Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-20 00:00:00

20.03.2019 року [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] звернулися до Київського районного суду м. Одеси з позовом до [PERSON] , в якому просять суд визнати за ними право власності в порядку спадкування по ј частці кожному на квартиру [ADDRESS] , житловою площею 18,6 кв.м., загальною площею 52,9 кв.м., після померлої [INFO] [PERSON] . В обґрунтування заявлених позовних вимог позивачі посилаються на те, що померла [INFO] Панічерська [PERSON] була їх та відповідача рідною сестрою, та, відповідно, вони є спадкоємцями другої черги спадкування за законом після її смерті, відповідно до ст. 1262 ЦК України. Позивачі вказують, що після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , залишилось спадкове майно, яке, зокрема, складається з квартири [ADDRESS] . Позивачі зазначають, що у встановлений законом строк вони звернулися до Третьої Одеської державної нотаріальної контори з заявами про прийняття спадщини, на підставі яких, державним нотаріусом було заведено спадкову справу. Крім того, як стверджують позивачі, державним нотаріусом Третьої Одеської державної нотаріальної контори відповідачу [PERSON] також було надіслано повідомлення про відкриття спадкової справи, після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] . Разом з тим, позивачі вказують, що постановою державного нотаріуса Третьої Одеської державної нотаріальної контори їм було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на квартиру [ADDRESS] , після померлої [INFO] [PERSON] , оскільки для оформлення своїх спадкових прав їм необхідно було надати правовстановлюючі документи на квартиру, зокрема, свідоцтво про право власності на нерухоме майно, свідоцтво про право на спадщину або інший документ, який підтверджує право власності спадкодавця. Також, державний нотаріус Третьої Одеської державної нотаріальної контори зазначив про те, що 24.12.2014 року на квартиру [ADDRESS] , Київським районним судом м. Одеси було накладено арешт, зареєстровано 06.05.2015 року за № 02892928. З урахуванням викладеного, оскільки отримати правовстановлюючі документи на квартиру у повному обсязі у позивачів немає можливості, з метою оформлення права власності в порядку спадкування за законом, після смерті рідної сестри [PERSON] , яка померла [INFO] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] були вимушені звернутися до суду, оскільки у них немає іншої можливості оформити свої спадкові права. Відповідно до автоматизованої системи документообігу цивільну справу було розподілено судді Київського районного суду м. Одеси Петренку В.С. Ухвалою судді Київського районного суду м. Одеси Петренка В.С. від 22.03.2019року було попередньо визначено суму судового збору за подання позову [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] до [PERSON] про визнання права власності на спадкове майно у розмірі 7\~087,50грн. Позовну заяву [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] до [PERSON] про визнання права власності на спадкове майно було залишено без руху. Повідомлено [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] про необхідність виправити недоліки позову протягом 10 (десяти) днів з дня отримання цієї ухвали, а саме: доплатити судовий збір за вимогу майнового характеру, відповідно до пп. 1 п. 1 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», у розмірі 2\~106 (дві тисячі сто шість) грн. 37 коп., з урахуванням вже сплаченої суми за вимогу майнового характеру у розмірі 256 (двісті п`ятдесят шість) грн. 13 коп., який повинен бути сплачений кожним позивачем окремим платіжним документом, відповідно до п.1 ч.7 ст.6 Закону України «Про судовий збір» (загалом сума до сплати складає 6\~319,11грн., було сплачено 768,39грн.), та надати докази такої сплати; зазначити докази, які не можуть бути подані разом із позовною заявою (за наявності); зазначити щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових або електронних доказів, копії яких додано до заяви; надати попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи. Роз`яснено [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , що у разі невиконання ухвали суду в зазначений строк позовна заява буде вважатися неподаною та повернута зі всіма доданими до неї документами, на підставі ч. 3 ст. 185 ЦПК України. 08.04.2019року від представника позивачів та позивача - [PERSON] до канцелярії суду надійшла заява про усунення недоліків разом з оригіналом квитанції про сплату судового збору в сумі 2\~106,37грн. кожним позивачем окремим платіжним документом (загалом сплачено 6\~319,11грн.). Ухвалою судді\~Київського районного\~суду м.\~Одеси Петренка\~В.С.від\~09.04.2019року\~було прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у цивільній справі за позовною заявою [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] до [PERSON] про визнання права власності на спадкове майно. Розгляд справи\~призначено в\~порядку загального\~позовного провадження.Призначено\~підготовче засідання. Ухвалою Київського районного суду м. Одеси від 05.06.2019 року було витребувано у Київської державної нотаріальної контори у місті Одесі належним чином завірену копію матеріалів спадкової справи №986/2013, заведеної після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , акт про смерть №72 від 13 червня 2013 року. Витребувано у Приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу Лічман Інни Миколаївни належним чином завірену копію матеріалів спадкової справи №21/2013, заведеної після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , акт про смерть №72 від 13 червня 2013 року. Крім того, ухвалою Київського районного суду м. Одеси від 05.06.2019 року було відмовлено у задоволенні заяви позивача - [PERSON] та представника позивачів [PERSON] та [PERSON] адвоката Білої Жанни Георгіївни про скасування заходів забезпечення позову, вжитих судом при розгляді іншої цивільної справи. 03.07.2019 року до канцелярії суду від представника відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому представник відповідача просить суд відмовити у задоволенні позову у повному обсязі. Так, в обґрунтування наданого відзиву представник відповідача посилається на те, що померла [INFO] дійсно була власницею квартири [ADDRESS] . Панічерська [PERSON] , як вказує представник відповідача, була незаміжньою, дітей не мала, та в останні роки свого життя, у зв`язку із незадовільним станом здоров`я потребувала допомоги, оскільки не мала можливості задовольнити свої потреби самостійно, вона зверталась, в тому числі, за допомогою до своїх братів та сестер, однак отримала цю допомогу лише від однієї сестри відповідач - [PERSON] , яка допомагала [PERSON] до останнього дня життя. Представник відповідача зазначає, що у зв`язку з тим, що всі інші брати та сестра відмовили [PERSON] у допомозі, остання пообіцяла [PERSON] залишити у спадок все нерухоме майно, власницею якого вона була шляхом складання заповіту щодо усієї спадщини на користь спадкоємиці [PERSON] . Крім того, як стверджує представник відповідача, Панічерська [PERSON] зазначила, що про це своє рішення повідомила іншим братам та сестрам, однак, після смерті [PERSON] [PERSON] було виявлено, що обіцяного [PERSON] заповіту складено не було. Представник відповідача також зазначає, що оскільки [PERSON] було повідомлено своїх братів та сестру, що є позивачами у цій справі, щодо її рішення про спадщину, [PERSON] [INFO] листопада 2013 [INFO] , в межах строку для прийняття спадщини, встановленого ст. 1270 ЦПК України, звернулась до приватного нотаріуса Лічман І.М. із заявою про прийняття спадщини після померлої [PERSON] . У зв`язку з тим, що останнім часом, як вказує представник відповідача, стосунки з братами та сестрою [PERSON] не підтримувала, про їх долю нічого не знала, а також, враховуючи рішення [PERSON] щодо залишення усього нерухомого майна у спадок [PERSON] , про яке було повідомлено всім братам та сестрам, [PERSON] у своїй заяві зазначила, що інших спадкоємців померлої немає. Крім того, [PERSON] і подумати не могла, що після ситуації що склалась у сім`ї, її брати та сестри будуть претендувати на спадщину [PERSON] . Крім того, представник відповідача зазначає, що у відповідача [PERSON] є підстави вважати, що свідоцтво про народження [PERSON] 02.11.1943 [INFO] є не оригінальним, оскільки з інформації, що була повідомлена відповідачу її батьками, їй відомо, що [PERSON] насправді не є їй рідним братом, а є зведеним, свідоцтво про народження [PERSON] , надане позивачами, є дублікатом та видане у 1954 році, тобто через 11 років після народження [PERSON] , а також те, що [PERSON] був народжений не у Республіці Молдова як зазначено у свідоцтві, а в Україні. З урахуванням викладеного, представник відповідача просить суд відмовити у задоволенні позову у повному обсязі. Ухвалою Київського районного суду м. Одеси від 03.07.2019 року було витребувано з Відділу державної реєстрації актів цивільного стану\~ Управління державної реєстрації Головного територіального управління юстиції в Одеській області відомості щодо наявності актового запису та повний витяг актового запису про народження [PERSON] , який народився [INFO] у с. Тараклія Тараклійського району Молдавської РСР. Витребувано з Управління державної реєстрації Головного територіального управління юстиції у Одеській області належним чином завірені копії документів, що стали підставою для видачі 04.07.2013 року свідоцтва про право власності та реєстрації 02.07.2013 року права власності на квартиру, за адресою: [ADDRESS] , серія та номер свідоцтва: 5717413, виданий 04.07.2013, видавник: Державний реєстратор Реєстраційної служби Одеського міського управління юстиції Одеської області Мидляр Є.В. На виконання\~вимог ухвали\~суду,\~22.07.2019\~року до\~канцелярії суду\~від Київської\~державної нотаріальної\~контори у\~місті Одесі\~надійшла належним\~чином завірена\~копія матеріалів\~спадкової справи\~№986/2013,\~яка заведена\~після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , а також надійшла належним чином завірена копія матеріалів спадкової справи № 51/2013, яка заведена Приватним нотаріусом\~Одеського міського\~нотаріального округу\~Лічман Інни\~Миколаївнипісля\~смерті [PERSON] , яка померла [INFO] . Крім того, на виконання вимог ухвали суду, листом від 17.07.2019 року (вхід. суду № 36652 від 22.07.2019 року) Приватний нотаріус Одеського міського нотаріального округу Лічман Інна Миколаївна повідомила суду, що спадкова справа № 51/2013 до майна померлої [INFO] [PERSON] була направлена до Київської державної нотаріальної контори у місті Одесі. На виконання вимог ухвали суду, листом від 22.07.2019 року (вхід. суду № 37560 від 26.07.2019 року) Управління державної реєстрації Головного територіального управління юстиції в Одеській області повідомило суд про те, що для отримання копії документів із реєстраційної справи, заведеної на спірний об`єкт нерухомого майна необхідно звернутися до Управління державної реєстрації юридичного департаменту Одеської міської ради. Ухвалою Київського районного суду м. Одеси від 16.09.2019 року було витребувано з Управління державної реєстрації юридичного департаменту Одеської міської ради належним чином завірену копію реєстраційної справи на квартиру, яка розташована за адресою: [ADDRESS] , яка надійшла до суду 09.10.2019 року. 06.09.2019 року, 13.09.2019\~року від позивачів надійшли відповіді на відзив, в яких позивачі вважають, що обставини, викладені у відзиві на позов є необґрунтованими та не підтверджені жодними доказами. У підготовчому засіданні 16.09.2019 року було закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті. У судовому засіданні 21.10.2019 року позивач [PERSON] та представник позивачів [PERSON] та [PERSON] заявлені позовні вимоги підтримали у повному обсязі, просили суд їх задовольнити. У судовому засіданні 21.10.2019 року представник відповідача проти позову заперечував, просив відмовити у задоволенні позову у повному обсязі. Дослідивши та проаналізувавши матеріали справи, заслухавши пояснення позивача [PERSON] , представника позивачів [PERSON] та [PERSON] , представника відповідача, суд дійшов висновку про необхідність задоволення позовних вимог, виходячи з наступного. Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом у судовому засіданні, [INFO] у с. Тараклія Тараклійська МРСР народився [PERSON] , батько [PERSON] , мати [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження (повторно) (т. 1 а.с. 33). [INFO] у с. Серпневе Тарутинського району народилася [PERSON] , у свідоцтві про народження в графі батько відомостей немає, в графі мати вказано [PERSON] (т. 1 а.с. 23). 03 травня 1952 року [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб, після державної реєстрації шлюбу [PERSON] змінила прізвище на « [PERSON] » (т. 2 а.с. 19). [INFO] у с. Серпневе Тарутинського району Одеської області народилася [PERSON] , батько [PERSON] , мати [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження (т. 1 а.