Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-02 00:00:00

21.02.2019 року [PERSON] звернулась до суду із даним позовом, в обґрунтування якого вказує, що з 25.12.2006 по 01.11.2010 року вона перебувала у трудових відносинах з Запорізьким державним підприємством «Кремнійполімер», працювала на посаді відладчика синтезу. Вона була звільнена наказом від 13.11.2010 року №339 за згодою сторін, проте при звільненні їй не було сплачено заборгованість по заробітній платі за період з 01.04.2009 по 31.10.2010 року в сумі 12775,39 грн. Частина суми заборгованості була стягнута судовим наказом Заводського районного суду м. Запоріжжя від 26.02.2010 року, залишок заборгованості становить 6338,55 грн. До цього часу заборгованість із заробітної плати не сплачена, у зв`язку із чим просить суд стягнути на свою користь заборгованість по заробітній платі в розмірі 6338,55 грн., а також компенсацію за затримку розрахунку при звільненні за період з 13.11.2010 по 18.02.2019 року в розмірі 176 307,60 грн. Ухвалою судді від 22.02.2019 року позову було залишено без руху у зв`язку із несплатою судового збору. 06.03.2019 року позивач частково сплатила судовий збір, та звернулась із заявою про відстрочення сплати залишку судового збору. Ухвалою судді від 11.03.2019 року було відкрито спрощене провадження по справі з викликом сторін. В судове засідання позивач [PERSON] не з`явилась, від представника позивача адвоката Погрібної С.О. надійшла заява, в якій вона просить проводити судове засідання без участі позивача та її представника, проти заочного рішення по справі не заперечує. Представник відповідача Запорізького державного підприємства «Кремнійполімер» в судове засідання не з`явився, повідомлявся про час та місце судового засідання, причини неявки суду не відомі. Відзив на позов не надав, у зв`язку з чим суд, враховуючи думку позивача та її представника, вважає за можливе розглянути справу в порядку заочного провадження на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши матеріали справи, суд встановив такі факти та відповідні правовідносини, прийшовши до наступних висновків. Судом встановлено, що [PERSON] , у період з 25 грудня 2006 по 01 листопада 2010 року перебувала у трудових відносинах з Запорізьким державним підприємством «Кремнійполімер», працювала на посаді апаратника синтезу, що підтверджується записами в її трудовій книжці. Наказом №339 від 01.11.2010 року [PERSON] була звільнена з посади за згодою сторін на підставі п.1 ст.36 КЗпП України. Станом на 17.11.2010 року ЗДП «Кремнійполімер» мало перед [PERSON] заборгованість із сплати заробітної плати в сумі 12775,39 грн., що підтверджується довідкою №1406 від 24.11.2010 року. Частина заборгованості із заробітної плати в сумі була стягнута судовим наказом, виданим Заводським районним судом м. Запоріжжя від 26.02.2010 року. Залишок заборгованості по заробітній платі становить 6338,55 грн. Згідно статей 116,117 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. В разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. За положеннями ст.27 Закону України «Про оплату праці», п. 2 Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України № 100 від 08 лютого 1995 року , середньомісячна заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за останні 2 календарні місяці роботи, що передують події, з якою пов`язана відповідна виплата. Позивач у своєму розрахунку обчислила суму компенсації, виходячи з календарних днів, проте для визнання середньоденної заробітної плати мають рахуватись робочі дні, у зв`язку із чим, судом проведено розрахунок компенсації розрахунку при звільненні. Так, згідно довідки про заборгованість по заробітній платі №1406 від 14.11.2010 року, заробітна плата [PERSON] за вересень 2010 року складає 1741,96 грн., за жовтень 2010 року складає 1819,34 грн. Кількість робочих днів у вересні та жовтні 2010 року складає 43 дні. Таким чином середньоденний заробіток [PERSON] складає 82,82 грн. (1741,96 грн. + 1819,34 грн. / 43 дні = 82,82 грн.) Затримка розрахунку при звільненні з 01.11.2010 року по день звернення до суду із позовом 18.02.2019 року складає 2080 робочих днів. Таким чином, середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні складає 82,82 грн. х 2080 робочих днів = 172 265 гривень 60 копійок. Таким чином, проаналізувавши позовні вимоги, суд дійшов висновку, що вимоги в частині стягнення заборгованості із заробітної плати в сумі 6338,55 грн. обґрунтовані, підтверджуються дослідженими доказами, а тому підлягають задоволенню в повному обсязі, вимоги в частині компенсації середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні підлягають задоволенню частково в сумі 172 265,60 грн. Сума судового збору складає 1% від суми, що стягується з відповідача і становить 1786,04 грн. [PERSON] при зверненні із позовом до суду сплатила судовий збір частково в сумі 971,31 грн. Отже з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в сумі 971,31 грн., а залишок в сумі 814,73 грн. підлягає стягненню з відповідача на користь держави.

Outcome: partial