Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-15 00:00:00

1. Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача. 24.07.19. [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини у твердій грошовій сумі та стягнення аліментів на утримання дружини до досягнення дитиною трирічного віку, який мотивує наступним. Позивачка є матір`ю малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] . 20.09.18. сторони уклали шлюб, однак на даний час шлюбні відносини не склались, сторони по справі не можуть дійти до спільного вирішення життєвих питань, крім того, кожна із сторін проживає окремо, шлюбні відносини не підтримуються повністю. Шлюб між сторонами існує формально. Починаючи з 10 травня 2019 року, шлюбні відносини фактично припинені, спільного господарства на даний час не ведуть, відповідач проживає окремо із 08 червня 2019 року. Зі сторони відповідача відсутня будь-яка матеріальна допомога для утримання та виховання дитини, він постійно ухиляється від розмов про дочку, дитину не відвідує, самоусувається від виконання своїх батьківських обов`язків. Донька повністю знаходиться на утриманні позивачки, однак враховуючи те, що дитині немає навіть року, вона працювати не може, а тому не має можливості належним чином забезпечувати дочку. Місце роботи відповідача їй не відомо, тому просить стягуватися аліменти на дитину з відповідача в твердій грошовій сумі еквівалентній прожитковому мінімуму для дитини відповідного віку, що згідно Закону України «Про Державний бюджет України на 2019 рік», становить 1699,00 грн. Крім того вважає, що необхідною і достатньою сумою аліментів на її утримання до досягнення дитиною трирічного віку є сума еквівалентна розміру мінімальної заробітної плати, а саме - 4173 грн. Вказану суму обґрунтовує тим, що не має можливості працювати, оскільки дитині на час звернення до суду навіть не виповнився рік. Просила стягувати із [PERSON] , [INFO] , аліменти на її користь на утримання доньки, [PERSON] , [INFO] у твердій грошовій сумі у розмірі 1699 гривень щомісяця, починаючи стягувати з моменту подання позову до досягнення дитини повноліття; стягувати із [PERSON] , [INFO] , на мою користь, [PERSON] , [INFO] , аліменти на її утримання у розмірі 4173 гривні щомісяця, починаючи від дня пред`явлення позову та до досягнення дитиною [PERSON] трьохрічного віку. Позивачка в судовому засіданні позов підтримала та просила задовольнити з підстав, які викладені в позовній заяві. Додатково зазначила, що отримує на дитину 866,00 грн. щомісячно, однак вказана сума допомоги не може задовольнити всі потреби дитини. Позивачка не може влаштуватися на роботу, оскільки дитина потребує постійного догляду. Представник відповідача позов не визнав в повному обсязі Додатково зазначив, що відповідач не працює, а тому не може надавати допомогу в розмірі, який зазначає позивачка. ІІ. Процесуальні дії у справі та заяви (клопотання) учасників справи. 04.09.19. від відповідача [PERSON] до суду надійшов відзив на позовну заяву, згідно якого зазначив, що позовні вимоги [PERSON] не підлягають задоволенню (а.с.26-28). 16.09.19. в судовому засіданні представник відповідача [PERSON] - [PERSON] надав заяву про залучення до участі у справі у якості третьої особи служби у справах дітей (а.с.30), яку обґрунтовує тим, що з метою контролю за цільовим використання аліментів позивачкою доцільним є залучення третьої особи. Протокольною ухвалою суду від 16.09.19. в задоволенні клопотання про залучення до справи в якості третьої особи служби у справах дітей Новозаводської районної у місті Чернігові ради, відмовлено. ІІІ. Фактичні обставини, встановлені судом та зміст спірних правовідносин. Судом встановлено, що 20 вересня 2018 року [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб (а.с.4), та мають спільну дитину - дочку [PERSON] , [INFO] (а.с.5). Відповідно до Витягу з Єдиного державного демографічного реєстру щодо реєстрації місця проживання, [PERSON] , [INFO] , зареєстрована за адресою: [ADDRESS] (а.с.9). Згідно довідки Управління адміністративних послуг Чернігівської міської ради від 17.10.18. вбачається, що [PERSON] зареєстрована за адресою: [ADDRESS] (а.с.6). ІV. Норми права, які застосував суд та оцінка аргументів сторін. На підставі ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Згідно ч. 1 ст. 183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно до ч. 1 ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ст. 75 СК України передбачено, що дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного. Право на утримання (аліменти) має той із подружжя, який є непрацездатним, потребує матеріальної допомоги, за умови, що другий із подружжя може надавати матеріальну допомогу. Один з подружжя є таким, що потребує матеріальної допомоги, якщо заробітна плата, пенсія, доходи від використання його майна, інші доходи не забезпечують йому прожиткового мінімуму, встановленого законом. Особливим видом права подружжя на утримання є право дружини на утримання під час вагітності та у разі проживання з нею дитини. Його особливість полягає у строковості дії, незалежності надання утримання від доходу дружини та наявністю лише однієї підстави, яка унеможливлює надання такого утримання, - можливості чоловіка надавати таке утримання. Згідно ст. 80 СК України, аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом, може бути згодом змінений за рішенням суду за позовною заявою платника або одержувача аліментів у разі зміни їхнього матеріального і (або) сімейного стану. Згідно ст. 84 СК України, дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Аналіз даних положень сімейного законодавства дає підстави суду вважати, що сімейним законодавством України передбачено право дружини-матері на утримання чоловіком-батьком до досягнення дитиною трирічного віку незалежно від того, чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Подання суду доказів того, що дружина, з якою проживає дитина, потребує матеріальної допомоги, не є обов`язковим, оскільки право на аліменти належить дружині матері незалежно від цієї обставини. Відповідач у відзиві та його представник у судовому засіданні зазначили, що [PERSON] не працює, а тому він позбавлений можливості сплачувати аліменти на утримання дитини та дружини. Суд, оцінивши наявні у справі докази за критеріями їх належності, допустимості і достовірності, враховуючи положення ст.ст. 88, 182, 183 СК України, враховує, що дитина проживає з позивачкою, самостійного доходу вона не має та потребує матеріальної допомоги, законодавчо має право на утримання від відповідача, відповідач в свою чергу перебуває у працездатному віці та стані і може надавати матеріальну допомогу, суд, виходячи з принципу справедливості та розумності, а також з урахуванням потреб дружини та дитини, матеріального становища платника аліментів, який офіційно не працює, приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню, оскільки позивачкою належним чином не вмотивована необхідність визначення аліментів на утримання неповнолітньої дочки та на її утримання в запропонованому нею розмірі, тому суд вважає доцільним стягнути аліменти на утримання малолітньої дитини у твердій грошовій сумі в розмірі 1000,00 грн. щомісячно, починаючи з 24 липня 2019 року і до досягнення дитиною повноліття, а також стягнути з відповідача аліменти на утримання дружини у твердій грошовій сумі в розмірі 1000,00 грн., починаючи з 24 липня 2019 року і до досягнення дитиною трирічного віку. V. Розподіл судових витрат. Відповідно до ч. 6 ст. 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. У зв`язку з тим, що при подачі позову позивачка була звільнений від сплати судового збору, тому необхідно стягнути з відповідача на користь держави судовий збір у розмірі 768,40 грн. На підставі викладеного,

Outcome: partial