Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-07 00:00:00

20 серпня 2018 року [PERSON] звернулась до суду з позовом про стягнення з [PERSON] додаткових витрат на дитину в сумі 5 571,50 грн. В обгрунтування своїх вимог зіслалась на те, що [INFO] в них з відповідачем народився син [PERSON], який проживає з нею, позивачем. Оскільки відповідач не бажав добровільно приймати участі в утриманні сина, вона змушена була звернутись в суд та відповідно до рішення Шевченківського районного суду м. Львова і виданого на його підставі виконавчого листа від 28 липня 2017 року з нього підлягають стягненню аліменти в розмірі 2 500,00 грн., починаючи з 23 березня 2017 року. Влітку 2018 року нею, [PERSON], здійснено додаткові витрати у розмірі 4 800,00 грн. на участь сина в спортивно-оздоровчому таборі громадської організації «Львівська обласна федерація кіокушанкай карате», що відбувався в період 22 липня 2018 року - 01 серпня 2018 року. Вона вважає, що дані витрати були необхідними, оскільки дитина потребувала належного відпочинку під час канікул. Також нею, починаючи з вересня 2017 року, щомісячно сплачуються членські внески на тренування сина тричі на тиждень в секції карате, отже розмір таких витрат за період з вересня 2017 року по травень 2018 року включно становить 4 500,00 грн. На придбання спортивного взуття, яке необхідне для тренувань, а також на речі побутового повсякденного вжитку, які були необхідні синові під час перебування в таборі (миючі засоби, спідня білизна і т.д.) нею було витрачено 933,00 грн. Крім цього, 28 червня 2018 року, вони святкували день народження сина та в якості подарунка відвідували аквапарк, витрати на який вона, позивач, понесла в сумі 910,00 грн., а також придбано в подарунок дитині нібито від батьків іграшку на загальну суму 910,00 грн. Загальна сума понесених нею додаткових витрат на дитину становить 11 143,00 грн. та відповідно до приписів ст. 185 Сімейного кодексу України половину таких витрат повинен сплатити відповідач. Оскільки відповідач ухиляється від виконання покладного на нього обов'язку приймати участь у додаткових витратах на утримання сина, вона змушена звернутись в суд. Ухвалою суду від 21 серпня 2018 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження. Відповідач у встановлений судом строк відзиву щодо заявленого позову не подав, тому зміст його заперечень суду не відомий. Будь-яких заяв і клопотань від учасників справи до суду не надходило Відповідач по справі двічі викликався у судове засідання, однак з невідомих причин не з'явився, хоч про дату, час і місце розгляду справи повідомлявся в установленому порядку. Позивач [PERSON] в судове засідання, яке було призначено на 08 листопада 2018 року не з'явилась та подала заяву, зі змісту якої убачається, що вона позов підтримує в повному обсязі та просить проводити розгляд справи без її участі. У відповідності до положень ч.2 ст. 247 ЦПК України у зв'язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. З'ясувавши обставини справи, дослідивши зібрані у справі докази та письмові пояснення позивача, викладені у заяві по суті справи, судом встановлено наступне. Відповідно до свідоцтва про народження [NUMBER] від 08 липня 2010 року, виданого Львівським міським відділом реєстрації актів цивільного стану, актовий запис №3436, сторони у справі є батьками малолітнього сина [PERSON], [INFO]. Постановою державного виконавця Шевченківського відділу ДВС м. Львів Головного територіального управління юстиції у Львівській області від 01 серпня 2017 року відкрито виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа №466/2176/17 від 28 липня 2017 року про стягнення з відповідача [PERSON] на користь позивача [PERSON] щомісячно у твердій грошовій сумі аліментів на утримання сина [PERSON], [INFO], в розмірі 2 500,0 грн. щомісячно, починаючи з 23 березня 2017 року до досягнення дитиною повноліття. Згідно з довідками громадської організації «Львівська обласна федерація кіокушинкай карате» від 14 серпня 2018 року та від 16 серпня 2018 року, починаючи з вересня 2017 року до 01 травня 2018 року, позивачем [PERSON] сплачено 4 000,0 грн. членських внесків, пов'язаних із зайняттям цим видом спорту малолітнього сина [PERSON] на базі загальноосвітньої середньої школи №91 м. Львова, а також 4 800 грн внесків за участь дитини в спортивно-оздоровчому таборі в період з 22 липня 2018 року по 01 серпня 2018 року. Окрім того, на придбання спортивного взуття для тренувань сина, а також закупівлю миючих засобів та білизни для перебування дитини в оздоровчому таборі позивачем витрачено 933,0 грн., що підтверджується долученими до справи копіями квитанцій. Як зазначається в позовній заяві, позивач для святкування дня народження дитини 28 червня 2018 року було витрачено 910,0 грн. з метою придбання вхідних квитків до аквапарку, що підтверджується фіскальним чеком на один дитячий та два дорослі квитки у цей день, а також придбано в подарунок дитині нібито від батьків іграшку на загальну суму 910,00 грн. Загальна сума понесених витрат склала 11 143,0 грн., половину яких позивач просить стягнути з відповідача. Вимога позивача щодо пропорційного стягнення з відповідача додатково понесених витрат на дитину складає зміст розглянутого судом спору. Надаючи мотивовану оцінку аргументів позивача та застосованих норм матеріального закону до спірних правовідносин суд дійшов висновку про необхідність задоволення позову. Положеннями ст. 180 Сімейного кодексу України на батьків покладено обов'язок утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Чинне законодавство України встановлює пріоритет інтересів дітей при вирішенні сімейних спорів, а також зобов'язує дотримуватись засад рівності прав осіб щодо їхнього батьківства та справедливості у врегулюванні сімейних відносин (ч.ч.8, 9 ст.7, ст. 142 Сімейного кодексу України). Той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов'язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами, зокрема, розвитком здібностей дитини, її хворобою тощо (ч. 1 ст.185 Сімейного кодексу України) Зважаючи на малолітній вік дитини та необхідність її фізичного розвитку та відпочинку, суд вважає, що здійснені позивачем додаткові витрати підпадають під дію визначених у законі особливих обставин. Також суд вважає справедливим розподіл реально понесених витрат між обидвома батьками дитини порівну. Відповідно до приписів ст. 141 ЦПК України з відповідача необхідно стягнути судовий збір в дохід держави.

Outcome: approved