Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-21 00:00:00

21.08.2020 року до Автозаводського районного суду міста Кременчука надійшов позов Кременчуцької міської ради Полтавської області до [PERSON] про стягнення безпідставно збережених коштів. В обґрунтування позову представнихк вказав на те, що 08 липня 2009 року між Кременчуцькою міською радою Полтавської області та товариством з обмеженою відповідальністю ВКФ «Горизонт» було укладено договір оренди землі щодо земельної ділянки по [ADDRESS] , загальною площею 3105 кв.м, для експлуатації та обслуговування будівлі виробничого корпусу швейного цеху та будівлі гаражів зареєстрованого у Кременчуцькому районному відділі Полтавської регіональної філії Державного підприємства «Центр державного земельного кадастру при Державному комітеті України по земельних ресурсах», про що у Державному реєстрі земель вчинено запис 14.07.2009 року за № 040954800182. На підставі договору купівлі-продажу від 06.05.2017 року, посвідченого приватним нотаріусом Кременчуцького міського нотаріального округу Полтавської області Ганночкою О.В., будівля виробничого корпусу швейного цеху та будівля гаражів по [ADDRESS] , загальною площею 1074,5 кв.м, розташовані на земельній ділянці комунальної власності площею 0,3105 га, кадастровий номер 5310436100:07:002:0600, відчужена [PERSON] . У період з 21.08.2017 року по 21.08.2020 року відповідач так і не оформив в установленому законом порядку право користування земельною ділянкою, використовував земельну ділянку без правовстановлюючих документів, орендну плату за договором не сплачував, хоча земельна ділянка використовувалась для розміщення об`єкту нерухомого майна, що призвело до неотримання Кременчуцькою міською радою Полтавської області доходу від орендної плати за землю, який остання отримала б отримати у разі оформлення відповідачем згідно вимог Земельного кодексу України правовстановлюючих документів на земельну ділянку. Міська рада просить стягнути з відповідача безпідставно збережені кошти в розмірі 643 460 грн 92 коп. за період з 21.08.2017 року по 21.08.2020 року. Ухвалою судді від 28.08.2020 року було відкрито загальне позовне провадження по справі. Ухвалою суду від 01.02.2021 року підготовчий розгляд справи закрито, справу призначено до судового розгляду по суті, здійснено виклик відповідача через оголошення на веб-сайті судової влади України. Представник позивача Лазоренко С.М. позовні вимоги підтримала, просила задовольнити. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, про дату розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини неявки суд не повідомляв, відзив на позов суду не направив. Ч. 4 ст. 223 ЦПК України передбачено, що у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Відповідно до ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

Outcome: approved