Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-06 00:00:00

21.10.2016 позивач звернувся до Радомишльського районного суду Житомирської області з позовною заявою до відповідача, в якій просить стягнути з відповідача аліменти на його користь на утримання дитини [PERSON], [INFO], в розмірі 1/4 частини всіх її доходів, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи від дня подачі позовної заяви до повноліття дитини. В обґрунтування позовних вимог зазначає, що батько [PERSON] [PERSON] помер 02.09.2012, а мати дитини відбуває покарання у Збаразькій виправній колонії № 63. Розпорядженням голови Радомишльської РДА Житомирської області від 24.06.2016 № 418 позивача призначено опікуном над [PERSON], [INFO]. Дитина проживає разом з позивачем. Для отримання допомоги на дитину, над якою встановлено опіку чи піклування, однією із вимог є наявність виконавчого листа про стягнення аліментів на утримання дитини, у звязку із чим позивач змушений звернутися з вказаним позовом до суду. У судове засідання позивач не прибув, проте надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, підтримує позовні вимоги у повному обсязі, не заперечує проти заочного розгляду справи та винесення судом заочного рішення. Відповідач про час і місце розгляду справи була повідомлена належним чином, клопотань про відкладення розгляду справи чи заперечень проти позовних вимог до суду не надходило. З огляду на це, суд вважає за можливе здійснювати заочний розгляд цієї цивільної справи за правилами гл. 8 розділу ІІІ ЦПК України на підставі наявних у ній доказів (постановляє заочне рішення). Враховуючи вищевикладені обставини, відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали цивільної справи, суд прийшов до наступного. На підставі ч. 1 ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно ч. 1 ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Судом було встановлено та підтверджується матеріалами справи, що позивач [PERSON] народився 29.01.1986 у м. Карлови Вари Західночешської області, Чехія (а.с.4). 23.03.2012 народився [PERSON], у Свідоцтві про народження від 28.03.2012 серії І-ОК № 210372 його батьками записані: батько [PERSON], мати [PERSON] (а.с.6). [PERSON] помер 02.09.2012 у віці 33 років у смт. Пісківка Бородянського району Київської області, що підтверджується Свідоцтвом про смерть від 06.09.2012 серії І-ОК № 242656 (а.с.7). Як зазначає позивач у позовній заяві, мати дитини [PERSON] за вироком Ірпінського міського суду Київської області відбуває покарання, у Збаразькій виправній колонії № 63. Розпорядженням голови Радомишльської РДА Житомирської області від 24.06.2016 № 418 [PERSON] призначено опікуном над малолітньою дитиною [PERSON], [INFO], яка має статус дитини позбавленої батьківського піклування. Як зазначено у вказаному розпорядженні, статус дитини позбавленої батьківського піклування надано [PERSON] на підставі Свідоцтва про смерть батька від 06.09.2012 серія І-ОК № 242656, виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану Києво-Святошинського РУЮ у Київській області, Вироку Ірпінського міського суду Київської області від 26.08.2015, справа № 367/2900/14-к про засудження матері до 5 років позбавлення волі та Ухвали Апеляційного суду Київської області від 06.04.2016 (а.с.8). Як зазначено [PERSON] у позовній заяві, ним було подано заяву на призначення допомоги на дитину, над якою встановлено опіку чи піклування, проте, у подальшому для отримання даної допомоги однією із вимог є наявність виконавчого листа про стягнення аліментів на утримання дитини, у звязку із чим позивач змушений звернутися з вказаним позовом до суду. Згідно ч. 2 ст. 247 СК України, встановлення опіки та піклування не припиняє права дитини на отримання пенсії, аліментів, відшкодування шкоди у зв'язку з втратою годувальника та інших соціальних виплат, призначених дитині відповідно до законів України, а також права власності дитини на ці виплати. У відповідності з положеннями статті 182 СК України, роз'яснень викладених у п. 17 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», при визначенні розміру аліментів, суд повинен ураховувати матеріальне становище дитини і платника аліментів, наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки сина та інші обставини, що мають істотне значення, їх стан здоров'я. Згідно ч. 1 ст. 183 Сімейного кодексу України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Частиною 3 ст. 181 СК України визначено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. На підставі ч. 1 ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду з дня пред'явлення позову. За таких обставин, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню повністю. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, Закону України «Про судовий збір» суд стягує з відповідача на користь держави судовий збір.

Outcome: approved