Jurisdiction: civil
Date: 2021-01-19 00:00:00

1.Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача. У листопаді 2020 року АТ КБ «ПриватБанк» звернувся до суду з позовом та просив ухвалити рішення, яким стягнути з [PERSON] на його користь заборгованість за кредитним договором № б/н від 08.04.2010 року, в розмірі 26 041 грн 02 коп., що виникла станом на 18.10.2020 та складається з: 18 630 грн 24 коп. - заборгованість за тілом кредита, в т.ч. 18 630 грн 24 коп. - заборгованість за простроченим тілом кредита, 1 240 грн 04 коп. - заборгованість за відсотками, нарахованими на прострочений кредит згідно ст. 625 ЦК України, 6 170 грн 74 коп. - нарахованої пені, а також стягнути судові витрати в розмірі 2102 грн. Обґрунтовуючи позовні вимоги, АТ КБ «ПриватБанк» вказував, що [PERSON] звернувся до АТ КБ «ПриватБанк» з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписала заяву № б/н від 08.04.2010 року. [PERSON] отримала кредит у вигляді встановленого початкового кредитного ліміту на картковий рахунок (кредитну картку) у розмірі 500 грн, який в подальшому було збільшено до 15 000 грн. Отримавши кредитні кошти, [PERSON] належним чином не виконувала взяті на себе зобов`язання за укладеним кредитним договором, а тому станом на 18.10.2020 рку мала заборгованість в сумі 26 041 грн 02 коп., яка включає заборгованість за тілом кредита, в тому числі заборгованість за простроченим тілом кредита, заборгованість за відсотками, нарахованими на прострочений кредит згідно ст. 625 ЦК України, а також пеню. Представник позивача у судове засідання не з`явився, про дату, час і місце судового засідання повідомлений належним чином, долучив до позовної заяви клопотання про проведення розгляду справи у його відсутність, не заперечив проти заочного розгляду справи та ухвалення заочного рішення, позов підтримав у повному обсязі. Відповідач у судове засідання не з`явилась, повідомлялась про дату, час та місце розгляду справи, вважається такою, що належним чином повідомлена про дату, час і місце судового засідання, не повідомила про причини неявки, відзив не подала. 2.Заяви, клопотання та інші процесуальні дії у справі. Ухвалою Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області від 03 грудня 2020 року відкрито спрощене позовне провадження та справу призначено до судового розгляду по суті на 20 січня 2021 року. Ухвалою суду від 20 січня 2021 року постановлено про заочний розгляд справи у зв`язку з тим, що відповідач у судове засідання не з`явилась, не повідомила про причини неявки, належним чином повідомлена про дату, час та місце розгляду справи згідно з ч. 11 ст. 128 ЦПК України, не подала відзив. Позивач не заперечував проти такого вирішення справи. 3.Фактичні обставини, встановлені судом та зміст спірних правовідносин, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини. Між сторонами виникли правовідносини щодо заборгованості за кредитним договором, які регулюються нормами Цивільного кодексу України (далі ЦК України). Судом встановлено, що [PERSON] стала клієнтом ПАТ КБ «ПриватБанк», у зв`язку з чим уклала договір про надання банківських послуг шляхом підписання анкети-заяви б/н від 08.04.2010 року про приєднання до Умов і Правил надання банківських послуг у ПриватБанку, згідно якої отримала кредит у розмірі 500 гривень у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок зі сплатою відсотків в розмірі 42 % на рік. У подальшому розмір кредитного ліміту було збільшено до 15 000 грн. АТ КБ «ПриватБанк» є правонаступником прав та обов`язків ПАТ КБ «ПриватБанк» у зв`язку з чим на підставі рішення Єдиного акціонера Банку від 21.05.2018 року № 519 змінено тип та найменування позивача, про що зазначено в п. 1.7. його Статуту. У заяві зазначено, що відповідач згідна з тим, що ця заява разом із Пам`яткою клієнта, Умовами і Правилами надання банківських послуг, а також Тарифами становить між нею та банком договір про надання банківських послуг, а також, що вона ознайомилась з договором і погодилась з його умовами. Екземпляр договору про надання банківських послуг відповідач погодилась отримати шляхом самостійної роздруківки з офіційного сайту http://privatbank.ua. Окрім того, в заяві зазначено, що відповідач зобов`язується виконувати Умови та Правила надання банківських послуг, а також регулярно ознайомлюватися з їх змінами на сайті ПриватБанку www.privatbank.com.ua. Позивач зазначає, що на даний час відповідач продовжує ухилятися від виконання своїх зобов`язань і не погашає заборгованість за договором про надання банківських послуг, що є порушенням законних прав та інтересів АТ КБ «ПриватБанк», що стало приводом для звернення до суду з вказаним позовом. АТ КБ «ПриватБанк» обґрунтовувало свій позов у частині стягнення