Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-10 00:00:00

21.03.2014 року [PERSON] подав до суду вищевказаний позов, обґрунтовуючи його тим, що згідно договору позики, укладеному в письмовій формі 28.03.2013 року, [PERSON] позичив [PERSON] грошові кошти в сумі 6000 доларів США, строком до 25.05.2013 року. 06.04.2013 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено договір відступлення права вимоги (цесії), про що повідомлено [PERSON], відповідно до якого [PERSON] набув права вимоги від [PERSON] грошових коштів в сумі 6000 доларів США. Так як [PERSON] не повернула борг у встановлений договором строк, на вимоги повернути борг не реагує, уникає будь-яких контактів, то посилаючись на ст.ст. 16, 625, 1049, 1050 ЦК України, [PERSON] просить суд стягнути з [PERSON] на його користь суму боргу 6000 доларів США, що на день подання позову 21 березня 2014 року за курсом НБУ складає 60 655 грн., та 3% річних від простроченої суми за 300 днів прострочення, що складає 1495 грн., а всього 62 150 грн. В судові засідання позивач [PERSON] не з'явився, подав письмові заяви про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. В судовому засіданні 15 травня 2014 року відповідачка [PERSON] позов визнала частково в сумі 3000 доларів США, пояснила, що 28.03.2013 року вона дійсно взяла в борг у [PERSON] 6000 доларів США, які зобов'язалась повернути до 25.05.2013 року, але так склались обставини, що вона повернула [PERSON] лише половину боргу у сумі 3000 доларів США, це сталося приблизно 18 чи 19 травня 2013 року. При цьому розписку про повернення частини боргу вона у [PERSON] не брала, будь-яких доказів про повернення нею частини боргу відповідачка надати не може. Залучений судом до участі в справі в якості третьої особи [PERSON] в судове засідання не з'явився, хоча повідомлявся про час та місце розгляду справи, будь-яких пояснень чи заперечень з приводу позовних вимог суду не надав. Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення відповідачки, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. З матеріалів справи вбачається, що 28.03.2013 року [PERSON] передав [PERSON] 6000 доларів США, а [PERSON] зобов'язалась повернути вказану суму до 25.05.2013 року, про що сторони уклали письмовий договір позики в присутності адвоката [PERSON] (а.с.4). Оригінал договору позики досліджений в суді. Даний договір відповідає вимогам ч. 1 ст. 1047 ЦК України, згідно якої договір позики укладається в письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподаткованого мінімуму доходів громадян. Даний договір сторонами не оспорюється, а факт передачі грошових коштів у сумі, вказаній в договорі, визнається відповідачем [PERSON] Також судом встановлено, що 06.04.2013 року [PERSON] та [PERSON] уклали договір відступлення права вимоги (цесії), за умовами якого [PERSON] відступив, а [PERSON] набув право вимоги, належне [PERSON], і став кредитором за договором позики від 28.03.2013 року, укладеним між [PERSON] та [PERSON] За вказаним договором відступлення права вимоги [PERSON] набув права вимоги від боржника [PERSON] повернення 6000 доларів США (а.с.3). Оригінал договору відступлення права вимоги досліджений в суді. Даний договір відповідає вимогам ч. 1 ст. 513 ЦК України, згідно якої правочин щодо заміни кредитора у зобов'язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов'язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові. Договір відступлення права вимоги сторонами не оспорюється. Відповідно до п. 1 ч.1 ст. 512 ЦК України, кредитор у зобов'язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Згідно ч. 1 ст. 516 ЦК України, заміна кредитора у зобов'язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно ст. 514 ЦК України, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі та на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Таким чином, згідно загальних умов виконання зобов'язань, відповідно до ст.ст. 526, 530, 611 ЦК України, відповідач повинна була виконати зобов'язання належним чином та у встановлений строк, а в разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідач [PERSON] пояснила у судовому засіданні, що 18 чи 19 травня 2013 року вона повернула частину боргу у сумі 3000 доларів США [PERSON], однак будь-яких доказів на підтвердження своїх стверджень відповідачка суду не надала. Таким чином, суд приходить до висновку, що борг не було повернуто відповідачкою своєчасно - тобто до 25.05.2013 року, і згідно договору відступлення права вимоги до нового кредитора [PERSON] перейшло право вимагати у боржника [PERSON] повернення боргу в обсязі та на умовах, що існували на момент переходу цих прав, тобто в повному обсязі - 6000 доларів США, так як інше не було встановлено договором. Згідно ч. 1 ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Відповідно до ч. 1 ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Як вбачається з матеріалів справи, строк повернення боргу наступив 25.05.2013 року, однак борг у сумі 6000 доларів США відповідачкою в цей строк не було повернуто. За вказаних обставин, суд вважає необхідним стягнути з відповідачки на користь позивача вказану суму боргу 6000 доларів США, що за курсом НБУ на 21.03.2014 року (10,1092) складає 60655 грн. Відповідно до ч. 1 ст. 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 ЦК України. Згідно ч. 2 ст. 625 ЦК України, божник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Таким чином, вимоги позивача про стягнення з відповідачки 3% річних від простроченої суми за 300 днів прострочення, є обґрунтованими, і підлягають задоволенню. Розрахунок 3% річних наступний: 6000 доларів США за курсом НБУ на 21.03.2014 року (10,1092) складає 60655 грн. Строк прострочення з 26.05.2013 року по 21.03.2014 року складає 300 днів. 60 655 грн. х 3 х 300 (днів прострочення) : 365 (днів у році) : 100 = 1495 грн. Таким чином, всього з відповідачки [PERSON] на користь позивача [PERSON] підлягає стягненню загальна сума 62 150 грн. (60655 грн. + 1495 грн.). Крім того, відповідно до ст. 88 ЦПК України, в зв'язку із задоволенням позову, суд вважає необхідним стягнути з відповідачки на користь позивача судовий збір у розмірі 621,50 грн. На підставі ст.ст. 526, 530, 611, 625, 1048, 1049, 1050 ЦК України,

Outcome: approved