Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-18 00:00:00

21 вересня 2016 року позивачка звернулася до суду із зазначеним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що 03 грудня 2015 року помер її батько [PERSON]. Після його смерті відкрилася спадщина на майно, в тому числі житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами та земельну ділянку за адресою вул. [PERSON] (Фебенка), 35 м.Охтирка Сумської області. Позивачка за заповітом успадкувала житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами по вул. Шандиби Володимира, 35 м.Охтирка Сумської області, розташований на земельній ділянці, яка згідно договору дарування від 03 лютого 2004 року подарована спадкодавцю. За життя [PERSON] набув право власності на земельну ділянку, загальною площею 0,1000 га, цільове призначення для індивідуального житлового будівництва по вул. Фебенка ([PERSON]), 35 м.Охтирка, Сумської області, але державний акт на право власності на земельну ділянку на його імя виготовлений не був. У звязку з цим приватним нотаріусом [PERSON] було відмовлено позивачці у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на земельну ділянку по вул. Шандиби Володимира, 35 м.Охтирка, Сумської області. Просить визнати за [PERSON] право власності в порядку спадкування за заповітом після смерті батька [PERSON], який помер 03 грудня 2015 року на земельну ділянку для індивідуального житлового будівництва, загальною площею 0,1000 га за адресою вул. Шандиби Володимира, 35 м.Охтирка, Сумської області. Позивачка в судовому засіданні позовні вимоги підтримала повністю та просила визнати нею право власності в порядку спадкування на земельну ділянку для індивідуального житлового будівництва, загальною площею 0,1000 га за адресою вул. Шандиби Володимира, 35 м.Охтирка, Сумської області. Представник Охтирської міської ради, Управління Держгеокадастру в Охтирському районі не заперечували проти задоволення позову. Протокольною ухвалою від 29 вересня 2016 року до участі в справі залучено третіх осіб на стороні відповідача [PERSON] та [PERSON]. В судовому засіданні [PERSON] проти задоволення позову не заперечувала. [PERSON] в судове засідання не зявився, надав заяву про розгляд справи у його відсутність, проти задоволення позову не заперечував. Суд, проаналізувавши матеріали справи, вислухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази, дійшов висновку, що позов обгрунтований, підлягає задоволенню з наступних підстав. Як встановлено судом, [PERSON] згідно державного акту на землю серії І-СМ № 007391 від 01.10.2000 року, виданого Охтирською міською радою та зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю за № 1084 належала на праві приватної власності земельна ділянка для індивідуального житлового будівництва, загальною площею 0,1000 га за адресою вул. Фебенка, 35 м.Охтирка, Сумської області, яку вона 03 лютого 2004 року згідно договору дарування (а.с.11) подарувала [PERSON] [PERSON] за життя набув право власності на вищевказану земельну ділянку на підставі вказаного договору дарування земельної ділянки від 03 лютого 2004 року, посвідченого приватним нотаріусом Охтирського міського нотаріального округу [PERSON] (а.с. 11). Однак державний акт на його імя не був виготовлений, що підтверджується листом Управління Держгеокадастру в Охтирському районі від 08.09.2016 року за № Т-215/0-219/6-16, в якому зазначено, що станом на 01.01.2013 року, згідно даних державного кадастру Управління Держгеокадастру в Охтирськоому районі Сумської області за громадянкою [PERSON] зареєстрований державний акт на земельну ділянку за адресою м.Охтирка, вул. Фебенка ([PERSON]),35 (а.с.10). 12 травня 2006 року [PERSON] на випадок своєї смерті склав заповіт на все своє належне майно на користь своєї доньки [PERSON], що підтверджується копією заповіту, посвідченого приватним нотаріусом Охтирського міського нотаріального округу [PERSON] (а.с. 39). 03 грудня 2015 року помер батько позивачки [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про смерть(а.с.5). Після його смерті відкрилася спадщина на майно, в тому числі на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами та земельну ділянку по вул. Шандиби Володимира, 35 м.Охтирка. Як вбачається з матеріалів спадкової справи [PERSON] відмовилася приймати спадщину на обовязкову частку у спадщині на майно, що вказане в заповіті на користь [PERSON] (а.с.45). Позивачка успадкувала житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, які розташовані на земельній ділянці по вул. Шандиби Володимира, 35 м.Охтирка, що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за заповітом від 18 серпня 2016 року виданим приватним нотаріусом Охтирського міського нотаріального округу [PERSON] (а.с. 7). Постановою приватного нотаріуса від 18 серпня 2016 року [PERSON] було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на земельну ділянку по вул. Шандиби Володимира, 35 м.Охтирка у звязку з відсутністю правовстановлюючих документів (а.с.9). Одним із способів захисту цивільних прав та інтересів, що підлягають захисту судом, згідно\~ст.16 ЦК України\~є визнання права. Статтею 1216 ЦК України\~встановлено, що спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця),\~\~до\~\~інших\~\~осіб (спадкоємців). Згідно\~ст. 1218 ЦК України\~до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно\~\~до\~\~п. г ч. 1\~ст. 81 Земельного кодексу України\~та\~ст. 1225 ЦК України, право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом. Пунктом 10\~постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування»\~передбачено, що відповідно до\~статті 1225 ЦК України\~право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом. Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ в інформаційному листі від 16.05.2013 року №24-753/0/4-13 зазначає, що спори про визнання права власності на земельну ділянку та права на земельну частку (пай) в порядку спадкування, зокрема у випадках, якщо відсутній отриманий спадкодавцем державний акт про право власності на земельну ділянку, зареєстрований належним чином, якщо спадкодавцем не був отриманий державний акт про право власності на земельну ділянку, або в державному акті є неточності, які підлягають виправленню, розглядаються судами з урахуванням вимог закону та розяснень, викладених в п.10, 11 ППВСУ від 30.05.2008 року №7, про те, що відповідно до\~ст. 1225 ЦК України\~право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом. Таким чином, аналізуючи приведені докази та даючи їм оцінку, суд дійшов висновку, що земельна ділянка по вул. Шандиби Володимира, 35 м.Охтирка, належала на праві приватної власності [PERSON], набута ним на законних підставах, спадкоємцем за заповітом після його смерті є позивачка, а тому суд вважає за можливе задовольнити вимоги позивачки та визнати за нею право власності на вищезазначену земельну ділянку в порядку спадкування. На підставі викладеного,

Outcome: approved