Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-12 00:00:00

21.08.2017 року позивач звернулася до суду з вищезазначеним позовом та просить скасувати рішення виконавчого комітету [PERSON] міської ради №647 від 28.07.1997 року про передачу земельної ділянки для будівництва та обслуговування жилого будинку та господарських споруд площею 260 кв.м. в м. Ізмаїлі Одеської області по вул. Карла Маркса, 28 у власність [PERSON] та припинити за [PERSON] право власності на земельну ділянку, передану для будівництва та обслуговування жилого будинку та господарських споруд площею 260 кв.м. в м. Ізмаїлі Одеської області по вул. Карла Маркса, 28, посилаючись на те, що вона є власником жилого будинку з надвірними спорудами, розташованого за адресою: Одеська область, м. Ізмаїл, вул. Верхньоторгова (колишня назва [PERSON]), 28. Житловий будинок знаходиться на земельній ділянці площею 260 кв.м. Оскільки на даний час їй належить житловий будинок, вважає, що відповідно до діючого законодавства до неї перейшло й право власності на земельну ділянку, на якій розташований даний житловий будинок, яка необхідна їй для обслуговування належного їй будинку. Представник позивача в судовому засіданні підтримав позовні вимоги та наполягає на їх задоволенні. Представник відповідачів [PERSON] міської ради Одеської області та виконавчого комітету [PERSON] міської ради Одеської області в судовому засіданні позовні вимоги визнала та не заперечує проти їх задоволення. Вислухавши пояснення осіб, які беруть участь у розгляді справи, розглянувши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Відповідно до ч.1 ст. 377 ЦК України до особи, яка набула право власності на житловий будинок (крім багатоквартирного), будівлю або споруду, переходить право власності, право користування на земельну ділянку, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення в обсязі та на умовах, встановлених для попереднього землевласника (землекористувача). Згідно до ч.1 ст.120 ЗК України у разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, що перебувають у власності, користуванні іншої особи, припиняється право власності, право користування земельною ділянкою, на якій розташовані ці об'єкти. До особи, яка набула право власності на жилий будинок, будівлю або споруду, розміщені на земельній ділянці, що перебуває у власності іншої особи, переходить право власності на земельну ділянку або її частину, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення. Як вбачається з матеріалів справи, [PERSON] належить житловий будинок з надвірними спорудами, який розташований за адресою: Одеська область, м. Ізмаїл, вул. Маркса Карла, 28 на підставі договору купівлі продажу житлового будинку від 02.09.2009 року, посвідченого приватним нотаріусом [PERSON] міського нотаріального округу Одеської області [PERSON], зареєстрованого в реєстрі за № 4113. Відповідно розпорядження [PERSON] міського голови №57р від 19.02.2016 року, вулиця «Маркса Карла» була перейменована на вулицю «Верхньоторгова». В судовому засіданні було встановлено, що на підставі рішення №647 виконавчого комітету [PERSON] міської ради народних депутатів 28.07.1997 року [PERSON] була передана земельна ділянка для будівництва та обслуговування жилого будинку та господарських споруд площею 260 кв.м. в м. Ізмаїлі Одеської області по вул. Карла Маркса, 28. Оскільки ч.1 ст.120 ЗК України передбачено, що до особи, яка набула право власності на жилий будинок, будівлю або споруду, розміщені на земельній ділянці, що перебуває у власності іншої особи, переходить право власності на земельну ділянку або її частину, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення, враховуючи те, що позивач [PERSON] на підставі договору купівлі продажу набула право власності на житловий будинок з надвірними спорудами № 28 по вул. Верхньоторговій (колишня назва [PERSON]) в м. Ізмаїл Одеської області, цільове призначення земельної ділянки, на якій розташований даний житловий будинок, залишилося без змін, а тому суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, до того ж відповідач визнав позов і обставини, визнані сторонами, не підлягають доказуванню у відповідності до ст.61 ч.1 ЦПК України. Судом не виявлено обставин, що суперечать закону або порушують права, свободи чи інтереси інших осіб. На підставі вищевказаного,

Outcome: approved