Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-04 00:00:00

20.04.2015 року позивач [PERSON] звернувся до суду із вказаним позовом до відповідача, в обґрунтовування вимог зазначив, що з серпня 2012 року знайомий з [PERSON], з листопада 2013 року вони стали проживати разом, вести спільне господарство, по теперішній час мешкають у [ADDRESS], але офіційно стосунки не оформили, хоча подалі збираються узаконити свої відношення та зареєструвати шлюб. [INFO] у них народилася донька [PERSON], у свідоцтво про народження дитини, її прізвище та по батькові, були записані за вказівкою відповідачки. Внаслідок зазначених обставин просить суд визнати його батьком [PERSON], [INFO], внести зміни до актового запису про її народження, в графі «батько» записати [PERSON] [INFO], уродженця м.Маріуполя, громадянина України, зареєстрованого в [ADDRESS], та змінити прізвище дитини з «[PERSON]» на «[PERSON]». Позивач [PERSON] у судовому засіданні наполягав на задоволені позову на підставах зазначених в позовній заяві, просив суд позов задовольнити. Відповідачка [PERSON] у судовому засіданні позов визнала, не заперечувала проти його задоволення, оскільки наведені позивачем обставини відповідають дійсності. Представник третьої особи: Жовтневого відділу державної реєстрації актів цивільного стану Маріупольського міського управління юстиції у судове засідання не з'явився, надав заяву про розгляд справи без його участі, при вирішення спірних правових відносин покладався на розсуд суду. Неявка в судове засідання представника третьої особи не є перешкодою для розгляду позову, так як в матеріалах справи є достатньо доказів для вирішення спірних правових відносин по суті. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню. Відповідно до ч.2 ст. 128 СК України підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільно-процесуального кодексу України. Згідно ч.3 ст. 128 СК України позов про визнання батьківства може бути пред'явлений особою, яка вважає себе батьком дитини. Спір про походження дитини від осіб, які не перебували у шлюбі між собою та не подали до державних органів реєстрації актів цивільного стану сумісної заяви про реєстрацію їх в якості батьків, суд може вирішити за заявою про визнання батьківства, поданому одним із батьків Судом встановлено, що на час народження дівчини [PERSON], [INFO], її фактичні батьки не перебували у шлюбі, тому у відповідності з вимогами ст.135 СК України із-за відсутності спільної заяви батьків, заяви батька, рішення суду, запис про батька у Книзі реєстрації народжень був вчинений за прізвищем матері, а ім'я та по батькові батька дитини записане за її вказівкою. Підтвердженням наведеного є свідоцтво про народження серії [NUMBER], видане 3.04.2015 року Жовтневим відділом державної реєстрації актів цивільного стану Маріупольського міського управління юстиції та Витяг з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про народження із зазначенням відомостей про батька відповідно ч.1 ст.135 СК України. (а.с.7) Згідно ч.4 ст.128 СК України позивач вправі вимагати визнання батьківства, так як запис про батька [PERSON], [INFO] вчинений відповідно до ч.1 ст.135 СК України. Відповідно до даних свідоцтва про народження серії [NUMBER], виданого 3.04.2015 року Жовтневим відділом державної реєстрації актів цивільного стану Маріупольського міського управління юстиції, батьком [PERSON], що народилася [INFO] записаний «[PERSON]». Дані відомості про батька дитини не відповідають дійсності, оскільки [PERSON] - позивач по справі визнає себе батьком дівчини [PERSON], і факт його батьківства об'єктивно підтверджується матеріалами справи. За вимогами ст.10, 60, 61 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 ЦПК України, яка зазначає, що обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Враховуючи наведені обставини, суд вважає за можливе визнати [PERSON] батьком [PERSON], та внести відповідні зміни в актовий запис про батька дитини. Згідно вимог ст.145 СК України, враховуючи згоду батьків прізвище дитини слід змінити з «[PERSON]» на «[PERSON]». Суд, виходячи із вимог розумності та справедливості, вважає недоцільним стягувати з відповідача на користь позивача, понесені ним судові витрати, оскільки позивач як в позовній заяві, так і в судовому засіданні не наполягав на цьому.

Outcome: approved