overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-13 00:00:00

19 серпня 2015 року [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб у відділі ДРАЦС по м. Золотоноші реєстраційної служби Золотоніського МУЮ у Черкаській області за актовим записом № 143, що стверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] від 19.08.2015 року. Після одруження дружині присвоєно прізвище - [PERSON] . Від шлюбу сторони дітей не мають. За твердженням позивача шлюбні відносини між подружжям не склались, в результаті чого виникали сварки та непорозуміння, та були припинені з березня 2019 року. Сторони почали проживати окремо. Оскільки сторони не підтримують шлюбних відносин, спільне господарство не ведуть, проживають нарізно, а тому вважаючи, що збереження шлюбних відносин неможливе, [PERSON] звернулась до суду з позовом про розірвання шлюбу із [PERSON] . Позивач [PERSON] у судове засідання не прибула, у письмовій заяві, направленій на адресу суду, позивач позовні вимоги підтримала повністю та просила суд розглядати справу за її відсутності. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, направив до суду заяву, в якій позовні вимоги визнає, на розлучення згідний, просив справу розглядати у його відсутності. Оскільки у справі достатньо матеріалів про права та взаємовідносини сторін, суд проводить судовий розгляд за відсутності позивача та відповідача. Суд, вивчивши матеріали справи та враховуючи думку сторін на розірвання шлюбу, вважає, що позов підлягає до повного задоволення з наступних підстав. Згідно із ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає і ст. 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН від 10.12.1948 року, згідно з якою чоловіки та жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей. Оскільки у судовому засіданні було достовірно встановлено, що збереження шлюбу неможливе, так як сторони подружніх стосунків не підтримують, мір до примирення не приймають, вільної згоди сторін на проживання у шлюбі немає, а тому суд вважає, що подальше спільне життя подружжя буде суперечити інтересам сторін, і за таких обставин приходить до висновку про задоволення позовних вимог [PERSON] . Згідно з ч. 2 ст. 114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішення суду про розірвання шлюбу. Суд також приходить до висновку про стягнення з відповідача на користь позивача відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України судових витрат. На підставі зазначеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-21 00:00:00

19 серпня 2015 року до Овідіопольського районного суду в Одеській області звернувся представник позивача з вищевказаною позовною заявою в якої вказав, що 08 травня 2008 року між банком та відповідачкою був укладений кредитний договір згідно якого відкриває кредитну лінію на загальну суму 30 000 грн. та на день укладання кредитного договору встановлений ліміт в суму 3 000 грн. зі сплатою відсотків та комісії за користування кредитом. Банк свої зобов'язання по вищевказаному кредитному договору виконав, що підтверджується підписом у заяві. Відповідачка свої зобов'язання по кредитному договору не виконує. В зв'язку з чим просить стягнути з відповідачки на користь позивача заборгованість за кредитним договором у сумі 2411,66 грн. та судовий збір. В судове засідання представник позивача не з'явився, але направив на адресу суду заяву в якій вказав, що позовну заяву підтримує та просить розглянути справу у відсутність їхнього представника. Відповідачка позов визнала . Заслухавши пояснення відповідачки, дослідивши письмові докази по справі суд вважає можливим задовольнити позов з наступних підстав. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 1054 ч. 1 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Так судом встановлено, що 08 травня 2015 року між Банком та відповідачкою [PERSON], [INFO] (код [NUMBER]) був укладений кредитний договір № 001-15988-080508 згідно якого відкриває кредитну лінію на загальну суму 30 000 грн. та на день укладання кредитного договору встановлений ліміт в суму 3 000 грн. зі сплатою відсотків та комісії за користування кредитом. Банк свої зобов'язання по вищевказаному кредитному договору виконав, що підтверджується підписом у заяві. Відповідач свої зобов'язання по кредитному договору не виконує. Станом на 16 липня 2015 року сума заборгованість за вищевказаним кредитним договором складає: - заборгованість за кредитом - 1840,81 грн.; -Прострочене тіло кредиту - 154,94 грн.; -заборгованість по процентам за користування кредитом - 415,91 грн. А всього сума заборгованості по вищевказаному кредитному договору становить 2411,66 грн. Розрахунок заборгованості по кредитному договору судом перевірений та складений вірно. В зв'язку з вищевикладеним суд вважає, що позовна заява є обґрунтованою та підлягає задоволенню. Позивач при поданні позову судовий збір відповідно до ст. 5 п.22 ч.1 ЗУ «Про судовій збір» не сплатив , а тому відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідачки на користь держави підлягає стягненню судовий збір в розмірі 243.60 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-26 00:00:00

19 серпня 2015 року до Слов'янського міськрайонного суду звернулась [PERSON] із заявою про визнання безвісно відсутнім [PERSON], [INFO]. Свої вимоги мотивувала тим, що вона та [PERSON] знаходилися у шлюбі з 21.08.2004 року, який було розірвано 21.05.2012 року. Від цього шлюбу вони мають дитину, [PERSON], [INFO]. 23.07.2014 року, близько о 17.20 годині, [PERSON] було затримано невідомими озброєними особами у магазині «Екомаркет», що розташований у Донецькій області, м. Горлівка, вул. Жукова, 9 та вивезено у невідомому напрямку. 25.07.2015 року [PERSON] оголошено у розшук. Тому, просить суд визнати [PERSON], [INFO], уродженця [INFO], безвісно відсутнім, оскільки вона має намір виїхати за межі території України з дитиною, однак без згоди батька дитини не може цього зробити. В судове засідання представник заявниці [PERSON] не зявився, про дату, час та місце розгляду повідомлявся належним чином, однак до суду надав заяву, в якій просив заяву задовольнити. Представник зацікавленої особи, Державної прикордонної служби України, в судове засідання не зявився, однак надав суду заяву, в якій просив суд розглянути справу у його відсутності. Суд, розглянувши матеріали справи, оцінивши надані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному та об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-22 00:00:00

19 серпня 2015 року до суду надійшла вказана позовна заява. Позивач просить розірвати шлюб з відповідачем посилаючись на те, що спільне життя між сторонами не склалось через відсутність взаєморозуміння між ними, розходження поглядів на сімейні відносини. Як зазначає позивач, основною причиною розпаду сімї це різниця характерів, відсутність між ними взаєморозуміння та довіри. Протягом останніх років сімейне життя між сторонами почало втрачати сенс і поступово, як наслідок почало погіршуватися, що в кінцевому результаті призвело до фактичного припинення шлюбних відносин та зобов'язань одного перед іншим. А тому збереження шлюбу в подальшому не можливе та суперечитиме інтересам позивача, як зазначено в заяві. Позивач в судовому засіданні заявлені вимоги підтримав та просив їх задовольнити. Відповідачка в судовому засіданні не заперечувала проти задоволення позову. Вислухавши думку сторін, вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог за наступних підстав. Перевіряючи обставини справи судом встановлено, що сторони знаходяться у шлюбі з 15 травня 2009 року, який зареєстрований відділом реєстрації актів цивільного стану Шевченківського районного управління юстиції у м.Києві, про що зроблено актовий запис №364. Від шлюбу сторони мають неповнолітніх дочок - [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Від примирення сторони в судовому засіданні відмовилися, наполягаючи на розірванні шлюбу. Як встановлено в судовому засіданні та не заперечувалось сторонами, сторони не ведуть спільне господарство та не підтримують сімейно-шлюбні стосунки з січня 2015 року. Спір щодо спільного майна відсутній, як пояснили сторони. Приймаючи до уваги викладене, суд вважає неможливим подальше збереження сім'ї і приймає рішення про розірвання шлюбу.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-22 00:00:00

19 серпня 2015 року до суду надійшла вказана позовна заява. Позивач просить розірвати шлюб з відповідачем посилаючись на те, що спільне життя між сторонами не склалось через відсутність взаєморозуміння між ними, розходження поглядів на сімейні відносини. Як зазначає позивач, основною причиною розпаду сімї це різниця характерів, відсутність між ними взаєморозуміння та довіри. Протягом останніх років сімейне життя між сторонами почало втрачати сенс і поступово, як наслідок почало погіршуватися, що в кінцевому результаті призвело до фактичного припинення шлюбних відносин та зобов'язань одного перед іншим. А тому збереження шлюбу в подальшому не можливе та суперечитиме інтересам позивача, як зазначено в заяві. Позивач в судовому засіданні заявлені вимоги підтримав та просив їх задовольнити. Відповідачка в судовому засіданні не заперечувала проти задоволення позову. Вислухавши думку сторін, вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог за наступних підстав. Перевіряючи обставини справи судом встановлено, що сторони знаходяться у шлюбі з 21 квітня 2007 року, який зареєстрований відділом реєстрації актів цивільного стану Шевченківського районного управління юстиції у м.Києві, про що зроблено актовий запис №329. Від шлюбу сторони мають неповнолітнього сина - [PERSON], [INFO]. Від примирення сторони в судовому засіданні відмовилися, наполягаючи на розірванні шлюбу. Як встановлено в судовому засіданні та не заперечувалось сторонами, сторони не ведуть спільне господарство та не підтримують сімейно-шлюбні стосунки з липня 2011 року. Спір щодо спільного майна відсутній, як пояснили сторони. Приймаючи до уваги викладене, суд вважає неможливим подальше збереження сім'ї і приймає рішення про розірвання шлюбу.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-03 00:00:00

19 серпня 2015 року заявник [PERSON] звернувся до суду з заявою про ухвалення додаткового рішення. Вказав, що рішенням Дружківського міського суду Донецької області від 18 червня 2015 року усунено перешкоди в користуванні його власністю- квартирою [ADDRESS] Донецької області: визнано [PERSON], [PERSON] такими, що втратили право на користування житлом - квартирою [ADDRESS] Донецької області. Але, судом не було вирішено питання про визнання неповнолітнього [PERSON], [INFO], втратившим право на користування цим житлом, оскільки дитина разом з батьками мешкає в [ADDRESS] Просить суд ухвалити додаткове рішення, яким визнати неповнолітнього [PERSON], [INFO], втратившим право на користування квартирою [ADDRESS] У відкрите судове засідання сторони не з'явились, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Суд, дослідив матеріали справи, вважає за необхідне ухвалити додаткове рішення. Відповідно до п.1 ч.1 ст. 220 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою осіб, які беруть участь у справі, чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо стосовно якої-небудь позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення. Суд встановив, що рішенням Дружківського міського суду Донецької області від 18 червня 2015 року № 2/229/776/2015, ЄУН 229/1661/15-ц усунено перешкоди в користуванні [PERSON] його власністю - квартирою [ADDRESS] Донецької області; визнано [PERSON] і [PERSON] такими, що втратили право на користування житлом - квартирою [ADDRESS] Донецької області (а.с.24-25). Відповідно до ч. 3 ст. 29 ЦК України передбачено, що місцем проживання фізичної особи у віці від десяти до чотирнадцяти років є місце проживання її батьків (усиновлювачів) або одного з них, з ким вона проживає, опікуна або місцезнаходження навчального закладу чи закладу охорони здоров'я тощо, в якому вона проживає, якщо інше місце проживання не встановлено за згодою між дитиною та батьками (усиновлювачами, опікуном) або організацією, яка виконує щодо неї функції опікуна. У разі спору місце проживання фізичної особи у віці від десяти до чотирнадцяти років визначається органом опіки та піклування або судом. Статтю 72 ЖК України передбачено,що визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Тому, суд вважає можливим та необхідним ухвалити додаткове рішення, яким вирішити питання про визнання неповнолітнього [PERSON], [INFO], втратившим право на користування квартирою [ADDRESS], оскільки місцем його проживання є місце проживання його батьків - [ADDRESS]

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-10 00:00:00

19 серпня 2015 року заявник [PERSON], звернувся до суду з названою заявою, в якій вказував, що 31 жовтня 1990 року на його ім'я було заведено трудову книжку серії [NUMBER]. На даний час, при підготовці документів необхідних для призначення пенсії за віком було виявлено, що в трудовій книжці неправильно записано рік його народження, а саме, замість «1956» записано «1959». В зв'язку з невідповідністю року народження в трудовій книжці, заявник не зможе звернутися до Управління Пенсійного Фонду України в Володарському районі для оформлення пенсії за віком. Заявник у вимогах заяви вказав, що просить суд розглядати заяву без його участі. Представник заінтересованої особи Управління Пенсійного фонду України у Володарському районні Київської області, подав до суду заяву, в якій вказав, що просить суд розглядати справу без його участі. Розглянувши матеріали заяви, дослідивши письмові докази, суд вважає, що заява підлягає до задоволення з наступних підстав. По справі судом встановлено, що 31 жовтня 1990 року на ім'я заявника було заведено трудову книжку серії [NUMBER] (а.с.9-11). При підготовці документів необхідних для призначення пенсії за віком було виявлено, що в трудовій книжці серії [NUMBER], яка видана на ім'я [PERSON], неправильно записано рік народження, а саме, замість «1956» записано «1959» (а.с.9). Відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER], свідоцтва про одруження серії [NUMBER], військового квитка серії [NUMBER], посвідчення водія серії [NUMBER] та паспорта громадянина України серії [NUMBER] (а.с.4-8) дата народження заявника записана - [INFO]. Вказані обставини справи підтверджуються письмовими доказами, які було надано заявником при подачі заяви. В трудовій книжці вказано рік народження заявника - «1959», що є помилкою, так як необхідно було б вказати «1956». Відповідно до ст. 256 ч. 1 п. 6 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту, п.6 ) належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім'ям по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Встановлення факту належності правовстановлюючого документа, заявнику [PERSON], необхідно для звернення до Управління Пенсійного Фонду України в Володарському районі Київської області для оформлення пенсії за віком, внести виправлення в документи іншим шляхом окрім судового неможливо.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-29 00:00:00

19 серпня 2015 року ПАТ «Облтеплокомуненерго» звернулось до суду з позовом, в якому просить стягнути з [PERSON] заборгованість за послуги з централізованого опалення та централізованого постачання гарячої води в розмірі 8055 грн. 80 коп. за період 01.07.2012 по 31.05.2015. В судове засідання представник позивача не зявилась, але подала письмову заяву, в якій дала згоду на заочний розгляд справи, просила задовольнити позов, а справу слухати за її відсутності. Відповідач до суду також не зявилася, про час і місце розгляду справи оповіщалась, про причини неявки суд не повідомила. За згодою позивача суд постановив ухвалу про заочний розгляд справи, що відповідає приписам ст. 224 ЦПК України. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] є власником квартири [ADDRESS], що підтверджується інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно від 30.10.2015 № 46621582. Відповідно до ст. 322 ЦК України власник зобовязаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не передбачено договором або законом. Відповідно до вимог ст. 67 ЖК України плата за комунальні послуги(водопостачання, газ, теплова енергія та інші послуги) береться, крім квартирної плати, за затвердженими в установленому порядку тарифами. Згідно ст. ст. 67, 68 ЖК України та п.10 Правил надання послуг з центрального опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою КМУ № 630 від 21.07.2005, плата за теплопостачання вноситься щомісячно за встановленими нормами і тарифами. Відповідач за надані послуги не розраховується, внаслідок чого за період з 01.07.2012 року по 31.05.2015 року виникла заборгованість, яка складає 8055 грн. 80 коп., що підтверджується розрахунком (а.с. 6). Отже, відповідачем порушено зобовязання щодо регулярної оплати в установлені строки наданих послуг з теплопостачання, а відтак заборгованість в розмірі 8055 грн. 80 коп. підлягає стягненню з нього на користь позивача. Також підлягає стягненню з відповідача на користь позивача судовий збір в сумі 243 грн. 60 коп. На підставі наведеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-08 00:00:00

19 серпня 2015 року позивач [PERSON] акціонерне товариство «Державний експортно-імпортний банк України» звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення заборгованості. З позовної заяви вбачається, що 22.12.2014 року між позивачем та відповідачем був укладений договір про відкриття карткового рахунка № [NUMBER], відповідно до якого Банк відкриває Клієнту картковий рахунок, проводить за цим рахунком операції, видає картку, а також надає інші банківські послуги, а Клієнт зобовязується оплачувати банківські послуги на умовах, визначених цим договором, у тому числі згідно з Умовами та тарифами обслуговування карткового рахунку. Відповідач одержала кредит, проте порушила договірні зобов`язання, що призвело до виникнення заборгованості станом на 05.08.2015 року на загальну суму 6\~426,71 грн., в тому числі: заборгованість по овердрафту у сумі 4\~580,63 грн., заборгованість по нарахованим процентам у сумі 1\~846,08 грн. За таких обставин позивач просить стягнути з відповідача заборгованість на загальну суму 6\~426,71 грн. та судові витрати покласти на відповідача. У судове засідання представник позивача не прибув, надав до суду заяву, в якій просив розглянути справу за відсутності представника позивача, підтримав позовні вимоги у повному обсязі, не заперечував проти винесення заочного рішення. Відповідач у судове засідання не з'явилася, про час і місце розгляду справи була повідомлена належним чином, про причини неявки суд не повідомила. Клопотань про відкладення розгляду справи до суду не надходило. Згідно із ч. 1 ст. 224 Цивільного процесуального кодексу України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-12 00:00:00

19 серпня 2015 року позивач, [PERSON], звернувся до Київського районного суду м. Полтави з позовом про розірвання шлюбу. Посилався на те, що він 07 жовтня 2006 року у Центральному відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Полтавського міського управління юстиції, актовий запис № 1769 зареєстрував шлюб з відповідачем. Мають сина, [PERSON], [INFO], який проживає з відповідачем. Зазначав, що спільне життя не склалося, більше двох років вони мешкають окремо. Втратили почуття поваги один до одного. Просив шлюб укладений між ним та відповідачем [PERSON] розірвати. У судове засідання позивач [PERSON] не з'явився, надав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримав повністю. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явилась, надала до суду заяву про можливість розгляду справи у її відсутність, позовні вимоги визнала, після розірвання шлюбу просила залишити прізвище [PERSON]. Дослідивши матеріали справи, докази по справі суд дійшов до наступних висновків. Установлено, що 07 жовтня 2006 року сторони зареєстрували шлюб, який був юридично оформлений у Центральному відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Полтавського міського управління юстиції, актовий запис № 1769. Сторони мають сина, [PERSON], [INFO], який проживає з відповідачем. Судом встановлено, що сторони припинили сімейні і подружні стосунки більше двох років, не бажають їх поновлення, просили розірвати шлюб. За таких обставин, коли шлюб існує тільки формально, а сторони не бажають поновити його, шлюб підлягає розірванню. Позивач є інвалідом другої групи, звільнений від сплати судового збору, а отже відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України судові витрати підлягають стягненню з відповідача на користь держави.

Outcome: approved