Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-19 00:00:00

1.Позиція позивачів. У 2020 року до суду надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] «про повернення коштів без достатньо правової підстави», в якій просять: - стягнути з відповідача на користь позивача безпідставно набуті грошові кошти у розмірі 28 171 (двадцять вісім тисяч сто сімдесят одна) гривня 80 копійок. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначає, що 04 липня 2019 року позивач передав відповідачеві кошти у розмірі 1 000 доларів США, в рахунок попереднього договору з купівлі-продажу житлового будинку за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується розпискою відповідача від 04 липня 2019 року, яка написана ним особисто. Між сторонами не досягнуто домовленості щодо терміну укладення основного договору, що є основною істотною умовою договору, оскільки визначення певного строку (певного терміну) укладення основного договору є необхідною умовою для договорів цього виду. На думку позивача, сторони в належній формі не досягли згоди з усіх істотних умов договору, тому попередній договір сторонами не укладено, і як наслідок, до цього моменту не укладений й основний договір. Як зазначив позивач, сторонами попередній договір не було укладено посвідчено нотаріально, що також вказує на неукладенність попереднього договору. На теперішній час є підстави вважати, що грошові кошти у розмірі 1 000 доларів США, отримані у позивача, зберігаються у відповідача без достатньо правової підстави. 25 серпня 2020 року представником позивача було направлено вимогу за вих. № 202 від 25 серпня 2020 року про повернення позивачу переданих відповідачу коштів у розмірі 1 000 доларів США до 17 вересня 2020 року на банківський рахунок позивача. Проте, вище вказана вимога залишена відповідачем без виконання та без відповіді. Основний договір - купівлі продажу житлового будинку між сторонами досі не укладений. Таким чином, відповідач повинен повернути позивачу безпідставно отримані грошові кошти у розмірі 1 000 доларів США, що за офіційним курсом НБУ становить 28 171 (двадцять вісім тисяч сто сімдесят одна) гривня 80 копійок (офіційний курс гривні щодо 1 Долару США за даними НБУ на 21 вересня 2020 року = 28,1718 гривень). Отже, загальна сума позовних вимог становить 28 171 (двадцять вісім тисяч сто сімдесят одна) гривня 80 копійок. 2. Позиція відповідача. Відповідач, [PERSON] про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, згідно з вимогами ст.130 ЦПК України, про причини неявки суду не повідомив, судова повістка - виклик направлена відповідачеві на останню відому суду адресу і в силу ст.131 ЦПК України вважається доставленою, на підставі ст. 223 ЦПК України суд вважає причини неявки відповідача неповажними. 3. Процесуальні питання пов`язані з розглядом справи. 28 вересня 2020 року позивач [PERSON] звернувся до Заводського районного суду міста Дніпродзержинська Дніпропетровської області. Ухвалою від 04 грудня 2020 року по справі відкрито провадження в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. 29 січня 2021 року через канцелярію суду від представника позивача [PERSON] - адвоката Гусакової Оксани Борисівни надійшло клопотання «про участь в судовому засіданні за межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів, а саме «EasyCon». 29 січня 2021 року Ухвалою Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області клопотання представника позивача [PERSON] - адвоката Гусакової Оксани Борисівни «про участь в судовому засіданні за межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів, а саме «EasyCon», задоволено. 10 лютого 2021 року через канцелярію суду від представника позивача [PERSON] - адвоката Гусакової Оксани Борисівни надійшла заява щодо надання доказів на підтвердження понесених витрат на правову допомогу, які будуть надані суду протягом п`яти днів після прийняття рішення по суті спору. 03 березня 2021 року на офіційну електронну адресу суду від представника позивача [PERSON] - адвоката Гусакової Оксани Борисівни надійшло клопотання «про участь в судовому засіданні за межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів, а саме «EasyCon». 03 березня 2021 року Ухвалою Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області клопотання представника позивача [PERSON] - адвоката Гусакової Оксани Борисівни «про участь в судовому засіданні за межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів, а саме «EasyCon», задоволено. 20 травня 2021 року на офіційну електронну адресу Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від адвоката Гусакової Оксани Борисівни, яка діє в інтересах позивача - [PERSON] надійшла заява про розгляд справи № 208/6428/20 без участі позивача та представника позивача, позовні вимоги підтримує у повному обсязі та наполягає на їх задоволенні, не заперечує проти ухвалення заочного рішення. У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється на підставі ч.2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України. Відповідно до ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуючи, що відповідач [PERSON] будучи належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин, відзив не подав, а позивач не заперечує проти такого вирішення справи, суд вважає можливим проведення заочного розгляду справи, на підставі наявних у справі доказів. 4. Фактичні обставини встановлені судом. 