Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-22 00:00:00

1.Стислий виклад позицій учасників справи Позивач звернулась до суду із позовною заявою про надання дозволу на виїзд дитини за кордон без згоди та супроводу батька. Вказала, що вона перебувала в зареєстрованому шлюбі з [PERSON] , з 04.10.2008 по 20.01.2012. Рішенням Хмельницького міськрайонного суду від 20 січня 2012 року шлюб між ними розірвано. Від вказаного шлюбу є неповнолітня дитина [PERSON] , [INFO] . Дитина зареєстрована та проживає за адресою [ADDRESS] разом з позивачем. Усі обов`язки по утриманню та вихованню дитини позивач несе самостійно. Відповідач протягом тривалого періоду вихованням та здоров`ям дитини не цікавиться. Позивач з метою оздоровлення дитини, розширення світогляду, духовного та інтелектуального розвитку має намір їхати за кордон. Відповідач безпідставно не надає згоди на виїзд за межі України сина [PERSON] , свою відмову обґрунтовує тим, що на даний час проживає в Криму і через фінансові труднощі не може приїхати до м. Хмельницького, щоб надати нотаріальний дозвіл. Така позиція відповідача шкодить інтересам дитини, що стало підставою звернення до суду з даним позовом. Просить надати їй дозвіл на виїзд сина [PERSON] , [INFO] , за кордон - до Туреччини, Італії, Єгипту та Польщі, а саме: з 01 червня по 30 листопада кожного року для відпочинку та оздоровлення, без дозволу (без згоди) та супроводу батька дитини [PERSON] , [INFO] , до повноліття дитини. В судовому засіданні позивачка та її представник позов підтримали, просили задовольнити. Відповідач повідомлявся про час та дату судового засідання у встановленому порядку, в судове засідання не з`явився. Будь-які клопотання, відзив до суду від нього не надходили. Представниця третьої особи в судовому засіданні проти позову заперечила частково, вважає, що доцільно надати дозвіл терміном не більш як на рік, оскільки дитина є малолітньою, у більш тривалій перспективі обставини можуть змінитися і більш тривалий дозвіл на виїзд за кордон без згоди батька може порушувати права останнього на спілкування з сином. За таких обставин суд вважає за можливе судовий розгляд справи провести за відсутності відповідача в судовому засіданні, ухваливши заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. 2. Заяви, клопотання, інші процесуальні дії у справі Ухвалою Хмельницького міськрайонного суду від 21.05.2021 позовну заяву було залишено без руху. Ухвалою Хмельницького міськрайонного суду від 22.06.2021 відкрито провадження у справі. 23.09.2021 розгляд справи закінчено ухваленням рішення суду по суті заявлених вимог. 3. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин Встановлено, що [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] (арк. спр. 7). Дитина проживає разом з матір`ю за адресою [ADDRESS] ( арк. спр. 8) З метою оздоровлення дитини, розширення її світогляду, позитивного впливу на духовний та інтелектуальний розвиток позивачка має намір здійснення поїздок за кордон до Туреччини, Італії, Єгипту та Польщі, однак відповідач добровільно належним чином оформлений дозвіл на виїзд за кордон сина не надає. 4. Мотивована оцінка аргументів сторін, порушення прав, застосовані норми права Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає до задоволення частково з таких підстав. Відповідно до ст. 141 СК України мати і батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини. Відповідно до ч.3 ст.313 ЦК України визначено, що фізична особа, яка не досягла шістнадцяти років, має право на виїзд за межі України лише за згодою батьків (усиновлювачів), піклувальників та в їхньому супроводі або в супроводі осіб, які уповноважені ними. При розгляді справ про надання дозволу на виїзд дитини за кордон без згоди та супроводу одного із батьків необхідно виходити з положень Закону України від 21 січня 1994 року № 3857-ХИ «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України» (далі Закон про порядок виїзду з України), Правил оформлення і видачі паспорта громадянина України для виїзду за кордон і проїзного документа дитини, їх тимчасового затримання та вилучення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 31 березня 1995 року № 231 (далі Правила оформлення і видачі паспорта), Правил перетинання державного кордону громадянами України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 27 січня 1995 року та в редакції, затвердженій постановою Кабінету Міністрів України від 25 серпня 2010 року № 724 (далі Правила перетинання державного кордону), якими передбачено можливість вирішення у судовому порядку питання про виїзд дитини за кордон без згоди та супроводу одного із батьків. Відповідно до п. 2 ст. 4 Закону про порядок виїзду з України, оформлення проїзного документа дитини провадиться на підставі нотаріально засвідченого клопотання батьків або законних представників батьків чи дітей у разі потреби самостійного виїзду неповнолітнього за кордон. Відповідно до підпункту 1 пункту 4 Правил перетинання державного кордону громадянами України, виїзд з України громадян, які не досягли 16-річного віку, в супроводі одного з батьків або інших осіб, уповноважених одним з батьків за нотаріально посвідченою згодою, здійснюється за нотаріально посвідченою згодою другого з батьків із зазначенням у ній держави прямування та відповідного часового проміжку перебування у цій державі, якщо другий із батьків відсутній у пункті пропуску. За відсутності згоди одного з батьків виїзд неповнолітнього громадянина України за кордон може бути дозволено на підставі рішення суду. Враховуючи вищевикладене, а також беручи до уваги заявлений період поїздок і тривалість набрання судовим рішенням у даній справі законної сили, суд вважає за можливе надати [PERSON] , [INFO] , дозвіл на виїзд сина [PERSON] , [INFO] , за межі України - до Туреччини, Італії, Єгипту та Польщі з дати набрання даним рішенням суду законної сили до 30.11.2021 та з 01.06.2022 до 30.11.2022 без згоди та супроводу батька дитини [PERSON] , [INFO] . В задоволенні решти позовних вимог суд вважає за необхідне відмовити, оскільки, перш за все, відповідні дозвіл та супровід батьків не потрібні дитині по досягненні нею 16-річного віку, крім того, позивачка не довела тих обставин, що, як вона стверджувала в позовній заяві, дитина хворіє і потребує систематичного оздоровлення в перелічених країнах, а також що, як вона стверджувала в судовому засіданні, у всіх цих країнах у неї є родичі, яких вона і має намір відвідувати з сином. Водночас батько дитини, як вбачається з наявної у справі (хоча і юридично не чинної на території України) письмово викладеної згоди відповідача, він не заперечував щодо виїзду дитини за кордон впродовж року. Відомостей про те, чи зверталася позивачка до відповідача щодо отримання більш тривалого дозволу і чи відмовляв їй у цьому відповідач, справа не містить. 5. Судові витрати Відповідно до вимог статті 141 ЦПК України, оскільки позов задоволено частково, з відповідача на користь позивача слід стягнути судовий збір в частці Ѕ від сплаченого нею, тобто в сумі 454,00 грн.

Outcome: partial