Jurisdiction: civil
Date: 2020-08-03 00:00:00

1. Позиції учасників справи, процесуальні дії 1.1. [PERSON] звернувся до Сєвєродонецького міського суду Луганської області із заявою про встановлення факту, що має юридичне значення, заінтересовані особи - Новоохтирська сільська рада Новоайдарського району Луганської області, приватний нотаріус Новоайдарського нотаріального округу Карпенко Валентина Миколаївна. В обґрунтування заяви вказано, що [INFO] помер батько заявника [PERSON] . Після його смерті відкрилася спадщина на майно у вигляді житлового будинку, розташованого за адресою: [ADDRESS] , та земельної ділянки у КСП «Червоне село» Новоайдарського району Луганської області. За життя батько заявника склав заповіт на його ім`я, який 02.06.2011 був посвідчений секретарем виконавчого комітету Новоохтирської сільської ради Новоайдарського району Луганської області та зареєстрований у реєстрі за № 36. 13.06.2018 заявник звернувся до приватного нотаріуса Новоайдарського нотаріального округу Карпенко В.М. з заявою про прийняття спадщини, однак йому було відмовлено у здійсненні нотаріальної дії у зв`язку з тим, що у заповіті дата посвідчення вказана як «2 липня 2011 року» тоді як згідно реєстру даний заповіт посвідчений «2 червня 2011 року». У зв`язку з викладеним, заявник звернулася з цією заявою до суду та просить встановити факт того, що за життя [PERSON] , який помер [INFO] заповіт на ім`я [PERSON] , [INFO] , який посвідчений секретарем виконавчого комітету Новоохтирської сільської ради Новоайдарського району Луганської області 02.06.2011 та зареєстрований в реєстрі за №36. 1.2. В судовому засіданні заявник та його представник підтримали заявлені вимоги. В судове засідання представник заінтересованої особи Новоохтирської сільської ради Новоайдарського району Луганської області та заінтересована особа приватний нотаріус Новоайдарського нотаріального округу Карпенко Валентина Миколаївна не з`явилися, про дату, час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином. 2. Обставини справи, зміст спірних правовідносин 2.1. Згідно із копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 13.06.1966 Новоохтирською сільською радою Новоайдарського району, [PERSON] народився [INFO] , про що зроблено відповідний запис за № 17. Батьком записаний [PERSON] , матір`ю - [PERSON] . Відповідно до копії заповіту, посвідченого 02.07.2011 секретарем виконкому Новоохтирської сільської ради Новоайдарського району Луганської області Сальник І.О., [PERSON] , [INFO] , на випадок своїй смерті зробив розпорядження, що усе своє майно він заповідає [PERSON] , [INFO] . З копії свідоцтва про право особистої власності на домоволодіння від 22.02.1989 вбачається, що [PERSON] належить домоволодіння, розташоване в [ADDRESS] . 2.2 . [INFO] помер [PERSON] . Вказане підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого 01.02.2018 Сєвєродонецьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Луганській області. 13.06.2018 [PERSON] звернувся до приватного нотаріуса Новоайдарського районного нотаріального округу Карпенко В.М. з заявою про прийняття спадщини за заповітом після смерті батька - [PERSON] . У вказаній заяві [PERSON] послався на заповіт від 02.07.2011. Відповідно до копії заяви серії [NUMBER] від 25.07.2018 [PERSON] відмовилася від прийняття спадщини після померлого [PERSON] . Згідно з копією інформаційної довідки зі Спадкового реєстру №52274282 від 13.06.2018, заповіт № 51447028 (номер у реєстрі 36) посвідчений 02.06.2011 у Новоохтирській сільській раді Новоайдарського району. Заповідачем є [PERSON] , [INFO] . З листа приватного нотаріуса Новоайдарського районного нотаріального округу Карпенко В.М. № 520/01-16 від 24.06.2019 вбачається, що у зв`язку з невідповідністю у датах посвідчення заповіту, вказаних у заповіті та у спадковому реєстрі, нотаріусом не можуть бути видані свідоцтва щодо майна померлого [PERSON] . Для вирішення питання спадкування заявнику необхідно звернутися до суду за встановленням факту, що має юридичне значення. 3. Релевантні джерела права 3.1. Відповідно до ч. 1 ст. 1217 Цивільного кодексу України (далі - ЦК) спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Статтею 1223 ЦК визначено, що право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Згідно з ч. 1 ст. 1233 ЦК заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Відповідно до ст. 1247 ЦК заповіт складається у письмовій формі, із зазначенням місця та часу його складення. Заповіт має бути особисто підписаний заповідачем. Заповіт має бути посвідчений нотаріусом або іншими посадовими, службовими особами, визначеними у статтях 1251-1252 цього Кодексу. Заповіти, посвідчені особами, зазначеними у частині третій цієї статті, підлягають державній реєстрації у Спадковому реєстрі в порядку, затвердженому Кабінетом Міністрів України. Згідно із ч. 1 ст. 1297 ЦК спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є майно та/або майнові права, які обтяжені, та/або нерухоме майно та інше майно, щодо якого здійснюється державна реєстрація, зобов`язаний звернутися до нотаріуса або в сільських населених пунктах - до уповноваженої на це посадової особи відповідного органу місцевого самоврядування за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на таке майно. 3.2. Відповідно до ч. 1 ст. 67 Закону України «Про нотаріат» свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, встановленому цивільним законодавством, на ім`я всіх спадкоємців або за їх бажанням кожному з них окремо. Згідно із статтею 49 вищевказаного Закону на вимогу особи, якій відмовлено у вчиненні нотаріальної дії, нотаріус або посадова особа, яка вчиняє нотаріальні дії, зобов`язані викласти причини відмови в письмовій формі і роз`яснити порядок її оскарження. Про відмову у вчиненні нотаріальної дії нотаріус протягом трьох робочих днів виносить відповідну постанову. 3.3. Згідно із ч. 1 ст. 2 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК) завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Згідно із ч. 7 ст. 19 ЦПК окреме провадження призначене для розгляду справ про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов для здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Згідно із ч. 1 ст. 293 ЦПК окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Відповідно до ч. 2 ст. 315 ЦПК у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Згідно із ч. 1 ст. 319 ЦПК України у рішенні суду повинно бути зазначено відомості про факт, встановлений судом, мету його встановлення, а також докази, на підставі яких суд установив цей факт. 4. Оцінка доказів та аргументів сторін 4.1. Перш за все суд звертає увагу на те, що заявником або його представником не було надано доказів того, що заявник звертався до нотаріуса із письмовою заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом в порядку ч. 1 ст. 1297 ЦК та ч. 1 ст. 67 Закону України «Про нотаріат», а нотаріус в свою чергу відмовив заявнику у видачі свідоцтва про право на спадщину. Наданий заявником лист нотаріуса не є відмовою у видачі про право на спадщину, адже він складений не у формі постанови та у ньому не роз`яснено порядок оскарження такої відмови. Вищевказані обставини свідчать про те, що заявником не доведено виникнення у нього перешкод в оформленні свого права на спадщину, а отже й не доведено необхідності захисту його прав в судовому порядку. З огляду на зміст листа нотаріуса можна лише припустити, що нотаріус відмовить заявнику у видачі свідоцтва про право на спадщину, однак рішення суду не може ґрунтуватися на припущеннях. 4.2. Крім того, на думку суду, заявником обрано неефективний та неналежний спосіб захисту своїх прав. По-перше, заявник фактично просить суд внести виправлення до заповіту шляхом встановлення факту складання заповіту у іншу дату, ніж та, яка чітко та розбірливо вказана у заповіті. По-друге, встановлення факту складання заповіту у певну дату в даному випадку не призведе до захисту прав заявника. Навіть в разі задоволення вимог заявника, дата складення заповіту, яка вказана у самому заповіті, не зміниться. У зв`язку із цим, нотаріусу так само, як і до подання цієї заяви до суду, необхідно буде оцінити розбіжність у даті складення заповіту, яка вказана у заповіті, та у даті складення заповіту, яка вказана Спадковому реєстрі та рішенні суду. На думку суду, ефективним та належним способом захисту права заявника в даному випадку могло б бути звернення до суду з позовною заявою про визнання права власності на майно у порядку спадкування або з позовною заявою про оскарження дій нотаріуса та зобов`язання видати свідоцтво про право на спадщину (в разі відмови нотаріуса у вчиненні відповідної нотаріальної дії та незгоди заявника із мотивами такої відмови). 4.3. В якості підсумку суд зазначає, що у задоволенні заяви [PERSON] про встановлення факту, що має юридичне значення, належить відмовити. 5. Розподіл судових витрат 5.1. Відповідно до ч. 7 ст. 294 ЦПК України при ухваленні судом рішення судові витрати не відшкодовуються, якщо інше не встановлено законом. На підставі ч. 7 ст. 294 ЦПК України суд вважає, що судові витрати, які підлягають розподілу, у цій справі відсутні. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed