overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-14 00:00:00

21.08.2015р. заявник [PERSON] звернулася до суду з заявою про встановлення факту належності їй, [PERSON] (дошлюбне прізвище Дойнова) [PERSON] правовстановлюючого документу: договору купівлі-продажу нерухомого майна, а саме квартири [ADDRESS] / вул.Маяковського,29 в м. Бердянську Запорізької області, посвідченого 07.07.2006р. приватним нотаріусом Бердянського міського нотаріального округу Запорізької області [PERSON] за реєстраційним номером 1076, в якому по батькові заявника помилково вказане як «Дмитріївна» замість « Дмитрівна». Встановлення цього факту заявнику потрібно для розпорядження своїм нерухомим майном. У судове засідання заявник [PERSON] не з»явилася, надала суду заяву, в якій підтримала свою заяву про встановлення факту належності правовстановлюючого документу у повному обсязі, просить її задовольнити і справу розглянути за її відсутності. Представник зацікавленої особи: реєстраційної служби Бердянського міськрайонного управління юстиції Запорізької області в судове засідання не з»явився, заперечень проти заяви не надав, про час розгляду справи був повідомлений належним чином. Розглянувши матеріали справи, суд вважає заяву обґрунтованою та підлягаючою задоволенню з наступних підстав : Заявник [PERSON] (дошлюбне прізвище Дойнова) [PERSON] придбала квартиру [ADDRESS]/ вул. Маяковського,29 в м. Бердянську Запорізької області згідно договору купівлі-продажу нерухомого майна від 07.07.2006р. на ім»я «Дойнової Валентини Дмитріївни», що підтверджується копією паспорта, копією свідоцтва про шлюб, копією договору купівлі-продажу нерухомого майна від 07.07.2006р. В договорі купівлі-продажу нерухомого майна: а саме квартири [ADDRESS]/ вул. Маяковського,29 в м. Бердянську Запорізької області, посвідченому 07.07.2006р. приватним нотаріусом Бердянського міського нотаріального округу Запорізької області [PERSON] за реєстраційним номером 1076, по батькові заявника помилково вказане як «Дмитріївна» замість « Дмитрівна», що підтверджується довідкою Бердянського міського відділу управління державної міграційної служби України в Запорізькій області № 2317/11-3860 від 14.08.2015р. про зміну прізвища на підставі укладення шлюбу та отримання нового цивільного паспорту громадянина України на ім»я «Панфілова Валентина Дмитрівна ». Розглянувши матеріали справи, враховуючи, що в судовому засіданні факт належності заявнику правовстановлюючого документу був доведений, суд вважає необхідним цей факт встановити.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-27 00:00:00

21.08.2015 року [PERSON] звернувся до Краматорського міського суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на дитину. В позовній заяві зазначено, що позивач в 18.04.2008 року зареєстрував шлюб з [PERSON], який було розірвано 28.09.2012 року рішенням Червоногвардійського суду м. Макіївки. Від шлюбу мають неповнолітню дитину сина [PERSON], [INFO]. Рішенням Краматорського міського суду від 16.06.2015 року відповідачка позбавлена батьківських прав відносно сина. Дитина повністю знаходиться на його утриманні, відповідачка ніякої матеріальної допомоги не надає. Просить стягнути з відповідачки на його користь на утримання дитини аліменти в розмірі ? частини його доходу (заробітку) щомісяця, але не менш 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до її повноліття. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив їх задовольнити. Не заперечував проти заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не зявилася з не відомої суду причини, про день та час слухання справи була повідомлена. Вимоги позивача підтверджуються копією свідоцтва про народження сина [PERSON], [INFO], (а.с. 5), заочним рішенням Червоногвардійського районного суду м. Макіївки Донецької області від 28.09.2012 року про розірвання шлюбу (а.с. 6), заочним рішенням Краматорського міського суду від 16.06.2015 року про позбавлення батьківських прав [PERSON] (а.с. 7), довідкою від 07.11.2014 року № 1426/2273 про взяття на облік особи, яка переміщується з тимчасово окупованої території (а.с. 8). Згідно зі ст. 180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову. Відповідно до ч. 2 ст. 166 СК України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов'язку щодо утримання дитини. Одночасно з позбавленням батьківських прав суд може на вимогу позивача або за власною ініціативою вирішити питання про стягнення аліментів на дитину. Дослідивши матеріали справи, враховуючи те, що позивач не заперечує проти заочного розгляду справи в порядку, передбаченому ст. 224, 225 ЦПК України, суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення, яким позовні вимоги задовольнити в повному обсязі, стягнути з відповідачки на користь позивача аліменти на утримання неповнолітньої дитини в розмірі 1/4 частки її заробітку (доходу), але не менш ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, кожного місяця починаючи з дня звернення до суду тобто з 21.08.2015 року до повноліття дитини. Крім того, згідно з ч. 3 ст. 88 ЦПК України, з відповідача підлягають стягненню на користь держави судовий збір в сумі 243,60 грн. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-06 00:00:00

21.08.2015 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини. В обґрунтування позовних вимог вказала, що перебуває з відповідачем у шлюбі. Від шлюбу мають дитину - сина [PERSON], [INFO]. Однак відповідач вихованням та матеріальним утримуванням дитини не займається. Тому позивач просить у судовому порядку стягнути з відповідача аліменти у розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку, на утримання дитини. Позивач надала заяву, де просила справу розглянути за її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач надав заяву, де просив справу розглянути за його відсутності, проти позову не заперечував. Суд, дослідивши письмові матеріали справи, вважає за необхідне позов задовольнити, виходячи із наступних підстав. Матеріалами справи встановлено, позивач і відповідач перебувають в шлюбі (а.с.4) та мають дитину сина [PERSON], [INFO], про що свідчить свідоцтво про народження серії 1- НО № 288152 (а.с.5). Відповідач у добровільному порядку відмовляється матеріально утримувати дитину, хоча має таку можливість. Згідно ст.180 СК України, батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно \~до ст. 183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде \~стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-28 00:00:00

21.08.2015 року [PERSON] звернулась до суду з позовом про стягнення із [PERSON] аліментів на утримання спільних малолітніх дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] посилаючись на те, що відповідач ухиляється від виконання свого обов'язку по утриманню дітей. Тому позивач просить суд стягнути з відповідача аліменти на утримання дітей у розмірі 1/2 частини всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня пред'явлення позову і до досягнення дітьми повноліття. У судовому засіданні [PERSON] позов підтримала та просила його задовольнити. Зазначила, що [PERSON] надає матеріальну допомогу на утримання дітей нерегулярно і в меншому розмірі ніж це передбачено законодавством. [PERSON] у судовому засіданні позов визнав частково. Зазначив, що на даний час не працює, згоден платити аліменти в розмірі 1/3 частини від його заробітку. Суд, вислухавши думку сторін, дослідивши матеріали справи дійшов висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 10.11.2007 року сторони зареєстрували шлюб, про що Відділом реєстрації актів цивільного стану Святошинського районного управління юстиції м. Києва зроблено актовий запис № 1741 та видане відповідне свідоцтво (а.с.7). На даний час в провадженні Святошинського районного суду м. Києва перебуває справа про розірвання шлюбу між сторонами (а.с.10). Від шлюбу сторони мають малолітніх дітей: [PERSON], [INFO], про що Відділом реєстрації актів цивільного стану Святошинського РУЮ у м. Києві зроблено актовий запис № 1410 та видане відповідне свідоцтво та [PERSON], [INFO], про що Відділом реєстрації актів цивільного стану Святошинського РУЮ у м. Києві зроблено актовий запис № 1411 та видане відповідне свідоцтво (а.с.9). Відповідно до ст. 180 Сімейного Кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст. 181 Сімейного Кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ст. 182 Сімейного кодексу України при визначені розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних батьків, чоловіка, дружини, дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення. Обставин, які б були підставами для збільшення, зменшення розміру аліментів судом не встановлені. Зважаючи на неналежне матеріальне утримання відповідачем дітей, суд вважає за необхідне стягнути з нього на користь позивача аліменти на утримання дітей в розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку щомісячно до досягнення ними повноліття. Відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України суд вважає за необхідне покласти на відповідача обов'язок сплатити на користь держави судові витрати. На підставі ст.ст. 180-183, 191 Сімейного Кодексу України та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-27 00:00:00

21.08.2015 року [PERSON] звернулася до Краматорського міського суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на дитину. В позовній заяві зазначено, що позивач в 25.06.2005 році зареєструвала шлюб з [PERSON], який бажає з ним розірвати. Від шлюбу мають неповнолітню дитину доньку [PERSON], [INFO]. Дитина повністю знаходиться на її утриманні, відповідач ніякої матеріальної допомоги не надає. Просить стягнути з відповідача на її користь на утримання дитини аліменти в розмірі 1/3 частини його доходу (заробітку) щомісяця, але не менш 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до її повноліття. Представник позивачки в судове засідання не зявилася, надала заяву, в якій просила слухати справу у її відсутність. Позовні вимоги підтримує у повному обсязі та просить їх задовольнити. Не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не зявився з не відомої суду причини, про день та час слухання справи був повідомлений. Вимоги позивача підтверджуються копією про шлюб (а.с. 5), копією свідоцтва про народження доньки [PERSON], [INFO], (а.с. 7), довідкою від 22.12.2014 року № 1426/16612 про взяття на облік особи, яка переміщується з тимчасово окупованої території (а.с. 6). Згідно зі ст. 180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову. Дослідивши матеріали справи, враховуючи те, що представник позивачки не заперечує проти заочного розгляду справи в порядку, передбаченому ст. 224, 225 ЦПК України, суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення, яким позовні вимоги задовольнити в повному обсязі, стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання неповнолітньої дитини в розмірі 1/3 частки його заробітку (доходу), але не менш ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, кожного місяця починаючи з дня звернення до суду тобто з 21.08.2015 року до повноліття дитини. Крім того, згідно з ч. 3 ст. 88 ЦПК України, з відповідача підлягають стягненню на користь держави судовий збір в сумі 487,20 грн. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-02 00:00:00

21.08.2015 року [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON], в якому ставить питання про розірвання шлюбу. На доведеність позовних вимог позивач зазначив, що 20.06.2013 року уклав з відповідачем шлюб. Від зазначеного шлюбу дітей не має. Сумісне життя не склалося через різні погляди на життя. Шлюбні відносини припинені, сумісне господарство не ведеться. Позивач вважає, що сім`я розпалася остаточно і відновити її не можна. Спору про поділ майна немає. Позивач надав заяву, де просив справу розглянути за його відсутності, підтримує позовні вимоги в повному обсязі. Після розірвання шлюбу [PERSON] просила змінити прізвище на дошлюбне «[PERSON]». Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явився, надав до суду нотаріально посвідчену заяву, згідно якої дає згоду на розірвання шлюбу з [PERSON] за його відсутності. Дослідивши матеріали справи, суд встановив, що сторони перебувають в шлюбі, зареєстрованому 20.06.2013 року Микитівського відділу державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Горлівського міського управління юстиції у Донецькій області, актовий запис №115, що підтверджено свідоцтвом про шлюб [NUMBER] (а.с. 4). Від зазначеного шлюбу позивач з відповідачем дітей не мають. Спору про поділ майна не виникає. Наміру поновлювати шлюбні відносини сторони не мають. Відповідач надав до суду нотаріально посвідчену заяву НАВ 665188, згідно якої дає згоду на розірвання шлюбу з [PERSON] за його відсутності (а.с. 5). Суд вважає, що вищевикладене дає підстави для висновку про неможливість подальшого спільного проживання сторін по справі, як подружжя, та вказує на те, що збереження їхньої сім'ї стало неможливим. Судом встановлено, що позивачка бажає залишити прізвище, яке вона мала до реєстрації шлюбу, а саме «[PERSON]» (а.с. 4). Згідно з ч.2 ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. За ч.8 ст.235 ЦПК України у рішенні про розірвання шлюбу зазначається про вибір прізвища тим з подружжя, який змінив прізвище під час державної реєстрації шлюбу, що розривається. Враховуючи викладене, суд вважає, що позов [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу слід задовольнити.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-18 00:00:00

