Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-02 00:00:00

20.06.2019 р. АТ КБ «Приватбанк» звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за Кредитним договором. Позивач обґрунтував свої вимоги тим, що згідно з договором без номеру від 17.05.2007 р., укладеним між Банком і відповідачем, останній отримав кредит у розмірі 7500,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Відповідно до умов укладеного Договору він складається з заяви позичальника, Умов та правил надання банківських послуг, Правил користування платіжною карткою, Тарифів Банку. Відповідач кредитні зобов`язання не виконує, у зв`язку з чим станом на 15.05.2019 р. утворилася заборгованість в сумі 15976,38 грн. Ухвалою суду від 18.07.2019 р. відкрито спрощене провадження у справі за дійсним позовом з повідомленням сторін. Позивач АТ КБ «Приватбанк» явку представника у судове засідання не забезпечив, надавши суду заяву з посиланням на підтримання позову та відсутність заперечень проти ухвалення заочного рішення. Відповідач, повідомлений про дату, час і місце проведення судового засідання для розгляду справи по суті у спрощеному провадженні, належним чином, у судове засідання не з`явився, надавши суду заяву про розгляд справи у його відсутність. З`ясувавши всі обставини справи та перевіривши їх доказами, суд дістає таких висновків. Відповідно до ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Судом встановлено, що 17.05.2007 р. між АТ КБ «Приватбанк» (з 21.05.2018 р. Публічне акціонерне товариство Комерційний банк «Приватбанк» (скорочена назва - ПАТ КБ «Приватбанк») змінило назву на Акціонерне товариство Комерційний банк «Приватбанк» (скорочена назва - АТ КБ «Приватбанк») та [PERSON] був укладений Договір без номеру, згідно з яким відповідач отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок зі сплатою пені за несвоєчасне погашення кредиту. Відповідно до умов укладеного договору він складається з «Заяви», якою відповідач виявив бажання на оформлення на його ім`я кредитки (а.с.71), Умов кредитування з використанням кредитки «Універсальна» (а.с.72), Умов і Правил надання банківських послуг в Приватбанку. Відповідач підтвердив свою згоду на це підписом у заяві (а.с.73-87). На виконання умов укладеного договору відповідачу позивачем були надані кредитні картки зі строком дії останньої до 08/18 (а.с.49), що знаходилися у користуванні відповідача по липень 2019 р. (виписка за період з 01.01.1999 по 08.07.2019 на а.с.51-65). Згідно з довідкою про зміну умов кредитування та обслуговування кредитної карти, оформленої на [PERSON] 17.05.2007 р. позичальнику встановлений кредитний ліміт в розмірі 3000,00 грн., з 20.01.2011 р. кредитний ліміт збільшений до 3600,00 грн., з 22.02.2011 р. кредитний ліміт збільшений до 4200,00 грн., з 23.02.2011 р. кредитний ліміт збільшений до 4200,00 грн., з 18.03.2011 р. кредитний ліміт збільшений до 5000,00 грн., з 15.09.2011 р. кредитний ліміт збільшений до 6000,00 грн., з 14.05.2014 р. кредитний ліміт знижено до 1200,00 грн., з 04.06.2014 р. кредитний ліміт знижено до 00,00 грн., з 02.06.2018 р. кредитний ліміт збільшений до 7500,00 грн., з 06.11.2018 р. кредитний ліміт знижено до 00,00 грн. (а.с.50). При укладенні Договору сторони керувалися ч.1 ст.634 ЦК України, згідно з якою договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Відповідно до Умов та правил надання банківських послуг у разі невиконання зобов`язань за Договором, на вимогу Банку виконати зобов`язання з повернення кредиту (у тому числі простроченого кредиту та Овердрафту), оплати винагороди Банку (п.2.1.1.5.6), при порушенні позичальником строків платежів по якомусь з грошових зобов`язань, передбачених цим Договором, більш ніж на 30 днів, позичальник зобов`язаний сплатити Банку штраф в розмірі, встановленому тарифами договору (п.2.1.1.7.6). Згідно зі ст.ст.526,527,530 ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Позивач свої зобов`язання за Договором виконав у повному обсязі, а саме надав відповідачу кредит у розмірі, встановленому Договором, що стороною відповідача не спростовано. Згідно зі статтею 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до ст.610 ЦК України порушення зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до ст.611 ЦК України у разі порушення зобов`язань настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки. Відповідно до ч.1 ст.612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. В порушення умов Кредитного договору, ст.ст.509,526,1054 ЦК України відповідач кредитні зобов`язання за Договором не виконав, у зв`язку з чим станом на 15.05.2019 р. позивачем нарахована заборгованість в розмірі 15976,38 грн., яка складається з: - 7061,20 грн. - заборгованість за тілом кредиту, - 3068,91 грн. - заборгованість за простроченим тілом кредиту, - 3859,30 грн. - нарахована пеня за прострочене зобов`язання, - 750,00 грн. - нарахована пеня за несвоєчасність сплати боргу на суму від 100 грн., а також штрафи: - 500,00 грн. - фіксована частина, - 736,97 грн. - процентна складова. Суд, вирішуючи питання обґрунтованості вимог за наведеним розрахунком (а.с.66-70), виходить з того, що, по-перше, цей розрахунок стороною відповідача не спростований. По-друге, суд вважає неправомірним нарахування позивачем за даним Договором пені, а також штрафів, виходячи з такого: 02 вересня 2014 року Верховною Радою України прийнято Закон України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції», який набув чинності з 15 жовтня 2014 року (далі - Закон № 1669 -УП). Відповідно до ст.2 Закону № 1669-УП на час проведення антитерористичної операції забороняється нарахування пені та/або штрафів на основну суму заборгованості із зобов`язань за кредитними договорами та договорами позики з 14 квітня 2014 року громадянам України, які зареєстровані та постійно проживають або переселилися у період з 14 квітня 2014 року з населених пунктів, визначених у затвердженому КМУ переліку, де проводилася антитерористична операція, а також юридичним особам та фізичним особа підприємцям, що провадять (провадили) свою господарську діяльність на території населених пунктів, визначених у затвердженому КМУ переліку, де проводилася антитерористична операція (ч.1). Банки та інші фінансові установи, а також кредитори зобов`язані скасувати зазначеним у цій статті особам пеню та/або штрафи, нараховані на основну суму заборгованості із зобов`язань за кредитними договорами і договорами позики у період проведення антитерористичної операції (ч.2). Відповідно до ч.ч.1,2,3 ст.11 «Прикінцеві та перехідні положення» Закону № 1669 -УП цей Закон набирає чинності з дня, наступного за днем його опублікування і втрачає чинність через шість місяців з дня завершення антитерористичної операції, крім пункту 4 ст.11 «Прикінцеві та перехідні положення» цього Закону. На виконання абзацу 3 п.5 ст.11 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» розпорядженням Кабінету Міністрів України від 30.10.2014 р. № 1053-р затверджено перелік населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція. Розпорядженням Кабінету Міністрів України від 05.11.2014 р. № 1079-р зупинено дію розпорядження Кабінету Міністрів України від 30.10.2014 р. у № 1053 «Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція». 02 грудня 2015 року Кабінетом Міністрів України прийнято розпорядження № 1275-р «Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, та визнання такими, що втратили чинність, деяких розпоряджень Кабінету Міністрів України». Пунктом 1 та 3 вказаного Розпорядження, затверджено перелік населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, згідно з додатком та визнано такими, що втратили чинність: розпорядження Кабінету Міністрів України від 30 жовтня 2014 року № 1053 «Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція»; розпорядження Кабінету Міністрів України від 5 листопада 2014 року № 1079 «Про зупинення дії розпорядження Кабінету Міністрів України від 30 жовтня 2014 року № 1053». Як встановлено судом, останнім відомим місцем проживання [PERSON] за реєстрацією є м. Костянтинівка Донецької області. Місто Костянтинівка та Костянтинівський район Донецької області відповідно до розпоряджень КМУ від 30.10.2014 р. та від 02.12.2015 р. входить до переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція. За наведених підстав суд вважає вимоги стягнення пені, а також штрафів необґрунтованими. Загальний розмір заборгованості відповідача за Кредитним договором станом на 15.05.2019 р. визначений судом в розмірі 10130,11 грн.: - 7061,20 грн. - заборгованість за тілом кредиту, - 3068,91 грн. - заборгованість за простроченим тілом кредиту. Тож позов підлягає частковому задоволенню. У зв`язку із частковим задоволенням позову суд присуджує позивачеві з відповідача понесені ним судові витрати по сплаті судового збору пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, що дорівнює 1921,00 грн.

Outcome: partial