overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-14 00:00:00

21.05.2015 року позивачка звернулась до суду з зазначеним позовом, вказавши, що 13 квітня 2011 року зареєструвала шлюб з відповідачем. Від шлюбу вони мають доньку [PERSON] ,[INFO], яка знаходиться на її утриманні . У зв»язку з розірванням шлюбу відповідач проживає окремо від сім»ї. На утримання дитини допомоги не надає. Посилаючись на те, що відповідач має мінливий , нерегулярний дохід , просила суд стягувати з нього на її користь аліменти у твердій грошовій сумі на утримання дитини у розмірі 500 гривень щомісячно. Позивачка в судове засідання не з»явилась , надавши суду заяву про розгляд справи у її відсутність , у якій вказала , що позов підтримує в повному обсязі та не заперечує проти заочного розгляду справи. .Відповідач в судове засідання не зявився . Про день і час розгляду справи був повідомлений належним чином за місцем реєстрації , про що в матеріалах справи є відповідний доказ. Відповідно до ст.. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача , який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності , суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів , якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Оскільки позивачка надала згоду на заочний розгляд справи , про що зазначила в письмовій заяві , наданій суду , суд ухвалив розглянути дану справу заочно. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи із слідуючого. Судом встановлено , що сторони перебували в зареєстрованому шлюбі з 13 квітня 2011 року , від якого мають доньку [PERSON] ,[INFO]. Як видно зі свідоцтва про народження [PERSON] , вона народилась [INFO] і її батьками є сторони у справі. З матеріалів справи вбачається , що дитина проживає з позивачкою і знаходиться на її утриманні. Згідно зі ст. 180 СК України батьки зобовязані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Відповідно до ст.. 184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний , мінливий дохід , частину доходу одержує в натурі , а також за наявності інших обставин , що мають істотне значення , суд за заявою одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Оскільки в судовому засіданні не встановлено обставин , які б свідчили про неможливість відповідача сплачувати аліменти на утримання дитини у визначеному позивачкою розмірі , то вимога позивачки про стягнення аліментів з відповідача на її користь на утримання дитини підлягає задоволенню в повному обсязі. . В силу ст. 88 ЦПК України з відповідача необхідно стягнути судовий збір на користь держави у розмірі 243 гривні 60 коп. Згідно з ст. 367 ЦПК України рішення в частині стягнення аліментів в межах платежу за один місяць підлягає негайному виконанню. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-07 00:00:00

21.05.2015 року позивачка звернулась до суду з позовною заявою до відповідача про стягнення аліментів. В заяві на підтвердження своїх вимог вказала, що 24 червня 2000 року вона уклала шлюб з відповідачем. Шлюбно-сімейні відносини між ними на даний час припиненні. Від шлюбу мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO] та малолітню доньку [PERSON], [INFO]. Діти проживають з нею та знаходяться на її утриманні. Домовленості між нею та відповідачем про участь останнього в утриманні дітей не досягнуто, участі в утримані доньок відповідач не бере. Відповідач не працює. А тому просила винести рішення та стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання доньок [PERSON], 2000 року народження та [PERSON], 2013 року народження в розмірі 1/3 частини усіх видів доходів щомісячно, але не менше 30 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, до досягнення ними повноліття. Від позивача надійшла заява про слухання справи у її відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач до суду не з'явився, про день, час, місце розгляду справи повідомлений вчасно та належним чином (рекомендованим листом з повідомленням). Заяв про відкладення розгляду справи та заперечень від нього не надходило. Дослідивши письмові докази в матеріалах справи, суд встановив, що: - згідно копії свідоцтва про одруження, сторони 24 червня 2000 року зареєстрували шлюб; - згідно копій свідоцтв про народження сторони мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO] та малолітню доньку [PERSON], [INFO]. - довідка, видана асоціацією співвласників багатоквартирних будинків м. Баштанки Миколаївської області № 376 від 14.05.2015 року, підтверджує що доньки [PERSON] та [PERSON] дійсно проживають з позивачкою. В силу статті 180 Сімейного кодексу України, батьки ( а не лише мати ) зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. А тому враховуючи вищевикладене і те, що відповідач не надає матеріальної допомоги, проживає окремо від дітей, з нього необхідно стягнути аліменти на утримання доньок [PERSON], 2000 року народження та [PERSON], 2013 року народження, в розмірі 1/3 частини усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно в силу ст.ст.180,182 Сімейного кодексу України та згідно ст. 88 ЦПК України, судовий збір на користь держави. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-23 00:00:00

