Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-28 00:00:00

19 червня 2017 року позивач звернувсь до суду із позовною заявою до Олександрівської сільської ради, про визнання права власності на земельну частку (пай) та просять визнати за ним право власності на право на земельну частку (пай) площею 6,6 умовних кадастрових гектарів по колишньому колективному сільськогосподарському підприємству «Україна» Олександрівської сільської ради Корюківського району Чернігівської області. В судове засідання позивач та представник позивача не прибули, подали письмову заяву про слухання справи без їх участі. Представник відповідача в судове засідання подав письмову заяву про слухання справи без їх участі, заперечень не мають. Представник третьої особи Корюківської районної державної нотаріальної контори, у судове засідання не прибув, в заяві просили розгляд справи провести без їх участі, щодо вирішення питання поклаються на думку суду. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, у випадку неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. По справі встановлено, що рішенням загальних зборів уповноважених колгоспників колгоспу «Україна» від 10 листопада 1992 року, протокол №2 загальних зборів, він був прийнятий членом місцевого колгоспу «Україна», що знаходився в с. Олександрівка Корюківського району Чернігівської області. В колгоспі він працював механізатором, йому заповнили трудову книжку колгоспника, в якій робились записи про його трудову участь в колективному господарстві «Україна», вказувалась кількість нарахованих трудоднів та нараховані гроші та натуроплата. Нажаль, трудова книжка колгоспника втрачена. Працював він з квітня 1992 року по грудень 1993 року, з жовтня 1994 року по лютий 1998 року. Під час його роботи в колективному господарстві «Україна», господарство було реорганізовано: 20 листопада 1992 року колгосп «Україна» був реорганізований в КСП «Колгосп «Україна», а 10 березня 2000 року КСП «Колгосп «Україна» реформовано в СК «Україна». 13 вересня 1995 року, КСП «Колгосп «Україна» було видано Державний акт на право колективної власності на землю, на час видачі якого він був членом КСП «Колгосп «Україна». Після розпаювання колективного сільськогосподарського підприємства він отримав майновий пай, право на який підтверджується свідоцтвом про право власності на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства (майновий сертифікат). На той час керівники підприємства говорили, що він має право і на земельну частку (пай), право на яку підтверджується сертифікатом на право на земельну частку (пай), який він не отримував, так як він йому був не потрібним, але він був впевнений, що він є, і він в будь-який час може ним скористатись. Зараз у позивача виникла необхідність в отриманні права на земельну частку (пай), для чого він звернувся до Олександрівської сільської ради Корюківського району Чернігівської області, де просив виділити йому в натурі земельну частку (пай), але йому було відмовлено, бо відсутній сертифікат на право на земельну частку (пай). Відповідно до Указу Президента України від 08 серпня 1995 року №720/95 «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» право на земельний пай одержали всі особи, які входили до складу КСП на момент паювання землі і яких внесено до списку, що додається до Державного акту на право колективної власності на землю. Згідно із законодавством, членами КСП були, зокрема, такі особи: постійні працівники - члени КСП, пенсіонери, які раніше працювали в КСП і залишились його членами. Відповідно до п.24 Постанови ПВСУ від 16 квітня 2004 року «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ», член КСП, включений до списку, що додається до державного акту про право колективної власності на землю, набуває права на земельну частку (пай) з дня видачі цього акту, і в разі його смерті успадкування права на земельний пай здійснюється за нормами ЦК, у тому числі й у випадку, коли з різних причин ця особа не отримала сертифікат на право на земельну частку (пай). Невнесення до зазілїЧеігого вище списку особи, яка була членом КСП на час передачі у колективну власність землі, не може позбавити її права на земельну частку. Трудова книжка колгоспника втрачена, участь позивача в роботі колективного господарства підтверджується архівними довідками КО «Корюківський районний трудовий архів»: №277/07-02 від 30.05.2017 року про те, що справи з особового складу колгоспу «Україна» с. Олександрівка згідно опису №1-0 в кількості 512 прийнято в комунальну власність КО «Корюківський районний трудовий архів» на підставі рішення Олександрівської сільської ради №61 від 19.11.2011 року «Про ліквідацію трудового архіву»; №276/07-02 від 30.05.2017 року про те, що в фонді колгоспу «Україна», КСП «Україна», СК «країна» с. Олександрівка Корюківського району книги наказів відсутні, згідно особових рахунків є такі відомості про його вихододні і він дійсно працював з квітня 1992 року по грудень 1993 року, з жовтня 1994 року по лютий 1998 року. А також архівною довідкою архівного відділі Корюківської районної державної адміністрації №73/07-07 від 30.05.2017 року про те, що в архівному фонді колгоспу «Україна» с. Олександрівка Корюківського району є рішення правління колгоспу від 28 липня 1992 року, протокол засідання №8 «... рекомєндовать собранию уполномоченньїх колхозников принять в члсны колхоза [PERSON] (так в рішенні) и предоставить работу в качестве механизатора»; Рішенням загальних зборів уповноваженних колгоспників колгоспу «Україна» від 10 листопада 1992 року, протокол №2 загальних зборів, [PERSON] прийнятий в члени колгоспу». Факт його членства в колективному господарстві підтверджується виданим йому свідоцтвом про право власності на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства (майновий сертифікат). Отже, його членство в колективному підприємстві на час видачі державного акту підтверджується вищевказаними документами. За таких умов суд вважає, що за даних обставин справи, вимоги позивача про визнання права власності на земельну частку (пай), не суперечать вимогам діючого законодавства, є обґрунтованими, законними та підлягають задоволенню. Оскільки позивач сплатив судовий збір по розгляду даної справи у розмірі 640,00 грн. при подачі позову до суду, тому ці витрати слід залишити за ним.

Outcome: approved