Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-05 00:00:00

20 лютого 2014 року [PERSON] звернулась до Добропільського міськрайонного суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дитини - дочки [PERSON], [INFO], посилаючись на те, що відповідач достатньої матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, хоча має можливість надавати матеріальну допомогу. Просить стягнути аліменти на утримання сина в розмірі 1/4 частини заробітку відповідача, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подачі позову і до повноліття дитини. Позивач [PERSON] в судовому засіданні підтвердила позовні вимоги, та просить стягнути з відповідача аліменти в розмірі 1/4 частини доходу відповідача, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подачі позову і до повноліття дитини. Сума 1000 грн., яку виплачує відповідач не достатньо для утримання їх дочки. Він надавав одноразово, крім 1000 грн. щомісяця, допомогу в вигляді купівлі дитині зимової одежі. Наполягає на задоволенні позовних вимог. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги визнав частково. Він сплачує аліменти в добровільному порядку в розмірі 1000 грн. Він не згоден сплачувати аліменти на утримання дочки в розмірі 1/4 частини заробітку, бо вважає, що позивач не працює, іншого доходу крім аліментів не має, тому аліменти будуть витрачені не на утримання дитини, а не по належності. Не заперечує, щоб з нього стягувались аліменти на утримання дитини в сумі 1000 грн. Вислухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню з таких підстав. У судовому засіданні встановлено, що сторони знаходились в зареєстрованому шлюбі з 22 квітня 2006 року по 08 серпня 2013 року. Шлюб розірвано в установленому законом порядку, відповідно до рішення Добропільського міськрайонного суду від 08 серпня 2013 року. Від шлюбу мають дочку [PERSON], [INFO]. Відповідно до свідоцтва про народження відповідач вказаний, як батько. Відповідності зі ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати свою неповнолітню дитину до досягнення нею повноліття. З представлених позивачкою документів встановлено, що відповідач відмовляється в достатньому розмірі в добровільному порядку надати допомогу на утримання дитини - дочки [PERSON], [INFO]. Суд критично оцінює пояснення відповідача, що він в добровільному порядку сплачує аліменти на утримання дочки в сумі 1000 грн., і вважає, що вказана сума достатня для утримання дитини, з його пояснень вбачається, що позивач не працює, іншого доходу крім аліментів у неї немає, тому аліменти на утримання дитини будуть витрачені не по призначенню. Але відповідно до ст. 186 СК України, 1. За заявою платника аліментів або за власною ініціативою орган опіки та піклування перевіряє цільове витрачання аліментів. 2. У разі нецільового витрачання аліментів платник має право звернутися до суду з позовом про зменшення розміру аліментів або про внесення частини аліментів на особистий рахунок дитини у відділенні Державного ощадного банку України. З цього приводу, суд вважає, що вказані причини невизнання позовних вимог відповідачем не мають обґрунтування, нецільове витрачання грошових коштів перевіряється відповідно до чинного законодавства. З урахуванням цього варто стягнути на користь позивачки аліменти на утримання дитини в розмірі 1/4 частини доходу відповідача, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подачі позову і до повноліття дитини. У силу статті 191 СК України аліменти на користь неповнолітніх дітей присуджуються з дня пред'явлення позову, тому аліменти на користь [PERSON] варто стягнути з дня звернення в суд, тобто з 20 лютого 2014 року. З відповідача варто стягнути на користь держави судовий збір у розмірі 1% від сукупності усіх виплат, але не більш ніж за шість місяців, що складає 243,60 грн.

Outcome: approved