Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-01 00:00:00

21.04.2016 позивач звернувся до суду та просив: -стягнути з Державного підприємства «УКРЕКО-ОЙЛ» на його користь середній заробіток за весь час затримки виплати належних звільненому працівникові сум по день фактичного розрахунку за період з 5 березня 2015 року по 15 березня 2016 року (день фактичного розрахунку) в сумі 72 589,93 (сімдесят дві тисячі п'ятсот вісімдесят дев'ять) гривень 93 копійок; -стягнути з Державного підприємства «УКРЕКО-ОЙЛ» на його користь компенсацію за несвоєчасну виплату заробітної плати за період з лютого 2015 року по лютий 2016 року включно у розмірі 16 322 (шістнадцять тисяч триста двадцять дві) гривні 10 копійок; -стягнути з Державного підприємства «УКРЕКО-ОЙЛ» на його користь кошти у відшкодування моральної шкоди у розмірі 10 000 ( десять тисяч ) гривень 00 копійок. В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на наступне. Рішенням Солом'янського районного суду м. Києва від 17 квітня 2015 року по справі № 760/4458/15-ц стягнено з Державного підприємства «УКРЕКО-ОЙЛ» на користь [PERSON] заборгованість по заробітній платі в розмірі 24 018, 88 грн., компенсацію втрати частини заробітної плати у зв'язку із порушенням строків її виплати в розмірі 2 038, 07 грн., середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні в розмірі 12 051, 61 грн. При цьому середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні в розмірі 12 051.61 грн. був стягнений за період з 1 січня 2015 року по 4 березня 2015 року. Рішенням Апеляційного суду м. Києва від 21 липня 2015 року вищезазначене рішення змінено в частині визначення суми заборгованості по заробітній платі, зменшено її з 24018, 88 (двадцяти чотирьох тисяч вісімнадцяти гривень 88 копійок) до 23 018, 88 (двадцяти трьох тисяч вісімнадцяти гривень 88 копійок) та зазначено при цьому загальний розмір заборгованості : «всього» - 37 108, 56 (тридцять сім тисяч сто вісім гривень п'ятдесят шість копійок). В іншій частині рішення Солом'янського районного суду м. Києва від 17 квітня 2015 року залишено без змін. Позивач вказує, що вищезазначені рішення були виконані тільки 15 березня 2016 року, тобто, фактичний розрахунок відбувся 15 березня 2016 року. Виходячи з наведеного вище, посилаючись на ст. 117 КЗпП України, позивач просить стягнути середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні за період з 5 березня 2015 року по день фактичного розрахунку, - по 15 березня 2016 року, а саме, відповідно до розрахунку, 72 589,93 грн., а також 16 322,10 грн. компенсації втрати частини заробітної плати у зв'язку з порушенням термінів їх виплати за період з лютого 2015 року по лютий 2016 року (відповідно до Порядку проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв'язку з порушенням термінів їх виплати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21.02.2001 № 159). При здійсненні розрахунку позивач враховував додані до позову довідки щодо наявної заборгованості з підтвердженням розміру заборгованості перед позивачем, довідку та виписку банку, копію рішення у справі № 760/4458/15-ц. Просив позов задовольнити в повному обсязі. 22.04.2016 ухвалою судді відкрито провадження в справі та призначено справу до судового розгляду. В судовому засіданні 02.06.2016 представник позивача позовні вимоги підтримав, просив задовольнити позов. В судовому засіданні 02.06.2016 представник відповідача просив відмовити у задоволенні позову на тій підставі, що середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні [PERSON] вже було стягнуто рішенням Апеляційного суду м. Києва від 21.07.2015. Суд, заслухавши сторін, дослідивши матеріали справи, вважає вимоги позивача обґрунтованими, та такими, що підлягають частковому задоволенню, виходячи з наступного. Статтею 116 КЗпП України встановлено, що при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо в день звільнення працівник не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред'явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Відповідно до ст. 117 КЗпП України, в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір, підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. При наявності спору про розміри належних звільненому працівникові сум власник або уповноважений ним орган повинен сплатити зазначене в цій статті відшкодування в тому разі, коли спір вирішено на користь працівника. Якщо спір вирішено на користь працівника частково, то розмір відшкодування за час затримки визначає орган, який виносить рішення по суті спору. З точки зору закону заходи, встановлені ст.117 КЗпП України, є відповідальністю роботодавця перед працівником в разі несвоєчасного розрахунку при звільненні. Відповідно до Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08.02.1995 № 100, розрахунок розміру середньої заробітної плати проводиться, виходячи з розміру заробітної плати за останніх два місяці роботи. Відповідно до абзацу першого пункту 4 Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 8 лютого 1995 p. № 100 при обчисленні середньої заробітної плати у всіх випадках її збереження згідно з чинним законодавством, не враховуються: б) одноразові виплати (компенсація за невикористану відпустку, матеріальна допомога, допомога працівникам, які виходять на пенсію, вихідна допомога тощо); л) компенсація працівникам втрати частини заробітної плати у зв'язку з порушенням термінів її виплати. Позивач просить стягнути з Державного підприємства «УКРЕКО-ОЙЛ» на його користь середній заробіток за весь час затримки виплати належних звільненому працівникові сум по день фактичного розрахунку за період з 5 березня 2015 року по 15 березня 2016 року (день фактичного розрахунку) в сумі 72 589 (сімдесят дві тисячі п'ятсот вісімдесят дев'ять) гривень 93 копійок та компенсацію за несвоєчасну виплату заробітної плати за період з лютого 2015 року по лютий 2016 року включно у розмірі 16 322 (шістнадцять тисяч триста двадцять дві) гривні 10 копійок. Як вбачається з матеріалів позовної заяви, рішенням Солом'янського районного суду м. Києва від 17 квітня 2015 року по справі № 760/4458/15-ц стягнено з Державного підприємства «УКРЕКО-ОЙЛ» на користь [PERSON] заборгованість по заробітній платі в розмірі 24 018 грн. 88 коп., компенсацію втрати частини заробітної плати у зв'язку із порушенням строків її виплати в розмірі 2 038,07 грн., середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні в розмірі 12 051, 61 грн. При цьому середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні в розмірі 12 051,61 грн. був стягнений за період з 1 січня 2015 року по 4 березня 2015 року. Рішенням Апеляційного суду м. Києва від 21 липня 2015 року вищезазначене рішення змінено в частині визначення суми заборгованості по заробітній платі, зменшено її з 24018, 88 (двадцяти чотирьох тисяч вісімнадцяти гривень 88 копійок) до 23 018, 88 (двадцяти трьох тисяч вісімнадцяти гривень 88 копійок), зазначено при цьому загальний розмір заборгованості : «всього» - 37 108, 56 ( тридцять сім тисяч сто вісім гривень п'ятдесят шість копійок). У іншій частині рішення Солом'янського районного суду м. Києва від 17 квітня 2015 року залишено без змін. Як вбачається з виписки банку, та не заперечувалось відповідачем, фактичний розрахунок відбувся 15 березня 2016 року. Виходячи з наведеного вище, посилаючись на ст. 117 КЗпП України, позивач просить стягнути середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні за період з 5 березня 2015 року по день фактичного розрахунку, - по 15 березня 2016 року, а саме, відповідно до розрахунку, 72 589,93 грн. Так, позивачем зроблений розрахунок розміру середньої заробітної плати відповідно до Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08.02.1995 № 100, а саме, виходячи з розміру заробітної плати за останніх два місяці роботи. Розмір середньоденної заробітної плати склав 280 грн. 27 коп. = (10 370,00 грн. / 37 роб. дн.). Кількість робочих днів за період затримки розрахунку при звільненні 18 днів (з 05 березня 2015 ) + 21 день (квітень 2015) + 18 днів ( травень 2015 ) + 20 днів (червень 2015) + 23 дні (липень 2015) + 20 днів (серпень 2015) + 22 дні (вересень 2015) + 21 день (жовтень 2015) + 21 день (листопад 2015) + 23 дні (грудень 2015) + 19 днів (січень 2016) + 21 день (лютий 2016) + 10 днів ( до 15 березня 2016 ) == 257 днів. Шляхом множення середньоденної заробітної на кількість робочих днів за період затримки розрахунку при звільненні отримана зазначена вище сума: 257 * 280, 57 грн. = 72 029, 39 грн. Таким чином, з відповідача на користь позивача в порядку ст. 117 КЗпП України підлягає стягненню середній заробіток за затримку розрахунку при звільненні в розмірі 72 029, 39 грн. за період з 05.03.2015 по 15.03.2016. Також відповідають законодавству вимоги щодо стягнення компенсації втрати частини заробітної плати у зв'язку з порушенням термінів їх виплати за період з лютого 2015 року по лютий 2016 року та розрахунок такої компенсації, який вчинено відповідно до Порядку проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв'язку з порушенням термінів їх виплати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21.02.2001 № 159. Позивач нарахував суму інфляційного збільшення за період з березня 2015 року по січень 2016 року. У цей час тривало порушення виплати позивачу як сум розрахунку при звільненні, так і сум заробітної плати. Компенсація втрати частини заробітної плати раніше була присуджена судом за період з серпня 2014 року по січень 2015 року, за період з березня 2015 року по січень 2016 року вона не присуджена, тому позовні вимоги в цій частині також підлягають задоволенню. Посилання відповідача на те, що позов не підлягає задоволенню, а провадження по справі підлягає закриттю у зв'язку з тим, що існує рішення по справі між тими ж сторонами, про той же предмет і з тих же підстав, суд відхиляє з підстав, викладених в ухвалі від 2 червня 2016 року. Інших зауважень відповідач суду не надав. Щодо вимоги позивача про стягнення з відповідача на його користь коштів у відшкодування моральної шкоди у розмірі 10 000 (десять тисяч) гривень 00 копійок, суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог, виходячи з наступного. Відповідно до ст.237-1 КЗпП України відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівникові провадиться у разі якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв'язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. Неправомірною бездіяльністю відповідача створено затримку розрахунку при звільненні на період чотирнадцять з половиною місяців. Внаслідок цього позивачу були створені вимушені зміни у його житті, які не могли не впливати на його психологічний стан і, як, наслідок, завдали моральної шкоди. Зокрема, створення матеріальних проблем, які впливали на його життя та стосунки, підтверджуються письмовими доказами, згідно яких позивач був вимушений взяти кредит в ПАТ «Ощадбанк», та що у період затримки розрахунку при звільненні відбулось одруження дочки позивача, на яке йому потрібні були кошти. Позивач також надав виписку з медичної картки, відповідно до якої у період затримки розрахунку при звільненні у нього виникли незворотні зміни в стані його здоров»я - він захворів на псоріаз. Проте, висновку про наявність причинного взаємозв'язку між його захворюванням та затримкою розрахунку при звільненні суду не надано, цей факт не доведено. Враховуючи викладене вище, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог щодо стягнення моральної шкоди частково, а саме: на користь [PERSON] підлягє стягненню маральна шкода в сумі 1 000 (одна тисяча) гривень 00 копійок. На підставі вищевикладеного та

Outcome: partial