Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-21 00:00:00

20.12.2016 року позивач в особі Управління праці та соціального захисту населення адміністрації Шевченківського району Харківської міської ради звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути на його користь з відповідача надміру нараховані грошові кошти у вигляді щомісячної адресної допомоги особам, які переміщуються з тимчасово окупованої території України та районів проведення анти терористичної операції, для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг у розмірі 10521,50 грн. та судовий збір в розмірі 1378 грн. В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач посилається на те, що 27.11.2014 року відповідач [PERSON] звернувся до управління з заявою про взяття його на облік, як особи, переміщеної з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції та їй була видана довідка за № 6326003456. В заяві зазначаються відомості про наявність у будь-кого з членів сім'ї у володінні житлового приміщення, розташованого в регіонах, інших ніж тимчасово окупована територія України та райони проведення анти терористичної операції. При заповненні заяви [PERSON] вказав, що в будь-кого з членів сім'ї у володінні нема таких житлових приміщень. Відповідно до його заяви, була призначена щомісячна адресна допомога на період з 16.12.2014 року по 15.06.2015 року у розмірі 884 грн. Вдруге [PERSON] звернувся з заявою про призначення (продовження) йому допомоги 19.10.2015 року та також зазначив в заяві, що в будь-кого з членів його сім'ї у володінні інших нежитлових приміщень немає. Відповідно до цієї заяви йому призначено допомогу на період з 19.10.2015 року по 18.04.2016 року в розмірі 884 грн. При проведенні перевірки правильності призначення та виплати щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам, проведеної в УПСЗН Державною фінансовою інспекцією в Харківській області було виявлено, що [PERSON] має на праві власності квартиру [ADDRESS], на підставі свідоцтва про право власності від 11.01.2010 року та квартиру [ADDRESS], яку він придбав відповідно до договору купівлі-продажу від 02.02.2010 року та які не задекларував при подачі заяв на отримання адресної допомоги. Свідоме надання недостовірної інформації про володіння житловими приміщеннями, вплинуло на визначення права на призначення адресної допомоги. Таким чином, [PERSON] не мав права на щомісячну адресну допомогу, так, як мав у володінні житло. В м. Харкові. Після проведення перевірки Державною фінансовою інспекцією в Харківській області, управлінням прийнято рішення від 07.10.2016 року про припинення допомоги з 16.12.2014 року та була підрахована сума надмір отриманої допомоги, яка склала 10521,50 грн. за період з 16.12.2014 року по 18.04.2016 року. На адресу відповідача направлено повідомлення про необхідність повернення надмір отриманої допомоги, яке відповідачем проігноровано. У зв'язку з тим, що відповідач в добровільному порядку не повернула надмір перераховану суму грошової допомоги, позивач вимушений звернутися з даним позовом до суду. Уповноважений представник позивача Управління праці та соціального захисту населення адміністрації Шевченківського району Харківської міської ради - Шара Н.М., що діє на підставі довіреності, в судове засідання не з'явилася, просила справу розглядати без участі представника, на підставі наявних доказів. В разі неявки в судове засідання відповідача, не заперечує проти прийняття рішення при заочному розгляді. Відповідач [PERSON] на судове засідання 31.03.2017 року та 22.05.2017 року двічі, поспіль не з'явився, про причину неявки не повідомив, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся своєчасно та належним чином, що підтверджується рекомендованою кореспонденцією та довідкою про не доставлення СМС-повідомлення, які долучено до матеріалів справи. Доказів, що підтверджують поважність причини неявки, не надав, представника, який би діяв від його імені, не направив, заяви про відкладення судового засідання або про розгляд справи у його відсутність, не представив. Оскільки з причини неявки відповідача неодноразово відкладалися судові засідання, суд вважає, що підстави для відкладення розгляду справи у відповідності вимог до ст. 191 ЦПК України, відсутні та продовжує розгляд справи за відсутністю відповідача. За згодою представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді, на підставі наявних в матеріалах справи доказів, що відповідає положенням ч.4 ст. 169, ст. ст. 224-226 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи та докази, наведені в обґрунтування позову, вважає позовні вимоги законними, обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню з наступних підстав. Судовим розглядом справи встановлено, що 27.11.2014 року відповідач [PERSON] звернувся до управління з заявою про взяття його на облік, як особи, переміщеної з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції та їй була видана довідка за № 6326003456. В заяві зазначаються відомості про наявність у будь-кого з членів сім'ї у володінні житлового приміщення, розташованого в регіонах, інших ніж тимчасово окупована територія України та райони проведення анти терористичної операції. При заповненні заяви [PERSON] вказав, що в будь-кого з членів сім'ї у володінні нема таких житлових приміщень. Відповідно до його заяви, була призначена щомісячна адресна допомога на період з 16.12.2014 року по 15.06.2015 року у розмірі 884 грн. Вдруге [PERSON] звернувся з заявою про призначення (продовження) йому допомоги 19.10.2015 року та також зазначив в заяві, що в будь-кого з членів його сім'ї у володінні інших нежитлових приміщень немає. Відповідно до цієї заяви йому призначено допомогу на період з 19.10.2015 року по 18.04.2016 року в розмірі 884 грн. Згідно даних довідки від 27.11.2014 року № 6326003456 [PERSON] взятий на облік як особа, внутрішньо переміщена з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції та перебуває на обліку у позивача за місцем проживання: [ADDRESS]. Відповідно до вимог ст. 1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб», внутрішньо переміщеною особою є громадянин України, який постійно проживає в Україні, якого змусили або який самостійно покинув своє місце проживання у результаті або з метою уникнення негативних наслідків збройного конфлікту, тимчасової окупації, повсюдних проявів насильства, масових порушень прав людини та надзвичайних ситуацій природного чи техногенного характеру. Нормами ст. 4 цього Закону, передбачено, що факт внутрішнього переміщення підтверджується довідкою про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи. Підставами для взяття на облік внутрішньо переміщеної особи є наявність реєстрації місця проживання на території, де виникли обставини, зазначені у частині 1 цього Закону, на момент їх виникнення. Відповідно до вимог ст. 5 Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщеним осіб» довідка про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи засвідчує місце проживання внутрішньо переміщеної особи на період наявності підстав, зазначених у статті 1 цього Закону. Згідно з положеннями Постанови КМУ від 01 жовтня 2014 року № 509 (зі змінами) «Про облік внутрішньо переміщених осіб», довідка внутрішньо переміщеної особи є документом, який видається громадянам України, які постійно проживають на території України і переміщуються з тимчасово окупованої території або району проведення антитерористичної операції. Згідно із наказом антитерористичного центру при Службі безпеки України від 07 жовтня 2014 року № 33/6/а в Луганській області проведення антитерористичної операції здійснюється з 07 квітня 2014 року. Відповідно до Порядку надання щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 01 жовтня 2014року № 505 внутрішньо переміщені особи мають право на щомісячну адресну допомогу для покриття витрат на проживання , в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг. Відповідно до п. 5 цього Порядку (в редакції, чинній на день звернення [PERSON], тобто, станом на 16.12.2014 року) для отримання грошової допомоги уповноважений представник сім'ї звертається до уповноваженого органу за фактичним місцем проживання (перебування) з відповідною заявою. Оскільки відповідач 16.12.2014 року вперш звернувся до позивача, як особа переміщена з тимчасово окупованої території України та районів проведення АТО, яка була переміщена після 07 квітня 2014 року, то відповідно до постанови КМУ від 01 жовтня 2014 року № 505 «Про надання щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг», їй було призначено щомісячну адресну допомогу. Згідно п. 3 Постанови КМУ від 01.10.2014 року №505, грошова допомога особам, які переміщуються, призначається на сім'ю та виплачується одному з її членів у таких розмірах: для непрацездатних осіб (пенсіонери, діти) - 884 грн. на одну особу, для працездатних осіб - 442 грн. на одну особу. При проведенні перевірки правильності призначення та виплати щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам, проведеної в УПСЗН Державною фінансовою інспекцією в Харківській області було виявлено, що [PERSON] має на праві власності квартиру [ADDRESS], на підставі свідоцтва про право власності від 11.01.2010 року та квартиру [ADDRESS], яку він придбав відповідно до договору купівлі-продажу від 02.02.2010 року та які не задекларував при подачі заяв на отримання адресної допомоги. Свідоме надання недостовірної інформації про володіння житловими приміщеннями, вплинуло на визначення права на призначення адресної допомоги. Таким чином, [PERSON] не мав права на щомісячну адресну допомогу, так, як мав у володінні житло. В м. Харкові. Після проведення перевірки Державною фінансовою інспекцією в Харківській області, управлінням прийнято рішення від 07.10.2016 року про припинення допомоги з 16.12.2014 року та була підрахована сума надмір отриманої допомоги, яка склала 10521,50 грн. за період з 16.12.2014 року по 18.04.2016 року. На адресу [PERSON] було направлено повідомлення про необхідність повернення надмір отриманої допомоги в сумі 10 521, 50 грн, за період з 16.12.2014 року по 18.04.2016 року, що утворилася у зв'язку з поданням ним недостовірної інформації про житлове приміщення, яка відповідачем проігнорована. Відповідно до п. 10 Порядку надання щомісячної адресної допомоги зовнішньо переміщеним особам, для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, затвердженого постановою КМУ від 01 жовтня 2014 року № 505, уповноважені органи мають право перевіряти обґрунтованість видачі та достовірність документів, поданих для призначення грошової допомоги, а також здійснювати запити та безоплатно отримувати відомості від підприємств, установ та організацій усіх форм власності, необхідні для призначення грошової допомоги та контролю за правильністю її надання. Таким чином, відповідач необґрунтовано отримував адресну грошову допомогу зовнішньо переміщеним особам, для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг з 16.12.2014 року по 18.04.2016 року в розмірі 10 521, 50 грн., у зв'язку з поданням ним недостовірної інформації про житлове приміщення. Відповідно до вимог абз. 2, 3 п. 11 Порядку надання щомісячної адресної допомоги зовнішньо переміщеним особам, для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, суми грошової допомоги, виплачені надміру внаслідок подання документів з недостовірними відомостями, повертаються уповноваженим представником сім'ї на вимогу уповноваженого органу. У разі відмови від добровільного повернення надміру перерахованих сум грошової допомоги вони стягуються у судовому порядку. Таким чином, зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність законних підстав для стягнення з відповідача на користь позивача надміру нарахованих та виплачених грошових коштів у вигляді щомісячної адресної допомоги особам, які переміщуються з тимчасово окупованої території України та районів проведення анти терористичної операції, для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг у розмірі 10 521, 50 грн. за період з 16.12.2014 року по 18.04.2016 року. Судовий збір, сплачений позивачем при подачі позову до суду та підтверджений документально, підлягає стягненню з відповідача на користь позивача, в порядку ч. 1 ст. 88 ЦПК України. На підставі викладеного,

Outcome: approved