Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-24 00:00:00

21.12.2017 [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] та Товарної біржі «Дніпроторгправозабезпечення» про розірвання договору про спільну діяльність та стягнення коштів а.с. 1-2. 26.12.2017 позовну заяву було уточнено, де [PERSON] звернулася з позовною заявою до [PERSON] про розірвання договору про спільну діяльність та стягнення додаткових коштів на утримання майна, третя особа Товарна біржа «Дніпроторгправозабезпечення» - а.с. 9-11. В обґрунтування позову [PERSON] вказує, що 02.032013 року між позивачем та відповідачем було укладено договір про спільну діяльність. Згідно умов договору на власника придбаного будинку за адресою: м.Кривий Ріг, вул.Саянська,1, покладаються витрати на його утримання у розмірі 10000 гривен. 28.03.2017року між позивачем [PERSON] та відповідачем [PERSON] був укладений договір дарування, за яким відповідач [PERSON] передав у власність позивачу [PERSON] адміністративно виробничу будівлю, загальною площею 812 кв.м. за адресою: м.Кривий Ріг, вул.Саянська,1, 2. Після проведення позивачем технічною інвентаризації встановлено фактичну площу об»єкту 3411,0кв.м., що в свою чергу збільшило витрати по його утриманню до 32000 гривен. Так як самостійно позивач не в змозі сплачувати грошові кошти по утриманню будинку у розмірі 32000 гривен, просить розірвати договір про спільну діяльність та стягувати з відповідача, щомісячно 32000 гривен. 05.01.2018 [PERSON] звернувся до суду з зустрічною позовною заявою до [PERSON] про розірвання договору дарування та визнання права власності, третя особа Товарна біржа «Дніпроторгправозабезпечення» (а.с.47-52). Відповідач за первісним позовом [PERSON] проти позову заперечує, вказує, що умови співпраці виконує відповідно до умов договору, і позивачем не надано жодного доказу на підтвердження обставин не виконання ним умов договору. В обґрунтування зустрічного позову [PERSON], підтверджує факт збільшення площі будинку але зазначає, що позивач у своєму позові не вимагає відшкодувати шкоду на підставі статті 721 ЦК України в наслідок неповідомлення відповідачем про недоліки або особливі властивості подарованого будинку. Але при цьому позивачем не виконуються умови договору співпраці належного їй у власності на підставі договору дарування будинку за адресою: м.Кривий Ріг, вул.Саянська,1, 2, що призводить до його поступової руйнації, тому просить зазначений договір укладений між ними розірвати. Також вказує, що реконструкція в наслідок якої загальна площа адміністративно виробничої будівлі «А 4, а-1» була збільшена, проведена ним за власний рахунок та відповідає державним будівельним нормам та стандартам. Розташована на земельній ділянці призначеній для реконструкції будівництва та обслуговування житлових будинків з господарськими спорудами під адміністративну будівлю, що надає йому права на визнання за ним право власності на вказану будівлю. Оскільки вказане будівництво не порушує прав інших власників та землекористувачів, проведено на земельній ділянці яка відведена для цієї мети, відповідає технічним нормам, згідно технічного висновку; відповідно до ст.376 ч.3-5 ЦК України просить визнати за ним право власності на самочинно зведені адміністративно виробничу будівлю «А-4, а -1» по вул. Саянська, 1,2 в м. Кривому Розі. Позивач за первісним позовом [PERSON] у підготовче судове засідання не зявилася, надала суду нотаріально завірену заяву про розгляд справи у свою відсутність, на своїх позовних вимогах не наполягає, зустрічні позовні вимоги визнає в повному обсязі. Відповідач за первісним позовом, позивач за зустрічним позовом [PERSON] у підготовче судове засідання не зявився, надав суду заяву про розгляд справи у свою відсутність, позовні вимоги по первісному позову не визнає в повному обсязі, на задоволенні позовних вимог по зустрічному позову наполягає. Третя особа Товарна біржа «Дніпроторгправозабезпечення» відсутня, згідно постанови Дніпропетровського окружного адміністративного суд від 25.11.2013 року припинено діяльність Товарної біржа «Дніпроторгправозабезпечення». Згідно ч.1, 4 ст.206 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Згідно частин третьої, четвертої статті 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадках визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому судовому засіданні судового рішення у разі визнання позову проводиться в порядку встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу. Відповідно до ч.3 ст.211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Дослідивши письмові докази, суд вважає, що в задоволенні первісного позову слід відмовити, а зустрічний позов [PERSON], задовольнити. Оскільки відповідач позов визнав, відповідно до ст. 206 ч.4 ЦПК України, суд приймає визнання позову відповідачем, яке здійсненими судом заходами по перевірці, на думку суду, не суперечить вимогам закону, позов є законним та для його задоволення маються всі законні підстави. Судом встановлено, відповідно до договору про спільну діяльність від 02.03.2013 року сторони договору [PERSON] та [PERSON] шляхом об»єднання грошових коштів та зусиль повинні придбати житловий будинок по вул.Саянська, 1 для подальшої її реконструкції та переведення в адміністративно - виробничу будівлю для використання в сфері бізнесу, отримання та розподіл доходів від господарської діяльності та інше а.с.38-39. Пунктом 7.3 цього Договору обов»язок утримання в належному стані покладається на сторону, у власності якої перебуває майно. Згідно договору дарування нежитлової будівлі позивач за зустрічним позовом [PERSON] подарував відповідачу по справі за зустрічним позовом [PERSON] належний йому на праві приватної власності, відповідно свідоцтва про право власності на нерухоме майно виданого державним реєстратором прав на нерухоме майно 29.01.2016року, індекс номеру №52261097 зареєстрованим в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 29.01.2006 року за номером запису на нерухоме майно 835863312110, адміністративно виробничу будівлю літ. «А 1» загальною площею 812 кв.м. за адресою: м.Кривий Ріг, вул.Саянська будинок під номером 1,2 - а.с.14-16. В технічному висновку зазначено що при неналежному догляді за будівлею та невиконання будівельно монтажних робіт в повному обємі, експлуатаційна придатність будівлі з часом буде неможлива. Відповідно до п.2 ст.727 ЦК України передбачено, що дарувальник має право розірвання договору дарування, якщо обдарований створює загрозу безповоротної втрати дарунка, що має для дарувальника велику не майнову цінність. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що вимога позивача є законною та обґрунтованою, що відповідач [PERSON] є власником вказаного нежитлової будівлі, на підставі договору дарування, та не забезпечує належного його утримання, що в свою чергу створює остаточну його руйнацію, тому договір дарування укладений між [PERSON] та [PERSON] слід розірвати. Також, згідно технічного висновку, будівля «А-4, а-1», площею 3411м.кв. відповідає вимогам державних будівельних норм і правил, придатна для експлуатації. Вказане будівництво не порушує прав інших власників та землекористувачів, проведено на земельній ділянці, яка відводилася для цієї мети відповідно до договору оренди земельної ділянки а.с.63, 64, відповідає технічним нормам, згідно технічного висновку а.с.67 - 85, надано суду докази; відповідно до ст.376 ч.3-5 ЦК України слід визнати за [PERSON] право власності на адміністративно-виробничу будівлю «А-4,а-1», загальною площею 3411,0 кв.м., самочинно зведену за адресою: м.Кривий Ріг, вул. Саянська, буд1,2. Згідно ст. 142 ч.1 ЦПК України та ст.7 ч.3 ЗУ «Про судовий збір», у разі визнання позову відповідачем, відмови позивача від позову, до початку розгляду справи по суті, суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при подачі позову. Таким чином, оскільки позивач за основним позовом [PERSON] визнала позовні вимоги за зустрічним позовом до розгляду справи по суті, а від первісних позовних вимог відмовилася у повному обсязі, позивачу за основним позовом [PERSON] слід повернути з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при подачі основного позову по справі в розмірі 1600грн. (а.с.8), що складає 800грн., позивачу за зустрічним позовом [PERSON] слід повернути з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при подачі зустрічного позову по справі в розмірі 3422,62грн. (а.с.46), що складає 1711,31грн. На підставі ст. 376 Цивільного Кодексу України,

Outcome: approved