Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-28 00:00:00

20 січня 2021 року [PERSON] звернулась до суду із позовом, в якому просить суд стягнути на її користь аліменти на утримання повнолітньої доньки [PERSON] , [INFO] , яка навчається, в розмірі 1/3 частини всіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму, щомісяця, починаючи з дня подання позову та до закінчення навчання, тобто до 30.06.2024 року. В обґрунтування заявлених вимог позивач вказує, що вона перебувала з відповідачем в зареєстрованому шлюбі, під час якого [INFO] народилась їх спільна дочка [PERSON] . На даний час дочка вже досягла повноліття та навчається в Державному університеті «Житомирська політехніка», з терміном навчання по 30 червня 2024 року. Оскільки відповідач добровільно матеріальної допомоги дочці не надає, позивач вимушена звернутись з цього питання до суду. 01 лютого 2021 року по справі було відкрито провадження та постановлено здійснювати розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без виклику (повідомлення) сторін. Одночасно відповідачу було роз`яснено його право подати відзив на позовну заяву та встановлено п`ятнадцятиденний строк з дня вручення копії ухвали про відкриття провадження у справі для його подання. Також відповідача було попереджено про те, що у разі ненадання відзиву на позовну заяву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішуватиме справу за наявними матеріалами. Копію ухвали про відкриття провадження [PERSON] отримав 05 лютого 2021 року. Оскільки відповідачем не надано відзиву на позовну заяву, суд вирішує справу за наявними матеріалами. Вивчивши матеріали справи, дослідивши докази, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу (п.20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів»). Судом встановлено, що відповідач [PERSON] є батьком [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 18 грудня 2002 року (а.с.26). [PERSON] навчається на денній формі навчання за контрактною основою у Державному університеті «Житомирська політехніка» з терміном навчання до 30 червня 2024 року, про що свідчить копія довідки Державного університету «Житомирська політехніка» №243/2020 від 06 жовтня 2020 року (а.с. 7). Згідно із пунктом 2.2. копії договору про оплату за навчання №21.01-053,00,1/Б/Д-079-2020 від 05 вересня 2020 року (а.с.3) загальна вартість навчання становить 60000 грн. Положеннями частин 1, 3 статті 199 СК України визначено, що якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Із довідки Народицької селищної ради №272 від 25 лютого 2021 року (а.с.25) вбачається, що [PERSON] проживає по [ADDRESS] разом із своєю дочкою [PERSON] , 2002 року народження. Положеннями статті 3 СК України передбачено, що сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Згідно статті 200 СК України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу, а саме: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Стягнення аліментів на утримання дитини, яка продовжує навчання є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності, оскільки на період навчання вона не має самостійного заробітку та потребує матеріальної допомоги з боку батьків, які зобов`язані утримувати своїх повнолітніх дочок та синів, які продовжують навчатися, до досягнення ними двадцяти трьох років. Частиною 1 статті 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи (частина 5 статті 81 ЦПК України). На підставі викладеного та приймаючи до уваги, що відповідачем не надано доказів на спростування твердження позивача про те, що їх повнолітня дочка потребує у зв`язку з навчанням матеріальної допомоги й він має можливість надавати таку допомогу, суд дійшов переконання, що позов підлягає задоволенню. Разом з тим, оскільки за правилами частини 2 статті 182 СК України аліменти в розмірі, не меншому, ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, можуть стягуватись лише на утримання дитини, яка не досягла повноліття, суд вважає, що в задоволенні вимоги про стягнення аліментів в зазначеному мінімальному розмірі слід відмовити за безпідставністю. Статтею 191 СК України визначено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви. Згідно пункту 1 частини 1 статті 430 ЦПК України рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць підлягає негайному виконанню.

Outcome: partial