Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-05 00:00:00

21.12.2019 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Свій позов [PERSON] обґрунтував тим, що шлюб із відповідачем було укладено 20.02.2013 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Краматорського міського управління юстиції у Донецькій області, актовий запис № 77. Неповнолітніх дітей від шлюбу не мають. Сімейні відносини не склалися у зв`язку із відсутністю взаєморозуміння. З червня 2017 року не проживають однією сім`єю та не підтримують будь-яких стосунків, з того часу кожен із них живе своїм життям та своїми інтересами. Подальше спільне життя подружжя, збереження шлюбу та відновлення сімейних відносин вважають за неможливе. Спільне господарство ними разом не ведеться, спір про поділ майна відсутній. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явився, надав суду письмову заяву, в якій просив розглянути справу у його відсутність, задовольнити позов. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позов визнає та не заперечує проти його задоволення. Дослідивши матеріали цивільної справи, оцінивши усі наявні докази у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. Відповідно до статті 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Згідно з частиною 1 статті 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Частинами третьою, четвертою статті 56 СК України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Згідно з частиною другою статті104, частиною третьою статті105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання, у тому числі за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 СК України. Відповідно до частини першої статті110, статті112 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено та вбачається з матеріалів справи, що 20.02.2013 року між [PERSON] та [PERSON] Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Краматорського міського управління юстиції у Донецькій області зареєстровано шлюб, актовий запис № 77. 21.12.2019 року позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що їх з відповідачем спільне життя не склалося, шлюбні відносини між ними припинено з червня 2017 року тому, вони проживають окремо, не пов`язані спільним побутом, подальше спільне проживання та збереження шлюбу неможливе. Проаналізувавши встановлені конкретні обставини по справі, оцінивши надані сторонами в силу вимог статті 81 ЦПК України докази в їх сукупності, приймаючи до уваги існуючи взаємини між подружжям, ступінь конфліктних стосунків та причини розлучення, небажання сторін продовжувати шлюбні відносини, суд дійшов висновку, що подальше спільне життя [PERSON] та [PERSON] та збереження їх сім`ї неможливе і суперечить інтересам сторін, тому позовні вимоги [PERSON] про розірвання шлюбу підлягають задоволенню.

Outcome: approved