Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-10 00:00:00

21.10.2016 року позивач звернувся до Фастівського міськрайонного суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості, мотивуючи вимоги тим, що 22.06.2011 року відповідач звернувся до Банку з підписаною нею Заявою № 90097844, яка містила пропозицію про укладання договору про надання та використання платіжної карти. Позивач 30.09.2012 року акцептував оферту і уклав з відповідачем договір про надання та використання платіжної карти № 100306493, а саме відкрив відповідачу поточний рахунок № 26256002254257 та випустив на її імя платіжну картку. Відповідно до п. 3 підписаної відповідачем заяви, Договір укладений на умовах викладених в цій Заяві, Тарифах по карткам Банку та Умовах надання та обслуговування платіжних карток Банку.Відповідно до п. 8 Заяви Клієнт розуміє і погоджується з тим, що складовою та невідємною частиною Договору є Умови по карткам (діючі Тарифи по карткам Клієнт отримує у день отримання картки, а також діючі Тарифи та Умови по карткам, розміщені на офіційному сайті Банку в мережі Інтернет, з якими Клієнт може в будь-який час ознайомитися. При укладанні договору про карту Тарифи, затверджені 10.08.2012 року, змінені за погодженням сторін у відповідності до п.п. 2.11-2.13 умов по картам та затверджені у зміненій редакції 30.04.2015 року. Позивач зазначає, що відповідно до чинного законодавства, Договір укладений в письмовій формі, оскільки його умови зафіксовані в Заяві, Умовах по карткам та Тарифах. При цьому, відповідно до підписаної Заяви, відповідач сам запропонував вважати вказані документи невідємними частинами Договору. Оскільки Договір укладено не шляхом підписання єдиного документу, а шляхом подання Заяви відповідачем до Банку, то один примірник Заяви Відповідача залишилися у нього, а ще один у Банку. Так, відповідач з Умовами по карткам та Тарифами ознайомлений, повністю згоден, їх зміст розуміє та їх положень зобовязується неухильно дотримуватися. Банк виконав свої зобов'язання, проте, відповідач не належно виконує свої зобов'язання за договором, внаслідок чого станом на 12.10.2016 року утворилась заборгованість, яка складає 28223,18 грн., що складається з заборгованості за договором 28\~223,18 грн. та 3% річних в розмірі 87,91 грн. Представник позивач в судове засідання не зявився, надав клопотання про розгляд справи за відсутності представника позивача, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не зявилася, повідомлена вчасно та належним чином, надала суду заяву, відповідно до якої просить застосувати строк позовної давності відповідно до ст. 267 ЦК України. Вивчивши письмові матеріали справи і дослідивши надані докази в межах заявлених позовних вимог (ст.11 ЦПК України) суд встановив наступне. 22.06.2011 року відповідач звернувся до Банку з підписаною ним Заявою № 30097844 (далі - Заява), яка містила пропозицію (оферту) про укладання договору про надання та використання платіжної карти, банк 30.09.2012 року акцентував пропозицію і уклав з відповідачем договір про надання і використання платіжної карти № 10030649 шляхом здійснення дій, які відповідно до п. 4.2 заяви вважаються акцептом оферти відповідача, а саме відкрив позивачу поточний рахунок№ 26256002254257, що підтверджується випискою по рахунку карти, внаслідок чого відбувся факт укладання договору про надання та використання платіжної карти № 10030649. Таким чином між сторонами було укладено Договір, що відповідає ч. 2 ст. 642 ЦК України. Відповідно до підписаної позивачем заяви № 30097844 договір про надання та використання платіжної карти укладений на умовах, викладених у заяві, Тарифах по карткам банку та Умовах надання та обслуговування платіжних карток банку, та які, відповідно до п. 8 підписаної позивачем заяви, є складовою та невід'ємною частиною договору про надання та використання платіжної карти. Відповідно до п. 8 Заяви, клієнт розуміє і погоджується з тим, що складовою та невідємною частиною Договору є Умови по карткам (діючі Тарифи по карткам клієнт отримує у день отримання картки, а також діючі Тарифи та Умови по карткам, розміщені на офіційному сайті Банку в мережі Інтернет, з якими Клієнт може у будь-який час ознайомитися (п. 2.17. Умов по карткам). Так, згідно наведеного пункту Заяви відповідач з Умовами по карткам та Тарифами ознайомлений, повністю згоден, їх зміст розуміє, та їх положень зобовязується неухильно дотримуватись. При укладанні договору про картку Тарифи, затвердженим 10.08.2012 року наказом № 557, що діяли на момент укладення Договору, вносилися зміни за погодженням сторін у відповідності до п.п. 2.11-2.13 цих Умов та затверджені у зміненій редакції 30.04.2015 року, наказ № 347. Згідно ст. 639 ЦК України договір може бути укладений в будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Згідно ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, вчинений в письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Виходячи із зазначених положень закону Договір укладений в письмовій формі, оскільки його умови зафіксовані в Заяві, Умовах по карткам та Тарифах. Згідно п.4.1. Умов по карткам, які є невідємною частиною Договору заборгованість Клієнта перед Банком за цим Договором (далі Заборгованість) виникає в результаті: надання Банком Клієнту кредиту; нарахування Банком процентів, що належать до сплати Клієнтом; виникнення інших грошових зобовязань Клієнта перед Банком, визначених Договорами (у тому числі Тарифами та/або Умовами по карткам). Відповідно до п.8 Заяви, відповідач зобовязався у випадку отримання кредиту в рамках Договору погасити такий кредит відповідно до Умов по карткам, а також сплатити Банку відсотки за користування кредитом та інші платежі, передбачені діючими в Банку Тарифами. Згідно п.8.9. Умов по карткам, відповідач має право стягувати з Клієнта проценти за користування Кредитом, плати, комісійні винагороди, а також інші платежі (в т.