overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2020-05-25 00:00:00

21.04.2020 року [PERSON] звернувся до Миргородського міськрайонного суду із позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В направленому на адресу суду позові позивач [PERSON] зазначив, що перебуває в зареєстрованому шлюбі з відповідачкою з 2011 року. Мають спільну неповнолітню дитину -дочку [PERSON] 2013 року народження. Сімейні стосунки не склалися внаслідок відсутності взаєморозуміння і поваги один до одного. Спільно не проживають з березня 2020 року. Шлюб просить розірвати, на примирення не згоден. В судове засідання позивач [PERSON] не з`явився, але направив на адресу суду заяву про проведення розгляду справи у його відсутність. Позов підтримує. Відповідачка [PERSON] в судове засідання не з`явилася, але направила на адресу суду заяву з якої вбачається, що позов нею визнається, але справу вона просить розглянути у її відсутності. Суд, дослідивши та проаналізувавши письмові докази по справі, приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з таких підстав. Встановлено, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 24 грудня 2011 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб (а.с.6). Мають спільну неповнолітню дитину -дочку [PERSON] [INFO] (а.с.7). Згідно ст.ст. 104; 105; 112 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання на підставі рішення суду. Суд, постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Зважаючи на ту обставину, що позивач наполягав на розірванні шлюбу, своєї згоди на примирення не надав, а відповідачка не висловив заперечень проти розірвання шлюбу - позов підлягає до задоволення. Оскільки позивач не заявляє вимоги про стягнення з відповідачки на його користь судових витрат, суд,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-06-09 00:00:00

21.04.2020 року до суду надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу. У позовній заяві посилається на те, що спільне життя між ними не склалося через різні інтереси та погляди на життя, сім`ю, відсутність взаємопорозуміння. Шлюбні відносини не підтримують, спільного господарства не ведуть, у зв`язку з чим подальше збереження сім`ї вважає неможливим. Ухвалою судді Солом`янського районного суду м. Києва від 29.04.2020 позовну заяву залишено без руху. Ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва від 22.05.2020 року відкрито спрощене позовне провадження у справі та призначено судове засідання. У судовому засіданні позивач та його представник підтримали позовні вимоги та просили їх задовольнити. Відповідач у судовому засіданні не заперечував щодо розірвання шлюбу. Згідно з ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Заслухавши пояснення учасників справи, дослідивши матеріали справи, проаналізувавши надані докази, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 14.07.2012 року, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу (а.с. 25-26). Від шлюбу сторони мають малолітню доньку [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження (а.с. 8). З позовної заяви вбачається, що сторони не підтримують сімейно-шлюбних стосунків та не ведуть спільного господарства. За таких обставин, суд приходить до висновку, що збереження сім`ї буде носити формальний характер. Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України шлюб розривається, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. З огляду на наведене, позов підлягає задоволенню. При укладенні шлюбу відповідач змінила своє прізвище. Згідно з ч. 1 ст. 113 Сімейного кодексу України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. При розгляді справи судом не порушувалось питання про зміну прізвища у випадку задоволення позову про розірвання шлюбу. За таких обставин, враховуючи, що вибір прізвища при розірванні шлюбу є правом особи, вирішуючи питання про зміну прізвища відповідача на дошлюбне не вбачається за необхідне. На підставі ст. 141 ЦПК України стягненню з відповідача підлягає судовий збір в розмірі 840 гривень 80 копійок, який був сплачений позивачем при зверненні до суду.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-13 00:00:00

21.04.2020 року ПОСП «Сидори» звернулося до суду з позовом до Міністерства юстиції України про визнання незаконним і скасування наказу Міністерства юстиції України №728/5 від 15.03.2018 року. І. Позиція позивача у справі. Позов мотивований тим, що впродовж 2013-2016 років позивачем, з метою здійснення господарської діяльності, було укладено договори оренди землі щодо земельних ділянок, розташованих в межах Сидорівської сільської ради Білоцерківського району Київської області, та здійснено державну реєстрацію права оренди позивача на земельні ділянки, власниками яких є [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] . Не зважаючи на те, що усі договори оренди землі були дійсними та ніким не оспорювалися, 28.02.2018 року, від імені одночасно 28 орендодавців, до Комісії з питань розгляду скарг у сфері державної реєстрації Міністерства юстиції України була подана скарга щодо скасування рішень про державну реєстрацію права оренди на належні їм земельні ділянки. Скарга була зареєстрована у Міністерстві юстиції України 28.02.2018 року за № 6455-33-18. 07.03.2018 року на засіданні Комісії позивач подав до Міністерства юстиції України письмові пояснення по суті поданої скарги, до яких на підтвердження її необґрунтованості додав копії договорів оренди землі, укладених із вказаними особами, додаткових угод до них, інформаційні довідки з ДРРПНМ, докази про виплату орендної плати. 05.03.2018 року та 07.03.2018 року на засіданнях Комісія з питань розгляду скарг у сфері державної реєстрації (далі Комісія) розглянула скаргу, а 07.03.2018 року сформувала Висновок, в якому рекомендувала Міністерству задовольнити скаргу частково. 15.03.2018 року,

