Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-03 00:00:00

21.05.2014 року [PERSON] звернулась до суду із позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей, мотивуючи свої вимоги тим, що з відповідачем перебуває в шлюбі, зареєстрованому 06.02.1999 року Жмеринським міським відділом РАГС Вінницької області. Від шлюбу мають трьох дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], які знаходяться на її утриманні. Причиною розірвання шлюбу є те, що останнім часом, а саме після народження сина [PERSON], стосунки із відповідачем погіршились. У них з відповідачем різні характери, інтереси, погляди, бачення життя та оцінки життєвих ситуацій. Між ними відсутні почуття взаємоповаги, взаєморозуміння. З цих підстав між ними постійно виникають конфлікти, які негативно впливають на виховання дітей. Їх шлюбні та сімейні стосунки припинились. Понад три місяці тому відповідач покинув сім'ю та проживає у своїх батьків, ніяких стосунків ні з позивачкою, ні з дітьми не підтримує, не цікавиться справами сім'ї, не займається вихованням дітей та не надає матеріальної допомоги на їх утримання. Їх шлюб розпався, що є завершенням їх стосунків та відносин з відповідачем. На пропозицію позивачки щодо розірвання шлюбу відповідач погодився, а тому вважає, що за таких обставин подальше збереження шлюбу і спільне проживання є недоцільним і не можливим, оскільки суперечить її інтересам та інтересам дітей. Відповідач має постійну роботу та отримує заробіток, а тому просить визначити розмір аліментів у частці від його заробітку. Просить розірвати шлюб, укладений між нею та відповідачем, а також стягнути з відповідача аліменти на утримання неповнолітніх дітей в розмірі ? частки його заробітку щомісячно, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення дітьми повноліття. В судове засідання сторони не з'явились надали заяви в яких: позивачка - позов підтримує повністю, сплачений нею судовий збір просить віднести на її рахунок, після розірвання шлюбу просить залишити їй прізвище [PERSON]. Також повідомила, що стан здоров'я дітей та відповідача задовільний, відповідач інших утриманців не має: відповідач - позовні вимоги в частині розірвання шлюбу визнає, в частині стягнення аліментів - не визнає. Також сторони просять провести розгляд справи у їх відсутність. (а.с. 26, 24) Представник відповідача - адвокат [PERSON] в судове засідання також не з'явився, надав заяву про розгляд справи у його відсутність. (а.с.25) Суд вважає можливим розглянути справу за відсутності сторін відповідно до ст. 158 ч.2 ЦПК України, враховуючи що вони скористались своїми процесуальними правами. Оскільки розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч. 2 ст.197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, оглянувши позовну заяву, заяви сторін, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 06 лютого 1999 року (а.с.5). Від спільного проживання мають дітей: [PERSON], [INFO] (а.с.6), [PERSON], [INFO], (а.с.7), та [PERSON], [INFO] (а.с. 8) Неповнолітні діти проживають разом із матір'ю - позивачкою [PERSON] та знаходяться на її утриманні (а.с. 9). Відповідач не проживає з позивачкою однією сім'єю, допомогу на утримання дітей не надає. Обставин, які б доводили необхідність звільнення його від обов'язків утримувати дітей, судом не встановлено. Встановленим в суді фактичним обставинам відповідають сімейні правовідносини, які регулюються Сімейним кодексом України. Відповідно до ч.2 ст. 104 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. За ч.3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст. 110 цього Кодексу. Відповідно до ч.2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Суд прийшов до висновку, що шлюб між сторонами слід припинити його розірванням. Відповідно до ч.2 ст. 114 СК України, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Відповідно до ст.ст. 180, 181 ч.3, 183 ч.1 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. За рішенням суду кошти на утримання дитини присуджуються у частці від доходу одного з батьків і (або) у твердій грошовій сумі, що визначається судом. При вирішенні питання про розмір аліментів, суд дійшов висновку про стягнення аліментів на користь позивачки в інтересах дітей в частці від заробітку відповідача, починаючи з дня пред'явлення позову, враховуючи вимоги ст.ст. 182, 183, 191 СК України та виходячи з обставин справи. Якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття (ч. 2 ст. 183 СК України). Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку (ч. 2 ст. 182 СК України). Відповідно до ч.3 ст. 10, ч. 1, 3, 4 ст. 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цих Кодексом. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідачем не доведено та не надано жодних доказів на підтвердження своєї позиції щодо невизнання позову в частині стягнення аліментів на трьох неповнолітніх дітей, батьком яких він вказаний у свідоцтвах про їх народження. За таких обставин суд вважає, що право позивачки порушено невиконанням обов'язків по утриманню неповнолітніх дітей відповідачем та підлягає захисту. Врахувавши матеріальне становище відповідача, а саме те, що він має постійну роботу у ВЧ-2 ст. Жмеринка, отримує заробітну плату, відсутність у нього інших утриманців, врахувавши задовільний стан здоров'я відповідача, скрутний матеріальний стан та задовільний стан здоров'я дітей, суд прийшов до висновку про необхідність задоволення позову в повному обсязі. Таким чином, суд прийшов до переконання, що відповідач зобов'язаний та може надавати допомогу на утримання неповнолітніх дітей, а тому з нього слід стягнути аліменти на користь позивачки на утримання неповнолітніх дітей: [PERSON], [PERSON] і [PERSON] в розмірі ? частки доходів щомісячно, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня звернення до суду і до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Судові витрати, сплачені позивачкою за позовною вимогою про розірвання шлюбу слід віднести на за її рахунок. Судові витрати за позовною вимогою про стягнення аліментів в розмірі судового збору в сумі 243 грн. 60 коп. слід стягнути з відповідача на користь держави, відповідно до ст. 88 ЦПК України. Відповідно до вимог ст. 367 ЦПК України слід допустити негайне виконання рішення суду про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. Відповідно до ст.ст. 104 ч.2, 105 ч.3, 110, 112, 114 ч.2, 180-182, 183, 191 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved