Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-03 00:00:00

20.05.2014 року позивач звернулася до Бориспільського міськрайонного суду Київської області з позовною заявою, в якій просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання повнолітньої доньки [PERSON], [INFO], яка продовжує навчання, в розмірі ? усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з 01.04.2014 року та до закінчення навчання останньою чи до досягнення нею двадцятитрьохрічного віку, у зв'язку із тим, яка з зазначених обставин настане раніше, а також стягувати 1/2 частину додаткових витрат по оплаті за навчання доньки [PERSON], які будуть проведені позивачем за період її навчання з 2014 -2016 року до закінчення навчання останньою чи до досягнення нею двадцятитрьохрічного віку, у зв'язку з тим яка з зазначених обставин настане раніше, та стягнути додаткові витрати, тобто навчання 6905 гривень 74 копійки, половину від витраченої суми додаткових витрат по оплаті за навчання повнолітньої доньки за перший та другий семестри за 20ё3-20ё4 роки (а.с.1-4). Свої вимоги позивач обґрунтовує наступним. Вона перебувала з відповідачем в зареєстрованому шлюбі, в якому у них народилась дочка [PERSON], [INFO] року народження, яка на даний час проживає з позивачкою. З 2000 року їх з відповідачем сім'я розпалась. До досягнення донькою повноліття відповідач сплачував аліменти на її утримання. У серпні 2013 року їх дочка вступила до вищого навчального закладу до Краківської Академії ім. Анджея Фрича Моджевського на факультет «Туризм і відпочинок». Термін її навчання з 01.10.2013 року по 30.09.2016 року, вартість навчання згідно укладеної Угоди про надання освітніх послуг №483/К/2013 від 25.07.2013 року складає 2350польських злотих за семестр. За навчання дочки вона сплатила за перший семестр 2750 злотих по платіжному дорученню в іноземній валюті №1 від 29.07.2013 року, що еквівалентно 7315 гривень згідно квитанції №21605590 від 29.07.2013 року. Також позивачем сплачено 2350 злотих 10.02.2014 року, що підтверджується виписами на рахунку 201-66097, що згідно з курсом валют НБУ станом на 10.02.2014 року становило 6496 гривень 48 копійок. Половину від цих коштів, в розмірі 6905 гривень 74 копійки вона просить стягнути з відповідача. Щомісяця вона перераховує на картковий рахунок, яким користується дочка кошти в сумі близько 4000 гривень, оскільки дочка навчається на стаціонарній формі навчання, не має змоги працювати та потребує матеріальної допомоги. Середній заробіток позивача за шість останніх місяців перед звернення до суду становив 4833гривні 15 копійок. Їй відомо, що відповідач працює вантажником В Державному підприємстві міжнародному аеропорту «Бориспіль», може і зобов'язаний сплачувати аліменти та брати участь у додаткових витратах, які викликані особливими обставинами, розвитком здібностей дитини. У судовому засіданні позивач [PERSON] повністю підтримала заявлені позовні вимоги, просила суд їх задовольнити. Додатково пояснила, що для оплати навчання дочки оформила кредит за місцем роботи, але у зв'язку з знеціненням гривні, вартість навчання дочки зросла майже в 2 рази. Без допомоги відповідача, вона не зможе оплачувати навчання дочки. Рішення про те, що дочка поступатиме до вищого навчального закладу у Польщі, вони приймали вдвох з дочкою. Вона оплачувала курси дочки. З відповідачем вони не спілкуються. Кошти для здійснення оплати надавала вона, а сплатив їх її знайомий, прізвище якого значиться у квитанції. Вона вважає безпідставними доводи відповідача, що він утримує дружину та її дітей, оскільки дружина отримує пенсію, може за законом бути працевлаштована, а батько дітей сплачує на їх утриманні аліменти. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги визнав частково в частині стягнення аліментів в розмірі 1/5 частини його заробітку. Підтвердив, що сплачував аліменти на користь позивача до досягнення дочкою повноліття в розмірі ? чи 1/3 частини заробітку, за зменшенням розміру аліментів до суду не звертався. На даний час, його доходи зменшились, оскільки зменшилась кількість рейсів в аеропорту, та на його утриманні також перебувають дружина та двоє її неповнолітніх дітей. Представник відповідача в судового засіданні просив ухвалити рішення та визначити розмір матеріальної допомоги з урахуванням матеріального та сімейного стану відповідача, а також врахувати, що позивачем не надано доказів, що саме нею здійснена оплата за навчання