overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-10 00:00:00

21 листопада 2018 року [PERSON] звернулася в суд з позовною заявою, в якій просить ухвалити рішення, яким розірвати шлюб, укладений між нею та [PERSON], зареєстрований 26 травня 1991 року відділом запису актів громадського стану виконавчого комітету Львівської міської ради народних депутатів, про що зроблено запис № 1139. В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що 26 травня 1991 року одружилася з відповідачем. Спільне життя у позивачки з відповідачем не склалося внаслідок повної протилежності характерів та поглядів на сімейне життя, постійно виникали конфлікти, які привели до розпаду сім'ї. Неповнолітніх дітей не мають. З березня 2011 року шлюбні відносини між сторонами припинені, проживають окремо, спільне господарство не ведеться, подальше спільне життя і збереження сім'ї вважає неможливим. У зв'язку із наведеним звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу. У судовому засіданні представник позивача [PERSON] долучив заяву позивача про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, просить їх задовольнити. Окрім цього, представник позивача надав пояснення, аналогічні, які викладені у позовній заяві, просив задовольнити позовні вимоги, не заперечує проти винесення заочного рішення, оскільки не з'явився відповідач. Відповідач у судове засідання не з'явився, причини неявки суду не повідомив, хоча належним чином був повідомлений про час та дату судового засідання. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Заслухавши пояснення представника позивача, з'ясувавши дійсні обставини справи, права та обов'язки сторін, перевіривши зібрані по справі матеріали, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. У судовому засіданні встановлено, що 26 травня 1991 року між позивачкою та відповідачем укладено шлюб, зареєстрований відділом запису актів громадського стану виконавчого комітету Львівської міської ради народних депутатів, про що зроблено запис № 1139, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серії [NUMBER] (а. с. 3). Спільне життя у позивачки з відповідачем не склалося внаслідок повної протилежності характерів та поглядів на сімейне життя, постійно виникали конфлікти, які привели до розпаду сім'ї. Неповнолітніх дітей не мають. З березня 2011 року шлюбні відносини між сторонами припинені, проживають окремо, спільне господарство не ведеться, подальше спільне життя і збереження сім'ї є неможливим. Згідно ст.112 СК України, суд ухвалює рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам дітей, що мають істотне значення для справи. Виходячи із наведеного судом встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження сім'ї суперечить інтересам позивача, оскільки сторони втратили почуття любові та поваги один до одного, шлюб існує формально, тому його слід розірвати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-16 00:00:00

21 листопада 2018 року [PERSON] звернулася до Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що з відповідачем знаходиться в зареєстрованому шлюбі з 07 вересня 2013 року, який було зареєстровано відділом державної реєстрації актів цивільного стану по м. Новомосковську Новомосковського управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис № 360. Від даного шлюбу сторони мають доньку [PERSON] , [INFO] . Одруження виявилося невдалим, внаслідок того, що кожен з них має різні погляди на сімейне життя та ведення спільного господарства. У зв`язку з чим, сторони припинили шлюбні стосунки з жовтня 2018 року, перестали вести спільне господарство і вирішили розірвати шлюб. В підготовче засідання позивач не з`явилася, звернувшись до суду з заявою в якій просить цивільну справу за її позовом розглянути у підготовчому засіданні без неї, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач в підготовче засідання не з`явився, але звернувся до суду з заявою в якій просить цивільну справу розглянути у підготовчому засіданні без його участі, позовні вимоги визнає в повному обсязі. На підставі ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. У відповідності до ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання позову відповідачем, за наявності для того законних підстав, суд ухвалює рішення про задоволення позову. Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося, на підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи. Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов до наступного. Згідно свідоцтва про одруження, сторони знаходяться в зареєстрованому шлюбі з 07 вересня 2013 року (а.с.6), від даного шлюбу сторони мають доньку [PERSON] , [INFO] (а.с. 7). Відповідно до ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, коли буде встановлено, що подальше сімейне життя подружжя і зберігання шлюбу буде суперечити одному з них, інтересам їх дітей, що має суттєве значення. Відповідно до ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Оскільки відповідачка при реєстрації шлюбу змінила прізвище, вона має право залишити його після розірвання шлюбу. Відповідно до ч.2 ст. 114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішення суду про розірвання шлюбу. Відповідно до ч. 3 ст. 115 СК України - документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. В підготовчому засіданні встановлено, що сторони припинили сімейно-шлюбні відносини, спільного господарства не ведуть, сімейні відносини не поновлювали, а тому суд у відповідності до ст.112 СК України, прийшов до висновку, що подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін. Враховуючи викладене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-12 00:00:00

\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ 21 листопада 2018 року [PERSON] звернулася до суду з заявою про встановлення факту, що має\~ юридичне\~\~ значення. Зокрема, [PERSON], з метою реалізації права власності,\~ просила\~ встановити\~\~ факт\~\~ належності їй Державного акту на право приватної власності на землю серії І-ПЛ № 007240 від 23 червня\~ 1999\~ року. 22 листопада 2018 року ухвалою суду заяву [PERSON] прийнято до розгляду, провадження у справі\~ відкрито,\~ її\~\~ розгляд\~ ухвалено проводити у\~ порядку окремого провадження,\~ у\~ звязку з\~ чим\~ розгляд справи\~ призначено на\~ 13 грудня 2018 року / а. с. 9 /. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ \~\~\~\~ Заявник [PERSON], її представник\~ за довіреністю начальник відділу Шишацького бюро правової допомоги [PERSON], а також представник заінтересованої особи, належним чином повідомлені\~ про місце, дату і час розгляду справи, в судове засідання не з'явилися, причин\~ своєї\~\~ неявки суду не\~ повідомили,\~\~ клопотання\~ про\~ відкладення\~ розгляду\~ справи не\~ заявили / а. с. 10-12 /. Зважаючи на те,\~ що неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, суд вважає за необхідне\~ провести розгляд справи у\~\~ відсутність її\~ учасників. \~\~\~\~ Дослідивши, наявні в матеріалах справи, докази в їх\~ сукупності та\~ взаємозвязку, суд,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-18 00:00:00

21 листопада 2018 року [PERSON] звернулася до суду із заявою, вказуючи, що звернувшись до Управління праці та соціального захисту населення Погребищенської районної державної адміністрації з питанням про припинення їй надання пільг та соціальних виплат для сімей загиблих ветеранів війни, де їй рекомендовано було звернутися до суду із відповідною заявою про встановлення факту належності їй Посвідчення [NUMBER], виданого 14.04.2003 Управлінням праці та соціального захисту населення Погребищенської районної державної адміністрації та родинних відносин, оскільки у ньому зазначено її ім'я як [PERSON]. 28 травня 1960 року між нею та [PERSON] був укладений шлюб, де її ім'я помилково зазначено російською мовою як «[PERSON]», а саме вказане ім'я «[PERSON]» замість вірного запису імені «[PERSON]», внаслідок чого вона змінила прізвище та ім'я, що підтверджується свідоцтвом про шлюб. ЇЇ син - [PERSON], [INFO], помер [INFO]. В свідоцтві про його народження, серія [NUMBER], актовий запис № 77, в графі мати - записано [PERSON] російською мовою «[PERSON]». 12.12.2000 вона отримала паспорт громадянина України на ім'я [PERSON]. 14.14.2003 вона отримала Посвідчення [NUMBER], видане Управлінням праці та соціального захисту населення Погребищенської районної державної адміністрації на ім'я [PERSON]. У зв'язку з невідповідністю її імені та по батькові зазначених в Посвідченні [NUMBER], виданому Управлінням праці та соціального захисту населення Погребищенської районної державної адміністрації, в свідоцтві про шлюб, в свідоцтві про народження [PERSON], вона не має можливості отримувати пільги та соціальні виплати для сімей загиблих ветеранів війни, а тому вимушені звернутися до суду про встановлення родинних відносин. Заявник, [PERSON] в судовому засіданні заявлені вимоги підтримала в повному обсязі, просила заяву задовольнити та встановити факт, що вона є рідною матір'ю [PERSON], [INFO], який помер [INFO]. Представник заявника, начальник відділу «Погребищенське БПД» в судовому засіданні заявлені заявником вимоги підтримав, просив заяву задовольнити. Представник заінтересованої особи, головний спеціаліст - юрисконсульт Управління праці та соціального захисту населення Погребищенської районної державної адміністрації Огородник Н.А. проти встановлення даного факту не заперечувала. З'ясувавши позиції сторін, дослідивши матеріали справи, суд уважає, що заява підлягає до задоволення з наступних підстав. Згідно з ч. 1 ст. 82 ЦПК України, обставини визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами. Враховуючи те, що в судовому засіданні беззаперечно доведено, що [PERSON] дійсно є рідною матір'ю [PERSON], [INFO], який помер [INFO], що підтверджується ксерокопією паспорта (а.с. 7-8), тому зазначений факт необхідно встановити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 315 ЦПК України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-26 00:00:00

21 листопада 2018 року до Корольовського районного суду м. Житомира звернулась [PERSON] із вказаним позовом, в якому зазначила, що 2 вересня 2010 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Житомирського міського управління юстиції між нею та [PERSON] зареєстровано шлюб, актовий запис № 1364. Позивач просить суд розірвати їх спільний з відповідачем шлюб, а їх неповнолітнього сина [PERSON], 19.11.2009 р. н., залишити на проживання з нею. В обґрунтування своїх вимог [PERSON] зазначає, що вони з чоловіком мають різні характери, погляди на життя та сімейні відносини. Це призвело до того, що тривалий час як родина вони не проживають, не ведуть спільного господарства та не підтримують подружніх стосунків. На думку позивача, сім»я розпалася остаточно і примирення є неможливим. У судове засідання позивач не зявилась, надавши суду заяву про розгляд справи за її відсутності, в якій позовні вимоги вона підтримує повністю і просить їх задовольнити. Відповідач у судове засідання не з'явився, надавши суду заяву про розгляд справи за його відсутності, в якій позов визнає повністю і не заперечує проти їх задоволення. Дослідивши матеріали справи, з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з огляду на наступне. Судом встановлено, що 2 вересня 2010 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Житомирського міського управління юстиції між [PERSON], 24.06.1990 р. н., і [PERSON], 04.06.1985 р. н., зареєстровано шлюб, актовий запис № 1364. Відповідно копії свідоцтва про народження серії 1-ТП № 137681, під час проживання в шлюби у сторін 19 листопада 2009 року народився син [PERSON] (а. с. 4). Відповідно до ст.24 Сімейного кодексу України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно ст.112 Сімейного кодексу України, шлюб розривається, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження сім'ї суперечить інтересам подружжя. З викладених у позові пояснень позивача вбачається, що спільне життя у сторін не склалося, подальше існування їхньої сім'ї неможливе, через що позивач відмовляється від примирення. Згідно зі ст.56 СК України, кожен із подружжя має право на припинення шлюбних відносин. Виходячи з викладеного та відповідно до ч.2 ст.112 СК України, суд вважає позов в частині розірвання шлюбу обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню, оскільки подальше спільне життя подружжя і збереження сім'ї суперечило б інтересам позивача, яка бажає їх припинення. Крім того, враховуючи інтереси неповнолітньої дитини, суд залишає її на подальше проживання з матірю, що, відповідно до ч.2 ст.141 СК України, не впливає на обсяг прав батьків і не звільняє їх від обовязків щодо неї. Крім того, відповідно до ст.141 ЦПК України, суд стягує з відповідача в дохід держави судовий збір.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-12 00:00:00

21 листопада 2018 року позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Обґрунтовуючи свої позовні вимоги [PERSON] зазначив, що з відповідачем зареєстрували шлюб 07 жовтня 1995 року. Від шлюбу неповнолітніх дітей не має. Вказував, що подружнє життя не склалось, через психологічну несумісність, різні погляди на життя та непорозуміння, вважає, що відповідач порушує подружню вірність. Як подружжя не проживають з жовтня 2016 року, стали чужими один одному людьми. Позивач [PERSON] в судове засідання не прибув, подав суду заяву про слухання справи у його відсутності, позовні вимоги підтримав та просив розірвати шлюб в підготовчому судовому засіданні. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявилася, причину неявки суду не повідомила про день, час та місце розгляду судом справи повідомлена належним чином, заяви про відкладення справи, чи слухання у її відсутності не направила. Ухвалою суду від 13 грудня 2018 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено підготовче судове засідання. 23 січня 2019 року судом винесено ухвалу про закриття підготовчого провадження та призначення справи до судового розгляду по суті. Відповідачу було запропоновано протягом п'ятнадцяти днів із дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі (24.12.2018 року) подати відзив на позовну заяву. Відповідач відзив на позовну заяву не подала. Тому, відповідно до ст.280 ЦПК України суд, за згодою позивача, проводить заочний розгляд справи. Відповідності до ч.2 ст.247 ЦПК України, у звязку з розглядом справи за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Розглянувши та дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Відповідно до ч.3 ст.56 Сімейного кодексу України кожен із подружжя має право припинити шлюбні відносини. \~ \~ \~ \~ Згідно з ч.1 ст.24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Судом встановлено, що між сторонами 07 жовтня 1995 року зареєстровано шлюб Микулинською сільською радою Полонського району Хмельницької області, актовий запис №6, від якого неповнолітніх дітей не мають. Через відсутність спільних інтересів, різні погляди на життя та непорозуміння, порушення відповідачем подружньої вірності, припинили сімейні відносини і спільне проживання. Зазначені обставини свідчать про те, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам кожної сторони, тому, відповідно до ч.2 ст.112 СК України, суд знаходить підстави для розірвання між сторонами шлюбу.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-14 00:00:00

21 листопада 2018 року позивач, [PERSON], звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позивач, звернувшись до суду з позовом про розірвання шлюбу посилається на те, що 18 червня 2011 року зареєстрував шлюб з відповідачкою по справі, який реєстрували в відділі державної реєстрації актів цивільного стану Дунаєвецького районного управління юстиції у Хмельницькій області, актовий запис №61. В подружжя є [PERSON], [INFO], яка проживає з відповідачкою, спору про місце проживання дитини не має. Позивач зазначає, що спільне життя з відповідачкою не склалося через відсутність взаєморозуміння, розходження поглядів на сімейні відносини та сімейні обов'язки з ведення спільного господарства. Відповідачка постійно пред'являла позивачеві необґрунтовані претензії, що робило спільне життя нестерпним, з приводу чого постійно виникали сварки. З 2016 року сторони разом не проживають, сім'я розпалася остаточно, а тому позивач просить розірвати укладений шлюб з відповідачкою. Ухвалою Дунаєвецького районного суду Хмельницької області від 17 грудня 2018 року сторонам надавався строк для примирення на один місяць, провадження у справі на цей строк зупинялося. 16 січня 2019 року ухвалою суду провадження поновлено за ініціативою суду. Позивач [PERSON] в підготовче засідання не з'явився, однак подав заяву, в якій позов підтримує, за наданий судом термін з відповідачкою не помирилися, просить проводити розгляд справи у його відсутності та судовий збір з відповідачки не стягувати. Відповідачка [PERSON] в підготовче засідання не з'явилася, однак подала до суду заяву, в якій просить проводити розгляд справи у її відсутності, за наданий судом термін з позивачем не помирилися, позов визнала і згідна на розірвання шлюбу. Враховуючи те, що відповідачкою визнано позов в повному обсязі, визнання позову відповідачем не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-25 00:00:00

21 листопада 2018 року позивач [PERSON] звернулась до суду із вищезазначеним позовом, в обґрунтування якого посилалась на те, що 10\~вересня 2011\~року вона зареєструвала шлюб із відповідачем, від якого вони мають дитину [PERSON], [INFO]. Спільне життя із відповідачем не склалося через різні погляди на життя, внаслідок чого виникали сварки та непорозуміння. Шлюбні відносини вони припинили, спільне господарство разом не ведуть та проживають окремо. Просить розірвати шлюб, укладений з відповідачем. Ухвалою суду від 08 січня 2019 року було відкрито провадження у справі (а.с.\~13-14). У підготовче засідання сторони не зявились, надавши суду заяви про розгляд справи без їхньої участі, оскільки позивач позовні вимоги підтримує, а відповідач визнає (а.с. 20, 21). У зв'язку з неявкою осіб, які приймають участь у справі, суд розглядає справу у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Суд, дослідивши наявні письмові докази, приходить до висновку про задоволення позову, виходячи з встановлених у судовому засіданні таких обставин. Судом установлено, що сторони зареєстрували шлюб 10 вересня 2011 року, про що в книзі реєстрації шлюбів виконавчим комітетом Орлівщинської сільської ради Новомосковського району Дніпропетровської області зроблено відповідний актовий запис за № 23 та видане свідоцтво про шлюб (а.с. 3). Сторони є батьками дитини [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про її народження, наданим суду у засвідченій позивачем копії (а.с. 8). На підставі ст. 104 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Відповідно до вимог ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Судом встановлено, що подружжя з жовтня 2018 року не підтримує шлюбні відносини, не веде спільне господарство, не проживає спільно, позивач втратив почуття любові та поваги до чоловіка, спільне життя і збереження шлюбу вважає неможливим, за таких обставин суд приходить до переконання, що подальше збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з подружжя, що мають істотне значення, і шлюб підлягає розірванню. У відповідності до ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у звязку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. В звязку з наведеним, [PERSON] має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися прізвищем, яке їй було присвоєне у звязку з реєстрацією шлюбу На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-17 00:00:00

21 листопада 2018 року, позивач звернувся до суду з позовом, в якому просив визнати відповідача таким, що втратив право користування житловим приміщенням по [ADDRESS]. Свої вимоги мотивував тим, що він є власником вищезазначеного будинку, відповідач, який зареєстрований у будинку, з 2008 року в ньому не проживає, не оплачує комунальні послуги та не бере участі в його утриманні. В судовому засіданні позивач позов підтримав та просив його задовольнити, посилаючись на вказані в заяві обставини. Відповідач в судове засідання не з'явився, про причини неявки суд не повідомив, про день та час розгляду справи був повідомлений належним чином за зареєстрованим місцем проживання, а також за відомим суду місцем проживання, заяв про відкладення розгляду справи, відзиву на позов не надав, про причини неявки не повідомив. Суд визнав можливим провести заочний розгляд справи на підставі наявних доказів, враховуючи те, що позивач проти цього не заперечує. Заслухавши позивача, дослідивши письмові докази у справі, судом встановлено наступне. Відповідно до копії свідоцтва про право власності на нерухоме майно та Витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно, [PERSON] на праві приватної власності належить будинок по [ADDRESS] (а.с. 6, 7). Відповідно до довідки Іванівської сільської ради № 699 від 11.10.2018 року, по [ADDRESS] зареєстровані : [PERSON], дружина - [PERSON], син - [PERSON], племінник - [PERSON], який на території Іванівської сільської ради не проживає. (а.с.5). Факт не проживання [PERSON] за вказаною адресою встановлений Актом №28, складеним 18.06.2018 року комісією у складі : депутата Іванівської сільської ради Чернігівського району Чернігівської області Мушкетика Ю.В. в присутності сусідів : [PERSON], [PERSON] (а.с.10). Враховуючи те, що будинок перебуває у приватній власності позивача, суд вважає, що дані правовідносини регулюються ст. 405 ЦК України, згідно з положенням якого член сім'ї власника житла втрачає право на користування житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ними і власником житла або законом. Даючи оцінку встановленим обставинам справи та аналізуючи надані суду докази та доводи сторін, в сукупності з письмовими доказами по справі, суд приходить до висновку, що відповідач є таким, що понад рік без причин, які б могли бути визнані судом поважними, не проживає в будинку, належному на праві власності позивачу, не приймає участі в утриманні будинку, а отже з метою усунення перешкод в користуванні та розпорядженні власністю його слід визнати таким, що втратив право користування житловим приміщенням, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] На підставі викладеного,

Outcome: approved