Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-02 00:00:00

1.Стислий виклад позиції позивача, відповідача. Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача, в якому просив суд зменшити розмір аліментів, що стягуються з нього на користь відповідачки, на утримання неповнолітньої дитини - дочки [PERSON] , [INFO] , у розмірі ј частини від його щомісячного заробітку, але не менше 50 % прожиткового мінімуму, встановленого для дитини відповідного віку, та призначити йому до сплати аліменти у твердій грошовій сумі у розмірі по 1 200 грн. щомісяця на дитину до досягнення дочкою повноліття. [PERSON] позовні вимоги обґрунтовує тим, від шлюбу, в якому перебував із відповідачкою у них народилася дочка [PERSON] , [INFO] . Спільне життя не склалося, рішенням Галицького районного суду Івано-Франківської області від 16 листопада 2016 року шлюб між ним та відповідачкою розірвано, дочка залишилась проживати із відповідачкою. Судовим наказом від 05 жовтня 2020 року з нього вирішено стягувати аліменти у користь [PERSON] на утримання неповнолітньої дочки [PERSON] , [INFO] , у розмірі ј частини від його щомісячного заробітку, але не менше 50 % прожиткового мінімуму, встановленого для дитини відповідного віку. Зазначає, що його матеріальний стан не дозволяє сплачувати визначену суму аліментів, а саме 2 500 грн. щомісяця, оскільки він ніде не працює та не має сталого доходу. Від утримання дочки не відмовляється, проте просить зменшити розмір аліментів на утримання дитини. У судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав повністю, просив суд їх задовольнити. Додатково у судовому засіданні повідомив, що на даний час заробляє кошти здійснюючи адресну доставку піци в м. Івано-Франківську та перевезенням пасажирів таксі. Його дохід в місяць становить приблизно 8 000 грн. Зазначив, що він потребує коштів на оплату житла що винаймає, на власне проживання та погашення кредиту отриманого на погашення заборгованості по сплаті аліментів. Відповідачка у судовому засіданні у задоволенні позову просила відмовити. Додатково пояснила, що дитина проживає з нею та перебуває на її утриманні. Батько дитини не цікавиться життям дитини, не відвідує її, не бере участі у святкуванні Днів народжень, та шкільних лінійок. Зазначає, що відповідач, як батько дитини, повинен брати належну участь в утриманні дитини, та оскільки є працездатним чоловіком, заробляє кошти, а тому має змогу сплачувати аліменти на утримання дочки. Представник третьої особи, повідомленої належним чином про дату, час і місце судового розгляду справи, у судове засідання не прибув, причин неявки суду не повідомив. 2. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини. Судовим наказом виданим Галицьким районним судом Івано-Франківської області 16 квітня 2020 року, який набрав законної сили 16 квітня 2020 року вирішено стягувати з [PERSON] аліменти на користь [PERSON] на утримання неповнолітньої дитини - дочки [PERSON] , [INFO] , у розмірі ј частини від його щомісячного заробітку, але не менше 50 % прожиткового мінімуму, встановленого для дитини відповідного віку(а.с.9). Згідно договору оренди квартири №1 [PERSON] з 29 травня 2021 року сплачує кошти за оренду квартири в сумі 3 500 грн. щомісяця(а.с.60-65). [PERSON] є працездатною особою молодого віку, не позбавлений можливості працювати, наявність у нього інших осіб, які б знаходилися на його утриманні у суду відсутні. 3. Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування Статтею 51 Конституції України гарантовано, а статтею 180 СК України передбачено, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Відповідно до вимог статті 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Згідно з роз`ясненнями, викладеними у пункті 17 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року N 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до частини першої статті 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Таким чином, зміна раніше встановленого розміру аліментів можлива за наявності доведених у судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених СК України. Позивач як на підставу своїх позовних вимог посилається на те, що на даний час він ніде не працює і не має сталого доходу, орендує квартиру для власного проживання, а тому він не має можливості щодо подальшої сплати аліментів у повному розмірі. Частиною третьою статті 10 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Згідно зі змістом статті 212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів в їх сукупності. Матеріали справи свідчать, що позивач є працездатною особою молодого віку, не позбавлений можливості працювати, доказів про поганий стан здоров`я, наявність у нього інших осіб, які б знаходилися на його утриманні суду не надано, а тому суд приходить до висновку, що позивач може сплачувати аліменти на утримання дитини у визначеному судовим наказом розмірі. На підставі викладеного суд приходить до висновку, що правові підстави для задоволення позову відсутні, у зв`язку з їх недоведеністю, в зв`язку з чим в задоволенні позову необхідно відмовити.

Outcome: dismissed