overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-17 00:00:00

20.03.2017 р. [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позову позивач вказує, що з відповідачем по справі перебуває у шлюбі зареєстрованому 15.06.1996 р. в відділі реєстрації актів громадянського стану виконкому Центрально-Міської районної Ради народних депутатів м.Кривого Рогу Дніпропетровської області, актовий запис № 180. В період шлюбу у них народився син [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. Шлюбні стосунки припинено в 2016 році, вони втратили любов, спільні інтереси та взаєморозуміння. Позивач в судове засідання не зявилася, надала суду заяву про розгляд справи у її відсутність, на позові наполягає. Відповідач в судове засідання не зявився, надав суду заяву про розгляд справи в його відсутність, позов визнає. Суд, дослідивши матеріали справи встановив, що згідно свідоцтва про укладення шлюбу сторони зареєстрували шлюб 15.06.1996 р. в відділі реєстрації актів громадянського стану виконкому Центрально-Міської районної Ради народних депутатів м.Кривого Рогу Дніпропетровської області, актовий запис № 180 а.с.10, в період шлюбу народилося двоє дітей [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвами про народження а.с.8,9, сторони спільно не проживають, втратили любов, спільні інтереси та взаєморозуміння. Приймаючи до уваги, вищевказані обставини, суд вважає, що подальше збереження шлюбу суперечить інтересам подружжя та шлюб слід розірвати. На підставі ст.ст. 110-112 Сімейного Кодексу України, ст.ст. 212-215 ЦПК України, суд -

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-23 00:00:00

20.03.2017 р. [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилався на те, що з 11.03.1995 р. вони перебувають у шлюбі з відповідачем, від шлюбу неповнолітніх дітей не мають, оскільки спільне життя не склалося через непорозуміння, несумісність характерів, то шлюбні відносини з відповідачем припинені. Позивачка просить розірвати шлюб з відповідачем. Позивач та відповідач в судове засідання не зявились, позивачка надала до суду заяву, в якій просить справу розглядати за її відсутності та позов підтримала. Відповідач надав суду заяву з проханням розглядати справу без нього, позов визнав повністю, про що подані відповідні письмові заяви. У звязку з неявкою у судове засідання сторін на підставі ч.2 ст.197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалось. Суд, вивчивши і дослідивши письмові матеріали справи, аналізуючи і оцінюючи надані докази, приходить до висновку, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню. Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що шлюб між сторонами зареєстрований 11.03.1995 року Відділом реєстрації актів громадянського стану міськвиконкому міста Запоріжжя за актовим записом №247 (а.с.5). Від шлюбу неповнолітніх дітей не мають. Сімейне життя не склалось, наразі сторони мешкають окремо, спільного господарства не ведуть. Враховуючи той факт, що шлюбні відносини між сторонами припинені, відновляти їх вони не мають намірів, шлюб існує формально та не виконує свого прямого призначення, підстав для збереження шлюбу між сторонами не встановлено, а тому шлюб між сторонами доцільно розірвати. Окрім того, згідно ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того підстав ухвалює рішення про задоволення позову. У відповідності до ч.2 ст.112 Сімейного кодексу України шлюб підлягає розірванню, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. На підставі викладеного, суд приходить до висновку, що позов законний, обґрунтований та підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-11 00:00:00

