Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-01 00:00:00

21.09.2018 [PERSON] звернулася до суду з позовом, в якому просить стягувати з відповідачів на її користь щомісячно аліменти на її утримання по ј частині їх заробітку (доходу) з кожного, довічно. Як на підставу позову посилається на те, що вона є матірю відповідачів, які є повнолітніми та мають постійну роботу. З батьком старшого сина [PERSON] вона розлучилася, коли [PERSON] було усього п'ять років. Дитину виховувала вона одна. [PERSON] був дуже хворобливим і на його лікування вона витрачала багато часу, коштів та життєвих сил. Вона є матір'ю-одиначкою свого молодшого сина [PERSON], який мав особливості у психічному та фізичному розвитку, у в зв'язку з чим потребував більше батьківської уваги. Свої материнські обов'язки вона виконувала сумлінно. Її діти отримали належний догляд, виховання та освіту. [PERSON] та [PERSON] завдяки їй мали можливість реалізувати свої здібності та прихильності, займалися спортом, подорожували, відповідачі мали все, що потрібно дітям та підліткам. Зараз її дітям виповнилося відповідно 43 та 22 роки. Відповідачі мають своє особисте житія. Вона залишилася одна, досягла пенсійного віку, отримує мінімальну пенсію. Грошей у неї не вистачає ані на харчування, ані на одежу, ані на оплату комунальних послуг. Відповідачі обидва працевлаштовані, мають постійну роботу. [PERSON] працює на складі та отримує від 10 до 13 тисяч гривень щомісячно. Він має неповнолітню дочку, аліменти на яку не сплачує. [PERSON] працює поваром, має високий та стабільний оклад, утриманців у нього немає. Отже, обидва її сина є працездатними, спроможні і повинні надавати мені усіляку допомогу, яку вона від них не отримує. Тому вона змушена звернутися до суду з даним позовом. Відповідачі мають змогу надавати їй матеріальну допомогу, тому згідно зі ст. 202 СК відповідачі повинні сплачувати аліменти на її утримання. Ухвалою суду від 10.10.2018 відкрито провадження у справі та призначено розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. В судовому засіданні позивач та її представник позов просили задовольнити, надали відповідні пояснення. Проти ухвалення заочного рішення не заперечували. Відповідачі не зявилися, про час та місце судового розгляду справи повідомлялися неодноразово своєчасно та належним чином, причини неявки не повідомили. У звязку з ненаданням відповідачами відзиву, суд згідно з ч. 8 ст. 178 ЦПК України вирішує справу за наявними матеріалами. Суд розглядає справу у відсутність відповідачів відповідно до ст. 280 ЦПК України (заочний розгляд справи). Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. З копії свідоцтв про народження відповідачів вбачається, що [PERSON] є матірю [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. Відповідно до довідки органу РАЦСу від 19.06.2007 року, відомості про батька [PERSON], [INFO], записані за вказівною матері відповідно до ч. 1 ст. 135 СК України. Згідно з довідкою Відділу соціальних виплат, допомоги та субсидій станом на 2004 р., позивачка перебувала на обліку в управлінні праці та соціального захисту та отримувала допомогу одинокої матері на 1 дитину, малозабезпечена сімя. З медичної виписки від 2011 року вбачається, що відповідач [PERSON] [INFO] мав захворювання. Згідно з довідкою від 05.09.2018 року позивачка [PERSON], 07.04.1955 року, знаходиться на обліку в Управлінні ПФУ Київське обєднане управління ПФУ м. Харкова та отримує пенсію за віком, щомісячний розмір пенсії становить 1461 грн. 25 коп. Стаття 51 Конституції України встановлює, що повнолітні діти зобов'язані піклуватися про своїх непрацездатних батьків. Ця моральна норма була спочатку зафіксована на конституційному рівні, а потім знайшла своє відображення в Сімейному кодексу України. Відповідно до частини першої статті 202 СК України повнолітні дочка, син зобов'язані утримувати батьків, які є непрацездатними і потребують матеріальної допомоги. Згідно зі статтею 205 СК України, суд визначає розмір аліментів на батьків у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) з урахуванням матеріального та сімейного стану сторін. При визначенні розміру аліментів та додаткових витрат суд бере до уваги можливість одержання утримання від інших дітей, до яких не пред'явлено позову про стягнення аліментів, дружини, чоловіка та своїх батьків. Нормами статті 202 Сімейного кодексу України визначено, що повнолітні дочка, син зобов'язані утримувати батьків, які є непрацездатними і потребують матеріальної допомоги. Таким чином, непрацездатним і таким, що потребують матеріальної допомоги батькам, надається право звернутися до суду за примусовим стягненням аліментів зі своїх дітей. Обов'язок виплачувати аліменти своїм батькам в судовому порядку може бути покладено тільки на повнолітніх дітей. Необхідність матеріальної допомоги визначається в кожному конкретному випадку в залежності від матеріального становища батьків. До уваги приймається отримання батьками пенсії, державних пільг, субсидій. Незважаючи на те, що при визначенні розміру аліментів на батьків ураховується матеріальне становище обох сторін, суд виходить у першу чергу з об'єктивних потреб одержувача аліментів, а не рівня життя платника. Перелік обставин, що беруться судом до уваги при визначенні розміру аліментів на батьків, в СК України значно розширено. Зокрема це матеріальний і сімейний стан сторін, можливість одержання батьками утримання від інших осіб: повнолітніх дочки, сина, дружини, чоловіка, своїх батьків. Позивачка є непрацездатною особою у віці 63 роки, є пенсіонеркою за віком та отримує щомісячну пенсію у 1461 грн. 25 коп., потребує матеріальної допомоги для проживання; відповідачі є повнолітніми дітьми, мають можливість надавати матеріальну допомогу матері, працюють та мають постійний дохід, осіб на утриманні не мають. На підставі викладеного, суд вважає можливим задовольнити позовні вимоги на призначити стягнення аліментів з відповідачів на утримання позивачки у розмірі по ј частці від доходів відповідачів з кожного, починаючи стягувати з дня предявлення позову і довічно. Згідно з ч. 1 ст. 191 СК України аліменти присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову. Судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог (ч. 1 ст. 141 ЦПК) Враховуючи, що позивач звільнений від сплати судового збору та позовні вимоги задоволені, то стягненню з відповідачів на користь Держави підлягає судовий збір по 352,40 грн. з кожного (704,80/2) Суд постановляє рішення в межах заявлених вимог і на підставі наданих сторонами доказів.

Outcome: approved