дочки, половину якої вона просить стягнути з відповідача. Третя особа [PERSON] в судове засіданні не з'явилась, направила суду передану позивачем письмову заяву від 31.10.2014 року,відповідно до якої позовні вимоги матері [PERSON] підтримала повністю, пояснила, що в судове засідання з'явитись не може, так як знаходиться за місцем свого навчання за межами України. Заслухавши пояснення сторін, представника відповідача, дослідивши надані документи та матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. У судовому засіданні встановлено, що сторони [PERSON] та [PERSON] перебували в зареєстрованому шлюбі, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серії [NUMBER], виданим Щасливською сільською радою Бориспільського району Київської області 30.09.1995 року, та свідоцтвом про розірвання шлюбу серії [NUMBER] виданим відділом реєстрації актів цивільного стану Бориспільського районного управління юстиції Київської області 26.05.2009 року (а.с.18,20). Від шлюбу сторони мають дочку [PERSON], [INFO] року народження, що підтверджується Свідоцтвом про народження серія [NUMBER] виданим повторно Щасливською сільською радою Бориспільського району Київської області 16.05.2001року (а.с.19). Згідно перекладів угоди про надання освітніх послуг №483/К/2013 від 25.07.2013 року та Довідки від 08.05.2014 року [PERSON] продовжує навчання у вищому навчальному закладі в м.Кракові Республіки Польща, у Краківській Академії ім.Анджея Фрича Моджевського на факультеті «Права, адміністрування та міжнародних відносин», та внесла оплату за І,ІІ семестри за 2013/2014 навчальний рік у розмірі 4700 злотих, дата оплати за перший семестр - 30.07.2013 року, дата оплати за ІІ семестр - 10.02.2014 року. Термін навчання 6 семестрів (а.с.23-24,28-30,27,34 ). Даний факт також підтверджується перекладом вибраних записів на рахунку на ім'я [PERSON], про зарахування 2350 польських злотих 10.02.2014 року (а.с.25,31) В зв'язку з цим [PERSON] потребує матеріальної допомоги. Відповідно до ст. 199 Сімейного кодексу України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Відповідно до вимог ст. ст. 182, 200 Сімейного кодексу України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням стану здоров'я та матеріального становища дитини, стану здоров'я та матеріального становища платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення. В судовому засіданні встановлено, що відповідач [PERSON] працює, одружений на [PERSON], зареєстрований з дружиною за однією адресою,що підтверджується свідоцтвом про одруження та даними по реєстрацію в паспорті відповідача та його дружини (а.с.65,66,74). Дружина відповідача є інвалідом 3 групи та пенсіонером по інвалідності та має двох неповнолітніх дітей від першого шлюбу, на утримання яких отримує аліменти (а.с.66,68,67,72-73). Відповідач має постійне місце роботи та його сукупний дохід за останні три місяці після утримання необхідних платежів становить 9134 гривні, що підтверджується наданої відповідачем довідкою з місяця роботи №11-59/1-2181 від 30.10.2014 року (а.с.93). Крім того, сукупний дохід за останні шість місяців перед зверненням позивача до суду з листопада 2013 року по квітень 2014 року включно після утримання необхідних платежів становив 18502 гривні 82 копійки, згідно з довідкою про доходи з місяця роботи №11-59/1-1132 від 08.05.2014 року (а.с.37). Позивач [PERSON] та третя особа [PERSON], згідно даними їх паспортів зареєстровані за однією адресою ( а.с.4-9,13-15). Даючи оцінку зібраним у справі доказам, суд прийшов до переконання, що за своїм сімейним на матеріальним станом відповідач має можливість сплачувати аліменти у визначеному позивачем розмірі - 1/4 частини заробітку (доходу). Так, відповідно до п.13 «Переліку видів доходів, які враховуються при визначенні розміру аліментів на одного з подружжя, дітей, батьків, інших осіб», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 26 лютого 1993 року №146, утримання аліментів провадиться з суми заробітку (доходу), що належить особі, яка сплачує аліменти, після утримання з цього заробітку (доходу) податків. З наданої відповідачем довідки в судовому засіданні встановлено, що розмір його середнього заробітку з урахуванням утримання усіх належних податків та зборів за три останні місяці становить 3044 гривні 67копійок ((9134 гривні /3=3044,67грн.) (а.с.93). З наявних в матеріалах справи довідок про доходи відповідача встановлено, що з нього протягом 2013-2014 років утримувались аліменти, розмір яких становив 1/3 частину його заробітку (а.