Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-04 00:00:00

20 лютого 2017 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] в якому зазначила, що вона на підставі договору купівлі-продажу від 27 січня 1989 року є власником будинку, розташованого за адресою: [ADDRESS]. В зазначеному будинку зареєстрований [PERSON] Відповідач по справі з 2003 року в належному позивачці будинку не проживає без поважних причин, витрати по утриманню житла не несе, з огляду на що, на думку, позивача, втратив право користування житловою площею будинку [ADDRESS]. В добровільному порядку відповідач місце реєстрації не змінює, у зв*язку з чим порушуються права позивачки як власника, оскільки вона змушена нести додаткові витрати з утримання житла та не може розпорядитися своєю власністю на власний розсуд. Позивач просить визнати [PERSON] особою, що втратила право користування жилим будинком, розташованим за адресою: [ADDRESS] В судовому засіданні представник позивача [PERSON] підтримав заявлені позовні вимоги, посилаючись на обставини, викладені в позові, не заперечував проти ухвалення заочного рішення по справі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з*явився, про час і місце його проведення був належним чином повідомлений у порядку ст.74 ЦПК України. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Свідки [PERSON] та [PERSON], які мешкають в с.Плещіївка, в судовому засіданні підтвердили факт не проживання з 2003 року [PERSON] в будинку належному позивачці [PERSON], розташованому за адресою: [ADDRESS] Заслухавши пояснення представника позивача, допитавши свідків [PERSON] та [PERSON], дослідивши письмові докази по справі, суд встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. Судовим розглядом встановлено, що позивач [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу від 27 січня 1989 року є власницею будинку [ADDRESS] (а.с.8-9). Відповідно до довідок № 397/02-15 від 15 лютого 2017 року (а.с.10), № 398/02-15 від 15 лютого 2017 року (а.с.11) відповідач [PERSON] зареєстрований в належному [PERSON] будинку [ADDRESS] але не мешкає в ньому понад 14 років. З пояснень свідків [PERSON] та [PERSON], довідок № 397/02-15 від 15 лютого 2017 року (а.с.10), № 398/02-15 від 15 лютого 2017 року (а.с.11) суд дійшов висновку про те, що [PERSON] без поважних причин не мешкає в будинку, належному позивачці з 2003 року. Правовідносини, що виникли між сторонами по справі регулюються нормами Цивільного кодексу України та Житлового кодексу України. Частиною 4 ст.9 ЖК України передбачено, що ніхто не може бути виселений із займаного жилого приміщення або обмежений у праві користування жилим приміщенням інакше як з підстав і в порядку, передбачених законом. Статтею 391 ЦК України передбачено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до ст. 150 ЖК України, громадяни, які мають у приватній власності будинок, користуються ним для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд. Частиною 1 статті 383 ЦК України передбачено, що власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім*ї , інших осіб. Відповідно до ч.2 ст.405 ЦК України член сім*ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім*ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним та власником житла або закону. Частиною 4 ст. 174 ЦПК України передбачено, що у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Приймаючи до уваги, що судом з досліджених доказів встановлено, що відповідач [PERSON] більше одного року без поважних причин з власної волі не проживає в належному позивачці на праві власності будинку, відсутні підстави вважати, що між сторонами по справі є будь-які домовленості щодо збереження права користування житлом, тому суд вважає за необхідне задовольнити позов в повному обсязі - визнати відповідача [PERSON] особою, що втратила право користування жилим приміщенням будинку, розташованого за адресою: [ADDRESS] В силу ст.88 ЦПК України судові витрати по справі слід віднести на відповідача по справі. На підставі ч.4 ст.9, ст.150 ЖК України, ч.1 ст.383, ст.391, ч.2 ст.405 ЦК України,

Outcome: approved