Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-04 00:00:00

20.12.2017 [PERSON] звернулася до Купянського міськрайонного суду Харківської області з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 20 вересня 2012року Червонозаводським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції, актовий запис № 396. Позивач вказує, що шлюбні відносини з відповідачем припинені з 19.10.2016, вони не мешкають разом, що привело до неможливості збереження сімї, між ними відсутні взаєморозуміння та взаємоповага. Спору щодо місця проживання неповнолітнього сина [PERSON], 07.03.2015року народження, не мають. Майновий спір також відсутній. Після розірвання шлюбу просить присвоїти їй дошлюбне прізвище «Юріна». Ухвалою від 16.01.2018 провадження у справі відкрито. Ухвалою від 15.02.2018 підготовче провадження закрито та справу призначено до судового розгляду. Ухвалою від 05.03.2018 в порядку ст.ст. 280-281 ЦПК України вирішено провести заочний розгляд справи. Позивач [PERSON] надала заяву про розгляд справи у її відсутність, наполягає на розірванні шлюбу, не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON] у судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про причини неявки не повідомив, відзиву не надав, у звязку з чим суд ухвалив рішення про заочний розгляд справи. Суд, дослідивши докази та зясувавши обставини справи, встановив фактичні обставини та відповідні правовідносини, які виникли між сторонами. Встановлено, що шлюб між [PERSON], 17.08.1985року народження, та [PERSON] (до шлюбу Юріною) [PERSON], 21.07.1991року народження, зареєстрований 20 вересня 2012року Червонозаводським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції, актовий запис № 396, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії І-ВЛ № 193837, виданим 20.09.2012 (а.с.3). Сторони є батьками неповнолітнього [PERSON], [INFO] (а.с.4). Статтею 51 Конституції України, ч.1 ст. 24 Сімейного Кодексу України\~передбачено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ч.1\~ст.55 Сімейного Кодексу України\~ \~дружина та чоловік зобов'язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім'ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Положеннями ч.ч.3,4\~ст.56 Сімейного Кодексу України передбачено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Частиною 3\~ст.105 Сімейного Кодексу України\~ \~передбачено, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя, на підставі рішення суду, відповідно до\~ст. 110 цього Кодексу. Відповідно до ч.1 ст. 110 Сімейного Кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Згідно ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи, що подружжя шлюбно-сімейних відносин не підтримує, вони не бажають поновити стосунки та зберегти сімю, суд приходить до висновку, що їх подальше спільне життя, збереження шлюбу суперечитиме інтересам сторін, у звязку з чим позовні вимоги підлягають задоволенню. Відповідно до ч.8 ст. 294 ЦПК України у рішенні про розірвання шлюбу зазначається про вибір прізвища тим з подружжя, який змінив прізвище під час державної реєстрації шлюбу, що розривається.

Outcome: approved