Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-28 00:00:00

20 жовтня 2016 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до Миколаївської селищної ради Білопільського району про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування, мотивуючи свої вимоги тим, що 09 серпня 2015 року померла її мати [PERSON], після смерті якої залишилась спадщина у вигляді домоволодіння №103 по вул. Парковій в смт. Миколаївка Білопільського району Сумської області, а також земельна ділянка, яка знаходиться за цією ж адресою, загальною площею 0,178 га, з яких: 0,1485 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд та 0,03 га для ведення особистого селянського господарства, які мати придбала на підставі договору купівлі-продажу. За життя мати склала заповіт, яким все своє майно заповіла їй. Позивач [PERSON] своєчасно звернулась із заявою до нотаріуса про прийняття спадщини, але нотаріус видала свідоцтво про право на спадщину за заповітом лише на зазначене вище домоволодіння, а у видачі свідоцтва про право на спадщину на земельну ділянку видати відмовилась у звязку з тим, що мати, придбавши на підставі договору купівлі-продажу земельну ділянку загальною площею 0,178 га, не зареєструвала її на себе, і земельна ділянка лишилась зареєстрованою за продавцем [PERSON] Посилаючись на викладені обставини, [PERSON] звернулась з даним позовом до суду. У судове засідання позивач [PERSON] не зявилась, направила суду заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Представник відповідача Миколаївської селищної ради Білопільського району в судове засідання не з'явився, селищний голова [PERSON] направив суду листа про розгляд справи без участі їх представника, позов визнають в повному обсязі. Представник третьої особи - Білопільської державної нотаріальної контори в судове засідання не зявився, завідувач нотаріальної контори [PERSON] направила суду заяву про розгляд справи без участі їх представника. За таких обставин суд вважає за можливе розглянути справу без участі сторін за наявними в справі доказами. Дослідивши матеріали цивільної справи, повно, всебічно та об'єктивно дослідивши наявні у справі докази та оцінивши їх у сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що 09 серпня 2015 року померла [PERSON], яка доводилась матірю позивачу [PERSON] (а.с. 7). За життя [PERSON] на підставі договору купівлі-прдажу від 06 червня 2001 року придбала земельну ділянку загальною площею 0,178 га, розташовану на території Жовтневої (нині Миколаївської) селищної ради, з цільовим призначенням для обслуговування житлового будинку та для ведення особистого селянського господарства. Вказана земельна ділянка належала продавцю [PERSON] на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії СМ №3131 від 16 березня 1998 року, що підтверджується договором купівлі-продажу, а також архівною копією державного акту на право приватної власності на землю (а.с. 20, 30-31). Також судом встановлено, що [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу від 06 червня 2001 року, посвідченого Улянівською державною нотаріальною конторою за №807, належав житловий будинок №103 по вул. Леніна (нині Паркова) в смт. Миколаївка, який розташований на спірній земельній ділянці. За життя [PERSON] склала заповіт, яким все своє майо заповіла своїй доньці [PERSON] (а.с. 7). Позивач [PERSON] своєчасно звернулась до нотаріса із заявою про прийняття спадщини після смерті матері, але нотаріус видала свідоцтво про право на спадщину за заповітом лише на зазначене вище домоволодіння, а у видачі свідоцтва про право на спадщину на земельну ділянку нотаріус видати відмовилась у звязку з тим, що [PERSON], придбавши на підставі договору купівлі-продажу земельну ділянку загальною площею 0,178 га, не зареєструвала її на себе, та земельна ділянка залишилась зареєстрованою за продавцем [PERSON] (а.с. 7, 30-31). Статтею 1216 ЦК України визначено, що спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою. Відповідно до ч. 1 ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Статтею 1233 ЦК України передбачено, що заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Згідно з ч. 1 ст. 1235 ЦК України заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин. Статтею 1225 ЦК України встановлено, що право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. У відповідності до п.п. «в» ч. 1 ст. 81 ЗК України громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі прийняття спадщини. Статтею 328 ЦК України передбачено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. При цьому право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Таким чином суд вважає за необхідне визнати за [PERSON] в порядку спадкування за заповітом право власності на земельну ділянку загальною площею 0,178 га, з яких: 0,1485 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд та 0,03 га для ведення особистого селянського господарства, що розташовані на території Миколаївської селищної ради Білопільського району. На підставі викладеного,

Outcome: approved