Jurisdiction: civil
Date: 2018-08-08 00:00:00

21.05.2018 року позивач [PERSON] звернулася до Куп'янського міськрайонного суду Харківської області з позовною заявою, уточнивши її до відкриття провадження у справі, до відповідачів [PERSON], [PERSON], представник відповідачів: [PERSON], про встановлення юридичного факту належності спадкового майна, визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування. В обґрунтування своїх уточнених позовних вимог посилається на те, що вона з 28.08.1982 року перебувала в шлюбі з [PERSON], який помер [INFO]. На день смерті проживав та був зареєстрований разом з нею у [ADDRESS]. За цією ж адресою були зареєстровані їхні доньки: [PERSON], [PERSON], але фактично не проживали з ними більше 10 років. Після смерті чоловіка залишилася спадщина: 23/25 частки житлового будинку, розташованого за адресою: [ADDRESS], належні спадкодавцеві на праві власності на домоволодіння від 13.02.1992 року за № [NUMBER], а також житловий будинок з земельною ділянкою при ньому, розташований за адресою: [ADDRESS], право на земельну частку (пай) в землях колишньої агрофірми «Заря» Борівського району, Харківської області, належні на праві власності [PERSON], після смерті якої її син та спадкоємець згідно заповіту від 21.04.2011 року, а нині спадкодавець [PERSON], спадщину прийняв, але отримати на своє ім'я свідоцтво про право на спадщину на вказане майно не встиг, помер. За таких обставин, позивач просить суд встановити факти належності [PERSON] на праві власності вищезазначеного спадкового майна після смерті його матері [PERSON]. Крім того, посилається на те, що вона, як дружина спадкодавця [PERSON] спадщину за законом прийняла, шляхом подання заяви до нотаріальної контори. Проте, 14.11.2017 року державним нотаріусом винесена постанова про відмову у вчиненні нотаріальної дії, видачі свідоцтва на її ім'я про право на спадщину на майно, належне спадкодавцеві, як єдиній спадкоємиці, з тих підстав, що разом зі спадкодавцем були зареєстровані та постійно проживали, крім дружини, дві доньки, які є відповідачами по справі, та які, відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України вважаються такими, що прийняли спадщину. Але доньки не проживали зі спадкодавцем на день його смерті, права на обов'язкову долю не мають, не претендують на спадщину, тому позивач просить суд визнати за нею право власності на 23/25 частки житлового будинку, розташованого за адресою: [ADDRESS], житловий будинок з земельною ділянкою при ньому, розташований за адресою: [ADDRESS], право на земельні частку (пай) в землях колишньої агрофірми «Заря» Борівського району, Харківської області, в порядку спадкування після смерті її чоловіка [PERSON]. Ухвалою від 09.07.2018 р. суд відкрив провадження у справі за вищезазначеним позовом і призначив розгляд справи в порядку загального позовного провадження. У підготовче засідання сторони не з'явилися. Позивач у заяві від 09.08.2018 р. просить суд про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує та просить суд їх задовольнити у повному обсязі. Від представника відповідачів за довіреностями [PERSON] надійшли заява про розгляд справи без його участі, позовні вимоги визнає, проти задоволення позову не заперечує. Відзив не поданий. Згідно з ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Суд вважає можливим розглядати справу у відсутність сторін, на підставі наявних доказів в матеріалах справи. Відповідно до положень ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання позову відповідачем суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Положеннями ст. 200 ЦПК України визначено право суду ухвалювати рішення за результатами підготовчого провадження у випадку визнання позову відповідачем. Оцінивши наявні докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що постановою державного нотаріуса Куп'янської державної нотаріальної контори Харківської області від 14 листопада 2017 року [PERSON] відмовлено у вчиненні нотаріальної дії - видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на 23/25 частки житлового будинку, розташованого за адресою: [ADDRESS], житловий будинок за адресою: [ADDRESS], з земельною ділянкою при ньому, право на земельні частку (пай) в землях колишньої агрофірми «Заря» Борівського району, Харківської області, після смерті [INFO] чоловіка [PERSON]. Відмова мотивована тим, що нотаріусом було встановлено, що на день смерті [PERSON] разом з ним були зареєстровані та постійно проживали, крім дружини, його діти: доньки [PERSON], [PERSON]. На протязі шести місяців з дня смерті спадкодавця (ст. 1270) [PERSON] та [PERSON] не подали до нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини заяв про відмову від спадщини, у зв'язку з чим на підставі ч. 3 ст. 1268 ЦК України вони вважаються такими, що прийняли спадщину. Таким чином, видати [PERSON] свідоцтва про право на спадщину за законом на все майно спадкодавця як єдиній спадкоємиці, що прийняла спадщину, немає можливості, а можливо видати такі свідоцтва лише на 1/3 частину спадкового майна, з чим [PERSON] не погоджується (а.с.5). При цьому, державним нотаріусом було встановлено, що [PERSON] не залишив заповіту на випадок своєї смерті. Спадщину за заявою до нотаріальної контори прийняла дружина спадкодавця [PERSON]. Відомостей щодо інших спадкоємців [PERSON] в порядку ст. 1261 ЦК України немає. [PERSON] помер [INFO] - свідоцтво про смерть [NUMBER], видане 08.01.2015 року виконавчим комітетом Сеньківської сільської ради Куп'янського району Харківської області (а.с.12). На день своєї смерті проживав та був зареєстрований за адресою: [ADDRESS], та разом з ним на момент смерті були зареєстровані : дружина - [PERSON], дочка - [PERSON], дочка - [PERSON] (а.с.8). Подружні та родинні відносини між спадкодавцем та спадкоємцями, сторонами по справі, підтверджені (а.с. 10,11). Спадщина, що залишилася після смерті [PERSON] складається з наступного. 23/25 часток житлового будинку, розташованого за адресою: [ADDRESS], належні спадкодавцеві на праві власності на підставі свідоцтва про право власності на домоволодіння від 13.02.1992 року, виданого виконкомом Сеньківської сільської ради на підставі рішення виконкому Сеньківської сільської ради № 2 від 28 січня 1992 року, та зареєстровані за ним в КП «Куп'янське БТІ» за р. № 4565 в р. книзі № 31 (а.с.25); а також житлового будинку з земельною ділянкою при ньому, розташованого за адресою: [ADDRESS], права на земельну частку (пай) в землях колишньої агрофірми «Заря» Борівського району, Харківської області, належні на праві власності [PERSON] на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 26.07.1994 р. на 1/2 частину жилого будинку з відповідною частиною надвірних будівель, який знаходиться в [ADDRESS], виданого державним нотаріусом Куп'янської державної нотаріальної контори, зареєстрованого в реєстрі за № 1-4183, яка зареєстрована за нею в КП «Куп'янське БТІ» за р. № 6529 в р. книзі № 38 (а.с.26), свідоцтва про право особистої власності на 1/2 частину жилого будинку з відповідною частиною надвірних будівель, який знаходиться в [ADDRESS], виданого виконкомом Сеньківської сільської ради на підставі рішення виконкому Сеньківської сільської ради № 12 від 15.03.1994 року, та зареєстрована за нею в КП «Куп'янське БТІ» за р. № 6529 в р. книзі № 38 (а.с.27), свідоцтва про право на спадщину за законом від 21.09.2004 р., виданого державним нотаріусом Куп'янської державної нотаріальної контори, зареєстрованим в реєстрі за № 2-2203, на право на земельну частку (пай) на підставі якого внесені зміни до Сертифіката, у зв'язку з передачею права на земельну частку (пай) серії [NUMBER] (а.с. 13,29), Державного акту на право приватної власності на землю серії [NUMBER] (а.с.28), та після смерті якої її син та спадкодавець [PERSON] спадщину прийняв, але до дня своєї смерті не отримав на своє ім'я свідоцтва про право на спадщину на вищевказане майно (а.с.5). [PERSON] померла [INFO] - свідоцтво про смерть [NUMBER], видане 02.09.2014 року виконавчим комітетом Сеньківської сільської ради Куп'янського району Харківської області (а.с.39). [PERSON] залишила заповіт, посвідчений 21.04.2011 р. секретарем виконавчого комітету Сеньківської сільської ради Куп'янського району Харківської області, р. № 23, яким заповіла все своє майно сину [PERSON] (а.с.6). Спадкоємцем до майна померлої згідно закону та заповіту був її син [PERSON] (а.с.7). Згідно акту обстеження умов проживання від 14 травня 2018 року, складеного за участю голови Сеньківської сільської ради Куп'янського району Харківської області, депутата сільської ради та у присутності двох сусідів, було проведено обстеження фактичного проживання за адресою: [ADDRESS], [PERSON], 1989 р.н., та [PERSON], 1983 р.н. та було встановлено, що вони дійсно зареєстровані за вказаною адресою, але фактично не проживають: [PERSON] - з вересня 2007 року. [PERSON] - з травня 2001 року(а.с.9). Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Ст. 1218 ЦК України передбачає, що до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Здатність мати цивільні права та обов'язки (цивільну правоздатність) мають усі фізичні особи. Цивільна правоздатність фізичної особи виникає у момент її народження і припиняється у момент її смерті (ст. 25 ЦК України). Згідно ч. 2 ст. 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Відповідно до ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. (ст. 392 ЦК України). Однією з таких підстав є спадкування майна, відповідно до ст.1217 ЦПК України. Відповідно до норм ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини та згідно ч. 3 ст. 1296 ЦК України відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця від спадщини. Пленум Верховного Суду України у п.23 постанови № 7 від 30.05.2008р. «Про судову практику у справах про спадкування» роз'яснив, що у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. З роз'яснень в Постанові Пленуму Верхового суду України за № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» вбачається, що особа яка не має змоги реалізувати своє право на отримання свідоцтва про право на спадщину у нотаріальному порядку набуває право на звернення до суду у порядку позовного провадження із вимогами щодо визнання права на спадщину. Згідно ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, той з подружжя, який його пережив. Позивач є спадкоємцем першої черги після смерті чоловіка [PERSON], померлого [INFO]. Відповідачі також є спадкоємцями першої черги після смерті батька [PERSON], однак, спадщину не прийняли, фактично не проживали зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, на неї не претендують, позов визнають та не заперечують проти його задоволення. Зібраними у справі доказами підтверджується факт належності [PERSON], який помер [INFO], на праві власності житлового будинку з надвірними будівлями, розташованого за адресою: [ADDRESS], та земельної ділянки при ньому, з цільовим призначенням для обслуговування жилого будинку, господарських будівель та споруд, права на земельну частку (пай) відповідно до Сертифікату серія [NUMBER] від 30.09.1996 р. на землях колишньої агрофірми «Зоря» Борівського району, Харківської області, в розмірі 4,97 в умовних кадастрових гектарах, в порядку спадкування за заповітом після смерті матері [PERSON], яка померла [INFO]. Таким чином, враховуючи, що позивачем надано належні, допустимі, достовірні та достатні докази на підтвердження обставин, викладених в обґрунтування позову, позовна заява є повністю обґрунтованою, відповідачі визнали позов у повному обсязі, що не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, тому у справі є законні підстави для ухвалення рішення про задоволення позову у повному обсязі.

Outcome: approved