с.37,98,93). Згідно з поясненнями сторін, відповідач до суду з позовом про зменшення розміру аліментів не звертався, а отже має можливість продовжувати надавати матеріальну допомогу повнолітній дочці позивача у визначеному нею меншому розмірі 1/4 частини його заробітку (доходу). Заперечення відповідача щодо його обов'язку утримувати неповнолітніх дітей дружини не ґрунтуються на вимогах закону, а щодо необхідності утримувати дружину - інваліда 3 групи, то в цій частині судом враховано, що розмір пенсії дружини відповідача становить 949 гривень (а.с.68), а також, що згідно ч.4 ст.75 Сімейного кодексу України один із подружжя є таким, що потребує матеріальної допомоги, якщо заробітна плата, пенсія, доходи від використання його майна, інші доходи не забезпечують йому прожиткового мінімуму, встановленого законом. Проте, відповідно до ст.7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2014 рік» установлено у 2014 році прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць для осіб, які втратили працездатність встановлено 949гривень. Щодо заявлених позивачем позовних вимог про стягнення додаткових витрат, пов'язаних з навчанням повнолітньої дочки сторін у вищому навчальному закладі, то в цій частині позовні вимоги задоволенню не підлягають з наступних підстав. За змістом ч.1 ст.185 Сімейного кодексу України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов'язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Відповідно до ч.2 вказаної статті розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно. Таким чином, аналізом зазначеної норми встановлено, що участь батьків у додаткових витратах на дитину, не обов'язково має бути однаковою, а може, в тому числі здійснюватись за рахунок одного із батьків, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. З урахуванням викладеного, встановлених під час судового розгляду істотних обставин, а саме того, що позивач в односторонньому порядку, без врахування думки відповідача, прийняла рішення про продовження дочкою навчання у вищому навчальному закладі за межами України за контрактною формою навчання, при цьому прийнявши на себе витрати по оплаті навчання, суд прийшов до висновку, що понесені позивачем витрати на оплату навчання дочки [PERSON] відшкодуванню за рахунок відповідача не підлягають. Крім того, надані позивачем фінансові документи про перерахування коштів за навчання [PERSON] до Краківській Академії ім.Анджея Фрича Моджевського 29.07.2013 року (30.07.2013року) та 10.02.2014 року не дають можливості встановити, що вони здійснені за рахунок коштів саме позивача [PERSON] (а.с.31,35,36). Щодо наданих позивачем Договору №11-14/2-29 безвідсоткової цільової позики (поворотної фінансової допомоги) від 02.09.2014 року, а також платіжного доручення в іноземній валюті №1 від 28 серпня 2014 року та квитанції №FJB1423901300473 та №FJB1423901300474, то за цими документами позивачем була отримана позика в сумі 6345 гривень для оплати навчання її дочки [PERSON], а також здійснена оплата в розмірі 2400 польських злотих, що еквівалентно 10356 гривням 11 копійкам, проте ця оплата здійснена після досягнення дочкою сторін повноліття (а.с.89-92). Як було наведено раніше, ст.185 Сімейного кодексу України передбачає участь батьків у додаткових витратах на дитину. Відповідно до ч.1 ст.6 Сімейного кодексу України правовий статус дитини має особа до досягнення нею повноліття. Згідно з вимогами ч.1 ст.201 Сімейного кодексу України до відносин між батьками і дочкою, сином щодо надання їм утримання застосовуються норми статей 187, 189-192 і 194-197 цього Кодексу. На підставі наведеного суд прийшов до висновку, що чинне сімейне законодавство не передбачає обов'язку батьків брати участь у додаткових витратах на повнолітню дочку, сина, в тому числі, якщо вони продовжують навчання. А, отже,вимоги позивача в цій частині не ґрунтуються на вимогах закону. Судові витрати по даній справі складає судовий збір в сумі 243 гривень 60 копійок, від сплати якого позивач звільнена при подачі позову про сплату аліментів та які слід стягнути з відповідача на користь держави згідно вимог ст..88 ЦПК України. Відповідно до вимог пункту 1 частини 1 статті 367 ЦПК України суд зобов'язаний допустити негайне виконання рішення про стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць. На підставі викладеного,

Outcome: partial