Jurisdiction: civil
Date: 2019-06-12 00:00:00

20 грудня 2018 року позивач управління соціального захисту населення Білоцерківської міської ради Київської області звернувся до Білоцерківського міськрайонного суду Київської області з позовною заявою до [PERSON] про стягнення надміру виплачених сум допомоги, посилаючись на наступні обставини. Відповідач гр. [PERSON] перебуває на обліку в управлінні соціального захисту населення Білоцерківської міської ради (далі - управління) з січня 2018 року та є отримувачем державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім`ям. Право на отримання державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім`ям (далі - допомога) встановлюється Законом України «Про державну соціальну допомогу малозабезпеченим сім`ям» (далі - Закон). Умови надання допомоги визначаються Порядком призначення і виплати державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім`ям, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 24 лютого 2003 р. № 250 (далі - Порядок). У відповідності до статті 3 Закону та пункту 2 Порядку допомога призначається і виплачується у грошовій формі малозабезпеченим сім`ям, які постійно проживають на території України, мають середньомісячний сукупний дохід, нижчий від прожиткового мінімуму для сім`ї. Особливістю допомоги є визначення її розміру з урахуванням середньомісячного сукупного доходу сім`ї, тобто обчисленого у середньому за місяць доходу усіх членів сім`ї з усіх джерел надходжень протягом шести місяців, що передують місяцю звернення за призначенням державної соціальної допомоги, крім допомоги на дітей, над якими встановлено опіку чи піклування. Іншою особливістю допомоги є призначення її на шість місяців. Відповідні положення закріплені у статті 6 Закону та пункті 20 Порядку. Тому, у відповідності до наведеного, умовою отримання допомоги є подання заявником відповідної заяви та декларації про доходи та майно (заповнюється на підставі довідок про доходи кожного члена сім`ї), форми яких встановлюються Міністерством соціальної політики України. Враховуючи, що середньомісячний сукупний дохід сім`ї є вирішальним при визначенні розміру допомоги, особи, які звертаються за отриманням допомоги, мають вкрай відповідально ставитись до достовірності даних про доходи, що декларуються для отримання допомоги. 04.01.2018 року гр. [PERSON] звернулась до управління з заявою про призначення допомоги і декларацією про доходи та майновий стан сім`ї. До заяви та декларації відповідачкою додана довідка про отримання допомоги по безробіттю, яка видана Білоцерківським міськрайонний центром зайнятості від 04.01.2018 року № 23-1. В декларації відповідачка зазначила, що інших доходів не має. На підставі наданих документів рішенням від 06.02.2018 року управлінням було призначено відповідачці допомогу на період з 01.01.2018 року по 30.06.2018 року в розмірі 1668,90 грн. щомісячно. Пунктом 25 порядку визначено, що у разі припинення реєстрації, як безробітної особи, яка включена до складу малозабезпеченої сім`ї, виплата раніше призначеної допомоги припиняється з місяця, що настає за місяцем, в якому припинено реєстрацію безробітного за інформацією центрів зайнятості. Окрім цього, пунктом 27 Порядку передбачено, що центрами зайнятості до 10 числа місяця, що настає за звітним, здійснюється інформування органів соціального захисту населення стосовно дотримання безробітним працездатним членом малозабезпеченої сім`ї законодавства про зайнятість у частині сприяння своєму працевлаштуванню та припинення реєстрації як безробітної особи, яка включена до складу малозабезпеченої сім`ї. Так, 06.04.2018 року до управління від Білоцерківського міськрайонного центру зайнятості надійшов список осіб, яким припинено реєстрацію як безробітних осіб, від 03.04.2018 року № 460-03. Відповідно до наданого списку, гр. [PERSON] , 20.03.2018 року припинена реєстрація як безробітної особи в зв`язку з поданням письмової заяви. За виявленими обставинами спеціалістами управління 11.04.2018 року було проведено перерахунок допомоги на період з 01.01.2018 року по 31.03.2018 року в розмірі 1668,90 грн. щомісячно. З 01.04.2018 року виплата допомоги відповідачці припинена. Спеціалістами управління було направлено гр. [PERSON] повідомлення про припинення виплати державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім`ям від 16.04.2018 року № 3832, Факт направлення відповідачці вказаного повідомлення підтверджується копією списку № 1196 згрупованих поштових відправлень рекомендованих листів від 25.04.2018 року. Відповідне поштове відправлення не було отримано відповідачкою, а повернуто до управління у зв`язку з його неотриманням адресатом та закінченням встановленого терміну зберігання. Враховуючи даний факт відповідачці було направлено повторне повідомлення