21.05.2015 року позивачка звернулася до суду з позовом, в якому просила стягнути з [PERSON], [INFO] на її користь аліменти на утримання неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] в розмірі 50% всіх видів заробітку (доходів), але не менш як 50% прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку до їх повноліття. В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що відповідач матеріальної допомоги на утримання неповнолітніх дітей в добровільному порядку не надає, а їх утримання потребує значних матеріальних витрат, тому позивач вимушена була звернутись з позовом до суду. Позивач у судове засідання не зявилася, надала заяву про розгляд справи за її відсутністю, позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила їх задовольнити. Відповідач у судовому засіданні, яке відбулося 08.06.2015 року позовні вимоги визнав частково в розмірі 35 % всіх видів заробітку (доходів), пояснюючи це тим, що він ніде не працює. В судове засідання 24.06.2015 року відповідач не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, надав заяву про розгляд справи за його відсутності. Вивчивши матеріали справи та зібрані докази, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 30.08.1997 р. [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб про що в книзі реєстрації актів про одруження зроблено запис № 48 (свідоцтво серії 1-ЖД № 065252). У шлюбі в них народилося троє дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], що підтверджується відповідними свідоцтвами про народження. 19.05.2015 року Ширяївським районним судом Одеської області шлюб між [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], зареєстрований 30 серпня 1997 року відділом реєстрації актів громадянського стану Ширяївського району Одеської області, актовий запис № 48 - розірвано. Судом також встановлено, що діти проживають разом з позивачем, що підтверджується довідкою Ширяївської селищної ради Ширяївського району Одеської області № 1181 від 21.05.2015 року, угоди про сплату аліментів між батьками не має. Крім цього, син [PERSON], згідно медичного висновку № 204 від 01.02.2008 року є тяжко хворим. Таким чином, відповідно до\~ст. 180 СК України\~батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно до\~ст.181 СК України\~за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або в твердій грошовій сумі. Суд, визначаючи розмір аліментів враховує положення\~ст.182 СК України, а саме: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів. Згідно до\~ст.191 СК України\~аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову, тобто з 21.05.2015 року. Враховуючи обставини справи, суд вважає можливим стягнути аліменти з відповідача частково в розмірі 50% всіх видів заробітку (доходів), але не менш як 30% прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку до досягнення найстаршою дитиною повноліття. \~\~

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-14 00:00:00

21.05.2015 року позивачка звернулася до суду з позовом до Перелітської сільської ради Балтського району Одеської області про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини. На обґрунтування вимог зазначила, що її мати [PERSON] померла [INFO]. Вона являється спадкоємцем першої черги за законом. Однак отримати свідоцтво про право на спадщину за законом вона не може, оскільки пропустила встановлений законом строк для подачі заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини, так як перебувала за кордоном. Посилаючись на викладене, просила суд ухвалити рішення про визначення їй додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини. Позивачка в судове засідання не з'явилася, надавши суду заяву про розгляд справи у її відсутність, у якій вказала, що позов підтримує. Відповідач - представник Перелітської сільської ради Балтського району у судове засідання не з'явився, надавши суду заяву про розгляд справи за його відсутності, вказав, що проти задоволення позову не заперечує. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що спадкодавець [PERSON] померла [INFO], що підтверджується свідоцтвом про її смерть. Позивачка є її донькою, що підтверджується свідоцтвом про народження. Отже, вона є спадкоємцем першої черги за законом після смерті матері. Позивачка спадщину не прийняла, так як перебувала за кордоном. Згідно довідки приватного нотаріуса Балтського районного нотаріального округу Пантілєєвої І.П. від 10.06.2015 р. № 392/01-16 спадкоємці після смерті [PERSON], померлої [INFO], до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини не зверталися, спадкова справа не заводилася. Відповідно до ч.3 ст.1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини. З позовної заяви вбачається, що позивачка пропустила встановлений законом строк для подачі заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини, так як перебувала за кордоном. Виходячи з наведеного, суд вважає за можливе визнати поважною причину пропуску позивачкою терміну для прийняття спадщини та визначити позивачці додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-08 00:00:00

21.05.2015 року позивачка звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу. В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що спільне життя не склалося в звязку з різними характерами та морально етичними поглядами на життя. В період шлюбу у сторін народилися діти [PERSON] [INFO], [PERSON] [INFO] та [PERSON] [INFO]. Позивач позовні вимоги підтримав, про що надав відповідну заяву, в якій просив розглянути справу за його відсутністю. Відповідач не заперечував проти розірвання шлюбу, про що надав заяву, в якій також просив розглянути справу за його відсутністю. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовна заява підлягає задоволенню в повному обсязі. Судом встановлено, що 04 січня 2001 року між сторонами укладено шлюб, про що Жовтневою сільською радою Ширяївського району Одеської області зроблено актовий запис за №01 (свідоцтво про укладення шлюбу 1-ЖД № 295086). В період шлюбу у сторін народилися діти [PERSON] [INFO], [PERSON] [INFO] та [PERSON] [INFO]. Сторони припинили шлюбні стосунки, спільне господарство між ними не ведеться. Основною причиною припинення сімейних відносин є те, що сторони втратили почуття любові і поваги один до одного, у сторін різні погляди на подружнє життя та сім'ю. Майновий спір у сторін відсутній. Відповідно до\~ст. 105 Сімейного кодексу України\~шлюб може бути розірваний за заявою одного з подружжя на підставі рішення суду. Згідно зі\~ст. 24 СК України\~шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до\~ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Стаття 109 СК України гласить, що подружжя, яке має дітей, має право подати до суду заяву про розірвання шлюбу разом із письмовим договором про те, з ким із них будуть проживати діти. Сторони вирішили дітей від спільного шлюбу залишити з матірю. Згідно зі\~ст. 113 СК України\~особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Сторони вирішили після розірвання шлюбу прізвища залишити без змін. Враховуючи вищевикладене суд задовольняє позовні вимоги позивача про розірвання шлюбу, оскільки побудова сімейних відносин повинна здійснюватися на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги і підтримки (ст. 1 СК України) та не може будуватись на примушуванні сторони до навіть формального знаходження в зареєстрованому шлюбі, а тим більш в подружніх відносинах.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-09 00:00:00

21.05.2018 відкрито провадження у справі. Ухвалою суду від 27.06.2018 задоволене клопотання відповідача та сторонам наданий строк для примирення тривалістю три місяці, провадження у справі зупинене. Ухвалою від 27.09.2018 провадження поновлене та продовжено підготовче провадження. Ухвалою від 28.09.2018 підготовче провадження закрите та справа призначена до судового розгляду. Свої вимоги позивач мотивує тим, що 04.08.2015 зареєстрував шлюб з відповідачкою. Від шлюбу дітей не мають. Сімейне життя не склалося, відсутнє порозуміння, виникають сварки. Вважає, що збереження шлюбу неможливе, відновлювати стосунки з відповідачкою не бажає, в звязку з чим порушує питання про розірвання шлюбу. В судовому засіданні позивач наполягав на задоволенні заявлених вимог, зазначивши, що наданий судом строк для примирення результатів не дав, різність поглядів на життя робить неможливим подальше збереження шлюбу. Відповідачка в судовому засіданні заперечила проти задоволення заявлених вимог, зазначивши, що за час наданого судом строку для примирення вона намагалася відновити стосунки з чоловіком. На даний час не бажає розривати шлюб, так як бажає зберегти сімю. Суд проаналізував матеріали справи, дійшов висновку про наявність підстав для задоволення вимог, виходячи з наступного. Спірні правовідносини підлягають врегулюванню відповідно до положень Сімейного кодексу України. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 04 серпня 2015 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану по Охтирському району реєстраційної служби Охтирського міськрайонного управління юстиції у Сумській області, актовий запис № 12. Від шлюбу дітей не мають. Позивач наполягає, що незважаючи на наданий судом строк для примирення він не бажає відновлювати стосунки з відповідачем. Виходячи з положень ст.ст. 21, 24 СК України, шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у державному органі реєстрації актів цивільного стану. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Положеннями ст. 110 СК України визначено право одного з подружжя на предявлення позову про розірвання шлюбу. Відповідно до положень ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам дітей, що мають істотне значення. Незважаючи на наданий судом строк для примирення позивач не бажає відновлювати стосунки з відповідачем. На даний час сторони проживають окремо. Таким чином, суд дійшов висновку про відсутність підстав для збереження шлюбу, оскільки це призведе до порушення права позивача, враховуючи відсутність його волевиявлення на подальше підтримання сімейних стосунків. За таких обставин, є підстави для розірвання шлюбу. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-07-30 00:00:00

21.05.2018 Заставнівським районним судом Чернівецької області було ухвалено рішення у цивільній справі № 716/399/18 за позовом [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу, яким позовні вимоги задоволено, шлюб між [PERSON] та [PERSON], зареєстрований 05.10.2014 року виконавчим комітетом Самушинської сільської ради Заставнівського району Чернівецької області за актовим записом № 02, розірвано. 27.06.2018 року [PERSON] звернулася до суду із заявою про винесення додаткового рішення, яким просить вирішити питання щодо стягнення з відповідача на її користь судових витрат, яку розглянути в її відсутності. Відповідно до ч. 4 ст.270 ЦПК України розгляд заяви про ухвалення додаткового рішення проведено без виклику учасників справи. За таких обставин, у зв'язку із відсутністю всіх учасників справи, відповідно до ч. 2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, прийшов до наступного висновку. Як встановлено, під час ухвалення 21.05.2018 Заставнівським районним судом Чернівецької області рішення у цивільній справі № 716/399/18 за позовом [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу, яким позовні вимоги задоволено, не було вирішено питання про стягнення з відповідача на користь позивача судового збору. Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 270 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Згідно ч. 3 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів із дня надходження відповідної заяви. Частиною 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Враховуючи те, що в даному випадку вимоги позивача задоволено в повному обсязі, суд приходить до висновку про наявність підстав для стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] судовий збір у розмірі 704,80 грн., сплаченого позивачем за подання до суду позовної заяви про розірвання шлюбу.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-06 00:00:00

