Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-03 00:00:00

20 жовтня 2019 року (за поштовим штемпелем) уповноважений представник позивача\~за довіреністю\~ [PERSON] \~звернувся до\~суду із\~зазначеним вище\~позовом,\~посилаючись на\~те,\~що [PERSON] 27 грудня 2017 року приблизно о 9 годині 00 хвилин на водосховищі Гречана Гребля в районі села Гречана Гребля Згурівського району Київської області проводив вилов риби забороненим знаряддям лову, а саме, двома сітками з ліски, з металевого човна. При цьому виловив рибу загальною вагою 60 кг, зокрема товстолоба в кількості 67 шт, загальною вагою 57 кг, та коропа (сазана) 5 шт, загальною вагою 3 кг, чим завдав збитки рибному господарству України в розмірі 18615 грн 00 коп. Також [PERSON] 28 грудня 2017 року приблизно о 13 годині 40 хвилин на Гречаногребельському водосховищі в районі села Гречана Гребля Згурівського району Київської області проводив вилов риби забороненим знаряддям лову, а саме, сітками з жилки у кількості 4 шт., з металевого човна. При цьому виловив рибу загальною вагою 68 кг, зокрема товстолоба - 22 шт., карася 8 шт. та коропа 19 шт., чим завдав збитки рибному господарству України в розмірі 11560 грн 00 коп та порушив п. 3.15 Правил любительського та спортивного рибальства, ст. 63 Закону України «Про тваринний світ». Своїми діями [PERSON] вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 4\~статті 85 Кодексу України про адміністративні правопорушення. Постановою Згурівського районного суду Київської області від 17 січня 2018 року його визнано винним у вчиненні цього правопорушення та притягнуто до адміністративної відповідальності. Таким чином вина відповідача є доведеною. Проте питання відшкодування збитків, нанесених рибному господарству України, не вирішено. Позивач направляв відповідачу лист з пропозицією добровільно відшкодувати завдану шкоду. Проте відповідач не підтвердив сплату коштів, тому просить стягнути із відповідача на користь Вознесенської сільської ради Київської області завдану майнову шкоду в загальному розмірі 30175,00 грн та понесені судові витрати. У письмових запереченнях на позов відповідач посилається на те, що до 1 лютого 2018 року виловлена риба перебувала у нього на зберіганні. Він неодноразово звертався до позивача, щоб передати рибу, на що не було жодного реагування. З метою недопущення загибелі риби та відсутністю належних умов для зберігання він випустив всю рибу у річку до місця її вилову. 22 лютого 2018 року він отримав повідомлення від ДВС про повернення виконавчого документа стягувачу без прийняття виконання. Вважає, що державні органи неналежно виконали обов`язки, тому своєї вини не визнає. В судове засідання уповноважений представник позивача не з`явився, про дату, час і місце судового засідання був належним чином повідомлений, направив заяву про розгляд справи за його відсутності, позов підтримує повністю, відповідач позов не визнав повністю. В судовому засіданні відповідач надав пояснення, які повністю відтворюють зміст його письмових заперечень. Крім того, зазначив, що він проводив вилов риби, оскільки вважав, що побуває у трудових відносинах із відповідним підприємством та працює на посаді рибака, хоча із наказом про прийняття на роботу його не ознайомили, відповідного посвідчення не вручили та звільнили від займаної посади заднім числом, тобто до дати складення протоколів. Своє звільнення він не оскаржував. 28 грудня 2017 року він знову проводив вилов риби, оскільки має дружину та дитину з інвалідністю, яких повинен був утримувати. В судовому засіданні представник третьої особи сільський голова Вознесенської сільської ради Шовкун Т.О. пояснила, що на території сільської ради здійснював діяльність Науково-технологічний центр через відповідне підприємство, без необхідного дозволу на вилов риби, де працювали мешканці села, у тому числі й [PERSON] . Відтак відповідач проводив вилов риби не з власної ініціативи. Навесні риба масово загинула, чим державі було завдано збитки. \~ \~ \~ \~Оцінюючи наведені у справі аргументи, ґрунтуючись на засадах верховенства права, на повно і всебічно з`ясованих обставин, об`єктивно та безпосередньо досліджених в судовому засіданні доказів, наявних у справі, суд дійшов висновку. \~ \~ \~ \~Судом встановлено, що [PERSON] 27 грудня 2017 року приблизно о 9 годині 00 хвилин та 28 грудня 2017 року приблизно о 13 годині 40 хвилин на Гречаногребельському водосховищі в районі села Гречана Гребля Згурівського району Київської області здійснив незаконне добування (вилов) риби забороненими знаряддями лову. При цьому 27 грудня 2017 року виловив рибу загальною вагою 60 кг, зокрема товстолоба в кількості 67 шт, загальною вагою 57 кг, та коропа (сазана) 5 шт, загальною вагою 3 кг, 28 грудня 2017 року - загальною вагою 68 кг, зокрема товстолоба - 22 шт., карася 8 шт. та коропа 19 шт. Своїми діями відповідач порушив пункт 3.15 абзацу 1 Правил любительського і спортивного рибальства, затверджених наказом Державного комітету рибного господарства України від 15 лютого 1999\~року\~№ 19, та ст. 63 Закону України «Про тваринний світ». Постановою\~Згурівського районного суду Київської області від 17 січня 2018 року у справі № 365/9/18 [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачено частиною четвертою\~статті 85 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 25\~неоподатковуваних мінімумів\~доходів громадян,\~тобто425,00 грн з конфіскацією знаряддя вчинення правопорушення та незаконно\~добутих водних\~живих ресурсів\~-\~риби,\~яка знаходилась на зберіганні у [PERSON] (а.с.12, 15, 16 копії постанови та протоколів). Отже, судовим рішенням, яке набрало законної сили, встановлено факт незаконного добування відповідачем риби, а також винність його дій. Статтею 82 ЦПК України\~визначено, що\~обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Відповідно до розрахунків матеріальної шкоди № 004308 та № 003591, складених працівниками позивача, виловлена [PERSON] риба відноситься до цінних видів риб. Отже розмір матеріальної шкоди, завданої рибному господарству України, згідно\~з постановою Кабінету Міністрів України від 21 листопада 2011 року № 1209 «Про затвердження такс для обчислення розміру відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок незаконного добування (збирання) або знищення цінних видів водних біоресурсів», становить відповідно 11560,00 грн та 18615,00 грн, а всього - 30175,00 грн (а.с.13, 14 копії розрахунків). \~ \~ \~ \~1 березня 2019 року Управління Державного агентства рибного господарства у м. Києві та Київській області направило [PERSON] пропозицію з досудового врегулювання спору, в якій пропронувало сплатити майнову шкоду, заподіяну внаслідок порушення законодавства в галузі охорони, використання і відтворення водних біоресурсів, у розмірі 30175,00 грн, яку він отримав (а.с.9, 10-11). \~ \~ \~ \~Згідно зі\~ст. 52-1 Закону України «Про тваринний світ»\~для добування об`єктів тваринного світу забороняються виготовлення, збут, застосування, зберігання отруйних принад, колючих, давлячих та капканоподібних знарядь лову, електроловильних систем (електровудок), електрогону, петель, самоловів, самострілів, вибухових речовин, пташиного клею та монониткових (волосінних) сіток (крім тих, що призначені для промислового лову), а також інших засобів, заборонених законом. \~ \~ \~ \~Згідно\~зі ст. 10 Закону України «Про тваринний світ»\~громадяни зобов`язані відшкодувати шкоду, заподіяну ними тваринному світу внаслідок порушення вимог законодавства про охорону, використання і відтворення тваринного світу. \~ \~ \~ \~Відповідно до вимог ч. 1\~ст. 63 Закону України «Про тваринний світ»\~порушення законодавства в галузі охорони, використання і відтворення тваринного світу тягне за собою адміністративну, цивільно-правову чи кримінальну відповідальність відповідно до закону. \~ \~ \~ \~У пункті 3.15 Правил любительського і спортивного рибальства, затверджених\~наказом Державного комітету рибного господарства України № 19 від 15 лютого 1999 року, забороняється лов водних живих ресурсів: із застосуванням вибухових і отруйних речовин, електроструму, колючих знарядь лову, вогнепальної та пневматичної зброї (за винятком гарпунних рушниць для підводного полювання), промислових та інших знарядь лову, виготовлених із сіткоснастевих чи інших матеріалів усіх видів і найменувань, а також способом багріння, спорудження гаток, запруд та спускання води з рибогосподарських водойм. Відповідно до частини першої\~статті 37 Закону України «Про рибне господарство, промислове рибальство та охорону водних біоресурсів»\~водні біоресурси, що знаходяться у внутрішніх водних об`єктах, територіальному морі, у виключній (морській) економічній зоні України, на континентальному шельфі, є