про припинення виплати державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім`ям від 24.05.2018 року № 5370. Факт направлення відповідачці вказаного повідомлення підтверджується копією списку № 2044 згрупованих поштових відправлень рекомендованих листів від 23.06.2018 року. Проте, відповідне поштове відправлення не було отримано відповідачкою, а повернуто до управління з його неотриманням та закінченням встановленого терміну зберігання. У відповідності до п. 28 Порядку якщо сім`єю приховано або навмисно подано недостовірні дані про її доходи та майновий стан, що вплинуло на встановлення права на призначення соціальної допомоги та визначення її розміру, внаслідок чого були надміру виплачені кошти, органи соціального захисту населення: - визначають обсяг надміру виплачених коштів та встановлюють строки їх повернення залежно від матеріального стану сім`ї; - повідомляють уповноваженого представника малозабезпеченої сім`ї про обсяг надміру виплачених коштів та строки їх повернення; - у разі неповернення надміру виплачених коштів добровільно в установлені строки вирішують питання про їх стягнення у судовому порядку. Тому просили суд стягнути з гр. [PERSON] надміру виплачену державну соціальну допомогу малозабезпеченим сім`ям в сумі 1668 грн. 90 коп., та судовий збір в сумі 1762 грн. 00 коп. (а.с. 2-5). Ухвалою судді 04 лютого 2019 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у вищезазначеній цивільній справі. Постановлено провести розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін (а.с. 39-40). В судове засідання представник позивача Кіліхевич Г.В. не з`явилась, надала до суду заяву, отримана судом 13.06.2019 року за вх. № 21420, в якій просила розглядати справу за відсутності представника управління, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та уразі неявки в судове засідання відповідача не заперечує щодо заочного розгляду справи (а.с. 58). Відповідачка [PERSON] в судове засідання не з`явилась, про час, дату та місце розгляду справи повідомлялась належним чином, рекомендованим повідомленням, однак конверт з повісткою був повернутий до суду, за закінченням терміну зберігання (а.с. 57). Відповідно до ч. 3, 4 ст. 130 ЦПК України якщо особу, якій адресовано судову повістку, не виявлено в місці проживання, повістку під розписку вручають будь-якому з повнолітніх членів сім`ї, які проживають разом з нею. У такому випадку особа, якій адресовано повістку, вважається належним чином повідомленою про час, дату і місце судового засідання, вчиненням іншої процесуальної дії. У разі відсутності адресата (будь - кого з повнолітніх членів його сім`ї) особа, яка доставляє судову повістку, негайно повертає її до суду з поміткою про причини невручення. Частиною 1 статті 131 ЦПК України передбачено, що у разі відсутності заяви про зміну місця проживання або місцезнаходження судова повістка надсилається учасникам справи, які не мають офіційної електронної адреси та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, що забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, на останню відому судові адресу і вважається доставленою, навіть якщо учасник судового процесу за цією адресою більше не проживає або не знаходиться. Відповідно до ч. 5 ст. 128 ЦПК України судова повістка про виклик повинна бути вручена з таким розрахунком, щоб особи, які викликаються, мали достатньо часу для явки в суд і підготовки до участі в судовому розгляді справи, але не пізніше ніж за п`ять днів до судового засідання, а судова повістка-повідомлення - завчасно. Отже, суд приходить до висновку, що відповідачка [PERSON] про слухання справи, яке було призначено на 13 червня 2019 року була повідомлена завчасно, у відповідності до вимог статті 128 ЦПК України. З боку відповідачки [PERSON] жодних заяв та клопотань на адресу суду не надходило. Також, не надходив і відзив на позовну заяву управління соціального захисту населення Білоцерківської міської ради Київської області. Стаття 280 ЦПК України визначає, що суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Оскільки, відповідачка [PERSON] не з`явилась в судове засідання, будучи належним чином повідомлена про дату, час і місце судового розгляду, не повідомивши суду про поважність причини неявки та не надала відзив і позивач не заперечує проти такого вирішення справи, а саме заочного, суд вважає за необхідним по даній справі провести заочний розгляд. Ухвалою суду від 13.06.2019 року постановлено провести заочний розгляд справи у вищезазначеній цивільній справі. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Отже, оскільки сторони не з`явилися в судове засідання, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Згідно ч. 2 ст. 281 ЦПК України розгляд справи і ухвалення рішення проводяться за правилами загального чи спрощеного позовного провадження з особливостями, встановленими цією главою. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги позивача управління соціального захисту населення Білоцерківської міської ради Київської області підлягають задоволенню з наступних підстав. Згідно із ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизначених або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Відповідно до ч. 1 ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Відповідно до ч. 1 ст. 19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства. Судом встановлені фактичні обставини та зміст спірних правовідносин. Встановлено, що відповідачка [PERSON] перебуває на обліку в управлінні соціального захисту населення Білоцерківьскої міської ради з січня 2018 року та є отримувачем державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім`ям. 04.01.2018 року [PERSON] звернулась до управління з заявою про призначення допомоги і декларацією про доходи та майновий стан сім`ї, до заяви та декларації відповідачкою додана довідка про отримання допомоги по безробіттю, яка видана Білоцерківським міськрайонний центром зайнятості від 04.01.2018 року № 23-1. В декларації відповідачка зазначила, що інших доходів не має. (а.с. 6-8, 10-11). Рішенням від 06.02.2018 року на підставі наданих документів позивачем було призначено відповідачці допомогу на період з 01.01.2018 року по 30.06.2018 року в розмірі 1668,90 грн. щомісячно (а.с. 13). У відповідності до статті 3 Закону України «Про державну соціальну допомогу малозабезпеченим сім`ям» та пункту 2 Порядку «Умови надання допомоги» визначаються Порядком призначення і виплати державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім`ям, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 24 лютого 2003 р. № 250 допомога призначається і виплачується у грошовій формі малозабезпеченим сім`ям, які постійно проживають на території України, мають середньомісячний сукупний дохід, нижчий від прожиткового мінімуму для сім`ї. Особливістю допомоги є визначення її розміру з урахуванням середньомісячного сукупного доходу сім`ї, тобто обчисленого у середньому за місяць доходу усіх членів сім`ї з усіх джерел надходжень протягом шести місяців, що передують місяцю звернення за призначенням державної соціальної допомоги, крім допомоги на дітей, над якими встановлено опіку чи піклування. Іншою особливістю допомоги є призначення її на шість місяців. Відповідні положення закріплені у статті 6 Закону та пункті 20 Порядку. Отже, у відповідності до наведеного, умовою отримання допомоги є подання заявником відповідної заяви та декларації про доходи та майно (заповнюється на підставі довідок про доходи кожного члена сім`ї), форми яких встановлюються Міністерством соціальної політики України. Враховуючи, що середньомісячний сукупний дохід сім`ї є вирішальним при визначенні розміру допомоги, особи, які звертаються за отриманням допомоги, мають вкрай відповідально ставитись до достовірності даних про доходи, що декларуються для отримання допомоги. Середньомісячний сукупний дохід сім`ї визначається згідно з Методикою обчислення сукупного доходу сім`ї для всіх видів соціальної допомоги, затвердженою спільним наказом Міністерства праці та соціальної політики України, Міністерства економіки та з питань євроінтеграції України, Міністерства фінансів України, Державного комітету статистики України, Державного комітету молодіжної політики, спорту і туризму України від 15.01.2001 № 486/202/524/455/3370. Відповідно до ст. 5 Закону та п. 15 Порядку до стабілізації економічного становища в Україні розмір державної соціальної допомоги визначається з урахуванням рівня забезпечення прожиткового мінімуму. Рівень забезпечення прожиткового мінімуму встановлюється виходячи з реальних можливостей видаткової частини Державного бюджету України і затверджується одночасно з прийняттям закону про Державний бюджет України на відповідний рік. При заповненні заяви відповідачка власноруч ставила підпис про те, що: вона усвідомлює, що наведені нею відомості про доходи та майно, що вплинули або могли би вплинути на прийняття рішення щодо надання соціальної допомоги, компенсацій, субсидій та пільг, будуть перевірені згідно з чинним законодавством України; її попереджено про відмову в призначенні або припиненні виплати призначеної соціальної допомоги та/або поверненні надміру нарахованих коштів у разі подання неповних чи недостовірних відомостей про доходи та майновий стан сім`ї. Пунктом 25 порядку визначено, що у разі припинення реєстрації, як безробітної особи, яка включена до складу малозабезпеченої сім`ї, виплата раніше призначеної допомоги припиняється з місяця, що настає за місяцем, в якому припинено реєстрацію безробітного за інформацією центрів зайнятості. Окрім