Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-19 00:00:00

20.01.2014р. [PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про відшкодування шкоди, завданої злочином, обґрунтовуючи позовні вимоги тим, що Луцьким міськрайонним судом від 29 листопада 2013 року, відповідача було визнано винним та засуджено за ст.ст. 190 ч. 1, 190 ч.2, 185 ч.2 КК України і призначено покарання на підставі ст.ст.70 ч.1, 75, 76 КК України 2(два) роки обмеження волі з іспитовим строком на 1 рік. Вироком було встановлено, що [PERSON]., 07.03.2013 р., за місцем її проживання, шляхом обману, незаконно заволодів належними їй золотим ланцюжком 585 проби, вагою 13,6г, золотим хрестиком 585 проби, вагою 3,91 г, чим завдав їй матеріальної шкоди на суму 7212 гри. Крім того, [PERSON]. 08.03.2013 р. за місцем її проживання, шляхом обману, незаконно заволодів належним їй ноутбуком марки «Асус х-55 VD», завдавши їй матеріальної шкоди на суму 5 489 грн. Повторно, 04.05.2013 р., перебуваючи за місцем її проживання, шляхом обману, він, незаконно заволодів золотими сережками 585 проби вагою близько 3 г, чим завдав їй матеріальної шкоди на суму 1000 грн. 15.05.2013 р. відповідач [PERSON]., перебуваючи за місцем її проживання, шляхом обману незаконно заволодів належними їй золотими сережками 585 проби вагою близько 3 г та золотою каблучкою 585 проби вагою 4,1 г, чим завдав їй матеріальної шкоди на суму 2000 грн. Він же, повторно, приблизно всередині червня 2013 року, перебуваючи у неї вдома, за її відсутності, викрав належний їй принтер марки «Кенон», завдавши їй матеріальної шкоди на суму 600 гривень. Всього відповідач завдав їй матеріальної шкоди на загальну суму 15301грн. Принтер марки «Кенон» був повернутий їй на стадії досудового розслідування, у зв'язку із цим фактично завдана їй матеріальна шкода становить 14 701 грн. Вона визнана в даній справі потерпілою. В ході досудового розслідування кримінального правопорушення, між [PERSON] та нею була укладена угода про примирення, відповідно до п.3, якої строк відшкодування завданої їй шкоди за домовленістю становив - до 31 грудня 2013 року. Цим відповідач [PERSON]. зобов'язався відшкодувати завдані їй матеріальні збитки, які вона зазнала внаслідок кримінального правопорушення до 31 грудня 2013 року. На момент затвердження угоди про примирення та постановлення вироку в справі, строк зобов'язання погасити завдану шкоду не закінчився, тому претензій на час постановлення вироку до відповідача вона не мала. Проте, до даного часу відповідачем не погашено матеріальну шкоду, яка була завдана їй внаслідок кримінального правопорушення. Окрім майнової шкоди, яка становить 14 701 грн, їй була завдана моральна шкода, яку вона оцінює в 2 000 гривень, зважаючи на характер та обсяг завданих їй моральних страждань, та те, що відповідач заволодів її майном шахрайським шляхом, що вищевказані речі були подаровані їй її батьками, в зв'язку з чим були для неї пам'яткою та цінністю. Через втрату останніх, пережила нервовий стрес, погіршився стан її здоров'я, сон. Вона втратила довіру до оточуючих, стала дратівливою, перестала спокійно спати, постійно відчуває дискомфорт. Посилаючись на вищевикладене, просить суд стягнути з нього в її користь в якості відшкодування матеріальної шкоди 14 701 гривень, та 2 000 гривень моральної шкоди. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримала з підстав, викладених у позовній заяві, просив позов задовольнити. Відповідач в судовому засіданні позову не визнав, подав письмове заперечення, згідно з яким у задоволенні позовної вимоги щодо стягнення матеріальної та моральної шкоди просив відмовити , мотивуючи тим, що суму завданого збитку повернув. Заслухавши пояснення сторін та їх представників, дослідивши письмові докази по справі, суд приходить до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення з наступних підстав. Згідно вироку Луцького міськрайонного суду Волинської області від 29 листопада 2013 року, [PERSON], визнано винним у вчиненні злочинів, передбачених ст.