Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-24 00:00:00

21.08.2015 року позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідача ЖБК « ГІРКА » дім № 39 « Про визнання права власності на спадкове майно », вказуючи, що його мати [PERSON], з 1979 року була членом ЖБК « ГІРКА » дім № 39, в якому її було надано житлове приміщення - квартира № 52, розташована в будинку № 156-А по вулиці Клочківська в м. Харкові У вказаному житловому приміщенні він та його мати були зареєстровані у встановленому порядку, мешкали в ньому та використовували для власних потреб. В 1992 році його мати внесла повний внесок вартості спірного житлового приміщення, у зв»язку з чим, з вказаного часу вона є власником квартири, відповідно до приписів ЦК України. 24.02.2006 року його мати [PERSON] померла, після її смерті відкрилась спадщину у вигляді вказаної квартири. Він є єдиним спадкоємцем першої черги за законом після смерті матері, у зв»язку з чим, ним була подана відповідна заява до нотаріальної контори про прийняття спадщини. Однак в видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на спірну квартиру йому нотаріусом було відмовлено, так як за життя мати не одержала відповідні прав встановлюючи документи на квартиру та не зареєструвала своє право власності на житло в КП « Харківське міське бюро технічної інвентаризації ». Після смерті матері він прийняв спадщину, так як постійно проживав та був зареєстрованим в спірної квартирі, як за життя матері, так і після її смерті. У зв»язку з тим, що позивач є єдиним спадкоємцем на спадкове майно за законом, що залишилося після смерті його матері, він просить визнати за ним право власності на вищевказане житлове приміщення, так як він фактично прийняв спадок, мешкаючи у спірної квартирі та використовуючи її для власних потреб. У судовому засіданні позивач [PERSON] підтримав заявлені позовні вимоги просив суд позов задовольнити, з підстав на які він посилаються в своєї позовної заяві, так як після смерті матері він є єдиним спадкоємцем першої черги за законом. Наголошуючи на тому, що за життя матері він разом з нею мешкав у вказаній квартирі однією родиною, вів сумісне господарство, мав сумісний бюджет. Представник відповідача - ЖБК « ГІРКА » дім № 39 в судове засідання не прибув, про день, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, звернувшись до суду з письмовою заявою про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги визнав в повному обсязі, проти їх задоволення не заперечує. ( а.с.а.с. 19, 30, 31-32 ). Заслухавши пояснення позивача [PERSON] та дослідивши матеріали справи, суд вважає позов обґрунтованим та таким що підлягає задоволенню, з наступних підстав. Згідно ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи, або день, з якого вона оголошується померлою. Згідно зі ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Відповідно до ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 ЦК України, він не заявив про відмову від неї. У відповідності зі ст. ст. 1270, 1272 ЦК України, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Якщо спадкоємець протягом вказаного строку не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. Так в судовому засіданні, з наданих адміністрацією ЖБК « ГІРКА » дім № 39 відповідних документів, встановлено, що [PERSON], з червня 1979 року була членом ЖБК « ГІРКА » дім № 39, в якому її було надано житлове приміщення - квартира № 52, розташована в будинку № 156-А по вулиці Клочківська в м. Харкові У вказаному житловому приміщенні [PERSON] були зареєстрована у встановленому порядку з 23.07.1980 року по 24.02.2006 року, тобто по день смерті. В 1992 році [PERSON] здійснила повний внесок вартості спірного житлового приміщення та є власником квартири. Заборгованість по сплаті комунальних послуг відсутня. На момент смерті [PERSON] мешкала разом з сином [PERSON] та його родиною. ( а.с.а.с. 7, 8, 10-11, 22, 23, 33-35 ). Згідно до ст. 384 ЦК України, будинок, споруджений або придбаний житлово будівельним ( житловим ) кооперативом, є його власністю. Член житлово будівельного ( житлового ) кооперативу має право володіння і користування, а за згодою кооперативу і розпорядження квартирою, яку він займає в будинку кооперативу, якщо він не викупив її. У разі викупу квартири член житлово будівельного ( житлового ) кооперативу стає її власником. Таким чином, відповідно до приписів ЦК України, за життя [PERSON] набула право власності на спірне житлове приміщення, яке належало її, з визначених підстав, на праві приватної власності. Як вбачається з копії свідоцтва про народження [PERSON] народився 07.01.1951 року, його батьками записані : [PERSON] та [PERSON]. ( актовий запис № 14 від 22.02.1951року, складений Бабаївською селищною радою Харківського району Харківської області ). ( а.с. 9 ). Відповідно до копії свідоцтва про смерть [PERSON] померла 24.02.2006 року, про що Бабаївською селищною радою Харківського району Харківської області 27.02.2006 року був складений відповідний актовий запис № 23. ( а.с. 6 ). З постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 15.07.2015 року, вбачається, що державним нотаріусом Шостої харківської державної нотаріальної контори, за результатами розгляду заяви [PERSON] про видачу на його ім.»я свідоцтва про право власності за законом після смерті матері [PERSON] щодо спадкового майна у вигляді спірної квартири, було відмовлено у видачі вказаного свідоцтва, так як, відповідно до інформації наданої КП «« Харківське міське бюро технічної інвентаризації » та яка зазначена в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстрі заборон відчуження об»єктів нерухомого майна щодо об»єкта нерухомого майна, станом на 15.07.2015 року право власності на квартиру № 52, розташовану в будинку № 156-А по вулиці Клочківська в м. Харкові не зареєстровано. ( а.с.а.с. 12, 24 ). Відповідно до довідки від 08.07.2015 року, наданої КП «« Харківське міське бюро технічної інвентаризації », право власності на квартиру № 52, розташовану в будинку № 156-А по вулиці Клочківська в м. Харкові не зареєстровано. ( а.с. 36 ). Згідно до інформації яка зазначена в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстрі заборон відчуження об»єктів нерухомого майна щодо об»єкта нерухомого майна, станом на 24.11.2015 року право власності на квартиру № 52, розташовану в будинку № 156-А по вулиці Клочківська в м. Харкові не зареєстровано, інші відомості за вказаними параметрами відсутні. ( а.с. 39 ). З копії загальногромадянського паспорту позивача [PERSON] вбачається, що він з 23.07.1980 року по теперішній час має реєстрацію та місце мешкання в спірному житловому приміщенні - квартирі № 52, розташованої в будинку № 156-А по вулиці Клочківська в м. Харкові. ( а.с.а.с. 20-21 ). Таким чином, відповідно до приписів ст. 1268 ЦК України, позивач [PERSON], як спадкоємець першої черги за законом, який постійно проживав разом із спадкодавцем [PERSON] на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину. За наведених обставин, суд дійшов до висновку про визнання за позивачем [PERSON] права приватної власності на квартиру № 52, розташовану в будинку № 156-А по вулиці Клочківська в Дзержинському районі м. Харкова, як за спадкоємцем першої черги за законом, після смерті матері [PERSON], яка померла 24.02.2006 року в селищі Бабаї, Харківського району, Харківської області. На підставі викладеного, ст.ст. 384, 1217, 1220, 1261, 1268 1270, 1272 ЦК України

Outcome: approved