с. 24, 25). [INFO] у с. Серпневе Тарутинського району Одеської області народився [PERSON] , батько [PERSON] , мати [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження (т. 1 а.с. 32). [INFO] у с. Серпневе Тарутинського району Одеської області народилася [PERSON] (після реєстрації шлюбу [PERSON] , батько [PERSON] , мати [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження (т. 2 а.с. 93, 94). Відносно того, що у свідоцтві про народження [PERSON] [INFO] , у графі батько вказано [PERSON] , у графі мати [PERSON] , які одружились після його народження [INFO] , суд зазначає про те, що свідоцтво про народження видано повторно 16 жовтня 1958 року, тобто вже після реєстрації шлюбу [PERSON] та [PERSON] . Вказане свідоцтво ніким не оскаржувалось та недійсним не визнавалось. Крім того, рішенням Ноябрського міського суду Ямало-Ненецького автономного округу від 15.04.2019 року, залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду Ямало-Ненецького автономного округу від 17.07.2014 року, [PERSON] було відмовлено у задоволенні позову про встановлення факту про відсутність родинних відносин між [PERSON] та [PERSON] [PERSON] (т. 3 а.с. 72-76, 78-82). Таким чином, судовим розглядом встановлено, що [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] є рідними сестрами та братами. [INFO] помер [PERSON] , [INFO] померла [PERSON] , що підтверджується копіями свідоцтв про смерть (т. 2 а.с. 17, 18). [INFO] у місті [PERSON] , Республіка Молдова, померла [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть переклад з румунської мови на українську, свідоцтво про смерть видане Відділом реєстрації актів цивільного стану [PERSON] (т. 1 а.с. 35-38). За життя [PERSON] , на підставі договору купівлі-продажу від 19 серпня 2008 року, посвідченого приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Коваль Н.В., зареєстрованого в КП «ОМБТІ та РОН» 13.11.2008 року номер запису: 569 в книзі: 692пр-185, на праві приватної власності належала квартира за адресою: [ADDRESS] (т. 2 а.с. 159, 161). Крім того, з матеріалів справи вбачається, що 19 серпня 2008 року між ВКФ «Тірас» у вигляді ТОВ та [PERSON] було укладено договір № 10/ЦП про інвестування будівництва шляхом купівлі-продажу цільових облігацій, відповідно до умов якого, в порядку передбаченому цим договором інвестор зобов`язується інвестувати будівництво об`єкта будівництва шляхом купівлі цільових облігацій підприємства. Об`єкт будівництва житловий будинок, за адресою: [ADDRESS] . Розмір інвестиції інвестора становить 348\~001,60 грн. без ПДВ (т. 3 а.с. 43). Згідно акту прийому-передачі квартири № [NUMBER] від 03 грудня 2012 року, ВКФ «Тірас» ТОВ на виконання договору інвестування будівництва шляхом купівлі-продажу цільових облігацій №10/ЦП від 19 серпня 2008р. передає, а [PERSON] приймає у власність 1-кімнатну квартиру [ADDRESS] . Сума за договором складає 348001,60 гривень та повністю сплачена [PERSON] (т. 2 а.с. 44). Однак, отримати свідоцтво про право власності на вказану квартиру [PERSON] не встигла, оскільки [INFO] померла. Таким чином, після смерті [PERSON] відкрилась спадщина, зокрема, на квартиру за адресою: [ADDRESS] , та на квартиру [ADDRESS] . Зі змісту витребуваної судом спадкової справи, заведеної Третьою Одеською державною нотаріальною конторою після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , вбачається, що 21 жовтня 2013 року [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] звернулися до Третьої Одеської державної нотаріальної контори з заявами про прийняття спадщини, яка відкрилась після смерті їх сестри - [PERSON] (т. 2 а.с. 25, 26, 33-35). Листом від 29 жовтня 2013 року за № 6289/02-14 Третя Одеська державна нотаріальна контора повідомила [PERSON] про відкриття спадщини після [PERSON] , померлої [INFO] та роз`яснила, що у строк до 13.12.2013 року їй необхідно подати /відправити/ в нотаріальну контору заяву про прийняття спадщини або відмову він неї (т. 2 а.с. 43). Однак, постановами державного нотаріуса Третьої Одеської державної нотаріальної контори від 20 квітня 2018 року [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] було відмовлено у вчинені нотаріальної дії видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на частку квартири під [ADDRESS] , після смерті [PERSON] , оскільки в нотаріальну контору не надано правовстановлюючий документ на спадкову квартиру та накладений арешт Київським районним судом м. Одеси 24.12.2014 року, зареєстрований 06.05.2015 за № 02892928 (т. 2 а.с. 136-138). Крім того, з матеріалів справи вбачається, що 09.11.2013 року [PERSON] , вже після заведення спадкової справи Третьою Одеською державною нотаріальною конторою, також звернулася до приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу Лічман І.М. з заявою про прийняття спадщини, яка відкрилась після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , на підставі якої приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Лічман І.М. було заведено ще одну спадкову справу № 51/2013 (т.2 а.с. 141-181). У заяві про прийняття спадщини [PERSON] зазначила, що інших спадкоємців немає. Так, 31.03.2014 року приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Лічман І.М. [PERSON] , як єдиному спадкоємцю, було видано свідоцтво про право на спадщину за законом, після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , на квартиру, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] (т.2 а.с. 176). Свідоцтво було зареєстровано в реєстрі за № 1430. 22 серпня 2014 року приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Пашичевою Г.Л. було посвідчено договір купівлі-продажу квартири, згідно умов якого [PERSON] передала у власність, а малолітній [PERSON] , в особі законного представника - матері [PERSON] , прийняв у власність квартиру за адресою: [ADDRESS] , яка в цілому складається з однієї кімнати та підсобних приміщень, загальною площею 34,4 кв.м., у тому числі житловою площею 17,5 кв.м. Однак, у подальшому, рішенням Київського районного суду м. Одеси від 13.02.2018 року у справі № 520/4639/15-ц за позовом [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] , з урахуванням ухвали про виправлення описки від 13.02.2018 року, яке набрало законної сили після перегляду в апеляційному порядку, було визнано недійсним свідоцтво про право на спадщину за законом, видане приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Лічман І.М. 31 березня 2014 року, зареєстровано в реєстрі за № 1430, на квартиру [ADDRESS] (т. 1 а.с. 39-41, 43). Також, рішенням Київського районного суду м. Одеси від 30.07.2019 року у справі № 520/5693/19 за позовом [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] , було витребувано у [PERSON] в особі його законного представника - матері [PERSON] , на користь позивачів: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] квартиру [ADDRESS] загальною площею 34,4 кв.м., житловою площею 17,5 кв.м., яка була відчужена за договором купівлі-продажу від 22.08.2014р., укладеним між відповідачем [PERSON] , в особі його законного представника - матері [PERSON] , і [PERSON] та посвідченим приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Пашичевою Г. Л. (реєстр №1553), з номером запису про право власності 5175013, з реєстраційним номером об`єкта нерухомого майна 327256251101 (т. 2 а.с. 238-241). Вказане рішення було оскаржено до Одеського апеляційного суду, і на теперішній час рішення апеляційним судом ще не прийнято. Таким чином,\~судовим розглядом\~встановлено,\~що свідоцтво\~про право\~на спадщину\~за законом,\~після смерті\~ [PERSON] ,\~яка померла\~ [INFO] ,\~на квартиру,\~що знаходиться\~за адресою:\~ [ADDRESS] ,\~яке було\~видане 31.03.2014\~року приватним\~нотаріусом Одеського\~міського нотаріального\~округу Лічман\~І.М.\~ [PERSON] ,\~як єдиному\~спадкоємцю,\~було скасовано,\~а вказану\~квартиру,\~за адресою:\~ [ADDRESS] , яка\~була відчужена\~за договором\~купівлі-продажу,\~буловитребувано. Відповідно до ст. 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив та батьки. З матеріалів справи вбачається, що [PERSON] , яка померла [INFO] , одружена не була, дітей немає, батьки померли, тобто спадкоємці першої черги, відповідно до ст. 1261 ЦК України, відсутні. Відповідно до\~ч.\~2\~ст.\~1261\~ЦК України у другу чергу право на спадкування за законом мають рідні брати та сестри спадкодавця, його баба та дід як з боку батька, так і з боку матері. З матеріалів справи вбачається, що спадкоємцями другої черги за законом після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , є її брати та сестри [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] , які звернулися до Третьої Одеської державної нотаріальної контори та приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу Лічман І.М. з заявами про прийняття спадщини. Твердження представника відповідача про те, що [PERSON] насправді не є їй рідним братом, а є зведеним, свідоцтво про народження [PERSON] , надане позивачами, є дублікатом та видане у 1954 році, тобто через 11 років після народження [PERSON] , а також те, що [PERSON] був народжений не у республіці Молдова як зазначено у свідоцтві, а в Україні, судом до уваги не приймається, оскільки в обґрунтування зазначених обставин ніяких доказів суду надано не було. При цьому, суд враховує те, що [PERSON] вже зверталася до Ноябрського міського суду Ямало-Ненецького автономного округу з позовом до [PERSON] , в якому просила суд виключити [PERSON] з кола спадкоємців другої черги, та встановити факт відсутності родинних зв`язків між [PERSON] та померлою [PERSON] , оскільки він фактично та юридично не є сином [PERSON] , та не може бути спадкоємцем після смерті [PERSON] . Однак, рішенням Ноябрського міського суду Ямало-Ненецького автономного округу від 15.04.2019 року, залишеним без змін ухвалою Апеляційного судуд Ямало-Ненецького автономного округу від 17.07.2014 року, [PERSON] було відмовлено у задоволенні позову про встановлення факту про відсутність родинних відносин між [PERSON] та [PERSON] . Крім того, не приймаються судом до уваги посилання представника відповідача на те, що тільки [PERSON] допомагала [PERSON] до останнього дня життя, а всі інші брати та сестра відмовили у допомозі, а також те, що Панічерська [PERSON] пообіцяла [PERSON] залишити у спадок все нерухоме майно, власницею якого вона, оскільки жодних доказів на підтвердження вказаних обставин відповідачем та її представником надано не було, позов про усунення від права на спадкування в межах розгляду цієї цивільної справи [PERSON] не заявлявся. Навпаки, з матеріалів справи вбачається, що [PERSON] померла [INFO] у Республіці Молдова, де проживає її сестра - [PERSON] , витратами на поховання займалася [PERSON] (т. 2 а.с. 199-225). Таким чином, судовим розглядом встановлено, що спадкоємцями другої черги за законом після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , є її брати та сестри [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] . Однак, постановами державного нотаріуса Третьої Одеської державної нотаріальної контори від 20 квітня 2018 року [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] було відмовлено у вчинені нотаріальної дії видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на частку квартири під [ADDRESS] , після смерті [PERSON] , оскільки в нотаріальну контору не надано правовстановлюючий документ на спадкову квартиру та накладений арешт Київським районним судом м. Одеси 24.12.2014 року, зареєстрований 06.05.2015 за № 02892928 (т. 2 а.с. 136-138). Судовим розглядом встановлено, що [PERSON] прийняла у власність 1-кімнатну квартиру [ADDRESS] , та повністю сплатила суму за договором у розмірі 348001,60 гривень (т. 2 а.с. 44). Однак, отримати свідоцтво про право власності на вказану квартиру за життя Панічерська [PERSON] не встигла, оскільки [INFO] померла. Як зазначено у листі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 р. № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності (ст. 392 ЦК). При вирішенні спорів щодо спадкування права власності на нерухоме майно судам слід звертати увагу на зміну редакції ч. 4 ст. 331 і ч. 4 ст. 334 ЦК та інших норм цивільного законодавства і застосовувати редакцію закону, яка діяла на час виникнення права у самого спадкодавця та на час відкриття спадщини. При вирішенні спору про визнання права власності на спадкове майно потрібно розмежовувати час і підстави виникнення права власності у спадкодавця, які кваліфікуються відповідно до законодавства України чинного на час виникнення права власності та підстави спадкування зазначеного майна, що визначаються на час відкриття спадщини та згідно із п. 5 Прикінцевих та перехідних положень ЦК. Якщо нотаріусом обґрунтовано відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, виникає цивільно-правовий спір, що підлягає розглядові у позовному провадженні. Відповідно до ч. 3 ст. 3 Закону України від 01 липня 2004 року «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації. Згідно з абзацом 3 ч. 2\~ст. 331 ЦК України\~якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації. Частиною 3\~ст. 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень»\~передбачено, що права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації відповідно до цього\~Закону, виникають з моменту такої реєстрації. Зі змісту витребуваної судом копії реєстраційної справи вбачається,\~що 04.07.2013\~року на\~ім`я [PERSON] \~було видано\~свідоцтво про\~право власності\~на нерухоме\~майно,\~індексний номер:\~5717413,\~наквартиру [ADDRESS] (т. 3 а.с. 30), рішення про державну реєстрацію права власності було прийнято 02.07.2013 року (т. 3 а.с. 57-58), а [PERSON] [PERSON] померла [INFO] . Таким чином, судовим розглядом встановлено, що державна реєстрація права власності та видача свідоцтва про право власності на ім`я [PERSON] були здійснені вже після її смерті. Згідно ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. У судовому засіданні встановлено, що [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] спадщину прийняли, оскільки подали нотаріусу заяву про її прийняття, із заявою про відмову від спадщини не звертались, однак свідоцтва про право на спадщину не отримали. Згідно ч. 1 ст. 317 ЦК України власникові належить права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Також ч.1,2 ст. 319 ЦК України передбачено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до положень ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Відповідно до частини першої\~статті 1216 ЦК України\~спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до частини п`ятої\~статті 1268 ЦК України\~(у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Згідно частини третьої\~статті 1296 ЦК України\~(в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Тлумачення вказаних норм свідчить, що законодавець розмежовує поняття «виникнення права на спадщину» та «виникнення права власності на нерухоме майно, що входить до складу спадщини», і пов`язує із виникненням цих майнових прав різні правові наслідки. Виникнення у спадкоємця права на спадщину, яке пов`язується з її прийняттям, як майнового права зумовлює входження права на неї до складу спадщини після смерті спадкоємця, який не здійснив державну реєстрацію права. Відсутність\~реєстрації права власності на спірну квартиру за\~ [PERSON] на момент її смерті, а також відсутність у позивачів оригіналу свідоцтва про право власності на спірну квартиру після смерті [PERSON] , є перешкодою для реалізації\~\~позивачами їх права на прийняття спадщини після смерті [PERSON] у нотаріальному порядку, оскільки виникнення у спадкоємця права на спадщину, яке пов`язується з її прийняттям, як майнового права зумовлює входження права на неї до складу спадщини після смерті спадкоємця, який не одержав свідоцтва про право власності та не здійснив державну реєстрацію такого права. Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 14 серпня 2019 року справа № 523/3522/16-ц. При цьому, суд приймає\~до уваги\~те,\~що реєстрація\~права власності за\~ [PERSON] після її смерті на квартиру [ADDRESS] та відсутність у позивачів правовстановлюючих документів на квартиру призвела до неможливості позивачам оформити свої спадкові права щодо цієї квартири, а іншим шляхом окрім як шляхом звернення до суду їх право захистити неможливо. Щодо наявності арешту на квартирі [ADDRESS] , судом встановлено, що ухвалою Київського районного суду м. Одеси від 21.08.2019 року, яка набрала законної сили 21.08.2019 року, було скасовано арешт з квартири [ADDRESS] , накладеного на підставі ухвали Київського районного суду м. Одеси від 24.12.2014 року та від 20.04.2015 року (т. 3 а.с. 71). З урахуванням викладеного, позовні вимоги [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] про визнання за ними право власності в порядку спадкування по ј частки кожному на квартиру [ADDRESS] , житловою площею 18,6 кв.м., загальною площею 52,9 кв.м., після померлої [INFO] [PERSON] , є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Згідно ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Оскільки позивачами не заявлені вимоги про відшкодування судових витрат, у суду відсутні підстави для покладання цих витрат на відповідача.

Outcome: approved