Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-17 00:00:00

20.08.2019 року [PERSON] звернулась до суду з вищезазначеним позовом, в якому просить визнати [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] такими, що втратили право користування жилим приміщенням за адресою: [ADDRESS] . В обґрунтування позовних вимог вказує, що вона є наймачем квартири [ADDRESS] . В квартирі також зареєстровані та проживають її діти [PERSON] , [PERSON] та онука [PERSON] . Крім того в квартирі зареєстровані, але фактично не проживають її діти [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , які понад 15 років потому виїхали з квартири до Російської Федерації. Останні не чинять їй перешкод у користуванні квартирою, проте вони приміщенням не користуються, добровільно знятись з реєстрації не бажають. Ухвалою судді від 02.10.2019 року відкрито провадження у справі, справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження. У відповідності до\~ст. 178 ЦПК України\~відповідачу було надано строк для подання відзиву на позовну заяву протягом 15 днів з дня отримання ухвали про відкриття провадження у справі. В судовому засіданні позивач [PERSON] підтримала позов в повному обсязі, просила його задовольнити. Пояснила, що у квартирі за вказаною адресою проживає з двома дорослими дітьми: [PERSON] , [PERSON] та повнолітньою онукою [PERSON] . Її діти [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] виїхали з квартири, на теперішній час проживають у Російській Федерації, проте дотепер залишаються зареєстрованими у квартирі. Перешкод у користуванні квартирою вони відповідачу не створюють, за місцем реєстрації вони не проживають більше десяти років за власним бажанням та без поважних причин. Відповідачі [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , будучи повідомленими про дату, час і місце розгляду справи відповідно до вимог ч. 6, п. 2 ч. 7 ст. 128 ЦПК України, в судове засідання не з`явились, про причини неявки суду не повідомили, відзив на позов не надали, у зв`язку з чим суд відповідно до вимог ч.1 ст. 280 ЦПК України вважає за необхідне розглянути справу в порядку заочного провадження на підставі наявних у справі доказів. Треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, [PERSON] , [PERSON] [PERSON] в судове засідання не з`явились, надали суду заяви, в яких просили розглядати справу без їх участі, не заперечували проти задоволення позову. Вислухавши пояснення позивача, свідків, дослідивши матеріали справи, суд встановив такі факти та відповідні правовідносини, прийшовши до наступних висновків. Судом встановлено, що 05 вересня 1985 року позивач [PERSON] отримала ордер №\~4421 про право на заняття нею та членами її родини житлового приміщення, а саме: чотирьохкімнатної квартири [ADDRESS] . \~ \~ \~ \~Відповідно відповідно до наданої суду довідки про склад сім`ї або зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб №1528 від 02.03.2016 року, за адресою: [ADDRESS] , до складу сім`ї/зареєстрованих осіб входять: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] . \~ \~ \~ \~Згідно відповіді на звернення позивача [PERSON] №\~1173322 від 18.12.2019 року ТОВ «Місто для людей Запоріжжя» відмовило [PERSON] у видачі довідки про фактичне не проживання відповідача за вказаною адресою, оскільки порушене питання знаходиться поза межами компетенції товариства. Згідно зі ст. 71 ЖК України відсутність особи в житловому приміщенні без поважних причин понад шість місяців є підставою для визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням. Відповідно до ст.72 Житлового Кодексу України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Відповідно до ч.1 ст.60 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. В судовому засіданні були допитані свідки, які дали наступні пояснення. Свідок [PERSON] , яка проживає за адресою: [ADDRESS] , в судовому засіданні пояснила, що вона є хрещеною [PERSON] та буває у вказаній квартирі три рази на тиждень. Тому їй відомо, що відповідачі [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] не проживають у вказаній квартирі та їх речі в квартирі відсутні. Свідок [PERSON] , яка проживає за адресою: [ADDRESS] , в судовому засіданні пояснила, що товаришує з позивачем [PERSON] , буває у неї кожні вихідні, у зв`язку з чим їй відомо, що разом з позивачем проживають [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] . Також повідомила, що відповідачі [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] не проживають у вказаній квартирі 15 років та їх речі в квартирі відсутні. Згідно з пунктом 10 Постанови Пленуму ВСУ від 10 квітня 1985 року №2 «Про деякі питання, що виникли у практиці застосування судами Житлового Кодексу України» у справах щодо визнання наймача або члена його сім`ї таким, що втратив право користування жилим приміщенням, необхідно з`ясувати причини його відсутності понад встановлені строки. В разі їх поважності суд може подовжити пропущений строк. Як встановив суд, відповідачі [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] виїхали з квартири [ADDRESS] , більше 15 років, що підтвердили свідки, допитані в судовому засіданні. У зв`язку з відсутністю доказів того, що [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] не проживають в квартирі з поважних причин, суд прийшов до висновку, що він втратив право користування приміщенням на підставі ст.71 ЖК України . Таким чином, позовні вимоги про позбавлення [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] права користування відповідним житловим приміщення відповідають вимогам закону, отже підлягають задоволенню в повному обсязі. На підставі викладеного,

Outcome: approved