Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-09 00:00:00

21.09.2015 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON], в якому, з урахуванням уточнених позовних вимог, які були прийняті судом, просить стягнути з відповідача на його користь аліменти на своє утримання на час навчання у розмірі ? частини усіх видів заробітку починаючи з дня подачі позову до 15.02.2019 року; стягнути з відповідача на свою користь додаткові витрати на оплату свого навчання в розмірі ? витрат на навчання згідно договору про платне надання освітніх послуг до 15.02.2019 року. В обґрунтування позову зазначив, що [PERSON] є його батьком, за рішенням суду від 19 вересня 2012 року [PERSON] був позбавлений батьківських прав і виплачував до його повноліття аліменти на його утримання. 01 вересня 2015 року він був зарахований до складу студентів Коледжу Мелітопольського інституту державного та муніципального управління «Класичного приватного університету» на денну форму навчання, де навчається на платній основі. Позивач зазначає, що має додаткові витраті: на проїзд до навчального закладу близько 100 грн. на неділю, на харчування близько 300 грн. на неділю, на покупку одягу, навчальної літератури, ліків та з посиланням на ст.. 185 СК України, вважає, що відповідач зобовязаний брати участю у цих додаткових витратах на дитину. Крім того, зазначає, що у коледжі він стипендії не отримує, із доходів має тільки пенсію по втраті годувальника у розмірі 1049 грн., батько матеріальної допомоги в добровільному порядку не надає, проте має таку можливість, оскільки працює. В судове засідання позивач не зявився, у позовній заяві просив справу розглянути в його відсутність. Відповідач в судове засідання не зявився, надав до суду заяву з проханням справу розглядати без його участі, позовні вимоги визнає частково та зазначає, що не заперечує проти стягнення аліментів в розмірі 1/6 частини від усіх видів доходів. Крім того, надав довідку про доходи, копію виконавчого лист про стягнення аліментів на доньку [PERSON] та копію свідоцтва про народження дитини. У зв'язку з неявкою в судове засідання осіб, які беруть участь у справі, відповідно до положень ч. 2 ст. 197 ЦПК України, суд розглянув цивільну справу без здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису. Дослідивши та проаналізувавши докази, які містяться в матеріалах справи, суд на основі повно та всебічно з'ясованих обставин, на які особі, які беруть участь у справі посилалися як на підставу своїх вимог та заперечень, дійшов наступних висновків. Судом встановлено, що відповідач по справі [PERSON] є батьком [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження від 23 вересня 1997 року серії І-ВЛ № 007490. Мати позивача померла 24 січня 2012 року, що підтверджується свідоцтвом про смерть від 27.01.2012 р. Рішенням Близнюківського районного суду Харківської області від 19 вересня 2012 року, [PERSON] позбавлено батьківських прав щодо його сина [PERSON] та стягнуто з [PERSON] аліменти на користь [PERSON] у розмірі ? частини заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30 % прожиткового мінімуму на одну дитину відповідного віку починаючи з 24 липня 2012 року і до його повноліття. Рішення набрало законної сили 30.09.2012 року. Рішенням Лозівської міської ради від 30 жовтня 2012 року № 796 [PERSON] надано статус дитини, позбавленої батьківського піклування. Піклувальником над ним та опікуном над майном дитини призначено [PERSON]. Згідно довідки КП «Житлова управляюча компанія» № 37556917 від 07.09.2015 року, [PERSON], зареєстрований у м. Лозова за адресою мікрорайон 5[ADDRESS]. Відповідно до довідки Мелітопольського інституту державного та муніципального управління «Класичного приватного університету», договору № 183 від 01 вересня 2015 року про платне надання освітніх послуг та додатку № 1 до договору про платне надання освітніх послуг, [PERSON] 01 вересня 2015року згідно наказу № 47-с від 31.08.2015 року зарахований до складу студентів Коледжу Мелітопольського інституту державного та муніципального управління «Класичного приватного університету» та навчається на першому курсі денної форми навчання, спеціальність «Організація виробництва», заклад освіти є приватним і стипендію не виплачує, строк навчання за освітньо-кваліфікаційним рівнем «молодший спеціаліст» до 15.02.2019 року, вартість навчання за перші три роки складає 4500 грн. за рік та 2250 грн. за останнє навчальне півріччя. Довідкою УПФУ в Близнюківському районі в Харківській області від 22.09.2015 року № 477 підтверджується, що [PERSON] знаходиться на обліку в УПФУ в Близнюківському районі в Харківській області і отримує пенсію в разі втрати годувальника. Пенсія за вересень 2015 року склала 1049 грн. Відповідно до ст.. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Згідно ст.. 200 СК України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Приписами ч.1 ст. 182 СК України визначено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ст.. 201 СК України, до відносин між батьками і дочкою, сином щодо надання їм утримання застосовуються норми статей 187, 189 - 192 і 194 - 197 цього Кодексу. Згідно з ч.1 ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Судом встановлено, відповідач по справі в добровільному порядку матеріальної допомоги на утримання сина на час його навчання не надає, хоча має таку можливість, оскільки працює монтажником колії Словянської дистанції колії «ДП Донецька залізниця» та за період з квітня по вересень 2015 року отримав 11536 грн. 76 коп. заробітної плати, при цьому за вказаний період з нього утримано аліментів у розмірі 3129,62 грн. Крім того, з матеріалів справи вбачається, що на утриманні [PERSON] перебуває його донька [PERSON], [INFO] та відповідач згідно виконавчого листа від 30.08.2012 року сплачує аліменти на утримання [PERSON] у розмірі ? частини доходу щомісячно до досягнення нею повноліття. Суд зазначає, що відповідачем не надано суду даних, які свідчать про його незадовільний стан здоровя, матеріальне становище та наявність підстав для звільнення від обов'язку утримувати повнолітнього сина. При вирішенні питання про розмір аліментів на повнолітнього сина суд враховує стан здоровя [PERSON] (а.с. 4-10), його матеріальне становище (а.с. 34), матеріальне становище відповідача, а саме ту обставину, що відповідач офіційно працює та має регулярний дохід у виді заробтної плати; наявність у відповідача інших дітей, а саме [PERSON], [INFO] та ту обставину, що відповідач згідно виконавчого листа від 30.08.2012 року сплачує аліменти на утримання [PERSON] у розмірі ? частини доходу щомісячно до досягнення нею повноліття. З урахуванням системного аналізу зазначених вище норм та матеріалів справи суд дійшов висновку про часткову обґрунтованість позовних вимог щодо стягнення з відповідача на користь позивача аліментів на повнолітнього сина, який продовжує навчання. При цьому, суд вважає визначити розмір аліментів в розмірі 1/6 частині всіх видів заробітку (доходу) відповідача починаючи з дня подачі позову до суду з урахуванням встановлених відповідно до ч.1 ст. 182 СК України обставин по справі. При цьому, суд визначає кінцеву дату сплати аліментів відповідно до вимог частини 1 та частини 2 статті 199 СК України, а саме до досягнення позивачем двадцяти трьох років або до припинення його навчання. Відповідно до п.1 ч.1 ст. 367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення суду про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Щодо позовних вимог про стягнення з відповідача додаткових витрат на оплату навчання в розмірі ? витрат на навчання до 15.02.2019 року з посиланням на ст.. 185 СК України, суд вважає їх необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Як вбачається з матеріалів справи, позивач, [PERSON], народився 03 вересня 1997 року, тобто на момент подачі 21 вересня 2015 року позову до суду, йому виповнилось 18 років. Згідно з ч.1 ст. 6 СК України, правовий статус дитини має особа до досягнення нею повноліття. Приписами ч.1 ст. 34 ЦК України визначено, що повну цивільну дієздатність має фізична особа, яка досягла вісімнадцяти років (повноліття). Відповідно до ст.. 185 СК України, той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов'язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Суд зазначає, що ст.. 185 СК України, розповсюджує свою дію тільки на осіб, які є дітьми (мають правовий статус дитини) і не застосовується до повнолітніх фізичних осіб. Оскільки, позивачу по справі на момент подачі позову до суду виповнилося 18 років, він не вважається за Цивільним Кодексом України та Сімейним кодексом України дитиною, отже стаття 185 СК України щодо участі батьків у додаткових витратах на дитину, не підлягає застосуванню до вказаних спірних правовідносин. Таким чином, суд дійшов висновку про необґрунтованість позовних вимог в цій частині. Суд, враховуючи, що позивач звільнений від сплати судового збору за подання позову про стягнення аліментів, на підставі ч.3 ст. 88 ЦПК України, стягує з відповідача суму судового збору пропорційно до задоволеної частини позовних вимог у розмірі 243,60 грн. на користь держави.

Outcome: partial