Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-17 00:00:00

21 грудня 2017 року позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача про стягнення аліментів на утримання дитини. Свої вимоги мотивує наступним. З 22 серпня 2015 року сторони уклали шлюб. [INFO] у них народився син [PERSON]. Одруження між ними виявилося невдалим. Сторони не підходять один одному, а з часом взагалі перестали піклуватися один про одного та дбали про взаємоповагу. Це все призвело до розпаду шлюбних відносин. Після цих складних подій відповідач припинив надавати матеріальну допомогу сину [PERSON]. Відповідач [PERSON] працює провідним фахівцем служби безпеки в ПАТ «Запоріжсталь», а тому має можливість фінансово допомагати дитині. Позивач [PERSON] просить суд стягнути з [PERSON] аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO] у розмірі 1/4 частки з усіх видів його заробітку (доходів), але не менше 50 відсотків мінімального прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з дня пред'явлення позову до суду і до досягнення сином повноліття. У судове засідання сторони [PERSON] та [PERSON] не з'явилися, про час та місце розгляду справи сповіщені належним чином: судовими повістками. До суду надали зави про розгляд справи у їх відсутність. Відповідач [PERSON] не заперечував проти позовних вимог позивача. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню, виходячи з наступних підстав. Судом встановлено, що з 22 серпня 2015 року [PERSON] та [PERSON] перебувають у зареєстрованому шлюбі. Мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. Статтею 8 Закону України «Про охорону дитинства» передбачається, що кожна дитина має право на рівень життя достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного та соціального розвитку. Згідно з ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до положень ст. 181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними і той із батьків хто проживає окремо від дитини може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Стаття 182 СК України встановлює, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ч.2 ст.182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідач не надав суду доказів добровільного надання допомоги на утримання дитини, тому суд вважає, що позов [PERSON] підлягає задоволенню, аліменти підлягають стягненню з відповідача в примусовому порядку. Стягуючи аліменти та визначаючи їх розмір, суд враховує те, що відповідач визнав позовні вимоги в повному обсязі і вважає за можливе стягнути з [PERSON] аліменти на утримання неповнолітньої дитини у розмірі 1/4 частини його доходу на місяць, але не менше мінімального розміру аліментів, встановленого законом, до досягнення дитиною повноліття. Згідно зі ст. 141 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню судовий збір у сумі 704,80 грн. на корить державного бюджету м. Дружківки.

Outcome: approved