Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-23 00:00:00

21 липня 2020 року [PERSON] звернулася до суду із позовом до [PERSON] про визнання таким, що втратив право на користування житлом, посилаючись на те, що відповідно до договору дарування від 25 грудня 2014 року їй на праві власності належить квартира [ADDRESS] . У квартирі крім позивача, [PERSON] , [PERSON] , зареєстровано місце проживання [PERSON] , однак останній у квартирі не проживає з 1 липня 2019 року. З огляду на викладене, відповідно до ст.ст.391,405 ЦК України позивач просить її вимоги задовольнити. Представник позивача подав до суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, у випадку неявки відповідача не заперечив, щодо заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, хоча про час та місце розгляду справи був повідомлений в установленому законом порядку подав до суду заяву про розгляд справи без його участі, проти позову заперечив. \~ \~ \~ \~Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. \~ \~ \~ \~Як встановлено в судовому засіданні на підставі договору дарування від 25 грудня 2014 року [PERSON] набула у власність квартиру [ADDRESS] . Згідно довідки відділу реєстрації місця проживання Управління з питань реєстрації Хмельницької міської ради від 1 червня 2020 року у зазначеній квартирі зареєстровано місце проживання [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . \~ \~ \~ \~Рішенням Хмельницького міськрайонного суду від 23 квітня 2020 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] було розірвано. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ Актом від 24 листопада 2020 року затвердженим директором УМК «Дубове» зафіксовано факт відсутності за місцем проживання [PERSON] за зареєстрованим місцем проживання з 1 липня 2019 року по 24 листопада 2020 року. Відповідно до\~статті 41 Конституції України\~кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності є непорушним. За положеннями\~статті 47 Конституції України\~кожен має право на житло. Держава створює умови, за яких кожний громадянин матиме змогу побудувати житло, придбати його у власність або взяти в оренду. Громадянам, які потребують соціального захисту, житло надається державою та органами місцевого самоврядування безоплатно або за доступну для них плату відповідно до закону. Ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше як на підставі закону за рішенням суду. Згідно зі\~статтею 317 ЦК України\~власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місце знаходження майна. Відповідно до частини першої\~статті 319 ЦК України\~власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Частиною першою\~статті 383 ЦК України\~та\~статтею 150 ЖК Української РСР\~закріплені положення, відповідно до яких громадяни, які\~\~мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання членів їх сімей та інших осіб, мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд. Статтею 391 ЦК України\~визначено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Згідно статті 1 Першого протоколу до\~Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод\~кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Статтею 156 Житлового кодексу Української РСР\~передбачено, що члени сім`ї власника жилого будинку, які проживають разом із ним у будинку, що йому належить користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку, якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням. Аналогічну норму містить також\~стаття 405 ЦК України. В силу ч.2 ст. 405 ЦК України, член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Враховуючи, що відповідач у квартирі [ADDRESS] не проживає понад один рік, у своєму запереченні причин, за яких він у квартирі не проживає наведено не було, а тому суд приходить до висновку, що поважні причини для цього відсутні, з огляду на що, позов слід задоволити, та визнати [PERSON] таким, що втратив право на користування житлом. Факт реєстрації відповідача у квартирі [ADDRESS] покладає на позивача додаткові витрати по утриманню житла, та унеможливлює оформлення субсидії. Відповідно до ст.141 ЦПК України, судові витрати по справі становлять 840 грн. 80 коп., які підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved