Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-20 00:00:00

20.04.2018 року [PERSON] звернулася до суду з наданим позовом, мотивуючи тим, що з 29.09.2006 року з відповідачем перебувала у зареєстрованому шлюбі, який 28.07.2016 року розірвано рішенням Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області. За час сумісного проживання у них народилась донька [PERSON], [INFO], яка проживає разом з нею та перебуває на її утриманні. Відповідач не надає у добровільному порядку матеріальної допомоги на утримання дитини; не приймає участі в її вихованні. За таких обставин просить винести рішення, яким стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дитини [PERSON], в розмірі 1/3 частини всіх видів його заробітку (доходів), але не менше 50 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку. На підставі ст. ст. 274, 276 ЦПК України справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Відповідачем отриманні завчасно копії позовної заяви, додатків до неї, запропоновано подати відзив і докази, що підтверджується поштовим повідомленням наявним у матеріалах справи, однак у визначений судом час такі документи суду не подані. Вирішуючи надану справу у порядку спрощеного позовного провадження без участі сторін за наявними у справі доказами суд приходить до висновку, що позовні вимоги законні, обґрунтовані і підлягають повному задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що 28.07.2016 року рішенням Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області у справі № 484/2281/16-ц шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано. Рішення набрало законної сили 09.08.2016 року /а.с.3/. За час сумісного проживання у них народилась донька [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження серії I-ФП № 089177, виданого 05.09.2008 року Відділом РАЦС по місту Первомайську Первомайського міськрайонного управління юстиції Миколаївської області /а.с. 4/. Дитина зареєстрована та проживає разом з матірю, що підтверджується довідкою про склад сімї, виданою 16.04.2018 року ОСББ «Єдність чотирьох» /а.с.5/. Згідно ст. 180 СК України батьки зобовязані утримувати своїх неповнолітніх дітей до їх повноліття. Згідно ч.3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно до ч.1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує, стан здоровя та матеріальне становище дитини; стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно ч.2 ст. 182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. Відповідно до ч.1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Відповідно до ч.1 та ч. 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХП (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності Україною 27 вересня 1991 року, держави-учасники визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки несуть основну відповідальність за забезпечення умов життя, необхідних для розвитку дитини, в межах своїх здібностей і фінансових можливостей. Відповідно до ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Судом встановлено, що дитина знаходиться на повному утримані позивачки. Відповідач ухиляється від виконання свого обовязку з утримання дитини, хоча працездатний, не має інших утриманців, інвалідності тощо. Враховуючи наведене, суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] законні, обґрунтовані і підлягають задоволенню в повному обсязі на підставі ст. ст. 180, 181, 182, 183, 191 СК України. Враховуючі матеріальне становище дитини, задля забезпечення умов життя, достатніх для його фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку, з відповідача на користь позивачки слід стягнути аліменти на утримання їх неповнолітньої доньки в розмірі 1/3 частини всіх видів його заробітку (доходів) до досягнення дитиною повноліття, але не менше ніж 50 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісяця, починаючи з дня звернення позивачки до суду з наданим позовом. На підставі п.1 ч.1 ст. 430 ЦПК України рішення суду в частині стягнення аліментів підлягає негайному виконанню в межах платежу за один місяць. Крім того, на підставі до ст. 141 ЦПК України з відповідача в дохід держави слід стягнути судовий збір.

Outcome: approved