Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-17 00:00:00

21 липня 2015 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до Сергіївської сільської ради Білопільського району Сумської області про визнання права власності на земельну ділянку, мотивуючи свої вимоги тим, що 16 жовтня 2007 року померла її мати [PERSON] Після смерті останньої відкрилась спадщина на земельну ділянку площею 4,44 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що знаходиться на території Сергіївської сільської ради Білопільського району Сумської області, яку її мати фактично прийняла у спадщину за заповітом після смерті [PERSON], але юридично не оформила. За життя [PERSON] заповіту не складала. [PERSON] згідно з ч. 3 ст. 1268 ЦК України вважається такою, що своєчасно прийняла спадщину після смерті матері, оскільки постійно проживала разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Крім неї, спадкоємцем першої черги після смерті [PERSON] також є [PERSON], донька померлої, яка на спадщину не претендує, з заявою до нотаріуса про прийняття спадщини не зверталась та на час відкриття спадщини з матірю не жила. На даний час [PERSON] має намір оформити свої спадкові права на земельну ділянку, але звернувшись до нотаріуса зясувалось, що оригінал державного акту на право власності на землю був втрачений. Посилаючись на викладене, а також на те, що дублікат державного акту відділ Держземагенства у Білопільському районі не видає, оскільки на даний час законодавством не передбачена процедура видачі дублікатів державних актів, тому [PERSON] звернулась з даним позовом до суду. В судове засідання позивачка [PERSON] не зявилась, надала суду заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Представник відповідача Сергіївської сільської ради в судове засідання не з'явився, голова сільської ради [PERSON] направила суду заяву про розгляд справи без участі їх представника, позов визнають у повному обсязі. Представник третьої особи - відділу Держземагенства [PERSON] в судове засідання не зявилась, надала суду заяву про розгляд справи без її участі, проти задоволення позову не заперечує. Третя особа - [PERSON] в судове засідання незявилась, направила суду заяву ро розгляд справи без її участі, позовні вимоги сестри [PERSON] підтримує повністю, на земельну ділянку, що залишилась після смерті матері [PERSON], не претендує. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. За таких обставин суд вважає за можливе розглянути справу без участі сторін, третіх осіб за наявними в справі доказами та без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу відповідно до вимог ч. 2 ст. 197 ЦПК України. Дослідивши матеріали цивільної справи, повно, всебічно та обєктивно дослідивши наявні у справі докази та оцінивши їх у сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що матірю [PERSON], дівоче прізвище якої було [PERSON], була нині покійна [PERSON], що підтверджується ксерокопіями свідоцтва про народження позивачки, а також свідоцтва про укладення шлюбу (а.с. 10). Мати позивачки [PERSON] померла 16 жовтня 2007 року, що підтверджується ксерокопією свідоцтва про її смерть (а.с. 11). Також судом встановлено, що 15 лютого 2002 року померла [PERSON], що підтверджується ксерокопією свідоцтва про її смерть (а.с. 12). Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина на земельну ділянку площею 4,44 га, яка знаходиться на території Сергіївської сільської ради Білопільського району Сумської області, що підтверджується ксерокопією державного акту на право власності на земельну ділянку серії ІІ-СМ № 029701, виданого 17 травня 1999 року (а.с. 44). Також судом встановлено, що за свого життя, а саме 25 лютого 2000 року, [PERSON] склала заповіт, яким вказану вище земельну ділянку заповіла [PERSON], позивачці у справі. Заповіт було посвідчено секретарем виконкому Сергіївської сільської ради Білопільського району (а.с. 12). 11 липня 2000 року [PERSON] склала новий заповіт, посвідчений секретарем виконкому Сергіївської сільської ради Білопільського району, яким усе своє майно, де б воно не було, із чого б воно не складалось заповіла [PERSON], матері позивачці (а.с. 13). З довідки Сергіївської сільської ради Білопільського району Сумської області від 13 травня 2015 року №158 вбачається, що заповіти посвідчені виконкомом Сергіївської сільської ради від імені [PERSON] від 25 лютого 2000 року та від 11 липня 2000 року не змінювались та не відмінялись (а.