об`єктами права власності Українського народу, від імені якого права власника на ці ресурси здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування у межах, визначених\~Конституцією\~України\~та законами України. \~ \~ \~ \~Аналіз наведених спеціальних правових норм у галузі охорони навколишнього середовища дає підстави для обґрунтованого висновку про те, що вилучення водних біоресурсів, у тому числі і риби, із середовища їх перебування добування, є окремим видом правопорушення, за яке передбачена матеріальна відповідальність у виді відшкодування шкоди згідно з визначеними розмірами (таксами). Відповідно до\~статті 68 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища»\~підприємства, установи, організації та громадяни зобов`язані відшкодовувати шкоду, заподіяну ними внаслідок порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища, в порядку та розмірах, встановлених законодавством України. Застосування заходів дисциплінарної, адміністративної або кримінальної відповідальності не звільняє винних від компенсації шкоди, заподіяної забрудненням навколишнього природного середовища та погіршенням якості природних ресурсів. Статтею 69 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища»\~встановлено, що шкода, заподіяна внаслідок порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища, підлягає компенсації, як правило, в повному обсязі. Відповідно до\~статті 22 ЦК України\~особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала (ч. 1\~ст. 1166 ЦК України). \~ \~ \~ \~Відповідно до п. 1 Положення про Державне агентство рибного господарства України, затвердженого\~постановою Кабінету\~Міністрів України\~від 30\~вересня 2015\~року № 895, Державне агентство рибного господарства України є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра аграрної політики та продовольства і який реалізує державну політику у сфері рибного господарства та рибної промисловості, охорони, використання та відтворення водних біоресурсів, регулювання рибальства, безпеки мореплавства суден флоту рибного господарства. \~ \~ \~ \~Згідно з Положенням про Управління Державного агентства рибного господарства у м. Києві та Київській області, затвердженим наказом Державного агентства рибного господарства України від 15 липня 2016 року № 229, Управління Державного агентства рибного господарства у м. Києві та Київській області є територіальним органом Державного агентства рибного господарства України, діє у складі Держрибагентства як відокремлений структурний підрозділ і йому підпорядковується. \~ \~ \~ \~Згідно з вимогами\~ст. 10 Закону України «Про рибне господарство, промислове рибальство та охорону водних біоресурсів»\~посадові особи органів рибоохорони здійснюють державний контроль та управління в галузі охорони, використання і відтворення водних біоресурсів та мають такі повноваження, зокрема, подавати позови про відшкодування шкоди, заподіяної суб`єктами господарювання та громадянами, внаслідок порушення законодавства в галузі охорони, використання і відтворення водних біоресурсів. \~ \~ \~ \~Відповідно до вимог ч. 4\~ст. 263 ЦПК України\~при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. \~ \~ \~ \~Так у постанові від 10 січня 2019 року (справа № 541/307/17) Верховний Суд визнав обґрунтованими судові рішення судів попередніх інстанції щодо можливості стягнення спричиненої незаконним виловом риби шкоди на користь сільської ради за відповідним позовом Державної екологічної інспекції. Позивач подав докази на підтвердження позовних вимог, які відповідачем не спростовані. \~Відповідно до ч. 1\~ст. 81 ЦПК України\~кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. При пред`явленні позову позивач сплатив судовий збір у розмірі 1921,00 грн (а.с.1 платіжне доручення), який підлягає стягненню із відповідача. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~Заслухавши пояснення відповідача, та представника третьої особи, дослідивши письмові докази у справі, суд дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення повністю, так як в судовому засіданні доведено, що має місце заподіяння відповідачем шкоди тваринному світу внаслідок порушення ним вимог законодавства про охорону, використання і відтворення тваринного світу, що є підставою для стягнення з нього завданої шкоди в повному розмірі. \~ \~ \~ \~На підставі викладеного,

Outcome: approved