Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-20 00:00:00

20.12.2016 р. представник позивача [PERSON] звернувся до суду з позовом про відшкодування моральної шкоди, заподіяної ушкодження здоров'я, до Приватного акціонерного товариства «Північний гірничо-збагачувальний комбінат» /далі ПрАТ/, яким просить стягнути моральну шкоду у розмірі 160 000 грн. у зв'язку з отриманим професійним захворюванням на виробництві, стійкою втратою професійної працездатності. В обґрунтування вказує, що [PERSON] 7 років 8 місяців працював в умовах, які характеризувались перевищенням граничного допустимого рівня небезпечних та шкідливих факторів виробничого середовища на посаді - слюсар черговий та з ремонту устаткування. У жовтні 2006 року рішенням ЛЕК Клініки професійних захворювань Інституту медицини праці м.Київ протокол №44/2314 йому було встановлено професійне захворювання, а саме, хронічне обструктивне захворювання легень другої стадії, в фазі затухаючого загострення. ЛН другого ступеня. По факту професійного захворювання було проведено розслідування комісією створеної на підприємстві, про що був складений акт розслідування від 21.12.2006 року, де вказано, що позивач підпадав під вплив шкідливих та несприятливих факторів, умови праці водієм великовантажного автомобіля в кар'єрі відносяться до 3 класу 3 ступеня шкідливості. Рішенням Дзержинського районного суду м.Кривого Рогу №408/536/12 №2/408/921/12 від 21.03.2012 р. з ПАТ «ПівнГЗК» на користь позивача стягнуто моральну шкоду у розмірі 12000 грн. Рішенням Апеляційного суду Дніпропетровської області розмір відшкодування моральної шкоди збільшено до 20 000 грн. У серпні 2015 року рішенням ЛЕК Українського науково-дослідного інституту протокол №1180 промислової медицини позивачу було збільшено стадію професійного захворювання, а саме, хронічне обструктивне захворювання легень третьої стадії (пиловий бронхіт третьої стадії, емфізема легень третьої стадії), група С у поєднанні з персистуючою бронхіальною астмою, важкий перебіг, четверта ступінь. ЛН третя ступінь. Хронічне легеневе серце. НК першого ступеня, яке відповідно до даних індивідуальної СГХ умов праці від 18.05.2006 р. № Ф-2/2-877, виданого Головним державним санітарним лікарем м. Кривого Рогу, виникли з вини роботодавця. Згідно до медичного висновку МСЕК від 14.02.2007 р. серії ДНА-02 №014477 позивачу було встановлена втрата професійної працездатності в розмірі 45% та 3 група інвалідності, з них 35% по ХОЗЛ, 10% по трудовому каліцтву. За висновком МСЕК від 18.09.2015 р. серія 12ААА №014687 позивачу збільшено відсоток втрати працездатності до 80% та друга група інвалідності, з них 70%ХОЗЛ, 10% по трудовому каліцтву. Виходячи з характеру захворювань позивачки вона не має змоги вести звичайний спосіб життя, повинен приймати ліки, йому важко виконувати будь яку роботу по господарству, він відчуває задишку за шкалою ММРД-3 бали, за ТОХ -24 бали, при незначному фізичному навантаженні та ходьбі, напади утрудненого дихання до 8 разів на добу, які виникають при фізичному навантаженнях, біль у грудях. що порушує його нормальні життєві зв'язки. Виходячи з тривалості роботи у відповідача, просить стягнути з ПрАТ - 160 000 грн. моральної шкоди. Представник позивача [PERSON] в судовому засіданні позов підтримала та просить задовольнити його повністю. Представник відповідача [PERSON] в судовому засіданні позов не визнала, надала письмові заперечення, згідно яких у позивача відсутні законні підстави для відшкодування моральної шкоди, оскільки повторне стягнення моральної шкоди, у тому числі у зв'язку з встановленням більш високого ступеню втрати професійної працездатності чинним законодавством не передбачено, оскільки моральна шкода була відшкодована Фондом соціального страхування за період з 01.04.2001 р. по 01.01.2006 р. Зазначає, що повторні висновки МСЕК не є підставою для повторного стягнення моральної шкоди. Вислухавши пояснення представників сторін, дослідивши письмові докази, суд вважає, що в задоволені позову слід відмовити. Судом встановлено поясненнями сторін, актом розслідування хронічного професійного захворювання від 21.12.2006 р., виписками з медичних карт хворого (а.с.6-7, 17-38), що позивачу [PERSON] встановлено хронічне професійне захворювання, а саме хронічне обструктивне захворювання легень другої стадії, в фазі затухаючого загострення, ЛН другого ступеня. Довідкою МСЕК від 08.09.2004 р. позивачу було вперше встановлено 10% втрати професійної працездатності з 01.10.2005 року (а.с. 15), з 01.10.2005 року - 10% втрати професійної працездатності безстроково, (а.с.16). Довідкою МСЕК від 14.02.2007 р. позивачу встановлена 3 третя група інвалідності та професійне захворювання ХОЗЛ, повторний огляд 01.02.2008 р., (а.с. 14). Довідкою МСЕК від 25.02.2010 р. позивачу встановлено 50 % втрати професійної працездатності, із них 40 % по ХОЗЛ та 10% по трудовому каліцтвуз 25.02.2010 р. безстроково, (а.с. 11). Довідкою МСЕК від 25.02.2010 року позивачу встановлено 3 група інвалідності безстроково, (а.с. 10). Рішенням Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу №408/536/12 2/215408/921/12 від 21.03.2012 р. з ПАТ «ПівнГЗК» на користь позивача [PERSON] стягнуто моральну шкоду в розмірі 12 000 грн. Рішенням апеляційного суду Дніпропетровської області від 20.06.2012 р. розмір відшкодування моральної шкоди збільшено до 20 000 грн. Довідкою МСЕК серії 12ААА №014687 від 18.09.2015 року позивачу встановлено 80% ступеня втрати професійної праціздатності, та друга група інвалідності безстроково. Згідно до ст.153 КЗпП України, на всіх підприємствах створюються безпечні і нешкідливі умови праці, забезпечення яких покладається на власника або уповноважений ним орган. Умови праці, безпека технологічних процесів, стан засобів захисту, санітарно побутові умови повинні відповідати вимогам нормативних актів про охорону праці, на власника покладається обов'язок впровадження сучасних засобів безпеки, що запобігають виникненню професійних захворювань працівників. Відповідно до ст.237-1 КЗпП України, власником проводиться відшкодування моральної шкоди працівнику в разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв'язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. Згідно ст. 173 КЗпП України шкода, заподіяна працівникам каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я, пов'язаним з виконанням трудових обов'язків, відшкодовується у встановленому законодавством порядку. Статтею 1168 ЦПК України визначено, що моральна шкода, завдана каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я, може бути відшкодована одноразово або шляхом здійсненням щомісячних платежів. Згідно п. 12 постанови Пленуму ВСУ «Про пр актику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» від 27.03.1992 № 6, розмір відшкодування шкоди, пов'язаної з втратою потерпілим заробітку (його частини) у зв'язку з ушкодженням здоров'я, встановлюється виходячи зі ступеня втрати професійної працездатності та середньомісячного заробітку, який потерпілий мав до ушкодження здоров'я. Постановою КМУ від 30 листопада 2011 р. N 1232 «Деякі питання розслідування та обліку нещасних випадків, професійних захворювань і аварій на виробництві» встановлено, що у разі отримання працівником професійного захворювання роботодавець у встановлений строк проводить розслідування професійного захворювання на підставі чого складає Акт за формою П-4. Акт за формою П-4 є документом, в якому зазначаються основні умови, обставини і причини виникнення професійного захворювання, заходи щодо запобігання розвитку професійного захворювання та забезпечення нормалізації умов праці, а також встановлюються особи, які не виконали відповідні вимоги законодавства про охорону праці і про забезпечення санітарного та епідемічного благополуччя населення. Постановою правління Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України від 27.04.2007 N 24 «Про затвердження Порядку призначення, перерахування та проведення страхових виплат», пунктом 3, визначено, що призначення потерпілому одноразової допомоги та щомісячної страхової виплат и призначається при встановленні МСЕК стійкої втрати професійної працездатності. Для призначення одноразової допомоги та щомісячної страхової виплати до робочого органу виконавчої дирекції Фонду подається - акт розслідування хронічного професійного захворювання за формою П-4. Згідно п. 3.5.2. вказаної Постанови правління Фонду , у разі погіршення здоров'я потерпілого внаслідок раніше одержаного каліцтва або професійного захворювання, пов'язаних з виконанням трудових обов'язків, при встановленні йому МСЕК вищого ступеня стійкої втрати професійної працездатності відносно попереднього обстеження одноразова допомога не призначається Таким чином, оскільки право на відшкодування моральної шкоди виникає з моменту встановлення вперше стійкої втрати працездатності, збільшення ступення втрати позивачем працездатності повязано з неправомірними діями ПрАТ, встановленими актом розслідування хронічного професійного захворювання від 21.12.2006 року, зприводу чого існує судове рішення про відшкодування моральної шкоди, та позивачем не надано належних і допустимих доказів неправомірних дій відповідача за період з 21.03.2012 по 20.12.2016, що призвели до виникнення нового професійного захворювання, - позов до задоволення не підлягає. На підставі ст.ст.153, 237-1 КЗпП України, ст.1167 ЦК України,

Outcome: dismissed