overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2020-06-01 00:00:00

20 січня 2020 року [PERSON] в порядку окремого провадження звернулася до суду із заявою, в якій просить суд встановити факт її проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу з померлим [INFO] [PERSON] , в період з 01 червня 2011 року по 10 жовтня 2019 [INFO] . Обґрунтовуючи свої вимоги заявник зазначила, що в грудні 2005 року познайомилася з [PERSON] , [INFO] , та в подальшому почала проживати з ним однією сім`єю в квартирі [ADDRESS] . На період спільного проживання, ні заявник, ні її цивільний чоловік [PERSON] не перебували у будь-якому іншому зареєстрованому шлюбі. [INFO] [PERSON] помер. 15 січня 2020 року заявник звернулася до органу реєстрації актів цивільного стану із заявою про отримання свідоцтва про смерть [PERSON] , але їй було відмовлено у зв`язку із відсутністю у неї документів, які підтверджують її родині відносини з померлим. Заявник у судове засідання не з`явилася, подала до суду письмову заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала. Представник заінтересованої особи в судове засідання не з`явився, подав до суду письмову заяву про розгляд справи за його відсутності, при вирішенні справи покладався на розсуд суду. В судовому засіданні було допитано свідків [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] , які показали, що заявник [PERSON] дійсно проживала однією сім`єю з [PERSON] . Заслухавши покази свідків, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про те, що заявлені вимоги підлягають задоволенню. Судом встановлено, що [INFO] помер [PERSON] , що підтверджується даними з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про смерть для отримання допомоги на поховання. Як вбачається з копії довідки № 7, виданої 15 жовтня 2019 року ОСМД «Харківська 114» [PERSON] , [INFO] , проживаюча за адресою [ADDRESS] , з 2011 року проживала за даною адресою спільно з [PERSON] , [INFO] , до його смерті та вони вели спільне господарство. Відповідно до ч. 1 ст. 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. За п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Встановлення зазначеного юридичного факту для заявника має юридичне значення, тому що дозволить реалізувати право на отримання свідоцтва про смерть.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-05-27 00:00:00

20 січня 2020 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] , в якому просить розірвати шлюб. Позов обгрунтовано тим, що 25 серпня 2016 року він зареєстрував шлюб з відповідачем. Шлюб зареєстровано Маріупольським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області, актовий запис № 564. Від даного шлюбу неповнолітніх дітей сторони не мають. Спільне життя з відповідачем не склалося. Подружні відносини припинені з червня 2019 року через різні погляди на сімейне життя. Сторони спільне господарство не ведуть, спільного бюджету не мають. Спору про розділ майна, що є сумісною власністю не виникає. В зв`язку з цим позивач просить суд розірвати шлюб. Позивач у судове засідання не з`явився, надав суду заяву, згідно якої просить суд розглянути справу у його відсутність, позовні вимоги підтримав. Відповідач у судове засідання не з`явився, про час і місце судового засідання повідомлявся належним чином, причину неявки суду не повідомив, заяви про розгляд справи за його відсутності не надав. Суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України. Суд дослідивши матеріали цивільної справи, вважає що заявлений позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що позивач та відповідач перебувають у шлюбі з 25 серпня 2016 року. Шлюб зареєстровано Маріупольським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області, актовий запис № 564 (а.с.5). Від даного шлюбу неповнолітніх дітей сторони не мають. Спору про поділ майна, що є спільною власністю на даний час немає. В сім`ї позивача та відповідача подружні відносини припинені з червня 2019 року через різні погляди на сімейне життя. Сторони проживають за різними адресами. Враховуючи ці обставини суд вважає, що родина розпалась остаточно, відновлення подружніх відносин неможливе, оскільки подальше спільне життя і збереження шлюбу буде суттєво суперечити інтересам сторін. У відповідності до ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-27 00:00:00

20 січня 2020 року [PERSON] звернулась в інтересах неповнолітньої [PERSON] в суд з позовом до [PERSON] про позбавлення батьківських прав відносно неповнолітньої дочки - [PERSON] , [INFO] , так як відповідач ухиляється від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Відповідач [PERSON] позовні вимоги визнав, не заперечує щодо позбавлення його батькіівських прав відносно неповнолітньої дочки - [PERSON] , [INFO] , про що подав письмову заяву до початку підготовчого засідання. Відповідно до п.п. 2-5 ч. 1 ст. 164 СК батьки можуть бути позбавлені батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини; жорстоко поводяться з дитиною; є хронічними алкоголіками або наркоманами; вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва. Згідно з ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Згідно з вимогами ст. 206 ЦПК України відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. Судом роз`яснено наслідки визнання позову відповідачем. Визнання відповідачем позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси сторін та інших осіб. Тому суд знаходить за необхідне прийняти визнання позову відповідачем та позов задовольнити.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-01 00:00:00

20 січня 2020 року [PERSON] звернулася до Очаківського міськрайонного суду Миколаївської області із зазначеним позовом до [PERSON] .. Свої вимоги позивачка обґрунтовувала тим, що [PERSON] , [INFO] , є її та відповідача донькою та у теперішній час навчається на І курсі денної форми у Чорноморському національному університеті імені Петра Могили. Відповідач матеріальної допомоги не надає, добровільної угоди про сплату аліментів між ними не досягнуто. Посилаючись на викладене, просила стягнути з відповідача аліменти в твердій грошовій сумі у розмірі 2 000 грн щомісячно на час навчання доньки. Особи, які беруть участь у справі, в судове засідання не з`явилися, про дату, час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином. Дослідивши письмові докази, суд дійшов такого. [PERSON] , [INFO] , є донькою позивачки та відповідача, у теперішній час проживає з матір`ю та навчається на І курсі денної форми у Чорноморському національному університеті імені Петра Могили. Зазначені обставини підтверджуються дослідженими у судовому засіданні письмовими доказами, а саме свідоцтвом про народження [PERSON] (а. с. 8), довідкою за вих. № 2/610 747 від 26 грудня 2019 року, виданою Чорноморським національним університетом імені Петра Могили (а. с. 9) та довідкою про склад сім`ї позивачки (а. с. 11). Відповідно до ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення 23 років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини добровільно не надає, що ставить позивачку в тяжке матеріальне становище та не надає їй можливості належним чином забезпечувати потреби доньки. Суд, з огляду на те, що батьки зобов`язані забезпечити дітям виховання, навчання, прийшов до висновку, що з відповідача слід стягувати аліменти на навчання доньки в твердій грошовій сумі у розмірі 2 000 грн щомісячно. Це відповідатиме засадам справедливості та розумності. Сторонам суд роз`яснює, що вони не позбавлені права у подальшому звернутися до суду з позовом про зміну розміру аліментів на підставі ст. 192 СК України. Крім цього, у порядку, передбаченому ч. 1 ст. 141 ЦПК України, підлягає стягненню з відповідача в дохід держави судовий збір у розмірі 840 грн 80 коп., від сплати якого при зверненні до суду із цим позовом позивачка була звільнена. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-04-22 00:00:00

20 січня 2020 року [PERSON] звернулася до Очаківського міськрайонного суду Миколаївської області із зазначеним позовом до [PERSON] . Свої вимоги позивачка обґрунтовувала тим, що вона перебуває з відповідачем у шлюбі, зареєстрованому 25 лютого 2017 року Очаківським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції Миколаївської області, актовий запис № 25. Від шлюбу дітей не мають. Посилаючись на те, що одруження з відповідачем виявилось невдалим, оскільки вони втратили почуття взаємної поваги та любові, сімейні стосунки між ними припинилися, сумісне господарство не ведеться, просила розірвати їхній з відповідачем шлюб. Крім того, виявила бажання після розірвання шлюбу відновити своє дошлюбне прізвище на [PERSON] та просила судові витрати віднести на її рахунок. Позивачка в судове засідання не з`явилася, надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності в якій крім того зазначила, що не заперечує проти ухвалення заочного рішення у справі. Відповідач до суду не з`явився, про час, дату та місце розгляду справи повідомлений у порядку, передбаченому ч.ч. 6, 7 ст. 128 ЦПК України, про причини своєї неявки суд не повідомив. Суд, на підставі ч. 1 ст. 280 ЦПК України, враховуючи згоду позивачки і наявність достатніх даних для вирішення спору, вважає можливим ухвалити заочне рішення. Дослідивши письмові докази, суд дійшов такого. Сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 25 лютого 2017 року Очаківським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції Миколаївської області, актовий запис № 25. Зазначений факт підтверджується дослідженим у судовому засіданні повторним свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] (а.с. 5). Від шлюбу сторони дітей не мають. Фактичні шлюбні стосунки між сторонами припинилися, сумісне господарство не ведеться. Причинами розпаду сім`ї стали втрата взаємної поваги та любові між подружжям. Враховуючи викладене, суд вважає, що шлюб, укладений між сторонами, фактично розпався, та, що за зазначених обставин їх подальше сумісне життя і збереження сім`ї є неможливим, тому, в силу ч. 1 ст. 110, ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України, вимоги позивачки про розірвання шлюбу є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 113 Сімейного кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Згідно з ч. 2 ст. 114 Сімейного кодексу України, у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Судові витрати суд відносить на рахунок позивачки за клопотанням останньої. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-26 00:00:00

