Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-01 00:00:00

20 грудня 2018 року позивачка [PERSON] звернулась до Білоцерківського\~ міськрайонного суду Київської області з позовною заявою до\~ [PERSON] про стягнення заборгованості по аліментах та стягнення неустойки, посилаючись на наступні обставини. Рішенням Білоцерківського міськрайонного суду від 01.06.2017 року (справа № 357/3666/17) з відповідача по справі [PERSON] , [INFO] , стягнуті аліменти на дочку - [PERSON] , [INFO] , на її користь в розмірі 1/4 частини усіх видів його заробітку, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 06.04.2017 року до досягнення дитиною повноліття. Також суд стягнув з відповідача по справі [PERSON] , [INFO] , на її користь кошти на особисте утримання в розмірі 1/6 частини від усіх видів його заробітку, починаючи з 06.04.2017 року по 28.05.2018 року. 29.06.2017 року на підставі рішення суду, Білоцерківським міськрайонним судом були видані виконавчі листи про стягнення з [PERSON] , [INFO] на її користь аліменти на утримання дочки [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/4 частини усіх видів його заробітку, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 06.04.2017 року і до досягнення дитиною повноліття та стягнення коштів на її особисте утримання в розмірі 1/6 частини від усіх видів його заробітку, починаючи 3 06.04.2017 року по 28.05.2018 року. Дочка Аміна проживає разом з позивачкою та перебуває на її повному матеріальному утриманні. Відповідач самоусунувся від виконання своїх батьківських обов`язків, не цікавиться дочкою та не піклується про неї. Протягом всього часу відповідач не сплачував аліменти на утримання дочки, внаслідок чого утворилася заборгованість. Відповідно до довідки № 449 від 09.11.2018 року, виданої Білоцерківським РВ державної виконавчої служби, заборгованість по аліментах на утримання дочки [PERSON] , станом на 01.11.2018 року становить 27935 грн. 20 коп. Згідно ч. 3 ст. 194 СК України, заборгованість за аліментами, які стягуються відповідно до статті 187 цього Кодексу, погашаються за заявою платника, шляхом відрахувань з його заробітної плати, пенсії, стипендії за місцем їх одержання або стягується за рішенням суду. Окрім того, відповідно до вимог закону позивачка має право поставити питання про стягнення з відповідача пені по заборгованості, що виникла в результаті несплати аліментів на утримання дочки. Відповідно до ч. 1 ст. 196 СК України, у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості. Неустойка (пеня) за один місяць рахується наступним чином: заборгованість за аліментами за місяць помножена на 1 % пені і на кількість днів місяця, в якому виникла заборгованість, а загальна сума неустойки (пені) визначається шляхом додавання нарахованої пені за кожен із прострочених платежів (за кожен місяць). Саме такі правові висновки щодо обчислення розміру неустойки (пені) викладені в постановах Верховного Суду України від 16.12.2015 року у справі № 6-2696цс15 та від 16.03.2016 року у справі № 6-300цс16. Отже, розмір неустойки (пені), що підлягає стягненню з відповідача за прострочення сплати аліментів на утримання дочки [PERSON] за період з 06.04.2017 року по 01.11.2018 року становить 81725 грн. 63 коп. Відповідно до довідки № 256 від 20.06.2018 року, виданої Білоцерківським РВ державної виконавчої служби, заборгованість по аліментах на її особисте утримання, станом на 28.05.2018 року становить 13344 грн. 01 коп. Постановою державного виконавця Білоцерківського РВ ДВС ГТУ юстиції у Київській області від 26.06.2018 року виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа № 2/357/1993/17 від 29.06.2016 року, закінчене. На її особисте утримання відповідач не сплатив жодної гривні. Вона являється багатодітною матір`ю,на її утриманні перебувають діти: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . Оскільки, відповідач не приймає ніяких мір для погашення заборгованості по аліментах, а на утримання дочки необхідні кошти, вона змушена звернутися до суду з позовом про стягнення з нього заборгованості по аліментах. Просила суд стягнути з [PERSON] , [INFO] , проживаючого по [ADDRESS] на її користь заборгованість по аліментах на утримання дочки Аміни в розмірі 27935 грн. 20 коп.; стягнути з [PERSON] , [INFO] , проживаючого по [ADDRESS] на її користь неустойку (пеню) за прострочення сплати аліментів на утримання дочки [PERSON] в сумі 81725 грн. 63 коп.; стягнути з [PERSON] , [INFO] , проживаючого по [ADDRESS] на її користь заборгованість по аліментах на особисте утримання в розмірі 13344 грн. 01 коп. (а.с. 2-3). Ухвалою судді від 01 лютого 2019 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у зазначеній справі. Розгляд справи у відповідності до ч. 5 ст. 279 ЦПК України постановлено провести в порядку спрощеного позовного провадженням з повідомленням (викликом) сторін (а.с. 18-19). В судове засіданні позивачка [PERSON] не з`явилась, надала до суду заяву, отримана судом 11.04.2019 року за вх. № 13679, в якій просила справу за її позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості по аліментах та стягнення неустойки розглядати без її участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. У разі неявки відповідача не заперечувала проти заочного розгляду справи (а.с. 27). Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, про час, дату та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про що свідчить рекомендоване повідомлення про вручення судової повістки особисто 18.06.2019 року. Відповідно до ч. 5 ст. 128 ЦПК України судова повістка про виклик повинна бути вручена з таким розрахунком, щоб особи, які викликаються, мали достатньо часу для явки в суд і підготовки до участі в судовому розгляді справи, але не пізніше ніж за п`ять днів до судового засідання, а судова повістка-повідомлення завчасно. Отже, суд приходить до висновку, що відповідач [PERSON] про слухання справи, яке було призначено на 02.07.2019 року був повідомлений завчасно, у відповідності до вимог статті 128 ЦПК України. З боку відповідача [PERSON] жодних заяв та клопотань на адресу суду не надходило. Також, не надходив і відзив на позовну заяву [PERSON] . Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Отже, оскільки сторони не з`явилися в судове засідання,\~ фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.\~\~\~\~\~\~ Інших заяв та клопотань від учасників справи до суду не надано. Ухвалою суду від 02.07.2019 року постановлено провести заочний розгляд справи у вищезазначеній цивільній справі. Стаття 280 ЦПК України визначає, що суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Згідно ч. 2 ст. 281 ЦПК України розгляд справи і ухвалення рішення проводяться за правилами загального чи спрощеного позовного провадження з особливостями, встановленими цією главою. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги позивачки [PERSON] про стягнення заборгованості по аліментах та стягнення неустойки,\~ підлягають\~ частковому задоволенню, з наступних підстав. Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно ч. 1 ст. 19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи,\~ що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства. Судом встановлені фактичні обставини та зміст спірних правовідносин.\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ В судовому засіданні\~ встановлено, що у сторін по справі народилася дитина донька [PERSON] , [INFO] , про що в матеріалах справи свідчить копія свідоцтва про народження, серії [NUMBER] , видана повторно Білоцерківським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Київській області, актовий запис № 10, де батьками є [PERSON] та [PERSON] (а.с. 8). Рішенням Білоцерківського міськрайонного суду від 01.06.2017 року за № 357/3666/17 з відповідача [PERSON] , [INFO] , стягнуті аліменти на доньку [PERSON] , [INFO] , на користь позивачки [PERSON] в розмірі 1/4 частини усіх видів його заробітку, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 06.04.2017 року до досягнення дитиною повноліття та кошти на її особисте утримання в розмірі 1/6 частини від усіх видів його заробітку, починаючи з 06.04.2017 року по [INFO] року. Встановлено, що дочка [PERSON] проживає разом з позивачкою [PERSON] та перебуває на її повному матеріальному утриманні, що підтверджується копією довідки, яка видана Глушківською сільською радою Білоцерківського району Київської області № 174 від 17 серпня 2018 року (а.с. 10). Відповідно до довідки № 449 від 09.11.2018 року, виданої Білоцерківським РВ державної виконавчої служби, заборгованість по аліментах на утримання дочки [PERSON] , станом на 01.11.2018 року становить 27935 грн. 20 коп. (а.с. 7). Відповідно до ч. 1 ст. 196 СК України у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості. Неустойка (пеня) це спосіб забезпечення виконання зобов`язання. Її завдання сприяти належному виконанню зобов`язання, стимулювати боржника до належної поведінки. Однак, таку функцію неустойка виконує до моменту порушення зобов`язання боржником. Після порушення боржником свого обов`язку, неустойка починає виконувати функцію майнової відповідальності. Це додаткові витрати неналежного боржника, майнове покарання його за невиконання або невчасне виконання обов`язку сплатити аліменти. У ст. 196 СК України не встановлено будь-яких обмежень періоду нарахування пені, а навпаки, в ній зазначено, що пеня нараховується за кожен день прострочення. Згідно з положеннями СК України, аліменти призначаються та виплачуються (стягуються) щомісячно, тому за змістом ст. 196 СК України пеня нараховується не на всю суму заборгованості, а її нарахування обмежується лише сумою несплачених аліментів. Згідно роз`яснень, викладених в п. 22\~ постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», передбачена ст. 196 СК відповідальність платника аліментів за прострочення їх сплати у виді неустойки (пені) настає лише за наявності вини цієї особи. На платника аліментів не можна покладати таку відповідальність, якщо заборгованість утворилася з незалежних від нього причин, зокрема, у зв`язку з несвоєчасною виплатою заробітної плати, затримкою або неправильним перерахуванням аліментів банками. В інших випадках стягується неустойка за весь час прострочення сплати аліментів. Правило про стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення означає, що при обчисленні загальної суми пені за прострочення сплати аліментів враховується сума несплачених аліментів та кількість днів прострочення. Оскільки аліменти нараховуються щомісячно, строк виконання цього обов`язку буде різним, отже і кількість днів прострочення також буде різною, залежно від кількості днів у місяці. Тобто, пеня за прострочення сплати аліментів повинна нараховуватися на всю суму несплачених аліментів за кожен день прострочення її сплати, а її нарахування не обмежується тільки тим місяцем, у якому не проводилося стягнення. Пеня за заборгованість по сплаті аліментів нараховується на всю суму несплачених аліментів за кожний день прострочення її сплати, а її нарахування не обмежується тільки тим місяцем, в якому не проводилося стягнення. Отже, зобов`язання зі сплати аліментів носить періодичний характер і повинне виконуватися щомісяця, тому при розгляді спорів про стягнення на підставі частини першої статті 196 СК України пені від суми несплачених аліментів суд повинен з`ясувати розмір несплачених аліментів за кожним із цих періодичних платежів, установити строк, до якого кожне із цих зобов`язань мало бути виконане, та з урахуванням установленого обчислити розмір пені виходячи із суми несплачених аліментів за кожен місяць окремо від дня порушення платником аліментів свого обов`язку щодо їх сплати до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, підсумувавши розміри нарахованої пені за кожен із прострочених платежів та визначивши її загальну суму. Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 25.04.2018 року у справі № 14-37цс18, а тому повинна враховуватись судом при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин, відповідно до ч. 4 ст. 263 ЦПК України. Згідно наданого позивачкою розрахунку пені за прострочення сплати [PERSON] аліментів, останній повинен сплатити пеню за період з 06.04.2017 року по 01.11.2018 року у розмірі 81725 грн. 63 коп. Відповідно до довідки № 256 від 20.06.2018 року, виданої Білоцерківським РВ державної виконавчої служби, заборгованість по аліментах на особисте утримання позивачки, станом на 28.05.2018 року становить 13344 грн. 01 коп. (а.с. 6). Постановою державного виконавця Білоцерківського РВ ДВС ГТУ юстиції у Київській області від 26.06.2018 року виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа № 2/357/1993/17 від 29.06.2016 року, закінчене (а.с. 11). На особисте утримання позивачки [PERSON] відповідач [PERSON] не сплатив жодної гривні. Відповідно до\~ ст. 75 Сімейного кодексу України\~ дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного. Право на утримання (аліменти) має той із подружжя, який є непрацездатним, потребує матеріальної допомоги, за умови, що другий із подружжя може надавати матеріальну допомогу. Один із подружжя є таким, що потребує матеріальної допомоги, якщо заробітна плата, пенсія, доходи від використання його майна, інші доходи не забезпечують йому прожиткового мінімуму, встановленого законом. Згідно ч. 2 ст. 84 Сімейного кодексу України, дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН «Про права дитини» від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Враховуючи те, що заборгованість та прострочення по сплаті аліментів на утримання дитини та коштів на особисте утримання позивачки виникли з вини відповідача, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення позовних вимог в цих частинах. Щодо стягнення з відповідача заборгованості по аліментах на утримання дочки Аміни в розмірі 27935 грн. 20 коп., то\~ суд приходить до наступного. Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину. За положеннями ст. 194 СК України аліменти можуть бути стягнуті за виконавчим листом за минулий час, але не більш як за три роки, що передували пред`явленню виконавчого листа до виконання. Якщо за виконавчим листом, пред`явленим до виконання, аліменти не стягувалися у зв`язку з розшуком платника аліментів або у зв`язку з його перебуванням за кордоном, вони мають бути сплачені за весь минулий час. Заборгованість за аліментами, які стягуються відповідно до ст. 187 СК України, погашається за заявою платника, шляхом відрахувань з його заробітної плати, пенсії, стипендії за місцем їх одержання або стягується за рішенням суду. Указана норма матеріального права визначає порядок стягнення аліментів за виконавчим листом за минулий час та заборгованості за аліментами, що утворилася при їх відрахуванні за заявою платника, поданною відповідно до ст. 187 СК України. Порядок стягнення аліментів на виконання рішення суду передбачений Законом України «Про виконавче провадження» і суд вирішує питання заборгованості лише у разі спору про її розмір. Таким чином, при відсутності такого спору заборгованість стягується державним виконавцем відповідно до положень Закону, а не на підставі рішення суду про стягнення заборгованості. Саме до цього зводяться висновки ВСУ, викладені під час розгляду справи № 6-850 св 17. Враховуючи, що відповідач [PERSON] не оспорював визначений державним виконавцем розмір утвореної заборгованості по сплаті аліментів, ця сума не підлягає стягненню в судовому порядку, а має стягуватись державним виконавцем у порядку, передбаченому Законом України «Про виконавче провадження». У зв`язку з цим, правові підстави для стягнення з [PERSON] 27935 грн. 20 коп. заборгованості по аліментах, відсутні. Згідно ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно вимог ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ст. 77 ЦПК України предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Згідно із ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.\~\~\~\~\~\~\~\~ Відповідно до вимог ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року). Тому, враховуючи вищенаведені обставини, суд приходить до висновку, що з відповідача [PERSON] , [INFO] , необхідно стягнути на користь [PERSON] неустойку (пеню) за прострочення сплати аліментів на утримання дочки Аміни по виконавчому листу № 357/3666/17 від 01.06.2017 року в розмірі 81725 грн. 63 коп., та стягнути з [PERSON] , [INFO] на користь [PERSON] заборгованості по аліментах на особисте утримання по виконавчому листу № 357/3666/17 від 01.06.2017 року в розмірі 13344 грн. 01 коп. З 1 січня 2019 року відповідно до Закону України «Про судовий збір» та Закону України «Про Державний бюджет України на 2019 рік» ставки судового збору змінюються. Як визначено у Законі, судовий збір збір, що справляється на всій території України за подання заяв, скарг до суду, за видачу судами документів, а також у разі ухвалення окремих судових рішень, передбачених цим Законом. Судовий збір включається до складу судових витрат. Судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі. За подання до суду позовної заяви майнового характеру, яка подана: фізичною особою або фізичною особою підприємцем ставка судового збору складає 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Згідно п. 3 ч.1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі - у справах про стягнення аліментів, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення заборгованості,\~ неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів чи зміну способу їх стягнення, а також заявники у разі подання заяви щодо видачі судового наказу про стягнення аліментів. Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Згідно із ч. 6\~ ст. 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Оскільки, позивачка [PERSON] при звернені до суду з вищевказаним позовом була звільнена від сплати судового збору, то з відповідача [PERSON] , [INFO] підлягає стягненню на користь держави судовий збір у сумі 1536,80 гривень (одна тисяча п`ятсот тридцять шість гривень вісімдесят копійок). На підставі викладеного та

Outcome: partial