Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-05 00:00:00

21 березня 2014 року позивач [PERSON] звернулася до Самарського районного суду м. Дніпропетровська із позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дитини. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилається на те, що вона з 02 червня 2000 року перебувла із відповідачем [PERSON] в зареєстрованому шлюбі. Під час спільного проживання відповідач усиновив її сина від першого шлюбу - [PERSON], [INFO]. 04 лютого 2013 року рішенням Самарського районного суду м. Дніпропетровська шлюб між нею та відповідачем було розірвано. Із відповідачем разом не проживають, спільного господарства не ведуть. Дитина проживає разом із нею та на її утриманні. Відповідач після розірвання шлюбу на протязі шести місяців добровільно надавав допомогу, а потім раптово це було зупинено, що і слугує підставою для звернення позивача із цим позовом до суду. На підставі викладеного позивач просить стягнути із [PERSON] аліменти на її користь на утримання дитини у розмірі 1/4 частини з усіх видів його доходу (а.с. 1). Представники позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримали в повному обсязі, обґрунтувавши їх з тих же підстав, що викладені позовній заяві, просили суд задовольнити позов. Пояснили, що відповідач дійсно спочатку подав рапорт на роботі про відрахування коштів в рахунок аліментів але потім його відкликав. Представник відповідача в судовому засіданні проти позовних вимог позивача заперечувала у повному обсязі. Пояснила, що він добровільно сплачував аліменти але при переведенні на іншу посаду, з невідомих причин відрахування припинилися. Зазначила, що відповідач інших дітей, батьків похилого віку, які потребують стороннього догляду, чи суттєвих проблем із власним здоров'ям не має. Відповідач надав до суду письмові заперечення, які обґрунтовує тим, що ним дійсно було усиновлено сина позивача від першого шлюбу і після припинення шлюбних відносин він не відмовлявся від виконання своїх батьківських обов'язків. З метою виконання своїх батьківських обов'язків він 02.04.2014р. звернувся до бухгалтерії за місцем роботи із проханням утримувати 600грн., починаючи з 01.04.2014 року і до досягнення сином повноліття, тобто до [INFO]. Тому вважає, що позивач не надала суду доказів невиконання ним батьківських обов'язків по утриманню сина. (а.с. 17-19) Вислухавши доводи та пояснення учасників судового процесу, дослідивши матеріали справи в їх сукупності, суд доходить висновку, що позовні вимоги підлягають повному задоволенню з наступних підстав. Було встановлено, що позивач [PERSON] та відповідач [PERSON] з 02 червня 2000 року перебували в зареєстрованому шлюбі, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER], виданим повторно 15 травня 2012 року, актовий запис № 231. (а.с.5) Позивач [PERSON] та відповідач [PERSON] є батьками неповнолітнього [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER], виданого повторно 18 березня 2014 року Хортицьким відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Запорізького міського управління юстиції, актовий запис 631. (а.с. 6). 04 лютого 2013 року Самарським районним судом м. Дніпропетровська шлюб укладений між [PERSON] та [PERSON] було розірвано. (а.с. 7-8). Як вбачається з довідки № 560 від 07.02.2014 року, виданої директором КП «ЖГ Самарського району» ДМР неповнолітній [PERSON] проживає разом із матір'ю [PERSON] [ADDRESS]. (а.с. 9). 02.04.2014 року [PERSON] подав рапорт начальнику СФЗБО - головному бухгалтеру ДМУ ГУМВС України в Дніпропетровській області з проханням утримувати з його грошового забезпечення аліменти у розмірі 600 грн. з 01.04.2014 року до повноліття сина [PERSON] та перераховувати за адресою вулиця [ADDRESS] на користь [PERSON] (а.с. 20). Згідно довідки про доходи вих. № 26 від 20.03.2014 року [PERSON] працює в Головному управлінні державної міграційної служби України в Дніпропетровській області з 09 серпня 2012 року на посаді провідний спеціаліст і її заробіток з січня 2013 року по лютий 2014 рік включно складає 31605,01 грн. (а.с. 21). Згідно довідки про доходи № 2734 від 29.04.2014 року виданої Дніпропетровським МУ ГУМВС України, [PERSON] займає посаду нач. сектору і його заробіток за період з лютого 2014 року по квітень 2014 року, за винятком аліментів 600 грн., становить 11622,28 грн. (а.с. 27). Статтею 180 СК України визначено, що батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. У відповідності до ст. 181 СК України способи виконання батьками обов'язку утримування дітей визначаються за домовленістю ними, а в разі відсутності такої домовленості кошти (аліменти) на утримання дітей стягуються за рішенням суду, вони присуджуються у частці від доходу матері, батька або у твердій грошовій сумі. Положеннями ч. 2 ст. 182 СК України визначено, що мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути менш, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. В силу ч. 1 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Враховуючи те, що нормами чинного законодавства, зокрема ст. 180 СК України, визначений чіткий імперативний припис щодо обов'язку батьків утримувати їх дітей до досягнення ними повноліття, приймаючи до увагу ту обставину, що відповідач в дійсності є батьком неповнолітнього [PERSON], [INFO], вимоги позивача про стягнення із відповідача аліментів є повністю обґрунтованими. Вирішуючи питання щодо розміру аліментів, які підлягають стягненню з відповідача, суд приймає до уваги дійсні обставини справи, зокрема матеріальне становище сторін, а також обов'язок відповідача по належному утримуванню неповнолітнього сина і вважає, що заявлена позивачем сума аліментів співмірна із матеріальним становищем сторін. У відповідності до п. 2 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» від 08 липня 2011 року, із відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 243,60 грн.

Outcome: approved