Jurisdiction: civil
Date: 2021-07-13 00:00:00

20.05.2021 [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, мотивуючи свої вимоги тим, що з 21.04.2007 позивачка перебуває з відповідачем у шлюбі, зареєстрованому Красногвардійським відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції Дніпропетровської області, актовий запис № 219. Від шлюбу сторони мають малолітню доньку: [PERSON] , [INFO] . Сумісне життя з відповідачем не склалося, їх стосунки почали псуватися кілька років, приблизно з початку 2019 року. Остаточно спільне перебування в шлюбі стало неможливим з причин постійних сварок та відсутності між подружжям взаєморозуміння у вирішенні життєвих питань. Позивач та відповідач втратили одне до одного почуття любові та поваги. Спроби налагодити відносини не мали позитивного результату. Позивач та відповідач мешкають окремо, спільного господарства не ведуть. Подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам обох батьків та дитини. Позивачка просить шлюб розірвати, оскільки не вбачає можливості примирення. Ухвалою Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 25 травня 2021 року відкрито провадження у справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу, у порядку спрощеного позовного провадження, та призначено у справі судове засідання. Позивачка у судове засідання надала заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, просить розірвати шлюб з відповідачем. Відповідач у судове засідання надав письмову заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги визнає у повному обсязі, не заперечує проти розірвання шлюбу. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі, якщо відповідно до положень Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебувають у шлюбі, зареєстрованому 21.04.2007 Красногвардійським відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції Дніпропетровської області, актовий запис № 219, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 21.04.2007. Згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 28 вересня 2010 року, виданого Орджонікідзевським відділом реєстрації актів цивільного стану Запорізького міського управління юстиції, актовий запис № 676, [INFO] народилася: [PERSON] , батьками якої, є [PERSON] та [PERSON] . Відповідно до ст. 51 Конституції України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Статтею 21 СК України, визначено, що шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у державному органі реєстрації актів цивільного стану. Згідно ч. 3, 4 ст. 56 СК України, кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушувати до припинення шлюбних відносин, примушувати до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на особисту свободу і може мати наслідки, встановлені законом. Таке положення національного законодавства України відповідає ст. 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10.12.1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Відповідно до ч. 1 ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що має істотне значення відповідно до ст. 112 СК України. Згідно до ст.109 СК України, шлюб розривається судом, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їх права. Судом встановлено, що причиною припинення шлюбних відносин подружжя є непорозуміння, а також різні погляди на сімейні відносини та на обов`язковість ведення спільного господарства. Враховуючи, що позивач та відповідач наполягають на розірванні шлюбу, позовна заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі сторін. Таким чином, оскільки примирення між сторонами є неможливим, позивач та відповідач наполягають на розірванні шлюбу, що свідчить про втрату почуття любові та поваги сторонами один до одного, та призвело до фактичного розпаду сім`ї і примирення між ними неможливе, подальше збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, суд приходить до висновку, що позовні вимоги належить задовольнити, шлюб між позивачкою та відповідачем розірвати. Відповідно до ч. 1 ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище, у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Прізвище позивачки залишити « [PERSON] » на підставі її особистої заяви.

Outcome: approved