Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-18 00:00:00

21.04.2016 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання їх дитини. В обґрунтування своїх вимог вказує, що 18.06.2013 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем. Від шлюбу у них народився син [PERSON], [INFO]. В наступний час вона з відповідачем не проживає однією сімєю. Дитина мешкає разом з позивачкою та знаходиться на її утриманні. Відповідач добровільно матеріальну допомогу на утримання сина не надає. Позивачка просить стягнути з відповідача аліменти на її користь на утримання дитини в розмірі 1/3 частки від заробітку відповідача. Позивачка у судовому засіданні позовні вимоги підтримала у повному обсязі та просила суд їх задовольнити. Наполягала на стягненні аліментів саме в розмірі 1/3 частки від доходу відповідача, бо вона на даний час ніде не працює, дитина часто хворіє, до того ж вони з дитиною є особами, які перемістилися з тимчасово окупованої території. Відповідач у судове засідання не зявився, але надав до суду заяву з проханням розглянути справу у його відсутність, позов визнає частково, а саме він згоден сплачувати аліменти, але в розмірі з 1/4 частки від його доходу. Крім того, він бажає спілкуватися з дитиною, брати участь у її вихованні та допомагати матеріально добровільно. Дослідивши зібрані по справі докази, враховуючи думку сторін, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Як видно із копії свідоцтва про народження, сторони мають дитину [PERSON], [INFO]. (а.с.7). Відповідно до ст.ст. 180, 183 Сімейного кодексу України, батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно до ст. 182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоровя та матеріальне становище дитини; стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених ст. 184 цього Кодексу. Позов також підтверджується копією свідоцтва про одруження (а.с.6), копією довідки від 24.03.2015 року про взяття на облік особи, яка переміщується з тимчасово окупованої території України або району проведення антитерористичної операції, з якої вбачається, що [PERSON] раніше постійно проживала в [INFO], та перемістилася разом з неповнолітньою дитиною [PERSON], [INFO], з тимчасово окупованої території до м. Краматорська Донецької області. (а.с.5). Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову. Таким чином, вимоги позивачки про стягнення аліментів з відповідача, є законними, однак вимога про стягнення аліментів у розмірі 1/3 частки від всіх видів заробітку (доходу) відповідача до досягнення сином повноліття є завищеними, та необхідність призначення у такому розмірі нічім не підтверджена, тому позовні вимоги позивачки підлягають частковому задоволенню, а саме в розмірі 1/4 частки доходу відповідача, але не менш ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Крім того, згідно з ч. 3 ст. 88 ЦПК України, з відповідача підлягають стягненню на користь держави судовий збір в сумі 551,20 грн.

Outcome: partial