Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-09 00:00:00

20.08.2015 [PERSON] звернулася з позовом до суду, в якому просить розірвати шлюб, укладений між нею та відповідачем, зареєстрований 19 вересня 1998 року у Відділі реєстрації актів громадянського стану Переяслав-Хмельницького міськвиконкому Київської області, актовий запис № 161. Свої вимоги обґрунтовує тим, що спільне життя з відповідачем не склалося через несумісність характерів та різні погляди на життя, на грунті яких між ними постійно виникають непорозуміння. У зв'язку з цим вони проживають за різними адресами, шлюбно-сімейних відносин не підтримують, спільного бюджету не мають. Їх шлюб носить формальний характер. В судове засідання позивачка не з'явилася, через канцелярію суду 09.11.2015 подала заяву, в якій просила розглянути справу без її участі та задовольнити позовні вимоги, а також зазначила, що за наданий судом строк на примирення вони не помирилися . Відповідач заперечує проти задоволення позову. За його клопотанням 08.10.2015 суд надав сторонам строк для примирення. В судовому засіданні відповідач повідомив, що він вживав заходів до примирення, вони тричі зустрічалися з дружиною, він надавав їй кошти, однак сімейні відносини їм відновити не вдалося. Основною причиною припинення спільного проживання з дружиною вважає втручання її матері у сімейні стосунки подружжя. З наявних у справі письмових доказів встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 19 вересня 1998 року у Відділі реєстрації актів громадянського стану Переяслав-Хмельницького міськвиконкому Київської області, що підтверджується свідоцтвом про одруження серії [NUMBER] Згідно з копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] січня 1999 року в них народилася дочка [PERSON]. Згідно з копією свідоцтва про народження [NUMBER] [INFO] року в них народився син [PERSON]. Згідно з ч.1 ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування до шлюбу не допускається. Дружина та чоловік, відповідно до ч.1 ст.55 СК України, зобов'язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім'ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Згідно зі ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явленим одним із подружжя. Суд, відповідно до ст.112 СК України, з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Суд дійшов висновку, що дійсною причиною розірвання шлюбу є непорозуміння, що виникають між подружжям, що стало причиною припинення шлюбно-сімейних відносин та сумісного проживання в червні 2015 року. Жоден з подружжя не бажає змінити свою поведінку, не турбується про побудову сімейних відносин. За наданий судом строк подружжя не досягло примирення. З'ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, суд дійшов висновку, що шлюб розривається з вини обох сторін. Збереження шлюбу суд вважає неможливим, оскільки протягом наданого судом строку на примирення взаємовідносини між ними не покращилися, ними не вжито жодних заходів для примирення. Виходячи з принципу добровільності шлюбу, закладеного в ст. 24 СК України, позовні вимоги підлягають задоволенню на підставі ст.110 Сімейного кодексу України, оскільки подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам дружини. На підставі ст.ст.24,55,110,112 СК України,

Outcome: approved