Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-05 00:00:00

20.03.2018 року [PERSON] звернулася до суду з вищевказаноюзаявою, в якій просить суд встановити факт батьківства [PERSON] , який помер [INFO] , відносно їх спільної доньки [PERSON] , [INFO] . Свої вимоги заявниця обґрунтовує тим, що з у 1996 році заявниця та [PERSON] познайомились та у них зав`язались стосунки, з 1997 року вони перебували у фактичних шлюбних відносинах, проживали разом однією сім`єю. [INFO] у них народилась донька [PERSON] , відомості про батька були записані відповідно до ч 1 ст. 135 СК України. 14.09.2012 року заявниця та [PERSON] зареєстрували шлюб. [INFO] [PERSON] помер. Факт батьківства [PERSON] відносно їх доньки [PERSON] , заявниця підтверджує тим, що донька народилась в період спільного проживання батьків та перебування їх у фактичних шлюбних відносинах, також листами, написаними [PERSON] . [PERSON] в той час, коли заявниця перебувала у пологовому будинку в зв`язку з народженням доньки, також фотографіями, де зображені заявниця з чоловіком та їх спільною донькою в різні періоди часу. Також заявниця посилається на показання свідків. Посилаючись на норми ст. 53 КпШС України від 1969 року, який діяв на період народження дитини, Постанову Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року № 5 «Про судову практику у справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», заявниця просить встановити факт батьківства померлого [PERSON] Даний факт необхідний заявниці для оформлення пенсії у зв`язку із втратою годувальника. В судовому засіданні позивач та її представник заяву підтримали в повному обсязі. Представники заінтересованих осіб в судове засідання не з`явились, подали заяви про розгляд справи без їх участі, проти заяви про встановлення факту батьківства не заперечують. Заслухавши пояснення заявника та її представника, дослідивши надані суду докази, показання свідків, суд приходить до висновку, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Так, ч. 1 ст. 315 ЦПК України визначено, що суд розглядає справи в прядку окремого провадження про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Ч. 2 ст. 315 ЦПК України визначено, що у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Як вбачається з матеріалів справи, дитина народилась [INFO] . Станом на 28.03.2001 року діяв Кодекс про шлюб та сім`ю України від 1969 року. При розгляді справ про встановлення батьківства щодо дитини, народженої до 01.01.2014 року, необхідно застосовувати відповідні норми Кодексу про шлюб та сім`ю. Відповідно до ст. 53 КпШС України, походження дитини від батьків, які не перебувають між собою в шлюбі, встановлюється шляхом подачі спільної заяви батьком і матір`ю дитини в державні органи реєстрації актів громадянського стану. В разі народження дитини у батьків, які не перебувають у шлюбі, при відсутності спільної заяви батьків батьківство може бути встановлене в судовому порядку за заявою одного з батьків або опікуна (піклувальника) дитини, особи, на утриманні якої знаходиться дитина, а також самої дитини після досягнення нею повноліття. При встановленні батьківства суд бере до уваги спільне проживання та ведення спільного господарства матір`ю дитини і відповідачем до народження дитини, або спільне виховання чи утримання ними дитини, або докази, що з достовірністю підтверджують визнання відповідачем батьківства. Згідно п. 15 Постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» суд розглядає заяви про встановлення факту батьківства в разі смерті особи, які заявник вважає батьком дитини, і вирішує їх з урахуванням обставин, передбачених ст. 53 КпШС України. Заяви про встановлення фактів батьківства чи визнання батьківства розглядаються судом, якщо у свідоцтві про народження певна особа не вказана батьком дитини (наприклад, відповідно до ч. 2 ст. 55 КпШС запис про батька дитини проведено за вказівкою матері, яка не перебувала у шлюбі, або ж такий запис зовсім відсутній) і можуть бути подані матерію, опікуном чи піклувальником дитини чи самою дитиною після досягнення повноліття. Відповідно до п. 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», суд може встановлювати і інші факти, що мають юридичне значення, наприклад факти визнання батьківства щодо дітей, які народились до 01.10.1968 року; батьківства; реєстрації батьківства; факти прийняття спадщини; встановлення місця відкриття спадщини та факти володіння будівлею на праві приватної власності. Судом встановлено, що в свідоцтві про народження [PERSON] , [INFO] , в графі мати зазначено [PERSON] , а в графі батько - [PERSON] (а.с.10). Згідно витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про народження [PERSON] , [INFO] ,, відомості про батька записані відповідно до ч. 1 ст. 135 СК України, тобто зі слів матері (а.с.11). Як вбачаться з копії свідоцтва про шлюб, [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб 14.09.2012 року (а.с.12). [INFO] [PERSON] помер (а.с.13). Зі змісту листів, що писав [PERSON] . [PERSON] , коли вона перебувала в пологовому будинку в зв`язку з народженням дитини, вбачається, що [PERSON] називає новонароджену дитину своєю донькою, повідомляє про народження дитини своїх рідних та друзів, домовляється за автомобіль, щоб забирати заявницю з дитиною додому, підтримує морально та матеріально, запитує, що необхідно дитині та мамі, приносить необхідні речі, тощо (а.с.14-18). Тобто, зміст вказаних листів підтверджує ту обставину, що [PERSON] визнавав народжену дитину своєю рідною донькою, піклувався про неї з самого народження. з наданих суду фотознімків вбачається, що [PERSON] сфотографований з дитиною в домашній обстановці в різні періоди часу, коли дитина ще немовля і в подальшому, коли дитина вже старша за віком (а.с.92-94). Вказані фотознімки також свідчать про існування родинних відносин між [PERSON] та [PERSON] як батьком та донькою. Крім того, допитаний в судовому засіданні свідок [PERSON] пояснив, що він є племінником померлого [PERSON] , знає, що його дядько [PERSON] та [PERSON] проживали як подружжя, однією сім`єю, у [INFO] народилась [PERSON] . Свідок разом з дядьком забирав [PERSON] з дитиною з пологового будинку. У дядька [PERSON] та [PERSON] і без офіційного оформлення була гарна повноцінна сім`я, гарні стосунки, спільна дитина. Свідок пояснив, що вони часто зустрічалися з сім`єю дядька на свята. Свідок [PERSON] суду пояснив, що він друг покійного [PERSON] Вони були знайомі дуже давно. [PERSON] познайомив всіх із [PERSON] ще у 1990-ті роки, сказав, це його дружина, через деякий час у них народилась донька. Свідок вказує, що зв`язки з [PERSON] та його родиною він підтримував весь час, до самої смерті [PERSON] Часто бував у них у гостях, тісно дружили з [PERSON]. [PERSON] завжди називала [PERSON] батьком. Весь час [PERSON] і [PERSON] та їх донька жили однією сім`єю. З копії спадкової справи вбачається, що єдиним спадкоємцем після смерті [PERSON] є його дружина [PERSON] , а інші можливі спадкоємці за законом чи заповітом - із заявами про прийняття спадщини не звертались (а.с.58-77). Спір про право у даній справі відсутній. Враховуючи надані суду докази, суд вважає, що факт батьківства [PERSON] відносно [PERSON] , [INFO] - знайшов своє підтвердження в судовому засіданні. Таким чином, у зв`язку із встановленням факту батьківства, суд вважає необхідним внести до актового запису № 324 від 18.04.2001 року відомості про [PERSON] як про батька дитини [PERSON] , [INFO] . На підставі викладеного та

Outcome: approved