Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-23 00:00:00

20 січня 2014 року [PERSON] звернулась до Жовтневого районного суду м.Дніпропетровська з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування заявлених вимог позивач послалась на те, що 04 вересня 1999 року між нею та відповідачем був укладений шлюб, зареєстрований відділом реєстрації актів громадянського стану виконкому Жовтневої районної ради м. Дніпропетровська, актовий запис № 718. Від даного шлюбу подружжя має неповнолітню дитину - сина [PERSON], [INFO]. Спільне життя з відповідачем не склалося внаслідок виниклих суперечок та особистого нерозуміння. Починаючи з грудня 2013 року подружні відносини між позивачем та відповідачем фактично припинились, спільне господарство сторони не ведуть. Подальше спільне проживання і збереження шлюбу позивач вважає неможливим. Позивач вважає, що шлюб розпався і примирення між сторонами бути не може, оскільки сторони не бажають цього. Спору про поділ майна відсутній, спільна дитина буде проживати з позивачем. Сторони в судове засідання не з'явились, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином. Одночасно від сторін до суду надійшли письмові заяви про розгляд справи за їх відсутності від 24 лютого 2014 року. Позивач в своїй заяві наполягала на задоволенні позову в повному обсязі. Відповідач в письмовій заяві проти задоволення позову не заперечував. Враховуючи дані обставини, суд вважає за можливе здійснити розгляд даної цивільної справи без фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу у відповідності до ст. 197 ч. 2 ЦПК України. Судом у межах заявлених позовних вимог, наявними у справі доказами, встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що 04 вересня 1999 року між [PERSON] та [PERSON] був укладений шлюб, зареєстрований відділом реєстрації актів громадянського стану виконкому Жовтневої районної ради м. Дніпропетровська, актовий запис № 718 та видано свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] від 04 вересня 1999 року. Від даного шлюбу сторони мають неповнолітню дитину - сина [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 02 липня 2002 року. Спільне життя у подружжя не склалось внаслідок виниклих суперечок та особистого нерозуміння. Починаючи з грудня 2013 року подружні відносини між позивачем та відповідачем фактично припинились, спільне господарство не ведуть. Спору про поділ майна, що є спільною власністю подружжя, а також щодо подальшого проживання з позивачем їх дитини, немає. Статтею 24 СК України закріплено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушення жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Частиною 3 ст. 105 СК України передбачено, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст. 110 СК України. У відповідності зі ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним з подружжя. У відповідності зі ст. 112 СК України, при розгляді справи про розірвання шлюбу суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини й інших обставин життя чоловіка і жінки. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам дітей, що мають істотне значення. Відповідно до п. 10 постанови Пленуму Верховного суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» від 21 грудня 2007 року № 11 проголошена Конституцією України охорона сім'ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. З огляду на вищевикладене, з урахуванням згоди відповідача і приймаючи до уваги, що подружжя сімейні стосунки тривалий час не підтримує, шлюбні відносини між сторонами остаточно припинені, суд приходить до висновку, що родина розпалась остаточно, відновлення бути не може, і шлюб підлягає розірванню. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved