Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-04 00:00:00

21.03.2017 року [PERSON] звернулася до суду з вказаною позовною заявою, в якій зазначила, що 05.05.2008 року помер її батько [PERSON], який на день смерті проживав у Вороновицькому психоневрологічному інтернаті, а 15.05.2016 року померла мати [PERSON] Після смерті батька [PERSON] залишилося спадкове майно, яке складається, в тому числі, із земельної ділянки, площею 1,2864 га, розташованої на території [PERSON] сільської ради Шаргородського району Вінницької області. Вона є спадкоємцем майна померлого [PERSON] за законом. Інших спадкоємців немає. При зверненні до нотаріуса з метою оформлення спадщини після смерті батька їй відмовлено у оформленні у звязку із пропуском строків звернення з заявою про прийняття спадщини. Причиною пропуску строку звернення до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини стало те, що вона не знала про наявність спадкового майна у батька, тобто земельної ділянки, про це їй стало відомо лише на початку 2017 року та у звязку з необізнаністю щодо строків та порядку оформлення спадщини. Зазначену причину пропуску строку для прийняття спадщини вважає поважною. Просить визнати строк для прийняття спадщини, яка відкрилася після смерті 05.05.2008 року [PERSON] пропущеним нею з поважних причин та визначити їй додатковий строк для подання заяви нотаріусу про прийняття спадщини в три місяці. В судове засідання позивачка [PERSON] не зявилася, подала заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить позов задовольнити (а.с.27). Представник відповідача [PERSON] сільської ради [PERSON] в судове засідання не зявилася, подала заяву про розгляд справи у її відсутності, зазначила, що позовні вимоги [PERSON] сільська рада визнає, не заперечує щодо їх задоволення (а.с.25-26). В судове засідання не зявилися всі особи, які беруть участь в справі, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, при цьому позивачка та представник відповідача подали заяви про розгляд справи у їх відсутності, перешкод для розгляду справи в судовому засіданні немає, тому суд вважає, що справу можна розглянути без здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, відповідно до вимог ч.2 ст.197 ЦПК України. Вирішуючи спір, суд встановив факт, що 05.05.2008 року в смт. Вороновиця Вінницького району Вінницької області помер [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-АМ №370063 (а.с.8), який на день смерті проживав та знаходився на повному державному утриманні у Вороновицькому психоневрологічному інтернаті з 14.03.2008 року, згідно путівки №14 від 04.03.2008 року та знятий з реєстрації 06.05.2008 року у звязку зі смертю, що підтверджується довідкою від 14.03.2017 року №157 (а.с.12) , а також довідкою, виданою виконкомом Вороновицької селищної ради від 14.03.2017 року (а.с.13). Після смерті [PERSON] залишилося спадкове майно, яке складається, в тому числі, із земельної ділянки, призначеної для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 1,2864 га, розташованої на території [PERSON] сільської ради Шаргородського району Вінницької області, що належала спадкодавцю на підставі державного акту серії ВН №044645, виданого на підставі розпорядження Шаргородської РДА від 11.06.2003 року №174 (а.с.14). Спадкоємцем за законом після смерті [PERSON] є дочка останнього [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження позивачки серії ІІ-АВ №332635 (а.с.7), свідоцтвом про укладення шлюбу серії ІІ-АМ № 392873 (а.с.10). Інших спадкоємців немає, оскільки спадкова справа до майна померлого [PERSON] не заводилася та свідоцтва про право на спадщину не видавалися, що підтверджується Інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) від 23.03.2017 року за №47193954 (а.с.22). Заповіти та спадкові договори від імені [PERSON] відсутні, що підтверджується Інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру (заповіти/ спадкові договори) від 23.03.2017 року (а.с.23). [PERSON] не подала вчасно нотаріусу заяву про прийняття спадщини через те, що не знала про наявність земельної ділянки після смерті батька. 15.03.2017 року державним нотаріусом Вінницької районної державної нотаріальної контори [PERSON] відмовлено позивачці в оформленні спадщини за законом після смерті [PERSON] у звязку із пропуском строків прийняття спадщини (а.с.15). Встановленим судом фактам відповідають спадкові правовідносини, які регулюються Конституцією України та Цивільним кодексом України. Відповідно до ст.41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. За загальними положеннями про спадкування право на спадщину виникає в день відкриття спадщини, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (ч.3 ст.1222, ч.1 ст.1220, ч.1 ст.1270 ЦК України). Спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її (ч.1 ст.1268 ЦК України). Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини (ч.1 ст.1269 ЦК України). Відповідно до ч.3 ст.1272 ЦК України, за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважних причин, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Тобто, право на спадщину належить спадкоємцеві з моменту її відкриття й закон зобовязує спадкоємця, який постійно не проживав із спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Враховуючи викладене, правила ч.3 ст.1272 ЦК України можуть бути застосовані, якщо у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви і ці обставини визнані судом поважними. Позивачка [PERSON], спадкоємець майна померлого [PERSON] за законом, своєчасно не прийняла спадщину оскільки не знала про наявність у батька спадкового майна, а дізналась про наявність у спадкодавця земельної ділянки лише на початку 2017 року, а також через власну необізнаність щодо строків та порядку оформлення спадщини. За таких обставин, суд вважає, що строк для прийняття спадщини [PERSON] пропущено з поважних причин, тому є підстави для застосування до спірних правовідносин положень ч.3 ст.1272 ЦК України, тобто для визначення додаткового строку для подання позивачем заяви про прийняття спадщини. Відповідно до вимог ч.4 ст.174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Згідно з абз.3 п.24 постанови Пленуму Верховного Суду України №2 від 12.06.2009 року «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції», у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з'ясування і дослідження інших обставин справи. Відповідно до абз.6 п.11 постанови Пленуму Верховного Суду України №14 від 18.12.2009 року «Про судове рішення в цивільній справі», за змістом частини 4 ст.174 ЦПК у разі визнання відповідачем позову, яке не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд у мотивувальній частині рішення може вказати лише про визнання позову та прийняття його судом. Враховуючи, що представником відповідача [PERSON] визнано позовні вимоги [PERSON], що вбачається із письмової заяви (а.с.25), то суд вважає, що в даному випадку наявні всі законні підстави для ухвалення рішення про задоволення позову. Отже, суд вважає, що позов підлягає\~ задоволенню.

Outcome: approved