с.14). Статтею 534 ЦК УРСР 1963 року, який діяв на час відкриття спадщини, після смерті [PERSON], яка померла 15 лютого 2002 року було встановлено, що кожний громадянин може залишити за заповітом усе своє майно або частину його (не виключаючи предметів звичайної домашньої обстановки і вжитку) одній або кільком особам як тим, що входять, так і тим, що не входять до кола спадкоємців за законом, а також державі або окремим державним, кооперативним та іншим громадським організаціям. Згідно ст. 544 ЦК УРСР 1963 року заповідач вправі в будь-який час змінити або скасувати зроблений ним заповіт, склавши новий заповіт. Заповіт, складений пізніше, скасовує попередній заповіт повністю або в частині, в якій він йому суперечить. Згідно ст. 548 ЦК УРСР 1963 року, який діяв на час відкриття спадщини, після смерті [PERSON], яка померла 15 лютого 2002 року, для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Статтею 549 ЦК УРСР 1963 року передбачено, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. З наданої Синівською сільською радою Липоводолинського району Сумської області довідки вбачається, що [PERSON], яка померла 15 лютого 2002 року, на день смерті була зареєстрована та проживала в [INFO]. Заповіт від імені [PERSON] Синівською сільською радою не посвідчувався. Спадщину після смерті [PERSON] фактично прийняла [PERSON], яка проживала з померлою однією сімєю за вказаною адресою, та після смерті якої вступила у фактичне управління майном (а.с. 16). Таким чином в судовому засіданні було встановлено, що [PERSON] своєчасно прийняла спадщину за заповітом після смерті [PERSON], яка померла 15 лютого 2002 року. Також судом встановлено, що [PERSON], фактично прийнявши спадщину після смерті [PERSON], юридично її не оформила, свідоцтво про спадщину на спадкове майно не отримала, як вже зазначалось вище. За життя [PERSON] заповіту не складала. Позивачка [PERSON] згідно з ч. 3 ст. 1268 ЦК України вважається такою, що своєчасно прийняла спадщину після смерті матері, оскільки постійно проживала разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Крім позивачки, спадкоємцем першої черги після смерті [PERSON] також є [PERSON], донька померлої, яка на спадщину не претендує, з заявою до нотаріуса про прийняття спадщини не зверталась, та на час відкриття спадщини з матірю не жила, остання надала суду заяву, в якій позовні вимоги сестри [PERSON] підтримала, зазначила, що на спірну земельну ділянку не претендує (а.с. 20, 22-24, 27). На даний час позивачка має намір оформити свої спадкові права на земельну ділянку, площею 4,44 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка знаходиться на території Сергіївської сільської ради Білопільського району Сумської області та яку мати позивачки фактично прийняла у спадщину за заповітом після смерті [PERSON], але юридично не оформила. Під час звернення з заявою до натаріуса про прийняття спадщини зясувалось, що оригінал державного акту на право власності на вказану вище земельну ділянку був втрачений, дублікат позивачці відділ Держземагенства у Білопільському районі не видає, оскільки на даний час законодавством не передбачена процедура видачі дублікатів державних актів на право власності на землю, так само як і самих державних актів, тому [PERSON] позбавлена можливості отримати свідоцтво про право власності на земельну ділянку в порядку спадкування за законом в нотаріальній конторі (а.с. 17-19). Пунктами 4, 5 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України встановлено, що Цивільний кодекс України застосовується до цивільних відносин, що виникли після набрання ним чинності. Щодо цивільних відносин, які виникли до набрання чинності Цивільним кодексом України, положення цього Кодексу застосовуються до тих прав і обов'язків, що виникли або продовжують існувати після набрання ним чинності. Згідно з ч. 1 ст. 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Статтею 328 ЦК України передбачено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. При цьому право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. У відповідності з п.п. «в» ч. 1 ст. 81 Земельного кодексу України громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі прийняття спадщини. Згідно зі ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Статтею 1258 ЦК України передбачено, що спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Таким чином суд вважає за необхідне визнати за [PERSON] право власності на земельну ділянку площею 4,44 га ріллі, що розташована на території Сергіївської сільської ради Білопільського району Сумської області в порядку спадкування за законом після смерті матері [PERSON]. На підставі викладеного,

Outcome: approved