Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-10 00:00:00

20.11.2017 року позивач [PERSON] в особі представника [PERSON] звернувся до суду з даним позовом, у якому просив суд: - припинити стягнення аліментів з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], які стягуються на підставі рішення Бориспільського міськрайонного суду від 17.09.2002 року по справі №2-2817; - звільнити [PERSON] від сплати заборгованості по аліментах, яка утворилася за період з 01.09.2011 року по 31.10.2017 року включно в сумі 114 966 грн.19 коп. (а.с.1-3). Свої позовні вимоги мотивує тим, що з 05.07.2000року перебував у зареєстрованому шлюбі з відповідачем [PERSON], який було розірвано 20.09.2002 року. [INFO] року народився син [PERSON], батьком якого у свідоцтві про народження записано позивача у справі. На підставі рішення Бориспільського міськрайонного суду Київської області, видано виконавчий лист № 2-2817 від 17.09.2002 року, про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання дитини у розмірі ј частки від заробітку доходу позивача. Проте, рішенням Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 17.01.2014 року, яке набуло чинності 06.02.2014 року, виключено з актового запису № 346 від 27.11.2000 року про народження [INFO] року [PERSON] відомості про позивача [PERSON], як батька дитини. 15.11.2017 року державним виконавцем видано довідку-розрахунок заборгованості з аліментів за період з 01.09.2011 р. по 31.10.2017 р., яка становить 114 966,19 грн. Оскільки, позивач виключений з відповідного актового запису про народження дитини, то він не повинен і нести обовязок щодо сплати аліментів на її утримання, тому і звернувся до суду з позовом про припинення стягнення аліментів та звільнення від сплати заборгованості по аліментам на утримання неповнолітньої дитини. У судове засідання позивач та його представник не зявилися, надали суду заяви, згідно яких просили розгляд справи проводити у їх відсутність, позов підтримують та просять задовольнити, не заперечують щодо заочного розгляду справи. Відповідач у судове засідання повторно не з'явилась, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином, за зареєстрованим місцем проживання, причини неявки суду не повідомила, відзиву на позовну заяву, а також заяви про розгляд справи у її відсутність до суду не подала. Представник третьої особи у судове засідання не зявився, про час та місце розгляду повідомлений належним чином, заперечень щодо позову суду не направили. Відповідно до вимог ст. ст. 223,280, 281 Цивільного процесуального кодексу України, суд постановив ухвалу про заочний розгляд справи, проти такого вирішення справи позивач та представник позивача не заперечують. Суд, дослідивши заяви, письмові матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Згідно ч.1ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно вимог ст.ст. 81, 82 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Так, відповідно до ч.4 ст.82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Судом встановлено, що на підставі виконавчого листа № 2-2817 від 17.09.2002 року, виданого Бориспільським міськрайонним судом Київської області, з позивача у даній справі [PERSON] стягуються аліменти на користь [PERSON], відповідача у даній справі, на утримання сина [PERSON], [INFO].народження, у розмірі ј частини всіх видів заробітку, але не менше Ѕ частини неоподаткованого мінімуму доходів громадян, на одну дитину, щомісячно, починаючи з 13.09.2002 року і до досягнення дитиною повноліття. Наведене підтверджується копіє виконавчого листа №2-2817 та довідкою-розрахунком державного виконавця Полешко Л.М. від 15.11.2017 №35898 (а.с.15,19-20). Згідно з довідкою-розрахунком заборгованості з аліментів за період 01.09.2011 року по 31.10.2017 року за [PERSON] рахується заборгованість по аліментам, яка становить 114 966,19 грн.( а.с.19,20). Заочним рішенням Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 17 січня 2014 року у цивільному провадженні №2/359/412/2014 було задоволено позовом [PERSON] та виключено відомості про [PERSON], як батька, з актового запису № 346 від 27 листопада 2000 року про народження [INFO] року [PERSON]. Рішення набрало законної сили 06.02.2014 року.(а.с.13-14). Відповідно до ст.180 Сімейного кодексу України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ст.192 СК України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Крім того, ч. 2ст.197 СК України передбачено, що за позовом платника аліментів, суд може повністю або частково звільнити його від сплати заборгованості за аліментами, якщо вона виникла у зв'язку з його тяжкою хворобою або іншою обставиною, що має істотне значення. Нормою частини 4 статті 273 ЦПК України передбачено, що якщо після набрання рішенням суду законної сили, яким з відповідача присуджені періодичні платежі, зміняться обставини, що впливають на визначені розміри платежів, їх тривалість чи припинення, кожна сторона має право шляхом пред'явлення нового позову вимагати зміни розміру, строків платежів або звільнення від них. Відповідно до ч.1 ст.140 СК України стягнення з особи, яка записана батьком, матір'ю, аліментів на дитину не є перешкодою для звернення до суду з позовом про виключення відомостей про неї як батька, матері дитини з актового запису про її народження. Згідно з вимогами ст..121 СК України права та обов'язки матері, батька і дитини ґрунтуються на походженні дитини від них, засвідченому органом державної реєстрації актів цивільного стану в порядку, встановленому статтями 122 та 125 цього Кодексу. В силу вищенаведених вимог ст..ст.121,141,180 СК України, у звязку з виключенням відомостей про [PERSON] як батька неповнолітньої дитини відповідача, з актового запису про народження дитини, у позивача відсутній обовязок щодо утримання неповнолітнього [PERSON], [INFO], а отже заявлена позивачем вимога щодо припинення стягнення аліментів та звільнення його від сплати заборгованості з аліментів, є обґрунтованою та підлягає до задоволення. Будь-які докази, які б спростовували встановлені в судовому засіданні фактичні обставини справи, відповідачем надано не було та не зазначено джерел їх здобуття. Судові витрати по сплаті судового збору в сумі 640 гривень підлягають стягненню з відповідача на користь держави відповідно до вимог ст.141 ЦПК України, оскільки позивач звільнений від сплати судового збору на підставі ухвали судді Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 12 грудня 2017 року (а.с.26). На підставі викладеного,

Outcome: approved