Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-07 00:00:00

21.11.2017 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про зміну розміру аліментів. Свої вимоги мотивує тим, що вони з відповідачем перебували у зареєстрованому шлюбі, який був розірваний рішенням Роменського міськрайонного суду 13 грудня 2013 року. Від шлюбу мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. Рішенням Роменського міськрайонного суду від 13 грудня 2013 року на утримання сина з відповідача на її користь стягуються аліменти у твердій грошовій сумі в розмірі 400 грн. щомісячно. Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів» № 4928 від 08.07.2016 року було внесено зміни до Сімейного кодексу України та встановлено, що мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Оскільки за рішенням суду на утримання сина [PERSON] стягуються аліменти в меншому розмірі, просить змінити розмір аліментів, які стягуються з відповідача на її користь і стягувати з відповідача на її користь аліменти на утримання сина [PERSON] в розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно до досягнення повноліття. Позивачка в судовому засіданні підтримала позов, посилаючись на обставини, викладені в ньому. Відповідач у судове засідання не з'явився, про причини неявки суд не повідомив, клопотань про відкладення розгляду справи до суду не надійшло. Враховуючи, що відповідач належним чином повідомлений про час і місце судового засідання відповідно до ч. 5 ст. 74 ЦПК України, оскільки судова повістка направлялася за адресою, де він зареєстрований згідно довідки Управління адміністративних послуг Роменської міської ради Сумської області від 22.11.2017 року № 04-06/1674, суд вважає за можливе вирішити справу без його участі. Суд, вислухавши пояснення позивачки, дослідивши матеріали справи, а також докази у їх сукупності дійшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав: Сторони перебували в зареєстрованому шлюбі, який між ними розірваний рішенням Роменського міськрайонного суду Сумської області від 13 грудня 2013 року (а.с.6). Після реєстрації другого шлюбу позивачка змінила прізвище з «[PERSON]» на «[PERSON]» (а.с. 4). У свідоцтві про народження [PERSON], [INFO], батьками вказані [PERSON], [PERSON] (а.с.5). Судом встановлено, що рішенням Роменського міськрайонного суду від 10 липня 2004 року з [PERSON] стягуються на користь позивачки аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO], у твердій грошовій сумі в розмірі 400 грн. щомісячно до досягнення дитиною повноліття (а.с.7). Наведене свідчить, що між сторонами склалися спірні сімейні правовідносини з приводу утримання дитини. У статті 19 та частинах 1,2 статті 27 Конвенції про права дитини, яка ратифікована постановою Верховної Ради України №789-ХІІ від 27 лютого 1991 року, набула чинності в Україні з 27 вересня 1991 року і відповідно до ст.9 Конституції України є складовою національного законодавства, держави-учасниці, які її підписали, взяли на себе зобов'язання вживати усіх необхідних законодавчих та інших заходів з метою захисту дитини від неналежного піклування з боку батьків чи інших осіб. При цьому, держава визнала право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Одним із способів захисту прав неповнолітньої дитини щодо належного матеріального забезпечення є законодавчо передбачена можливість зміни визначеного рішенням суду розміру аліментів залежно від зміни певних життєвих обставин. Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. У відповідності до п.1 ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника аліментів або одержувача аліментів у разі зміни його матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них. Статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет на 2017 рік» прожитковий мінімум для дітей віком від 6 до 18 років встановлено в таких розмірах: з 1 січня 2017 року - 1689 гривень, з 1 травня - 1777 гривень, з 1 грудня - 1860 гривень. Відповідно до ст. 8 Закону України «Про державний бюджет України на 2017рік» мінімальна заробітна плата у місячному розмірі з 1 січня становить 3200 гривень. Відповідач [PERSON] сплачує аліменти у розмірі 400 грн. щомісяця, що не в повній мірі відповідає вимогам Сімейного кодексу України. Згідно ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд в першу чергу враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини. Згідно ч. 2 ст. 182 СК України (із змінами згідно ЗУ № 2037-VIII від 17.05.2017 року) мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідач має можливість надавати допомогу на утримання неповнолітнього сина, так як є працездатним та може працювати, має задовільний стан здоров'я, інших неповнолітніх дітей та непрацездатних членів сім'ї на утриманні не має. Виходячи з критеріїв розумності та справедливості, а також враховуючи прожитковий мінімум дитини відповідного віку, збільшення розміру мінімальної заробітної плати до 3200 грн., суд вважає, що позовні вимоги слід задовольнити і змінити розмір аліментів, встановлених рішенням Роменського міськрайонного суду від 10 липня 2014 року і стягувати з відповідача аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO], в розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно до досягнення дитиною повноліття. З роз'яснень п.23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» вбачається, що відповідно до ст. 192 СК ( 2947-14 ) розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв'язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров'я когось із них. У новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили. Тому вимоги позивачки в частині стягнення аліментів від дня пред'явлення позову до суду задоволенню не підлягають. Крім того, суд вважає за необхідне, після вступу даного рішення в законну силу, відкликати виконавчий лист, виданий Роменським міськрайонним судом Сумської області про стягнення з [PERSON] аліментів на утримання сина [PERSON], [INFO], в твердій грошовій сумі в розмірі 400 грн. щомісячно до досягнення повноліття. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача слід стягнути 640 грн. судового збору на користь держави.

Outcome: partial