заборгованості за простроченим тілом кредита, заборгованості за відсотками, нарахованими на прострочений кредит згідно ст. 625 ЦК України та нарахованої пені тим, що між сторонами був укладений кредитний договір, за умовами якого [PERSON] отримала кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок, однак остання не виконувала належним чином зобов`язання за цим договором, у зв`язку з чим виникла заборгованість. На підтвердження вказаних обставин АТ КБ «ПриватБанк» надало суду: копію Анкети-заяви про приєднання до Умов і Правил надання банківських послуг у Приватбанку від 08.04.2010 року; витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна»; витяг з Умов та Правил надання банківських послуг у ПриватБанку, що розміщені на сайті https://privatbank.ua/terms/ та діяли на момент підписання заяви відповідачем [PERSON] ; розрахунок заборгованості за договором № б/н від 08.04.2010р.; довідку про видані кредитні картки; довідку про зміну умов кредитування; виписку по рахунку за договором № б/н від 08.04.2013 року. Отже, ПАТ КБ «ПриватБанк» відкрило на ім`я відповідача картковий рахунок, видало кредитну картку, на яку перераховані кредитні кошти. Згідно наданого позивачем розрахунку заборгованості за договором № б/н від 08.04.2010 року, станом на 18.10.2020 року існує заборгованість в сумі 26 041 грн 02 коп., з яких 18 630 грн 24 коп. - заборгованість за тілом кредита, в т.ч. 18 630 грн 24 коп. - заборгованість за простроченим тілом кредита, 1 240 грн 04 коп. - заборгованість за відсотками, нарахованими на прострочений кредит згідно ст. 625 ЦК України, 6 170 грн 74 коп. - заборгованість по пені. Вказані обставини підтверджуються письмовими доказами: копією анкети-заяви про приєднання до Умов і Правил надання банківських послуг в ПриватБанку від 08.04.2010 року, розрахунком заборгованості, довідкою про видані кредитні картки. 4.Застосовані норми права. Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою статті 638 цього Кодексу встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно з ч. 1 ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч. 1 ст. 1048 ЦК України). Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). Згідно із частиною першою статті 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. За змістом статті 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. У переважній більшості випадків застосування конструкції договору приєднання його умови розроблює підприємець (в цьому випадку АТ КБ «Приватбанк»). Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст статей 633, 634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений. Згідно зі статтею 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Частиною першою статті 1050 ЦК України передбачено, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. За змістом частини другої статті 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням установленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. 5.Оцінка суду. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з огляду на таке. Як встановлено судом, підписана відповідачем заява не містить умов щодо сплати пені. Банк, пред`являючи вимоги про погашення кредиту, просив у тому числі, крім тіла кредиту (сума, яку фактично отримав в борг позичальник), стягнути складові його повної вартості, зокрема нараховану пеню та заборгованість за відсотками, нарахованими на прострочений кредит згідно ст. 625 ЦК України. Обґрунтовуючи право вимоги в цій частині, в тому числі їх розмір і порядок нарахування, крім самого розрахунку кредитної заборгованості за договором, посилався на Витяг з «Тарифів Банку» та Витяг з Умов та правил надання банківських послуг у Приватбанку як невід`ємні частини спірного договору. Дійсно, витяг із Умов та Правил надання банківських послуг у ПриватБанку, що розміщені на сайті https://privatbank.ua/terms/ та витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна», що надані позивачем на підтвердження позовних вимог, визначають, у тому числі: пільговий період користування коштами, процентну ставку, пеню за несвоєчасне погашення кредиту, розмір обов`язкового щомісячного платежу, права та обов`язки клієнта (позичальника) і банку, відповідальність сторін, зокрема штраф за порушення строків платежів за будь-яким із грошових зобов`язань та їх розміри і порядок нарахування тощо. Однак, названі документи не підписані відповідачем [PERSON] та матеріали справи не містять підтверджень, що саме ці витяги з тарифів та умов розумів відповідач, ознайомилась та погодилась з ними, підписуючи Анкету-заяву про приєднання до Умов і Правил надання банківських послуг у ПриватБанку. До того ж, АТ КБ «ПриватБанк» не надав суду Пам`ятку клієнта, яка за змістом анкети-заяви про приєднання до