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-23 00:00:00

21.04.2021 позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що 14.02.2014 зареєструвала шлюб з відповідачем. Шлюб реєстрували в Дунаєвецькому районному відділі державної реєстрації актів цивільного стану Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Хмельницький), про що зроблено актовий запис №13. Від спільного проживання мають неповнолітню дитину. Спільне життя не склалось через відсутність взаєморозуміння, втрату почуття любові та розходження поглядів на сімейні цінності, що привело до того, що з березня 2021 сім`я перестала існувати. А тому просить суд шлюб розірвати. Позивач [PERSON] до судового засідання подала до суду заяву про розгляд справи без його участі, термін на примирення просив не надавати, проти заочного розгляду справи не заперечив. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, хоча про час та місце судового засідання повідомлялась завчасно та належним чином, про що свідчать поштові повідомлення, причин неявки суду не повідомила, заяв про розгляд справи в судовому засіданні у її відсутності та відзиву на позов не подала. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи. Фіксування судового процесу за допомогою технічного засобу не здійснювалось відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає до задоволення. Судом встановлено, що 14.02.2014 сторони зареєстрували шлюб в Дунаєвецькому районному відділі державної реєстрації актів цивільного стану Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Хмельницький), про що зроблено актовий запис №13, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] . Від спільного проживання мають неповнолітню дочку [PERSON] , [INFO] . Відповідно до ст.112 СК України суд при розірванні шлюбу з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя і постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що спільне життя у сторін не склалось через відсутність взаєморозуміння, втрату почуття любові та розходження поглядів на сімейні цінності. Все це привело до того, що сторони припинили сімейні стосунки і спільне проживання. Враховуючи наведене, суд вважає, що оскільки сторони разом не проживають, миритися не бажають і їх шлюб носить формальний характер, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, а тому позовні вимоги підлягають задоволенню. Згідно ч.2 ст.114 СК України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Вирішуючи питання судових витрат, суд враховує підстави виникнення спору і те, що позивач не просить стягнути судові витрати з відповідачки, та у відповідності до положень ст.141 ЦПК України покладає їх на [PERSON] .

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-31 00:00:00

\~ \~ \~ \~21.04.2021 представник позивача [PERSON] адвокат Свередюк Ю.А. звернулася до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документа, а саме встановити, що свідоцтво про право власності на квартиру (будинок), видане 30 жовтня 1995 року філіалом відділу приватизації при господарському органі Нововолинського управління житлово-комунального господарства на ім`я « [PERSON] » належить [PERSON] , [INFO] . \~ \~ \~ \~Вимоги обґрунтовує тим, що [PERSON] є співвласником квартири, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , на підставі свідоцтва про право власності на квартиру (будинок) видане 30 жовтня 1995 року філіалом відділу приватизації при господарському органі Нововолинського управління житлово-комунального господарства. Співвласниками даної квартири є [PERSON] (частина квартири належить йому також на підставі договору дарування квартири від 15 липня 1998 року), [PERSON] та [PERSON] . [PERSON] бажає подарувати належну їй частину квартиру своїй дочці [PERSON] та сину [PERSON] . Під час оформлення документів було виявлено, що у свідоцтві про право власності на квартиру (будинок) від 30 жовтня 1995 року вказано ім`я « [PERSON] », хоча правильне написання є « [PERSON] ». При цьому, місце проживання [PERSON] зареєстровано у даній квартирі, згідно із записами у будинковій книзі при реєстрації місця проживання було правильно вказано ім`я [PERSON] . Також, у будинковій книзі зазначено, що [PERSON] є невісткою одного із попередніх співвласників [PERSON] , а саме [PERSON] є дружиною співвласника [PERSON] . Вказує, що у зв`язку із помилкою в написанні імені у свідоцтві про право власності на квартиру, [PERSON] не може відчужити належну їй частину квартири, так як ім`я зазначене у паспорті не збігається із іменем зазначеним у свідоцтві про право власності на квартиру (будинок), тому просить встановити факту належності правовстановлюючого документу. У судове засідання заявник [PERSON] та її представник [PERSON] не з`явилися, представник заявника подала суду заяву, в якій просить справу розглядати у їхню відсутність, заявлені вимоги підтримали, просить їх задоволити. \~ \~ \~ \~Заінтересовані особи [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] у судове засідання не з`явилися, подали суду заяви, в яких просять справу розглядати у їх відсутність, заяву підтримують, просять її задоволити. Дослідивши письмові матеріали справи в їх сукупності, суд встановив, що заява є підставною та підлягає задоволенню. \~ \~ \~ \~Беручи до уваги зібрані у справі докази та їх належну оцінку, суд дійшов висновку про відсутність спору про право матеріальне і встановлює факт належності правовстановлюючих документів, а саме, що свідоцтво про право власності на квартиру (будинок) видане 30 жовтня 1995 року філіалом відділу приватизації при господарському органі Нововолинського управління житлово-комунального господарства на ім`я « [PERSON] » належить [PERSON] , [INFO] , що необхідний заявнику для відчуження квартири, що передбачено п.1 ч.1 ст. 315ЦПК України. \~ \~ \~ \~

