overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-20 00:00:00

20 листопада 2010 року [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб у Подільській сільській раді Золотоніського району Черкаської області за актовим записом № 1, що стверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] від 20.11.2010 року. Після одруження дружині присвоєно прізвище - [PERSON] . Від шлюбу сторони мають спільного неповнолітнього сина: [PERSON] , [INFO] . Позивач стверджує, що майнового спору між сторонами не існує на час подачі даного позову. Сторони проживають окремо та не підтримують шлюбних відносин з грудня 2019 року. Причиною розпаду сім`ї, на думку позивача, стало те, що подружжя мають різного складу характери, різні погляди на сімейне життя, в зв`язку з чим між сторонами виникали часті сварки та непорозуміння, що сприяло тому, що сім`я розпалась остаточно. Оскільки сторони не підтримують шлюбних відносин, спільне господарство не ведуть, проживають нарізно, а тому вважаючи, що збереження шлюбних відносин неможливе, [PERSON] звернулась до суду з позовом про розірвання шлюбу з [PERSON] . Позивач у судове засідання не прибула, у телефонограмі, направленій до суду, позивач позовні вимоги підтримала повністю та просила суд розглядати справу за її відсутності. Відповідач у судове засідання не прибув, направивши до суду заяву, в якій позовні вимоги визнав, не заперечував щодо розірвання шлюбу. Оскільки у справі достатньо матеріалів про права та взаємовідносини сторін, суд проводить судовий розгляд за відсутності позивача та відповідача. Суд, вивчивши матеріали справи та враховуючи думку сторін на розірвання шлюбу, вважає, що позов підлягає до повного задоволення з наступних підстав. Згідно із ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає і ст. 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН від 10.12.1948 року, згідно з якою чоловіки та жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей. Оскільки у судовому засіданні було достовірно встановлено, що збереження шлюбу неможливе, так як сторони подружніх стосунків не підтримують, мір до примирення не приймають, відповідач згідний на розірвання шлюбу, вільної згоди обох на проживання у шлюбі немає, а тому суд вважає, що подальше спільне життя подружжя буде суперечити інтересам сторін, і за таких обставин приходить до висновку про задоволення позовних вимог [PERSON] . Згідно з ч. 2 ст. 114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішення суду про розірвання шлюбу. Суд також приходить до висновку про стягнення з відповідача на користь держави відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України судових витрат. На підставі зазначеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-02 00:00:00

20 листопада 2010 року згідно рішення Криничанського районного суду [PERSON], [INFO] визнано недієздатним і призначено Криничанський психоневрологічний інтернат Дніпропетровської області його опікуном. У січні 2014 року Криничанський психоневрологічний інтернат Дніпропетровської області звернувся до опікунської ради при виконавчому комітеті Адамівської сільської ради з заявою про звільнення від повноважень опікуна. Тому заявниця просить звільнити від обов'язків опікуна Криничанський психоневрологічний інтернат Дніпропетровської області та призначити її опікуном над [PERSON]. Представник заінтересованої особи органу опіки і піклування Адамівської сільської ради Криничанського району Дніпропетровської в судове засідання не з'явився, повідомив суду прохання вирішити справу без його присутності. Представник заінтересованої особи Криничанський психоневрологічний інтернат Дніпропетровської області Криничанського району Дніпропетровської в судове засідання не з'явився, про день слухання справи сповіщений належним чином, просить слухати справу за його відсутності. Оцінивши докази, перевіривши матеріали справи, суд вважає, що вимоги заявниці підлягають задоволенню у відповідності до ст.ст. 240, 241 ЦПК України та ст.ст. 39,41,55,60 ЦК України. Судом, на підставі рішення суду встановлено, що [PERSON] є недієздатним і над ним встановлено опіку. Криничанський психоневрологічний інтернат Дніпропетровської області звернувся до опікунської ради при виконавчому комітеті Адамівської сільської ради з заявою про звільнення від повноважень опікуна. 20 серпня 2014 року опікунською радою при виконавчому комітеті Адамівської сільської ради Криничанського району Дніпропетровської області винесено рішення про встановлення опіки над недієздатним та призначення над недієздатним [PERSON] опікуном [PERSON], проти чого Криничанський психоневрологічний інтернат не заперечує. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-05 00:00:00

