Jurisdiction: civil
Date: 2020-04-02 00:00:00

20 січня 2020 року до Деснянського районного суду м. Чернігова надійшла позовна заява [PERSON] , уточнена від 03 лютого 2020 року, в якій позивач просить звільнити його від сплати аліментів, стягнутих з нього на користь [PERSON] . В обґрунтування позовних вимог вказує на те, що їх спільний з відповідачем неповнолітній син - [PERSON] , з грудня 2019 року постійно проживає з ним та повністю перебуває на його утриманні, що стало підставою для звернення до суду з даним позовом. Ухвалою судді Деснянського районного суду м. Чернігова від 23.01.2020 позовну заяву [PERSON] до [PERSON] про зменшення розміру аліментів залишено без руху та запропоновано позивачу в триденний строк з дня отримання копії ухвали усунути вказані в ній недоліки. 03.02.2020, на виконання вимог ухвали судді від 23.01.2020 про залишення позовної заяви без руху, позивачем надано уточнену позовну заяву про звільнення від аліментів. Ухвалою судді Деснянського районного суду м. Чернігова від 17 лютого 2020 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, яку призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження у судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін на 03.03.2020. 03.03.2020 розгляд справи відкладено на 19.03.2020, у зв`язку з неявкою відповідача. 19.03.2020 розгляд справи відкладено на 03.04.2020, у зв`язку з неявкою сторін. Позивач у судове засідання 03.04.2020 не з`явився, через канцелярію суду подав заяву, в якій позов підтримав та просив провести розгляд справи без його участі у порядку заочного провадження. Відповідач у судове засідання не з`явилася, про час і місце розгляду справи повідомлялася у встановленому законом порядку, про причини неявки суду не повідомила, відзиву на позов не подала. За письмовою згодою позивача суд постановив ухвалу про заочний розгляд справи, у відповідності до ст. 223 Цивільного процесуального кодексу України (далі за текстом - ЦПК України). У відповідності до вимог частини другої статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає частковому задоволенню. Судом встановлено, що рішенням Деснянського районного суду м. Чернігова від 16 березня 2018 року у справі № 750/894/18 стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/2 частини всіх видів заробітку щомісяця, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 02.02.2018 та до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Постановою Апеляційного суду Чернігівської області від 30 травня 2018 року рішення Деснянського районного суду м. Чернігова від 16 березня 2018 року - скасовано. Стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку щомісяця, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 02.02.2018 та до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Позивач зазначив, що неповнолітня дитина - [PERSON] , [INFO] , на сьогоднішній день мешкає разом з відповідачем, а спільний неповнолітній син - [PERSON] , з грудня 2019 року постійно проживає з ним та повністю перебуває на його утриманні, проте аліменти на утримання дитини продовжують стягуватися з позивача по теперішній час. Актом про фактично проживаючих осіб від 06.12.2019, засвідченим майстром т/д ДОЖФ №1 [PERSON] та начальником дільниці з обслуговування житлового фонду №1 КП «Деснянське» ЧМР [PERSON] , зі слів [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] , підтверджується те, що [PERSON] , [INFO], з 02 грудня 2019 року і по теперішній час проживає без реєстрації разом з [PERSON] за адресою: [ADDRESS] (а.с. 5). Як убачається з довідки №3/316 від 09.12.2019, виданої Деснянською районною у м. Чернігові радою, [PERSON] , [INFO], зареєстрований за адресою: [ADDRESS] , проте фактично проживає без реєстрації разом з дітьми: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO], за адресою: [ADDRESS] (а.с. 6). З довідки №07-07/2043 від 07.02.2020, виданої [PERSON] Управлінням праці та соціального захисту населення Деснянської районної у м. Чернігові ради убачається, що інформація про його дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , внесена до Єдиного державного автоматизованого реєстру осіб, які мають право на пільги, по Деснянському району м. Чернігова за фактичним місцем проживання з 20.01.2020 (протокол засідання комісії по призначенню усіх видів державної соціальної допомоги Деснянської районної у м. Чернігові ради №5 від 31.01.2020) за адресою: [ADDRESS] . Згідно зі статтею 3 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 (ратифікована постановою Верховної Ради України від 27.02.1991 № 789-ХІІ і набула чинності для України 27.09.1991), в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Відповідно до статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Згідно зі статтею 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до частини четвертої статті 273 ЦПК України якщо після набрання рішенням суду законної сили, яким з відповідача присуджені періодичні платежі, зміняться обставини, що впливають на визначені розміри платежів, їх тривалість чи припинення, кожна сторона має право шляхом пред`явлення нового позову вимагати зміни розміру, строків платежів або звільнення від них. Таким чином, постійне проживання неповнолітнього [PERSON] разом з батьком, позивачем у справі, та перебування на його утриманні, свідчить про зміну обставин, що впливають на визначені розміри платежів, у зв`язку з чим суд знаходить підстави для звільнення позивача від сплати аліментів, стягнутих з нього на користь [PERSON] на утримання неповнолітньої дитини - [PERSON] , [INFO] . При цьому для звільнення від сплати аліментів на обох дітей відсутні правові підстави, оскільки як випливає зі змісту позовної заяви одна дитина - [PERSON] залишається проживати разом з матір`ю та перебуває на її утриманні. Отже, розмір аліментів, стягнутих з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , підлягає зменшенню з 1/3 до 1/4 частки всіх видів заробітку щомісяця, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня набрання законної сили рішенням суду і до досягнення дитиною повноліття. Також, відповідно до статті 141 ЦПК України, з відповідача на користь держави належить стягнути судовий збір у розмірі 840,80 грн. Враховуючи викладене,

Outcome: partial