Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-14 00:00:00

20 травня 2016 року заявниця звернулася до суду із заявою про визнання безвісно відсутнім свого сина, [PERSON], [INFO], який проживав у м. Дубно за адресою: вул. Кирила і Мефодія [ADDRESS]. Вказала, що її син місця проживання та реєстрації ніколи не змінював. У січні 2008 року, забравши усі свої особисті речі, виїхав з міста Дубно, пояснивши, що їде на заробітки, але конкретне місце поїздки не повідомив. З тих пір син до матері більше не зявлявся, не писав листи, не дзвонив. Ніхто із його знайомих та друзів також нічого не знають про його місцезнаходження. Заявниця неодноразово зверталась до органів внутрішніх справ із заявами про розшук сина, однак ніяких відомостей про його місцеперебування ніхто не встановив. Достатніх підстав, щоб вважати сина померлим, у заявниці немає. Необхідність визнання сина безвісті відсутнім обґрунтовує тим, що заявниця цілком одинока, має похилий вік, не має інших засобів до існування, окрім пенсії. [PERSON] зареєстрований по місцю проживання заявниці, яка змушена оплачувати за нього усі комунальні послуги, а також позбавлена можливості отримувати субсидії від держави. Заявниця в судове засідання не зявилась, про час та місце проведення повідомлена належним чином. До суду надійшла заява [PERSON], згідно якої остання повідомила, що у звязку із поганим станом здоровя не має змоги прибути в судове засідання. Представляти свої інтереси довіряє адвокату, заяву підтримує повністю. Представник заявниці у судовому засіданні заяву підтримала повністю. Вказала, що єдиний син її довірительки [PERSON], [INFO], дійсно народився і жив у квартирі за адресою: вул. Кирила і Мефодія [ADDRESS] у м. Дубно. Ніякої родини у них немає. Син довірительки був давно одружений і давно розвівся, одразу після народження дитини, заявниця не знає, де перебуває дружина сина, де перебуває внук також не знає і не спілкується з ним; син зловживав спиртними напоями. У 2008 році син не пояснив куди саме їде, сказавши, що їде на заробітки, зібрав усі свої речі і з тих пір з січня 2008 року зник. Після Нового року 2008 син заявниці не дзвонив, не писав, не зявлявся ніколи і ні разу. Заявниця ходила в міліцію, але там питанню зникнення [PERSON] ніхто не приділяв великого значення, бо знали, що він пє. В минулому році в міліції заявниці повідомили «відчепну», що її син знаходиться в Криму. Представник заявниці вважає, що в минулому році не було можливості встановити хто там знаходиться в Криму. Наголошує, що заявниця є особою похилою віку і є одинокою, квартира приватизована на двох і заявниця просто не має матеріальної можливості її утримувати, сплачуючи комунальні послуги. І через те вимушена ставити питання про визнання її сина безвісті відсутнім. Також це необхідно для отримання субсидій. Просить задоволити заяву. Підстав вважати [PERSON] померлим немає. Представник управління праці та соціального захисту населення Дубенської міської ради пояснила, що відповідно до п.7 Постанови КМ України від 21.10.1995 №848 у разі коли кількість фактично проживаючих зареєстрованих у житловому приміщенні (будинку) осіб є меншою, ніж кількість зареєстрованих у такому приміщенні (будинку) осіб, субсидія розраховується виходячи з кількості зареєстрованих у житловому приміщенні (будинку) осіб, які фактично у ньому проживають, на підставі рішення районної, районної у мм. Києві і Севастополі держадміністрації та виконавчого органу міської, районної у місті (у разі її утворення) ради або утвореної ними комісії. Під час прийняття таких рішень до уваги беруться усі підтверджуючі документи. Це можуть бути акти обстеження матеріально-побутових умов, акти органів житлово-комунальних організацій, підтверджуючі довідки з місця проживання цих осіб на території іншої адміністративно-територіальної одиниці, будь-який документ, який підтверджує відсутність зареєстрованої особи. У разі відсутності такого документу соціальним інспектором управління праці та соціального захисту населення складається акт обстеження матеріально-побутових умов, і тоді комісією приймається рішення чи надати субсидію, чи ні. Після чого органи управління праці та соціального захисту населення передають організаціям, які надають житлово-комунальні послуги, інформацію про те, на скільки осіб надається субсидія. За період 2015-2016 років і на день розгляду справи звернень [PERSON] до управління праці та соціального захисту населення не було. Представник управління праці та соціального захисту населення Дубенської міської ради заяву визнає, але вважає не доцільним визнавати особу безвісно відсутнім для того, щоб отримати субсидію чи сплатити комунальні послуги. Щоб комунальні послуги сплачувати за одну особу, заявниці необхідно звернутись у заклади, які надають послуги, на підставі цього звернення КП «Житловик» складе акт обстеження матеріально-побутових умов, опитає сусідів і платежі знімуть. В будь-якому випадку, спочатку має бути заява від особи. Заяву можна відправити в тому числі листом. В судовому засіданні свідок [PERSON] пояснив, що проживає у квартирі №4 по вул. Кирила і Мефодія у м. Дубно поряд із [PERSON] з 2001 року. [PERSON] бачив лише декілька разів, ще як останній був малим, ще бачив у 2009 році як [PERSON] йшов з речами. Про [PERSON] свідку нічого не відомо, оскільки він ним не цікавився. З [PERSON] спілкується по-сусідські, остання про сина говорила, що він десь далеко поїхав. Свідок [PERSON] показала суду, що є сусідкою [PERSON], сина якої [PERSON] не бачила уже років 7-8, де він не знає, матір його каже, що [PERSON] нічого не дає про себе знати. [PERSON] живе сама, але до неї приїжджає на автомобілі дочка, привозить їсти. Дочка має чоловіка і двоє синів, також не знає де її брат. [PERSON] розповідала, що зверталась у міліцію, яка розсилала запити щодо сина. Про відносини [PERSON] і [PERSON] повідомила, що вони були нормальні, без сварок, але жити вдвох у маленькій кімнатці разом було складно. Свідок [PERSON] показав, що є сусідом заявниці. [PERSON] бачив років десять тому, казали, що він поїхав на заробітки. І зник. Його шукали і банки років 5 назад, і міліція приходила в 2015 році, а також у цьому році весною, питали, чи не бачив він [PERSON] [PERSON] зверталась в міліцію про розшук сина. У [PERSON] є дочка, які у них відносини не знає. У [PERSON] є колишня жінка, яка років 5 назад із своїм маленьким сином приходила до [PERSON], а потім поїхала на заробітки до Польщі. Свідок вважає, що [PERSON] просто не хоче тут зявлятись і спеціально забрав із собою усі документи, характеризує його як «шулєра», якого усі шукають. Відносини між [PERSON] і сином були нормальні. [PERSON] почали шукати як прийшлось робити документи на приватизацію, на проведення води. Заслухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, вислухавши покази свідків, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява задоволенню не підлягає, виходячи з наступних підстав. \~Судом встановлено, що заявниця є матірю [PERSON], [INFO] (а.с.6), який проживав і зареєстрований у м. Дубно за адресою: вул. Кирила і Мефодія [ADDRESS] (а.с.4, 6, 19-20). \~\~Заявниця звернулася до правоохоронних органів з приводу розшуку сина 10.07.2015 року, про що свідчить повідомлення Дубенського ВП ГУНП № 6917/208/03/6-2016 від 09.06.2016 року, відповідно до якого в ході розгляду матеріалів було встановлено, що [PERSON] проживає на території АР Крим, по даному факту розшукова справа не заводилась (а.с.22). Відповідно до висновку по факту звернення громадянки [PERSON] від 23.07.2015, [PERSON] 19.07.2015 телефонував до своє матері та повідомив, що знаходиться на території АР Крим, що у нього все добре і проти нього ніякі правопорушення не вчинялись (а.с.23). Згідно повідомлення начальника Дубенського відділу поліції від 25.04.2016 №Р-138/208/01/6-2016 щодо встановлення місця знаходження та доставлення [PERSON], [INFO], жителя [INFO] і Мефодія 25, кв. 1 (а не квартира №3, у якій зареєстрований [PERSON]В.), в реєстраційну службу м. Дубно проведена перевірка. Відомості про місце знаходження останнього не встановлені. В даній події відсутні ознаки будь-якого кримінального правопорушення (а.с. 5). Відповідно до інформації начальника Дубенського міськрайонного відділу ДРАЦС від 30.05.2016 в архіві відділу наявний актовий запис про народження №3 від 22.02.2007, складений виконкомом Іваннівської сільської ради Дубенського району Рівненської області на [PERSON], батьком якого є [PERSON], [INFO] Актові записи про зміну імені, шлюб, розірвання шлюбу на [PERSON] в архіві відділу відсутні. Перевірка проведена по первинних та поновлених актових записах з 01.01.2007 по даний час, а також по Державному реєстру актів цивільного стану громадян (а.с. 13). У паспорті СР 079551, виданому 18.07.1996 Дубенським МВ УМВС України на імя громадянина України [PERSON], 30. 04. [INFO], на сторінці 7 міститься відмітка, про наявність в останнього дитини: [PERSON], [INFO] (а.с. 4). Відповідно до ч.1\~ст.43 Цивільного кодексу України\~\~фізична особа може бути визнана судом безвісно відсутньою, якщо протягом одного року в місці її постійного проживання немає відомостей про місце її перебування. Зазначена норма передбачає перш за все з`ясування місця постійного проживання особи на час її зникнення, заходів, які приймав заявник для встановлення місця знаходження особи, щодо якої ставиться питання про визнання безвісно відсутньою, та чи були вичерпані усі можливості для її знаходження. Визнання особи безвісно відсутньою має широке коло правових наслідків, тому мають бути вжиті всі заходи для з`ясування обставин зникнення особи, заходи щодо її розшуку. Відповідно до п.3 ч.2\~ст.234 Цивільно-процесуального кодексу України\~(далі ЦПК України)\~справи про визнання особи безвісно відсутньою розглядаються судами в порядку окремого провадження. Згідно з вимогами ст.235 ЦПК України\~під час розгляду справ окремого провадження суд зобовязаний вживати заходів щодо всебічного, повного і обєктивного зясування обставин справи. Справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду. Відповідно до ст. 247 ЦПК України у заяві про визнання фізичної особи безвісно відсутньою повинно бути зазначено: для якої мети необхідно заявникові визнати фізичну особу безвісно відсутньою; обставини, що підтверджують безвісну відсутність фізичної особи. Відповідно до п.6 ч.1 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 24.06.2004. споживач має право на несплату вартості житлово-комунальних послуг за період тимчасової відсутності споживача та/або членів його сім'ї при відповідному документальному оформленні. Відповідно до п.7 Постанови Кабінету Міністрів України від 21.10.1995 №848 «Про спрощення порядку надання населенню субсидій для відшкодування витрат на оплату житлово-комунальних послуг, придбання скрапленого газу, твердого та рідкого пічного побутового палива» у разі коли кількість фактично проживаючих зареєстрованих у житловому приміщенні (будинку) осіб є меншою, ніж кількість зареєстрованих у такому приміщенні (будинку) осіб, субсидія розраховується виходячи з кількості зареєстрованих у житловому приміщенні (будинку) осіб, які фактично у ньому проживають, на підставі рішення районної, районної у мм. Києві і Севастополі держадміністрації та виконавчого органу міської, районної у місті (у разі її утворення) ради або утвореної ними комісії. Під час прийняття рішень у таких випадках враховується наявність документів, що підтверджують тимчасову відсутність осіб з числа зареєстрованих (довідки, що підтверджують місце перебування особи на території іншої адміністративно-територіальної одиниці у звязку з роботою, лікуванням, навчанням, довготривалим відрядженням, відбуванням покарання, довідки про оплату житлово-комунальних послуг в іншому житловому приміщенні (будинку), акти обстеження матеріально-побутових умов домогосподарства селищної, сільської або міської ради, акти житлово-експлуатаційних організацій про фактично проживаючих осіб, договори оренди житла в іншому місці). У разі відсутності документів, що підтверджують тимчасову відсутність осіб з числа зареєстрованих, рішення приймається на підставі актів обстеження матеріально-побутових умов домогосподарства. Заявниця обґрунтувала необхідність визнання свого сина [PERSON], - безвісно відсутнім тим, що їй необхідно сплачувати комунальні послуги за двох і вона позбавлена можливості отримати субсидію, бо в квартирі зареєстрований син. Це не відповідає дійсності, оскільки наявний порядок отримання субсидій у разі, якщо в квартирі проживає менше осіб, ніж зареєстровано (п.7 Постанови Кабінету Міністрів України від 21.10.1995 №848 «Про спрощення порядку надання населенню субсидій для відшкодування витрат на оплату житлово-комунальних послуг, придбання скрапленого газу, твердого та рідкого пічного побутового палива»). Аналогічно, як і споживач комунальних послуг має право на несплату за комунальні послуги в разі документального підтвердження відсутності членів його сім»ї (п.6 ч.1 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги»). У своїй заяві [PERSON] зазначила як необхідність визнання сина безвісно відсутнім і те, що вона є особою цілком одинокою, але вказане твердження спростовується показами свідків [PERSON], [PERSON], які вказують, що остання має доньку. Складне матеріальне становище заявниці не підтверджено документально. З огляду на усе вищезазначене, суд приходить до висновку, що призначення субсидії, сплата комунальних послуг, самотність чи складне матеріальне становище заявниці не можуть вважатись такими, що мають юридичне значення, і що без визнання [PERSON] безвісно відсутнім, [PERSON] не має можливості звернутись до органів соціального захисту населення за призначенням субсидій чи до закладів, які надають житлово-комунальні послуги, про перерахунок вартості цих послуг. Крім того, в матеріалах справи наявна інформація, що [PERSON] перебуває в АР Крим, з моменту отримання таких відомостей ще не минуло 1 року, розшукова справа на особу не заводилась, а тому суд вважає звернення заявниці про визнання його безвісно відсутнім передчасним і у задоволенні заяви необхідно відмовити.

Outcome: dismissed