ч. штрафи/пені), передбачені Договором (у тому числі Умовами по карткам та /або Тарифами). Відповідно до пунктів 8.16. Умов по карткам, позивач має право на власний розсуд визначити момент витребування Кредиту та в будь-який момент часу вимагати від Клієнта погашення заборгованості в повному обсязі шляхом формування й направлення Клієнту Заключного рахунку виписки документу, що містить вимогу Банку до Клієнта про повне погашення Клієнтом всієї заборгованості за Договором (п.1.15. Умов по карткам). Статтею 1054 ЦК України зазначено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 «Позика» глави 71 ЦК України, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Отже, згідно ст.1049 Глави 71 ЦК України, якщо строк повернення позики визначений моментом предявлення вимоги, позика має бути повернена позичальником протягом тридцяти днів від дня предявлення позикодавцем вимоги про це. Згідно п.4.18. Умов по карткам, погашення заборгованості повинне бути здійснене Клієнтом у строк не пізніше 30 (тридцяти) календарних днів від дня виставлення Заключного Рахунку-виписки (тобто формування і направлення Клієнту). Сума, вказана в Заключному рахунку - виписці, є повною сумою заборгованості на дату його виставлення Клієнту (п.4.19 Умов по карткам). Погашення Заборгованості на підставі виставленого Банком Клієнту заключного рахунку - виписки проводиться шляхом розміщення Клієнтом на рахунку грошових коштів в обсязі, достатньому для погашення Заборгованості (п. 4.21. Умов по карткам). Згідно ст. 1054 ЦК України обов'язком позичальника за кредитним договором є, зокрема, повернення кредиту та сплата процентів за користування ним. Право кредитора, в даному випадку, вимагати від боржника повернення кредиту, передбачене ст. 1050 ЦК України. Позивач 29.05.2015 року та 04.08.2016 року направляв відповідачу заключний рахунок-виписку із вимогою погасити заборгованість за договором в сумі 28 223,18 грн., однак такі вимоги виконані не були. Згідно ст. 525, 526 ЦК України, зобовязання мають виконуватись належним чином та у встановлений строк відповідно до умов договору та вимог ЦК України. Згідно п.4.24. Умов по карткам, за порушення строків оплати сум, вказаних у Заключному Рахунку виписці, Клієнт виплачує Банку неустойку (пеню) у розмірі 0,2 % від суми Заборгованості, вказаної в такому Заключному Рахунку-виписці, за кожний календарний день прострочення. Згідно ст.625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідач в порушення умов Договору свої зобовязання належним чином не виконала, в результаті чого станом на 12.10.2016 рокувиникла заборгованість в сумі 28\~311,09 грн., що складається із наступного: основний борг 25920,00 грн., відсотки- 1953,00 грн., комісія 350,00 грн., три відсотки річних - 87,91 грн. Відповідач в поданій до суду заяві просила застосувати строк позовної давності. Відповідно до ст. 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (ст. 257 ЦК України), а спеціальна позовна давність до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені) застосується в один рік (ст. 258 ЦК України). За загальним правилом перебіг загальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (ч. 1 ст. 261 ЦК України). З урахуванням особливостей конкретних правовідносин початок перебігу позовної давності пов'язаний з певними юридичними фактами та їх оцінкою управомоченою особою. Для обчислення позовної давності застосовуються загальні положення про обчислення строків, що містяться у ст. ст. 252-255 ЦК України. При цьому початок перебігу позовної давності пов'язується не стільки зі строком дії (припинення дії) договору, як з певними моментами (фактами), які свідчать про порушення прав особи (ст. 261 ЦК України). За змістом цієї норми початок перебігу позовної давності співпадає з моментом виникнення у зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд. Як вбачається із наданого банком розрахунку заборгованості за договором № 100306493, останній платіж [PERSON] було здійснено 02.06.2015 року. З виписки по особовим рахункам вбачається, що відповідачем здійснювалося часткове погашення заборгованості перед позивачем, що свідчить про визнання нею укладення договору та часткове його виконання, тобто визнання свого боргу перед позивачем. При цьому, посилання відповідача на пропуск строків позовної давності також не заслуговують на увагу, оскільки за приписами ч.1 ст.264 ЦК України перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов'язку. Так, позивач звернувся до суду у жовтні 2016 року, що свідчить про звернення до суду в межах строку позовної давності. Проаналізувавши встановлені фактичні обставини по справі, оцінивши представлені сторонами в силу статті 60 ЦПК України докази в їх сукупності, суд дійшов висновку про те, що [PERSON] належним чином не виконує зобов'язання, передбачені укладеним в установленому законом порядку договором. Такі дії відповідача є неправомірними, тому позовні вимоги Публічного акціонерного товариства «БАНК ФОРВАРД» про стягнення заборгованості, підлягають задоволенню. Відповідно до частини першої статті 88 Цивільного процесуального кодексу України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Таким чином, з відповідача підлягає стягненню судовий збір на користь позивача в розмірі 1378,00 грн. Враховуючи вищевикладене та

Outcome: approved