Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-01 00:00:00

1. Описова частина Короткий зміст позовних вимог та заперечень на позов У липні 2019 року [PERSON] звернулася до Малиновського районного суду м. Одеси з позовною заявою, у якій просив визнати за нею право власності на квартиру [ADDRESS] в порядку спадкування за законом після смерті батька [PERSON] , померлого [INFO] . Яку обґрунтувала наступними обставинами. Після смерті батька позивачки відкрилася спадщина у вигляді квартири [ADDRESS] , яка належала йому на підставі довідки житлового-будівельного кооперативу «Ленінський - 7»від 21.02.1993 року №93 про виплату пайового внеску та реєстраційного посвідчення про реєстрацію права власності на квартиру [ADDRESS] . 15.05.2017 року у встановлений законом строк після смерті батька позивачка та її мати [PERSON] звернулися до Сьомої Одеської нотаріальної контори із заявами про прийняття спадщини, в подальшому мати позивачки звернулася до Сьомої Одеської нотаріальної контори із заявою про відмову від спадщини на користь позивачки. У ході оформлення спадщини, державним нотаріусом було відмовлено [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину у зв`язку з тим, що успадкована квартира була зареєстрована за батьком [PERSON] - [PERSON] на підставі довідки житлово-комунального кооперативу «Ленінський - 7» від 21.02.1993 року №86, в той час, як в позивачки була наявна довідка видана тією ж самою датою, але з іншим номером, а саме довідка житлово-комунального кооперативу «Ленінський - 7» від 21.02.1993 року №93. У зв`язки з тим, що [PERSON] невідомо чому у матеріалах реєстраційної справи КП «БТІ» Одеської міської ради» містяться відомості про те, що право власності на квартиру було зареєстровано за її батьком на підставі довідки від 21.02.1993 року №86, а не довідки від 21.02.1993 року №93, яка залишилася у документах її батька після смерті, у зв`язку з чим змушена звернутися до суду з позовною заявою про визнання права власності в порядку спадкування за законом. Представник відповідача своїм правом на подачу відзиву на позовну заяву не скористався. Ухвалою Малиновського районного суду м. Одеси від 12.07.2019 року позовну заяву залишено без руху та надано строк для усунення недоліків. Ухвалою Малиновського районного суду м. Одеси від 02.08.2019 року відкрито провадження по справі за правилами загального позовного провадження. Ухвалою Малиновського районного суду м. Одеси від 29 серпня 2019 клопотання позивачки задоволено, витребувано із Малиновської державної нотаріальної контори у місті Одесі належним чином посвідчену копію спадкової справи №267/2017 щодо майна [PERSON] , померлого [INFO] та витребувано з Комунального підприємства «Бюро технічної інвентаризації» Одеської міської ради належним чином посвідчену копію інвентарної справи на квартиру [ADDRESS] . Ухвалою Малиновського районного суду м. Одеси від 20.11.2019 року закрито підготовче провадження по справі та призначено справу до розгляду в заочному порядку. В судовому засіданні позивачка [PERSON] підтримала зазначені позовні вимоги та просила їх задовольнити. Представник відповідача Одеської міської ради в судове засідання не з`явився, про дату та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, причини неявки суду не повідомив. Представник третьої особи Житлово-будівельного кооперативу «Ленінський - 7» Абадовська О.П. в судовому засіданні не заперечувала проти задоволення позову та пояснила розходження у номері довідки від 21.02.1993 року можливою опискою. Третя особа Державний нотаріус Малиновської державної нотаріальної контори у місті Одеса Мельник Людмили Василівни в судове засідання не з`явилася, подала через канцелярію суду заяву (№3861 від 29.08.2019 року) про розгляд справи за її відсутності. Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Такі умови у справі одночасно існують. Тому судом постановлено ухвалу про заочний розгляд справи. Відповідно до ч. 4 ст. 223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. 2. Мотивувальна частина Фактичні обставини, встановлені судом Заслухавши пояснення позивача, перевіривши матеріали справи, дослідивши представлені докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлені наступні фактичні обставини. Згідно до копії свідоцтва про укладення шлюбу [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] уклали шлюб 24.09.1988 року, після укладення шлюбу дружині присвоєно прізвище [PERSON] (а.с.12). Відповідно до копії свідоцтва про народження батьками [PERSON] , [INFO] є [PERSON] та [PERSON] (а.с.11). [INFO] помер батько позивачки [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] (а.с.13). Згідно до витягу №47712376 від 15.05.2017 року про реєстрацію в Спадковому реєстрі виданому Сьомою Одеською державною нотаріально конторою зареєстровано спадкову справу, спадкодавець [PERSON] (а.с.14). Згідно реєстраційного посвідчення Одеського міжміського бюро технічної інвентаризації, кооперативна квартира [ADDRESS] , кооператив «Ленінський - 7» зареєстрована за [PERSON] (а.с.15). Відповідно до довідки від 21.02.1993 року виданої за підписом голови Житлово-будівельного кооперативу «Ленінський - 7» від 21.02.1993 року № 93 власником квартири [ADDRESS] є [PERSON] , яким було виплачено у 1981 році пайовий внесок у сумі 4127 руб 68 коп. (а.с.16). У технічному паспорті на квартиру [ADDRESS] виданому Одеським міжміським бюро технічної інвентаризації, документом, що підтверджує право особистої власності зазначено довідку ЖБК «Ленінський - 7» від 21.02.1993 року №86 про виплату паю та поєнакопичення (а.с.17) Згідно матеріалів спадкової справи позивачка у встановлений законом строк звернулася до Сьомої Одеської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON] та надала державному нотаріусу Сьомої Одеської державної нотаріальної контори Мельник Л.В. оригінал реєстраційного посвідчення, виданого 22.03.1993р. Одеським Міжміським бюро технічної інвентаризації, та оригінал довідки житлово-будівельного кооперативу «Ленінський-7» від 21.02.1993р. №93, відповідно до якої [PERSON] є власником квартири [ADDRESS] , є членом ЖБК «Ленінський-7» з 1966р. та яка посвідчує, що пайовий внесок у сумі паєнакопичення в розмірі 4127руб. 68 коп. ним виплачена в 1981р. Однак нотаріусом на підставі відповіді КП «БТІ» Одеської міської ради про те, що спірна квартира була зареєстрована за [PERSON] на підставі довідки житлово-будівельного кооперативу «Ленінський-7» від 21.02.1993р. № 86, постановою від 12.12.2017р. відмовила позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом посилаючись на те, що право власності на квартиру [ADDRESS] було зареєстроване за [PERSON] на підставі довідки житлово-будівельного кооперативу «Ленінський-7» від 21.02.1993р. №86 про виплату в 1981р. паєнакопичення в розмірі 4127руб. 68коп., а позивачем надано довідку, видану житлово-будівельного кооперативу «Ленінський-7» від 21.02.1993р. №93, номер якої не відповідає довідці, на підставі якої було зареєстровано право власності на вищевказану квартиру. Згідно, матеріалів спадкової справи наданої Малиновською державною нотаріальної контори у м. Одеса, [PERSON] спадкоємиця за законом померлого [INFO] її чоловіка [PERSON] відмовився від прийняття спадщини на користь дочки спадкодавця [PERSON] . (а.с.62). Згідно довідки (виписки з домової книги про склад сім`ї та прописку) № 012 від 20.03.2017 року виданій ЖСК «Ленинский - 7» в квартирі [ADDRESS] , особовий рахунок відкритий на ім`я [PERSON] , померлого [INFO] , проживають та прописані дочка [PERSON] (дата прописки 29.08.1978 року) та внук [PERSON] (дата прописки 22.02.2006 року) (а.с. 69). Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Як вбачається з матеріалів спадкової справи № 167/2017 до майна померлого [PERSON] , позивачкою було подано заяву до Сьомої одеської державної нотаріальної контори про прийняття спадщини, інших спадкоємців першої черги немає. Мотиви, з яких виходить суд та застосовані норми права Відповідно до ч. 1 ст. 15 Закону України «Про власність» член житлового, житлово-будівельного, дачного, гаражного чи іншого кооперативу або товариства, який повністю вніс свій пайовий внесок за квартиру, дачу, гараж, іншу будівлю або приміщення, надані йому в користування, набуває права власності на це майно. Пунктом 3 абз. 3 Постанови Верховної Ради України від 26 березня 1991 року «Про введення в дію Закону України «Про власність» передбачено, що положення статті 15 зазначеного Закону застосовуються до правовідносин, що виникли як до, так і після 15 квітня 1991 року. Відповідно до ч. 3 ст. 384 ЦК України у разі викупу квартири член житлово-будівельного (житлового) кооперативу стає її власником. Згідно п. 8 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008 р. № 7 якщо спадкодавець повністю вніс пайовий внесок, то до складу спадщини включається відповідно квартира, дача, гараж, садовий будинок, інші будівлі та споруди. Чинне в той час законодавство, а саме ЦК УРСР, Закон України «Про власність», інші законодавчі акти не пов`язували у таких випадках виникнення права власності на квартиру в залежність від отримання правовстановлюючих документів та реєстрації такого права. Відповідно до ст.ст. 1217, 1218 ЦК України (далі ЦК), спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст. 1261 ЦК у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. У ч.2 ст. 1274 ЦК України спадкоємець за законом має право відмовитися від прийняття спадщини на користь будь-кого із спадкоємців за законом незалежно від черги. У ч.2 ст. 1275 ЦК України якщо від прийняття спадщини відмовився один із спадкоємців за законом з тієї черги, яка має право на спадкування, частка у спадщині, яку він мав право прийняти, переходить до інших спадкоємців за законом тієї ж черги і розподіляється між ними порівну. За загальними положеннями про спадкування право на спадщину виникає в день відкриття спадщини, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою (статті 1220, 1222 ЦК). Згідно ч. 1 і 3 ст. 1268 ЦК спадкоємець за законом чи за заповітом має право прийняти спадщину. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Як передбачено ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. На підставі зазначеного, суд визнає за [PERSON] право приватної власності на квартиру [ADDRESS] , в порядку спадкування за законом після смерті батька [PERSON] , померлого [INFO] . Судом встановлено, що вказана квартира належала спадкодавцю, позивачка є спадкоємицею за законом, факт відмови дружини померлого від спадкового майна посвідчений нотаріусом, інших спадкоємців у спадковій справі не зазначено, таким чином, з вищевикладеного суд приходить до висновку, що іншої форми захисту прав спадкоємця на спадкове майно у вигляді квартири [ADDRESS] , окрім визнання права власності на спадкове майно, позивач не має, а тому її позов про визнання права власності на спадкове майно має бути задоволено.

Outcome: approved