Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-11 00:00:00

21.12.2018 представник позивачки [PERSON] - адвокат Вінник Д.А. звернувся до суду з позовною заявою, в якій просить стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] заборгованість по сплаті аліментів згідно договору в розмірі 15 724,82 грн., пеню за несплату аліментів в розмірі 69 102,20 грн., додаткові витрати необхідні для оздоровлення та відпочинку дитини в розмірі 15 000,00 грн., посилаючись на те, що [PERSON] перебувала у зареєстрованому шлюбі з відповідачем з 6 травня 2000 року, який було розірвано рішенням Київського районного суду м. Харкова від 31 березня 2014 року. У шлюбі у них народилася донька [PERSON] , [INFO] . 13 грудня 2013 року між батьками дитини було укладено договір по сплаті аліментів на дитину , посвідчений приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Алекаєвою З.Б., р.№ 1416. За умовами договору відповідач зобов`язався сплачувати щомісячно до досягнення повноліття доньки 8 000 грн., що станом на час укладення договору було еквівалентно 1000 доларам США, з двадцятого числа поточного місяця по двадцять сьоме число поточного місяця грошовим переказом через відповідне відділення зв`язку за місцем постійного проживання дитини або готівкою на руки [PERSON] вразі отримання коштів готівкою, про що [PERSON] видає розписку. Рішенням Апеляційного суду Харківської області від 22 грудня 2014 року визначену щомісячну суму аліментів було зменшено до 1 500 грн., але не менш 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня набуття рішенням АСХО законної сили, до досягнення дитиною повноліття. Оскільки, як вважає позивачка, відповідач не виконує свої зобов`язання належним чином, утворилася заборгованість. Відповідно до умов договору була визначена пеня від суми несплачених аліментів, а також оскільки батько дитини відмовляється надавати гроші на оздоровлення та відпочинок дитини ця сума також підлягає стягненню. До закінчення розгляду справи по суті представник позивачки - адвокат Святець О.М. уточнив позовні вимоги, зменшивши розмір пені до 54 975,00 грн. В судовому засіданні представник позивачки - адвокат Святець О.М. позов підтримав, просив його задовольнити в повному обсязі, посилаючись на те, що досудове врегулювання спору сторонами не вживалося. Представник відповідача [PERSON] - адвокат Черкасов О.В. позовні вимоги визнав частково, зазначив, що існує заборгованість за 2016 рік, яка складає 4 764,82 грн., але наявність своєї вини у несплаті аліментів за 2018 рік він категорично заперечує, оскільки не міг виконувати перекази на карту АТ КБ «ПРИВАТБАНК» у зв`язку із її закриттям, про що повідомили його усно робітники банку. Крім того, відповідачу відомо, що позивачка виїхала з дитиною до Франції, нових платіжних реквізитів позивачка відповідачу не повідомляла. Оскільки відповідачу невідома нова адреса позивачки, він не робив поштових переказів на відому йому адресу позивачки. Не визнає він і позивних вимог відносно стягнення з нього додаткових витрат на оздоровлення та відпочинок у зв`язку з тим, що позивачка до нього ніколи не зверталася, доказів того, що дитина перебувала на відпочинку не надала. Не визнає відповідач також і стягнення з нього пені, оскільки відповідальність за прострочення сплати аліментів у вигляді неустойки (пені) настає лише за умови вини цієї особи. По-перше, відсутня його вина, по-друге, позивачкою не надано детального розрахунку пені. Суд, вислухавши представників позивача та відповідача, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню частково з наступних підстав. Судом установлені такі факти і відповідні їм правовідносини. Позивачка [PERSON] та відповідач [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі з 6 травня 2000 року по 31 березня 2014 року, який був розірваний рішенням Київського районного суду м. Харкова. Від шлюбу народилася донька [PERSON] , [INFO] (а.с.10). 13 грудня 2013 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено договір про сплату аліментів на дитину, посвідчений приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Алекаєвою З.Б. , р.№ 1416. (а.с.11). Відповідно до 1.2. Договору було визначено щомісячний розмір аліментів на дитину до досягнення нею повноліття в розмірі 8 000 грн., що в еквіваленті на іноземну валюту станом на 30 грудня 2013 року складає 1000,00 доларів США. П.1.3. визначено строк та порядок виплати платежів з двадцятого числа поточного місяця до двадцять сьомого числа поточного місяця грошовим переказом через відповідне відділення зв`язку за місцем постійного проживання дитини (станом на дату укладення договору [ADDRESS] ) або готівкою на руки [PERSON] . У разі отримання коштів готівкою [PERSON] видає розписку про отримання аліментів. П.1.4. відповідач [PERSON] зобов`язався брати участь у додаткових витратах на дитину, що можуть бути викликані необхідністю оздоровлення та відпочинку дитини в розмірі не більше ніж 5 000,00 грн. один раз на рік, якщо інше не буде передбачено домовленістю сторін. За п. 3.1. у разі невиконання [PERSON] свого обов`язку за Договором з нього можуть бути стягуватися шляхом вчинення виконавчого напису нотаріуса або в судовому порядку. Рішенням Апеляційного суду Харківської області від 22 грудня 2014 року було змінено рішення Київського районного суду м. Харкова від 25 жовтня 2014 року, яким було зменшено щомісячний розмір аліментів на утримання доньки [PERSON] до 1 500, 00 грн. (а.с.15-17). Відповідно до ч.1 ст.196 СК України у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості. За змістом ст.549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. Виходячи з аналізу норм глави 49 ЦК України та ст.196 СК України неустойка (пеня) є способом забезпечення виконання зобов`язання, що має на меті сприяти належному виконанню зобов`язання. Пунктом 22 постанови Пленуму Верховного Суду України 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» роз`яснено, що передбачена ст.196 СК України відповідальність платника аліментів за прострочення їх сплати у вигляді неустойки (пені) настає лише за наявності вини цієї особи. На платника аліментів не можна покласти таку відповідальність, якщо заборгованість утворилася з незалежних від нього причин, зокрема, у зв`язку з несвоєчасною виплатою заробітної плати, затримкою або неправильним перерахуванням аліментів банками. В інших випадках неустойка стягується за весь час прострочення сплати аліментів. Таким чином, під час вирішення питання про стягнення пені за прострочення сплати аліментів боржником, необхідно брати до уваги фактичні обставини, що зумовили виникнення заборгованості, можливість та обізнаність боржника про необхідність утримувати дитину, у тому числі і на підставі відповідного судового рішення, участь боржника у вихованні дитини, що сприятиме його обізнаності щодо потреб дитини, пов`язаних з її матеріальним забезпеченням. Обов`язок утримувати дитину не залежить від звернення до суду, адже відповідач був обізнаний про свій обов`язок щомісячно сплачувати аліменти на дитину, тому повинен був прийняти міри для своєчасного перерахування аліментів. Слід зазначити, що Велика Палата Верховного Суду вважала за необхідне відступити від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у раніше ухвалених судових рішеннях Верховного Суду України, з огляду на таке. Відповідно до Закону України від 26 квітня 2001 року № 2402-III «Про охорону дитинства» у редакції, що діяла на час виникнення спірних правовідносин, він визначав охорону дитинства в Україні як стратегічний загальнонаціональний пріоритет. Основні засади державної політики у цій сфері ґрунтуються на забезпеченні найкращих інтересів дитини, та з метою забезпечення прав дитини на такі умови життя, які будуть достатніми для фізичного, інтелектуального, морального, культурного, соціального та духовного розвитку дитини. Відповідно до частини другої статті 141 СК України розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Можна