21.08.2015 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, а саме частиною домоволодіння №58 по вул. Садовій, в м. Миколаєві. У заяві позивачка вказала, що вона є власником 19/100 частини домоволодіння №58 по вул. Садовій, в м. Миколаєві, але крім неї в спірній частині домоволодіння зареєстрована відповідачка [PERSON], яка не проживає в ньому з 1996 року. Оскільки знятися відповідачка з реєстрації сама не має можливості так як на даний час проживає в Сполучених Штатах Америки, тому позивачка була змушена звернутися до суду з позовом. В судове засідання позивачка не з'явилася, надала до суду заяву про розгляд справи у її відсутність, позов підтримала і просила задовольнити. Відповідачка [PERSON] в судове засідання не зявилася, надала до суду письмову заяву про розгляд справи у її відсутність, позов визнала і не заперечувала проти його задоволення. Дослідивши письмові матеріали справи, суд приходить до наступного: Судом встановлено, що власником 19/100 частки домоволодіння №58 по вул. Садовій, у м. Миколаєві на підставі договору купівлі-продажу №3891 від 19.07.2007 року, посвідченого приватним нотаріусом Миколаївського міського нотаріального округу є [PERSON]. На даний час у спірній квартирі, окрім позивачки, зареєстрована відповідачка [PERSON], що підтверджується довідкою ТОВ НИКОЛАЕВДОМСЕРВИС за №637 від 10.08.2015 року. Судом також встановлено, що згідно акту про непроживання відповідачка в спірному помешканні не проживає з 2009 року. Як вбачається з матеріалів справи, особистих речей відповідачки в домоволодінні немає, участі в оплаті за комунальні послуги вона не приймає і будь-який звязок із спірним помешканням не підтримує, на даний час проживає в Сполучених Штатах Америки. Таким чином, у звязку з тим, що відповідачка не мешкає у спірному домоволодінні без поважних причин більше як 6 місяців, то на підставі ст. ст. 71, 72 ЖК України, її можна визнати такою, що втратила право користування житловим приміщенням домоволодіння №58 по вул. Садовій, в м. Миколаєві. Суд зазначає, що при розгляді справи будь-яких перешкод для проживання відповідачки у спірній квартирі з боку позивача, судом встановлено не було. Крім того, подальша реєстрація відповідачки [PERSON] у спірній квартирі повязана з тим, що позивачка повинна і далі сама сплачувати за комунальні послуги із розрахунку зареєстрованих осіб у квартирі, що порушує її законні права та інтереси.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-27 00:00:00

21.08.2015 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 17.10.2008 року відділом реєстрації актів цивільного стану Піщанського районного управління юстиції Вінницької області, актовий запис № 45. Свої вимоги мотивує тим, що 17.10.2008 року вони з [PERSON] уклали шлюб, від даного шлюбу дітей не мають. Причиною розірвання шлюбу є втрата почуття поваги та любові один до одного, між ними часто виникали сварки та непорозуміння. Вважає подальше спільне проживання з відповідачем та збереження сім'ї неможливим. На даний час вони фактично припинили шлюбні відносини. Відповідач відмовляється звертатися до органу РАЦС для розірвання шлюбу, тому позивачка звернулася до суду. Оскільки їх шлюб з відповідачем існує лише формально, зберігати сім'ю наміру не має, просить суд шлюб розірвати. В судове засідання позивач [PERSON] не з'явилася, надіслала на адресу суду заяву з проханням розглядати справу без її участі, підтримує свої позовні вимоги повністю та просить суд шлюб розірвати. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, про час та місце слухання справи повідомлений належним чином через оголошення в газеті «Рідне Прибужжя» №37 від 10.09.2015 року, а тому згідно ст.ст. 169, 224 ЦПК України, суд вирішує справу у його відсутності, на підставі наявних у справі доказів в порядку заочного провадження. Суд, дослідивши матеріали справи та з'ясувавши фактичні взаємини подружжя, яке тривалий час не підтримує шлюбних відносин, дійшов висновку, що подальше їх спільне життя і збереження шлюбу суперечило б їх інтересам та інтересам їх неповнолітніх дітей, а тому позов підлягає задоволенню, на підставі вимог ст.ст. 105, 110, 112 Сімейного Кодексу України. Відповідно до ст. 113 СК України, суд вважає необхідним позивачу [PERSON] залишити прізвище, яке вона отримала під час державної реєстрації шлюбу, що розривається.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-27 00:00:00

