Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-22 00:00:00

21.12.2016 року заявник [PERSON] звернулася до суду із заявою, в якій просить встановити факт народження дитини чоловічої статі - [PERSON], [INFO] у м. Донецьку від батьків, що не перебувають у зареєстрованому шлюбі: мати - громадянка України [PERSON], [INFO], батько (зі слів матері) - громадян України [PERSON]. При цьому заявник вказує, що вона не перебуває у зареєстрованому шлюбі із батьком дитини. Єдиним наявним документом підтвердження народження є - медичне свідоцтво про народження. Так як, м. Донецьк є непідконтрольною територією України, заявник на підставі Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» змушена звертатися до суду із заявою, з метою подальшої реєстрації в органах державної реєстрації та отримання відповідного свідоцтва про народження. До судового засідання заявник [PERSON] не з'явилася, матеріали справи містять заяву заявника про розгляд справи за її відсутності, заявлені вимоги підтримує та просить їх задовольнити. Матеріали справи містять також заяву представника заявника [PERSON] - [PERSON] про розгляд справи за її відсутності, заявлені вимоги підтримує та просить їх задовольнити. Представник заінтересованої особи Одеського міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області до судового засідання не з'явився, повідомлявся належним чином. Матеріали справи містять заяву про розгляд справи за відсутності представника Відділу, вирішення справи залишає на розсуд суду. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. 16.08.2016 року Пролетарським відділом записів актів цивільного стану м. Донецьк Державної Реєстраційної Палати МЮ ДНР видано свідоцтво серії [NUMBER] про народження [INFO] у м. Донецьк [PERSON], актовий запис № 314. Судом досліджено дублікат медичного свідоцтва про народження № 550/835, який виданий 01.12.2016 року Донецьким клінічним територіальним медичним об'єднанням. З свідоцтва слідує, що заявник [PERSON] [INFO] о 17.25 годині народила хлопчика, вагою 34600,00 грам. Окрім того, судом досліджено медичну документацію [PERSON] стосовно її вагітності. Згідно розпорядження № 1275-р Кабінету Міністрів України від 02.12.2015 року, яким затверджено Перелік населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, та визнання такими, що втратили чинність, деяких розпоряджень Кабінету Міністрів України, вказаною територією, зокрема, являється і м. Донецьк. Таким чином, судом встановлено, що відповідно до положень розпорядження № 1275-р Кабінету Міністрів України від 02.12.2015 року, місце народження сина заявника [PERSON], а саме: м. Донецьк, України, є територією на якій здійснюється антитерористична операція. 17.03.2015 року Верховною Радою України прийнято постанову «Про визнання окремих районів, міст, селищ і сіл Донецької та Луганської областей тимчасово окупованими територіями» . Враховуючи, що м. Донецьк, України відповідно до розпорядження № 1275-р Кабінету Міністрів України від 02.12.2015 року являється територією на якій здійснюється антитерористична операція, тобто є територією, що непідконтрольна Україні, та приймаючи до уваги постанову Верховної Ради України «Про визнання окремих районів, міст, селищ і сіл Донецької та Луганської областей тимчасово окупованими територіями» від 17.03.2015 року, суд приходить до висновку, що до даних правовідносин підлягають застосування положення ст. 257-1 ЦПК України та Закон України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України». Статтею 1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» встановлено, що тимчасово окупована територія України є невід'ємною частиною території України, на яку поширюється дія Конституції та законів України. Датою початку тимчасової окупації є 20 лютого 2014 року. Відповідно до положень ст. 9 Закону, будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків. З урахуванням вказаного, суд приходить до висновку, що дублікат медичного свідоцтва про народження № 550/835, виданий 01.12.2016 року Донецьким клінічним територіальним медичним об'єднанням та свідоцтво про народження серії [NUMBER], яке видане 16.08.2016 року Пролетарським відділом записів аутів цивільного стану м. Донецьк Державної Реєстраційної Палати МЮ ДНР не створюють правових наслідків, однак посвідчують факт народження дитини на території м. Донецька. Частиною 4 ст. 13 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» передбачено, що підставою для проведення державної реєстрації народження дитини є визначені центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони здоров'я документи, що підтверджують факт народження. За відсутності документа закладу охорони здоров'я або медичної консультаційної комісії, що підтверджує факт народження, підставою для проведення державної реєстрації актів цивільного стану є рішення суду про встановлення факту народження. Положеннями ст. 257-1 ЦПК України регулюються особливості провадження у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України. Заява про встановлення факту народження особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана батьками, родичами, їхніми представниками або іншими законними представниками дитини до будь-якого суду за межами такої території України незалежно від місця проживання заявника. У рішенні про встановлення факту народження особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, зокрема, мають бути зазначені встановлені судом дані про дату і місце народження особи, про її батьків. Проаналізувавши встановлені обставини, суд приходить до висновку, що заява [PERSON] підлягає задоволенню у повному обсязі, так як обґрунтована та доведена.

Outcome: approved