20 січня 2020 року Кам`янець- Подільським міськрайонним судом Хмельницької області було ухвалено рішення по цивільній справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право на користування житловим приміщенням . Цим \~рішенням визнано [PERSON] , [INFO] , ідентифікаційний номер : [NUMBER] , таким, що втратив право на користування житловим приміщенням у квартирі [ADDRESS] . Ухвалюючи рішення по справі судом не вирішено питання щодо стягнення судових витрат, пов`язаних з оплатою судового збору. Суд не вбачав необхідності викликати сторони в судове засідання, враховуючи характер вирішуваного питання, що відповідає вимогам ч. 4 ст. 270 ЦПК України. У зв`язку з цим, згідно з ч.2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~Відповідно \~до п.3 ч.1, ч. 2, 3, 5 ст.270 ЦПК України - суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо, зокрема судом не вирішено питання про судові витрати. Заяву про ухвалення додаткового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання рішення. Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів із дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. Додаткове рішення або ухвалу про відмову в прийнятті додаткового рішення може бути оскаржено. Суд за власною ініціативою ухвалює додаткове рішення по даній справі, оскільки при ухваленні судового рішення не було вирішено питання про судові витрати . Згідно Закону України «Про судовий збір» № 3674-VІ ( в редакції від 04.12.2019 року), позовна заява повинна бути оплачена судовим збором. З матеріалів справи вбачається, що позивачкою при подачі позовної заяви не було сплачено судовий збір. \~\~\~\~ Відповідно до\~ст. 141 ЦПК України\~ судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог . На підставі наведеного , суд приходить до висновку про необхідність ухвалення додаткового рішення про стягнення з відповідача [PERSON] судового збору в розмірі 840,80 грн. на користь держави. На підставі вищенаведеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-15 00:00:00

20 січня 2020 року між позивачем та відповідачем був укладений кредитний договір № 2203/10535 згідно умов якого відповідач отримав кредит в сумі 227700 гривень на споживчі цілі зі сплатою 56 % річних на строк 60 місяців з терміном остаточного повернення кредиту до 20 січня 2025 року включно. Відповідач порушив умови кредитного договору і має прострочену заборгованість станом на 26 червня 2020 року в сумі 255771,83 грн., яка складається із заборгованості за основним боргом (кредитом) - 218098,08 грн; відсотків за користування кредитом - 37459,70 грн; втрат від інфляцій - 43 грн; відшкодування 3 % річних - 171,05 грн., які представник позивача і просить стягнути з відповідача на користь АТ «Державний Ощадний банк України». Крім того, представник позивача просить стягнути з відповідача 3836,58 грн. судового збору. Відповідач в судове засідання не з`явився, про день розгляду справи сповіщений. Оцінивши докази по справі суд вважає, що вимоги позивача мають бути задоволені, бо у судовому засіданні встановлено, що між сторонами, на підставі ст.1054 ЦК України, договору кредитування № 2203/10535 від 20 січня 2020 року встановлені договірні відносини, згідно яких відповідач отримав кредит в сумі 227700 гривень на споживчі цілі зі сплатою 56 % річних на строк 60 місяців з терміном остаточного повернення кредиту до 20 січня 2025 року включно. Але відповідач, отримавши кредит, всупереч вимогам ст.526 ЦК України, умови договору по своєчасному поверненню кредиту не виконав, заборгувавши станом на 26 червня 2020 року, 255771,83 грн., яка складається із заборгованості за основним боргом (кредитом) - 218098,08 грн; відсотків за користування кредитом - 37459,70 грн; втрат від інфляцій - 43 грн; відшкодування 3 % річних - 171,05 грн. А у відповідності до ст.1050 ЦК України, наслідками порушення боржником зобов`язання щодо повернення чергової частини суми кредиту є право позивача вимагати повернення всієї суми кредиту, що і дає суду підставу стягнути з відповідача на користь позивача вказану суму. А задоволення позову, за правилами ст.141 ЦПК України, покладає на відповідача обов`язок по сплаті судових витрат - 3836,58 грн. судового збору.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-26 00:00:00

