Jurisdiction: civil
Date: 2018-07-31 00:00:00

20 червня 2018 року позивач [PERSON] звернулась в суд з позовом до відповідача [PERSON] про зміну розміру аліментів на утримання двох дітей. В обґрунтування позовних вимог зазначає, що від шлюбу із відповідачем у них є двоє спільних дітей: донька [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], які проживають із нею та перебувають на її утриманні. На даний час за рішенням суду від 03.06.2015р. з відповідача на користь позивача стягуються аліменти на утримання неповнолітніх доньок у твердій грошовій сумі в розмірі 600, 00 грн. на кожну дитину щомісячно до досягнення дітьми повноліття. При цьому, вказує, що відповідач сплачує аліменти нерегулярно, має заборгованість. Вважає, що сума аліментів, яка стягується з відповідача, є недостатньою для утримання дітей, так як збільшився розмір прожиткового мінімуму, зросли витрати на харчування доньок, а також вона несе додаткові витрати, пов'язані із навчанням та лікуванням дітей. Оскільки в середньому витрати на дітей у місяць складають від 5000, 00 грн. до 5500, 00 грн., а відповідач належної матеріальної допомоги на утримання доньок в добровільному порядку не надає, хоча працює за кордоном та має можливість надавати належну підтримку, вона змушена звернутися в суд з даним позовом та просить суд збільшити розмір аліментів на двох дітей до 3000,00 гривень щомісяця, починаючи з дня пред'явлення позову і до досягнення дітьми повноліття. Ухвалою суду від 09.07.2018р., після усунення позивачем недоліків позовної заяви, відкрито провадження у справі та постановлено справу розглядати за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. Позивач [PERSON] в судовому засіданні позов підтримала в повному обсязі з підстав, зазначених у ньому. Додатково наголосила, що відповідач має можливість сплачувати аліменти в розмірі 3000, 00 грн. щомісячно, оскільки має належний рівень доходу, постійно виїжджає за кордон на заробітки. При цьому, зазначила, що їй не відомо про наявність у нього іншої сім'ї чи інших утриманців. Повідомила, що на даний час вона працевлаштована, однак її оклад відповідає розміру мінімальної заробітної плати, інших доходів вона не має, а тому не може забезпечити потреби дітей самостійно. З огляду на наведене, просить позов задоволити в повному обсязі. Відповідач [PERSON], будучи повідомленим про дату, час і місце судового засідання належним чином, в таке не з'явився. 23 липня 2018р. подав в суд відзив на позовну заяву, в якому, зокрема, зазначив, що просить розглядати справу у його відсутності. Щодо заявлених позовних вимог, то останній визнав їх частково, враховуючи, що обов'язок утримувати дітей покладено на обох батьків, погоджується на стягнення з нього аліментів на утримання дітей у розмірі 1000, 00 гривень на кожну дитину (а.с. 56). Заслухавши позивача [PERSON], з'ясувавши дійсні обставини справи, дослідивши зібрані по справі докази, суд встановив та сторонами не заперечується, що позивач [PERSON] та відповідач [PERSON] є батьками [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], що підтверджується Свідоцтвами про народження серії [NUMBER], виданим 10.07.2010р. Відділом реєстрації актів цивільного стану Новодністровського міського управління юстиції Чернівецької області, та серії [NUMBER], виданим 16.07.2013р. Відділом держаної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Новодністровського міського управління юстиції у Чернівецькій області, (а.с. 4-5, 25-26). На даний час за рішенням Новодністровського міського суду Чернівецької області від 03.06.2015р. по справі № 719/214/15-ц з відповідача [PERSON] стягуються аліменти на користь позивача [PERSON] на утримання доньок в розмірі 600,00 грн. на кожну дитину щомісячно, починаючи з дня подачі позовної заяви до суду і до досягнення дітьми повноліття (а.с. 3, 24). При цьому, відповідач [PERSON] аліменти сплачує нерегулярно, зокрема, станом на 01.06.2018р. у нього наявна заборгованість в сумі 13690, 50 грн., що підтверджується розрахунком про розмір заборгованості по виплаті аліментів № 513/14.4-42 від 01.06.2018р. (а.с. 6). Доньки сторін навчаються у закладах освіти м. Новодністровськ, зокрема, [PERSON] навчається у другому класі Новодністровської ЗОШ І ступеня, а [PERSON] відвідує ЗДО «Ромашка», що підтверджується довідками № 46 від 05.07.2018р., виданою директором Новодністровської загальноосвітньої школи І ступеня Сливкою А.І., та № 35 від 06.07.2018р., виданою директором ЗДО «Ромашка» Синявською Г. (а.с. 43-44). Як зазначає позивач, вона несе додаткові витрати на дітей, які пов'язані із навчанням доньок, зокрема, на придбання канцелярських виробів та харчування в закладах освіти, що підтверджується, зокрема, наказами № 159/15 від13.12.2017р., виданим Виконавчим комітетом Новодністровської міської ради, та № 128 від 18.05.2018р., виданим Відділом гуманітарної політики Новодністровської міської ради (а.с. 45-46). Окрім того, позивач наголошує на потребі у додаткових коштах на утримання дітей у зв'язку із станом їхнього здоров'я, а саме старша донька має вади зору, а молодша часто хворіє на ГРВІ (бронхіт, тонзиліт), що підтверджується виписками із медичних карток, листком непрацездатності, чеками на придбання ліків (а.с. 7-9, 27-42) Судом встановлено, що відповідач [PERSON] є особою працездатного віку, але постійного офіційного доходу немає, що підтверджується відомостями з Державного реєстру фізичних осіб-платників податків ДФС України про суми виплачених доходів за період з 01.01.2018р. по 31.03.2018р. (а.с. 61). Позивачем [PERSON] доказів про наявність у відповідача доходів та їх розмір суду не надано. Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20.11.1989р., яка ратифікована Постановою Верховної Ради України від 27.02.1991р. та набула чинності для України 27.09.1991р., держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України (далі - СК України) батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч. 1 ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Згідно позиції Верховного Суду України, викладених у постанові від 05.02.2014р. по справі № 143цс13 при розгляді позовів, заявлених з підстав зміни аліментів, застосуванню підлягає не тільки ст. 192 СК України, але й низка інших норм, присвячених обов'язку батьків утримувати своїх дітей (ст. 182 «Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів», ст. 183 «Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини», ст. 184 «Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі»). Так, при визначенні розміру аліментів суд зобов'язаний у відповідності до ч. 1 ст. 182 СК України враховувати: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет на 2018 рік» прожитковий мінімум на дитину віком до 6 років з 1 липня 2018р. становить 1559 гривень, а для дітей віком від 6 до 18 років з 1 липня 2018р. становить 1944 гривні. У ч. 2 ст. 184 СК України вказано, що розмір аліментів, визначений судом або за домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону. Згідно ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Відповідно до п. 4 ч. 3 ст. 2, ч.ч. 1, 3, 4 ст.12, ч.ч. 1, 5, 6 ст. 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов'язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Таким чином, суд погоджується із доводами позивача, що на даний час збільшились її витрати на утримання дітей в порівнянні із 2015р. та збільшився розмір прожиткового мінімуму на дітей відповідного віку, а відповідач достатньої матеріальної допомоги, необхідної для забезпечення нормального існування доньок, не надає, а тому вважає, що має місце зміна матеріального становища одержувача аліментів як підстава для зміни розміру аліментів. При цьому, згідно п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15.05.2006р. «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв'язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров'я когось із них. У новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили. Таким чином, враховуючи часткове визнання відповідачем позовних вимог щодо збільшення розміру аліментів, що не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, беручи до уваги значне збільшення законодавчо визначеного прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку та обов'язок обох батьків брати участь в утриманні дітей, наявність у позивача постійного стабільного доходу та відсутність такого доходу у відповідача, виходячи з розумності та достатності розміру аліментів, необхідних для задоволення потреб на утримання дитини, а також з реальної можливості відповідача такий розмір аліментів сплачувати щомісячно, не порушуючи при цьому його прав, суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] підлягають частковому задоволенню та з [PERSON] слід стягувати аліменти на користь [PERSON] на утримання їхніх доньок в розмірі 1000, 00 грн. на кожну дитину щомісячно, починаючи з дня набрання рішенням суду законної сили і до досягнення дітьми повноліття. При цьому, доводи позивача [PERSON] щодо наявності у неї додаткових витрат на дітей, пов'язаних із навчанням та лікуванням останніх, не враховуються судом при визначенні розміру аліментів на утримання дітей, оскільки розмір та порядок відшкодування додаткових витрат на дитину врегульовано ст. 185 СК України. Беручи до уваги, що позивач відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» звільнена від сплати судового збору, враховуючи положення ст. 141 ЦПК України, з відповідача слід стягнути судовий збір в розмірі 704, 80 грн. На підставі ст. 180, 182, 184, 192 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved