overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-10 00:00:00

20 жовтня 2015 року позивач, [PERSON] звернулась до Київського районного суду м.Полтави із позовною заявою до [PERSON] про стягнення аліментів. Посилалась на те, що 25 серпня 2007 року вона зареєструвала шлюб з [PERSON] Вони мають сина, [PERSON], [INFO], який проживає з нею та перебуває на повному її утриманні. Відповідач майже 6 місяців проживає окремо. [PERSON] не надає потрібної матеріальної допомоги необхідної для утримання та виховання дитини. Просила, стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання сина, [PERSON], [INFO] у розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і до досягнення повноліття. У судове засідання позивач [PERSON] не з'явилась, надала до суду заяву про можливість розгляду справи у її відсутність, позовні вимоги підтримала в повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, надав до суду заяву про можливість розгляду справи у його відсутність, позовні вимоги визнав у повному обсязі. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до наступних висновків. Встановлено, що сторони мають сина, [PERSON], [INFO], який проживає разом з позивачем та перебувають на її утриманні. Відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання сина. Згідно до ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч.1 ст.182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення. Відповідач не має інших аліментних зобов'язань, не має інших утриманців, згоден сплачувати аліменти на утримання сина та зобов'язаний це робити. Згідно ч.1 ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Відповідно до ч.3 ст. 88 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволення чи відхилення частин вимог. Підлягають стягненню з відповідача на користь держави судові витрати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-19 00:00:00

20 жовтня 2015 року позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення аліментів на її користь на утримання неповнолітньої дитини [PERSON], [INFO] у розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку (доходу), але не менше 1/2 частини мінімального розміру, встановленого законом, щомісячно, починаючи з дня подачі позовної заяви і до досягнення сином повноліття, мотивуючи свій позов тим, що відповідач ухиляється від покладеного на нього обов'язку утримувати свою дитину. Позивач в судове засідання не з'явилась, надала до суду заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач у судове засідання не з'явився, про дату і час слухання справи повідомлений належним чином, повідомлення про причини неявки від нього не надійшло. Згідно ч.1 ст.224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення у справі, оскільки позивач проти цього не заперечує. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. Із свідоцтва про народження (а.с. 4) вбачається, що [PERSON] являється батьком [PERSON], [INFO]. Із позовної заяви вбачається що [PERSON] проживає з [PERSON] та знаходиться повністю на її утриманні. Враховуючи викладене у відповідності до вимог ст.182 СК України суд вважає за необхідне позовні вимоги позивача задовольнити. Допустити негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів за один місяць. Судові витрати суд розподіляє відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України. На підставі ст.ст. 180, 182, 191 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-03 00:00:00

20 жовтня 2015 року позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що між нею та відповідачем [PERSON] 20.10.2006 року було укладено шлюб. Від даного шлюбу в них народився син [PERSON], [INFO]. Подружнє життя не склалося через несумісність характерів, втрати поваги один до одного та почуття любові. Подальше спільне життя вважає неможливим, на розірванні шлюбу наполягає, просить позов задовольнити та шлюб розірвати. В судове засідання позивач [PERSON] не з'явилася, попередньо надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує, шлюб просить розірвати. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, попередньо надав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги визнає, щодо розірвання шлюбу не заперечує. За наявності у справі достатніх доказів, суд приходить до висновку про розгляд справи за відсутності сторін, що не з'явилися в судове засідання. Суд, вивчивши та дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони з 20.10.2006 року перебувають в зареєстрованому шлюбі, про що свідчить в матеріалах справи свідоцтво про шлюб серії І-КЕ № 023049 від 20.10.2006 року, актовий запис №1860 (а.с.3) Від даного шлюбу в них народився син [PERSON], [INFO], що підтверджується, копією свідоцтва про народження серії І-КЕ №046180 від 04.06.2007 року (а.с.6). Подружнє життя не склалося через несумісність характерів, втрати один до одного почуття поваги та любові. Сторони з вересня 2015 року проживають окремо. Згідно ч. 1 ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається, а тому, збереження шлюбу між сторонами на паритетних засадах неможливе, вжиття судом заходів щодо примирення буде суперечити інтересам подружжя та моральним засадам суспільства. Відповідно до ст.113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у звязку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Отже, аналізуючи всі докази в сукупності, суд приходить до висновку про необхідність задоволення позовних вимог в повному обсязі.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-29 00:00:00

20 жовтня 2015 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що вони зареєстрували шлюб 24 серпня 1979 року у Палаці одруження м.Макіївки Донецької області, актовий запис № 2410, від спільного проживання неповнолітніх дітей не мають, також зазначив, що брачно-сімейні відносини припинили в 2010 році через непорозуміння і виникаючими в зв'язку з цим сварками. Позивач вважає, що сім'ю зберегти неможливо, в позовній заяві просив шлюб між ним та відповідачкою розірвати. Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явився, надав заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримав. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явилась, надала до суду заяву про розгляд справи у її відсутності, проти задоволення позову не заперечувала. Суд, з'ясувавши позицію сторін, дослідивши письмові докази по справі, встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. 24 серпня 1979 року сторони зареєстрували шлюб, актовий запис № 2410, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] виданим Палацом одруження м.Макіївки Донецької області (а.с.16). Сторони від спільного проживання неповнолітніх дітей не мають, з 2010 року сторони мешкають окремо, брачно-сімейні відносини припинили через непорозуміння і виникаючими в зв'язку з цим сварками, неможливістю знайти спільний погляд на життя. Сторони до примирення не прийшли, поновлювати сімейні відносини не мають наміру. Вказані обставини мають істотне значення, тому шлюб між сторонами підлягає розірванню. Спір між сторонами про поділ спільного майна відсутній. Відповідно до ч.3 ст.105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за заявою одного з подружжя на підставі рішення суду. Відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Суд вважає, що позов підлягає задоволенню, оскільки подальше спільне проживання сторін і збереження шлюбу суперечило б їх інтересам. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-08 00:00:00

20 жовтня 2015 року позивач звернулась до суду з вищезазначеним позовом. В обґрунтування якого зазначила, що 22 квітня 2000 року нею з відповідачем був укладений шлюб у виконавчому комітеті Голубівської сільської ради Новомосковського району Дніпропетровської області, від якого мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], який проживає з нею і повністю знаходиться на її утриманні. Відповідач ухиляється від утримання дитини, матеріальної допомоги добровільно не надає та не бере участі у вихованні дитини. У зв'язку з чим просить стягнути на її користь аліменти на утримання неповнолітньої дитини [PERSON], [INFO], у розмірі ? частки від заробітку (доходу) відповідача щомісяця, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. В судове засідання сторони не зявились, надавши суду заяви про розгляд справи без їхньої участі, оскільки позивач позовні вимоги підтримує, а відповідач їх визнає. На підставі неявки осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, і журнал судового засідання не ведеться. Суд, дослідивши наявні письмові докази, приходить до висновку про задоволення позову, виходячи з наступних підстав. Судом встановлено, що 22 квітня 2000 року сторони уклали шлюб, зареєстрований у виконавчому комітеті Голубівської сільської ради Новомосковського району Дніпропетровської області, про що в книзі реєстрації актів про одруження зроблено відповідний актовий запис № 4 та видане свідоцтво про одруження (а.с. 3). Від шлюбу сторони мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження (а.с. 3). Згідно ст. 180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Судом встановлено, що неповнолітній [PERSON], [INFO], проживає разом з матірю, знаходиться на її утриманні та вихованні (а.с. 10), відповідач добровільно допомоги на утримання дитини не надає, тому суд приходить до висновку, що позовні вимоги обґрунтовані і підлягають задоволенню, і з урахуванням вимог ст. 182\~СК України, з відповідача на користь позивача на утримання неповнолітнього сина, повинні бути стягнуті аліменти у розмірі ? частини від його заробітку (доходу) щомісяця до досягнення дитиною [PERSON], [INFO], повноліття, але не менше ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення з дня предявлення позову. Інших даних про матеріальний стан одержувача аліментів, а також стан здоровя дитини і інших обставин, що враховуються при визначенні судом розміру аліментів, суду не надано, що не позбавляє в майбутньому позивача чи відповідача звертатися до суду з позовом про зміну розміру аліментів. Крім того, у відповідності до ст. 88 ЦПК України відповідач повинен відшкодувати на користь держави судовий збір у розмірі 487 гривень 20 коп. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-19 00:00:00

20 жовтня 2015 року позивач звернулась до суду з позовною заявою до відповідача про розірвання шлюбу, зазначивши, що з 23 серпня 2003 року перебуває з відповідачем в зареєстрованому шлюбі, від якого мають неповнолітніх дітей доньку [PERSON], [INFO], сина [PERSON], [INFO]. Шлюбні відносини з відповідачем припинені внаслідок несумісності характерів, втрати почуття кохання один до одного та відсутності взаєморозуміння, проживають окремо, вважає подальше сімейне життя та збереження сімї неможливе. Спору про розділ майна та місце проживання дітей немає. Позивач в судове засідання не зявилась, до початку розгляду справи надала заяву про розгляд справи у її відсутність, наполягала на задоволені позовних вимог. Відповідач в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи було повідомлено належним чином, про причини неявки суду не повідомлено, заяв про розгляд справи за його відсутність не надав. Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося відповідно до ч.2 ст. 197 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку щодо задоволення позовних вимог. Відповідно до свідоцтва про одруження серії 1-НО № 222930, виданого 06.02.2004 року, відділом реєстрації актів цивільного стану Калінінського районного управління юстиції м. Донецька, 23.08.2003 року зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON], актовий запис №307. Згідно свідоцтва про народження серії 1-НО № 353932 виданого 09 лютого 2004 року відділом реєстрації актів цивільного стану Калінінського районного управління юстиції м. Донецька, батьками [PERSON], [INFO], є [PERSON] та [PERSON]. Згідно свідоцтва про народження серії 1-НО № 191742 виданого 10 червня 2008 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Калінінського районного управління юстиції м. Донецька, батьками [PERSON], [INFO], є [PERSON] та [PERSON]. Вимогами ст. 112 Сімейного Кодексу України передбачено, що суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи те, що позивач наполягає на розірванні шлюбу, шлюбні стосунки між подружжям фактично припинені, суд вважає, що збереження сімї не можливе, а подальше спільне життя буде суперечити їх інтересам та інтересам дітей, тому шлюб підлягає розірванню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-25 00:00:00

20 жовтня 2015 року позивач звернулась до суду із позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на її утримання, у розмірі 1200,00 грн. щомісячно до досягнення дитиною - [PERSON], [INFO], трьох років. У судове засідання сторони не з'явились, про день слухання справи повідомлялись належним чином. Від позивача надійшла заява про розгляд справи у її відсутність, вказала, що на задоволенні позову наполягає, не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач про причини неявки суд не сповістив, заперечень проти позову не надав. Справа розглядалась судом у заочному порядку відповідно до вимог ст.ст. 224-226 ЦПК України. Суд, дослідивши письмові докази по справі, вважає за необхідне позов задовольнити. Судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 11.01.2008 року, /а.с.4/, від шлюбу мають неповнолітню дитину - доньку [PERSON], [INFO] /а.с.5/. Згідно пояснень позивача, дитина проживає із матір'ю. Джерел доходу, крім соціальних виплат по догляду за дитиною позивач не має. Відповідно до ч.2 ст.184 Сімейного кодексу України, дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Відповідно до ч.1 ст.192 Сімейного кодексу України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Як слідує із пояснень позивача, викладених у позовній заяві, відповідач працездатний, тому суд вважає можливим визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Оцінюючи надані докази, суд вважає за необхідне позов задовольнити, стягнути з відповідача аліменти на утримання дружини в твердій грошовій сумі в розмірі 1200,00 грн., щомісячно, починаючи з 20.10.2015 року до досягнення дитиною трирічного віку. Судові витрати відповідно до вимог ст.88 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача. Згідно вимог ст. 367 ЦПК України, суд вважає за необхідне допустити негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів у межах платежу за 1 місяць. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-17 00:00:00

20 жовтня 2015 року позивач звернулася до суду з позовною заявою до відповідача про розірвання шлюбу, зазначивши, що з 04 серпня 1990 року перебуває з відповідачем в зареєстрованому шлюбі. Шлюбні відносини з відповідачем припинені внаслідок несумісності характерів та відсутності взаєморозуміння, сторони проживають окремо. Вважає, що подальше сімейне життя та збереження сім'ї вважає неможливе. Спору про розділ майна немає. Позивач в судове засідання не з'явився, до початку розгляду справи надав заяву про розгляд справи у його відсутність, наполягав на задоволені позовних вимог, проти ухвалення рішення в заочному порядку не заперечував. Відповідач у судове засідання не з'явився, надав заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги визнав. Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося відповідно до ч.2 ст. 197 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного. Відповідно до свідоцтва про шлюб серії [NUMBER], виданого 04 серпня 1990 року Палацом одруження м.Маріуполя Донецької області, [PERSON] та [PERSON] перебувають у зареєстрованому шлюбі з 04.08.1990 року, актовий запис №2194. Неповнолітніх дітей від спільного шлюбу у сторін немає. Згідно ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно ст.112 ч.2 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. При таких умовах, суд вважає, що сім'я фактично припинила існування, відповідач не заперечує проти задоволення позову, тому шлюб між сторонами підлягає розірванню, оскільки перебування у шлюбі буде порушувати права та інтереси сторін. На підставі ст. ст. 105, 109, 110, 112 Сімейного кодексу України та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-11 00:00:00

20 жовтня 2015 року позивач звернулася до суду із вищезазначеним позовом, посилаючись на те, що сторони від шлюбу, який розірвано рішенням Згурівського районного суду Київської області 15 червня 2015 року, мають сина [PERSON], [INFO], який після розірвання шлюбу знаходиться на її повному утриманні та вихованні. Відповідач не надає належної матеріальної допомоги на утримання сина. Між сторонами угоди про добровільну сплату аліментів не досягнуто. Відповідач має задовільний стан здоров'я, працює, отримує заробітну плату та має можливість утримувати сина. Вона не працює, не перебуває на обліку в центрі занятості, здійснює догляд за дітьми, проте у неї не вистачає коштів на їхнє належне забезпечення, тому просить стягнути із відповідача на її користь аліменти на сина у розмірі 1/4 частки всіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не менше, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня подачі заяви і до досягнення дитиною повноліття. У ході розгляду справи позивач уточнила позовні вимоги та просить стягнути із відповідача на її користь аліменти на сина у твердій грошовій сумі в розмірі 1500 грн щомісячно, починаючи з дня подачі заяви і до досягнення дитиною повноліття. В судовому засіданні позивач позов підтримала повністю, відповідач позов визнав повністю. Виходячи з наведеного суд вбачає, що у справі можливо ухвалити рішення про задоволення позову. Відповідно до ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлено, що сторони від шлюбу мають сина [PERSON], [INFO], який є здоровим та проживає із матір»ю. Відповідач має задовільний стан здоров'я, є працездатним, працює в СП ТОВ «Нива Переяславщини» на посаді технолога, тобто має постійний регулярний дохід, інших утриманців на даний час не має, має сім»ю та вагітну співмешканку. Позивач не працює, не перебуває на обліку в центрі занятості, має іншого сина [PERSON], [INFO], здійснює догляд за дітьми, дбає про матеріально-побутове забезпечення своєї сім'ї. Враховуючи право відповідача на визнання позову та те, що визнання позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд вважає за можливе прийняти визнання позову відповідачем та ухвалити рішення про задоволення позову. Роз'яснити сторонам, що повторне звернення до суду з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав не допускається. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-30 00:00:00

20 жовтня 2015 року позивач Івано-Франківське регіональне управління Державної спеціалізованої фінансової установи «Державний фонд сприяння молодіжному житловому будівництву» звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення коштів. Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач зазначає, що відповідно до укладеного договору № 01/11 від 21.06.2011 року між Івано-Франківським регіональним управлінням Державної спеціалізованої фінансової установи «Державний фонд сприяння молодіжному житловому будівництву», Державною спеціалізованою фінансовою установою «Державний фонд сприяння молодіжному житловому будівництву» та [PERSON], останній отримав кредит у сумі 168 648,00 грн. Відповідно до п. 1.2 кредитного договору, кредит надається на будівництво житла, що знаходиться за адресою: [ADDRESS], загальною площею 42,0 кв.м. На виконання умов кредитного договору позивачем здійснено перерахування 168 648,00 грн. на рахунок відповідача. Внаслідок порушення графіку сплати коштів станом на 01.10.2015 року заборгованість відповідача перед позивачем становить 31 763,91 грн., що складається з заборгованості зі сплати основної суми за кредитом у сумі 10 686,60 грн., заборгованості за відсотками за користування кредитом у сумі 19 342,08 грн., заборгованості за пенею у сумі 1735,23 грн. За таких обставин позивач просить стягнути з відповідача заборгованість у сумі 31 763,91 грн. та судові витрати, сплачені у вигляді судового збору, у сумі 1 218,00 грн. У судове засідання представник позивача не прибула, проте надала до суду заяву, в якій просила розглянути справу за її відсутності, не заперечувала проти заочного розгляду справи. А також подала до суду заяву, якій повідомила, що заборгованість відповідачем сплачена у повному обсязі, тому просила стягнути з відповідача на користь позивача сплачений судовий збір. Відповідач у судове засідання не з'явився, про час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив. Клопотань про відкладення розгляду справи до суду не надходило. Згідно частини 1 статті 224 Цивільного процесуального кодексу України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

Outcome: approved