Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-23 00:00:00

20 жовтня 2020 року позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом про розірвання шлюбу з [PERSON] . Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 21 травня 2013 року вона зареєструвала з відповідачем шлюб, про що відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Калинівського районного управління юстиції у Вінницькій області було вчинено відповідний актовий запис №53. У шлюбі дітей немає. Протягом останніх декількох років стосунки між нею та відповідачем погіршилися, у родині постійно виникають сварки, відповідач зловживає алкогольними напоями, чинить скандали, а також їй стало відомо, що у відповідача є інша жінка. У родині остаточно втрачена довіра та повага до один одного. Подальше сімейне життя і збереження шлюбу суперечитиме її інтересам та інтересам відповідача. Протягом останніх півроку вони з відповідачем проживають окремо. Строк для примирення ситуацію не виправить, а тому просила його не надавати. Позивач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримала повністю, просить розірвати шлюб, проти примирення категорично заперечує, оскільки всі можливості для цього вичерпані. Пояснила, що збереження сімейних стосунків неможливе і подальше спільне проживання суперечитиме її інтересам. Пояснила, що її рішення про розірвання шлюбу є виваженим, обдуманим та остаточним. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги не визнав, суду пояснив, що на даний час сторони переживають тимчасові непорозуміння у стосунках, подружнє життя може налагодитись шляхом надання строку для примирення строком на три місяці. Доводи позивачки, про порушення ним подружньої вірності, зловживання алкогольними напоями, відсутності спору про майно не відповідають дійсності. При цьому не підтримав подану ним заяву від 02 листопада 2020 року, у якій він визнав позовні вимоги. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про задоволення позову з таких підстав. Судом установлено такі факти та відповідні їм правовідносини. Свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] від 21 травня 2013 року підтверджено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі. Спільних дітей у сторін немає, позивачка та відповідач протягом останніх півроку проживають окремо, що не заперечується сторонами. Відповідно до частини 1 статті 21 СК України, шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у державному органі реєстрації актів цивільного стану. Згідно частини 2 статті 3 СК України, сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Відповідно до ч.2 ст. 104, ч.3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Згідно з ч.1 ст. 24 СК України примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до статті 112 СК України, суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно з роз`ясненнями, викладеними у пп. 10, 11 постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Судом встановлено, що сторони разом не проживають, сімейні стосунки не підтримують, шлюб існує формально, а збереження шлюбу буде суперечити інтересам позивача, яка категорично відмовляється проживати однією сім`єю із відповідачем. Заперечення відповідача та клопотання про надання строку для примирення суд відхиляє з таких підстав. Згідно зі статтею 111 СК України суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства. Тлумачення статті 111 СК України свідчить, що примирення подружжя здійснюється судом лише за умови, що це не суперечить моральним засадам суспільства. Суд не може примушувати дружину та чоловіка проживати разом, цікавитися обставинами їх приватного життя, вимагати надання доказів порушення сімейних обов`язків особистого характеру тощо. Закон не визначає, які саме заходи можуть застосовуватися судом для примирення подружжя. Надання додаткового строку для примирення є виключно правом суду, а не його обов`язком. Такі висновки узгоджуються з правовою позицією Верховного Суду, висловленою у постанові від 26 листопада 2018 року у справі № 761/33261/16-ц. З підстав, що позивачка наполягає на розірванні шлюбу, та заперечує проти надання строку для примирення, суд приходить до висновку про те, що подальше спільне життя подружжя неможливо, збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, а тому позовні вимоги [PERSON] підлягають до задоволення. Враховуючи наведене,

Outcome: approved