ст. 190 ч.1, 190 ч.2, 185 ч.2 КК України.( кримінальна справа № 161/18777/13-к, а.с.22) та засуджено за ст.ст. 190 ч. 1, 190 ч.2, 185 ч.2 КК України і призначено покарання на підставі ст.ст.70 ч.1, 75, 76 КК України 2(два) роки обмеження волі з іспитовим строком на 1 рік.. [PERSON]., визнаний винним у тому, що шляхом обману, незаконно заволодів належними [PERSON] золотим ланцюжком 585 проби, вагою 13,6г, золотим хрестиком 585 проби, вагою 3,91 г, вартістю 7212 гри., ноутбуком марки «Асус х-55 VD», вартістю 5 489 грн. , золотими сережками 585 проби вагою близько 3 г, вартістю 1000 грн., золотими сережками 585 проби вагою близько 3 г та золотою каблучкою 585 проби вагою 4,1 г, вартістю 2000 грн., принтером марки «Кенон», вартістю 600 гривень, завдавши позивачу матеріальної шкоди на загальну суму 15301грн. Принтер марки «Кенон» вартістю 600грн. був повернутий позивачу на стадії досудового розслідування. З оглянутої в судовому засіданні кримінальної справи по обвинуваченню [PERSON] вбачається, що 18.10.2013р. між [PERSON] та [PERSON] укладено угоду про примирення між потерпілим та підозрюваним, відповідно до якої сторони погодились із формулюванням підозри та правової кваліфікації [PERSON], який своїми умисними діями вчинив відносно [PERSON] злочин, передбачений ч.ч.ч.1,2 ст.190 КК України, ч.2 ст.185 КК України. В цій же угоді зазначено, що завдані [PERSON] збитки [PERSON] компенсує в сумі 14701грн. до 31.12.2013р. Укладену між сторонами під час досудового розслідування вказану угоду було підписано сторонами. Жодних заперечень у сторін щодо укладення угоди не виникло . При вирішенні заявлених у справі позовних вимог, суд приймає до уваги вирок Луцького міськрайонного суду Волинської області від 29 листопада 2013 року, оскільки останній набрав законної сили. Відповідно до вимог ч. 4 ст. 61 ЦПК України, вирок у кримінальній справі що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Як встановлено судом, станом на даний час, відповідач не відшкодував завдані позивачу матеріальні збитки в сумі 14 701 грн. , а тому їх слід стягнути з нього в користь останньої . Посилання відповідача на те, що він повернув позивачу 14701грн., суд до уваги не бере, оскільки даний факт заперечувала позивач, а відповідач жодних доказів щодо відшкодування збитків суду не надав. Згідно ч.1 ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до ст. 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Стосовно позовних вимог про стягнення моральної шкоди, то суд приходить до висновку, що в цій частині позов підлягає до часткового задоволення. Судом встановлено, що позивачу [PERSON] внаслідок злочинних дій відповідача, було заподіяно моральну шкоду, яка полягає в порушенні її конституційних прав власника щодо користування та розпорядження майном. Це, в свою чергу, негативно вплинуло на звичний спосіб життя позивача, вона перенесла душевні страждання в зв'язку з втратою майна. Частиною 2 статті 23 ЦК України передбачено, що моральна шкода, окрім іншого, полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна. Відповідно до ч. 1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. А тому, враховуючи вищевикладене та виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості, суд приходить до висновку, що з [PERSON] в користь [PERSON] підлягає стягненню моральна шкода в розмірі 1000 грн. Крім того, відповідно до ст. 88 ЦПК України, з відповідача в дохід держави слід стягнути судовий збір в сумі 487,40 грн. В задоволенні решти позовних вимог слід відмовити.

Outcome: partial