Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-04 00:00:00

21.08.2018 року приватний підприємець [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за договором купівлі-продажу товарів у кредит від 24.09.2014 року. В обґрунтування позову вказує, що 24.09.2014 року між ним та [PERSON] укладено договір купівлі-продажу товарів у кредит, а саме бойлера марки ARISTON вартістю 4000 грн., та мобільного телефону марки Samsung вартістю 3073 грн. із кінцевим терміном погашення боргу не пізніше 24.09.2015 року. Всупереч умовам договору, відповідач вартість товару не виплатила, заборгованість не погасила. Таким чином позивач просить суд стягнути з відповідача заборгованість на суму на суму 36401 грн. 20 коп. Позивач, будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи, в судове засідання не зявився, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності. Відповідач в судовому засіданні позов визнала частково. Готова сплатити тіло кредиту. Інші кошти сплатити немає можливості оскільки перебуває у скрутному матеріальному становищі. Заслухавши пояснення відповідача, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд вважає, що позов слід частково задовольнити з наступних підстав. Судом встановлено, що 24.09.2014 року (далі - Договір) між приватним підприємцем [PERSON] та [PERSON] укладено Договір купівлі продажу товарів в кредит, відповідно до якого субєкт підприємницької діяльності [PERSON] надав [PERSON] в кредит бойлер марки ARISTON вартістю 4000 грн., та мобільний телефон марки Samsung вартістю 3073 грн. із кінцевим терміном погашення боргу не пізніше 24.09.2015 року. (а.с.8). Відповідно до п.2.2 Договору покупець зобовязаний прийняти товар і розрахуватися не пізніше 26.07.2015 року відповідно до умов даного Договору. Відповідно до п.3.1, 3.2 Договору оплата товару здійснюється покупцем у визначений договором строк шляхом сплати щомісячного платежу до 10 числа в рахунок погашення суми основного боргу у розмірі не менше ніж 700 грн. Окрім того, згідно умов договору, за користування кредитом покупець зобовязаний додатково щомісячно сплачувати плату у розмірі 2,5% від суми залишку основного боргу за попередній місяць. Нарахування плати за користування кредитом починається з 24.09.2014 року. Судом встановлено, що Відповідач свої зобовязання за договором не виконав належним чином, сплативши лише частково суму основного боргу у розмірі 400 грн. Відповідно до ст.530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов'язання встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Відповідно до п.4.2 Договору купівлі-продажу товарів у кредит, укладеного між позивачем та відповідачем 24 вересня 2014 року, за прострочення здійснення основного платежу покупець зобовязався сплачувати продавцю штраф у розмірі 1% від суми основного боргу. Крім того, в разі здійснення прострочення чергового платежу за товар покупець зобовязаний сплатити продавцю пеню у розмірі подвійної облікової ставки встановленої Національним банком України від суми основного боргу, що наявний на останній день строку, у який покупцем має бути проведено черговий платіж. Згідно із розрахунку заборгованості за договором купівлі-продажу товарів у кредит від 24 вересня 2014 року, загальна сума боргу відповідача перед позивачем становить 36401 грн. 20коп., в тому числі 7073 грн. 00 коп. прострочена заборгованість за основною сумою боргу, 7733 грн. 95 коп. плата за користування кредитом, 9866 грн. 74 коп. пеня, 3253 грн.58 коп. штраф за порушення вимог договору, 7651 грн. 93 коп. сума інфляційних витрат, 822 грн. 00 коп. три відсотки річних за несвоєчасну сплату боргу. Відповідно до ст.526\~ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог законодавства України. Згідно ст.623\~ЦК України боржник, який порушив зобов'язання, має відшкодувати кредиторові завдані цим збитки. Відповідно до ст.625\~ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення. Статтею 536\~ЦК України\~передбачено,\~що за\~користування чужими\~грошовими коштами\~боржник зобов'язаний\~сплачувати проценти,\~якщо інше\~не встановлено\~договором між\~фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. Відповідно до статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобовязання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання (частина друга статті 549 ЦК України). Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобовязання за кожен день прострочення виконання (частина третя статті 549 ЦК України). Водночас, вирішуючи питання про стягнення штрафу, суд враховує наступне. Згідно ст.\~61\~Конституції України ніхто не може бути двічі притягнений до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення. Штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення строків виконання грошових зобов'язань за кредитним договором не допускається. Саме така правова позиція висловлена Верховним Судом Україниу постановах № 6-2003 від 21 жовтня 2015 року та № 6-1374 цс 17 від 11 жовтня 2017 року. За таких обставин вимога позивача про стягнення штрафу не підлягає задоволенню, тому з відповідача підлягає стягненню заборгованість у сумі 33147 грн. 26 коп.(7073 грн. 00 коп. прострочена заборгованість за основною сумою боргу, 7733 грн. 95 коп. плата за користування кредитом, 9866 грн. 74 коп. пеня, 7651 грн. 93 коп. сума інфляційних витрат, 822 грн. 00 коп. три відсотки річних за несвоєчасну сплату боргу). Згідно з\~вимогами ст.12\~ЦПК України\~цивільне судочинство\~здійснюється на\~засадах змагальності\~сторін. Учасники\~справи мають\~рівні права\~щодо здійснення\~всіх процесуальних\~прав та\~обовязків,\~передбачених законом. Кожна\~сторона повинна\~довести обставини,\~які мають\~значення для\~справи і\~на які\~вона посилається\~як на\~підставу своїх\~вимог або\~заперечень,\~крім випадків,\~встановлених цим\~Кодексом. Судом встановлено, що позивачем виконано всі умови договору, тобто виконано зобов'язання перед позичальником, а відповідач в свою чергу порушив взяті на себе зобов'язання, вчасно не розрахувався, в результаті чого виникла заборгованість, що і стало причиною звернення позивача до суду з даним позовом Оцінивши зібрані докази у сукупності, суд приходить до переконання, що позов підлягає частковому задоволенню. При розподілі судових витрат, суд виходить з наступного. Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК Українисудовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Протягом розгляду справи позивач сплатив судові витрати у сумі 704,80 грн. Позовні вимоги про стягнення заборгованості заявлено у сумі 36401 грн. 20 коп., до стягнення підлягає заборгованість у сумі 33147 грн. 26 коп., тобто 91,06% (33147,26 х 100 :36401,20). За таких обставин з відповідача на користь позивача слід стягнути 641 грн. 79 коп. судового збору (704,80 х 91,06%).

Outcome: partial