Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-26 00:00:00

20 січня 1996 року померла [PERSON]. Після її смерті відкрилася спадщина, яка складається, зокрема, із права на земельну частку (пай) розміром 1,4704 умовних кадастрових гектара, що перебувала у колективній власності КСП «Надія» с. Виноградне Мурованокуриловецького району Вінницької області. Спадщину після смерті [PERSON] фактично прийняла її дочка [PERSON], яка померла 26 липня 2015 року. До складу спадщини після смерті [PERSON] входить, крім іншого, успадковане від [PERSON] право на земельну частку (пай). Позивач у справі є спадкоємцем першої черги після смерті [PERSON] за законом, спадщину прийняла (на час відкриття спадщини проживала зі спадкодавцем за однією адресою). Крім неї, спадкоємцями першої черги за законом є [PERSON], [PERSON] та [PERSON], які спадщини не прийняли і на неї не претендують. Позивач не може оформити спадкові права в нотаріальній конторі, оскільки відсутні правовстановлюючі документи на спадкове право. За захистом своїх прав та інтересів [PERSON] з відповідним позовом звернулася до суду. Позивач у судове засідання не зявилася, у п. 4 позовної вимоги, просила справу слухати у її відсутності (а.с. 6). Відповідачі [PERSON], [PERSON], [PERSON] та представник відповідача сільський голова Вербовецької сільської ради, подали до суду заяви, в яких просили справу слухати у їх відсутності, позовні вимоги визнали (а.с. 28, 31, 33, 35). Суд, розглянувши справу у судовому засіданні, дослідивши та оцінивши наявні у матеріалах справи докази в їх сукупності, прийшов до висновку, що позовні вимоги [PERSON] підлягають до повного задоволення, виходячи з наступного: Свідоцтвом про смерть серії 1-АМ № 334809, виданим 29 січня 1996 року (а.с. 9), стверджується, що [PERSON] померла 20 січня 1996 року у с. Вербовець Мурованокуриловецького району Вінницької області. Довідкою виконавчого комітету Вербовецької сільської ради № 365 від 15 вересня 2015 року (а.с. 16), довідкою із книги реєстрації сертифікатів на право на земельну частку № С-2187/0-2158/6-16 від 25 серпня 2016 року (а.с. 21) доведено, що до складу спадщини після смерті [PERSON] входило право на земельну частку (пай) у колишньому КСП «Надія» с. Виноградне площею 1,4704 умовних кадастрових гектара. Спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Спадкоємство за законом має місце, коли і оскільки воно не змінено заповітом (частини 1 і 2 ст. 524 ЦК України в редакції 1963 року). З інформаційної довідки зі Спадкового реєстру № 46320362 від 27 грудня 2016 року (а.с. 37) вбачається, що по своїй смерті [PERSON] заповіту не залишала. При спадкуванні за законом спадкоємцями першої черги є діти, дружина і батьки померлого. Свідоцтвом про народження (а.с. 11), витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу із зазначенням відомостей про другого з подружжя № 00016630695 від 11 травня 2016 року (а.с. 12), довідкою виконавчого комітету Вербовецької сільської ради № 365 від 15 вересня 2015 року (а.с. 16) доведено, що у першій черзі спадкоємців після смерті [PERSON] мала право спадкувати її дочка [PERSON]. Статтями 548, 549 ЦК УРСР в редакції 1963 року передбачено, що для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв, зокрема, фактично вступив в управління або володіння спадковим майном. Довідкою Вербовецької сільської ради № 365 від 15 вересня 2015 року (а.с. 16) стверджується, що [PERSON] прийняла спадщину після смерті [PERSON]. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини (ч. 2 ст. 548 ЦК України в редакції 1963 року). Отже, оскільки [PERSON] прийняла спадщину після смерті [PERSON] шляхом фактичного вступу в управління та володіння спадковим майном (а.с. 14), їй з 20 січня 1996 року належало право на земельну частку (пай) площею 1,4704 умовних кадастрових гектара, що перебувала у колективній власності КСП «Надія» с. Виноградне Мурованокуриловецького району Вінницької області. З інформаційної довідки зі Спадкового реєстру № 46320345 від 27 грудня 2016 року (а.с. 36) слідує, що спадкові права в нотаріальній конторі [PERSON] не оформила. 26 липня 2015 року [PERSON] померла (а.с. 10). Вище наведеним, а також довідкою виконавчого комітету Вербовецької сільської ради № 351 від 02 серпня 2016 року (а.с. 14) доведено, що до складу спадщини після смерті [PERSON] входить право на земельну частку (пай), успадковане після [PERSON] Відповідно до ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема, правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Як передбачено ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб спадкоємців. Відповідно до ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ч. 1 та ч. 3 ст. 1223 ЦК України, право спадкування мають особи, визначені у заповіті, і це право у них виникає у день відкриття спадщини день смерті спадкодавця. Із інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) № 46320417 від 27 грудня 2016 року (а.с. 38) слідує, що померла [PERSON] по своїй смерті заповіту не залишала. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Відповідно до ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу. До спадкоємців першої черги за законом належать діти спадкодавця, другий з подружжя, який його пережив, батьки. Свідоцтвом про смерть (а.с. 10), свідоцтвом про своє народження (а.с. 13), свідоцтвом про одруження (а.с. 14), довідкою Вербовецької сільської ради № 351 від 02 серпня 2016 року (а.с. 17), рішенням Мурованокуриловецького районного суду від 07 грудня 2016 року, яке набрало чинності 20 грудня 2016 року (а.с.19-20), заявами [PERSON], [PERSON], [PERSON] про визнання позову (а.с. 28-34) стверджується, що позивач є єдиною спадкоємицею за законом після смерті [PERSON], яка має право і прийняла спадщину після її смерті. З Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) № 46320409, виданої 27 грудня 2016 року (а.с. 39) вбачається, що у Спадковому реєстрі інформація щодо [PERSON] відсутня, тобто спадкова справа не заводилася і спадкові права ніким не оформлялися. Частиною 1 ст. 1225 ЦК України визначено, що право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. З оголошення в газеті «Наше Придністровя» від 05 серпня 2016 року (а.с. 15), слідує, що сертифікат на право на земельну частку (пай) на прізвище [PERSON] втрачений, а тому позивач не може оформити свої спадкові права на землю через нотаріальну контору і захистити свої права спадкоємця іншим чином, окрім як через суд, вона також не може (а.с. 22). Враховуючи, вищевикладені докази, а також обставину, що відповідачі визнають позовні вимоги і таке визнання позовних вимог, не порушує будь-чиї права чи законні інтереси інших осіб, суд прийшов до висновку, що за позивачем слід визнати в порядку спадкування право власності на земельну частку (пай) як спадкоємця [PERSON] за законом.

Outcome: approved