Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-16 00:00:00

20.05.2010р. позивачі [PERSON] та [PERSON] звернулися до Малиновського районного суду м. Одеси з позовом до [PERSON], третя особа [PERSON] біржа, про визнання дійсним договору купівлі-продажу 7/10 частин домоволодіння, розташованого у м. Одеса, вул. Одинцова, 44 та визнання за ними права власності на зазначену частину домоволодіння. В обґрунтування своїх позовних вимог позивачі посилалася на те, що у 27.01.1998р. вони купили в рівних частках у відповідачки 7/10 житлового будинку, який розташований за адресою: м. Одеса, вул. Одинцова, 44, що підтверджується договором купівлі-продажу нерухомого майна № 121/98 від 27.01.1998р. Як зазначили позивачі, вони всі умови договору купівлі-продажу виконали, тобто передали відповідачці гроші, а вона передала у власність позивачам вищевказану частину будівлі. На період, коли оформлявся зазначений договір, його реєстрація у нотаріальної конторі не вимагалася. На теперішній час, у звязку з тим, що відсутня реєстрація договору у нотаріальної конторі, позивачі не мають можливості повноцінно розпоряджатися належним їм майном у вигляді 7/10 житлового будинку, розташованого у м. Одесі по вул. Одинцова, 44. Позивачі підтримали позовні вимоги в повному обсязі та просили їх задовольнити та слухати справу у їх відсутності, проти задоволення заочного рішення не заперечували, про що надали письмову заяву. Відповідачка та представник третьої особи в судове засідання не з»явилися, сповіщені належним чином. Згідно до ч.1 ст.224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належними чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Розглянувши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що даний позов підлягає задоволенню з наступних підстав. На підставі ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, зокрема визнання права. Як вбачається з матеріалів справи 27.01.1998р. на [PERSON] Новій біржі між позивачами [PERSON], [PERSON] та відповідачкою [PERSON] було укладено договір купівлі-продажу нерухомого майна за № 121/98, згідно якого відповідачка продала, а позивачі купили 7/10 частин житлового будинку №44 по вул. Одинцова в м. Одесі, які належали відповідачці на підставі рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 19.12.1996р., цивільна справа № 2-51/96, зареєстрованого ОМБТІ та РОН 14.01.1998р. № 113 доп., реєстр 17245, стор. 6 та які складаються з 1-1, 1-2, 1-3, 1-5 житлові житловою площею 42,3 кв.м., 1-4 - коридор. Позивачі після придбання зазначеної частини будинку 05.02.1998р. зареєстрували своє право власності в ОМБТІ та РОН під реєстраційним № 17245 стор.6 кн. 113 доп. Однак вказаний договір нотаріально посвідчений не був, оскільки на той час цього не вимагалося. Як вказували позивачі в своїй позовній заяві, сторони виконали всі істотні умови цього договору, а саме, позивачі передали відповідачці кошти за придбану частину домоволодіння, а відповідачка передала їм спірний будинок. Відповідно до п.4 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України, який набрав чинності з 01 січня 2004 року, Цивільний кодекс України застосовується до цивільних відносин, які виникли після набрання ним чинності. Щодо цивільних відносин, які виникли до набрання чинності ЦК України, положення цього Кодексу застосовуються до тих прав і обов»язків, що виникли або продовжують існувати після набрання ним чинності. Згідно ч.2 ст.220 ЦК України, якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухиляється від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. У цьому разі наступне нотаріальне посвідчення договору не вимагається. У відповідності до вимог ст.638 ЦК України, договір вважається укладеним, якщо сторони досягли згоди по всіх істотних умовах договору. В підтвердження вищевикладеного, судом встановлено, що сторонами було виконано всі умови, що передували укладенню договору купівлі-продажу 7/10 частин домоволодіння розташованого у м. Одеса, вул. Одинцова, 44, а саме відбулася передача коштів зі сторони позивачів та 7/10 частини будинку зі сторони відповідачки і ними було підписано вищезазначений договір купівлі-продажу нерухомого майна. Позивачі проживають в зазначеній частині будинку, підтримують його у належному стані та оплачують всі комунальні платежі. Згідно до ч.3 ст.203 ЦК України волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Договір купівлі-продажу 7\\10 частин житлового будинку №44 по вул..Одинцова в м.Одесі, сторонами не оспорювався, а тому він повинен бути визнаний дійсним. Відповідно до ст.658 ЦК України право на продажу товару, крім випадків примусового продажу або інших випадків, встановлених законом, належить власникові товару. В даному випадку 27.01.1998р. на момент укладення договору купівлі-продажу відповідачка була власником 7/10 частини житлового будинку, про що зазначено в договорі купівлі-продажу від 27.01.1998р. На підставі ч.1 ст.334 ЦК України право власності у набувача за договором виникає з моменту передання майна, якщо інше не встановлено договором або законом. Таким чином, з моменту передання відповідачкою 7/10 частин житлового будинку у м. Одеса, вул. Одинцова, 44 позивачам, у останніх виникло право власності на зазначену частину будинку. Частиною 3 ст.334 ЦК України передбачено, що право власності за договором, який підлягає нотаріальному посвідченню, виникає у набувача з моменту такого посвідчення або з моменту набрання законної сили рішення суду про визнання договору, не посвідченого нотаріально, дійсним. Враховуючи зібрані по справі докази та встановлені судом фактичні обставини справи, суд прийшов до висновку про задоволення позовних вимог позивачів.

Outcome: approved