зробити висновок, що обсяг відповідальності батьків не залежить від проживання їх разом чи окремо від дитини, і цей факт не звільняє від обов`язку забезпечувати такі умови життя дитини, які є достатніми для фізичного, інтелектуального, морального, культурного, соціального та духовного розвитку. Зазначений висновок підтверджується і наявністю відповідальності за ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків, як передбачено у частині четвертій статті 155 СК України. Крім того, відповідно до Закону України від 17 травня 2017 року № 2037-VIII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів» аліменти, одержані на дитину, є власністю дитини. Цей припис підтверджує довід про підвищений захист прав дитини. У статті 179 СК України послідовно зазначається, що аліменти призначені для утримання дитини і не можуть бути використані не за цільовим призначенням. Статтею 180 СК України встановлено обов`язок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі (частина третя статті 182 СК України у редакції, чинній на час ухвалення рішення про стягнення аліментів). У будь-якому випадку, чи то у разі стягнення аліментів у частці від доходу, чи у твердій грошовій, цей платіж є періодичним і повинен сплачуватися платником аліментів кожного місяця. Тобто, у разі несплати аліментів у поточному місяці, з 01 числа наступного місяця виникає заборгованість, яка тягне відповідальність у вигляді неустойки. Згідно з частиною першою статті 196 СК України при виникненні заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі 1 % від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення. Правило про стягнення неустойки (пені) у розмірі 1 % від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення полягає в тому, що при обчисленні загальної суми пені за прострочення сплати аліментів враховується розмір несплачених аліментів за кожен місяць та кількість днів прострочення за кожним платежем окремо. Аліменти нараховуються щомісячно, тому строк виконання цього обов`язку буде різним, а отже, кількість днів прострочення сплати аліментів за кожен місяць також буде різною. Законодавець установив розмір пені - 1% за кожен день прострочення та період, за який нараховується пеня - за кожен день, починаючи з наступного, у який мала бути здійснена сплата аліментів за відповідний місяць, але таке зобов`язання не було виконане, і до дня, у який проведена сплата заборгованості чи до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені. Таке правило застосовується у разі прострочення виконання зобов`язання зі сплати аліментів за місяць, у який вони мали бути сплачені. Розмір пені за місячним платежем розраховується так: заборгованість зі сплати аліментів за конкретний місяць (місячний платіж) необхідно помножити на кількість днів заборгованості, які відраховуються з першого дня місяця, наступного за місяцем, у якому мали бути сплачені, але не сплачувалися аліменти, до дня їх фактичної виплати (при цьому день виконання зобов`язання не включається до строку заборгованості) та помножити та 1 відсоток. Тобто формула така: заборгованість за місяць х кількість днів заборгованості х 1 %. За цим правилом обраховується пеня за кожним простроченим місячним платежем. Загальний розмір пені становить суму розмірів пені, обрахованої за кожним місячним (періодичним) платежем. У разі виплати аліментів частинами, необхідно зазначити, що якщо такі часткові платежі вчинені протягом місяця, у якому повинні сплачуватися аліменти, і їх загальна сума становить місячний платіж, визначений у рішенні суду про стягнення аліментів, вважається, що той з батьків, який повинен сплачувати аліменти, виконав ці зобов`язання. У разі, якщо місячний платіж сплачено не у повному розмірі, то пеня буде нараховуватися з першого дня місяця, наступного за місяцем сплати чергового платежу, на різницю між розміром, який мав бути сплачений на утримання дитини, та розміром фактично сплачених аліментів з урахуванням строку прострочення та ставки пені - 1 %. Строк прострочення вираховується з урахуванням раніше зазначеного правила і починає перебіг з першого дня місяця, наступного за місяцем внесення періодичного платежу, до дня, який передує дню сплати заборгованості. У разі, якщо заборгованість зі сплати аліментів погашено частково в іншому місяці, то визначення пені на заборгованість зі сплати аліментів розраховується з урахуванням розміру несплаченої частки аліментів за певний місяць з дня сплати частки місячного платежу і до дня, який передує дню погашення заборгованості за відповідним місячним платежем, помножену на 1 %. Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) зауважив, що одним із фундаментальних аспектів верховенства права є принцип правової визначеності, який, між іншим, вимагає, щоб при остаточному вирішенні справи судами їх рішення не викликали сумнівів (рішення від 28 жовтня 1999 року у справі «Брумареску проти Румунії», заява № 28342/95, § 61). Якщо конфліктна практика розвивається в межах одного з найвищих судових органів країни, цей суд сам стає джерелом правової невизначеності, тим самим підриває принцип правової визначеності та послаблює довіру громадськості до судової системи (рішення від 29 листопада 2016 року у справі «Парафія греко-католицької церкви в м. Люпені та інші проти Румунії», заява № 76943/11, § 123). ЄСПЛ неодноразово зазначав, що формулювання законів не завжди чіткі, тому їх тлумачення та застосування залежить від практики. Роль розгляду справ у судах полягає саме у тому, щоб позбутися таких інтерпретаційних сумнівів з урахуванням змін у повсякденній практиці (рішення від 11 листопада 1996 року у справі «Кантоні проти Франції», заява № 17862/91, § 31-32; від 11 квітня 2013 року у справі «Вєренцов проти України», заява № 20372/11, § 65). Судові рішення повинні бути розумно передбачуваними (рішення від 22 листопада 1995 року у справі «С. В. проти Сполученого Королівства», заява № 20166/92, § 36). Розмір пені за місячним платежем розраховується так: заборгованість зі сплати аліментів за конкретний місяць (місячний платіж) необхідно помножити на кількість днів заборгованості, які відраховуються з першого дня місяця, наступного за місяцем, у якому мали бути сплачені, але не сплачувалися аліменти, до дня їх фактичної виплати (при цьому день виконання зобов`язання не включається до строку заборгованості) та помножити та 1 відсоток. Тобто, заборгованість за місяць х кількість днів заборгованості х 1 %. За цим правилом обраховується пеня за кожним простроченим місячним платежем. Загальний розмір пені становить суму розмірів пені, обрахованої за кожним місячним (періодичним) платежем. У разі виплати аліментів частинами, необхідно зазначити, що якщо такі часткові платежі вчинені протягом місяця, у якому повинні сплачуватися аліменти, і їх загальна сума становить місячний платіж, визначений у рішенні суду про стягнення аліментів, вважається, що той з батьків, який повинен сплачувати аліменти, виконав ці зобов`язання. У разі, якщо місячний платіж сплачено не у повному розмірі, то пеня буде нараховуватися з першого дня місяця, наступного за місяцем сплати чергового платежу, на різницю між розміром, який мав бути сплачений на утримання дитини, та розміром фактично сплачених аліментів з урахуванням строку прострочення та ставки пені - 1 %. Строк прострочення вираховується з урахуванням раніше зазначеного правила і починає перебіг з першого дня місяця, наступного за місяцем внесення періодичного платежу, до дня, який передує дню сплати заборгованості. У разі, якщо заборгованість зі сплати аліментів погашено частково в іншому місяці, то визначення пені на заборгованість зі сплати аліментів розраховується з урахуванням розміру несплаченої частки аліментів за певний місяць з дня сплати частки місячного платежу і до дня, який передує дню погашення заборгованості за відповідним місячним платежем, помножену на 1 %. Відповідний