Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-05 00:00:00

20 квітня 2016 року [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою про стягнення аліментів з [PERSON] на своє утримання як дружини, з якою проживає дитина, в розмірі 1/4 частки з усіх видів заробітку (доходів) щомісячно і до досягнення дитиною [PERSON], [INFO], трирічного віку. Послалася на таке: з відповідачем у справі перебуває у зареєстрованому шлюбі і наразі справа про розірвання шлюбу перебуває на розгляді в суді. У шлюбі мають неповнолітнього сина [PERSON], який проживає разом з нею. Причиною звернення до суду з цим позовом стало те, що відповідач з часу народження сина перестав надавати достатньої матеріальної допомоги на його утримання, вона ж ніде не працює, оскільки займається вихованням дитини і самостійно себе та дитину утримувати не може. Відповідач перебуває у працездатному віці, а тому, може утримувати її та дитину до досягнення останньою трирічного віку. Позивачка до суду не прибула, проте надала заяву про розгляд справи без її участі, наполягає на задоволенні позову. У разі неявки відповідача, просить ухвалити заочне рішення. Відповідач у судове засідання не зявився, хоча судом був належним чином повідомлений про дату, час та місце судового розгляду, заперечень проти позову судові не надав, тому, зі згоди позивачки, суд розглядає справу заочно без участі відповідача на підставі наявних доказів, що не суперечить положенням ст. 224 ЦПК України, а на підставі ст. 197 ЦПК України - без фіксації процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Суд, вивчивши позовну заяву, дослідивши та проаналізувавши письмові матеріали справи, встановив такі обставини та відповідні до них правовідносини: зокрема, встановлено, що сторони у справі зареєстрували шлюб 07.10.2013 року (а.с.7) і зараз триває судовий розгляд щодо розірвання шлюбу. Від спільного подружнього життя мають сина [PERSON], [INFO], що вбачається з свідоцтва про його народження (а.с.9), який мешкає з позивачкою (а.с.4). На даний час дитина знаходиться на утриманні матері [PERSON], оскільки відповідач мешкає в іншому населеному пункті та матеріальної допомоги не надає. Крім того, позивачка не працює і доходів не має, а матеріальна допомога їй необхідна для виховання та утримання сина, а також на утримання самої себе. Відповідно до ч.ч.2, 4 ст. 84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка батька дитини до досягнення дитиною трьох років; право на утримання має дружина, з якою проживає дитина, незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Це обґрунтовується тим, що дружина виношує спільну дитину, а отже, чоловік має брати участь у матеріальному забезпеченні її появи на світ та збереження здоровя дружини. Як повідомила позивачка, а відповідач не заперечив, на даний час останній працездатного віку. Суд бере до уваги, що стан здоровя відповідача задовільний, оскільки документів на підтвердження іншого не надано, також наявність інших утриманців - спільної з позивачкою дитини [PERSON]. Тому, суд знаходить за доцільне задовольнити позовні вимоги, проте частково і вважає, що визначений розмір аліментів позивачкою у ? частку від доходів відповідача завищеним, враховуючи наявність малолітнього сина та аліментних зобовязань на нього. Суд вважає достатнім на утримання дружині буде стягнення аліментів в розмірі 1/6 частки від доходів. Крім того, стягненню з відповідача на користь держави підлягає судовий збір в порядку ст. 88 ЦПК України.

Outcome: partial