Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-11 00:00:00

21.07.2016 року [PERSON] звернулася до Василівського районного суду Запорізької області з позовом, який в подальшому уточнила, до [PERSON] про стягнення аліментів, в якому просить стягнути з відповідача на свою користь аліменти на утримання неповнолітньої дитини: сина [PERSON], [INFO] в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) відповідача, починаючи стягнення з дня подачі позовної заяви до суду, тобто з 21.07.2016 року, посилаючись на те, що вона є інвалідом III групи, на її утриманні знаходяться неповнолітня дитина: син [PERSON], [INFO], однак відповідач [PERSON] матеріальної допомоги на утримання неповнолітнього сина не надає, хоча має можливість, внаслідок чого вона опинилася в скрутному матеріальному становищі, тому вимушена звернутися до суду з даним позовом. В судове засідання позивачка [PERSON] не зявилася, проте надала суду заяву, в якій просить розглянути справи у її відсутність, уточнені позовні вимоги підтримує у повному обсязі, просить позов задовольнити за викладеними у позовній заяві підставами. Проти ухвалення по справі заочного рішення не заперечує. В судове засідання відповідач [PERSON] повторно не зявився, про час і місце слухання справи повідомлявся судом своєчасно, належним чином, відповідно до вимог ст.ст.74,76 ЦПК України, що підтверджується розписками в отриманні судових повісток, жодних документів на підтвердження поважності причин неявки суду не надано, заперечень на позов не подано, тому суд вирішує справу на підставі наявних у ній доказів, відповідно до ч.4 ст.169, ч.1 ст.224 ЦПК України. Судом встановлено, що з 11.11.2005 року сторони перебувають у шлюбі, який зареєстровано Дніпрорудненською міською радою Запорізької області, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб, копія якого міститься в матеріалах справи (а.с.2). Від спільного подружнього життя сторони мають неповнолітнього сина - [PERSON], [INFO], у свідоцтві про народження якого батьком записаний [PERSON], відповідач у справі (а.с.3). Згідно довідки виданої Дніпрорудненською міською радою Василівського району Запорізької області від 20.07.2016 року за № 987, позивач [PERSON] зареєстрована за адресою: [INFO], та разом з нею зареєстровані: чоловік [PERSON], [INFO] та син [PERSON], [INFO] (а.с.6). Згідно довідки до акта огляду медико-соціальною експертною комісією від 09.12.2015 року, позивачка [PERSON] має ІІІ групу інвалідності за загальним захворюванням (а.с.7). Позивачка працює на ПрАТ «ЗЗРК» на 0,5 ставки черговою по гуртожитку, та загальний розмір її доходів за період з 01.01.2016 року по 01.07.2016 року склав 12884,79 грн., згідно довідки ПрАТ «ЗЗРК» про доходи № 845 від 05.08.2016 року (а.с.24,26). Відповідач [PERSON] працює на ПрАТ «ЗЗРК» шаха «Експлуатаційна», та за період з 01.01.2016 року по 01.07.2016 року загальний розмір його доходів становить 59114,99 грн.,що підтверджується довідкою ПрАТ «ЗЗРК» про доходи № 838 від 03.08.2016 року (а.с.22,25), проте відповідач належним чином не утримую неповнолітню дитину, хоча має таку можливість. На теперішній час між сторонами домовленості щодо утримання дітей не досягнуто, тому позивачка [PERSON] вимушена звернутися до суду з даним позовом. Відповідно до ст.180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Згідно положень статті 181 Сімейного кодексу України способами виконання батьками обовязку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками той з них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. Згідно ч.4 ст.181 Сімейного кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються в частці від доходу батька (матері) та/чи в твердій грошовій сумі. Згідно до положень ст.182 Сімейного кодексу України та п.17 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року № 3 Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів, при визначені розміру аліментів суд враховує:стан здоров»я та матеріальне становище дитини; стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. При цьому, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може меншим, ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених ст.184 цього кодексу. Відповідно до положень ст.183 СК України, частка заробітку (доходу) батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Згідно вимог статті 191 Сімейного кодексу України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову. Відповідно до ч.ч.1,2 ст.27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, Держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. У відповідності до ст.8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх заміняють, несуть відповідальність за створення необхідних для всебічного розвитку дитини відповідно до законів України. Враховуючи положення ч.1 ст.3 Конвенції про права дитини, ч.ч.7,8 ст.7 СК України при вирішенні будь-яких питань щодо дітей, суд повинен виходити з якнайкращого забезпечення інтересів дитини. З урахуванням вищевикладеного, повно і всебічно дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що заявлені [PERSON] позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню у повному обсязі, та враховуючи матеріальне становища відповідача, який є фізично здоровою та працездатною особою, на теперішній час офіційно працює, має регулярний дохід та постійне джерело прибутку, тому суд вважає, що відповідач має можливість сплачувати аліменти на користь позивачки [PERSON] у визначеній нею частці від доходів (заробітку) відповідача щомісячно, та приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню у повному обсязі та вважає необхідним стягнути в судовому порядку з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання неповнолітньої дитини: сина [PERSON], [INFO] в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) відповідача, починаючи стягнення з дня подачі позовної заяви до суду, тобто з 21.07.2016 року, та до досягнення дитиною повноліття. Крім того, відповідно до положень ст.ст.79, 88 ЦПК України, суд розподіляє судові витрати, а саме: з відповідача [PERSON] підлягають стягненню в дохід держави судовий збір за предявлення до суду позову майнового характеру, розмір якого становить 551,20 грн., оскільки позивачка [PERSON] по даній категорії справ про стягнення аліментів звільнена від сплати судового збору.

Outcome: approved