Jurisdiction: civil
Date: 2021-01-17 00:00:00

1. Суть процесуального питання, що розглядається судом. 1.1. В липні 2018 року [PERSON] звернувся з вказаною заявою та посилається на те, що заочним рішенням Бориспільського міськрайонного суду від 11 жовтня 2016 року, залишеним без змін постановою Апеляційного суду Київської області від 15 травня 2018 року, визнаний незаконним та скасований наказ ГУ Держземагентства у Київській області №КИ/3220884000:02:004/00001202 від 18 червня 2013 року про затвердження проекту землеустрою щодо відведення у власність [PERSON] земельної ділянки площею 1,6544 га з кадастровим номером 3220884000:02:004:0083 з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства, розташованої на території Іванківської сільської ради Бориспільського району, скасовано рішення РС Бориспільського МРУЮ №6076829 від 20 вересня 2013 року про державну реєстрацію за відповідачем права власності на цей об`єкт нерухомого майна, а також скасовано державну реєстрацію за [PERSON] права власності на земельну ділянку площею 1,6544 га з кадастровим номером 3220884000:02:004:0083 з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства, розташовану на території Іванківської сільської ради Бориспільського району. При цьому суд першої інстанції виходив з того, що постановою Київського окружного адміністративного суду від 15 жовтня 2012 року було визнано протиправним та скасовано розпорядження Бориспільської РДА №1111 від 12 травня 2011 року про надання [PERSON] дозволу на складання проекту землеустрою щодо відведення в його власність земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства на території Іванківської сільської ради Бориспільського району. Крім того, в управлінні Держгеокадастру у Бориспільському районі відсутня документація із землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність відповідача. Тому суд першої інстанції дійшов до висновку, що всупереч ст.ст.116, 118 ЗК України та ст.50 Закону України «Про землеустрій» проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність [PERSON] був затверджений за відсутності дозволу на його розроблення. Крім того, безоплатна передача земельної ділянки у власність відповідача була здійснена за рахунок земель державної власності, відведених для будівництва Великої кільцевої автомобільної дороги навколо м. Києва. 1.2. Однак 6 липня 2018 року [PERSON] стало відомо про те, що дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення в його власність земельної ділянки був наданий на підставі наказу ГУ Держземагентства у Київській області №КИ/3220884000:02:004/00000785 від 31 травня 2013 року, а не на підставі скасованого розпорядження Бориспільської РДА №1111 від 12 травня 2011 року. Крім того, 21 січня 2019 року відповідач дізнався про те, що проект землеустрою щодо відведення в його власність земельної ділянки виготовлявся КНВП Бориспільської районної ради «Інститут земельних відносин». В робочих матеріалах КП Бориспільської районної ради «Бориспіль-райпроект», який є правонаступником КНВП Бориспільської районної ради «Інститут земельних відносин», зберігся лист заступника начальника Служби автомобільних доріг у Київській області №176/2711 від 3 вересня 2013 року, зі змісту якого вбачається, що земельна ділянка, відведена у власність [PERSON] , розташовується за межами смуги відводу Великої кільцевої автомобільної дороги навколо м. Києва та віддалена від неї на відстань орієнтовно 20 метрів. Ці обставини є істотними для справи та не були відомі відповідачу на час розгляду цивільної справи. За цими ознаками вказані обставини є нововиявленими. Тому [PERSON] просить скасувати заочне рішення Бориспільського міськрайонного суду від 11 жовтня 2016 року, ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні пред`явленого позову. 2. Ставлення учасників судового процесу до пред`явленого позову. 2.1. У судовому засіданні представник відповідача [PERSON] підтримує заяву та наполягає на її задоволення. 2.2. Прокурор Шмаль В.В. заперечує проти задоволення заяви та посилається на те, що [PERSON] не міг не знати про підставу надання йому дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення в його власність земельної ділянки. Підстави для перегляду заочного рішення Бориспільського міськрайонного суду від 11 жовтня 2016 року за нововиявленими обставинами відсутні. Тому прокурор Шмаль В.В. просить суд відмовити у задоволенні заяви. 3. Інформація про рух цивільної справи та зміст спірних правовідносин. 3.1. Ухвалою судді Бориспільського міськрайонного суду від 23 травня 2016 року (а.с.45-46 т.1) з метою забезпечення позову був накладений арешт на земельну ділянку площею 1,6544 га з кадастровим номером 3220884000:02:004:0083 з цільовим призначен-ням для ведення особистого селянського господарства, розташовану на території Іванківської сільської ради Бориспільського району, а також заборонено особі, уповноваженій на здійснення державної реєстрації прав на нерухоме майно, вносити зміни щодо спірної земельної ділянки до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. 3.2. Ухвалою судді Бориспільського міськрайонного суду від 21 червня 2016 року (а.с.56 т.1) було відкрито провадження в цивільній справі та призначено цивільну справу до судового розгляду. 3.3. Заочним рішенням Бориспільського міськрайонного суду від 11 жовтня 2016 року (а.с.83-90 т.1) був визнаний незаконним та скасований наказ ГУ Держземагентства у Київській області №КИ/3220884000:02:004/00001202 від 18 червня 2013 року про затвердження проекту землеустрою щодо відведення у власність [PERSON] земельної ділянки площею 1,6544 га з кадастровим номером 3220884000:02:004:0083 з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства, розташованої на території Іванківської сільської ради Бориспільського району, скасовано рішення РС Бориспільського МРУЮ №6076829 від 20 вересня 2013 року про державну реєстрацію за відповідачем права власності на цей об`єкт нерухомого майна, а також скасовано державну реєстрацію за [PERSON] права власності на земельну ділянку площею 1,6544 га з кадастровим номером 3220884000:02:004:0083 з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства, розташовану на території Іванківської сільської ради Бориспільського району. 3.4. Ухвалою Бориспільського міськрайонного суду від 6 лютого 2018 року (а.с.181-183 т.1) заява [PERSON] про перегляд заочного рішення Бориспільського міськрайон-ного суду від 11 жовтня 2016 року була залишена без задоволення. 3.5. Постановою Апеляційного суду Київської області від 15 травня 2018 року (а.с.216-224 т.1) апеляційна скарга [PERSON] була також залишена без задоволення, а заочне рішення Бориспільського міськрайонного суду від 11 жовтня 2016 року - без змін. 3.6. Ухвалою Бориспільського міськрайонного суду від 10 жовтня 2018 року (а.с.50-56 т.2) у задоволенні заяви [PERSON] про перегляд за нововиявленими обставинами заочного рішення Бориспільського міськрайонного суду від 11 жовтня 2016 року було відмовлено. 3.7. Постановою Київського апеляційного суду від 5 лютого 2019 року (а.с.103-110 т.2) ухвала Бориспільського міськрайонного суду від 10 жовтня 2018 року була скасована, а цивільну справу направлено до суду першої інстанції для продовження розгляду заяви [PERSON] про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами. 3.8. Постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 18 грудня 2019 року (а.с.169-173 т.2) постанову Київського апеляційного суду від 5 лютого 2019 року залишено без змін. 3.9. Спірні правовідносини регулюються главою 3 «Перегляд судових рішень за нововиявленими або виключними обставинами» розділу V «Перегляд судових рішень» ЦПК України, главою 19 «Набуття права на землю громадянами та юридичним особами» розділу IV «Набуття і реалізація права на землю» ЗК України. 4. Норми права та стала судова практика, якою керується суд при розгляді заяви. а. норми процесуального права. 4.1. Відповідно до ч.1, п.1 ч.2 ст.423 ЦПК України рішення, постанова або ухвала суду, якими закінчено розгляд справи, що набрали законної сили, можуть бути переглянуті за нововиявленими обставинами. Однією з підстав для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами є істотні для справи обставини, що не були встановлені судом та не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи. 4.2. Згідно з п.2 ч.3 ст.429 ЦПК України за результатами перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами суд може задовольнити заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами, скасувати відповідне рішення та увалити нове рішення чи змінити рішення. 4.3. Як роз`яснив Пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ в п.4 постанови №4 від 30 березня 2012 року «Про застосування цивільного процесуального законодавства при перевірці судових рішень у зв`язку з нововиявленими обставинами», вирішуючи питання про наявність ново-виявлених обставин, суд повинен розмежовувати нововиявлені обставини та нові обставини. Обставини, що обґрунтовують вимоги або заперечення сторін чи мають інше істотне значення для правильного вирішення справи, існували на час ухвалення судового рішення, але залишаються невідомими особам, які беруть участь у справі, та стали відомими тільки після ухвалення судового рішення, є нововиявленими обставинами. Обставини, які виникли чи змінились тільки після ухвалення судового рішення і не пов`язані з вимогою в цій справі, а тому не могли бути враховані судом при ухваленні судового рішення є новими обставинами і можуть бути підставою для пред`явлення нової вимоги. б. норми матеріального права. 4.4. Відповідно до ч.1 ст.116 ЗК України в редакції, чинній станом на 2013 рік, громадяни та юридичні особи набували право власності та право користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону. 4.5. Згідно з ч.6 ст.118 ЗК України в редакції, чинній станом на 2013 рік, громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення фермерського господарства, ведення особистого селянського господарства, ведення садівництва, будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки), індивідуального дачного будівництва, будівництва індивідуальних гаражів у межах норм безоплатної приватизації, подавали клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передавав земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу. 4.6. Відповідно до абз.1 ч.7 ст.118 ЗК України в редакції, чинній станом на 2013 рік, відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передавав земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, розглядав клопотання у місячний строк і давав дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надавав мотивовану відмову в його наданні. 4.7. Згідно з абз.2 ч.7, ч.8 ст.118 ЗК України в редакції, чинній станом на 2013 рік, проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки розроблявся за замовленням громадян суб`єктами господарювання, що були виконавцями робіт із землеустрою згідно із законом, у строки, що обумовлювались угодою сторін. Проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки погоджувався в порядку, встановленому статтею 186-1 цього Кодексу. 4.8. Відповідно до ч.9 ст.118 ЗК України в редакції, чинній станом на 2013 рік, відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передавав земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, у двотижневий строк з дня отримання погодженого проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки (а в разі необхідності здійснення обов`язкової державної експертизи землевпорядної документації згідно із законом - після отримання позитивного висновку такої експертизи) приймав рішення про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та надання її у власність. 4.9. Згідно з ч.4 ст.122 ЗК України в редакції, чинній станом на 2013 рік, центральний орган виконавчої влади з питань земельних ресурсів у галузі земельних відносин, а також його територіальні органи передавали земельні ділянки сільсько-господарського призначення державної власності, крім випадків, визначених частиною восьмою цієї статті, у власність або у користування громадян для всіх потреб. 5. Мотиви, якими керується суд при розгляді заяви. а. щодо нововиявлених обставин. 5.1. Зі змісту листа начальника ГУ Держгеокадастру у Київській області №29-10-0.221-10753/2-18 від 6 липня 2018 року (а.с.12 т.2) вбачається, що наказом ГУ Держзем-агентства у Київській області №КИ/3220884000:02:004/00000785 від 31 травня 2013 року був наданий [PERSON] дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення в його власність земельної ділянки. Крім того, зі змісту листа директора КП Бориспільської районної ради «Бориспільрайпроект» №1-К від 21 січня 2019 року (а.с.88 т.2) вбачається, що проект землеустрою щодо відведення у власність відповідача земельної ділянки виготовлявся КНВП Бориспільської районної ради «Інститут земельних відносин». В робочих матеріалах КП Бориспільської районної ради «Бориспільрайпроект», який є правонаступником КНВП Бориспільської районної ради «Інститут земельних відносин», зберігся лист заступника начальника Служби автомобільних доріг у Київській області №176/2711 від 3 вересня 2013 року, зі змісту якого вбачається, що земельна ділянка, відведена у власність [PERSON] , розташовується за межами смуги відводу Великої кільцевої автомобільної дороги навколо м. Києва та віддалена від неї на відстань орієнтовно 20 метрів. 5.2. Інформація, що міститься в листі начальника ГУ Держгеокадастру у Київській області №29-10-0.221-10753/2-18 від 6 липня 2018 року та в листі директора КП Бориспільської районної ради «Бориспільрайпроект» №1-К від 21 січня 2019 року, має істотне значення для розгляду цивільної справи та стосується предмета доказування. Крім того, обставини, відомості про які містяться у вказаних документах, існували на час розгляду цивільної справи, але не були відомі [PERSON] . Зокрема, розгляд цивільної справи був закінчений 15 травня 2018 року, тоді як про наказ ГУ Держземагентства у Київській області №КИ/3220884000:02:004/00000785 від 31 травня 2013 року відповідач дізнався лише в липні 2018 року, а про лист заступника начальника Служби авто-мобільних доріг у Київській області №176/2711 від 3 вересня 2013 року - взагалі в січні 2019 року. За цими ознаками, передбаченими п.1 ч.2 ст.423 ЦПК України, викладені обставини є нововиявленими. б. щодо розгляду цивільної справи по суті. 5.3. Наказом ГУ Держземагентства у Київській області №КИ/3220884000:02:004/ 00000785 від 31 травня 2013 року (а.с.13, 46 т.2) був наданий [PERSON] дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення в його власність земельної ділянки орієнтовною площею 1,6544 га з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства, розташованої на території Іванківської сільської ради Бориспільського району. 5.4. Зі змісту листа директора КП Бориспільської районної ради «Бориспіль-райпроект» №1-К від 21 січня 2019 року (а.с.88 т.2) вбачається, що вказаний проект землеустрою був виготовлений КНВП Бориспільської районної ради «Інститут земельних відносин». 5.5. Наказом ГУ Держземагентства у Київській області №КИ/3220884000:02:004/ 00001202 від 18 червня 2013 року (а.с.18 т.1) був затверджений проект землеустрою щодо відведення у власність [PERSON] земельної ділянки площею 1,6544 га з кадастровим номером 3220884000:02:004:0083 з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства, розташованої на території Іванківської сільської ради Бориспільського району. 5.6. Зі змісту інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно №56762643 від 6 квітня 2016 року (а.с.16-17 т.1) вбачається, що рішенням державного реєстратора РС Бориспільського МРУЮ №6076829 від 20 вересня 2013 року за [PERSON] було зареєстровано право власності на земельну ділянку площею 1,6544 га з кадастровим номером 3220884000:02:004:0083 з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства, розташовану на території Іванківської сільської ради Бориспільського району. 5.7. Ці обставини переконливо свідчать про те, що приватизація відповідачем спірної земельної ділянки була проведена з дотриманням вимог, передбачених ч.1 ст.116, ч.6-ч.9 ст.118, ч.4 ст.122 ЗК України в редакції, чинній станом на 2013 рік. Крім того, зі змісту листа заступника начальника Служби автомобільних доріг у Київській області №176/2711 від 3 вересня 2013 року (а.с.89 т.2) вбачається, що земельна ділянка, відведена у власність [PERSON] , розташовується за межами смуги відводу Великої кільцевої автомобільної дороги навколо м. Києва та віддалена від неї на відстань орієнтовно 20 метрів. 5.8. В матеріалах цивільної справи міститься копія розпорядження Бориспільської РДА №1111 від 12 травня 2011 року (а.с.11 т.1), яким відповідачу був наданий дозвіл на складання проекту землеустрою щодо відведення в його власність земельної ділянки орієнтовною площею 1,66 га, розташованої на території Іванківської сільської ради Бориспільського району. Постановою Київського окружного адміністративного суду від 15 жовтня 2012 року (а.с.75-80 т.1), залишеною без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 31 січня 2013 року (а.с.28-29 т.1), було визнано протиправним та скасовано розпорядження Бориспільської РДА №1111 від 12 травня 2011 року. Однак відведення земельної ділянки у власність [PERSON] здійснювалось в 2013 році, а не в 2011 чи 2012 роках. Ця обставина свідчить про те, що дозвіл на розробку проекту землеустрою надавався відповідачу саме на підставі наказу ГУ Держземагентства у Київській області №КИ/3220884000:02:004/00000785 від 31 травня 2013 року, а не на підставі розпорядження Бориспільської РДА №1111 від 12 травня 2011 року. Тому суд критично оцінює посилання керівника Бориспільської місцевої прокуратури на вказане розпорядження Бориспільської РДА та постанову Київського окружного адміністратив-ного суду від 15 жовтня 2012 року. 5.9. З огляду на це суд дійшов до переконання про відсутність підстав для визнання незаконним та скасування наказу ГУ Держземагентства у Київській області №КИ/ 3220884000:02:004/00001202 від 18 червня 2013 року, для скасування рішення РС Бориспільського МРУЮ №6076829 від 20 вересня 2013 року, а також для скасування державної реєстрації за [PERSON] права власності на земельну ділянку площею 1,6544 га з кадастровим номером 3220884000:02:004:0083 з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства, розташовану на території Іванківської сільської ради Бориспільського району. Тому у задоволенні пред`явленого позову керівнику Бориспільської місцевої прокуратури належить відмовити в повному обсязі. 6. Розподіл судових витрат. 6.1. Відповідно до ч.1 ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. 6.2. Згідно з ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. 6.3. Встановлено, що прокуратурою Київської області був сплачений судовий збір в розмірі 4134 гривень. Ця обставина підтверджується платіжним дорученням №877 від 17 травня 2016 року (а.с.1 т.1). У задоволенні пред`явленого позову відмовлено в повному обсязі. 6.4. З огляду на це суд вважає, що підстави для відшкодування сплаченої суми судових витрат відсутні.

Outcome: approved