Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-03 00:00:00

20 листопада 2014 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до Супрунівської сільської ради Білопільського району Сумської області про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування за законом. Свої вимоги позивач мотивував тим, що [INFO] року померла його дружина [PERSON]. Після смерті останньої відкрилась спадщина на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва загальною площею 4,13 га, розташовану на території Супрунівської сільської ради Білопільського району Сумської області. Фактично він прийняв спадщину після дружини, однак отримати в нотаріальній конторі свідоцтво про право на спадщину за законом і вільно розпоряджатися спадковим майном він не може у зв'язку з тим, що оригінал державного акту на право приватної власності на землю втрачений. Посилаючись на вказані обставини, [PERSON] звернувся до суду з позовом, в якому просив визнати за ним право власності на земельні ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, які знаходяться на території Супрунівської сільської ради Білопільського району Сумської області, площами: 3,97 га - ріллі та 0,16 га кормових угідь в порядку спадкування за законом після дружини [PERSON], яка померла [INFO] року. В судове засідання позивач [PERSON] не з'явився, його представник за довіреністю [PERSON] надав письмову заяву про розгляд справи в його відсутність, позов підтримує. Представник відповідача - Супрунівської сільської ради Білопільського району Сумської області в судове засідання також не з'явився. Сільський голова листом повідомив, що з позовом згодний, просив розглянути справу без участі представника сільради. Представник третьої особи - Улянівської державної нотаріальної контори Білопільського району Сумської області в судове засідання не з'явився, надав письмову заяву про розгляд справи без його участі. У зв'язку з неявкою сторін, третьої особи, суд розглядає справу без їх участі, на підставі наявних у справі доказів, у відповідності до ч. 2 ст. 197 ЦПК України без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Повно, всебічно і об'єктивно дослідивши матеріали справи та оцінивши їх в сукупності, суд приходить до наступних висновків. Статтею 1216 ЦК України визначено, що спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно ч. ч. 1, 2 ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою. У відповідності до ч. 1 ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Відповідно до ч. 1 ст. 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Статтею 328 ЦК України визначено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. При цьому право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. У відповідності до ч. 2, 3 ст. 373 ЦК України право власності на земельну ділянку гарантується Конституцією України. Право власності на землю (земельну ділянку) набувається і здійснюється відповідно до закону. Право власності на земельну ділянку поширюється на поверхневий (ґрунтовий) шар у межах цієї ділянки, на водні об'єкти, ліси, багаторічні насадження, які на ній знаходяться, а також простір, що є над і під поверхнею ділянки, висотою та глибиною, які необхідні для зведення житлових, виробничих та інших будівель і споруд. За змістом п. «г» ч. 1 ст. 81 Земельного кодексу України громадяни України набувають право власності на земельні ділянки на підставі прийняття спадщини. Судом встановлено, що дружиною позивача [PERSON] була [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про одруження серії [NUMBER] (а. с. 5). Згідно свідоцтва про смерть серії [NUMBER] [PERSON] померла [INFO] року (а. с. 6). У відповідності до наявної в матеріалах справи копії державного акту на право приватної власності на землю серії ІV-СМ №027011, виданого Супрунівською сільською радою 31 травня 1999 року на підставі рішення VІ сесії 23 скликання Супрунівської сільської ради від 04 травня 1999 року, та витягу з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки [PERSON] на праві приватної власності належала земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка знаходиться на території Супрунівської сільської ради Білопільського району Сумської області, загальною площею 4,13 га в межах згідно з планом, з яких: 3,9700 га - ріллі та 0,1600 га кормових угідь, загальною вартістю 82 055 грн. 76 коп. (а. с. 7, 9). З довідки Супрунівської сільської ради №595 від 01 жовтня 2014 року вбачається, що [PERSON] постійно і до дня смерті [INFO] року проживала у с. Супрунівка Білопільського району Сумської області. Після смерті останньої залишилось спадкове майно. Заповіт від імені [PERSON] виконавчим комітетом Супрунівської сільської ради не посвідчувався. [PERSON] прийняв спадщину після дружини [PERSON] шляхом постійного проживання до дня смерті останньої і протягом шести місяців після її смерті та шляхом зберігання особистих документів померлої (а. с. 8). Згідно оголошення в газеті «Білопільщина» загублений державний акт на приватну власність на землю серії ІV-СМ №027011, виданий Супрунівською сільською радою 31 травня 1999 року на ім'я [PERSON], вважати недійсним (а. с. 10). Відповідно до інформаційної довідки зі Спадкового реєстру спадкова справи після [PERSON], яка померла [INFO] року, не заведена (а. с. 18). Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що позивач має право на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва загальною площею 4,13 га, з яких: 3,97 га - ріллі та 0,16 га - кормових угідь, розташовану на території Супрунівської сільської ради Білопільського району Сумської області, в порядку спадкування за законом після дружини [PERSON], яка померла [INFO] року. Однак, він позбавлений можливості отримати у нотаріальній конторі свідоцтво про право власності на спадщину за законом і вільно розпоряджатися спадковим майном у зв'язку з тим, що оригінал державного акту на право приватної власності на землю втрачений. Таким чином, суд приходить до висновку про задоволення позову [PERSON] та визнання за ним права власності на земельну ділянку загальною площею 4,13 га, з яких: 3,97 га - ріллі та 0,16 га - кормових угідь, розташовану на території Супрунівської сільської ради Білопільського району Сумської області, в порядку спадкування за законом після дружини [PERSON], яка померла [INFO] року. На підставі викладеного,

Outcome: approved