21.05.2018 позивач [PERSON] звернувся до Дзержинського райсуду м. Харкова з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що 01.07.2017 він з відповідачем уклав шлюб. З самого початку шлюб був невдалий, кожен з них має діаметрально протилежні погляди на шлюб, сімю Відповідач нехтує сімейними цінностями, з її ініціативи виникають сварки. У підготовче засідання позивач [PERSON] та його представник [PERSON] надали суду заяву, в якій просили розглядати справу у підготовчому засіданні за їх відсутності, позов підтримали та просили його задовольнити. Відповідач [PERSON] у підготовче засідання надала заяву у якій зазначила, що просить справу розглядати за її відсутності, не заперечує проти розірвання шлюбу, просила долучити до матеріалів справи вирок суду від 23.11.2012, який на її думку, і став причиною припинення шлюбних відносин. Після розірвання шлюбу просила залишити дошлюбне прізвище «Рамазанова». Приписами ст. 200 ЦПК України передбачено, що за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Суд, дослідивши матеріали справи вважає, позов обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено та з матеріалів справи вбачається те, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі, який зареєстрований 01.07.2017 у Харківському міському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківській області, актовий запис № 180. Від шлюбу сторони дітей не мають. Згідно ч.2\~ст.104 СК України\~шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Відповідно до приписів ст.112 СК України, при розгляді справ про розірвання шлюбу, суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. У судовому засіданні встановлено, що позивач наполягає на розірванні шлюбу, а відповідач не заперечує проти розірвання шлюбу, оскільки подальше спільне життя неможливе. Фактичні шлюбні відносини між сторонами припинені, спільне господарство не ведеться, протягом тривалого часу сторони разом не мешкають, почуття любові, поваги та взаєморозуміння між подружжям втрачені, тому примирення сторін неможливе, так як останні посилаються на неможливість поновлення шлюбних відносин. Згідно ч. 3\~ст. 105 СК України\~шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до\~статті 110 цього Кодексу. Таким чином, оцінюючи наведені докази, суд приходить до висновку про можливість розірвати шлюб між сторонами. На підставі викладеного, ст. 104, 105, 110-114 СК України і

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-07-19 00:00:00

21.05.2018р. [PERSON] звернулася в суд з позовом, в якому просить постановити рішення про розірвання шлюбу з відповідачем [PERSON], який був зареєстрований 17.08.2010 року Виконавчим комітетом Добромильської міської ради Старосамбірського району Львівської області, актовий запис № 18. Позовну заяву обґрунтовує тим, що від подружнього життя у них народилися дитина [PERSON] Іліа, [INFO]. Спільне життя з відповідачем не склалося через відсутність взаєморозуміння між ними, часті сварки. Подружнє життя між сторонами та ведення спільного господарства повністю припинено. Вважає, що за таких обставин примирення та збереження сімї є неможливим, шлюб носить формальний характер. В підготовчому судовому представник позивача позов підтримала, просила задовольнити. Представник відповідача у підготовчому судовому засіданні проти розірвання шлюбу не заперечив, просив долучити до матеріалів справи заяву відповідача про визнання позову. Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши подані докази, зясувавши дійсні обставини справи, фактичні взаємини подружжя, причини та мотиви розірвання шлюбу, суд дійшов висновку про задоволення позову з таких мотивів. Сторони зареєстрували шлюб 17.08.2010р. Даний факт стверджується Свідоцтвом про шлюб серії І-СГ №347699, виданого 15.05.2018року. Прізвище позивачка після укладення шлюбу не змінувала. Сторони є батьками дитини [PERSON] Іліа, [INFO], що стверджується витягом з реєстру актів про народження Відділу реєстрації актів цивільного стану Демографічної служби [PERSON], [PERSON] 00815, частина 2, серія В27. В судовому засіданні встановлено, що сторони тривалий час проживають окремо, спільного господарства не ведуть, подружні стосунки не підтримують. Їх шлюб існує формально. Надання строку на примирення є недоцільним, не відповідає інтересам сторін. Згідно ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення для справи. Оцінюючи зібрані по справі докази в їх сукупності, суд робить висновок, що позов підлягає до задоволення. Згідно ч. 1 ст. 142 ЦПК України з відповідача слід стягнути в користь позивачки судові витрати у розмірі 352,40 грн.

Outcome: approved