Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-28 00:00:00

20 жовтня 2017 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, в якому зазначила, що 12 лютого 2000 року вона зареєструвала шлюб з [PERSON] у відділі реєстрації актів громадянського стану м. Краматорська Донецької області, актовий запис № 53. Від шлюбу мають доньку - [PERSON], [INFO] та сина - [PERSON], [INFO]. Позивачка зазначає, що з жовтня 2017 року спільне життя з відповідачем припинене, причиною розпаду сім'ї є різні погляди на життєві проблеми, в родині відсутнє взаєморозуміння. Спільне господарство подружжям не ведеться, сумісне проживання та збереження шлюбу не можливе. Спору щодо виховання та проживання дітей, а також розподілу майна немає. Тому просить розірвати шлюб між нею та відповідачем, після розірвання шлюбу залишити їй шлюбне прізвище «[PERSON]». Позивачка [PERSON] про місце, дату та час розгляду справи повідомлена належним чином, в судове засідання не з'явилась. Надала суду письмову заяву, згідно якої позовні вимоги підтримала, просила справу розглянути її відсутність, строк на примирення не надавати. Відповідач [PERSON], який належним чином повідомлений про дату, час і місце розгляду справи, в судове засідання не з'явився. Надав суду заяву про розгляд справи у його відсутність, проти позовних вимог не заперечував, просив строк на примирення не надавати. Дослідивши надані письмові докази, суд у межах заявлених позовних вимог установив наступне. З свідоцтва про шлюб вбачається, що шлюб між [PERSON] та [PERSON] зареєстровано 12 лютого 2000 року відділом реєстрації актів громадянського стану м. Краматорська Донецької області, актовий запис № 53. Свідоцтвом про народження підтверджується, що подружжя має неповнолітню доньку [PERSON], [INFO], актовий запис № 674 та неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], актовий запис № 676. Відповідно до положень статті 51 Конституції України та частини першої статті 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, згідно припису статті 112 СК України, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхньої дитини, що мають істотне значення. При цьому суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, та інші обставини життя подружжя. Судом встановлено, що сімейні відносини між [PERSON] та [PERSON] фактично припинились, оскільки вони втратили почуття любові та поваги один до одного, ведення спільного господарства та сумісне проживання остаточно припинено. Згідно до положень статті 3 СК України сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають спільні права та обов'язки. Проаналізувавши встановлені конкретні обставини по справі, оцінивши надані сторонами в силу вимог статті 60 ЦПК України докази в їх сукупності, приймаючи до уваги існуючи взаємини між подружжям, ступінь конфліктних стосунків та причини розлучення, небажання позивачки та відповідача продовжувати шлюбні відносини, суд дійшов висновку, що подальше спільне життя [PERSON] і [PERSON] та збереження їх сім'ї неможливе і суперечить інтересам позивачки, тому позовні вимоги [PERSON] про розірвання шлюбу підлягають задоволенню. Аналізуючи вищезазначене,

Outcome: approved