Jurisdiction: civil
Date: 2020-05-03 00:00:00

1.Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача. [PERSON] звернулася до суду з позовом про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей, посилаючись на те, що з 31.01.2016р. сторони перебувають у шлюбі, мають двоє дітей: сина [PERSON] , [INFO] та сина [PERSON] , [INFO] . Спільне життя з відповідачем не склалося через різні погляди на сімейне життя. Відповідач надає матеріальну допомогу на утримання дітей нерегулярно, працює за контрактом у ЗСУ, а тому має можливість сплачувати аліменти. Просила стягнути з відповідача аліменти на утримання дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] у розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку та доходу, але не менше 50 % прожиткового мінімуму на кожну дитину відповідного віку до досягнення ними повноліття. Позивач у судове засідання не з`явилася, належним чином повідомлена про дату, час і місце судового засідання, звернулася до суду із заявою про розгляд справи за її відсутності. Позов підтримала у повному обсязі та не заперечила проти ухвалення заочного рішення. Відповідач у судове засідання не з`явився, не повідомив про причини неявки, належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення, відзив не подав. 2.Заяви, клопотання та інші процесуальні дії у справі. Ухвалою суду від 15 квітня 2020 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження, справу призначено до судового розгляду по суті на 04 травня 2020 року. Ухвалою суду від 04 травня 2020 року постановлено про заочний розгляд справи у зв`язку з тим, що відповідач у судове засідання не з`явився, належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, не повідомив про причини неявки, не подав відзив, позивач не заперечувала проти такого вирішення справи. 3.Фактичні обставини, встановлені судом та зміст спірних правовідносин, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини. Між сторонами виникли правовідносини щодо утримання неповнолітніх дітей, які регулюються нормами Сімейного кодексу України (далі СК України). Судом встановлено, що 31.01.2016р. між сторонами укладено шлюб, про що виконавчим комітетом Грицівської селищної ради зроблено актовий запис № 1. Мають двоє неповнолітніх дітей: сина [PERSON] , [INFO] та сина [PERSON] , [INFO] , які проживають з позивачем та знаходяться на її утриманні. Відповідач надає матеріальну допомогу на утримання дітей нерегулярно. Відповідач не надав суду доказів про те, що він не має можливості утримувати своїх неповнолітніх дітей та сплачувати аліменти у заявленому позивачем розмірі. Вказані обставини підтверджуються письмовими доказами: копією свідоцтва про шлюб від 31.01.2016, копією свідоцтва про народження [PERSON] , копією свідоцтва про народження [PERSON] 4.Застосовані норми права. Згідно зі статтею 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини, не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. За змістом ст. 150 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток і утримувати дитину до досягнення нею повноліття на рівні, який дозволяє забезпечити її повноцінне життя. Згідно зі ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст. 181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Згідно з ч. 1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів;інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку (ч. 2 ст. 182 СК України). Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття. 5.Оцінка суду. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з огляду на таке. Відповідач фактично переклав обов`язок піклуватися та матеріально забезпечувати неповнолітніх дітей винятково на мати - [PERSON] , що є грубим порушенням норм закону, оскільки обов`язок по утриманню дітей покладається законом на кожного з батьків, матір і батька, рівною мірою. Враховуючи встановлені конкретні обставини справи, стан здоров`я та матеріальне становище дітей, суд дійшов висновку, що з відповідача на користь позивача слід стягнути аліменти на утримання дітей у розмірі 1/3 частини його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня пред`явлення позову до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Саме такий розмір аліментів дозволить відповідачу утримувати своїх дітей та найбільш повно відповідає вимогам законодавства з врахуванням можливостей обох батьків щодо утримання дітей. На підставі ст. 430 ЦПК України рішення в частині стягнення аліментів за один місяць підлягає обов`язковому негайному виконанню. Відповідно до ч. 6 ст. 141 ЦПК України судовий збір слід компенсувати за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Outcome: approved