20.03.2017 року [PERSON] (далі заявник) звернувся до суду з вимогами про встановлення факту останнього місця проживання померлого [PERSON], на день його смерті 22.12.2013 року вул. Грушевського, 97 смт. Ширяєве Ширяївського району Одеської області. Мотивуючи його тим, що 22.12.1978 року помер його син, [PERSON], після смерті якого залишилося спадкове майно. Нотаріус видати йому свідоцтво про право на спадщину не може та рекомендовано звернутися до суду з питання встановлення останнього місця проживання померлого. У звязку з чим він був змушений звернутися з даною заявою до суду. Заявник в судовому засіданнпідтримав свої вимоги та просив суд їх задовольнити. Представник заінтересованої особи Ширяївської селищної ради Ширяївського району Одеської області в судове засідання не зявився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, рішення на розсуд суду. Перевіривши матеріали справи, суд знайшов підтвердження тому факту, що померлий [PERSON], на день смерті 22.12.2013 року проживав за адресою: [INFO]. Даний факт підтверджується наступними документами доданими до матеріалів справи, а саме: копією паспорта заявника та ІН (а.с. 2-3), копією посвідчення заявника (а.с. 4), копією свідоцтва про смерть [PERSON] (а.с. 5), копією свідоцтва про народження [PERSON] (а.с. 6), копією державного акту на право власності на земельну ділянку (а.с. 7), копією витягу з ДЗК про ЗД (а.с. 8-10), копією домової книги (а.с. 11-14), копіями паспорта свідків та поясненнями свідка [PERSON] (а.с. 15-16, 24), актом про встановлення факту проживання [PERSON] на день його смерті (а.с. а.с. 27), розписками [PERSON], [PERSON], [PERSON] (а.с. 28-30). Відповідно до\~ст. 256 ч. 2 ЦПК України\~в судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна, припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб. Враховуючи викладене, суд вважає, що в судовому засіданні було знайдено підтвердження того, що останнім місцем проживання померлого [PERSON] на день його смерті 22.12.2013 року було: вул. Грушевського, 97 смт. Ширяєве Ширяївського району Одеської області, а тому заява підлягає задоволенню. Згідно матеріалів справи заявник є інвалідок 2 групи та відповідно до п. 9 ч. 1 ст. 5 ЗУ «Про судовий збір» звільняється від сплати судового збору, тому на підставі ст. 88 ЦПК України судові витрати не підлягають розподілу.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-10 00:00:00

20.03.2017 року [PERSON] звернувся до Самарського районного суду м. Дніпропетровська з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись у позовній заяві на те, що\~вони з відповідачкою перебувають у шлюбі з 10.01.2003 року, зареєстрований Виконкомом Розсипненської селищної ради м. Тореза Донецької області, актовий запис №1. Від шлюбу мають двох неповнолітніх дітей доньок [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. Через відсутність взаєморозуміння, між ними були припинені шлюбні відносини, ведення спільного господарства, спільне мешкання, зберігати шлюб з відповідачкою він не бажає, вважає, що збереження шлюбу не можливо, просить суд шлюб розірвати. Позивач в судове засідання не зявився, надіслав на адресу суду заяву про розгляд справи за його відсутності, в якій підтримував позовні вимоги та просив їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не зявилася, але від неї надійшла заява про розгляд справи у її відсутності, в якій не заперечувала проти розірвання шлюбу. Приймаючи до уваги позицію позивача та відповідача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 10.01.2003 р., шлюб зареєстровано Виконкомом Розсипненської селищної ради м. Тореза Донецької області, актовий запис №1 (а.с.7-8). Від шлюбу мають двох неповнолітніх дітей доньок [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], що підтверджується копіями свідоцтв про народження (а.с.9-10). Зазначені обставини підтверджуються письмовими доказами, які є у матеріалах справи. Також судом встановлено, що між сторонами по даній справі були фактично припинені подружні стосунки, ведення спільного господарства та спільне проживання через різні погляди на життя. Зберігати сім`ю позивач не бажає та наполягає на розірванні шлюбу. Відповідач не заперечує проти розірвання шлюбу. Згідно ст.110 Сімейного Кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Відповідно до ст.112 Сімейного Кодексу України, при розгляді справи про розірвання шлюбу суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітніх дітей, інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи вищезазначені обставини та приймаючі до уваги, що шлюбно-сімейні відносини між сторонами по даній справі припинені,\~позивач наполягає на розірванні шлюбу,\~зберігати шлюб з відповідачкою не бажає,\~відповідачка не заперечує проти розірвання шлюбу, суд приходить до висновку, що шлюб сторін по даній справі розпався остаточно, відновлений бути не може, а тому підлягає розірванню. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-10 00:00:00

