Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-18 00:00:00

20.11.2020 року на адресу Кагарлицького районного суду Київської області надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] , третя особа на стороні відповідача, - [PERSON] про стягнення аліментів на повнолітню дитину, (а.с., 1 - 3), в прохальній частині якої позивач просила суд винести рішення, на підставі якого: - Стягнути з [PERSON] , [INFO] на користь [PERSON] , [INFO] , аліменти на утримання його повнолітнього сина, а саме [PERSON] , [INFO] , який продовжує навчання, в розмірі 1/6 частини всіх видів заробітку щомісячно, починаючи з часу вступу рішення в законну силу на період навчання, але не більше ніж до досягнення ним двадцяти трьох років. Свої позовні вимоги позивач [PERSON] в мотивувальній частині рішення обгрунтовує наступними обставинами справи та нормами права: - [PERSON] (далі-Позивач) та [PERSON] (далі-Відповідач) перебували у шлюбі, який було розірвано рішенням Кагарлицького районного суду Київської області від 16 липня 2012 року. Від спільного шлюбу Позивач та Відповідач мають двох спільних дітей, а саме: - [PERSON] , [INFO] ; - [PERSON] [INFO] . На даний час Позивач та Відповідач проживають окремо. При цьому, спільні з Відповідачем діти перебувають на утримані Позивача. Рішенням Кагарлицького районного суду Київської області у справі № 368/903/2017 від 08.02.2018 року стягнуто аліменти з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання спільного сина [PERSON] [INFO] в розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з часу вступу рішення в законну силу і до досягнення дитиною повноліття. Наразі спільний з Відповідачем син [PERSON] навчається на 1 курсі денної форми навчання за умовами договору на гуманітарно-педагогічному факультеті Національного університету біоресурсів і природокористування України, спеціальність «Журналістика», що підтверджується довідкою від 15.09.2020 року. Дата завершення навчання: 30.06.2024 року. Згідно ч. 1 ст. 199 Сімейного кодексу України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов 'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Виходячи з вищезазначеної норми Сімейного кодексу України Відповідач, зобов`язаний утримувати свого повнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , який навчається, до закінчення навчання або до досягнення ним двадцяти трьох років. Згідно ч. 1 ст. 200 Сімейного кодексу України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. Згідно ч. 1 ст. 191 Сімейного кодексу України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Згідно ч. 3 ст. 181 Сімейного кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Згідно п. 17 Постанови Пленуму Верховного суду України від 15.05.2006 №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» (далі-Постанова Пленуму ВСУ) за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Отже, судом може бути прийнято рішення про стягнення з Відповідача аліментів в частці від отримуваного доходу або твердій грошовій сумі на утримання його повнолітнього сина, який навчається, з дня пред`явлення позову, на період навчання, але не більше ніж до досягнення ним двадцяти трьох років. У зв`язку з перебування на денній формі навчання та необхідністю здобувати освіту, [PERSON] не має можливості працювати та самостійно себе забезпечувати, у зв`язку з чим потребує матеріальної допомоги від свого батька, тобто Відповідача. Відповідно до пункту 20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: 1) досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; 2) продовження ними навчання; 3) потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; 4) наявність у батьків можливості надавати таку допомогу (батьки самі мають бути працездатними та мати такий заробіток, який дозволив би їм утримувати себе та свою повнолітню дитину). Згідно з постановою Верховного Суду у справі № 459/1381/18 від 12.09.2019 р., тлумачення статті 198, 200 СК України свідчить, що при встановленні, чи повнолітні непрацездатні дочка чи син потребують матеріальної допомоги, повинні враховуватися будь-які обставини, які свідчать про необхідність в матеріальній допомозі. При цьому, отримання повнолітнім непрацездатним дочкою, сином доходів, які є більшими за прожитковий мінімум, автоматично не свідчить, що вони не потребують матеріальної допомоги. Правовідносини щодо утримання батьками повнолітніх дочки, сина регулюються главою 16 Сімейного кодексу України, яка, зокрема, передбачає обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, у спосіб сплати аліментів (статті 199, 200, 201 СК України). При визначенні розміру аліментів мають бути враховані вартість навчання, вартість підручників, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження. Так, матеріальна допомога, якої потребує [PERSON] , не обмежується вартістю навчання і включає в себе й інші витрати, пов`язані з навчанням і прожиттям, а тому Позивач, яка самостійно надає таку допомогу та має на утриманні ще одну дитину від Відповідача - малолітню дочку [PERSON] [INFO] , не в змозі повною мірою матеріально забезпечити сина [PERSON] усім необхідним. Відтак, наявність матеріальної допомоги від Позивача не свідчить про достатність такої допомоги і не звільняє Відповідача від обов`язку брати в участь в утриманні повнолітньої дитини, яка продовжує навчання, поряд з іншим із батьків. Виходячи із потреб сина, щомісячних витрат на його утримання Позивач вважає, що з Відповідача мають бути стягнуті аліменти у розмірі в розмірі 1/6 частини всіх видів заробітку щомісячно (тобто в тому розмірі, що Відповідач сплачує на даний час), починаючи з часу вступу рішення в законну силу і до завершення дитиною навчання, але не пізніше досягнення ним 23 років. Враховуючи вищевикладене та

Outcome: partial