Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-03 00:00:00

19 лютого 2019 року до суду звернулся представник акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» (далі - АТ КБ «ПриватБанк») з позовною заявою, в якій просила стягнути з відпові- дача заборгованість за кредитним договором, посилаючись на наступні обтавини. Відповідно до кредитного договору № б/н від 19.03.2008 р., ПАТ КБ «ПриватБанк» надав, а [PERSON] отримала кредит у розмірі 15000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку, зі сплатою відсотків за користування кредитом згідно умов договору. [INFO] позичальник [PERSON] померла. Спадкоємцем, який постійно проживав зі спад- кодавцем на час відкриття спадщини, є її дочка, що підтверджується копіями паспортів позичаль- ника (спадкодавця) та її дочки, а саме : [ADDRESS] . У звязку з чим 25.10.2016 р. позивачем була направлена претензія кредитора до Татарбунарської державної нотаріальної контори, на яку 10.12.2016 р. отримана відповідь нотаріуса про те, що спадкоємці по- мерлої [PERSON] із заявами про прийняття спадщини або про відмову від прийняття спад- щини до нотаріальної контори не звертались і спадкова справа після смерті спадкодавця була заве- дена на підставі претензії кредитора ПАТ КБ «ПриватБанк», а тому представник позивачів вважав, що в порядку ст.ст.1269-1273 ЦК України, відповідачка [PERSON] прийняла спадщину, до складу якої входять, у тому числі, кредитні зобов`язання померлого позичальника [PERSON] і спадкування відбулося згідно з ч.3 ст.1268 ЦК України, так як відповідачка не відмовилася від спадщини у передбачений 6-ти місячний строк, і згідно з ч.3 ст.1296 ЦК України, відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. 09 січня поточного року до спадкоємця [PERSON] було направлено лист-претензію, в якому позивач пред`я- вив свої кредитні вимоги, які були залишена без відповіді та задоволення. Таким чином, станом на дату смерті позичальника (спадкодавця), померлої [INFO] , перед банком, з урахуванням вне- сених коштів на погашення заборгованості, утворилась заборгованість у розмірі 8210,71 грн., яка складається з заборгованості: за кредитом - 6478,25 грн., по процентам за користування кредитом - 1732,46 грн., які представник банку просив суд стягнути з відповідачки та суму судового збору у розмірі 1921 грн. на користь банку. Представник позивача в судове засідання не з`явився, надавши до свого позову письмове кло- потання, в якому позов підтримав у повному обсязі, та просив слухати справу за її відсутності. Представник відповідача у судове засідання не з`явився, надав до суду письмові пояснення, згі- дно яких вважав позовні вимоги АТ КБ «ПриватБанк» безпідставними та необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню, посилаючись на те, що на час укладення [PERSON] з ПАТ КБ «ПрвиатБанк» договору б/н від 19.03.2008р. відповідачці було 11 років, а тому остан- ня не занала та не могла знати про наявність будь яких кредитних зобов`язань померлої матері. На час смерті спадкодавця [PERSON] навчалась у м.Києві на першому курсі денної форми навчання Інституту політології та права Національного педагогічного університету ім.М.П. Дра- гоманова. Отже, вона не проживала та фактично не могла проживати разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, оскільки навчалась у вищому навчальному закладі на денні формі навчання. Позивачем не надано доказів які підтверджують, яке саме майно прийняли у спадок відповідачка та яке його вартість, що унеможлюває стягнення з неї заявлених позивачем грошових коштів. Про- те, в своєму позові як на підставу задоволення представник позивача посилався на те, що відпо- відач постійно проживала разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, а тому вважається та- кою, що прийняла спадщину і повинна нести цивільно-правову відповідальність за борги спадко- давця. Однак надано інформацію про те, що [PERSON] не проживала та фактично не мог- ла проживати разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, оскільки навчалась у вищому на- вчальному закладі на денній формі навчання. Також позивачем не надано доказів, які підтверд- жують, яке саме майно прийняла у спадок відповідачка, та яка його вартість, що унеможлюває стя- гнення з неї заяв- лених позивачем грошових коштів. Крім того, долучений до матеріалів справи розрахунок заборгованості станом на 09.01.2018 р. не відповідає дійсним обставинам справи, оскі- льки із нього видно, що після смерті позичальника здійснювалося погашення кредиту, що свідчить про внесення банком в свої документи неправдивих відомостей. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що в задоволенні позову слід відмовити з наступних підстав. В силу ст.89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтує- ться на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі до- казів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, до- пустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). При вирішенні спорів щодо виконання зобов`язань за кредитним договором у випадку смерті боржника (позичальника) за наявності поручителя чи спадкоємців суди мають враховувати таке. З урахуванням положення ст.1282 ЦК, спадкоємці боржника - за умови прийняття спадщини є бор- жниками перед кредитором у межах вартості майна, одержаного у спадщину. При цьому спадкоє- мці несуть зобов`язання погасити нараховані відсотки і неустойку тільки в тому випадку, якщо во- ни вчинені позичальникові за життя. Інші нараховані зобов`язання фактично не пов`язані з осо- бою позичальника і не можуть присуджуватися до сплати спадкоємцями. За змістом ч.1 ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно з ч.2 ст.1050 ЦК України, якщо договором встановлено зобов`язання позичальника пове- рнути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст.1048 ЦК України. Приписами ст.ст.525,526 ЦК України передбачено, що зобов`язання мають виконуватися нале- жним чином відповідно до умов кредитного договору та Цивільного кодексу, інших актів цивіль- ного законодавства. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається. З матеріалів справи вбачається, що відповідно до кредитного договору № б/н від 19.03.2008 р., ПАТ КБ «ПриватБанк» надав, а [PERSON] отримала кредит у вигляді встановленого кре- дитного ліміту на картковий рахунок. Щодо зміни кредитного ліміту, банк керується п.п. 2.1.1.2.3, 2.1.1.2.4 «Умов та Правил надання банківських послуг», якими передбачено, що клієнт дає свою згоду, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням банку, і клієнт дає право банку в будь-який момент змінити (зменшити або збільшити) кредитний ліміт (а.с. 10-15). [INFO] позичальник [PERSON] померла, що підтверджується свідоцтвом про сме- рть серії [NUMBER] від 15.07.2014 р. (а.с.18). У позові, з посиланням на ст.1268 ЦК України, представник позивача вважав, що спадкоємці мали право подати заяву про прийняття спадщини або про відмову від спадщини в строк з 14.07 .2014 р. по 14.01.2015 р. Також, у позові стверджується, що спадкоємцем, який постійно проживав зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, є її дочка, відповідач у справі, з посиланням на копії паспортів позичаль- ника (спадкодавця) та її дочки, а саме: [ADDRESS] (а.с.16,17). Однак, згідно довідки національного педагогічного університету ім.М.П. Драгоманова за № 65 29 від 26.02.2014 р. та студентського квитка серії КВ № 09912966 (а.с.51,56) видно, що [PERSON] навчалася у зазначеному інституті на денній формі навчанні з 01.09.2013 р. по 30.06. 2017 р.. Копією диплому [NUMBER] від 30.06.2017 р. (а.с.52) підтверджується, що [PERSON] закінчила у 2017 р. НПУ ім.М.П. Драгоманова та здобула ступень вищої освіти бакалавр напря- мок підготовки «політологія». Відповідно до акту опитування сусідів від 18.03.2019 р. (а.с.54), [PERSON] , [INFO] , не проживає за адресою: [ADDRESS] з 01.09. 2013 р. по теперішній час, що підтверджують сусіди - [PERSON] та [PERSON] , у зв`язку з чим суд дійшов висновку про відсутність належних та допустимих доказів спільного проживання відповідача разом із спадкодавцем на день її смерті (час відкриття спадщини), а отже відповідач не є спадкоємцем в розумінні вимог ч.3 ст.1268 ЦК України і в матеріалах справи відсутні докази прийняття нею спадщини. Позивачем була направлена претензія кредитора до Саратської районної державної нотаріаль- ної контори Одеської області від 10.10.2016 р. на яку, 10.11.2016 р. надана відповідь нотаріуса про те, що спадкоємці померлої [PERSON] із заявами про прийняття спадщини або про від- мову від прийняття спадщини до Саратської районної державної нотаріальної контори Одеської області не звертались і спадкова справа після смерті спадкодавця була заведена на підставі претен- зії кредитора ПАТ КБ «ПриватБанк», а тому представник позивача вважає, що в порядку ст.ст. 1269-1273 ЦК України відповідач [PERSON] прийняла спадщину, до складу якої входять у тому числі, кредитні зобов`язання померлого позичальника [PERSON] і відповідно, спад- кування відбулося згідно з ч.3 ст.1268 ЦК України, так як відповідачка не відмовилася від спадщи- ни у передбачений 6-ти місячний строк, і згідно з ч.3 ст.1296 ЦК України, відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину (а.с.23). 12.12.2018 р., до спадкоємця [PERSON] було направлено лист-претензію, в якому по- зивач пред`явив свої кредитні вимоги, які була залишена без відповіді та задоволення (а.с.24). Однак, будь-яких допустимих та належних документальних доказів, передбачених ст.ст.76-83 ЦПК України, отримання відповідачем жодних листів-претензій банку, останніми суду не надано. Таким чином, суд виходить з того, що відповідач не отримувала лист-претензію банку. Станом на дату смерті позичальника (спадкодавця) [PERSON] , померлої [INFO] , перед банком, з урахуванням внесених коштів на погашення заборгованості, утворилась заборго- ваність у розмірі 8210,71 грн., яку представник банку у позові просив суд стягнути з відповідача, надавши суду розрахунок суми боргу (а.с.5-8). Відповідно до листа Саратської районної державної нотаріальної контори ГТУЮ в Одеській об- ласті № 1381/02-14 з посиланням на інформаційну довідку із Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину), була заведена спадкова справа № 303/ 2016 до майна померлої [INFO] [PERSON] на підставі претензії (вимоги кредитора) ПАТ КБ «ПриватБанк» від 10.10.2016 р. (а.с.97). Таким чином, суд з`ясував, що жоден зі спадкоємців померлої [INFO] [PERSON] до державного чи приватного нотаріуса з заявами про прийняття спадщини після її смерті не звер- тався і спадщину ніхто не приймав, а спадкова справа була заведена на підставі заяви кредитора (позивача). Відповідно до роз`яснень у постанові Пленуму ВССУ № 5 від 30.03.2012 р. «Про практику зас- тосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідно- син» (п.п.27,28,32), при вирішенні спорів щодо виконання зобов`язань за кредитним договором у випадку смерті боржника/позичальника за наявності поручителя чи спадкоємців суди мають вра- ховувати те, що з урахуванням положення ст.1282 ЦК спадкоємці боржника - за умови прийняття спадщини є боржниками перед кредитором у межах вартості майна, одержаного у спадщину, і спадкоємці несуть зобов`язання погасити нараховані відсотки і неустойку тільки в тому випадку, якщо вони вчинені позичальникові за життя, інші нараховані зобов`язання фактично не пов`язані з особою позичальника і не можуть присуджуватися до сплати спадкоємцями Враховуючи відсутність спадкоємців померлої, відсутність заяв до нотаріальної контори про прийняття спадщини, а також відсутність будь-якої спадкової маси (спадщини, рухомого чи неру- хомого майна) після смерті [PERSON] , в межах вартості якої можливо було б задовольни- ти позовні вимоги кредитора (позивача) в порядкуст.1281 ЦК України, суд вважає необхідним від- мовити у задоволенні позову. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed