Jurisdiction: civil
Date: 2020-04-21 00:00:00

21 жовтня 2019 року представник позивача - [PERSON] звернулася до суду з позовом та просить стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/3 частини з усіх видів його заробітку (доходу), починаючи з дня пред`явлення позову до суду і до досягнення дитиною повноліття. В обґрунтування заявлених вимог представник позивача - [PERSON] посилалася на те, що сторони перебувають у шлюбі, який зареєстрований 09 серпня 2016 року у Люботинському міському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківській області. На даний час відносини між подружжям погіршились та сторони проживають окремо з травня 2018 року. Від шлюбу сторони мають доньку [PERSON] , [INFO] , яка проживає з позивачем та перебуває на її утриманні. Відповідач проживає окремо, матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, проте має таку можливість, оскільки є зоровим та працездатним чоловіком, інших утриманців не має. За вказаних обставин позивач змушена звернутися до суду з позовом. Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 08 листопада 2019 року відкрито провадження по справі. Представник [PERSON] - [PERSON] в судове засідання не з`явилася, у позові вказала про розгляд справи без її участі та участі позивача. Відповідач в судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи сповіщався належним чином, шляхом направлення судової повістки за зареєстрованим місцем проживання відповідно до відомостей Відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання Головного Управління ДМС України в Харківській області, отриманих судом у порядку ч. 6 ст.187 ЦПК України, причини неявки суду не повідомив. Враховуючи заяву представника позивача, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін, на підставі наявних у суду матеріалів. Суд, дослідивши докази по справі встановив наступні обставини та відповідні до них правовідносини. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 09 серпня 2016 року у Люботинському міському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківській області, актовий запис № 81 від 09 серпня 2016 року, що підтверджено свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , що видано 09 серпня 2016 року Люботинським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківській області. Відповідач є батьком малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , про що свідчить копія свідоцтва про її народження серії [NUMBER] , що видано 15 грудня 2018 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по Валківському та Коломацькому районах Головного територіального управління юстиції у Харківській області, актовий запис № 155 від 15 грудня 2018 року. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. За ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 141 Сімейного Кодексу України, мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Відповідно до ст. 180 Сімейного Кодексу України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 141 Сімейного Кодексу України, мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Відповідно до ч. 1 ст. 191 Сімейного Кодексу України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Відповідно до частин 1-3 статті 181 Сімейного Кодексу України, способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними; за домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі; за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до ч. 2 ст. 182 Сімейного Кодексу України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини; мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. При визначенні розміру аліментів суд відповідно до ст. 182 Сімейного Кодексу України враховує наступні обставини: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Враховуючи, що батьки мають рівні обов`язки щодо утримання дитини, відповідач є батьком малолітньої доньки [PERSON] , [INFO] і зобов`язаний її утримувати, але матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, тому суд приходить до висновку, що з відповідача необхідно стягнути на користь позивача аліменти на утримання їх спільної дитини [PERSON] в розмірі 1/3 частини від усіх видів його заробітку (доходу), але не менше, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня подання позову до суду і до досягнення донькою повноліття. Таким чином, суд повністю задовольняє вимоги позивача та питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України.

Outcome: approved