цього, пунктом 27 Порядку передбачено, що центрами зайнятості до 10 числа місяця, що настає за звітним, здійснюється інформування органів соціального захисту населення стосовно дотримання безробітним працездатним членом малозабезпеченої сім`ї законодавства про зайнятість у частині сприяння своєму працевлаштуванню та припинення реєстрації як безробітної особи, яка включена до складу малозабезпеченої сім`ї. Встановлено, що 06.04.2018 року до управління від Білоцерківського міськрайонного центру зайнятості надійшов список осіб, яким припинено реєстрацію як безробітних осіб від 03.04.2018 року № 460-03. Відповідно до наданого списку гр. [PERSON] 20.03.2018 року припинена реєстрація як безробітної особи в зв`язку з поданням письмової заяви. За виявленими обставинами спеціалістами управління 11.04.2018 року було проведено перерахунок допомоги на період з 01.01.2018 року по 31.01.2018 року в розмірі 1668,90 грн. щомісячно. З 01.04.2018 року виплата допомоги відповідачці припинена. Спеціалістами управління гр. [PERSON] було направлено повідомлення про припинення виплати державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім`ям від 16.04.2018 року № 3832 (а.с. 23). Факт направлення відповідачці вказаного повідомлення підтверджується копією списку № 1196 згрупованих поштових відправлень рекомендованих листів від 25.04.2018 року. Відповідне поштове відправлення не було отримано відповідачкою, а повернуто до управління у зв`язку з його неотриманням адресатом та закінченням встановленого терміну зберігання, що підтверджується роздруківкою результатів пошуку за штрихкодовим ідентифікатором в сервісі відстеження поштових відправлень на сайті ПАТ «Укрпошта» (а.с. 24-25). Враховуючи відсутність будь - якої реакції з боку відповідачки, їй було направлено повторне повідомлення про припинення виплати державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім`ям від 23.06.2018 року № 2044 (а.с. 26). Факт направлення відповідачці вказаного повідомлення про припинення виплати державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім`ям підтверджується копією списку № 2044 згрупованих поштових відправлень рекомендованих листів від 23.06.2018 року та роздруківкою результатів пошуку за штрих кодовим ідентифікатором в сервісі відстеження поштових відправлень на сайті ПАТ «Укрпошта» (а.с. 27-28). У відповідності до п. 28 Порядку, якщо сім`єю приховано або навмисно подано недостовірні дані про її доходи та майновий стан, що вплинуло на встановлення права на призначення соціальної допомоги та визначення її розміру, внаслідок чого були надміру виплачені кошти, органи соціального захисту населення: визначають обсяг надміру виплачених коштів та встановлюють строки їх повернення залежно від матеріального стану сім`ї; повідомляють уповноваженого представника малозабезпеченої сім`ї про обсяг надміру виплачених коштів та строки їх повернення; у разі неповернення надміру виплачених коштів добровільно в установлені строки вирішують питання про їх стягнення у судовому порядку. Відповідно до ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Згідно з положеннями ч.ч. 1, 2 ст. 1212 ЦК України, особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Положення цієї глави застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події. Частиною 1 ст. 1213 ЦК України визначено, що особа, набувач зобов`язаний повернути потерпілому безпідставно набуте майно в натурі. Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно до ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, які мають значення для вирішення справи. Частиною 2 статті 77 ЦПК України встановлено, що предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухвалені судового рішення. Частинами 5, 6 статті 81 ЦПК України докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно ч.ч. 1-5 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. З боку відповідачки [PERSON] не надано до суду жодних пояснень, заперечень та відзиву щодо позовних вимог позивача, а також у відповідності до вимог ст. 81 ЦПК України жодного належного та допустимого доказу в спростування доводів позивача щодо суми стягнення. Отже, оскільки відповідачка уникає від повернення надміру виплачених сум допомоги наданих позивачем та отриманих останньою, то суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача про стягнення надміру виплачених сум допомоги є цілком обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Згідно із п. 1 ч.ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на - відповідача. Оскільки, позивачем при зверненні до суду були понесені судові витрати у сумі 1762,00 гривень, які документально підтверджені (а.с. 35), то такі витрати підлягають стягненню з відповідача на користь позивача. На підставі викладеного та

Outcome: approved