Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-21 00:00:00

20 лютого 2020 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до Тузлівської сільської ра- ди Татарбунарського району Одеської області, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача - реєстратор Тузлівської сільської ради Татарбунар- ського району Одеської області Гуцан Світлана Анатоліївна, відділ у Татарбунарському районі Го- ловного управління Держгеокадастру в Одеській області, про визнання права оренди на земельні ділянки в порядку спадкування за законом та скасування рішення Тузлівської сільської ради № 390-1 від 02.07.2018 р, посилаючись на наступні обставини. 20.05.2005 р. між Тузлівською сільською радою Татарбунарського району Одеської області та ФОП [PERSON] були укладені договори на право тимчасового користування землею за № № 2026, 2027, 2028 на земельні ділянки, що розташовані в межах с.Лебедівка Тузлівської сільської ради, а саме: площею 0,03 га (кадастровий номер 5125085600:04:001:0362); площею 0,03 га (када- стровий номер 5125085600:04:001:0361) та площею 0,0998 га (кадастровий номер 5125085600:04: 001:003). Вказані договори зареєстровані у Журналі реєстрації земель несільськогосподарського призначення с.Лебедівка Татарбунарського району Одеської області від 01.01.2005 р., шляхом вчи нення записів № 51, 47, 46. Строк дії договорів 25 років. [PERSON] належним чином викону- валися умови договорів, а саме своєчасно здійснював орендну плату, що підтверджується наявни- ми квитанціями. [INFO] її брат [PERSON] помер. 10.07.2018 р. вона звернулась до Тузлівської сільської ради з питанням: «Чи приймала Тузлівська сільська рада рішення стосовно вилучення земельних ділянок із користування [PERSON] .?» та 23.07.2018 р отримала відпо- відь: «На позачерговій сесії Тузлівською сільської ради, яка відбулася 02.07.2018 р. Тузлівська сі- льська рад не приймала рішення стосовно вилучення земельних ділянок із приватної власності або користування фізичних або юридичних осіб». Звернувшись своєчасно до нотаріуса щодо відкри- ття спадкової справи після смерті [PERSON] , [INFO] отримала відповідь, що вона є єди- ним спадкоємцем усього майна, яке залишилася після смерті її брата. На підставі зазначеної довід- ки вона звернулася до Тузлівської сільської ради із заявою про внесення змін до існуючих догово- рів оренди земельних ділянок в частині заміни сторін договорів у зв`язку із прийняттям нею спа- дщини після [PERSON] . Згодом виявилось, що 02.07.2018 р. Тузлівською сільською радою бу- ло прийнято рішення про припинення договорів оренди за №№ 2026, 2027, 2028 від 20.05.2005 р. та прийняття земельних ділянок у комунальну власність. При зверненні до Тузлівської сільської ра ди з клопотанням про внесення змін до існуючих договорів оренди земельних ділянок та надання рішення сесії Тузлівської сільської рали за № 390-1 від 02.07.2018 р., отримувала лише відмову. Лише 04.12.2019 р. отримала листа Тузлівської сільської ради про те, що договори оренди земе- льних ділянок нібито припинені, а рішенням сесії за № 634-Ц у черговий раз відмовлено щодо вне- сення змін до існуючих договорів оренди земельних ділянок. 27.10.2019 р. було отримано інфор- маційні довідки, згідно яких, в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно відсутні за- писи про реєстрацію договорів оренди з Тузлівською сільською радою, натомість з`явились записи про реєстрацію права власності на земельні ділянки за відповідачем на підставі рішення Тузлів- ської сільської ради за № 390-І від 02.07.2018 р. 12.12.2019 р. звернувшись до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини за законом в порядку другої черги після померлого [PERSON] , вона отримала відмову, яка мотивована тим, що ріше- нням сесії Тузлівської сільської ради від 02.07.2018 р. припинено дію договорів оренди. Таким чином, оскаржувані рішення Тузлівської сільської ради № 390-1 від 02.07.2018 (стосовно відмови в задоволенні із користування [PERSON] ) і № 634-І від 30.08.2019 р. (стосовно відмови в за- доволенні клопотання щодо внесення змін до існуючих договорів оренди земельних ділянок за № № 2026, 2027, 2028 від 20.05.2005 р) порушують її право на спадкування, а також законний інтерес на отримання, шляхом спадкування, належного спадкодавцю права оренди спірних земельних ді- лянок, який протиправно був проігнорований Тузлівською сільською радою Враховуючи, що оска- ржувані рішення суперечать вимогам чинного законодавства та порушують права і охоронювані законом її інтереси, як спадкоємця, це є підставою для визнання зазначених розпоряджень відпо- відача недійсним. Ухвалою суду від 25.02.2020 р. провадження у справі відкрито та призначено до підготовчого розгляду в порядку загального позовного провадження (а.с.143). Ухвалою суду від 06.04.2020 р. за клопотанням представника позивача витребувано інформа- цію щодо наявності спадкової справи та кола спадкоємців до майна померлого [PERSON] 11 серпня 2020 року ухвалою суду за клопотанням представника позивача залишено без розгля- ду позовні вимоги про визнання за [PERSON] права оренди в порядку спадкування за зако- ном після смерті [PERSON] земельних ділянок площею 0,03 га кожна, кадастрові №№ 5125085 600:04:001:0362 та 5125085600:04:001:0361, відповідно до договорів на право тимчасового корис- тування землею (в тому числі на умовах оренди) № № 2026, 2027 від 20.05.2005 р., зареєстрованих в журналі реєстрації земель несільськогосподарського призначення с.Лебедівка Татарбунарського району Одеської області від 01.01.2005 р за №№ 51, 47. Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримав, наполягав на їх задово- ленні. Представник відповідача у судовому засіданні заперечував проти задоволення позовних вимог, надав відзив на позовну заяву, в якому зазначив, що на дату укладення спірних договорів на земе- льні ділянки було відсутні кадастрові номери, так як у тексті договору про них не зазначено, лише у 2016 року було здійснено державну реєстрацію спірних земельних ділянок. Як слідує з п.20 спірних договорів, передача земельної ділянки здійснюється у тижневий строк після державної ре- єстрації цього договору за актом її приймання-передачі. Позивач не надала акти приймання-пе- редачі зазначених земельних ділянок. Крім того, земельні ділянки спадкодавцем отримані для бу- дівництва, експлуатації та обслуговування бази відпочинку, бару, однак на них відсутні будь-які забудови, лише на одній земельній ділянці з кадастровим номером 5125085600:04:001:0361, пло- щею 0,03 га розташована дерев`яна будівля без правовстановлюючих документів. Тобто [PERSON] земельні ділянки не використовував за цільовим призначенням. Після підписання сторонами договорів [PERSON] повинен був звернутися до відділу земельних ресурсів для отримання вис- новку про державну реєстрацію, на які заводяться реєстраційні справи і повинні бути переданні до Тузлівській сільській ради. Таких реєстраційних справ у Тузлівській сільській раді не зазначено. Оскільки спірні договори не пройшли державну реєстрацію, то вважаються неукладеними .Також у відзиві зазначено, що [PERSON] з дати укладення договорів та до дня свої смерті - [INFO] , тобто на протязі 12 років зовсім не здійснював забудови наданих йому земельних ділянок за ці- льовим призначенням для будівництва та обслуговування бару, кафе, оскільки на даний час будь- яких забудов немає, а тому вважається, що право користування земельним ділянками припинено. Третя особа Гуцан С.А. у судове засідання не з`явилася, про причини неявки не повідомила, за- яв, клопотань до суду не надала. Представник третьої особи Градинар І.В. погодилася з позовними вимогами та пояснила, що земельна ділянка площею 0,9998 га, що розташована в с.Лебедівка Татарбунарського району Оде- ської області, була зареєстрована у 2005 р., у 2016 році інформація про оренду земельної ділянки перенесена до електронної бази даних, тому [PERSON] необхідно було звернутися до відділу земельних ресурсів для державної реєстрації земельної ділянки. Вся інформація щодо оренди зе- мельної ділянки зберігається у архіві та є наявні докази в книзі реєстрації. Заслухавши думку учасників справи, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про наявність правових підстав для часткового задоволення позовних вимог. Судом встановлено, що 20.05.2005 року між Тузлівською сільською радою та [PERSON] був укладений договір на право тимчасового користування землею (в тому числі на умовах орен- ди), згідно якого, в оренду передається земельна ділянка загальною площею 1,0 га із земель рек- реаційного призначення Строк дії договору на 25 років (а.с.32-37, т.1). Згідно витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку (а.с.38-45, т.1), земельна ділянка з кадастровим номером 5125085600:04:001:0003 площею 0,9998 га зареєстрована 02.03. 2016, цільове призначення - для будівництва, експлуатації та обслуговування бази відпочинку. Рішенням Тузлівської сільської ради за № 390-І від 02.07.2018 р. (копія на а.с.68-69, т.1) при- пинено договір на право тимчасового користування землею (у тому числі на умовах оренди) від 20.05.2005 р., зареєстрований в реєстрі за № 2028, укладений між Тузлівською сільською радою та [PERSON] . Прийнято у комунальну власність Тузлівської сільської ради земельну ділянку за- гальною площею 0,9998 га, кадастровий номер 5125085600:04:001:0003, яка розташована в с. Ле- бедівка Татарбунарського району Одеської області, яка була в користуванні у [PERSON] . Рішенням Тузлівської сільської ради Татарбунарського району Одеської області від 30.08.2019 р. за № 634-І (копія на а.с.72, т.1) відмовлено [PERSON] щодо внесення змін до існуючих до- говорів оренди земельних ділянок комунальної власності в частині зміни сторін договору у зв`язку з прийняттям спадщини . З листа Тузлівської сільської ради від 23.07.2018 р, який адресовано [PERSON] (а.с.73, т. 1), вбачається, що на позачерговій сесії, яка відбулася 02.07.2018 р., Тузлівська сільська рада не приймала рішення стосовно вилучення земельних ділянок із приватної власності або з користуван- ня фізичних або юридичних осіб. Згідно копій свідоцтв про народження серії [NUMBER] та серії [NUMBER] (а.с.79, 90 т.1), батьками [PERSON] та [PERSON] зазначені [PERSON] та [PERSON] . Копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] (а.с.80, т.1) підтверджується, що [PERSON] помер [INFO] в с.Тузли Татарбунарського району Одеської області . З листа приватного нотаріуса Татарбунарського районного нотаріального округу Монастирлу О.П. від 18.05.2019 р. (а.с.93, т.1) вбачається, що після смерті [PERSON] , який помер [INFO] , заведена спадкова справа № 243/2018 від 24.10.2018 р., [PERSON] є єдиним спадко- ємцем за законом, спадкоємці першої черги відмовилися від спадкування. Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна (а.с.98-99, т.1) підтверджується, що власником земельної ділянки площею 0,9998 га, кадастровий номер 5125085600:04:001:003, цільове призначе- ння якої - для будівництва та обслуговування об`єктів рекреаційного призначення, є Тузлівська сі- льська рада. Відмова нотаріуса (а.с.104, т.1) свідчить про неможливість позивача отримати свідоцтво про право на спадщину за законом на право користування землею (у тому числі на умовах оренди) щодо земельних ділянок, що розташовані на території Тузлівської сільської ради, яке залишилось після смерті спадкодавця [PERSON] , з причини фактичної відсутності об`єкту спадкування. Як видно з копій квитанцій (а.с.110-120, т.1), [PERSON] систематично здійснював орендну плату за вищевказані земельні ділянки. Витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі за № 53795395 від 24.10.2018 р. (а.с.188, т.1) під- тверджується, що після смерті спадкодавця [PERSON] , померлого [INFO] , приватним но таріусом Монастирліу О.П. відкрита спадкова справа за номером у спадковому реєстрі 63197723, зареєстрована у нотаріуса за № 243/2018 від 24.10.2018 р. Також в матеріалах спадкової справи, наданої нотаріусом на запит суду, наявна копія заяв [PERSON] щодо прийняття спадщини за законом на все майно, належного її братові [PERSON] (а.с.183, т.1). Також наявна заява [PERSON] від 24.10.2018 р., яка відмовилися від прийняття спадщини після померлого сина [PERSON] на користь дочки [PERSON] (а.с.184, т.1). Інформація щодо прийняття спадщини іншими спадкоємцями - відсутня. З відповіді відділу Держгеокадастру у Татарбунарському районі Одеської області Головного уп равління Держгеокадастру в Одеській областівід 07.08.2020 р. (а.с.35, т.2) слідує, що у відділі за- реєстровано договір оренди земельної ділянки за адресою: Одеська область, Татарбунарський ра- йон, с.Лебедівка, укладений між Тузлівською сільською радою та [PERSON] , який зареєст- рований в Книзі реєстрації державних актів на право власності на земельні ділянки та на право постійного користування земельною ділянкою, терміном на 25 років. З копії дослідженої в судовому засіданні Книги записів реєстрації державних актів на право вла сності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі (а.с.56-61) слідує, що договір оренди землі укладеного між Тузлівською сільської радою та [PERSON] зареєстрований, про що у Державному реєстрі земель вчинено запис за № 040553500002. Відповідно до ч.5 ст.55 Конституції України, кожен має право будь-якими не забороненими за- коном засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань. Згідно ст.16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особис- того немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, зокрема, визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної вла- ди, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх поса- дових і службових осіб. Наведені положення є реалізацією ст.55 Конституції України, відповідно до якої, кожен має пра во будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань, а також ч.2 ст.124 Конституції України, відповідно до якої юрисдикція су- дів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі. За змістом ст.ст.626, 627 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спря- мована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків. Сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та сп- раведливості. Відносини щодо найму (оренди) земельної ділянки регулюються законом (ст.792 ЦК України), зокрема, Земельним кодексом України та Законом України «Про оренду землі». Згідно ст.1 Закону України «Про оренду землі»,оренда землі - це засноване на договорі строко- ве платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності. Відповідно до ст.7 Закону України «Про оренду землі», право на оренду земельної ділянки пе- реходить після смерті фізичної особи-орендаря до спадкоємців, якщо інше не передбачено догово- ром, а в разі їх відмови чи відсутності таких спадкоємців - до осіб, які використовували цю земе- льну ділянку разом з орендарем і виявили бажання стати орендарями. Верховний Суд України у своїй правовій позиції, яка викладена в постанові від 16.12.2015 у сп- раві № 6-375 цс15, зазначив наступне: «Якщо умовами договору оренди земельної ділянки, укла- деного сторонами, не передбачається заборона переходу права на оренду в порядку спадкування, то спадкоємці орендаря (фізичної-особи підприємця) після смерті останнього, можуть успадкувати право на оренду земельної ділянки, яка є предметом цього договору». Як передбачено п.40 договору на право тимчасового користування землею (у тому числі на умо вах оренди) від 20.05.2005 р., яким [PERSON] Тузлівською сільською радою передано у кори- стування земельну ділянку площею 1,0 га (а.с.32-35, т.1), перехід права власності на орендовану зе мельну ділянку до другої особи, а також реорганізація юридичної особи - орендаря не є підставою для зміни умов або розірвання договору. Право на орендовану земельну ділянку у разі смерті фізи- чної особи - орендаря, засудження або обмеження її дієздатності за рішенням суду переходить до спадкоємців або інших осіб, які використовують цю земельну ділянку разом з орендарем. В силу ст.1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). Згідно ст.1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. За приписами ст.1225 ЦК України, право власності на земельну ділянку переходить до спадко- ємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Відповідно до ст.83 ЗК України, землі, які належать на праві власності територіальним грома- дам сіл, селищ, міст, є комунальною власністю. Як передбачено п.г ч.3 ст.152 ЗК України, захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом: визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування. За змістом ч.1 ст.153 ЗК України, власник не може бути позбавлений права власності на земе- льну ділянку, крім випадків, передбачених цим Кодексом та іншими законами України. У відповідності до ч.1 ст.10 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», сільські, селищні, міські ради є органами місцевого самоврядування, що представляють відповідні терито- ріальні громади та здійснюють від їх імені та в їх інтересах функції і повноваження місцевого са- моврядування, визначені Конституцією України, цим та іншими законами Пункт 34 ч.1 ст.26 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» встановлює, що до питань місцевого значення належить регулювання сільськими, селищними, міськими радами земе- льних відносин. Згідно до п.7 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 16.04.2004 р. «Про практи- ку застосування судами земельного законодавства», при розгляді цивільних справ захист прав гро- мадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється згідно з ч.3 ст.152 ЗК України шляхом визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування, суд у разі задоволення позову визнає рішення цих органів недійсними і зобов`язує їх, залежно від ха- рактеру спору, виконати певні дії на захист порушеного права чи сам визначає це право за пози- вачем. Твердження представника відповідача, зазначеного у відзиві на позовну заяву від 09.06.2020 р. про те, що позивачем не надано доказів щодо проведення державної реєстрації договору на право тимчасового користування землею від 20.05.2005 р., спростовується тим, що даний договір, відпо- відно до вимог закону, чинного на час укладення договору, був зареєстрований в Державному реє- стрі земель від 09.06.2005 (реєстраційний номер 040553500002). Відповідно до п. 4 Прикінцевих та Перехідних положень Закону України «Про Державний земельний кадастр», у разі якщо земельні ділянки, обмеження (обтяження) у їх використанні зареєстровані до набрання чинності цим Зако- ном у Державному реєстрі земель, відомості про такі земельні ділянки, обмеження (обтяження) пі- длягають перенесенню до Державного земельного кадастру в автоматизованому порядку, без по- дання заяв про це їх власниками, користувачами та без стягнення плати за таке перенесення. Враховуючи те, що умови договору оренди земельної ділянки від 20.05.2005 р., згідно яких [PERSON] отримав своє строкове платне володіння та користування земельною ділянкою площею 0,9998 га, не містять заборони переходу права на оренду в порядку спадкування, суд вважає, що позивач вправі в порядку захисту своїх спадкових прав у судовому порядку вимагати визнання за нею права на оренду земельної ділянки в порядку спадкування після смерті [PERSON] , тому є підстави для задоволення позову в цій частині. Суд вважає, що рішенням Тузлівської сільської ради за № 390-І від 02.07.2018 р. «Про прийня- ття земельних ділянок у комунальну власність Тузлівської сільської ради» було протиправно при- пинено, зокрема, дію договору оренди № 2028 від 20.05.2005 р. та протиправно прийнято комуна- льну власність спірну земельну ділянку площею 0,9998 га, кадастровий номер 5125085600:04:001: 003. Тому зазначене рішення Тузлівської сільської ради в частині припинення дії договору № 2028 від 20.05.2018 р., зареєстрованого у Журналі реєстрації земель несільськогосподарського призна- чення с.Лебедівка Татарбунарського району Одеської області від 01.01.2005 р., запис № 46, укла- деного між Тузлівською сільською радою Татарбунарського району Одеської області та фізичною особою - підприємцем [PERSON] та прийнятого у комунальну власність спірну земельну ді- лянку площею 0,9998 га, кадастровий номер 5125085600:04:001:003, як протиправне, підлягає ска- суванню. Крім того, з відповідача підлягають стягненню судові витрати відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України. На підставі викладеного,

Outcome: partial