким проживає дитина, чинить перешкоди тому з батьків, хто проживає окремо, у спілкуванні з дитиною та у її вихованні, зокрема якщо він ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування, другий із батьків має право звернутися до суду з позовом про усунення цих перешкод. Виходячи з пояснень сторін та досліджених матеріалів в судовому засіданні не встановлено, що мати дитини чинить перешкоди у спілкуванні батька з останнім, оскільки насправді позивач має бажання брати участь у спілкуванні та вихованні дитини у більший період часу, ніж йому був визначений. Так, батько забирає сина на вихідні, при цьому стороною позивача на доведено, що до звернення з позовом до суду відповідач чинила перешкоди у спілкуванні з сином. При цьому відсутнє рішення органу опіки та піклування щодо встановлення днів побачень батька з сином, яке було прийнято до звернення позивача до суду і є обов`язковим до виконання обома батьками. Таким чином, позовні вимоги в частині усунення перешкод у спілкуванні з дитиною задоволенню не підлягають. Разом з тим, позивач просив визначити побачення з дитиною на більший термін, з цього питання сторони не можуть дійти обопільної згоди, а отже ці вимоги підлягають вирішенню судом. У відповідності до положень ст. 159 Сімейного кодексу України, суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування. В окремих випадках, якщо це викликано інтересами дитини, суд може обумовити побачення з дитиною присутністю іншої особи. Під час вирішення спору щодо участі одного з батьків у вихованні дитини береться до уваги ставлення батьків до виконання своїх обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення, в тому числі стан психічного здоров`я одного з батьків, зловживання ним алкогольними напоями або наркотичними засобами. Статтею 141 СК України\~визначено, що мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебувають вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Відповідно до ст. 142\~Сімейного кодексу України, діти мають рівні права та обов`язки щодо батьків, незалежно від того, чи перебували їхні батьки у шлюбі між собою. Згідно статті 3 Конвенції про права дитини, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Згідно принципу 6 Декларації прав дитини, дитина для повного і гармонійного розвитку її особи потребує любові і розуміння. Вона повинна, коли це можливо, зростати під опікою і відповідальністю своїх батьків і, принаймні в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості. Згідно із ч. 8\~ст. 7 СК України\~регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини, непрацездатних членів сім`ї. Із системного тлумачення ч.1 ст.3 Конвенції про права дитини ст.ст.\~7,\~141,\~159 СК України\~випливає, що при вирішенні спору щодо участі у вихованні та порядку зустрічей з дитиною батька, судом мають враховуватися передусім інтереси дитини. Встановлений сімейним законодавством принцип прав та обов`язків інших членів сім`ї та родини та спілкування з дитиною може бути обмежений судом в інтересах дитини. Європейський суд з прав людини зауважує, що між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага (рішення у справі «Olsson v. Sweden» (№ 2) від 27 листопада 1992 року, Серія A, № 250, ст. 35-36, § 90) і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків (HUNT v. UKRAINE, № 31111/04, § 54, ЄСПЛ, від 07 грудня 2006 року). Зокрема,\~стаття 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод\~не надає батькам права вживати заходів, які можуть зашкодити здоров`ю чи розвитку дитини (рішення у справі «Johansen v. Norway» від 07 серпня 1996 року, § 78). При визначенні основних інтересів дитини у кожному конкретному випадку необхідно враховувати дві умови: по-перше, у якнайкращих інтересах дитини буде збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я виявляється особливо непридатною або явно неблагополучною; по-друге, у якнайкращих інтересах дитини буде забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагополучним (MAMCHUR v. UKRAINE, № 10383/09, § 100, ЄСПЛ, від 16 липня 2015 року). Відповідно до ч. 6\~ст. 19 СК України, суд може не погодитися з висновком органу опіки та піклування, якщо він є недостатньо обґрунтованим, суперечить інтересам дитини. Служба у справах дітей Новобілоуської сільської ради вважає за доцільне визначити наступні способи участі батька у спілкуванні та вихованні дитини: кожного тижня з 17 год середи по 08 год ранку четверга, повертаючи дитину до дитячого закладу № 19 м.Чернігова, кожного другого тижня з 17 год п`ятниці на суботу і неділю повертаючи дитину о 18 год неділі за місцем проживання матері [ADDRESS] , в святкові дні року перебування з батьком або мамою по черзі враховуючи бажання дитини. Разом з тим, суд вважає, що даний висновок є необгрунтованим та в частині суперечить інтересам дитини, оскільки при його винесенні не врахований вік дитини, віддаленість місця проживання батьків, графік відпочинку дитини, межі заявлених позовних вимог. При визначенні часу спілкування суд бере до уваги вік дитини, той факт, що [PERSON] відвідує дитячий дошкільний заклад, що знаходиться неподалік від його місця проживання, а саме с.Старий Білоус, в той час як батько проживає у м.Чернігові на значній відстані від місця знаходження дитячого садка, який відвідує його син, при цьому дитина має певний режим дня, перебуває у дитячому закладі до 17 год, після чого має прийти додому, щоб їхати з батьком за місцем проживання останнього має взяти з собою певні речі, оскільки батько хоче, щоб дитина залишалась у нього на ніч, а наступного дня їхати на 8 год ранку до дитячого садка з місця проживання батька на значну відстань, а отже має прокидатись раніше, щоб зібратись, при цьому забрати всі свої речі з собою. Поїздка серед тижня до місця проживання батька та наступного дня до дитячого садка, змінить звичний режим дня дитини, при цьому приїжджаючи до батька пізно ввечері, останній не буде проводити час з дитиною, оскільки за графіком фактично має готувати сина до сну, зазначені поїздки, а також часткове проживання то з матір`ю то з батьком можуть негативно відобразитись на емоційному стані дитини. За таких підстав суд вважає недоцільним встановлювати часи побачень з батьком щосереди з 17 год 30 хв. до 08 год ранку четверга. Визначаючи часи спілкування батька з сином у вихідні, суд погоджується з думкою позивача та частково висновком Новобілуоської сільскої ради щодо встановлення днів побачень кожного другого тижня з 09 год суботи до 16 години неділі, виходячи з меж завлених позовних вимог. Оскільки саме такий спосіб спілкування батька з дитиною вже визначений сторонами, дитина звикла до такого графіку побачень з батьком, інші вільні вихідні мати буде можливість проводити з сином. Також, судом враховується, що побаченням батька з дитиною можуть перешкоджати хвороби, а отже має бути зазначено урахування стану здоров`я дитини, а також бажання дитини, що має право на свою особисту думку з приводу побачень батька з ним у встановлений час. Також виходячи з рівності участі батька та мати у спілкуванні з сином, суд вважає за доцільне визначити наступний спосіб участі батька у спілкуванні та вихованні сина: Новий рік 2 повних дні ( 31 грудня-01 січня), Різдво 07 січня, Пасха 1 день (неділя) по черзі з кожним із батьків (один рік з батьком, наступний з матір`ю), з урахуванням стану здоров`я та бажання дитини, узгоджуючи час повернення дитини за місцем проживання матері [ADDRESS] , з урахуванням часу відпочинку дитини. Визначаючи такий спосіб участі судом враховані тільки святкові дні. Оскільки батько має право бути обізнаним про хвороби дитини, приймати участь у лікуванні сина, то суд вважає за необхідне [PERSON] повідомляти [PERSON] про захворювання дитини протягом 24 годин з моменту початку хвороби, дозволити [PERSON] за домовленістю з [PERSON] відвідувати хвору дитину за місцем проживання матері з дотриманням необхідних зходів карантину ( медична маска, рукавички тощо). Зважаючи на те, що за усталеними сімейними звичаями та традиціями день народження дитини є родинним святом, яке святкується в колі рідних людей, тому суд прийшов до висновку дозволити [PERSON] побачення з сином [PERSON] за місцем проживання дитини 02 серпня в день його народження, оскільки участь обох батьків у святкуванні дня народження дитини є логічним та відповідатиме інтересам самої дитини та обох батьків. Не підлягають задоволенні позовні вимог щодо побачень батька з сином в період канікул, при цьому з виїздом на спільний відпочинок, оскільки враховуючи вік дитини, позовні вимоги в цій частині заявлені передчасно, так як малолітній [PERSON] відвідує дитячий садочок, у якому немає осінніх, весняних, зимових, літніх канікул. Суд не може вирішувати питання участі батька у спілкуванні та вихованні сина на майбутнє, на даний час невідомо, де буде проживати та навчатись малолітній [PERSON] та який у нього буде графік відвідування школи. Також суд не може вирішувати питання щодо участі третіх осіб: бабусі та дідуся у спілкуванні з внуком, оскільки останні до суду з зазначеними позовними вимогами не звертались. Таким чином вимоги щодо спільного святкування днів народжень бабусі та дідуся, а також їх відвідування за місцем проживання, задоволенню не підлягають. Суд також прийшов до висновку, що не підлягають задоволенню позовні вимоги щодо участі батька у виборі школи, гуртків, спортивних секцій, репетиторів для дитини, відвідування таких закладів на рівні матері, оскільки визначення такого способу зробить в подальшому неможливим виконання рішення суду, так як між сторонами будуть виникати конфлікти, що може негативно відобразитись на психологічному стані дитини, батько, маючи бажання більше бачитись з сином, буде намагатись вирішити питання щодо відвідування сином частіше гуртків та спортивних секцій, мати може заперечувати з цього приводу, разом з тим більш зручніше є відвідування школи за місцем проживання дитини, також [PERSON] на даний час відвідує дитячий садок та не встановлена необхідність у додаткових заняттях з репетитором. Судом звертається увага, що сторони не позбавлені можливості добровільно визначати додаткові дні та години спілкування батька з сином, незважаючи на наявність рішення суду, яким встановлений спосіб участі позивача у спілкуванні та вихованні дитини. Таким чином, суд приходить до висновку щодо визначення наступного способу участі батька батька [PERSON] , [INFO] , зареєстрованого за адресою : [ADDRESS] , проживаючого за адресою : [ADDRESS] у спілкуванні та вихованні сина [PERSON] , [INFO] : кожного другого тижня з 09 години суботи до 16 годині неділі, з урахуванням стану здоров`я та бажання дитини; Новий рік 2 повних дні ( 31 грудня-01 січня), Різдво 07 січня, Пасха 1 день (неділя) по черзі з кожним із батьків (один рік з батьком, наступний з матір`ю), з урахуванням стану здоров`я та бажання дитини, узгоджуючи час повернення дитини за місцем проживання матері [ADDRESS] , з урахуванням часу відпочинку дитини; дозволити [PERSON] побачення з дитиною [PERSON] за місцем проживання дитини 02 серпня в день його народження; [PERSON] повідомляти [PERSON] про захворювання дитини протягом 24 годин з моменту початку хвороби, дозволити [PERSON] за домовленістю з [PERSON] відвідувати хвору дитину за місцем проживання матері з дотриманням необхідних зходів карантину ( медична маска, рукавички тощо). Саме такий спосіб є доцільним з метою урахування інтересів дитини, прихильності батька до сина. За таких підстав заявлені позовні вимог підлягають частковому задоволеню.

Outcome: partial