Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-20 00:00:00

20.08.2020 року позивач звернувся до Олександрівського районного суду Донецької області з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дітей. 02.09.2020 року судом отримана інформація про зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання відповідача та того ж дня відкрито провадження по справі. В обґрунтування своїх вимог позивач зазначив, що з червня 2012 року він перебував у шлюбних відносинах з відповідачкою.Від цих стосунків вони мають двох малолітніх дітей: доньку [PERSON] , [INFO] та сина [PERSON] , [INFO] . З грудня 2019 року фактичні шлюбні стосунки між ними перервані. Діти проживають разом з ним. Вона на даний час не працює, перебуває у відпустці по догляду за дитиною до трьох років. За весь цей час ні морально ні матеріально не підтримує їх, не працює. Він працює, але отримує невелику платню, якої недостатньо для утримання та виховання дітей. Просить стягнути з відповідачки на його користь аліменти на утримання дітей: доньки [PERSON] , [INFO] та сина [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1000 гривень на кожну дитину, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно. В судовому засіданні позивач, підтримав свої позовні вимоги, надав пояснення відповідно викладеним у позові та просив їх задовольнити. Відповідач, належним чином повідомлена про час та місце розгляду справи, відповідно до вимог п.п. 1, 4 ч. 8 ст. 128 ЦПК України до суду повторно не з`явилася, та не повідомила суд про поважні причини неявки, відзив на позовну заяву не подала (а.с. 23-24, 29-31). У зв`язку з повторною неявкою відповідача, належним чином повідомленої про час і місце судового засідання, від якої не надійшло заяви про розгляд справи за її відсутністю, яка не подала відзив на позовну заяву, суд відповідно до вимог ст. 280-282 ЦПК України постановив ухвалу про заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів, оскільки позивач не заперечує проти такого вирішення справи (а.с. 32). Суд, вислухавши позивача, дослідивши та оцінивши надані докази за своїм внутрішнім переконанням вважає, що позов підлягає задоволенню виходячи з наступного. Як встановлено судом в судовому засіданні, відповідно до свідоцтв про народження № [NUMBER] та № [NUMBER] сторони є батьками [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] (а.с.7-8). Відповідно до довідки № 753 від 19.08.2020 року та депутатського акту від 19.08.2020 року позивач проживає без реєстрації в [ADDRESS] , разом з дітьми (а.с.9,11). Відповідно до довідки про доходи № 162 від 04.08.2020 року, позивач працює у ФОП [PERSON] та отримує заробітну платню в розмірі 4723 грн. на місяць (а.с.10). Рішенням Олександрівського районного суду Донецької області від 22.06.2020 року, шлюб між сторонами було розірвано (а.с.12-13). Відповідно до вимог ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд на підставі ст. 13 ЦПК України розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Статтею 77 ЦПК України передбачено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування. Суд всебічно, повно, об`єктивно та безпосередньо дослідивши письмові докази по справі, за своїм внутрішнім переконанням оцінює їх, як належні, допустимі та достовірні. Дослідженні докази, їх взаємозв`язок у сукупності, є достатнім для вирішення справи по суті. Правовідносини, які склалися між сторонами є сімейними правовідносинами та стосуються стягнення аліментів на утримання дітей. До вказаних правовідносин підлягають застосуванню наступні норми права. Відповідно до вимог ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Частиною 3 ст. 181 СК України, передбачено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. При визначені розміру аліментів, суд відповідно до частини 1 статті 182 СК України, враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Частиною 2 статті 182 СК України, передбачено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. За вимогами ч. 1 ст. 183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви. Відповідно до обставин, встановлених в судовому засіданні, суд дійшов до висновку про необхідність частково задовольнити вимоги позивача, щодо стягнення аліментів на дітей, оскільки діти перебувають на утримані позивача, відповідачка матеріальної допомоги на утримання дітей не надає, та стягнути з відповідача аліменти у відповідній частці від її доходу. У зв`язку з тим, що позивач звільнений від сплати судового збору, відповідно до ст. 141 ЦПК України, з відповідача необхідно стягнути судовий збір в дохід держави. На підставі зазначеного, ст.ст. 180-183, 185, 192 СК України, та

Outcome: partial