Jurisdiction: civil
Date: 2020-08-10 00:00:00

21.04.2015 [PERSON] звернулася до Балтського районного суду Одеської області з позовом до [PERSON] , третя особа - Піщанська сільська рада Балтського району Одеської області, про відновлення межі, відшкодування матеріальної та моральної шкоди (т.1 а.с.1-4). Ухвалою суду від 24.04.2015 відкрите провадження у справі (т.1 а.с.31). 09.06.2015 [PERSON] подав до суду зустрічний позов до [PERSON] про відновлення межі, стягнення матеріальної та моральної шкоди (т.1 а.с.93-95). Ухвалою суду від 21.07.2015 зустрічна позовна заява [PERSON] об`єднана в одне провадження з первісним позовом [PERSON] (т.1 а.с.128). 23.12.2015 провадження у справі зупинене у зв`язку з хворобою позивачки-відповідачки [PERSON] (т.1 а.с.187). Ухвалою суду від 23.11.2016 провадження у справі відновлене (т.1 а.с.194). Ухвалою суду від 26.01.2017 провадження у справі зупинене до вирішення іншої цивільної справи (т.1 а.с.235-236).. 21.12.2017 до суду надійшов уточнений зустрічний позов [PERSON] (т.2 а.с.1-2). 03.01.2018 відновлене провадження у справі (т.2 а.с.35). Ухвалою суду від 18.04.2018 відповідно до п.9 розділу ХІІІ «Перехідні положення» Закону України № 2147-VІІІ від 03.10.2017 справу призначено в порядку загального позовного провадження до підготовчого засідання на 17.05.2018 (т.2 а.с.75-76). Відзиву на позови відповідачі не надали. Ухвалою суду від 14.06.2018 закрите підготовче провадження, справа призначена до судового розгляду по суті. В обґрунтування позовних вимог позивачка-відповідачка [PERSON] зазначила, що у її власності знаходиться житловий будинок з господарськими будівлями, розташований в [ADDRESS] . Поруч з її домогосподарством, а саме по [ADDRESS] , знаходиться домогосподарство [PERSON] 13 листопада 2013 року сусіди демонтували паркан, що був установлений на межі домогосподарств, знищили 14 кущів винограду, чим завдали їй матеріальної шкоди на суму 1681 грн. Крім того 14.11.2013 відповідачем самовільно перенесено межу на територію її домогосподарства та встановлено паркан із листів шиферу, в результаті чого до вікон її будинку та кухні не потрапляє сонячне світло, а також під час випадання атмосферних опадів вода стікає і заливає стіни будинку, руйнуючи їх. Такими діями відповідача їй завдано моральної шкоди в розмірі 20000 грн, яка полягає в погіршенні стану її здоров`я, необхідності звертатися за захистом своїх прав, що потягло матеріальні витрати на лікування в сумі 431,57 грн. Тому вона просить відновити межу, що поділяє її домоволодіння та домоволодіння [PERSON] у відповідності з даними картографічної і технічної документації та зобов`язати відповідача демонтувати паркан з шиферу; стягнути з відповідача на її користь матеріальну шкоду, завдану знищенням паркану та кущів винограду, в сумі 1681 грн, витрати, пов`язані з придбанням ліків, - 431,57 грн, моральну шкоду в сумі 20000 грн та понесені судові витрати. В обґрунтування зустрічних позовних вимог (з урахуванням уточнених вимог) відповідач-позивач [PERSON] зазначив, що на протязі тривалого часу його сусідка [PERSON] самовільно переміщувала встановлений нею паркан з металевої сітки, що розділяв території їхніх домогосподарств, в бік його домогосподарства, у зв`язку з чим територія її домогосподарства збільшувалася, а його відповідно зменшувалася. Кущі винограду, що росли вздовж металевої сітки [PERSON] також поступово переміщувала на територію його домогосподарства шляхом прикопування нових паростків. Крім того [PERSON] встановила біля стіни своєї будівлі, що знаходилась на межі домогосподарств, відмостку, яка відповідно зайняла територію його домогосподарства, після чого паркан між домогосподарствами встановила за відмосткою, тобто на території його домогосподарства. Також [PERSON] встановила споруду з шиферу частково на його території, вода з даху цієї споруди стікає під стіну його будівлі, пошкоджуючи її. Владнати конфлікт із сусідкою мирним шляхом не вдалося, тому він вимушений був прибрати встановлений нею на території його домогосподарства паркан та встановити паркан із шиферу по межі їхніх домогосподарств відповідно до картографічного плану, але [PERSON] пошкодила цей паркан завдавши йому матеріальної шкоди на суму 1120 грн. У нього є Державний акт на земельну ділянку, він не порушує межі, встановлені правовстановлюючим документом, натомість такі порушення допускає [PERSON] . Протиправними діями [PERSON] йому завдано моральної шкоди в розмірі 20000 грн, яка полягає в порушенні нормального ритму життя, необхідності відновлення його прав. Тому він просить відновити межу між домоволодіннями, привівши їх у відповідність до правовстановлюючих документів на земельні ділянки та даних Державного земельного кадастру, зобов`язати [PERSON] знести споруду із шиферу, збудовану частково на його земельній ділянці, стягнути з [PERSON] матеріальну шкоду в сумі 1120 грн, моральну шкоду в сумі 20000 грн та понесені судові витрати. В судовому засіданні позивачка-відповідачка [PERSON] та її представник свій позов підтримали, зустрічний позов [PERSON] не визнали з підстав, зазначених у позовній заяві [PERSON] . Відповідач-позивач [PERSON] та його представники позов [PERSON] не визнали, а свій позов підтримали з підстав, зазначених у зустрічній позовній заяві. Представник третьої особи - Піщанської сільської ради Балтського району Одеської області до судового засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи у його відсутності. В судове засідання, призначене на 11.08.2020, позивачка-відповідачка [PERSON] не з`явилася, не повідомивши суд про причини неявки, хоча про час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином. До суду надійшло клопотання [PERSON] , який раніше представляв інтереси [PERSON] згідно довіреності від 20.02.2019, строк дії якої закінчився 20.02.2020 (т.3 а.с.51), про відкладення розгляду справи, однак у задоволенні клопотання відмовлено з підстав неодноразового відкладення розгляду справи за клопотанням позивачки-відповідачки [PERSON] та її представника, а також відсутності повноважень у [PERSON] станом на 11.08.2020 на представництво [PERSON] в суді. Тому розгляд справи завершено у відсутності позивачки-відповідачки [PERSON] . Суд, заслухавши доводи сторін, пояснення свідків, дослідивши докази, що є в матеріалах цивільної справи, дійшов такого висновку. Сторони є власниками суміжних домогосподарств, розташованих в с.Піщана Балтського району Одеської області: [PERSON] - по [ADDRESS] , [PERSON] - по [ADDRESS] . [PERSON] є власником земельної ділянки для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки) площею 0.2500 га згідно Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯИ №372117 від 26.11.2009, кадастровий номер 5120686900:02:002:0136 (т.2 а.с.3-13) та земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства площею 0.1341 га згідно Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯИ №372118 від 26.11.2009, кадастровий номер 5120686900:02:002:0135 (т.2 а.с.14-24). Присадибна земельна ділянка [PERSON] не приватизована, тобто перебуває у її користуванні. Відповідно до ч.1 ст.103 ЗК України власники та землекористувачі земельних ділянок повинні обирати такі способи використання земельних ділянок відповідно до їх цільового призначення, при яких власникам, землекористувачам сусідніх земельних ділянок завдається найменше незручностей (затінення, задимлення, неприємні запахи, шумове забруднення тощо). Власник земельної ділянки має право вимагати від власника сусідньої земельної ділянки сприяння встановленню твердих меж, а також відновленню межових знаків у випадках, коли вони зникли, перемістились або стали невиразними (ч.1 ст.106 ЗК України). Як визначено ч.1 ст.107 ЗК України основою для відновлення меж є дані земельно-кадастрової документації. Згідно ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. В судовому засіданні встановлено, що фактичні межі домогосподарства [PERSON] відповідають правовстановлюючим документам на земельні ділянки (кадастрові номери 5120686900:02:002:0135 та 5120686900:02:002:0136) та картографічним матеріалам щодо цих земельних ділянок, порушень меж сусідніх домогосподарств з боку [PERSON] не виявлено, невідповідності фактичного використання земельних ділянок правовстановлюючим документам та картографічним матеріалам, які були встановлені актами обстеження меж від 14.11.2013 , 18.11.2013, 23.11.2015, виправлені повністю, що підтверджується актом обстеження будинковолодіння [PERSON] від 10.11.2017 (т.2 а.с.25). Згідно актів встановлення меж земельних ділянок від 12.01.2018 межі земельних ділянок [PERSON] встановлені відповідно до Державних актів на право власності на земельні ділянки, а також встановлено, що частину земельної ділянки [PERSON] , зареєстрованої під кадастровим номером 5120686900:02:002:0136, площею 0,0018 га використовують сусіди зі сторони земель [PERSON] (т.3 а.с.57-60). Як встановлено актом обстеження будинковолодіння гр.. [PERSON] по [ADDRESS] від 19.11.2019, паркан із шифера біля старого будинку [PERSON] станом на даний час [PERSON] знято, що не перешкоджає провітрюванню та просвітлюванню даного будинку. Тимчасові будівлі [PERSON] розміщені орієнтовно на 0,60-0,70 м на території присадибної ділянки [PERSON] (т.3 а.с.108). Таким чином в судовому засіданні встановлено, що порушень меж домогосподарств з боку [PERSON] немає, натомість є такі порушення з боку [PERSON] , а саме спорудження тимчасової будівлі [PERSON] на території земельної ділянки [PERSON] , тому позовні вимоги [PERSON] в частині відновлення межі у відповідності з даними картографічної і технічної документації задоволенню не підлягають, натомість підлягають задоволенню вимоги [PERSON] щодо відновлення межі, яка розділяє домогосподарство [PERSON] та його домогосподарство, відповідно до правовстановлюючих документів на земельні ділянки, що належать [PERSON] , а також в частині зобов`язання [PERSON] знести споруду з шиферу, збудовану частково на території земельної ділянки, належної [PERSON] . Вимоги [PERSON] про зобов`язання [PERSON] демонтувати паркан з шиферу задоволенню не підлягають, так як на час розгляду справи такий паркан [PERSON] демонтований, що підтверджується актом від 19.11.2019 (т.3 а.с.108). Відповідно до ч.1 ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно ч.1 ст.1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Позовні вимоги [PERSON] про стягнення з [PERSON] матеріальних збитків, заподіяних їй внаслідок демонтування паркану, що розділяв території їхніх домогосподарств, та знищенням 14 кущів винограду, задоволенню не підлягають, так як позивачкою не надано належних доказів, які б підтверджували заподіяння їй шкоди та її розмір. Зокрема, надані позивачкою ксерокопії довідок приватних підприємців про вартість стовпа виноградного, проволоки оцинкованої, дерева стовпа та сітки «Рябиці» не підтверджують факту знищення (пошкодження) [PERSON] майна [PERSON] в кількості, зазначеній в позовній заяві, та відповідно заподіяння матеріальної шкоди на вказану нею суму. Також [PERSON] не доведено, що витрати на лікування вона понесла через неправомірні дії відповідача, та заподіяння їй відповідачем моральної шкоди. Відповідачем-позивачем [PERSON] також не надано доказів заподіяння йому матеріальної шкоди з боку [PERSON] пошкодженням паркану та моральної шкоди, тому в цій частині його вимоги задоволенню не підлягають. Відповідно до ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Отже, враховуючи, що позов [PERSON] задовольняється частково, на його користь підлягає стягненню половина суми сплаченого ним судового збору. На підставі вищевикладеного,

Outcome: partial