Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-20 00:00:00

20.01.2021 року з Корольовського районного суду м. Житомира за підсудністю надійшла вказана вище справа. В обґрунтування позову позивач зазначила, що перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі, під час якого спільне життя сторін не склалось, що призвело до припинення шлюбних стосунків та ведення спільного господарства. Від шлюбу мають двох спільних дітей; спору з відповідачем про місце проживання яких не має. У зв`язку з наведеним просить: розірвати шлюб, укладений між нею та відповідачем; спільних дітей залишити на її виховання. 17.03.2021 року від [PERSON] надійшла заява, в якій вона просить залишити без розгляду позовну вимогу в частині визначення місця проживання дітей (а. с. 36). У судове засідання сторони не з`явились. Позивач подала заяву про розгляд справи за її відсутності, свої вимоги підтримала (а. с. 40). Відповідач також подав заяву про розгляд справи за його відсутності, позов визнав (а. с. 41). У зв`язку з неявкою учасників справи або їхніх представників розгляд справи здійснюється без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, що відповідає вимогам ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, встановив такі факти та відповідні їм правовідносини. 22 жовтня 2011 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Житомирського міського управління юстиції було зареєстровано шлюб сторін (а. с. 16). Від шлюбу сторони мають двох спільних дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Кожен учасник сімейних відносин має право на судовий захист (ч. 10 ст. 7 Сімейного кодексу України (далі - СК України). Шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану (ч. 1 ст. 21 СК України). Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається (ч. 1 ст. 24 СК України). Частиною 1 ст. 110 СК України передбачена можливість одного з подружжя пред`явити позов про розірвання шлюбу. Суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини з інвалідністю та інші обставини життя подружжя (ч. 1 ст. 112 СК України). Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення (ч. 2 ст. 112 СК України). Згідно з ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. З огляду на наведене, повно та всебічно з`ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, беручи до уваги обставини життя подружжя, суд дійшов висновку, що подальше спільне життя сторін і збереження шлюбу суперечило б їхнім інтересам, що мають істотне значення, та відповідає дійсній волі сторін, у зв`язку з чим вважає за потрібне задовольнити позовну вимогу про розірвання шлюбу. Стосовно позовної вимоги про визначення місця проживання дитини суд зазначає наступне. Відповідно до ч. 1 ст. 161 СК України якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. З урахуванням поданої позивачем заяви до початку розгляду справи по суті про залишення позовної вимоги в частині визначення місця проживання дітей без розгляду, суд вважає за потрібне відповідно до ч. 5 ст. 257 ЦПК України позовні вимоги в цій частині залишити без розгляду. Також,

Outcome: approved