Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-02 00:00:00

19 червня 2020 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до Воронізької селищної ради про визнання за ним права власності в порядку спадкування за заповітом на земельну ділянку. На обґрунтування позовних вимог позивачка зазначила, що [INFO] померла [PERSON] . Після її смерті відкрилась спадщина на належне їй майно у вигляді земельної частки (пай) розміром 2,57 в умовних кадастрових гектарах, розташованої на території Воронізької селищної ради Шосткинського району. За життя [PERSON] склала заповіт, спадщину за заповітом після померлої [PERSON] позивачка прийняла, подавши заяву до Шосткинської районної державної нотаріальної контори. За невідомих обставин сертифікат на земельну частки (пай) на ім`я [PERSON] був втрачений. В свою чергу, позивач, як спадкоємець за заповітом після померлої звернулась до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, але у видачі свідоцтва про право на спадщину на земельну частку (пай) їй було відмовлено, в зв`язку з відсутністю правовстановлюючого документу. Позивач в судове засідання не з`явилась, надала до суду заяву, в якій просила слухати справу в її відсутність, позов підтримала в повному обсязі. Представник відповідача в судове засідання не з`явився, надав суду заяву, в якій просив розгляд справи проводити за його відсутності, позовні вимоги визнав у повному обсязі. У відповідності до ч. 3 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Дослідивши письмові докази по справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, враховуючи таке. Судом встановлено, що [INFO] померла [PERSON] (а.с.5) Після її смерті відкрилась спадщина на належне їй майно. Зокрема, з довідки Шостинської районної державної адміністрації від 04.06.2020 вбачається, що на ім`я [PERSON] на підставі розпорядження голови Шосткинської районної державної адміністрації від 29.11.1996 № 316 видано Сертифікат на право на земельну частку (пай) серії СМ № 0167316, розміром 2,57 в умовах кадастрових гектарах в колишньому КСП «Придеснянський» на території Воронізької селищної ради Шосткинського району. (а.с.10) Відповідно до заповіту від 23 травня 1995 року, [PERSON] заповідала все своє майно [PERSON] (а.с.7) Згідно свідоцтва про одруження від 04.09.2019 року Серія [NUMBER] 21.02.1998 року [PERSON] уклала шлюб з [PERSON] та її прізвище після державної реєстрації шлюбу [PERSON] (а.с.8). В свою чергу, позивачка, як спадкоємець за заповітом після померлої [INFO] [PERSON] , звернулась до Шосткинської районної державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, проте у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на земельну ділянку (пай) в колишньому КСП «Придеснянське» їй було відмовлено, оскільки спадкоємцем не надані документи на вищевказане майно. Відповідно ч.1 ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, які не суперечать закону, в тому числі і в порядку спадкування. Відповідно до ст.ст.1216,1217 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до іншої особи (спадкоємця). Спадкування здійснюється за заповітом або законом. Згідно ч.1 ч.5 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно до ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом (п. 10 Постанови Пленуму Верховного суду України від 30.05.2008 № 7 «Про судову практику у справах спадкування»). Відповідно до Законів України «Про державний земельний кадастр» та «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» повноваження територіальних органів Держгеокадастру у частині державної реєстрації державних актів на право власності на земельну ділянку та на право постійного користування земельною ділянкою припинились, тобто отримати дублікат свідоцтва про право на земельну частку (пай) неможливо. Судом встановлено, що в нотаріальному порядку позивачу відмовлено в оформленні спадщини на нерухоме майно у зв`язку з відсутністю правовстановлюючого документу, що підтверджує право власності на нерухоме майно. Тобто, зазначені обставини перешкоджають позивачу належним чином оформити право власності в порядку спадкування за заповітом. Згідно абзацу 3 пункту 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності (ст. 392 ЦК) та є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку . Відповідно до положень п.п. 1 ч. 2 ст. 16 ЦК України, способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права. У даному випадку у позивача відсутні оригінали правовстановлюючі документи на ім`я спадкодавця, що свідчить про неможливість отримання ним свідоцтва про право на спадщину в нотаріальному порядку, отже таке його право має бути захищено в судовому порядку. За таких обставин визнання позову відповідачем не суперечить закону.

Outcome: approved