Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-01 00:00:00

21 березня 2018 року [PERSON] звернулася до суду з цим позовом, мотивуючи його тим, що рішенням Носівського районного суду Чернігівської області від 18 лютого 2011 року з відповідача на її (позивача) користь стягуються аліменти на утримання дочки [PERSON], [INFO], та сина [PERSON], [INFO], до досягнення найстаршою дитиною повноліття у розмірі 1/3 частини доходу відповідача, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 7 лютого 2011 року. З 8 липня 2017 року змінилося законодавство, яке визначало мінімальний розмір аліментів на одну дитину, а саме з 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на 50 відсотків. [PERSON] просила суд: - збільшити розмір аліментів, які стягуються з [PERSON] на її (позивача) користь на утримання неповнолітніх дітей на підставі рішення Носівського районного суду Чернігівської області від 18 лютого 2011 року, в частині встановлення їх мінімального розміру на рівні 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення аліментів у новому розмірі з дня предявлення позову, а саме з 21 березня 2018 року; - стягнути з відповідача на її користь судові витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 200 грн. Ухвалою від 26 березня 2018 року у справі було відкрито провадження, постановлено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження без проведення судового засідання. Сторони отримали копію ухвали про відкриття провадження у справі, клопотань про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін до суду не надходило, відповідач відзив на позов до суду не подав. Відповідно до ч. 8 ст. 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Вивчивши і дослідивши матеріали справи, приходжу до наступного. З матеріалів справи вбачається, що на підставі рішення Носівського районного суду Чернігівської області від 18 лютого 2011 року, яке набрало законної сили 1 березня 2011 року, з [PERSON] на користь позивача стягуються аліменти на утримання дочки [PERSON], [INFO], і сина [PERSON], [INFO], до досягнення найстаршою дитиною повноліття у розмірі 1/3 частини доходу відповідача, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 7 лютого 2011 року. Відповідно до ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Абзацом 2 ч. 2 ст. 182 СК України (в редакції, що діє з 8 липня 2017 року) встановлено, що мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. У звязку з тим, що з відповідача стягуються аліменти на утримання дітей, мінімальний розмір яких є меншим ніж передбачено чинним законодавством, суд вважає за необхідне збільшити їх розмір шляхом встановлення мінімального розміру аліментів на кожну дитину на рівні 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», у новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили. Відповідно до ст.ст. 137, 141 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню судовий збір в дохід держави в сумі 704,80 грн. та судові витрати позивача, повязані з правничою допомогою адвоката, у сумі 200 грн., оскільки вони документально підтверджені (а.с. 11-14)

Outcome: partial