Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-19 00:00:00

21 листопада 2018 року [PERSON] звернулася до суду із позовом до [PERSON] про визнання таким, що втратив право на користування житлом, посилаючись на те, що позивачу та її дітям на праві спільної часткової власності належить квартира [ADDRESS]. У зазначеній квартирі зареєстровано місце проживання колишнього чоловіка позивача [PERSON], який з травня 2010 року у ній не проживає, участі в утриманні квартири не приймає, з огляду на що відповідно до ч.2 ст.405 ЦК України [PERSON] просить її вимоги задовольнити. В судовому засіданні позивач вимоги викладені у позовній заяві підтримала в повному обсязі. Представник відповідача в судовому засіданні проти позову заперечила, зазначила, що відповідач не має можливості зареєструвати інше місце проживання, без чого неможливо здійснення платежів по борговим зобовязанням. Зазначила, що в травні 2010 року позивачка разом із сином на таксі привезли речі [PERSON], після чого останній проживав у своїх друзів та батька, в той період у звязку із розлученням відповідач зловживав спиртними напоями. З 2017 року виїхав на роботу до Польщі. Третя особа [PERSON] в судове засідання не зявився, подав заяву про розгляд справи без його участі, позов підтримав. \~ \~ \~ \~Суд, заслухавши пояснення учасників справи та дослідивши наявні у ній докази, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. \~ \~ \~ \~Як встановлено в судовому засіданні [PERSON], [PERSON], [PERSON] на праві спільної часткової власності в рівних частках належить квартира [ADDRESS], що підтверджується копією свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 17 січня 2007 року, копією ухвали Хмельницького міськрайонного суду від 22 жовтня 2008 року про затвердження мирової угоди між [PERSON] та [PERSON], за якою позивач набула право власності на 1/3 частину квартири [ADDRESS], витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 23 квітня 2009 року. У зазначеній квартирі з 24 листопада 1999 року було зареєстровано місце проживання [PERSON]. 7 жовтня 2008 року шлюб між сторонами було розірвано, однак відповідач проживав як член сімї до травня 2010 року, після чого стосунки між сторонами були припинені остаточно. В травні 2010 року позивач разом із третьою особою перевезли речі [PERSON] до батька останнього, що позивачем та представником відповідача в судовому засіданні не заперечувалося. Причиною, яка спонукала позивача до цього стало зловживання відповідачем спиртними напоями. [PERSON] із слів його представника з травня 2010 року проживав то у своїх знайомих, то в будинку батька, продовжуючи зловживати спиртними напоями. Доказів на підтвердження що йому з боку відповідача чинилися перешкоди у користуванні житлом з боку позивача, представником відповідача надано не було, а тому підстави стверджувати, що він з поважних причин припинив користування квартирою №43 по вул. Інститутській, 3 в м. Хмельницькому відсутні. Крім цього у звязку із укладенням мирової угоди, [PERSON] брав на себе зобовязання до 1 листопада 2009 року в добровільному порядку знятися з реєстрації, свідченням чого є розписка, долучена до справи. Факт не проживання відповідача у квартирі [ADDRESS] також підтверджується актом від 29 жовтня 2018 року, затвердженим Управляючою муніципальною компанією «Південно-Західна» та показаннями свідків [PERSON],[PERSON] В силу\~ч.1\~ст. 391\~ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. П.33 Постанови Пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07.02.2014, № 5 «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» звернуто увагу судів на те, що застосовуючи положення статті 391 ЦК, відповідно до якої власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном, навіть якщо вони не пов'язані із позбавленням права володіння, суд має виходити із такого. Відповідно до положень статей 391, 396 ЦК позов про усунення порушень права, не пов'язаних із позбавленням володіння, підлягає задоволенню у разі, якщо позивач доведе, що він є власником або особою, яка володіє майном (має речове право) з підстави, передбаченої законом або договором, і що діями відповідача, не пов'язаними з позбавленням володіння, порушується його право власності чи законного володіння. Згідно частини першої\~статті 319 ЦК України\~власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно ст.405 ЦК України члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. [PERSON], у квартирі [ADDRESS] не проживає понад один рік без поважних причин, оскільки доказів зворотного його представником суду надано не було. З огляду на викладене суд вважає, що підстави для відмови у задоволенні позову відсутні, а тому відповідача слід визнати таким, що втратив право на користування квартирою №43 в будинку №3 по вул. Інститутській в м. Хмельницькому. Судові витрати по справі становлять 704 грн 80 коп., які відповідно до ст.141 ЦПК України слід стягнути з [PERSON] на користь [PERSON]

Outcome: approved