Умов і Правил надання банківських послуг у Приватбанку від 08.04.2010 року є складовою частиною укладеного сторонами кредитного договору. Відсутність достатніх підтверджень про конкретні запропоновані відповідачеві Умови та правила банківських послуг, відсутність у анкеті-заяві домовленості сторін про сплату пені за несвоєчасне погашення кредиту, надані банком Витяг з Тарифів та Витяг з Умов не можуть розцінюватися як стандартна (типова) форма, що встановлена до укладеного із відповідачем кредитного договору, оскільки достовірно не підтверджують вказаних обставин. У зв`язку з цим, до спірних правовідносин не можуть бути застосовані правила ч. 1 ст. 634 ЦК України, які регламентують правові засади договору приєднання. Саме таку правову позицію висловила Велика Палата Верховного Суду в постанові від 3 липня 2019 року (справа №342/180/17, провадження №14-131цс19), яка згідно з ч. 4 ст. 263 ЦПК України має враховуватися судами при застосуванні норм права. У цій постанові Велика Палата Верховного Суду зазначила, що оскільки підписана лише заява-анкета, яка не містить детальних умов договору, а Правила надання банківських послуг та Тарифів обслуговування кредитних карт не містять підпису боржника, тому відсутні підстави вважати, що сторони обумовили у письмовому вигляді відповідальність у вигляді неустойки (пені, штрафів) за порушення термінів виконання договірних зобов`язань. Пересічний споживач банківських послуг з урахуванням звичайного рівня освіти та правової обізнаності, не може ефективно здійснити свої права бути проінформованим про умови кредитування за конкретним кредитним договором, який укладений у вигляді заяви про надання кредиту та Умов та правил надання банківських послуг, оскільки Умови та правила надання банківських послуг це значний за обсягом документ, що стосується усіх аспектів надання банківських послуг та потребує як значного часу, так і відповідної фахової підготовки для розуміння цих правил тим більше співвідносно з конкретним видом кредитного договору. Оскільки матеріали справи не містять доказів щодо істотних умов укладеного сторонами кредитного договору, то наданий АТ КБ «ПриватБанк» розрахунок заборгованості достовірно не вказує на розмір невиконаного відповідачем зобов`язання та є неналежним доказом. З огляду на зазначене, відсутні правові підстави для стягнення на користь АТ КБ «ПриватБанк» нарахованої пені, оскільки в матеріалах справи відсутні дані щодо прийняття відповідачем умов і тарифів кредитування. Безпосередньо укладений між сторонами кредитний договір у виді заяви-анкети, підписаної сторонами, не містить і строку повернення кредиту (користування ним). Однак, враховуючи, що фактично отримані та використані позичальником кошти в добровільному порядку АТ КБ «ПриватБанк» не повернуті, а також вимоги ч. 2 ст. 530 ЦК України за змістом якої, якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання в будь-який час, що свідчить про порушення його прав, суд вважає, що право позивача на повернення фактично отриманої суми кредитних коштів підлягає захисту в судовому порядку. За наведених обставин позов підлягає до часткового задоволення та з відповідача на користь позивача слід стягнути лише заборгованість за тілом кредиту в сумі 18 630 грн 24 коп. Вимоги позивача про стягнення заборгованості за відсотками, нарахованими на прострочений кредит згідно зі ст. 625 ЦК України в сумі 1 240 грн 04 коп. не підлягають задоволенню. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 28 березня 2018 року у справі № 444/9519/12 (провадження № 14-10цс18) передбачено, що після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється. Права та інтереси кредитодавця в охоронних правовідносинах забезпечуються частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання. Строк погашення кредиту в повному обсязі визначено останнім днем місяця, зазначеного на картці (строку кредитування). Відповідно до довідки АТ КБ «Приватбанк» (а.с. 17) відповідачу [PERSON] за цим договором було видано три кредитні картки, остання з них має строк дії до травня 2021 року. Таким чином, строк кредитування за цим договором спливає у травні 2021 року. АТ КБ «Приватбанк» звернувся до суду з позовом 25.11.2020 року. Враховуючи, що на час визначення заборгованості за відсотками, нарахованими на прострочений кредит згідно зі ст. 625 ЦК України, строк кредитування не сплив, суд вважає, що нарахування відсотків за порушення грошового зобов`язання згідно зі ст. 625 ЦК України не є належним способом захисту прав кредитодавця АТ КБ «Приватбанк». 6.Розподіл судових витрат. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір пропорційно розміру задоволених вимог у сумі 1503,77 грн. (від 71,54% задоволених вимог).

Outcome: partial