21.08.2015 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого між ними 28 квітня 2012 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Золотоноші Золотоніського міськрайонного управління юстиції у Черкаській області, актовий запис № 33, мотивуючи свій позов тим, що подружжя втратило почуття любові та поваги один до одного, між подружжям постійно виникали суперечки внаслідок різного розуміння сімейних обов'язків та поведінки у сім'ї, внаслідок чого подальше спільне життя та збереження шлюбу з відповідачем неможливе. Фактично сім'я розпалась два роки тому, спільне господарство не ведеться, у зв'язку з чим позивач і звернулася до суду з даним позовом про розірвання шлюбу. Від шлюбу подружжя має доньку - [PERSON], [INFO], яка мешкає разом з матір'ю. У судове засідання позивач не з'явилася, надала суду заяву про розгляд справи без її участі, заяву повністю підтримує, просить її задовольнити, не заперечує проти ухвалення заочного рішення. Відповідач у судове засідання також не з'явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про причини своєї неявки у судове засідання не повідомив, за таких обставин суд не має відомостей про причини його неявки, тому вважає потрібним відповідно до ст.224 ЦПК України, отримавши згоду позивача, вирішувати справу шляхом ухвалення заочного рішення на підставі наявних у ній даних чи доказів. Враховуючи неявку у судове засідання повідомлених сторін, наявність заяви позивача про розгляд справи без її участі, суд приймає рішення за наявними у справі доказами, без фіксування судового засідання технічним засобом з підстав визначених ч. 2 ст. 197 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, оскільки причини розпаду сім'ї на які посилається позивач, є поважними і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, що має істотне значення. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-02 00:00:00

21.08.2015 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення боргу, вказуючи на те, що в червні 2015 року вона, згідно розписки, дала в борг [PERSON] гроші в сумі 8000грн., яка зобов'язалася повернути їх через декілька днів, але до теперішнього часу гроші не повернула, хоча вона неодноразово зверталася до неї, а потім стала уникати її, не відповідає на телефонні дзвінки, а тому вона вимушена звернутися до суду. Просить стягнути з відповідачки на її користь матеріальну шкоду у сумі 8000 грн. та витрати на сплату судового збору і на правову допомогу. В судовому засіданні позивачка повністю підтримала свої вимоги. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явилася, про час та місце слухання справи була повідомлена належним чином, про причину неявки суд не повідомила. Позивачка просить слухати справу заочно. Суд ухвалив слухати справу заочно. Вислухавши позивача, пояснення свідка, вивчивши матеріали справи, суд вважає позов [PERSON] до [PERSON] про стягнення боргу обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню. Згідно ч.2 ст.1047 ЦК України на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми. Згідно ч.1 ст.1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно зі ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльність особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдану майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Як встановлено у судовому засіданні, 03.06.2015 року [PERSON] дала в борг [PERSON] гроші в сумі 8000грн., яка написала про це розписку та зобов'язалася повернути їх до 16.06.2015 року. Свідок [PERSON] в судовому засіданні підтвердила, що дійсно [PERSON] в її присутності в магазині взяла в борг у [PERSON] гроші в сумі 8000грн., про що написала розписку, та зобов'язалася повернути в строк до 16.06.2015 року. Згідно розписки від 03.06.2015 року, наданій суду, [PERSON] що мешкає за адресою: вул.К.Маркса,25/50, зареєстрована за адресою: [INFO] взяла в борг у [PERSON] гроші в сумі 8000грн.(вісім тисяч грн.) та зобов'язалася їх повернути до 16.06.2015 року, при цьому вказала, що написано особисто, без примусу, в присутності свідків [PERSON], [PERSON] (розписка в матеріалах справи). А тому з [PERSON] підлягає стягненню на користь [PERSON] 8000грн. боргу. Згідно ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, а тому з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в сумі 243грн.60коп. (квитанція в справі), та витрати на правову допомогу в сумі 200грн. (довідка адвоката в матеріалах справи).

Outcome: approved