04 липня 2019 року позивач - [PERSON] передав відповідачеві - [PERSON] кошти у розмірі 1 000 доларів США, в рахунок попереднього договору купівлі-продажу житлового будинку за адресою: [ADDRESS] , що підтверджено оригіналом розписки від 04 липня 2019 року. 21 серпня 2020 року адвокатом Гусаковою Оксаною Борисівною, яка діє в інтересах позивача [PERSON] , на адресу реєстрації відповідача [PERSON] ( [ADDRESS] ) направлено вимогу про повернення позивачу переданих відповідачу коштів у розмірі 1 000 доларів США до 17 вересня 2020 року на банківський рахунок позивача, що підтверджено копією вимоги (а.с. 10) та копією опису до цінного листа від 25 серпня 2020 року (а.с. 11). 5. Правові норми законодавства застосовані судом. Відповідно до ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі. Ст. 4 ЦПК України визначає, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребування судом у передбачених цим Кодексом випадках. Ст. 76 ЦПК України визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків. Відповідно до ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів в їх сукупності. Відповідно до вимог ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені у судовому засіданні. Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (частина перша статті 626 ЦК України). Згідно із статтею 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Згідно з положеннями статей 546, 548 ЦК завдатком може бути забезпечене лише дійсне зобов`язання, яке випливає із договору, укладеного сторонами. Відповідно до частини першої статті 635 ЦК України попереднім є договір, сторони якого зобов`язуються протягом певного строку (у певний термін) укласти договір в майбутньому (основний договір) на умовах, встановлених попереднім договором. Згідно зі статтею 657 ЦК договір купівлі-продажу земельної ділянки, єдиного майнового комплексу, житлового будинку (квартири) або іншого нерухомого майна укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню, крім договорів купівлі-продажу майна, що перебуває в податковій заставі. Законом може бути встановлено обмеження щодо строку (терміну), в який має бути укладений основний договір на підставі попереднього договору. Істотні умови основного договору, що не встановлені попереднім договором, погоджуються у порядку, встановленому сторонами у попередньому договорі, якщо такий порядок не встановлений актами цивільного законодавства. Попередній договір укладається у формі, встановленій для основного договору, а якщо форма основного договору не встановлена, - у письмовій формі. Зобов`язання, встановлене попереднім договором, припиняється, якщо основний договір не укладений протягом строку (у термін), встановленого попереднім договором, або якщо жодна із сторін не направить другій стороні пропозицію про його укладення (частина третя статті 635 ЦК України). Відповідно до частини першої статті 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів цього виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї зі сторін має бути досягнуто згоди (частини перша та друга статті 638 ЦК України). Згідно зі статтею 570 ЦК України завдатком є грошова сума або рухоме майно, що видається кредиторові боржником у рахунок належних з нього за договором платежів, на підтвердження зобов`язання і на забезпечення його виконання. Якщо не буде встановлено, що сума, сплачена в рахунок належних з боржника платежів, є завдатком, вона вважається авансом. На відміну від завдатку, аванс це лише спосіб платежу. Він не виконує забезпечувальної функції, а виконує функцію попередньої оплати, яка підлягає поверненню у випадку невиконання зобов`язання. Законом не передбачено, що якщо аванс згідно з умовами попереднього договору був переданий, а зобов`язання не виконано, тобто основний договір у визначений попереднім договором строк не укладений, то аванс залишається у сторони, яка його отримала. Така умова попереднього договору суперечить вимогам чинного законодавства. Верховний суд наголошує, що за своєю правовою природою аванс, підлягає поверненню особі, яка їх сплатила, незалежно від того, з вини якої сторони не відбулося укладення договору. Зазначене узгоджується з правовим висновком, викладеними Верховним Судом України у постановах: від 25 вересня 2012 року у справі № 6-82цс13 та від 13 лютого 2013 року у справі № 6-176цс12 та Верховним Судом у постанові від 30 січня 2019 року № 461/5297/16-ц (провадження № 61-22017св18). Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (PRONINA v. UKRAINE, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року). Оскаржені судові рішення відповідають критерію обґрунтованості судового рішення. 6. Висновки та мотиви прийнятого рішення. Позивач [PERSON] , у своїй позовній заяві обґрунтував позовні вимоги щодо стягнення з відповідача [PERSON] на його користь безпідставно набуті грошові кошти у розмірі 28 171 (двадцять вісім тисяч сто сімдесят одна) гривня 80 копійок. Оскільки, договору купівлі-продажу житлового будинку, який би за своєю формою та змістом відповідав вимогам законодавства між сторонами укладено не було, а вони лише домовилися укласти такий договір у майбутньому, то передана позивачем [PERSON] , відповідачу [PERSON] грошова сума у загальному розмірі 1 000 дол. США, згідно оригіналу розписки від 04 липня 2019 року - є авансом, який підлягав поверненню. 7. Судові витрати. Статтею 141 ЦПК України передбачено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Відповідно ст. 141 ЦПК України, з відповідача - [PERSON] має бути стягнуто на користь позивача - [PERSON] сплачений судовий збір в розмірі - 840 (вісімсот сорок) гривень 00 копійок.

Outcome: approved