Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-16 00:00:00

21.01.2021 представник позивачки [PERSON] адвокат Безпалько С.В. звернувся до суду із зазначеним позовом, в якому просить визначити для [PERSON] додатковий строк тривалістю в шість місяців для подання до нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини, яка відкрилася після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] . Вимоги вмотивовані тим, що [INFO] помер батько заявниці [PERSON] . Після його смерті залишилась спадщина у виді земельної ділянки, розташованої на території колишньої Гнилицької, в теперішній час Грунської сільської ради. Спадщину фактичну прийняла його дружина [PERSON] , яка постійно проживала з батьком. [INFO] в смт. Успенка Лутугинського району Луганської області померла мати заявниці [PERSON] , тобто на окупованій території України. [PERSON] є єдиною донькою і спадкоємицею після смерті [PERSON] , однак державний нотаріус відмовив у відкритті спадщини, оскільки свідоцтво про смерть матері видане органом юстиції неіснуючої республіки. Після отримання належним чином оформленого свідоцтва про смерть [PERSON] шляхом звернення до суду та до Охтирського міськрайонного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Північно-східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) державний нотаріус відмовив [PERSON] у відкритті спадщини в зв`язку із пропуском строку на прийняття спадщини. Посилаючись на те, що позивачка не знала про наявність спадкового майна та на значну відстань між проживанням спадкоємця і місцем відкриття спадщини, перебування спадкоємця на тимчасово окупованій території та фактичну неможливість виїхати за межі окупованої території, представник позивачки звернувся до суду із даним позовом. 25.01.2021 ухвалою Охтирського міськрайонного суду Сумської області у справі відкрито провадження за правилами загального позовного провадження. 23.02.2021 ухвалою Охтирського міськрайонного суду Сумської області закрито підготовче провадження по справі та призначено до судового розгляду. Позивачка в судове засідання не з`явилась, про дату, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, її представник подав заяву про розгляд справи без нього та позивачки, заявлені вимоги підтримав, просив їх задовольнити. Представник відповідача в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, подав заяву про розгляд справи без його участі, не заперечував проти задоволення заявлених позовних вимог. Суд, проаналізувавши матеріали справи, дослідивши письмові докази, дійшов наступного висновку. Судом встановлено, що [INFO] народилась [PERSON] , батьками якої в свідоцтві про народження записані [PERSON] та [PERSON] (а.с. 7) 27.08.1988 позивачка уклала шлюб з [PERSON] та змінила прізвище на « [PERSON] », що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу, виданого 27.08.1988 Успенською селищною радою Лутугінського району Ворошиловградської області (а.с. 8) 15.03.2001 шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано, що підтверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу, виданого 15.03.2001 Лутугінським районним відділом реєстрації актів громадянського стану Луганської області( а.с. 9). 21.04.2007 [PERSON] уклала шлюб з [PERSON] та змінила призвише на « [PERSON] », підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу, виданого 21.04.2007 виконавчим комітетом Успенської селищної ради Лутугинського району Луганської області (а.с. 10) Судом встановлено, що [PERSON] на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті [PERSON] отримав у власність жилий будинок з господарчими спорудами та земельну ділянку за адресою [ADDRESS] (а.с. 13,14) В матеріалах справи мається ксерокопія незалежного інформаційно-публіцистичного видання «Ахтырка» від 12.11.2020 № 46, де у розділі «оголошення» наявне повідомлення наступного змісту: «втрачений сертифікат серія СМ № 0128069 реєстраційний № 69 від 06.11.1996 розпорядження № 295 від 19.02.1996 на ім`я [PERSON] , вважати недійсним» (а.с. 15) [INFO] [PERSON] помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть, виданим виконкомом Успенської селищної ради Лутугинського району Луганської області 22.02.2011 (а.с. 4) [INFO] в смт. Успенка Лутугинського району Луганської області померла [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть, виданим Охтирським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) 13.01.2021 (а.с. 5) Після смерті [PERSON] позивачка звернулася до Охтирської міської державної нотаріальної контори Сумської області із заявою про прийняття спадщини, на що їй було надано письмове роз`яснення від 20.01.2021 № 17/01-16 щодо необхідності звернутися до суду із заявою про надання додаткового строку для подання заяви про прийняту зв`язку з пропуском строку для звернення з відповідною заявою до нотаріуса (а.с.6) У своїх доводах позивачка, як на причину пропуску строку, посилається на значну віддаленість між проживанням спадкоємця та місцем відкриття спадщини, окупаційний режим місця проживання, унеможливлення поштового зв`язку з Україною, а відповідно й вчасне подання необхідних документів, їх належне посвідчення та реєстрацію. Крім того, позивачці не було відомо про наявність спадкового майна, оскільки сертифікат про право на земельну ділянку (пай) на ім`я її баби [PERSON] , серії СМ № 0128069 від 06.11.1996 втрачено ще до прийняття її батьком [PERSON] спадщини після смерті своєї матері ( [PERSON] ), у вигляді будинку, який одразу був проданий. За загальним правилом положення про спадкування права на спадщину виникає в день відкриття спадщини. Спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (статті 1220, 1222, 1270 ЦК України). Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини (частина перша статті 1269 ЦК України). Згідно з частиною третьою статті 1272\~ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. За змістом цієї статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, які пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Правила частини третьої статті 1272\~ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої зави; 2) ці обставини визнані судом поважними. З урахуванням наведеного, якщо спадкоємець пропустив шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини з поважних причин, закон гарантує йому право на звернення до суду з позовом про визначення додаткового строку на подання такої заяви. Вирішуючи питання визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Поважними причинами пропуску строку визнаються, зокрема: 1) тривала хвороба спадкоємців; 2) велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна; 3) складні умови праці, які, зокрема, пов`язані з тривалими відрядженнями, в тому числі закордонними; 4) перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил України; 5) необізнаність спадкоємців про наявність заповіту тощо. Відповідно до ст.\~1223\~ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Статтею 1269 ЦК України\~передбачено, що спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Відповідно до положень ст. 1272 ЦК України, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Відповідно до ч. 1 ст.1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Як роз`яснено в п. 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. При розгляді цих справ слід перевіряти наявність або відсутність спадкової справи стосовно спадкодавця у нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини, наявність у матеріалах справи обґрунтованої постанови про відмову нотаріуса у вчиненні нотаріальної дії, зокрема відмови у видачі свідоцтва про право на спадщину. Таким чином, аналізуючи наведені докази та даючи їм оцінку, суд приходить до висновку про поважність причин пропуску позивачкою строку прийняття спадщини, що відповідно до частини третьої статті 1272\~ЦК України є підставою для визначення їй додаткового строку, достатнього для подання заяви про прийняття спадщини після смерті [PERSON] терміном\~у шість\~місяців з\~дня набрання\~рішенням законної\~сили,\~як достатнього\~для вчинення зазначеної дії, проти чого представник відповідача не заперечував. Частиною 1 ст.\~2\~ЦПК України передбачено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Згідно з ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини за своєю природою змагальність судочинства засновується на диференціації процесуальних функцій і відповідно - правомочностей головних суб`єктів процесуальної діяльності цивільного судочинства - суду та сторін (позивача та відповідача). Диференціація процесуальних функцій об`єктивно призводить до того, що принцип змагальності відбиває властивості цивільного судочинства у площині лише прав та обов`язків сторін. Це дає можливість констатувати, що принцип змагальності у такому розумінні урівноважується з принципом диспозитивності та, що необхідно особливо підкреслити, - із принципом незалежності суду. Він знівельовує можливість суду втручатися у взаємовідносини сторін завдяки збору доказів самим судом. У процесі, побудованому за принципом змагальності, збір і підготовка усього фактичного матеріалу для вирішення спору між сторонами покладається законом на сторони. Суд тільки оцінює надані сторонам матеріали, але сам жодних фактичних матеріалів і доказів не збирає. Відповідно до ст. ст. 12, 81\~ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судові витрати підлягають вирішенню відповідно до ст. 141 ЦПК України. На підставі викладеного,

Outcome: approved