Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-17 00:00:00

21 грудня 2015 року Очаківська районна державна адміністрація Миколаївської області як орган опіки та піклування звернулася до суду із зазначеним позовом до [PERSON]. Свої вимоги позивач обґрунтовував тим, що відповідачка є матір'ю малолітніх [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. Батько дітей з липня 2015 року мобілізований до лав Збройних Сил України та перебуває в зоні АТО. Мати не забезпечувала належних умов для утримання, виховання, навчання та розвитку дітей, постійно зловживає спиртними напоями, має нестабільне матеріальне становище, відмовляється від співпраці з педагогічними, медичними та соціальними працівниками. Посилаючись на викладене, просив позбавити відповідачку батьківських прав відносно малолітніх дітей та стягнути з неї аліменти на їх утримання. Представник позивача в судовому засіданні повністю підтримала заявлені вимоги. Відповідачка позовні вимоги не визнала, пояснивши суду, що дійсно за збігом життєвих обставин не приділяла належної уваги вихованню дітей. На даний час вона має намір пройти курс лікування від алкогольної залежності. Зазначила, що її ставлення до виконання своїх батьківських обов'язків змінилося, а тому просить не позбавляти її батьківських прав. Прокурор в судовому засіданні позов підтримав, вважав його таким, що відповідає інтересам дітей. Вислухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, допитавши свідків, дослідивши письмові докази, суд дійшов такого. Як вбачається зі свідоцтв про народження (а. с. 5, 6), відповідачка [PERSON] є матір'ю малолітніх [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. Згідно з витягами з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про реєстрацію народження (а. с. 7, 8), батьком малолітніх дітей є [PERSON], з яким відповідачка перебуває в зареєстрованому шлюбі з 16 серпня 2007 року (а. с. 9). З довідок, виданих Чорноморською сільською радою (а. с. 18, 19) вбачається, що батько дітей [PERSON] мобілізований до лав Збройних Сил України та на даний час перебуває в зоні АТО. Відповідно до ч. 2 ст. 164 СК України підставами для позбавлення батьківських прав є ухилення батьків від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Пленум Верховного Суду України в п. 16 Постанові № 3 від 30.03.2007 р. «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» роз'яснив, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного та об'єктивного з'ясування обставин справи. З листа за підписом Чорноморського сільського голови (а. с. 10-11) та характеристики відповідачки, наданої ним (а. с. 12) вбачається, що [PERSON] після призову чоловіка до армії почала зловживати спиртними напоями, проводити час у сумнівних компаніях. Згодом покинула житло, де проживала разом із чоловіком та переїхала до своїх знайомих, де постійно вживаються алкогольні напої; діти залишились без належного догляду та виховання. З відповідачкою проводилася профілактична робота щодо виховання дітей, однак жодних висновків останньою зроблено не було. Згідно з актами обстеження умов проживання від 30 липня 2014 року (а. с. 26), 17 грудня 2014 року (а. с. 29), 16 квітня 2015 року (а. с. 31), 03 листопада 2015 року (а. с. 49), 02 грудня 2015 року (а. с. 55) та актами обстеження матеріально-побутових умов від 30 липня, 19 та 20 серпня 2015 року (а. с. 34-36), малолітні діти не забезпечені усім необхідним для їх розвитку та виховання: в будинку не прибрано, відсутній чистий одяг, речі особистої гігієни та продукти харчування. Викладені обставини також підтвердили допитані в якості свідків директор Чорноморської ЗОШ [PERSON], фахівець із соціальної роботи Чорноморської сільради [PERSON] та класний керівник [PERSON]. Позбавлення батьківських прав є виключною мірою, яка тягне за собою серйозні правові наслідки як для особи, що позбавляється таких прав, так і для дитини (ст. 166 СК України). Це означає, що позбавлення батьківських прав допускається лише, коли змінити поведінку батька чи матері в кращу сторону неможливо і лише за наявності вини в діях батьків. Незважаючи на письмові попередження про правові наслідки небажання відповідачки займатися вихованням дітей, остання жодних висновків для себе не зробила, продовжує вести аморальний спосіб життя. Ці обставини встановлені висновком засідання комісії з питань захисту прав дитини Очаківської районної державної адміністрації Миколаївської області від 18 грудня 2015 року (а. с. 68), яким визнано доцільним позбавлення відповідачки батьківських прав, оскільки це відповідає інтересам дітей, а також актом обстеження матеріально-побутових умов від 16 лютого 2016 року, що був складений після минулого судового засідання. Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з ч. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно зі ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Аналізуючи викладені обставини, суд вважає позов Очаківської районної державної адміністрації Миколаївської областіобґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню. Крім цього, у порядку, передбаченому ч. 3 ст. 88 ЦПК України, підлягає стягненню з відповідачки в дохід держави судовий збір у розмірі 1 218 грн, сплату якого позивачеві було відстрочено до ухвалення судового рішення. На підставі викладеного,

Outcome: approved