Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-06 00:00:00

19 червня 2018 року позивач звернулась до суду з позовом до [PERSON], [PERSON] в якому зазначила, що вона є власницею квартири, розташованої за адресою: [ADDRESS], в якій зареєстровані її донька - [PERSON] та онука [PERSON]. З 2001 року відповідачки в зазначеній квартирі не проживають, оскільки мешкають у квартирі, належній зятю - [PERSON] за адресою: [ADDRESS]. Реєстрація відповідачів в належній позивачці квартирі має наслідком порушення її прав як власниці, у зв'язку з чим [PERSON] просить визнати [PERSON] та [PERSON] особами, що втратили право користування житловим приміщенням квартири, розташованої за адресою: [ADDRESS]. В судове засідання представник позивачки [PERSON] - [PERSON] не з'явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, не заперечував проти ухвалення заочного рішення по справі. Відповідачки [PERSON] та [PERSON] в судове засідання не з*явилась, про час і місце його проведення були належним чином повідомлені, причини неявки не повідомили, відзиви на позовну заяву не подали. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.ст.280, 281 ЦПК України. З*ясувавши позицію представника позивача, дослідивши письмові докази по справі, суд встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. Судовим розглядом встановлено, що позивач [PERSON] (а.с.9-10) є власницею квартири, розташованої за адресою: [ADDRESS], що підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності (а.с.12). В належній позивачці по справі квартирі [ADDRESS], окрім неї зареєстровані донька - [PERSON] та онука [PERSON], що підтверджується довідкою КП «ЖЕК № 6» від 23 травня 2018 року (а.с.13). Як вбачається з акту від 23 травня 2018 року, [PERSON] та [PERSON] в квартирі, розташованій за адресою: [ADDRESS] не мешкають з квітня 2001 року (а.с.14). Частиною 1 статті 317 ЦК України передбачено, що власникові належить право володіння, користування та розпорядження своїм майном. Згідно з частиною 1 ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно зі статтею 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до статті 150 ЖК України, громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди. Відповідно до ч.2 ст.405 ЦК України член сім*ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім*ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним та власником житла або закону. Приймаючи до уваги, що відповідачки [PERSON] та [PERSON] з власної волі з 2001 року не проживають в належній позивачці квартирі за адресою : [ADDRESS] без поважних причин, суд дійшов висновку про задоволення позову [PERSON] та визнання відповідачок особами, що втратили право користування жилим приміщенням зазначеної квартири. В силу ст.141 ЦПК України судові витрати у вигляді витрат по сплаті судового збору по справі слід віднести на відповідачів по справі. На підставі 150 ЖК України, ст.ст. 317,319,391, 405 ЦК України,

Outcome: approved