Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-07 00:00:00

21.04.2016 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про відшкодування матеріальної та моральної шкоди. Позовні вимоги мотивовано тим, що [PERSON] є власником квартири за адресою: м. Львів, вул. Зубрівська, 11/7. Сусідами [PERSON] є [PERSON], її співмешканець [PERSON] та син [PERSON] Вказані особи неодноразово вчиняють вночі в своїй квартирі гучні забави та сварки, чим спричиняють [PERSON] дискомфорт, з причини чого вона неодноразово зверталася до Сихівського відділу поліції. Крім того, [PERSON] пошкодила вхідні двері квартири [PERSON], обливши їх фарбою. Вартість ремонту дверей становить 7015 грн. 36 коп., які [PERSON] просить стягнути з [PERSON] Крім того, [PERSON] просить стягнути з [PERSON] 5000 грн. відшкодування моральної шкоди, а також 1500 грн. витрат на правову допомогу. В судовому засіданні позивачка та її представник підтримали позовні вимоги, просять їх задовольнити в повному обсязі. Відповідачка в судове засідання не зявилася. Судові повістки, що були направлені на адресу відповідачки, повернулися до суду з поміткою про закінчення строків зберігання. На підставі вимог ч. 5 ст. 74 ЦПК України, оскільки судовий виклик направлено відповідачці на адресу за місцем її реєстрації, вважається, що відповідачка повідомлена про час та місце розгляду справи належним чином. Заслухавши позивачку та її представника, дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне. На підставі договору купівлі-продажу від 15 05 2013 року позивачка є власником квартири № 7 в багатоквартирному будинку № 11 по вул. Зубрівська в м. Львові. Відповідачка зареєстрована та мешкає за адресою: м. Львів, вул. Зубрівська, 11/15. Тобто, сторони є сусідами. Позивачка посилається на те, що відповідачкою порушуються правила добросусідства, що проявляється в гучних забавах та сварках в нічний час. Крім того, позивачка зазначає, що відповідачка пошкодила вхідні двері квартири позивачки, чим заподіяла останній матеріальну шкоду в розмірі вартості ремонтних робіт, а також моральну шкоду. Статтею 22 ЦК України передбачено, що особа, якій завдано збитків в результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є втрати, які особа зазнала, зокрема, у звязку із знищенням або пошкодженням речі. Згідно ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у звязку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сімї, а також у звязку із знищенням чи пошкодженням її майна. Відповідно до вимог ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними діями майну фізичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоду, звільняється від її відшкодування, якщо доведе, що шкоду завдано не з її вини. За правилами ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. Отже, підставами для відшкодування збитків та моральної шкоди є неправомірні дії особи, наявність шкоди як наслідок цих неправомірних дій та вина особи, яка завдала шкоди. Відповідно до ст. 129 Конституції України, ст. 10, 60 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідно з вимогами ч. 2 ст. 27 ЦПК України всі наявні докази для підтвердження своїх вимог та заперечень сторони повинні надати до початку розгляду справи по суті. В ст. 137 ЦПК України зазначено, що у випадках, коли щодо отримання доказів у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, є складнощі, суд за їх клопотанням зобовязаний витребувати такі докази. Клопотання про витребування доказів має бути подано до початку розгляду справи по суті із долученням відомостей про неможливість отримання таких доказів особисто стороною або іншою особою, яка бере участь у справі. Відповідно до ч. 2 ст. 59 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Згідно з вимогами ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів. У відповідності з ч. 1, 3 ст. 212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний звязок доказів у сукупності. Позивачкою доведено, що протягом березня-лютого 2016 року відповідачка неодноразово порушувала вимоги правил додержання тиші, за що її було притягнуто до адміністративної відповідальності. Ця обставина підтверджується повідомленнями Сихівського відділу поліції ГУНП України у Львівській області від 01.03.2016 року та від 01.04.2016 року, з яких вбачається, що з [PERSON] було проведено профілактичну бесіду та притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 182 КУпАП, яка передбачає відповідальність за порушення вимог законодавчих та інших нормативно-правових