Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-20 00:00:00

21 березня 2018 року [PERSON] звернулася до суду із позовною заявою до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дитини, яка продовжує навчатися. На обґрунтування своїх вимог позивач зазначила, що з 08.05.1999 року перебувала з відповідачем у шлюбі. 19.08.1999 року у них народилася донька [PERSON]. З 01.09.2014 року донька навчається на денній формі навчання в Хмельницькому економіко-правовому коледжі Приватного акціонерного товариства «Вищий начальний заклад «Міжрегіональна академія управління персоналом», термін закінчення навчання 01 липня 2018 року. На даний час донька проживає з нею, повністю перебуває на її утриманні та потребує матеріальної допомоги від батька, яку він відмовляється надавати добровільно. На сьогоднішній день матеріальне становище відповідача дозволяє йому сплачувати аліменти на утримання доньки, а тому просить позов задовольнити та стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання доньки в розмірі 1500 грн. на період навчання, але не довше, ніж до досягнення нею двадцятитрирічного віку, починаючи з дня подання позову. Позивач в судове засідання не з'явилася, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялася у встановленому законом порядку, надіслала до суду заяву, в якій розгляд справи просить проводити у її відсутності, позовні вимоги просить задовольнити. Відповідач в судове засідання повторно не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся у встановленому законом порядку, причини неявки суду не повідомив. Клопотань про відкладення розгляду справи від нього не надійшло. Відповідно до ч.1 ст.280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з'явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Так як, відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, не з'явився в судове засідання без поважних причин та не подав відзив, а позивач не заперечує проти такого вирішення справи, то відповідно до ч.1 ст.281 ЦПК України суд постановив ухвалу про заочний розгляд справи. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовна заява підлягає задоволенню частково з наступних підстав. Судом встановлено, що 19 серпня 1999 року народилася [PERSON], батьками якої є [PERSON] та [PERSON]. Відповідно до довідки, виданої Хмельницьким економіко-правовим коледжем Приватного акціонерного товариства «Вищий начальний заклад «Міжрегіональна академія управління персоналом», [PERSON] дійсно навчається в Хмельницькому економіко-правовому коледжі Приватного акціонерного товариства «Вищий начальний заклад «Міжрегіональна академія управління персоналом», є студентом ІІ курсу, спеціальність «Правознавство», термін навчання з 01.09.2014 року по 01.07.2018 року. Відповідно до ст. 198 СК України батьки зобов'язані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть таку матеріальну допомогу надати. В силу ч.1 ст. 199 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Згідно ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. Статтею 182 СК України передбачено обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів, а саме: стан здоровя та матеріальне становище дитини; стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, доньки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів. Пункт 20 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15 травня 2006 року № 3 обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття, виникає за обов'язкової сукупності таких юридичних фактів: досягненням дочкою, сином віку який перевищує 18 років, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв'язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Стягуючи аліменти на повнолітню дитину, слід також мати на увазі, що з часу повноліття дитина стає працездатною та має фізичну можливість додатково здійснювати своє утримання за рахунок інших доходів, а тому слід з'ясовувати факт отримання повнолітньою дитиною іншого доходу ніж аліменти, зокрема доходу від орендної плати за земельний пай, стипендії тощо. При цьому, визначаючи розмір аліментів, суд має виходити з розумності та достатності вказаного розміру стягуваних аліментів, а також з реальної можливості відповідача вказаний розмір аліментів сплачувати щомісячно, не порушуючи прав останнього. З врахуванням обставин справи, положення чинного законодавства, що регулюють правовідносини повязані зі сплатою аліментів, матеріального становища відповідача, який неофіційно працює, враховуючи, що повнолітня донька [PERSON] продовжує навчання та потребує матеріальної допомоги, так як навчається далеко від дому, несе витрати на проживання, також потребує коштів на придбання необхідних канцелярських товарів, продуктів харчування, предметів першого вжитку, одягу та взуття, з врахуванням принципу законності, суд приходить до висновку, що з відповідача на користь позивача підлягають стягненню аліменти на утримання повнолітньої доньки, яка продовжує навчатися, в розмірі 1000 грн. щомісячно, починаючи стягнення з 21 березня 2018 року до закінчення нею терміну навчання, але не довше, ніж до досягнення нею двадцяти трьох років. Задовольняючи позовні вимоги частково, суд виходить з реальної можливості відповідача такий розмір аліментів сплачувати щомісячно, не порушуючи прав останнього. У разі припинення [PERSON] навчання у навчальному закладі, відповідно до вимог ч. 2 ст. 199 СК України, право на її утримання припиняється. Крім того, стягненню на користь держави з відповідача підлягають судові витрати по справі, а саме судовий збір в сумі 704 грн. 80 коп..

Outcome: partial