Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-13 00:00:00

21 лютого 2020 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про виключення запису про батька з актового запису про народження дитини № 48, складеного 19 травня 2015 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Барвінківського районного управління юстиції у Харківській області. В обґрунтування позову зазначив, що він, відповідно до ст. 126 СК України, визнав себе батьком [PERSON] , [INFO] , оскільки відповідач запевнила його, що він є батьком дитини. Проте, як вказує позивач, на теперішній час малолітня [PERSON] зовсім на нього не схожа, що дає підстави вважати, що її батьком є інша особа. Посилаючись на викладене, відповідно до ст. 136 ЦПК України, позивач просив позов задовольнити. Ухвалою судді Барвінківського районного суду Харківської області від 26 лютого 2020 року справу прийнято до провадження та відкрито в порядку загального позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Ухвалою Барвінківського районного суду Харківської області від 12 березня 2020 року по справі було призначено судову молекулярно-генетичну експертизу, провадження у справі зупинено до отримання судом результатів експертизи. Ухвалою Барвінківського районного суду Харківської області від 30 липня 2020 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті. В судове засідання позивач та його представник не з`явилися. Представник позивача надав заяву про розгляд справи без його участі. Позовні вимоги підтримав. Відповідач в судове засідання також не з`явилася, надала заяву про розгляд справи без її участі, проти позову не заперечувала. Представники третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору, - Служби у справах дітей, молоді та спорту Барвінківської районної державної адміністрації Харківської області та Барвінківського районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Східного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Харків), до суду не з`явились, надали заяви про розгляд справи без їх участі. Враховуючи що розгляд справи відбувся за відсутності сторін, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши надані документи і матеріали, всебічно та повно з`ясувавши обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, прийшов до наступного висновку. Суд на підставі наданих сторонами доказів встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Згідно із копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 19 травня 2015 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Барвінківського районного управління юстиції у Харківській області, [PERSON] народилася [INFO] , батьком дитини записаний « [PERSON] », матір`ю дитини - « [PERSON] » (а. с. 36). З фотокопії актового запису про народження № 48, складеного 19 травня 2015 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Барвінківського районного управління юстиції у Харківській області, вбачається, що підставою запису відомостей про батька є заява батьків про визнання батьківства від 19 травня 2015 року, відповідно до ст. 126 СК України (а.с.20). Відповідно до ч. 3 ст. 51 Конституції України, сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Права та обов`язки матері, батька і дитини ґрунтуються на походженні дитини від них, засвідченому органом державної реєстрації актів цивільного стану в порядку, встановленому статтями 122 та 125 СК України, що передбачено ч.1 ст. 121 СК України. Згідно з ч. 1 ст. 126 СК України, походження дитини від батька визначається за заявою жінки та чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою. Така заява може бути подана як до, так і після народження дитини до органу державної реєстрації актів цивільного стану. Згідно ч.1 та ч.3 ст. 136 СК України особа, яка записана батьком дитини відповідно до ст.ст. 122, 124, 126 і 127 цього Кодексу, має право оспорити своє батьківство, пред`явивши позов про виключення запису про нього як батька з актового запису про народження дитини. Оспорювання батьківства можливе лише після народження дитини і до досягнення нею повноліття. Пунктами 2.13, 2.13.1 Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, затверджених наказом Міністерства Юстиції України від 12 січня 2011 року №96/5 встановлено, що підставою для внесення змін в актові записи цивільного стану є: рішення суду про визнання батьківства (материнства), усиновлення (удочеріння), про скасування раніше винесеного рішення суду про визнання батьківства, виключення відомостей про батька (матір) дитини з актового запису про народження, скасування або визнання усиновлення (удочеріння) недійсним, про визнання шлюбу недійсним, установлення неправильності в актовому записі цивільного стану та інші, у яких зазначено про внесення конкретних змін в актові записи цивільного стану. Пунктом 11 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15 травня 2006 року №3 встановлено, що Судам слід ураховувати, що відповідно до ст. 136 СК оспорювання батьківства можливе тільки після реєстрації народження дитини і до досягнення нею повноліття, а в разі її смерті не допускається. Оспорити батьківство мають право особа, яка записана батьком дитини в Книзі реєстрації народжень (ст. 136 СК, - шляхом пред`явлення позову про виключення відомостей про неї як батька з актового запису про народження дитини, а також жінка, котра народила дитину в шлюбі (ст. 138 СК), - звернувшись із позовом про виключення із цього запису відомостей про її чоловіка як батька дитини. Предметом доказування в таких справах є відсутність кровного споріднення між особою, записаною батьком, і дитиною. У разі доведеності цієї обставини суд постановляє рішення про виключення оспорених відомостей з актового запису про народження дитини. Відповідно до ч. 1 ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування, що передбачено ч. 1 ст. 77 ЦПК України. Відповідно до вимог ст. 78 ЦПК України, суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи, згідно ч. 1 ст. 79 ЦПК України. Як передбачено ст. 80 ЦПК України, достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Згідно ч. 1, 5, 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини,на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Як передбачено ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів) Ухвалою Барвінківського районного суду Харківської області від 12 березня 2020 року по справі було призначено судову молекулярно-генетичну експертизу за клопотанням позивача. Відповідно до висновку судової молекулярно-генетичної експертизи №9/452СЕ-20 від 07 липня 2020 року, яка проведена Харківським науково-дослідним експертно-криміналістичним центром МВС України, встановлено, що біологічна спорідненість між [PERSON] , [INFO] , відносно малолітньої [PERSON] , [INFO] , виключається. Також, виключається і біологічне батьківство [PERSON] , [INFO] , відносно малолітньої [PERSON] , [INFO] . Враховуючи результати аналізу ДНК, який є належним, допустимим та достовірним доказом, суд вважає доведеним факт відсутності кровного споріднення між позивачем та дитиною [PERSON] , [INFO] . В матеріалах справи відсутні будь-які докази на спростування зазначених обставин. У відповідності до п.2.13.1 Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, які затверджено наказом Міністерства юстиції України 12.01.2011 96/5 та зареєстровано в Міністерстві юстиції України 14 січня 2011 р. за №55/18793, рішення суду про визнання батьківства (материнства), усиновлення (удочеріння), про скасування раніше винесеного рішення суду про визнання батьківства, виключення відомостей про батька (матір) дитини з актового запису про народження, скасування або визнання усиновлення (удочеріння) недійсним, про визнання шлюбу недійсним, установлення неправильності в актовому записі цивільного стану та інші, у яких зазначено про внесення конкретних змін в актові записи цивільного стану, є підставою для внесення відповідних змін до актового запису. Зважаючи на викладене вище, враховуючи те, що обставини, на які посилається позивач, як на підставу для задоволення позову, знайшли своє підтвердження у судовому засіданні, суд дійшов висновку, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню. Крім того, у зв`язку із задоволенням позовних вимог, згідно ч.ч.1,2 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача. Згідно з ч. 1, п. 3 ч.3 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи. Таким чином, у зв`язку із задоволенням позовних вимог, з відповідача підлягають стягненню на користь позивача судові витрати у розмірі 8 454,80 грн., які складаються з судового збору у розмірі 840,80 грн., а також витрат пов`язаних з проведенням судової молекулярно - генетичної експертизи у розмірі 7 614 грн. Враховуючи вищевикладене та

Outcome: approved