20 листопада 2010 року помер [PERSON] Після його смерті відкрилась спадщина на земельну ділянку для ведення особистого селянського господарства площею 1,00 га розташовану в адмінмежах Макіївської сільської ради Смілянського району. Позивач, посилаючись на те, що він у встановлений термін не подав до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини, оскільки дізнався про існування заповіту на свою користь лише 23 липня 2014 року, звернувся до суду з позовом про визначення йому додаткового строку достатнього для подання заяви про прийняття спадщини. Представник відповідача в судове засідання не зявився, але до суду надійшла заява від Макіївської сільської ради про визнання позову та розгляд справи у відсутність їх представника. [PERSON] в судовому засіданні позов визнала. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] в судове засідання не зявились з невідомих суду причин, хоча про день та час судового розгляду справи були повідомленні належним чином. Судом встановлено, що позивач не звернувся вчасно до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, оскільки отримав копію заповіту на своє імя лише 23 липня 2014 року у Макіївській сільській раді. Цю причину суд розцінює як поважну і вважає за можливе визначити йому додатковий строк для прийняття спадщини. У відповідності до ст.1272 ЦК України спадкоємцю, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-07 00:00:00

20 листопада 2013р. до Самарського районного суду м.Дніпропетровська звернувся представник Комунального підприємства «Житлове господарство Самарського району» Дніпропетровської міської ради із позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за послуги з утримання будинків. Позовні вимоги представник позивача обґрунтував тим, що [PERSON] останнім часом була зареєстрована в [ADDRESS] та несвоєчасно сплачувала кошти за утримання квартири, що призвело до заборгованості в розмір 15121грн. 34коп. Представник позивача у судове засідання позовну заяву підтримала в повному обсязі та подала заяву з про розгляд справи заочному порядку. Відповідач в судове засідання не з'явилася, про час та місце розгляду справи неодноразово була повідомлена належним чином. У справі є достатньо доказів для її вирішення, що у сукупності із вказаними вище обставинами дає судові підстави для застосування положень ч.4 ст.169, ст.ст.224, 225 ЦПК України. Цивільна справа розглянута судом за клопотанням позивача заочно. Вислухавши представника позивача, вивчивши та дослідивши письмові докази що в матеріалах справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що на ім'я відповідачки відкрито особистий рахунок [NUMBER], на який вона зобов'язана оплачувати послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій для житлово-експлуатаційних підприємств комунальної власності і територіальної громади м.Дніпропетровська (а.с.7). Відповідач не регулярно оплачувала зазначені житлові послуги та в неї склалася заборгованість 15121грн. 34коп. Ці обставини підтверджено особистим рахунком, типовим переліком послуг, довідкою КП «ЖГ Самарського району» та розрахунком заборгованості (а.с.4-7). Згідно ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору, вимог ЦК України та інших актів цивільного законодавства. Відповідно до ст.68 ЖК України наймач зобов'язаний своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги. Таким чином, суд вважає, що вимоги позивача підлягають задоволенню. Відповідач ніяких заперечень суду не надіслала.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-24 00:00:00

20 листопада 2013 року [PERSON] звернулась до Добропільського міськрайонного суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дитини [PERSON], [INFO], посилаючись на те, що відповідач в добровільному порядку достатньої матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, хоча має можливість надавати матеріальну допомогу. Просить стягнути аліменти на утримання сина в розмірі 1/4 частини заробітку відповідача, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подачі позову і до повноліття дитини. Позивач [PERSON] в судове засіданні не з'явилась, надала заяву про розгляд справи в її відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судове засіданні не з'явився, про час і місце судового засідання повідомлений належним чином, про що є підтвердження в матеріалах цивільної справи. Згідно ч.4 ст. 169 ЦПК України якщо суд не має відомостей про причину неявки відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Відповідно до ч.1 ст.224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. У зв'язку з викладеним, та вивчивши матеріали справи, суд вважає можливим розглянути справу у відсутність сторін по матеріалам, які є в наявності в справі і постановити заочне рішення, направивши за місцем мешкання відповідача копію рішення суду для відома. Дослідивши матеріали справи суд вважає, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню з таких підстав. Судом установлені такі факти та відповідні їм правовідносини. У судовому засіданні встановлено, що позивач знаходиться в зареєстрованому шлюбі з [PERSON], який зареєстрований 29 серпня 2009 року Відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Добропіллю Добропільського міськрайонного управління юстиції Донецької області, актовий запис № 199. Від шлюбу мають сина [PERSON], [INFO]. Відповідно до свідоцтва про народження відповідач вказаний, як батько дитини. Відповідності зі ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати свою неповнолітню дитину до досягнення нею повноліття. З представлених позивачкою документів встановлено, що відповідач відмовляється в добровільному порядку надати допомогу на утримання дитини [PERSON], [INFO]. З урахуванням цього варто стягнути на користь позивачки аліменти на утримання дитини аліменти в розмірі 1/4 частини доходу відповідача, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подачі позову і до повноліття дитини. У силу статті 191 СК України аліменти на користь неповнолітніх дітей присуджуються з дня пред'явлення позову, тому аліменти на користь [PERSON] варто стягнути з дня звернення до суду, тобто з 20 листопада 2013 року. З відповідача варто стягнути на користь держави судовий збір у розмірі 1% від сукупності усіх виплат, але не більш ніж за шість місяців, що складає 243,60 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-06 00:00:00

20 листопада 2013 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON], просила стягнути на її користь аліменти на утримання неповнолітнього сина, [PERSON], у розмірі 3000 грн. 00 коп. щомісяця до повноліття. В обґрунтування позовних вимог позивач посилалась на обставини ненадання відповідачем матеріальної допомоги. В судове засідання сторони не з'явились, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялись у встановленому законом порядку. Позивач, згідно наданої заяви, просила про розгляд справи у її відсутність, позов підтримує. Відповідач про причини неявки у судове засідання суд не повідомив, заперечень проти позову до суду не надав. Відповідно ч. 4 ст. 169 ЦПК України суд ухвалив про розгляд справи в порядку ст. 224, 225 ЦПК України на підставі наявних в ній даних та доказів. Дослідивши письмові докази, суд встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. Сторони перебувають у шлюбі з 24 листопада 2007 року від якого мають сина [PERSON], [INFO], який мешкає з матір'ю, матеріальної допомоги на утримання дитини відповідач не надає. Відповідач працездатний, має постійний дохід, відомостей про наявність на утриманні відповідача інших осіб матеріали справи не містять. За таких обставин суд вважає, що з відповідача на користь позивача слід стягнути аліменти на утримання неповнолітнього сина у розмірі ? частини від усіх видів заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму для особи відповідного віку щомісяця до досягнення повноліття. Таким чином, позов підлягає частковому задоволенню. В силу ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь держави слід стягнути судовий збір в розмірі 229 грн. 40 коп.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-02 00:00:00

20 листопада 2013 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів у розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку щомісячно на утримання неповнолітньої дитини: [PERSON], [INFO], посилаючись на те, що з відповідачем по справі вона знаходиться у зареєстрованому шлюбі, від якого мають неповнолітню дитину, на утримання якої відповідач матеріальної допомоги не надає. У судовому засіданні позивачка [PERSON] просила її позовні вимоги задовольнити, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги визнав в повному обсязі. Вислухавши пояснення позивача, відповідача дослідивши матеріали справи, судом встановлені наступні факти і відповідні їм правовідносини. Сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] повторно виданим 27 грудня 2005 року Костянтинівським відділом реєстрації актів цивільного стану Донецької області (а.с.3). Від спільного проживання мають неповнолітню дитину [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження [NUMBER] виданого РАГС адміністрації Омсукчанського району Магаданської області Російської Федерації (а.с.4). Відомостей про наявність у відповідача інших утриманців і обставин, що перешкоджають задоволенню позову, суд не має. У відповідності зі ст.180 Сімейного Кодексу України батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-15 00:00:00

20 листопада 2013 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до відповідачів, просила про визнання договору купівлі-продажу квартири [ADDRESS] дійсним. Сторони у судове засідання не з'явились, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялись у встановленому законом порядку, позивач, згідно наданої заяви, просила про розгляд справи у її відсутність, позов визнає, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідно ч. 4 ст. 196 ЦПК України суд ухвалив про розгляд справи в порядку ст. 224, 225 ЦПК України на підставі наявних в ній даних та доказів. Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази, суд встановив наступне. 09 серпня 1996 року між [PERSON], [PERSON] та [PERSON] на Південній товарній біржі укладено договір № 5144 купівлі-продажу квартири [ADDRESS], відповідно до якого відповідачі продали, а [PERSON] купила квартиру [ADDRESS] (а.с. 7). Раніше даний об'єкт нерухомого майна належав відповідачам на підставі «Свідоцтва про право власності на житло» від 19.07.1994 року, зареєстрованого БТІ 04.11.1994 року за р.№ 18363. Сторони по угоді виконали всі суттєві умови договору, відповідно до якого відповідач передав у власність [PERSON] квартиру [ADDRESS], а [PERSON] в свою чергу передала відповідачам визначену суму грошей. В подальшому сторони, виконавши договір, ухилилися від нотаріального посвідчення. [INFO] [PERSON] померла. Визнання договору купівлі-продажу дійсним необхідно позивачу для оформлення спадкових прав. В силу ст. 88 ЦПК України судовий збір сплачено при подачі позову.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-26 00:00:00

20 листопада 2013 року [PERSON] передав в борг [PERSON] 2750 грн., який зобовязався повернути їх до 1 грудня 2013 року про що зазначив в розписці. Позивач, звернувся в суд з позовом про стягнення з [PERSON] боргу, посилаючись на те, що відповідач борг до зазначеного в розписці терміну не повернув. Відповідач в судове засідання не зявився хоча про день та час розгляду справи був повідомлений належним чином. Судом встановлено, що [PERSON] відповідно до розписки від 20 листопада 2013 року передав в борг відповідачу 2750 грн., які той зобовязався повернути до 1 грудня 2013 року. Відповідно до ст.1047 ЦК України, договір позики укладається в письмовій формі. На підтвердження укладення такого договору може бути надана розписка або інший документ, який посвідчує передання йому грошової суми. Обовязковою умовою такої угоди є зобовязання позичальника повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів в обумовлений строк. Сума позики 2750 грн., підлягає стягненню, оскільки в обумовлений строк відповідач борг позивачу не повернув. З відповідача на користь позивача слід стягнути понесені ним судові витрати в сумі 243 грн. 60 коп. та 60 грн. витрат за публікацію оголошення. На підставі ст.ст.1047, 1049 ЦК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-13 00:00:00

20 листопада 2013 року до Іллічівського міського суду Одеської області звернулось ПАТ КБ «Приват Банк» з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості по кредитному договору (а.с.2-3). Свій позов аргументує тим, що між ПАТ КБ «Приват банк» та [PERSON] був укладений договір №ODXRFF17000023 від 21.06.2011 року, за умовами якого Банк надав кредит у розмірі 8086,10 гривень у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 0,12% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідач не надав своєчасно Банку грошові кошти для погашення заборгованості за Кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов Договору. Станом на 17.10.2013 року відповідач має заборгованість - 31920,07 грн., яка складається з наступного - 4848,20 грн. - заборгованість за кредитом; - 3,69 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; - 23939,95 грн. - пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором; - 1132,04 грн. заборгованість по комісії за користуванням кредитом; - 500,00 грн. - штраф (фіксована частина); - 1496,19 грн. - штраф (процентна складова). Представник позивача в судове засідання не прибув був повідомлений належним чином, звернувся із заявою про розгляд справи без його присутності, позов підтримав, у разі не явки відповідача не заперечувала проти заочного розгляду справи, (а.с.27). Відповідач у судове засідання не прибув, був повідомлений про час та місце судового розгляду справи, про причину неявки не сповістив, суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, так як позивач не заперечував проти такого вирішення справи. (а.с. 28-30). Суд, дослідивши та перевіривши докази встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. 26 червня 2011 року між ПАТ КБ «Приват банк» та [PERSON] укладений договір № ODXRFF17000023 про надання кредиту у розмірі 8086,10 грн (а.с.5-7). Згідно розрахунку заборгованості, за відповідачем є заборгованість у розмірі 31920,07 грн. (а.с.3-4) Згідно ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Згідно ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо за договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики. При таких обставинах позовні вимоги позивача є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-13 00:00:00

20 листопада 2013 року до Іллічівського міського суду Одеської області звернулось ПАТ КБ «Приват Банк» з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості по кредитному договору (а.с.2-3). Свій позов аргументує тим, що між ПАТ КБ «Приват банк» та [PERSON] був укладений договір №б/н від 20.09.2007 року, за умовами якого Банк надав кредит у розмірі 4700,00 гривень у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідач не надав своєчасно Банку грошові кошти для погашення заборгованості за Кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов Договору. Станом на 30.09.2013 року відповідач має заборгованість - 23105,77 грн., яка складається з наступного - 6585,77 грн. - заборгованість за кредитом; - 11883,38 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; - 3059,52 грн. заборгованість по комісії за користуванням кредитом; - 500,00 грн. - штраф (фіксована частина); - 1076,43 грн. - штраф (процентна складова). Представник позивача в судове засідання не прибув був повідомлений належним чином, звернувся із заявою про розгляд справи без його присутності, позов підтримав, у разі не явки відповідача не заперечувала проти заочного розгляду справи, (а.с.21). Відповідач у судове засідання не прибув, був повідомлений про час та місце судового розгляду справи, про причину неявки не сповістив, суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, так як позивач не заперечував проти такого вирішення справи. (а.с. 22-23). Суд, дослідивши та перевіривши докази встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. 20 вересня 2007 року між ПАТ КБ «Приват банк» та [PERSON] укладений договір №б/н про надання кредиту у розмірі 4700,00 грн. (а.с.8-11). Згідно розрахунку заборгованості, за відповідачем є заборгованість у розмірі 23105,10 грн. (а.с.4-6) Згідно ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Згідно ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо за договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики. При таких обставинах позовні вимоги позивача є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Outcome: approved