Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-24 00:00:00

21.09.2020 до Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя надійшла позовна заява [PERSON] до Кредитної спілки «ЮК Демос» про захист прав споживача, стягнення суми вкладу. В обґрунтування позовних вимог зазначив, що 26.10.2018 [PERSON] уклав з КС «ЮК ДЕМОС» договір № АДВ-00000071 про залучення внеску (вкладу) члена кредитної спілки на депозитний рахунок, відповідно до якого вніс внесок (вклад) члена кредитної спілки на депозитний рахунок до Спілки, а Спілка прийняла Внесок на умовах строковості, зворотності та платності в розмірі 10 000,00 грн. на строк 12 місяців, початком якого є 26.10.2018, а закінченням є 26.10.2019. Процентна ставка за внеском встановлена у розмірі 17 % річних. На підставі п. 2.11. Договору позивачем поповнювалася сума вкладу, без зміни кінцевого строку Договору, а саме: 26.11.2018 сума вкладу поповнена на суму 10144,00 грн., 26.12.2018 сума вкладу поповнена на суму 5281,00 грн., 28.01.2019 сума вкладу поповнена на суму 4367,00 грн. Всього станом на 26.10.2019 сума вкладу становить 29 792,00 грн. та нараховані проценти у розмірі 4576,95 грн., На підставі викладеного, позивач просить суд, стягнути з відповідача на свою користь заборгованість за договором № АДВ-00000071 від 26.10.2018 у розмірі 29 792,00 грн., та суму невиплачених процентів у розмірі 4576,95 грн., а також інфляційні збитки у розмірі 387,30 грн., три відсотки річних від простроченої суми у розмірі 798,96 грн., та пеню у розмірі 893,76 грн. Ухвалою судді від 25.09.2020 відкрито провадження в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. У судовому засіданні представник позивач [PERSON] - адвокат Димитрашко Д.В. надав письмову заяву про розгляд справи за їх відсутності, в якій зазначив, що позовні вимоги підтримує, просить задовольнити їх у повному обсязі. Проти ухвалення заочного рішення не заперечував. Представник відповідача КС «ЮК ДЕМОС» у судове засідання не з`явився, про час і місце судового засідання повідомлявся належним чином, причини неявки суду не повідомив, заяв про відкладення розгляду справи або про розгляд справи за його відсутності не надав. Згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідно до ч. 4 ст. 223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Відповідно до ст. 280 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов до наступних висновків. Судом встановлено, що 26.10.2018 між [PERSON] та Кредитною спілкою «ЮК ДЕМОС» було укладено договір №АДВ-00000071 про залучення внеску (вкладу) члена кредитної спілки на депозитний рахунок, відповідно до якого [PERSON] здійснив внесок на депозитний рахунок у сумі 10 000,00грн. на строк до 26.10.2019, а кредитна спілка зобов`язалася сплатити йому проценти за користування грошовими коштами у розмірі 17 % річних (п.2.2 Договору). Згідно з п.2.4 зазначеного Договору нарахування процентів на внесок починається з наступного дня після внесення внеску та припиняється в день, визначений п.1.1 Договору в якості закінчення строку Внеску. Спілка зобов`язується повернути вкладнику суму внеску, а також нараховані, але не сплачені проценти на внесок, в день, визначений п.1.1 цього договору (п.2.8). Згідно з копією квитанції до прибуткового касового ордера №838 від 26.10.2018 КС «ЮК ДЕМОС» прийнято від [PERSON] внесок депозитного типу за договором №АДВ-00000071 від 26.10.2018 у сумі 10 000,00 грн. Згідно з копією квитанції до прибуткового касового ордера №898 від 26.11.2018 КС «ЮК ДЕМОС» прийнято від [PERSON] внесок депозитного типу за договором №АДВ-00000071 від 26.10.2018 у сумі 10 144,00 грн. Згідно з копією квитанції до прибуткового касового ордера №977 від 26.12.2018 КС «ЮК ДЕМОС» прийнято від [PERSON] внесок депозитного типу за договором №АДВ-00000071 від 26.10.2018 у сумі 5 281,00 грн. Згідно з копією квитанції до прибуткового касового ордера №81 від 28.01.2019 КС «ЮК ДЕМОС» прийнято від [PERSON] внесок депозитного типу за договором №АДВ-00000071 від 26.10.2018 у сумі 4 367,00 грн. Отже, станом на 26.10.2019 сума вкладу за договором №АДВ-00000071 від 26.10.2018 становить 29792,00 грн., розмір нарахованих процентів на цю суму вкладу - 4 576,95 грн. Відповідно до ст.12,13,81 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов`язання повинні виповнятися належним чином і в встановлений термін відповідно до умов договору. Відповідно до вимог ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Статтею 611 ЦК України визначено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Згідно вимог ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами. Як зазначив Верховний Суд у своїй постанові від 20.03.2019 у справі № 121/11524/17, за своєю правовою природою договір про залучення внеску (вкладу) члена кредитної спілки на депозитний рахунок має багато спільного з договором банківського вкладу. Тому, допустимим є застосування аналогії закону щодо прогалин правового регулювання відносин за договорами про залучення внеску (вкладу), які укладаються кредитними спілками. Статтею 2 Закону України «Про банки і банківську діяльність» визначено, що вклад (депозит) - це кошти в готівковій або у безготівковій формі, у валюті України або в іноземній валюті, які розміщені клієнтами на їх іменних рахунках у банку на договірних засадах на визначений строк зберігання або без зазначення такого строку і підлягають виплаті вкладнику відповідно до законодавства України та умов договору. До відносин банку та вкладника за рахунком, на який внесений вклад, застосовуються положення про договір банківського рахунка, якщо інше не встановлено законом або не випливає із суті договору банківського вкладу. Договір банківського вкладу є реальним, оплатним договором і вважається укладеним з моменту прийняття банком від вкладника або третьої особи на користь вкладника грошової суми (вкладу). Згідно до ч. 1 ст. 1058 ЦК України, за договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобов`язується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку, встановлених договором. Згідно з ч. 1 ст. 1060 ЦК України, договір банківського вкладу укладається на умовах видачі вкладу на першу вимогу (вклад на вимогу) або на умовах повернення вкладу зі спливом встановленого договором строку (строковий вклад). Відповідно до ч.ч. 1, 5 ст. 1061 ЦК України, банк виплачує вкладникові проценти на суму вкладу в розмірі, встановленому договором банківського вкладу. Проценти на банківський вклад нараховуються від дня, наступного за днем надходження вкладу у банк, до дня, який передує його поверненню вкладникові або списанню з рахунка вкладника з інших підстав. Крім того, сума інфляційних витрат за спірний період складає 387,30 грн., 3% річних від простроченої суми складають 798,96 грн., а також 3% пені за кожен день прострочення у розмірі 893,76 грн. Відповідно до ст. 549 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. З приводу застосування положень статті 625 ЦК України, до спірних правовідносин, існує правова позиція Верховного Суду України: при розгляді справи № 6-39цс13 віл 29 травня 2013 року. Згідно із частиною другою статті 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідно до частини першої статті 631 ЦК України строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов`язки відповідно до договору. Згідно із частиною першою статті 1058 ЦК України, за договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобов`язується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку, встановлених договором. Відповідно до частини п`ятої статті 1061 ЦК України, проценти на банківський вклад нараховуються від дня, наступного за днем надходження вкладу у банк, до дня, який передує його поверненню вкладникові або списанню з рахунка вкладника з інших підстав. Щодо стягнення 3 % пені за кожен день прострочення, на підставі ч. 5 ст. 10 ЗУ «Про захист прав споживачів». Відповідно до статті 2 Закону України «Про банки і банківську діяльність» вклад (депозит) - це кошти в готівковій або у безготівковій формі, у валюті України або в іноземній валюті, які розміщені клієнтами на їх іменних рахунках у банку на договірних засадах па визначений строк зберігання або без зазначення такого строку і підлягають виплаті вкладнику відповідно до законодавства України та умов договору. Відповідно до пункту 5 частини першої статті 1 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг», фінансова послуга - це операції з фінансовими активами, що здійснюються в інтересах третіх осіб за власний рахунок чи за рахунок цих осіб, а у випадках, передбачених законодавством, - і за рахунок залучених від інших осіб фінансових активів, з метою отримання прибутку або збереження реальної вартості фінансових активів. За договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобов`язується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку, встановлених договором (частина перша статті 1058 ЦК України). Стаття 1 Закону України «Про захист прав споживачів» визначає: споживачем є фізична особа, яка придбаває, замовляє, використовує або має намір придбати чи замовити продукцію для особистих потреб, безпосередньо не пов`язаних з підприємницькою діяльністю або виконанням обов`язків найманого працівника (пункт 22); продукція - це будь-які виріб (товар), робота чи послуга, що виготовляються, виконуються чи надаються для задоволення суспільних потреб (пункт 19); послугою є діяльність виконавця з надання (передачі) споживачеві певного визначеного договором матеріального чи нематеріального блага, що здійснюється за індивідуальним замовленням споживача для задоволення його особистих потреб (пункт 17); виконавець - це суб`єкт господарювання, який виконує роботи або надає послуги (пункт 3). Відповідно до частини п`ятої статті 10 Закону України «Про захист прав споживачів», у разі, коли виконавець не може виконати (прострочує виконання) роботу (надання послуги) згідно з договором, за кожний день (кожну годину, якщо тривалість виконання визначено у годинах) прострочення споживачеві сплачується пеня у розмірі трьох відсотків вартості роботи (послуги), якщо інше не передбачено законодавством. У разі коли вартість роботи (послуги) не визначено, виконавець сплачує споживачеві неустойку в розмірі трьох відсотків загальної вартості замовлення. Сплата виконавцем неустойки (пені), встановленої в разі невиконання, прострочення виконання або іншого неналежного виконання зобов`язання, не звільняє його від виконання зобов`язання в натурі. Вкладник за договором внеску (депозиту) є споживачем фінансових послуг, а відповідач їх виконавцем та несе відповідальність за неналежне надання цих послуг, передбачену частиною п`ятою статті 10 Закону України «Про захист прав споживачів», а саме сплату пені у розмірі 3 % вартості послуги за кожний день прострочення. Таким чином, стягненню з відповідача на користь позивача підлягає заборгованість за договором про залучення внеску (вкладу) члена кредитної спілки на депозитний рахунок у загальній сумі 29792,00 грн., заборгованість за процентами, нарахованими на внесок у розмірі 4576,95 грн., інфляційні збитки у розмірі 387,30 грн., три проценти річних від простроченої суми у розмірі 798,96 грн., та пеня у розмірі 893,76 грн., а всього у розмірі 36448,97 грн. Згідно з ст.141 ЦПК України, враховуючи, що позивач звільнений від сплати судового збору на підставі Закону України «Про захист прав споживачів», суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь держави судовий збір у розмірі 908,00 грн.

Outcome: approved