правовий висновок викладений в Постанові Великої Палати Верховного Суду від 03 квітня 2019 року у справі № 333/6020/16-ц (провадження № 14-616цс18). При цьому Велика Палата вважала за необхідне відступити від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у раніше ухвалених судових рішеннях Верховного Суду України. Аналогічно вирішено питання також у постанові Великої Палати Верховного Суду від 25 квітня 2018 року у справі 572/1762/15-ц (провадження № 14-37цс18), згідно якої загальна сума пені за несплату або несвоєчасну сплату аліментів має розраховуватися за формулою: p=(A1х1%хQ1)+(A2х1%хQ2)+(Anх1%хQn), де: p - загальна сума пені за несплату або прострочення сплати аліментів, обраховується позивачем на момент подачі позову; A1 - нарахована сума аліментів за перший місяць; Q1 - кількість днів прострочення сплати суми аліментів за перший місяць; A2 - нарахована сума аліментів за другий місяць; Q2 - кількість днів прострочення сплати аліментів за другий місяць; An - нарахована сума аліментів за останній місяць перед подачею позову; Qn - кількість днів прострочення сплати аліментів за останній місяць. Пеня на заборгованість по сплаті аліментів нараховується на всю суму несплачених аліментів за кожний день прострочення її сплати, а її нарахування не обмежується тільки тим місяцем, в якому не проводилося стягнення. Отже, зобов`язання зі сплати аліментів носить періодичний характер і повинне виконуватися щомісяця, тому при розгляді спорів про стягнення на підставі частини першої статті 196 СК України пені від суми несплачених аліментів суд повинен з`ясувати розмір несплачених аліментів за кожним із цих періодичних платежів, установити строк, до якого кожне із цих зобов`язань мало бути виконане, та з урахуванням установленого - обчислити розмір пені виходячи із суми несплачених аліментів за кожен місяць окремо від дня порушення платником аліментів свого обов`язку щодо їх сплати до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, підсумувавши розміри нарахованої пені за кожен із прострочених платежів та визначивши її загальну суму. Матеріали справи свідчать про те, що відповідач [PERSON] був обізнаний про необхідність утримувати дитину, у тому числі і на підставі відповідного договору та судового рішення про стягнення з нього аліментів. Проте свої зобов`язання вчасно не виконував. Суд не може прийняти до уваги заперечення представника відповідача про відсутність вини у його діях, оскільки договором про сплату аліментів, укладеним між сторонами у нотаріальному порядку, визначено строк та порядок виплати платежів з двадцятого числа поточного місяця до двадцять сьомого числа поточного місяця грошовим переказом через відповідне відділення зв`язку за місцем постійного проживання дитини (станом на дату укладення договору [ADDRESS] ) або готівкою на руки [PERSON] з видачею розписки. Доказів того, що відповідач робив відповідні поштові перекази на зазначену адресу суду не надано. Дитина відповідачів [PERSON] [INFO] , тобто 30 жовтня 2018 року вона стала повнолітньою, однак враховуючи заборгованість по аліментам та пеню за прострочення сплати аліментів, вони підлягають стягненню з відповідача. Судом встановлено, що заборгованість по аліментам складає: за 2016 рік - 4 764,82 грн.; за 2017 рік - 18 000 грн.; за 2018 рік - 10 959, 80 грн., усього - 33 724,62 грн. Пеня за прострочення сплати аліментів за жовтень 2016 року: 1 500 грн. (заборгованість зі сплати аліментів у місячному розмірі, визначеному судом) х 1% х 729 днів (з 01.11.2016 року по 30.10.2018 року) = 10 935,00 грн; пеня за прострочення сплати аліментів за листопад 2016 року: 1 500 грн. (заборгованість зі сплати аліментів у місячному розмірі, визначеному судом) х 1% х 699 днів (з 01.12.2016 року по 30.10.2018 року) = 10 485,00 грн. пеня за прострочення сплати аліментів за грудень 2016 року: 1 500 грн. (заборгованість зі сплати аліментів у місячному розмірі, визначеному судом) х 1% х 668 днів (з 01.01.2017 року по 30.10.2018 року) = 10 020,00 грн. пеня за прострочення сплати аліментів за січень 2017 року: 1 500 грн. (заборгованість зі сплати аліментів у місячному розмірі, визначеному судом) х 1% х 637 днів (з 01.02.2017 року по 30.10.2018 року) = 9 555,00 грн. пеня за прострочення сплати аліментів за лютий 2017 року: 1 500 грн. (заборгованість зі сплати аліментів у місячному розмірі, визначеному судом) х 1% х 609 днів (з 01.03.2017 року по 30.10.2018 року) = 9 135,00 грн. пеня за прострочення сплати аліментів за березень 2017 року: 1 500 грн. (заборгованість зі сплати аліментів у місячному розмірі, визначеному судом) х 1% х 578 днів (з 01.04.2017 року по 30.10.2018 року) = 8 670,00 грн. пеня за прострочення сплати аліментів за квітень 2017 року: 1 500 грн. (заборгованість зі сплати аліментів у місячному розмірі, визначеному судом) х 1% х 548 днів (з 01.05.2017 року по 30.10.2018 року) = 8 220,00 грн. пеня за прострочення сплати аліментів за травень 2017 року: 1 500 грн. (заборгованість зі сплати аліментів у місячному розмірі, визначеному судом) х 1% х 517 днів (з 01.06.2017 року по 30.10.2018 року) = 7 755,00 грн. пеня за прострочення сплати аліментів за червень 2017 року: 1 500 грн. (заборгованість зі сплати аліментів у місячному розмірі, визначеному судом) х 1% х 487 днів (з 01.07.2017 року по 30.10.2018 року) = 7 305,00 грн. пеня за прострочення сплати аліментів за липень 2017 року: 1 500 грн. (заборгованість зі сплати аліментів у місячному розмірі, визначеному судом) х 1% х 456 днів (з 01.08.2017 року по 30.10.2018 року) = 6 840,00 грн. пеня за прострочення сплати аліментів за серпень 2017 року: 1 500 грн. (заборгованість зі сплати аліментів у місячному розмірі, визначеному судом) х 1% х 425 днів (з 01.09.2017 року по 30.10.2018 року) = 6 375,00 грн. пеня за прострочення сплати аліментів за вересень 2017 року: 1 500 грн. (заборгованість зі сплати аліментів у місячному розмірі, визначеному судом) х 1% х 395 днів (з 01.10.2017 року по 30.10.2018 року) = 5 925,00 грн. пеня за прострочення сплати аліментів за жовтень 2017 року: 1 500 грн. (заборгованість зі сплати аліментів у місячному розмірі, визначеному судом) х 1% х 364 днів (з 01.11.2017 року по 30.10.2018 року) = 5 460,00 грн. пеня за прострочення сплати аліментів за листопад 2017 року: 1 500 грн. (заборгованість зі сплати аліментів у місячному розмірі, визначеному судом) х 1% х 334 днів (з 01.12.2017 року по 30.10.2018 року) = 5 010,00 грн. пеня за прострочення сплати аліментів за грудень 2017 року: 1 500 грн. (заборгованість зі сплати аліментів у місячному розмірі, визначеному судом) х 1% х 303 днів (з 01.01.2018 року по 30.10.2018 року) = 4 545,00 грн. 26 лютого 2018 року відповідач сплатив аліменти в розмірі 4 040, 20 грн. у зв`язку з чим : за січень 2018 року заборгованість по аліментам відсутня. за лютий 2018 року заборгованість по аліментам відсутня. за березень 2018 року заборгованість по аліментам складає 459,80 грн. Пеня за прострочення сплати аліментів за березень 2018 року складає: 459,80 грн.(залишок) х 1% х 213 днів (з 01.04.2018 року по 30.10.2018 року) = 979,37 грн. грн. Пеня за прострочення сплати аліментів за квітень 2018 року складає: 1 500 грн. (заборгованість зі сплати аліментів у місячному розмірі, визначеному судомх 1% х 183 днів (з 01.05.2018 року по 30.10.2018 року) = 2 745,00 грн. Пеня за прострочення сплати аліментів за травень 2018 року складає: 1 500 грн. (заборгованість зі сплати аліментів у місячному розмірі, визначеному судомх 1% х 152 днів (з 01.06.2018 року по 30.10.2018 року) = 2 280,00 грн. Пеня за прострочення сплати аліментів за червень 2018 року складає: 1 500 грн. (заборгованість зі сплати аліментів у місячному розмірі, визначеному судомх 1% х 122 днів (з 01.07.2018 року по 30.10.2018 року) = 1 830,00 грн. Пеня за прострочення сплати аліментів за липень 2018 року складає: 1 500 грн. (заборгованість зі сплати аліментів у місячному розмірі, визначеному судомх 1% х 91 днів (з 01.08.2018 року по 30.10.2018 року) = 1 365,00 грн. Пеня за прострочення сплати аліментів за серпень 2018 року складає: 1 500 грн. (заборгованість зі сплати аліментів у місячному розмірі, визначеному судомх 1% х 60 днів (з 01.09.2018 року по 30.10.2018 року) = 900,00 грн. Пеня за прострочення сплати аліментів за вересень 2018 року складає: 1 500 грн. (заборгованість зі сплати аліментів у місячному розмірі, визначеному судомх 1% х 30 днів (з 01.10.2018 року по 30.10.2018 року) = 450,00 грн. Пеня за прострочення сплати аліментів за жовтень 2018 року складає: 1 500 грн. (заборгованість зі сплати аліментів у місячному розмірі, визначеному судомх 1% х 30 днів (з 01.11.2018 року по 30.11.2018 року) = 450,00 грн. Таким чином, загальний розмір заборгованості по пені за прострочення сплати аліментів за період з жовтня 2016 року по 30 жовтня 2018 року становить: 10 935,00 грн; 10 485,00 грн.; 10 020,00 грн.; 9 555,00 грн.; 9 135,00 грн. ; 8 670,00 грн.; 8 220,00 грн.; 7 755,00 грн.; 7 305,00 грн.; 6 840,00 грн.; 6 375,00 грн.; 5 925,00 грн.; 5 460,00 грн.; 5 010,00 грн.; 4 545,00 грн.; 2 215,62 грн.; 2 745,00 грн.; 2 280,00 грн.; 1 830,00 грн.; 1 365,00 грн.; 900,00 грн.; 450,00 грн.; 450,00 грн., складає 127 234, 37 грн. Разом з тим, ч. 1 ст. 196 СК України встановлено, що одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі, який не може перевищувати 100 відсотків заборгованості за аліментами, розмір якої відповідно до розрахунку складає 33 724,62 грн. Таким чином, суд визначає розмір неустойки за прострочення сплати аліментів у розмірі 33 724, 62 грн. Вивчивши надані сторонами докази, суд вважає за можливе відмовити у задоволенні позовних вимог в частині стягнення додаткових витрат на дитину у розмірі 15 000 грн., враховуючи відсутність доказів перебування дитини на відпочинку, та доказів звернення позивачки до [PERSON] про отримання таких коштів на додаткові цільові витрати. Статтею 264 ЦПК України визначені питання, які вирішує суд під час ухвалення рішення, в тому числі - як розподілити між сторонами судові витрати (п.6 ч.1 цієї статті). Згідно ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та втрат пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом (п. 1, 2 цієї статті). Статтею 141 ЦПК України визначені питання судових витрат між сторонами, в тому числі - як розподілити між сторонами судові витрати, а саме судовий збір. Оскільки позивач, на користь якої ухвалене рішення, на підставі вимог ч. 6 ст.141 ЦПК України звільнена від сплати судових витрат, з відповідача підлягає стягненню судовий збір на користь держави в розмірі 768,40 грн. Згідно ст.15, 133, 137 ЦПК України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представником позивача - адвокатом Святець О.М. подане клопотання про стягнення витрат пов`язаних з правничою допомогою в розмірі 8700 грн. (а.с. 111, 121) До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Частиною восьмою статті 141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. До суду на підтвердження витрат на правничу допомогу представником позивача - Святець О. М . надано наступні документи: копія свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю; копія договору про надання правової допомоги від 02 лютого 2019 року; акт здачі-приймання надання юридичних послуг № 1 до договору про надання правової допомоги № 01/02/19 від 24.06. 2019 на загальну суму 6700 грн. (а.с. 111-112), акт здачі-приймання надання юридичних послуг № 2 до договору про надання правової допомоги № 01/02/19 від 24.06. 2019 на загальну суму 2000 грн. (а.с. 122- 123). Але квитанції до прибуткового касового ордеру (або її копія належним чином завірена), чи інші документи щодо сплати зазначеної суми, суду не надані. Тобто не надані докази в обґрунтування сплати суми витрат. Таким чином, відповідно до вимог ч. 8 ст. 141 ЦПК України, заява про стягнення витрат, пов`язаних з правничою допомогою залишається без розгляду.

Outcome: partial