20.03.2017 року [PERSON] звернувся до Словянського міськрайонного суду Донецької області із позовом про розірвання шлюбу з відповідачем [PERSON], обґрунтувавши свої вимоги тим, що вони з відповідачем перебувають у зареєстрованому шлюбі з 07.10.2011 року, від шлюбу мають малолітню дитину [PERSON], [INFO]. Подружнє життя у позивача з відповідачем не склалося, оскільки між ними виникли суттєві взаємонепорозуміння та різні погляди на життя, відсутні спільні інтереси, зникли почуття, підтримка та допомога, почали часто виникати сварки та скандали, спільне господарство не ведеться з травня 2016 року, родина фактично розпалася. Примирення, подальше сумісне проживання та збереження шлюбу неможливі, спору про поділ спільного майна немає. Позивач просить розірвати шлюб. Позивач подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, наполягав на задоволенні позову. Відповідач була повідомлена про час та місце розгляду справи, в судове засідання повторно не зявилася, суд вважає можливим ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, що відповідає вимогам ст. 224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно зясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, обєктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду спору по суті, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлені наступні факти та відповідні до них правовідносини. 07 жовтня 2011 року у відділі ДРАЦС по м. Словянську Словянського міськрайонного управління юстиції у Донецькій області був зареєстрований шлюб між [PERSON] та [PERSON] (до шлюбу Біленець) [PERSON] (актовий запис № 593 від 07.10.2011 року)(а. с. 5) Від шлюбу позивач та відповідач мають малолітню дитину [PERSON], [INFO]. Шлюбні відносини між подружжям припинені у травні 2016 року, спільне господарство не ведеться, примирення неможливе. Сторони втратили повагу один до одного та сумісне життя в подальшому та збереження сімї є недоцільним, сімейні відносини припинені. Спору про поділ сумісного майна та місце проживання неповнолітньої дитини немає. Згідно зі ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи ступінь конфліктних відносин та причини припинення шлюбних відносин, суд вважає, що вживати додаткових заходів щодо примирення подружжя не доцільно, оскільки це буде суперечити моральним засадам суспільства. Зясувавши обставини справи, з урахуванням фактичних взаємин подружжя, мотивів та причин розлучення, суд дійшов висновку про те, що позов в частині розірвання шлюбу підлягає задоволенню, оскільки почуттів взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки у родині немає, тобто морально-правові основи шлюбу відсутні, заходи щодо примирення подружжя та збереження родини не дали позитивного результату.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-25 00:00:00

20.03.2017 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення на свою користь аліментів на утримання дітей: сина [PERSON] [INFO], сина [PERSON], [INFO], в розмірі 1\\4 частини усіх видів його заробітку, або 2000 грн. на кожну дитину, посилаючись на те, що відповідач вихованням і матеріальним забезпеченням дітей належним чином не займається. У судове засідання позивач [PERSON] не зявилась, надала суду заяву, згідно якої, просить суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дітей у розмірі 1/3 частки від усіх видів заробітку відповідача, але не менш 50% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, та розглянути справу у її відсутності. У судове засідання відповідач [PERSON] не зявився, надав суду заяву з проханням розглянути справу у його відсутності. Крім того у заяві зазначив, що не заперечує проти стягнення з нього аліментів на утримання дітей у розмірі 1/3 части з усіх видів його заробітку. Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне. З 17.06.2011 року сторони перебували у зареєстрованому шлюбі. Мають спільних дітей: сина [PERSON] [INFO], сина [PERSON] [INFO]. Рішенням Заводського районного суду м.Миколаєва від 28.02.2017 року шлюб між [PERSON] і [PERSON] розірвано. Відповідно до ч.1ст.180 СК України обовязок утримувати дитину є рівною мірою обовязком як матері, так і батька. Причому обовязком особистим, індивідуальним, а не солідарним. Встановлено, що на теперішній час неповнолітні діти [PERSON] і [PERSON] проживають з матірю, і знаходяться на її утриманні. Відповідач належним чином не виконує батьківські обовязки по утриманню і вихованню дітей. Відповідно до ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоровя та матеріальне становище дитини; стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатного чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Згідно ч. 2 ст. 182 СК України (із змінами згідно ЗУ № 2037-VIII від 17.05.2017 року) мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Доказів того, що [PERSON] обтяжений по утриманню непрацездатних батьків, або не може надавати належну допомогу на утримання неповнолітніх дітей за станом свого здоровя, суду не надано. З урахуванням викладеного та виходячи з принципу розумності та справедливості, суд приходить до висновку, що позов [PERSON] слід задовольнити у повному обсязі, стягнувши з відповідача аліменти на утримання дітей. Згідно ст.367 ЦПК України рішення підлягає негайному виконанню в межах суми платежу за один місяць.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-20 00:00:00

