Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-15 00:00:00

20.11.2017 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до Бориспільського об'єднаного управління Пенсійного фонду України, в якому просив стягнути з останнього на його користь 49533,42 грн. Нарахованої, але не виплаченої пенсійної виплати, а також відповідно ст.3 ЗУ «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у звязку з порушенням строків їх виплати» інфляційні збитки в розмірі( 49533,42х218,55 %).Також подав заяву, відповідно до якої просив розглянути справи та вирішити заявлені ним вимоги відповідно до закону. В обґрунтування позову зазначив, що постановами Бориспільського міськрайонного суду від 12.10.2010 р. № 2-а-1280/2010, від 08.12.2010 р. у справі № 2-а-663/10, від 07.04.2011 р. у справі № 2-а-1820/2011, які набрали законної сили, зобовязано УПФУ в м. Борисполі Київської області виконати вимоги ч.4 ст. 54, ст.50 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» та починаючи з 12.10.2010р. здійснити нарахування та виплату йому державної пенсії у розмірі 8 мінімальних пенсій за віком, щомісячної додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров»ю, з розрахунку 75 відсотків мінімальної пенсії за віком, яка за правилами ст. 28 ЗУ «Про загальнообовязкове пенсійне страхування» визначається розміром прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, з урахуванням проведених раніше виплат. Зазначив, що відповідач на виконання постанов суду з 12.10.2010 по 22.07.2011 здійснив йому нарахування доплати на загальну суму 49533,42 грн, однак на час подачі вказаного позову виплату вказаних коштів не здійснив. Вважає, що через порушення виплати доплати пенсії, відповідач також повинен сплатити йому інфляційні збитки згідно ЗУ « Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у звязку з порушенням строків їх виплати» в розмірі( 49533,42х218,55 %). Також зазначив, що має захворювання, повязані з наслідками ліквідації аварії на ЧАЕС. Для повного одужання передбачається довготривале лікування, для якого необхідні дорогі ліки. Через зазначені підстави і звернувся до суду з даним позовом. Ухвалою Бориспільського міськрайонного суду від 14.02.2018 р. до участі в справі було залучено в якості співвідповідача - Головне управління Державної казначейської служби України в Київській області.( а.с.46,47). У судове засідання позивач не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, однак надав суду заяву (а.с. 30), в якій просив суд розглянути справу у його відсутність, позовні вимоги підтримує у повному обсязі та просить їх задовольнити. Представник відповідача -Бориспільського обєднаного управління Пенсійного фонду України в Київській області, у судовому засіданні заперечував проти позову,\~ підтримав подані до суду письмові заперечення № 12833/08 від 26.12.2017( а.с.14-16) та письмовий відзив № 916/08 від 24.01.2018( а.с.33-34), відповідно до яких зазначив, що вимога позивача щодо стягнення з управління пенсійної виплати та інфляційних збитків є протиправними і безпідставними. Вказує, що управління своїм листом від 01 вересня 2016 року № 8719/04 повідомляло позивача про внесення рішень суду до Реєстру рішень, виконання яких гарантується державою, відповідно до наданих довідок про здійснення нарахування на виконання рішень судів: довідка № 5079/04 від 19 травня 2016 року на суму 19025,83 грн. на виконання постанови Бориспільського міськрайонного суду Київської області по справі № 2-а-1820/11 від 19 жовтня 2011 року; довідка № 5080/04 від 19 травня 2016 року на суму 21102,86 грн. на виконання постанови Бориспільського міськрайонного суду Київської області по справі № 2-а-663/2011 від 06 квітня 2011 року; довідка № 5081/04 від 19 травня 2016 року на суму 679,80 грн. на виконання постанови Бориспільського міськрайонного суду Київської області по справі № 2-а-540/2011 від 21 березня 2011 року. Тобто, суми коштів, які включені у вищезазначені довідки передалися на виконання до Головного управління державної казначейської служби України в Київській області. Відповідно до статті 63 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», статті 7 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» фінансування витрат, повязаних з реалізацією цих законів, здійснюється за рахунок коштів державного бюджету. Пенсійний фонд України за рахунок коштів Державного бюджету України реалізує бюджетну програму КПКВК 2506020 «Дотація на виплату пенсій, надбавок та підвищень до пенсій, призначених за різними пенсійними програмами», згідно з якою Пенсійному фонду виділені бюджетні асигнування для виплати пенсій у розмірах, визначених законодавством. Головним розпорядником коштів за цією програмою є Міністерство соціальної політики України, розпорядником нижчого рівня - Пенсійний фонд України. Зазначив, що згідно з пунктами 20 та 29 частини першої статті 116 Бюджетного кодексу України взяття зобовязань без відповідних бюджетних асигнувань та здійснення видатків бюджету з перевищенням бюджетних призначень є порушеннями бюджетного законодавства. Рішення судів у справах щодо пенсійного забезпечення, які набрали законної сили, виконуються органами Пенсійного фонду України в межах покладених судом зобовязань, з урахуванням повноважень, наданих чинним законодавством. Вказує, що покладені судом зобовязання вчинити дії щодо проведення перерахунку виконані управлінням Пенсійного фонду України в м. Борисполі та Бориспільському районі Київської області в порядку, встановленому судовим рішенням, та в межах повноважень, покладених на управління Фонду. Виплата донарахованої суми, яка перевищує бюджетні призначення на поточний рік, була б здійснена за наявності відповідного фінансування з Державного бюджету України. Додатково повідомив, що управління Пенсійного фонду України мають статус одержувачів коштів, у звязку з чим видатки обмежені розміром одержаних коштів. Виплата боргу згідно рішення суду була б проведена при наявності фінансового ресурсу бюджету Пенсійного фонду України. Звертає увагу, що позивач звернувся із заявою про виконання рішення суду відповідно до Порядку, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 03 вересня 2014 року № 440 «Про затвердження Порядку погашення заборгованості за рішеннями суду, виконання яких гарантується державою», тому в даному випадку управління вже не є боржником. Одночасно, звертає увагу суду, що розрахунок інфляційних збитків наданий позивачем в позовній заяві не відповідає рекомендаціям Верховного Суду України відносно порядку застосування індексів інфляції при розгляді судових справ № 62- 97 від 03 квітня 1997 року. У звязку з наведеним, просив суд відмовити в задоволенні позовних вимог у повному обсязі. Представник відповідача- Головного управління Державної казначейської служби України у Київській області, у судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомили, заперечень проти позову, а також заяви про розгляд справи за їхньої відсутності не подали. Натомість направили суду клопотання, про закриття провадження у даній справі, поскільки повинна розглядатися в порядку адміністративного судочинства. Ухвалою суду від 16.03.2018 року у задоволенні клопотання Головного управління Державної казначейської служби України у Київській області про закриття провадження у цивільній справи-відмовлено. Заслухавши пояснення представника відповідача, дослідивши матеріали даної справи, матеріали пенсійної справи на [PERSON], суд приходить до висновку, що заявлені позовні вимоги задоволенню не підлягають з наступних підстав. Відповідно до вимог ст.13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до вимог ст.12,81 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексу. Відповідно до вимог ч.6ст.81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. У судовому засіданні встановлено, що позивач [PERSON] являється інвалідом другої групи (причина інвалідності захворювання пов'язане з впливом наслідків аварії на ЧАЕС) та особою, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи (категорія 1), перебуває на пенсійному обліку в УПФУ у м.Борисполі та Бориспільському районі (на даний час в Бориспільському ОУ ПФУ) та з 12.10.2010 року йому призначена основна та додаткова пенсія, згідно ст.ст. 50, 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» (а.с. 3, 70-75). Як вказав у позовній заяві позивач (а.с.1), та не оспорюється відповідачем, постановами Бориспільського міськрайонного суду Київської області: від 12.10.2010 р. у справі № 2-а-1280/2010, від 08.12.2010 р. у справі № 2-а-663/2010, від 07.04.2011 у справі № 2-а-1820/2011, зобовязано Управління Пенсійного фонду україни у м.Борисполі Київської області виконати вимоги ч.4 ст. 54 та ст.50 ЗУ «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», починаючи з 12.10.2010 р. здійснити нарахування та виплату [PERSON] державної пенсії у розмірі 8 мінімальних пенсій за віком, щомісячної додаткової пенсії за шкоду заподіяну здоровю у розмірі 75 % мінімальної пенсії за віком, яка за правилами ч.1 ст.28 ЗУ « Про загальнообовязкове пенсійне страхування» визначається розміром прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, з урахуванням проведених раніше виплат. З інформації, зазначеної в листі № 2152/05 від 24.02.2016р. встановлено, що Бориспільське ОУ ПФУ Київської області на виконання вказаних вище постанову суду провело нарахування пенсії по інвалідності та щомісячної додаткової пенсії за шкоду за період : з 12.10.2010р. по 06.12.2010р. в сумі 9424,73 грн., з 08.12.2010 р. по 06.04.2011 р. в сумі 21\~102,86 грн., за період з 07.04.2011 р. по 22.07.2011 р. в сумі 19025,83 грн.( а.с.5). Зазначене також підтверджується розпорядженнями про призначення пенсії( а.с.70-75). Як вбачається зі змісту листа від 01.09.2016 за № 8719/04 Бориспільське обєднане управління Пенсійного фонду України Київської області повідомило позивача, що на адресу управління 11.05.2016 р. надійшли повідомлення управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області про внесення рішення до Реєстру рішень, виконання яких гарантується державою. Відповідно до п.7 Порядку погашення заборгованості за рішеннями суду, виконання яких гарантується державою, затвердженого постановою КМУ від 03.09.2014 р. № 440, надіслані довідки про здійснення нарахування на виконання рішень судів. Також повідомлено, що суми коштів, які включені в довідки передаються на виконання до Головного управління державної казначейської служби України в Київській області(а.с.17). Так, начальником Бориспільського ОУ ПФУ Київської області [PERSON] 19.05.2016 р. було видано довідки про здійснення нарахування на виконання рішення суду: - № 3089/04, на виконання постанови Бориспільського міськрайонного суду Київської області по справі № 2-а-1820/11 від 19.10.2011 р., проведено перерахунок з 07.04.2011 р. по 23.04.2011 р. [PERSON] та нараховано 19025,83 грн. з урахуванням виплачених сум; - № 5080/04, на виконання постанови Бориспільського міськрайонного суду Київської області по справі № 2а-663/2011 від 06.04.2011 р., проведено перерахунок з 08.12.2010р по 06.04.2011 р. та нараховано 21\~102,86грн. з урахуванням виплачених сум; - № 5082/04 на виконання постанови Бориспільського міськрайонного суду у справі № 2-а-1280/10 від 07 .12.2010 р. проведено перерахунок за період з 12.10.2010 р. до 07.12.2010 р. та нараховано 9\~424,73 грн. з урахуванням виплачених сум (а.с.18,19,21). Таким чином, покладені судом зобовязання вчинити дії щодо проведення перерахунку виконані управлінням Пенсійного фонду України в м. Борисполі та Бориспільському районі Київської області в порядку, встановленому судовим рішенням, та в межах повноважень, покладених на управління Фонду. Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Відповідно до статті 63 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», статті 7 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» фінансування витрат, повязаних з реалізацією цих законів, здійснюється за рахунок коштів державного бюджету. Згідно із ч. 1 ст. 3 Закону України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень» виконання рішень суду про стягнення коштів, боржником за якими є державний орган, здійснюється центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, в межах відповідних бюджетних призначень шляхом списання коштів з рахунків такого державного органу, а в разі відсутності у зазначеного державного органу відповідних призначень - за рахунок коштів, передбачених за бюджетною програмою для забезпечення виконання рішень суду. Судові рішення у справах щодо пенсійного забезпечення виконуються органами Пенсійного фонду України у межах покладених судом зобов'язань, з урахуванням повноважень, визначених чинним законодавством. Виплата коштів за бюджетною програмою для забезпечення виконання рішень суду, здійснюється виключно через органи казначейства шляхом списання коштів з відповідного рахунка, на який такі кошти зараховані. Отже, оскільки рішення суду виконуються відповідно до «Порядку погашення заборгованості за рішеннями суду, виконання яких гарантується державою», затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 03 вересня 2014 року № 440, відповідно до якого заборгованість виплачується через органи, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів, в порядку черговості після внесення рішення до реєстру, а тому Бориспільське обєднане управління Пенсійного фонду України Київської області в даному випадку не є боржником та жодним чином не порушило права [PERSON] за спірними правовідносинами, тому відсутні підстави для задоволення вимоги про стягнення нарахованої, але не виплаченої пенсійної виплати. Суд також звертає увагу, що задоволення позову щодо стягнення суми донарахованої пенсії в даному випадку призведе до подвійного її стягнення, оскільки порушені права позивача було відновлено постановами суду про зобовязання нарахувати та виплатити належну йому пенсію, які знаходиться на виконанні та частково виконані, оскільки відповідачем проведений перерахунок пенсії позивачу, визначений розмір та нарахована доплата до пенсії, а тому стягнення заявленої позивачем суми у зазначеному спорі є подвійною відповідальністю за одне і те ж зобов'язання, що в розрізі положень Конституції України - є недопустимим. Щодо вимоги про стягнення компенсації громадянам втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати в розмірі ( 49533,43х218,55%), суд, відмовляючи у їх задоволенні, виходить з наступного. Відповідно до п. 2 ст. 46 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», нараховані суми пенсії, не отримані з вини органу, що призначає і виплачує пенсію, виплачуються за минулий час без обмеження будь-яким строком з нарахуванням компенсації втрати частини доходів. Згідно ст.ст. 1-3 Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати», підприємства, установи і організації всіх форм власності та господарювання здійснюють компенсацію громадянам втрати частини доходів у випадку порушення встановлених строків їх виплати, у тому числі з вини власника або уповноваженого ним органу (особи). Компенсація громадянам втрат частини доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати провадиться у разі затримки на один і більше календарних місяців виплати доходів, нарахованих громадянам. Сума компенсації обчислюється шляхом множення суми нарахованого, але не виплаченого громадянину доходу за відповідний місяць (після утримання податків і обов'язкових платежів) на індекс інфляції в період невиплати доходу (інфляція місяця, за який виплачується доход, до уваги не береться). Так, розрахунок інфляційних збитків наданий позивачем в позовній заяві не відповідає рекомендаціям Верховного Суду України відносно порядку застосування індексів інфляції при розгляді судових справ № 62-97 від 03 квітня 1997 року, якими зазначено, що для встановлення індексу інфляції помісячні індекси, які складають відповідний період, перемножуються між собою. Крім того, позивач не надав інформацію про помісячні індекси, не вказав формулу розрахунку для кожної з трьох сум окремо, не вказав розмір інфляційних збитків для кожної з трьох сум окремо та не надав загальну суму інфляційних збитків. Натомість у позовній заяві, у запропонованій формулі (без посилання на офіційне джерело такої формули) розрахунку розміру інфляційних збитків лише просумував загальну суму боргу та запропонував помножити цю суму на 218,55 %, не зазначивши та не надавши офіційне джерело формули та порядку розрахунку загальної суми цих відсотків по трьох різних періодах. За таких обставин, в задоволенні вимог про стягнення компенсації громадянам втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати в розмірі ( 49533,43х218,55%) слід відмовити. Зважаючи на те, що позивачем на пропозицію суду не було уточнено позовні вимоги, конкретно не вказав та не надав жодних доказів на підтвердження порушення його прав Головним управлінням державної казначейської служби України у Київській області, суд приходить до переконання, що заявлені вимоги [PERSON] не підлягають застосуванню до даного управління. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed