Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-15 00:00:00

1 вересня 2015 року, позивач [PERSON], звернувся до суду з названим позовом, в якому просив суд, розірвати шлюб з відповідачкою, зареєстрований 31.01.2015 р. Відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Київському районі реєстраційної служби Одеського міського управління юстиції (актовий запис № 131), посилаючись на те, що спільне життя з відповідачкою не склалось, вони жили кожен своїм життям і не намагалися перейнятися проблемами один одного, в них немає спільних інтересів, відсутні почуття поваги та любові один до одного, вони не мають бажання бути разом, спільного господарства не ведуть, та фактично мешкають окремо. В судове засідання позивач не з`явився, про дату, час та місце судового розгляду справи був повідомлений належним чином - довідкою про доставку SMS-повідомлення, причини неявки не повідомив, однак надіслав до суду письмову заяву, в якій посилаючись на ст. 158 ЦПК України повністю підтримав позов, просив його задовольнити і слухати справу без його участі (а.с. 18,27). Відповідачка в судове засідання не з`явилась, про дату, час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, причини неявки не повідомила, однак надіслала суду дві письмові заяви, в яких повністю визнала позов та на підставі ст. 158 ЦПК України, просила суд слухати справу за її відсутністю (а.с. 24,26). Дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Суд встановив, що офіційно, шлюб між позивачем та відповідачкою був зареєстрований 31.01.2015 р. Відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Київському районі реєстраційної служби Одеського міського управління юстиції (актовий запис № 131), що підтверджується оригіналом свідоцтва про одруження серії [NUMBER] виданого повторно 26.08.2015 р. (а.с. 8). З матеріалів справи вбачається, що спільне життя у подружжя не склалось, шлюбні відносини між ними погіршились, що призвело до втрати необхідних для подружжя почуття любові та взаємоповаги, кожен з них має різні погляди на життя, духовні та моральні цінності, між ними постійно виникають непорозуміння та сварки по всім життєвим питанням через несумісність характерів, в результаті чого вони втратили повагу один до одного, а отже їхнє одруження виявилось невдалим і на сьогодні шлюб носить формальний характер, а тому подальше збереження шлюбу неможливо. Статтею 24 СК України передбачено - шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушення жінки та чоловіка до шлюбу - не допускається. Одночасно, статтею 56 СК України передбачено, що дружина та чоловік мають право вживати заходів, які не заборонені законом і не суперечать моральним засадам суспільства, щодо підтримання шлюбних відносин. Кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв'язку допомогою фізичного або психічного насильства - є порушенням права дружини, чоловіка на особисту свободу і може мати наслідки, встановлені законом. Статтею 24 СК України передбачено - шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушення жінки та чоловіка до шлюбу - не допускається. Статтею 56 СК України передбачено, що дружина та чоловік мають право вживати заходів, які не заборонені законом і не суперечать моральним засадам суспільства, щодо підтримання шлюбних відносин. Кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Відповідно до ч. 2 ст. 104 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Згідно із ч. 3 ст. 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст. 110 цього Кодексу, якою передбачено - позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Статтею 111 СК України передбачено, що суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства. У відповідності до ст. 112 ч. 2 СК України, суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу та обставини життя подружжя і постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. При таких обставинах, враховуючи матеріали позову, а також позицію позивача та відповідачки, викладених у їхніх письмових заявах на адресу суду про згоду з позовом, суд приходить до висновку, що сім'я розпалась остаточно і зберегти її неможливо, а збереження сім`ї в даному випадку, з урахуванням встановлених судом обставин - буде суперечити інтересам та особистим свободам позивача.

Outcome: approved