20.03.2017 року [PERSON] звернулася в суд із заявою про встановлення факту родинних відносин, а саме що [PERSON] є невісткою [PERSON], яка померла [INFO] року, а [PERSON], чоловік заявника, є сином [PERSON]. Вимоги обґрунтовує тим, що її чоловік [PERSON], помер [INFO] року. [INFO] року померла її свекруха, [PERSON]. Після смерті свекрухи відкрилась спадщина, яку прийняв її син [PERSON], проте оформити документи він не встиг. Після смерті чоловіка заявник вирішила оформити спадкові справи, в тому числі на майно, що залишилося після смерті свекрухи. Нотаріус відмовила їй у видачі свідоцтва про право на спадщину у зв'язку з тим, що у її свекрухи та її чоловіка різні написання прізвищ, що не дає можливості підтвердити родинні зв'язки. А саме у свідоцтві про смерть, державному акті на право приватної власності на землю, прізвище свекрухи записано [PERSON]. У свідоцтві про народження, свідоцтві про смерть, свідоцтві про шлюб та в інших документах прізвище чоловіка заявника зазначено [PERSON]. Тому виникла необхідність встановити факт родинних зв'язків, який необхідний заявнику для набуття права на спадкування, а саме на земельну ділянку, після смерті [PERSON] В судове засідання заявник [PERSON] не з'явилася, подала суду заяву, в якій просить справу розглядати у її відсутності, заявлені вимоги визнає, просить їх задовольнити. Представник Бужанківської сільської ради в судове засідання не з'явився, подав суду заяву, в якій справу просить розглядати у її відсутності, не заперечує щодо встановлення факту родинних відносин. Дослідивши письмові матеріали справи в їх сукупності, суд встановив, що [PERSON] є невісткою [PERSON], яка померла [INFO] року, а [PERSON], чоловік заявника, є сином [PERSON]. Беручи до уваги зібрані у справі докази та їх належну оцінку, суд дійшов висновку про відсутність спору про право матеріальне і встановлює факт родинних відносин, а саме що [PERSON], яка померла [INFO] року, була свекрухою заявника [PERSON] та матір'ю чоловіка заявника [PERSON], що необхідний заявнику для набуття права на спадкування після смерті [PERSON], що передбачено п.1 ч.1 ст. 256 ЦПК України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-06 00:00:00

20.03.2017 року [PERSON] звернулася до суду з заявою, в якій просить встановити факт того, що [PERSON], яка померла 31.08.2011 року, є її матірю. Заявлені вимоги обґрунтовує тим, що в свідоцтві про народження заявниці, заповненого російською мовою, в графі «мати» вказано «Норик Галина Ефимовна». Зазначає, що її мати змінила прізвище та ім»я на «Андрійченко Ганна Юхимівна», в зв»язку з чим у свідоцтві про смерть її зазначено прізвище та ім»я «Андрійченко Ганна Юхимівна». Вважає, що факт того, що [PERSON] є її матірю, підтверджується свідоцтвами про народження, свідоцтвом про укладення шлюбу, свідоцтвом про переміну прізвища, імені, по батькові. Встановлення факту родинних відносин з матірю [PERSON] необхідно для оформлення спадщини, тому вона змушена звернутися до суду. У судовому засіданні заявник заяву підтримала, просила суд її задовольнити, з підстав наведених у ній. Представник заінтересованої особи Сосницької районної державної нотаріальної контори у судове засідання не зявився, про день і час слухання справи повідомлявся належним чином (а.с.20), надіславши заяву про розгляд справи без його участі (а.с.21). Суд вважає за можливе справу розглянути за відсутності представника заінтересованої особи. Заслухавши пояснення заявника, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що заява підглядає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до Постанови Пленуму Верховного суду № 5 від 31.03.1995 із змінами внесеними від 25.05.1998 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо підтвердження такого факту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину. Відповідно до копії Свідоцтва про народження заявника, заповненого російською мовою, у графі мати вказано «Норик Галина Ефимовна » (а.с.5). Як вбачається з свідоцтва про переміну прізвища, імені, по батькові, [PERSON] змінила прізвище, ім»я на «Андрійченко Ганна Юхимівна» (а.с. 6 див. на звороті). Згідно копії свідоцтва про смерть серії І-ЕЛ № 174405, [PERSON] померла 31.08.2011 року (а.с.6). 06.08.1994 року був укладений шлюб між [PERSON] та [PERSON], спільне прізвище обрано «[PERSON] та [PERSON] відповідно». (а.с. 8). Суд приходить до висновку, що заявник довів факт, що [PERSON], яка померла 31.08.2011 року, перебувала з нею у родинних відносинах. Це підтверджується всією сукупністю наявних в матеріалах справи копій документів (а.с. 4-8). Встановлення факту родинних відносин між заявником та померлою [PERSON] має юридичне значення для реалізації права заявника на спадщину. Даний факт інакше як у судовому порядку не може бути встановлено, а отже, вимоги заявника про встановлення факту родинних відносин слід задовольнити. На підставі наведеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-23 00:00:00

20.03.2017 року [PERSON] звернулася до суду з заявою про надання права на шлюб, в якій вказала, що їй виповнилося 17 років вона є вагітною та має намір зареєструвати шлюб із [PERSON] Вона не досягла шлюбного віку, тому без рішення суду зробити цього не може. В судовому засіданні [PERSON] заяву підтримала, просила задовольнити. Заінтересована особа [PERSON], заяву визнала, пояснила суду, що надання права на шлюб її дочці відповідає її інтересам, оскільки вона поживає з [PERSON] у цивільному шлюбі. Реєстрація шлюбу узаконить сімейні відносини, які фактично склалися між ними. Заінтересована особа [PERSON] в судовому засіданні заяву визнав. Заслухавши пояснення заявниці та заінтересованих осіб, дослідивши матеріали справи, суд прийшов до переконання, що вимоги заявниці правомірні і підлягають задоволенню. Так, судом встановлено, що [PERSON]С, виповнилося 17 років. Згідно ст.22 Сімейного Кодексу України шлюбний вік для чоловіків та жінок встановлюється у вісімнадцять років. Особи, які бажають зареєструвати шлюб, мають досягти шлюбного віку на день реєстрації шлюбу. Ч.2 ст.23 цього ж кодексу встановлено, що за заявою особи, яка досягла шістнадцяти років, за рішенням суду їй може бути надано право на шлюб, якщо буде встановлено, що це відповідає її інтересам. [PERSON] та [PERSON] проживають у цивільному шлюбі. Згідно довідки Шумської ЦРЛ від 10.03.2017 року [PERSON] знаходиться на обліку з діагнозом вагітність, передбачуваний термін пологів 22.05.2017 року. [PERSON] просить надати [PERSON] право на шлюб, так як вони кохають одне одного, проживають спільно, фактично створили сім?ю і бажають зареєструвати шлюб. Надання [PERSON] права на шлюб має для неї юридичне значення, оскільки надає право реєстрацію шлюбу та створення сім?ї. При таких обставинах суд вважає, що надання заявниці права на шлюб відповідає її інтересам.

Outcome: approved