актів щодо захисту населення від шкідливого впливу шуму чи правил додержання тиші в населених пунктах і громадських місцях. В якості доказів заподіяння позивачці матеріальної шкоди внаслідок пошкодження вхідних дверей, позивачкою надано її заяви до Сихівського ВП від 14.02.2016 року та від 15.02.2016 року, а також кошторис вартості ремонтних робіт по реставрації дверей, розроблений ПП «Домова служба». Вивчивши всі надані сторонами докази, суд вважає недоведеним, що відповідачка пошкодила вхідні двері квартири позивачки. При цьому суд виходить з того, що звернення до правоохоронних органів не є доказом тих обставин, з приводу яких особа звертається до вказаних органів. Доказом викладених в зверненні обставин може бути документ, який ухвалено відповідним органом за результатами перевірки викладених в зверненні обставин. Таких документів позивачкою та її представником не надано, а в повідомленнях Сихівського ВП від 01.03.2016 року та від 01.04.2016 року зазначено, що викладені позивачкою обставини знайшли своє підтвердження лише частково. Враховуючи, що у вищезазначеному повідомленні міститься посилання про притягнення відповідачки до адміністративної відповідальності за ст. 182 КУпАП, можна зробити висновок, що підтвердження знайшли лише обставини про порушення правил з дотримання тиші. Звертаючи увагу суду на те, що звернення позивачки до Сихівського ВП від 15.02.2016 року підписано сусідами, представник позивачки не заявив клопотання про допит вказаних сусідів в якості свідка в судовому засіданні. Також не надано позивачкою ні фотознімків вхідних дверей, ні складеного відповідними посадовими особами акту огляду цих дверей, в якому зафіксовано виявлені пошкодження. Наданий позивачкою кошторис вартості ремонтних робіт по реставрації дверей, розроблений ПП «Домова служба», не можна вважати доказом наявності шкоди та її розміру, оскільки цей документ не містить посилань на обстеження дверей та на виявлення конкретних пошкоджень. Крім того, цей документ не містить реквізитів офіційного документу, оскільки не скріплений печаткою. По даній справи судова експертиза з приводу наявності пошкодження вхідних дверей, виду та обсягу пошкодження, вартості відновлювального ремонту та розміру матеріальної шкоди не проводилася та клопотання про її проведення ні позивачкою, ні її представником не заявлялося. Таким чином, доказів того, що вхідні двері квартири позивачки було пошкоджено, суду не надано. За таких обставин суд не вбачає підстав для задоволення позовної вимоги щодо відшкодування матеріальної шкоди. Вирішуючи позовну вимогу про відшкодування моральної шкоди, суд виходить з того, що моральна шкода полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у звязку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сімї, а також у звязку із знищенням чи пошкодженням її майна. Ні в позовній заяві, ні в судовому засіданні не було конкретизовано, через які саме дії відповідачки позивачка просить стягнути моральну шкоду: через пошкодження майна, через порушення вимог щодо дотримання тиші чи через всі ці дії разом. Враховуючи, що суд прийшов до висновку про недоведеність пошкодження майна позивачки, тому відсутні підстав й для відшкодування моральної шкоди, завданої у звязку з пошкодженням майна. З приводу відшкодування моральної шкоди за порушення вимог щодо дотримання тиші, суд враховує, що незважаючи на доведеність порушення відповідачкою вимог щодо дотримання тиші, позивачкою не зазначено, які саме душевні страждання вона зазнала з цього приводу, відсутні докази таких душевних страждань. За таких підстав суд не вбачає законних підстав для задоволення позову. Позивачка просить стягнути з відповідачки витрати на оплату судового збору та на правову допомогу. Позивачкою під час звернення до суду сплачено судовий збір в розмірі 551 грн. 20 коп., що підтверджується квитанцією від 20.04.2016 року. Підтвердження того, що позивачкою понесено витрати на правову допомогу, не надано, а в доданому до позову договорі про надання правової допомоги відсутнє посилання на вартість послуг адвоката та на обовязок позивачки оплатити ці послуги. При цьому, відповідно до ст. 88 ЦПК України понесені стороною і документально підтверджені судові витрати присуджуються стороні лише в разі ухвалення рішення на її користь. Оскільки позовні вимоги задоволенню не підлягають, тому не підлягають стягненню й документально підтверджені судові витрати по оплаті судового збору. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed