Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-17 00:00:00

20.07.2016 р. [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення боргу за договором позики, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що між ним та відповідачем було укладено 2 договори позики: від 05.07.2015 року, відповідно до якого він надав відповідачу позику у розмірі 3450 доларів США та від 01.09.2015 року, відповідно до якого він надав відповідачу позику у розмірі 10 тис. доларів США, про що відповідач надав йому розписки. Відповідно до 1-го укладеного договору відповідач зобов'язався повернути борг 25.07.2015 року; і по 2- му - 25.09.2015 року. Оскільки відповідач в добровільному порядку не бажає повернути йому кошти, отримані за вказаними договорами позики, то позивач просив суд стягнути з нього на його користь за договорами позики 333963,50 грн. боргу та 8329 грн. 96 коп. - 3 проценти річних за прострочення грошового зобов'язання, а також судові витрати по справі в сумі 6622 грн. 93 коп. Відповідач в судове засідання не з'явився, будучи повідомлений про час та місце слухання справи через оголошення в газеті (а.с.33). Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи із слідуючого. В судовому засіданні встановлено, що між сторонами було укладено 2 договори позики: від 05.07.2015 року, відповідно до якого позивач надав відповідачу позику у розмірі 3450 доларів США та від 01.09.2015 року, відповідно до якого він надав відповідачу позику у розмірі 10 тис. доларів США, про що відповідач надав йому розписки. Відповідно до 1-го укладеного договору відповідач зобов'язався повернути борг 25.07.2015 року; і по 2- му - 25.09. 2015 року. На підтвердження укладення даних договорів позивач надав оригінали розписок позичальника - відповідача по справі, які оглядались в судовому засіданні (копії розписок приєднані до матеріалів справи (а.с. 11-12). Стаття 1046 ЦК України визначає, що за договором позики одна сторона ( позикодавець ) передає у власність другій стороні(позичальникові)грошові кошти, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей. Відповідно до ч. 2 статі 1047 цього ж Кодексу на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника. Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підтвердження своїх вимог та заперечень. Відповідно до статті 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій кількості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Як зазначено у статті 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу, у частині другій якої вказується, що боржник який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Згідно ст. 524 ЦК України зобов'язання має бути виражене у грошовій одиниці України - гривні. Сторони можуть визначити грошовий еквівалент зобов'язання в іноземній валюті. Згідно ч.2 ст.533 ЦК України передбачено, що якщо у зобов'язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом. Відповідач зобов'язання по поверненню коштів не виконав, тому із відповідача підлягає стягненню сума в розмірі 333963 грн. 50 коп., яка визначена за курсом НБУ станом на 20.07.2016 року /день надходження позову до суду/, згідно якого 1 долар США складає 24,83 грн. /Розрахунок 13450 доларів США Х 24,83 грн./курс долара США/= 333963,50 грн. Позов в частині стягнення трьох процентів річних від простроченої суми в розмірі 8329 грн. 96 коп., підлягає задоволенню, оскільки в силу ст.625 ЦК України зазначені відсотки сплачуються боржником, якщо інший розмір процентів не встановлений договором. Таким чином, загальна сума боргу, яку належить стягнути з відповідача на користь позивача становить 342293 грн. 46 коп. В силу ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача належить стягнути і судові витрати, понесені позивачем - судовий збір у розмірі 3422,93 гривень та витрати на правову допомогу - у розмірі 3200 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved