Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-18 00:00:00

21.12.2018р. до суду звернувся [PERSON] із позовом до ТОВ «Вінницягаз Збут», в якому просить визнати дії відповідача по пред`явленню до сплати рахунків за спожитий природний газ в жовтні, листопаді та грудні 2018 року з врахуванням приведення об`єму природного газу в точках комерційного обліку до стандартних умов неправомірними; зобов`язати відповідача видати рахунки на оплату за газ за жовтень, листопад та грудень 2018 року згідно фактичного споживання природного газу без врахування приведення об`єму природного газу в точках комерційного обліку до стандартних умов. В обґрунтування цих вимог зазначає, що є споживачем послуг з постачання природного газу, які надаються ТОВ «Вінницягаз Збут» та зареєстрований за особовим рахунком № [NUMBER] . При проведенні звірки розрахунків за спожитий природний газ в Калинівській дільниці ТОВ «Вінницягаз Збут», отримав рахунки на оплату спожитого природного газу за жовтень, листопад та грудень 2018 року, в яких ним була виявлена розбіжність між сумою виставленою йому до сплати постачальником, та сумою власних розрахунків за фактично спожиті обсяги природного газу в зазначений період. Зокрема, в жовтні ним було спожито 100м3 природного газу загальною вартістю 696,00грн. (100м3 х 6,9579грн.), в листопаді та грудні за 100м3 спожитого газу він повинен був сплатити 855,00грн. (250м3 х 8,5489грн.), замість пред`явлених йому до сплати за жовтень 708,33грн., та листопад і грудень 887,96грн. Тобто, згідно його розрахунків необхідно було оплатити за два місяці 1551,00грн., а відповідач виставив до сплати 1596,2грн., різниця становить 45,29грн. На прийомі в Калинівській дільниці ТОВ «Вінницягаз Збут» йому повідомили, що по його особовому рахунку при здійсненні обліку природного газу використаного в жовтні, листопаді та грудні 2018 року було приведено об`єм природного газу до стандартних умов для здійснення комерційних розрахунків за використаний природний газ побутовим споживачем. Приведені об`єми використаного ним природного газу до стандартних умов при здійсненні комерційних розрахунків за використаний природний газ побутовими споживачами вважає незаконними та такими, що підлягають скасуванню, виходячи з наступних підстав. Так, згідно Постанови НКРЕКП від 3.11.2018р. № 1487 «Щодо заборони ПАТ «Вінницягаз» приводити об`єми використаного природного газу побутовими позивачами до стандартних умов при здійсненні комерційних розрахунків за використаний природний газ побутовими споживачами», заборонено ПАТ «Вінницягаз» при здійсненні обліку природного газу, використаного побутовими споживачами, приводити об`єми природного газу до стандартних умов для здійснення комерційних розрахунків за використаний природний газ побутовими споживачами; у разі приведення у жовтні 2018 року ПАТ «Вінницягаз» об`ємів використаного природного газу побутовими споживачами до стандартних умов, ПАТ «Вінницягаз» необхідно здійснити за жовтень 2018 року перерахунок об`єму споживання (розподілу) природного газу по об`єктам побутових споживачів у відповідності до фактичних лічильників природного газу. В супереч цим вимогам, в рахунку за листопад 2018 року змін стосовно нарахувань за жовтень 2018 року не відбулось, навпаки ТОВ «Вінницягаз Збут» виставило йому додаткові нарахування за приведення до стандартних умов ще й за листопад 2018 року, що є грубим порушення вищевказаних нормативно-правових актів. Надмірно виставлені йому для оплати кошти та незаконна вимога оплатити нарахування щодо приведення об`ємів використаного ним природного газу до стандартних умов при здійсненні комерційних розрахунків за використаний природний газ побутовими споживачами, порушує його права як споживача, які підлягають захисту в судовому порядку, а тому просить позов задовольнити. Предмет та підстава позову не змінювались, позовні вимоги не збільшувались. Ухвалою Калинівського районного суду Вінницької області від 22.12.2018р. відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження. У відзиві на позовну заяву (вх.№ 772 від 28.01.2019р), відповідач ТОВ «Вінницягаз Збут просить у задоволенні позовних вимог [PERSON] відмовити. Дану позицію обґрунтовує тим, що нарахування за спожитий природний газ за адресою позивача здійснюється відповідно до положень Правил постачання на підставі об`єму спожитого природного газу, що визначено за даними Оператора ГРМ відповідно до вимог Кодексу ГРМ. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином в передбаченому законом порядку, згідно поданої письмової заяви, просив справу розглянути за його відсутності, на позовних вимогах наполягає та просить їх задовольнити у повному обсязі. Представники відповідача - адвокати БОБКО Т.Є. та РИБАК В.В. в судове засідання не з`явились, про час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином в передбаченому законом порядку, згідно поданої письмової заяви, просили справу розглянути за їх відсутності, у задоволенні позовних вимог просять позивачу відмовити у повному обсязі з підстав зазначених у відзиві на позов. За наявності існуючих умов, передбачених в ч.2 ст.247 ЦПК України, які підтверджені наявними в справі доказами, суд ухвалив: провести розгляд справи без здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Дослідивши наявні в матеріалах справи письмові докази, суд приходить до висновку, що у задоволенні позову позивачу необхідно відмовити у повному обсязі, виходячи з наступних підстав: Судом встановлені наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. Взаємовідносини між газопостачалъником, газорозподільним підприємством, газотранспортним підприємством та споживачами природного газу регулюються Законом України «Про ринок природного газу», Кодексом газорозподільних систем, затвердженим Постановою національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг № 2494 від 30.09.2015 року та зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 06.11.2015 року за № 1379/2782, Правилами постачання природного газу, затвердженими Постановою НКРЕКП № 2496 від 30.09.2015 року, Кодексом газотранспортної системи, затвердженим Постановою НКРЕКП № 2493 від 30.09.2015 року, та іншими нормативно-правовими актами України. Відповідно до пункту 2 розділу ІІІ «Правилами постачання природного газу», постачання природного газу споживачу здійснюється за договором постачання природного газу, який укладається відповідно до вимог цього розділу, за яким постачальник зобов`язаний поставити споживачу природний газ у необхідних для споживача об`ємах, а споживач зобов`язаний своєчасно оплачувати постачальнику вартість природного газу у розмірі, строки та порядку, що визначені договором. Вказаними Правилами постачання природного газу визначено, що договір постачання природного газу побутовим споживачам укладається з урахуванням статей 633, 634, 641 та 642 ЦК України шляхом заочного приєднання побутового споживача до умов договору постачання природного газу побутовим споживачам, що розміщений на офіційному веб-сайті Регулятора та постачальника і не потребує двостороннього підписання письмової форми договору. Відповідно до статті 714 ЦК України за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов`язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов`язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання. До договору постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, положення про договір поставки, якщо інше не встановлено законом або не випливає із суті відносин сторін. Законом можуть бути передбачені особливості укладення та виконання договору постачання енергетичними та іншими ресурсами. Встановлено, що позивач [PERSON] є споживачем природного газу за адресою: [ADDRESS] (особовий рахунок № [NUMBER] ), які надаються відповідачем ТОВ «Вінницягаз Збут». Сфера розподілу, постачання та споживання природного газу між газорозподільними підприємствами та споживачами їх послуг здійснюється на підставі наступних законодавчих актів: Закону України «Про ринок природного газу» від 09 квітня 2015 року, постанови Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 30 вересня 2015 року № 2498 «Про затвердження Типового договору розподілу природного газу», Правил постачання природного газу, затверджених постановою НКРЕКП від 30 вересня 2015 року, Кодексу газорозподільних систем, затвердженого постановою НКРЕКП від 30 вересня 2015 року № 2494. Підпунктом 33 пункту 1 статті 1 Закону України «Про ринок природного газу» визначено, що ринок природного газу це - сукупність правовідносин, що виникають зокрема у процесі постачання природного газу, а також надання послуг з його розподілу. Відповідно до підпункту 35 пункту 1 статті 1 даного Закону розподіл природного газу це - господарська діяльність, що підлягає ліцензуванню і пов`язана з переміщенням природного газу газорозподільною системою з метою його фізичної доставки споживачам, але що не включає постачання природного газу. Підпунктом 17 пункту 1 статті 1 даного Закону передбачено, що оператор газорозподільної системи це - суб`єкт господарювання, який на підставі ліцензії здійснює діяльність із розподілу природного газу газорозподільною системою на користь третіх осіб (замовників). У відповідності до пункту 2 статті 37 даного Закону оператор газорозподільної системи провадить діяльність з розподілу природного газу на підставі ліцензії, що видається Регулятором. Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 13 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», залежно від функціонального призначення житлово-комунальні послуги поділяються на комунальні послуги (централізоване постачання холодної та гарячої води, водовідведення, газо - та електропостачання, централізоване опалення, а також вивезення побутових відходів тощо). Згідно пункту 5 частини 3 статті 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», споживач зобов`язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Відповідно до вимог статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутністю таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно пункту 5.2. Типового договору постачання природного газу, затвердженого постановою НКРЕКП від 30.09.2015 року № 2498, побутовим споживачам визначено обов`язки споживача, зокрема: забезпечувати своєчасну та повну оплату послуг Постачальника згідно з умовами цього Договору. Відповідно пункту 22 Правил постачання природного газу, затвердженими Постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 30.09.2015 року № 2496, побутовий споживач природного газу зобов`язаний: укласти договір постачання природного газу з постачальником, а за відсутності укладеного договору припинити відбір (споживання) природного газу з газорозподільної системи; забезпечувати своєчасну та повну оплату вартості природного газу згідно з умовами договору; раціонально використовувати природний газ, обережно поводитися з газовими приладами і пристроями. Пунктом 1 глави 4 розділу IX Кодексу ГРМ встановлено, що визначення фактичного об`єму споживання (розподілу) природного газу по об`єкту побутового споживача здійснюється на межі балансової належності між Оператором ГРМ і побутовим споживачем на підставі даних лічильника природного газу з урахуванням вимог цього Кодексу та договору. При цьому пункт 3 глави 1 розділу IX Кодексу встановлює, що фактичний об`єм надходження природного газу до/з ГРМ (у тому числі по об`єктах споживачів) за певний період визначається в точках комерційного обліку (на межі балансової належності) на підставі даних комерційних вузлів обліку, встановлених в точках вимірювання, та інших регламентованих процедур у передбачених цим Кодексом випадках. Об`єм природного газу в точках комерційного обліку має бути приведений до стандартних умов та переведений в одиниці енергії (обсяг) згідно з розділом XV цього Кодексу. Аналогічні умови обліку природного газу та визначення фізичних обсягів споживання (розподілу) природного газу відображені і в розділі 5 Типового договору розподілу природного газу, затвердженого постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 30.09.2015 р. № 2498, зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 06.11.2015 р. за № 1384/27829 (далі - Типовий договір), умови якого згідно п. 1.2 Типового договору розподілу природного газу однакові для всіх споживачів України та розроблені відповідно до Закону України «Про ринок природного газу» і Кодексу. Згідно абзацу 1 пункту 2 глави 1 розділу ІХ Кодексу ГРС порядок комерційного обліку природного газу (визначення його об`ємів і обсягів) по об`єктах споживачів, у тому числі побутових споживачів, здійснюється згідно з договором розподілу природного газу, укладеним між споживачем та оператором ГРС, та з урахуванням вимог цього Кодексу. Пунктом 6 частини 1 статті 17 Закону №1504-VIII, для ефективного виконання завдань державного регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг Регулятор затверджує типові та схвалює примірні договори відповідно до закону. На виконання зазначених вимог Кодексу ГРС та Закону №1504-VIII НКРЕКП 30.09.2015 року прийнято постанову № 2498 «Про затвердження типового договору розподілу природного газу». Відповідно до пункту 1.2 Типового договору умови цього Договору однакові для всіх споживачів України та розроблені відповідно до Закону України «Про ринок природного газу» і Кодексу ГРС. Згідно пункту 37 частини 1 статті 1 Закону України «Про ринок природного газу» споживач - фізична особа, фізична особа-підприємець або юридична особа, яка отримує природний газ на підставі договору постачання природного газу з метою використання для власних потреб, а не для перепродажу, або використання в якості сировини. Відповідно до пункту 4 розділу 1 Глави І Кодексу ГРС споживач природного газу (споживач) - фізична особа, фізична особа-підприємець або юридична особа, об`єкти якої в установленому порядку підключені до/через ГРМ оператора ГРМ, яка отримує природний газ на підставі договору постачання природного газу з метою використання для власних потреб, зокрема в якості сировини, а не для перепродажу. Розділ V Договору містить порядок обліку природного газу, що передається Споживачу. Пункт 5.1 Договору визначає, що облік (у тому числі приладовий) природного газу, що передається оператором ГРС та споживається споживачем на межі балансової належності об`єкта споживача, здійснюється відповідно до вимог Кодексу ГРС. Згідно пунктом 5.2 Договору визначення об`єму розподілу та споживання природного газу по споживачу здійснюється на межі балансової належності між оператором ГРС та споживачем на підставі даних комерційного вузла обліку (лічильника газу), визначеного в заяві-приєднанні, та з урахуванням регламентних процедур, передбачених Кодексом ГРС та цим Договором. Пунктом 5.3 Типового договору передбачено, що за розрахункову одиницю розподіленого та спожитого природного газу береться один кубічний метр (м куб.) природного газу, приведений до стандартних умов, визначених в Кодексі. Згідно положень Кодексу для проведення розрахунків по вузлах обліку, які не обладнані корекцією тиску та температури, коефіцієнт приведення до стандартних умов визначається згідно відповідних Методик, розроблених Міністерством палива та енергетики України. З огляду на наведене вище, нарахування за спожитий природний газ за вказаною Позивачем адресою здійснюються відповідно до положень Правил постачання на підставі об`єму спожитого по об`єкту споживача природного газу, що визначено за даними Оператора ГРМ відповідно до вимог Кодексу з урахуванням розроблених Міністерством палива та енергетики України Методик та на підставі умов договору з розподілу природного газу. Наказом Міністерства палива та енергетики України № 1166 від 26.02.2004 року (зареєстровано в Міністерстві юстиції України від 19.03.2004р. за № 346/8945) затверджено Методику приведення об`єму природного газу до стандартних умов за показами побутових лічильників у разі відсутності приладів для вимірювання температури та тиску газу. Згідно з частиною 1 Методики, Методика приведення об`єму природного газу до стандартних умов за показами побутових лічильників у разі відсутності приладів для вимірювання температури та тиску газу призначена для приведення об`єму природного газу (далі - газ), який вимірюється побутовими лічильниками газу (далі - лічильники) в робочих умовах, до стандартних умов за результатами вимірювання об`єму газу низького тиску лічильниками, що не мають спеціальних пристроїв для автоматичного приведення до стандартних умов їх показів у разі зміни температури та тиску газу. Розрахунки об`єму газу, приведеного до стандартних умов, здійснюються з урахуванням коефіцієнтів коригування показів лічильників, визначених у цій Методиці. Для проведення розрахунків по вузлах обліку, які не обладнані корекцією тиску та температури, коефіцієнт приведення до стандартних умов (к) необхідно визначати за відповідними додатками до Методики приведення об`єму природного газу до стандартних умов за показами побутових лічильників у разі відсутності приладів для вимірювання температури та тиску газу, затвердженої наказом Міністерства палива та енергетики України від 26 лютого 2004 року № 116, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 19 березня 2004 року за № 346/8945. Таким чином, оплата за газ у період, визначений в договорі на постачання газу, здійснюється за об`єми газу, які приведено до стандартних умов. Отже, приведення об`єму природного газу до стандартних умов при здійсненні обліку та розрахунків за природний газ, використаний споживачами прямо передбачено Кодексом газорозподільчих систем та Типовим договором. Суд, оцінюючи допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів приходить до висновку, що позовні вимоги не підлягають задоволенню.

Outcome: dismissed