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-12 00:00:00

21.04.2021 представник позивача звернувся в суд з позовом до відповідача, в якому просить стягнути з неї в користь позивача заборгованість у розмірі 4811,48 грн за надані послуги з управління багатоквартирним будинком та судовий збір у розмірі 2270,00 грн. В обґрунтування позовних вимог посилається на те, 29.11.2019 укладено між КП «Управитель «ЖЕО» ДМР та співвласниками багатоквартирного будинку по [ADDRESS] договір про надання послуги з управління багатоквартирним будинком. Відповідач є власником квартири у вказаному багатоквартирному будинку [ADDRESS] . Однак, не вносить плати за надання послуг з управління багатоквартирним будинком у повному обсязі, внаслідок чого виникла заборгованість у розмірі 4811,48 грн. 22.04.2021 ухвалою суду позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження, справа призначена до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження. 12.05.2021 відповідачем [PERSON] подано квитанцію про оплату заборгованості. Відповідно до ч. 5 ст.\~279\~ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. Клопотання про розгляд справи за участю сторін від учасників судового процесу не надходило. У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд дослідивши матеріали справи, приходить до наступного висновку. Між позивачем та відповідачем укладено договір про надання послуг з управління багатоквартирним будинком [ADDRESS] від 29.11.2019. відповідач є власником квартири [ADDRESS] , що підтверджується інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно №251333245 від 06.04.2021. Відповідно до нарахування оплати за послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій в [ADDRESS] станом на 01.04.2021 наявна заборгованість в розмірі 4811,48 грн. Як вбачається з матеріалів справи відповідачем сплачено заборгованість, про яку заявлено у позовній заяві, що підтверджується наданою квитанцією №16 від 12.05.2021 на суму 4811,50 грн, з призначенням платежу квартирна оплата ЖЕО. Отже, суд не вбачає підстав для задоволення позовних вимог, так як відповідачем погашено наявну заборгованість. Відповідно до п. 6 ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує питання як слід розподілити між сторонами судові витрати, а тому 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, слід компенсувати за рахунок (бюджетних асигнувань) держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, а решта стягнути з відповідача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-03 00:00:00

21.04.2021р. до Калинівського районного суду Вінницької області звернулися [PERSON] та [PERSON] із вказаною заявою, в якій просять визнати недієздатним [PERSON] , [INFO] , уродженця міста Калинівка Вінницької області, зареєстрованого за адресою: [ADDRESS] , та встановити над ним опіку, призначивши їх його опікуном. Заявники [PERSON] та [PERSON] в судове засідання не з`явилися, надавши письмові заяви, в яких просять справу розглянути за їх відсутності, вимоги підтримують та просять їх задовольнити. Заінтересована особа - уповноважений представник Опікунської ради при виконавчому комітеті Калинівської міської ради Вінницької області в судове засідання не з`явився, відповідно до поданої заяви представник за довіреністю від 24.03.2021р. № 02-21-477, просить справу розглянути за його відсутності, не заперечує проти задоволення заяви. В зв`язку із неявкою сторін в судове засідання фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, відповідно до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, оцінивши наявні у справі докази у їх сукупності, суд приходить до наступного. Відповідно до частини 1 статті 39 ЦК України, фізична особа може бути визнана судом недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу не здатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними. Згідно висновку судово-психіатричного експерта № 186 від 17.06.2021р., [PERSON] страждає на стійкий хронічний психічний розлад у вигляді розумової відсталості помірного ступеня із відхиленнями у поведінці (F-71.8). [PERSON] внаслідок психічного стану не може усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. [PERSON] потребує встановлення над ним опіки. Виходячи з цього, зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для визнання [PERSON] недієздатним. Частина 1 статті 60 ЦК України регламентує, що суд встановлює опіку над фізичною особою у разі визнання її недієздатною і призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування. Відповідно до висновку № 1 Опікунської ради при виконавчому комітеті Калинівської міської ради Вінницької області від 10.03.2021р. «Про доцільність призначення [PERSON] та [PERSON] піклувальниками над сином [PERSON] », затвердженого рішенням виконавчого комітету Калинівської міської ради Вінницької області № 152 від 24.03.2021р., у разі визнання судом [PERSON] , [INFO] , - недієздатним, надати згоду на призначення йому піклувальниками [PERSON] та [PERSON] . На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-07-12 00:00:00

21.04.2021 року до Кіровського районного суду м. Дніпропетровська звернулась представник позивача [PERSON] (далі - заявник) - адвокат Дворецька Яна Іванівна з заявою, в якій просить суд: - стягнути з Комунального підприємства «Жилсервіс-2» Дніпровської міської ради (код ЄДРПОУ 32350310) на користь [PERSON] (РНОКПП [NUMBER] ) судові витрати по справі, а саме витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката у розмірі 8000,00 грн. І. Стислий виклад позицій учасників справи. В обґрунтування заяви представник позивача зазначила, що вона подає заяву у межах наданого законом строку разом з доказами, в обґрунтування заявлених вимог. Як зазначила представник позивача, вартість правової допомоги (винагороди, гонорару), які сплачені позивачем, становить 8000,00 грн. Вказаний розмір витрат позивача на правничу допомогу є реальним і обґрунтованим, підтверджується належними та допустимими доказами, тому підлягають відшкодуванню відповідачем. Тому представник позивача просить суд стягнути з Комунального підприємства «Жилсервіс-2» Дніпровської міської ради (код ЄДРПОУ 32350310) на користь [PERSON] (РНОКПП [NUMBER] ) судові витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 8000,00 грн. Відповідач не надав суду будь-яких заяв із запереченнями проти заявлених представником позивача вимог про стягнення судових витрат на професійну правничу допомогу адвоката у розмірі 8000,00 грн, чи заяв про їх зменшення. ІІ. Заяви, клопотання. Інші процесуальні дії у справі. Позивач та його представник у судове засідання не з`явились, хоча належним чином були повідомлені про час, дату та місце розгляду заяви про відшкодування витрат, пов`язаних з витратами на професійну правничу допомогу. Представник позивача надала суду письмову заяву про розгляд заяви про відшкодування витрат за її та позивача відсутності. При цьому у заяві представник позивача зазначила, що вони з позивачем просять суд задовольнити заяву. Представник відповідача у судове засідання також не з`явився, належним чином повідомлявся про час, дату та місце розгляду заяви, причини неявки суду не повідомив. Відповідно до ч. 4 ст. 270 ЦПК України, у разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви. Суд,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-06-30 00:00:00

21.04.2021 року до суду надійшов позов [PERSON] про розірвання шлюбу з [PERSON] , оскільки: у них відсутні спільні інтереси, наявні різні погляди на життя, відсутнє взаєморозуміння, вони втратили почуття любові та поваги один до одного; шлюб носить формальний характер; фактично шлюбно-сімейні відносини припинені 2 місяці, проживають окремо, спільного господарства не ведуть; подальше збереження сім`ї і шлюбу є неможливим і суперечить його інтересам. За ухвалою від 01.06.2021р. сторонам було надано строк для примирення у зв`язку з чим було зупинено провадження по даній справі, яке за ухвалою від 01.07.2021р. було відновлено. Позивач надав заяву про підтримку позову, розгляд справи за його відсутності. Відповідач надала письмову заяву про визнання позову, обізнаність з наслідками його визнання, розгляд справи за її відсутності. Виявила бажання залишити шлюбне прізвище. Згідно з ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до ст. 51 Конституції України, ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування до шлюбу не допускається. Таким чином, визнання відповідачем позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Внаслідок задоволення позову судові витрати покладаються на відповідача. Оскільки відповідач визнала позов до початку розгляду справи по суті, то на підставі ч. 1 ст. 142 ЦПК України позивачу необхідно повернути з Державного бюджету України 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. На підставі викладеного,

Outcome: approved