Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-29 00:00:00

21 січня 2014 року [PERSON] звернулась до суду із позовною заявою, в якій зазначила, що 05 серпня 2010 року уклала шлюб з відповідачем. У даному шлюбі [INFO] народився син [PERSON]. [PERSON] матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, добровільно надавати відмовляється. Самостійно забезпечувати дитину позивач не в змозі, тому просить суд стягувати з відповідача аліменти на утримання сина [PERSON] у твердій грошовій сумі по 500 грн щомісячно, починаючи з дня звернення до суду до досягнення дитиною повноліття. У судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала повністю з підстав, зазначених у заяві. Пояснила, що востаннє відповідач надавав матеріальну допомогу на утримання дитини один рік тому. Після цього і до розлучення проживали на кошти, які отримували як допомогу на дитину. Зазначила, що дитина здорова, лікування не потребує. Просить позов задовольнити. Відповідач позов не визнав. Пояснив, що дійсно матеріальної допомоги на утримання сина [PERSON] не надає, оскільки позивачка не дозволяє йому бачитися з сином. Зазначив, що надаватиме допомогу дитині у разі, якщо позивачка разом із сином переїдуть до нього жити. Ствердив, що інших утриманців не має, стан його здоров`я задовільний. Вказав, що отримує мінливий дохід, надаючи допомогу односельцям по господарству. Просить у задоволенні позову відмовити. Позов підлягає до часткового задоволення. Судом установлено, що 05 серпня 2010 року між сторонами укладено шлюб, який зареєстрований відділом актів цивільного стану Ратнівського районного управління юстиції, про що було зроблено актовий запис №43. Рішенням Ратнівського районного суду від 10 вересня 2013 року, яке набрало законної сили 20 вересня 2013 року, шлюб між сторонами розірвано. За час проживання у шлюбі [INFO] народився син [PERSON]. Батьком дитини згідно із свідоцтвом про її народження є відповідач. Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Згідно із ст.141 згаданого Кодексу мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дітей. Як вбачається із довідки Жиричівської сільської ради №1546 від 13.11.2013 [PERSON], [INFO], знаходиться на утримання матері - [PERSON] Відповідач як батько дитини зобов'язаний брати участь у її вихованні та утриманні поряд з позивачем. При цьому, такий обов` язок не пов`язаний із перебуванням батьків дитини у зареєстрованому шлюбі. У зв`язку з цим безпідставними є твердження відповідача про намір сплачувати аліменти у разі спільного проживання із позивачкою та сином. Зважаючи на відсутність у відповідача систематичного офіційного доходу, про що ствердив сам відповідач у судовому засіданні, що не дає змоги відстежити та проконтролювати його розмір, суд на підставі ст.184 ч.1 СК України доходить до висновку про необхідність визначення розміру аліментів в твердій грошовій сумі. Відповідно до ст.182 СК України беручи до уваги задовільний стан здоров`я дитини та відсутність даних про незадовільний стан здоров`я відповідача, враховуючи те, що він інших утриманців не має, дохід отримує незначний, суд з врахуванням прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, встановленого ст.7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2014 рік», визначає аліменти на утримання сина [PERSON] в наближеному до мінімального розмірі по 350 гривень щомісячно до досягнення дитиною повноліття, вважаючи, що такий розмір буде достатнім для задоволення його розумних матеріальних потреб. На підставі ст.367 ч.1 п.1 ЦПК України суд допускає до негайного виконання рішення в частині стягнення аліментів в розмірі суми платежу за один місяць. Задовольняючи позов, суд стягує з відповідача на користь держави 243,60 грн судового збору

Outcome: partial