Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-10 00:00:00

21 вересня 2021 року [PERSON] звернулася до Іршавського районного суду Закарпатської області з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів. Обґрунтовуючи позов зазначила, що відповідач є батьком [PERSON] , [INFO] . Сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 29 жовтня 2013 року. Відповідач проживає окремо та відмовляється надавати матеріальну допомогу на утримання сина з листопада 2020 року. Син знаходяться на повному утриманні матері. Оскільки відповідач ухиляється від обов`язку утримувати дитину, матеріальної допомоги не надає, займається підприємницькою діяльністю в Чеській Республіці, отримує нерегулярний, мінливий дохід, просить суд стягувати з [PERSON] на її користь аліменти на утримання сина [PERSON] в розмірі по 5000,00 гривень щомісячно на дитину, починаючи з моменту звернення до суду і до досягнення сином повноліття. Ухвалою Іршавського районного суду Закарпатської області від 28.09.2021 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін (а.с. 16-17). Відповідач [PERSON] подав відзив на позовну заяву, в якому позовні вимоги визнав частково, так як постійної роботи не має, заробляє на сезонних роботах, твердження позивачки, що він займається підприємницькою діяльністю в Чеській Республіці є голослівними, проживає у будинку батьків, вказує, що може сплачувати аліменти в розмірі 1800 гривень. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, подала суду заяву, в якій позовні вимоги підтримала, з мотивів, викладених в позовній заяві, просить суд позов задовольнити, справу розглянути без її участі. Відповідач [PERSON] та представник відповідача [PERSON] в судове засідання не з`явилися, представник відповідача подала суду заяву, в якій просила справу розглянути без їх участі на підставі поданого відзиву на позовну заяву. Суд, дослідивши надані докази, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони уклали шлюб, зареєстрований 29 жовтня 2013 року виконкомом Броньківської сільської ради Іршавського району Закрпатьської області, актовий запис №15, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , виданого виконкомом Броньківської сільської ради Іршавського району Закарпатської області 29 жовтня 2013 ( а.с. 8). Від спільного проживання сторони мають сина: [PERSON] , [INFO] , що стверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] виданого виконавчим комітетом Броньківської сільської ради Іршавського району Закарпатьскої області 05 липня 2016 року (а.с. 9) В позовній заяві позивач зазначає, що відповідач матеріальну допомогу на утримання дитини в добровільному порядку не надає. Син проживає разом з позивачкою та перебуває на її повному утриманні, що стверджується довідкою виданою виконкомом Довжанської сільської ради Закарпатської області № 476 від 15.09.2021 року ( а.с. 10). Згідно довідки виконкому Довжанської сільської ради №593 від 27.10.2021 року встановлено, що [PERSON] проживає в будинку батьків в [ADDRESS] . Відповідач має нерегулярний, мінливий заробіток. Добровільної домовленості про сплату аліментів на утримання сина між сторонами не досягнуто. Відповідно до ст. 51 Конституції України та ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Статтею 8 Закону України «Про охорону дитинства» встановлено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Статтею 12 даного Закону передбачено, що на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Відповідно до ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Відповідно до ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини, частин 7, 8 ст. 7 СК України, під час вирішення будь-яких питань щодо дітей суд повинен виходити з найкращого забезпечення інтересів дітей. Відповідно до ч. 2 ст. 150 СК України передбачено, що батьки зобов`язані піклуватись про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Статтею 180 СК України передбачено, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч. 1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ст. 7 Закону України «Про державний бюджет України на 2021 рік» прожитковий мінімум для дітей віком до 6 років: з 1 січня 2021 року - 1921 гривень, з 1 липня - 2013 гривень, з 1 грудня - 2100 гривень. Відповідно до ст. 181 ч. 3 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Частиною 1 ст.183 Сімейного кодексу України встановлено, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно до ч. 1 ст. 184 СК України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Згідно ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду з дня пред`явлення позову. Враховуючи наведене, з урахуванням всіх обставин справи, беручи до уваги те, що на даний час дитина поживає разом з позивачем та перебуває на її утриманні, відповідач офіційно не працює, дохід відповідача є мінливим, однак відповідач є молодою працездатною особою і має можливість працевлаштуватись, враховуючи розумний розмір витрат на харчування, одяг та загальний розвиток дитини, суд вважає, що з відповідача слід стягувати 2300 гривень аліментів на дитину щомісячно до досягнення нею повноліття. Згідно п.1 ч.1 ст.430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Відповідно до ч.1 ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних із розглядом справи. Пунктом 3 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» визначено, що від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі - у справах про стягнення аліментів. Відповідно до ч.6 ст.141 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. У зв`язку з тим, що у справі позивач звільнена від сплати судового збору, з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 908 гривень. На підставі викладеного,

Outcome: partial