Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-26 00:00:00

20 квітня 2015 року позивачка [PERSON] звернулась до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування заявлених вимог позивачка посилається на те, що вони з відповідачем 28 жовтня 2006 року зареєстрували шлюб. Від шлюбу мають неповнолітню дитину - сина [PERSON], [INFO]. Вказує на те, що шлюбні відносити між нею та відповідачем припинені з 07 квітня 2015 року. Розлад сімейного життя стався через те, що сторони мають різні погляди на сімейне життя, виховання дітей та ведення спільного господарства, внаслідок чого між ними виникають сварки. У відповідача бувають незрозумілі напади люті, він влаштовує гучні сварки, принижує та ображає позивачку, використовуючи ненормативну лексику, погрожує здати до психіатричної лікарні. Все це відбувається у присутності дитини, що негативно відображається на її психологічному стані. Вважає, що родина розпалась остаточно, на примирення вона не згодна. Спір щодо мешкання дитини та майновий спір на даний час відсутній. Просить суд розірвати шлюб між нею та відповідачем, після розірвання шлюбу прізвище не змінювати. У судовому засіданні позивачка [PERSON] повністю підтримала свої позовні вимоги, дала пояснення, аналогічні викладеним у позові, просить суд задовольнити її вимоги у повному обсязі та розірвати шлюб між нею та відповідачем. Після розірвання шлюбу залишити їй прізвище [PERSON]. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні проти вимог [PERSON] про розірвання шлюбу не заперечував. Підтвердив факт розпаду родини, однак заперечує проти того, щоб після розірвання шлюбу, позивачка залишила прізвище [PERSON]. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Матеріалами справи встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 28 жовтня 2006 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серія [NUMBER], виданого Жовтневим відділом реєстрації актів цивільного стану Маріупольського міського управління юстиції Донецької області, актовий запис №1221. Від даного шлюбу мають неповнолітню дитину [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER], виданого 04 жовтня 2007 року Жовтневим відділом реєстрації актів цивільного стану Маріупольського міського управління юстиції Донецької області. У графі «Батьки» записані: Батько - [PERSON], Мати - [PERSON]. Актовий запис №1181. Суд, дослідивши матеріали, дійшов висновку про те, що фактичні взаємостосунки подружжя такі, що немає ніяких підстав для відкладення розгляду справи, оскільки фактично шлюбні відносини між сторонами припинені. Суд вважає, безперечним встановлений факт, що подальше сумісне життя подружжя і збереження сім'ї суперечать інтересам сторін, оскільки сімейні відносини, що склалися, негативно позначаються на їх здоров'ї і психологічному стані . Таким чином, суд приходить до висновку, що на підставі ст. ст. 110, 112 Сімейного Кодексу України шлюб між сторонами повинен бути розірваний. Що стосується заперечення відповідача [PERSON] проти залишення позивачці прізвища -[PERSON], після розірвання шлюбу, то вони не ґрунтуються на законі, так як у відповідності до ч.8 ст. 235 ЦПК України, у рішенні суду про розірвання шлюбу зазначається про вибір прізвища тим з подружжя, який змінив прізвище під час державної реєстрації шлюбу, що розривається. Суд вважає, що можливість обрання прізвища після розірвання шлюбу, це право позивача, обмеження якого законом не передбачено. Тому, після розірвання шлюбу, прізвище позивачці, суд вважає можливим залишити без змін. На підставі ст. ст. 110, 112 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved