Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-22 00:00:00

21.03.2018 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про визначення додаткового строку, достатнього для подання заяви про прийняття спадщини. В позові вказав, що 15 травня 2006 року померла його мама, [PERSON], на підтвердження чого позивач приєднав копію свідоцтва про смерть серії 1-БП № 031906, актовий запис № 04 від 16 травня 2006 року. Також до позовної заяви позивач приєднав копію рішення Білопільського районного суду Сумської області від 31 серпня 2015 року по справі № 573/1773/15-ц, згідно якого встановлено юридичний факт родинних відносин між [PERSON], [INFO], та померлою 15 травня 2006 року [PERSON], що вони є рідними сином і матірю. Зазначений факт необхідно було встановвлювати через розбіжності в написанні відомостей про матір у свідоцтві про народження [PERSON] серії ЯД-043679 з відповідним актовим записом № 9 від 2 березня 1956 року. За життя [PERSON] мала право власності на земельну ділянку площею 3,835 га, що розташована на території Кальченківської сільської ради Білопільського району Сумської області, право на яку посвідчене державним актом на право приватної власності на землю, на підтвердження чого позивач приєднав до позовної заяви копію державного акту на право приватної власності на землю серії 1-СМ № 014183, виданого за рішенням 12 сесії 23 скликання Кальченківської сільської ради Білопільського району від 07.12.1999 року. Таким чином, після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на земельну ділянку площею 3,835 га., що розташована на території Кальченківської сільської ради Білопільського району Сумської області. Позивач зазначає, що за життя, 19 листопада 2002 року, його мама склала заповіт, посвідчений секретарем виконкому Кальченківської сільської ради та зареєстрвоаний в реєстрі за № 279, яким все своє майно на випадок смерті заповіла позивачу, [PERSON], та його рідній сестрі, [PERSON], в рівних частках. Однак через складні сімейні обставини та скрутне матеріальне становище своєчасно спадщину після матері позивач належним чином не оформив. Сестра позивача, [PERSON], яка є другою спадкоємицею за заповітом після смерті матері, спадщину матері не прийняла, а також у судовому порядку на спадкове майно не претендуватиме та не заперечує проти видачі свідоцтва про право на спадщину на імя брата - позивача по справі [PERSON], на підтвердження чого позивач приєднав оригінал та копію нотаріально посвідченої заяви [PERSON] від 14 грудня 2010 року. Звернувшись до нотаріуса з питанням оформлення спадщини йому було відмовлено на підставі ч.1 ст. 1270 ЦК України в звязку з пропуском встановленого законодавством строку на прийняття спадщини та розяснено про можливість судового порядку визначення додаткового строку, достатнього для подання заяви про прийняття спадщини. Вказуючи поважну причину пропуску строку для прийняття спадщини - скрутний матеріальний стан та складні сімейні обставини, позивач просить суд визначити йому додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини після смерті його матері, - три місяці, початок якого рахувати з дня набрання судовим рішенням законної сили. В судове засідання позивач не зявися, подав суду заяву про розгляд справи без його участі та задоволення позовних вимог. Відповідач в судове засідання не зявився, подав заяву про розгляд справи без участі представника та визнання в повному обсязі позовних вимог. Суд розглядає справу без фіксування судового засідання технічними засобами, відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позовна заява підлягає задоволенню в повному обсязі. Судом встановлено, що позивач, [PERSON], народився 25 лютого 1956 року в селі Кальченки Білопільського району Сумської області, що підтверджується копією свідоцтва про народження [PERSON] серії ЯД-043679, актовий запис № 9 від 2 березня 1956 року ( а.с.8). Згідно рішення Білопільського районного суду Сумської області від 31 серпня 2015 року по справі № 573/1773/15-ц, встановлено юридичний факт родинних відносин між [PERSON], [INFO], та померлою 15 травня 2006 року [PERSON], що вони є рідними сином і матірю ( а.с.7). 15 травня 2006 року померла мама позивача, [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії 1-БП № 031906, актовий запис № 04 від 16 травня 2006 року ( а.с.6). Мати позивача, [PERSON], за життя склала заповіт, яким на випадок своєї смерті заповіла все своє майно в рівних частках своїм дітям: [PERSON] та [PERSON]В.( а.с.11). Сестра позивача, [PERSON], яка є другою спадкоємицею за заповітом після смерті матері, спадщину матері не прийняла, а також у судовому порядку на спадкове майно не претендуватиме та не заперечує проти видачі свідоцтва про право на спадщину на імя брата - позивача по справі [PERSON], що підтверджується копією нотаріально посвідченої заяви [PERSON] від 14 грудня 2010 року ( а.с.12). Після смерті матері позивача відкрилася спадщина на її майно, в тому числі і на земельну ділянку, право на яку посвідчене державним актом на право приватної власності на землю серії 1-СМ № 014183, виданого за рішенням 12 сесії 23 скликання Кальченківської сільської ради Білопільського району від 07.12.1999 року ( а.с.9). Згідно довідки виконкому Кальченківської сільської ради Білопільського району Сумської області № 519-02-20/1 від 10 вересня 2017 року вбачається, що [PERSON] до дня смерті 15.05.2006 року була зареєстрована та проживала на території Кальченківської сільської ради за адресою: с.Кальченки, вул.Кондратенка, 14 ( 8 Березня,14) Білопільського району Сумської області. Заповіт від імені [PERSON] посвідчувався виконкомом Кальченківської сільської ради за № 279 від 19.11.2002 року, який не змінювався і не відмінявся ( а.с.17). Згідно з ч.1 ст.1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Відповідно до ч.3 ст.1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Згідно абз.6 п.24 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року № 7, вирішуючи питання визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, повязані є обєктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Суд вважає, що позивач з поважної причини пропустив строк на прийняття спадщини, тому йому слід визначити додатковий строк, достатній для подання заяви про прийняття спадщини.

Outcome: approved