20 січня 2020 року позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Обґрунтовуючи свої позовні вимоги [PERSON] зазначив, що з відповідачем зареєстрували шлюб 23 жовтня 2004 року. Від шлюбу мають двоє неповнолітніх дітей: синів [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , які проживають разом з відповідачкою. Вказував, що подружнє життя не склалось, через психологічну несумісність, різні характери, погляди на життя, як наслідок часто виникали сварки та конфлікти, шлюб розпався через втрату почуття любові та поваги один до одного. Позивач [PERSON] в судове засідання не прибув, подав суду заяву про слухання справи у його відсутності в підготовчому судовому засіданні, позовні вимоги підтримав та просив розірвати шлюб. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, подала заяву в якій проти розірвання позову не заперечувала, просила розгляд справи провести в підготовчому судовому засіданні без її участі. Ухвалою суду від 03 лютого 2020 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено підготовче судове засідання. Згідно ч.3 ст.211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Частиною 3 ст.200 ЦПК України встановлено, що за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Відповідності до ч.2 ст.247 ЦПК України, у зв`язку з розглядом справи за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Розглянувши та дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Відповідно до ч.3 ст.56 Сімейного кодексу України кожен із подружжя має право припинити шлюбні відносини. \~ \~ \~ \~ Згідно з ч.1 ст.24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Судом встановлено, що між сторонами 23\~жовтня 2004\~року зареєстровано\~шлюб відділом\~реєстрації актів\~цивільного стану\~Полонського районного\~управління юстиції,\~актовий запис\~№139,\~від якого\~мають двоє неповнолітніх дітей: синів [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Через втрату любові та поваги один до одного, сторони припинили сімейні відносини і спільне проживання. Зазначені обставини свідчать про те, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам кожної сторони та їх дітей, тому, відповідно до ч.2 ст.112 СК України, суд знаходить підстави для розірвання між сторонами шлюбу.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-12-06 00:00:00

\~\~\~\~\~\~\~\~ 20 січня 2020 року позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить усунути [PERSON] , та [PERSON] від права на спадкування за законом після смерті [PERSON] , який помер [INFO] в м. Харкові. В обґрунтування позову зазначено, що [INFO] помер батько позивача [PERSON] . Позивач має двох братів: [PERSON] та [PERSON] , який помер [INFO] . Діти померлого брата: [PERSON] та [PERSON] . Батько за станом здоров`я з 01.04.2017 року вимагав до себе постійного щоденного догляду, а з 01.06.2017 року і цілодобового, так як у нього був встановлений сечовий катетер. Відповідач було відомо про самопочуття дідуся. Позивач з братом [PERSON] потижнево здійснювали догляд. Позивач зазначає, що він та його брат зверталися до племінників, особливо до [PERSON] , яка є медичним працівником, проте отримали відмову. Після смерті батька відкрилася спадщина, яка складається з квартири [ADDRESS] . Позивач та третя особа [PERSON] звернулися з заявами про прийняття спадщини до Другої ХМДНК, була відкрита спадкова справа 64491948. 06.12.2019 року стало відомо, що в останні день шестимісячного строку для звернення з заявою про прийняття спадщини до державної нотаріальної контори звернулися відповідачі. Однак, раніше відповідачі стверджували, що не претендуватимуть на спадок, тому що вони не бажають надавати діду допомогу, яку він потребував через похилий вік і тяжку хворобу. 23.12.2019 року позивач звернувся до Другої Харківської міської державної нотаріальної контори з заявою про відстрочку видачі свідоцтва про право власності в порядку спадкування за законом після смерті свого батька, тому що звертається до суду з позовом до [PERSON] , [PERSON] про усунення від права на спадкування. Ухвалою Жовтневого районного суду м. Харкова від 05.02.2020 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито загальне позовне провадження. Призначено підготовче судове засідання. Клопотання [PERSON] про витребування доказів задоволено. Витребувано з Другої Харківської міської нотаріальної контори належним чином завірену копію спадкової справи 64491948 спадкодавець [PERSON] (народився [INFO] помер [INFO] ); Витребувано з Комунального некомерційного підприємства «Міська лікарня №3» Харківської міської ради належним чином завірену копію медичної картки амбулаторного хворого ф. 025/о [PERSON] (народився [INFO] помер [INFO] ). 19.02.2020 року на адресу суду надійшла відповідь з Другої ХМДНК, з якої вбачається, що після померлого [PERSON] , померлого [INFO] була заведена спадкова справа№104П/2019 року. 24 лютого 2020 року від відповідача [PERSON] надійшла заява, відповідно до якої вона вказує що її прізвище згідно свідоцтва про одруження від 04.07.2017 року « [PERSON] ». (а.с.47) 24.02.2020 року до суду надійшов відзив на позовну заяву від відповідача [PERSON] відповідно до якого, вона зазначає, що вона та її брат, співвідповідачі у справі, набули право на спадкування, тому що, немає в живих їх батька, якого вони представляють в порядку передбаченому ст. 1266 ЦК України. Їх з братом спільна ідеальна частка у праві на спадок діда складає 1/9 спадкової маси. Відповідач [PERSON] ,

Outcome: dismissed