Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-03 00:00:00

20.08.2013 року позивачі [PERSON], [PERSON] звернулися до суду з даним позовом. В своїй позовній заяві вказали, що вироком Немирівського районного суду від 30.11.2012 року [PERSON] був визнаний винним у вчиненні злочину передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, йому призначено покарання у виді виправних робіт строком на 1 рік 6 місяців за місцем роботи в СВК «Поділля» с. Зарудинці з відрахуванням 15% з заробітної плати в дохід держави. 28.07.2012 року [PERSON] біля 12 год. 50 хв., керуючи трактором марки МТЗ-80, д/н [NUMBER] з причепом, який належить іншому відповідачу СВК «Поділля» с. Зарудинці, з яким [PERSON] перебував у трудових відносинах, перебуваючи в стані алкогольного сп'яніння на 444 км.+550м. автодороги Стрій-Тернопіль-Кіровоград-Знам'янка, грубо порушив вимоги п.п.2.9 «а», 10,1, 16,13 ПДР України, допустив зіткнення з його автомобілем «Форд Гранада», 1982 року виготовлення, д/н [NUMBER], який належав йому разом із дружиною на праві спільної власності. Внаслідок ДТП автомобіль був пошкоджений. Згідно висновку автотоварознавчої експертизи № 1413/12-21 від 20.08.2012 року вартість завданого йому пошкодженням автомобіля матеріального збитку становить 11985,00 грн. Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 22 та ч. 1 ст. 1166 і ст. 1177 ЦК України особа, якій завдана збитків у зв'язку із знищенням або пошкодженням її речі, має права на їх відшкодування особою, яка її спричинила. Також відшкодуванню підлягають витрати, які особа мусить зробити для відновлення свого порушеного права. Дані обставини встановлені вироком суду по кримінальній справі від 30.11.2012 року, який набув законної сили (справа № 1-217-286/2012). Таким чином, реальні збитки (матеріальна шкода), які завдав йому працівник СВК «Поділля» [PERSON], пошкодивши його автомобіль, складають 11985,00 грн. Крім цього, злочином йому завдана й моральна шкода. Внаслідок ДТП він отримав тілесні ушкодження, що підтверджується актом судово-медичного дослідження № 237 від 30.07.2012 року, в зв'язку із погіршенням стану здоров'я деякий час перебував на амбулаторному лікуванні, що підтверджується записами лікарів в його амбулаторній картці, ніс матеріальні витрати на придбання ліків, відвідування лікарів. На придбання медичних препаратів та ліків ним було витрачено 3183,26 грн., що підтверджується касовими чеками. Всього ж від злочину він зазнав матеріальної шкоди на суму 15168,26 грн. (11985,00 грн. + 3183,26 грн.). [PERSON] внаслідок ДТП відчував і терпів біль, сильно нервував, від чого в нього порушився сон і погіршилось самопочуття, йому було важко пересуватись. В даний час він позбавлений можливості використовувати свій трансполртний засіб за його призначенням, що змінило та ускладнило його життєві стосунки, спосіб життя, фактично позбавлило його засобу для заробітку, в нього на сьогоднішній день не має достатніх можливостей для придбання іншого аналогічного автомобіля або відновлювального ремонту існуючого. Відповідно до ст. 1172 ЦК України юридична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових обов'язків. Згідно з положеннями ст. 1177 і ст. 1187 ЦК України саме: відповідач СВК «Поділля», як власник джерела підвищеної безпеки, зобов'язаний відшкодувати йому завдану злочином шкоду. Однак, відповідач на час пред'явлення позову нічого йому не відшкодував і не має бажання цього зробити. Зволікання відповідача добровільно відшкодувати завдану йому шкоду, вважає, порушує його право власності, закріплене ст. 321 ЦК України. Відповідно до ч. 1 і п. 3, ч. 2 ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої їй ушкодженням здоровя та знищенням чи пошкодженням її майна. Завдану йому моральну шкоду [PERSON] оцінює в 25000 грн. Крім того даним злочином позивачу [PERSON] завдана моральна шкода, оскільки було фактично знищено її майно та спричинена шкода її здоров'ю. Внаслідок ДТП вона отримала тілесні ушкодженння, що підтверджується довідкою Немирівською ЦРЛ від 28.07.2012 року, в зв'язку із погіршенням стану здоров'я деякий час перебувала на амбулаторному лікуванні, що підтверджується записами лікарів в її амбулаторній картці. Внаслідок отриманих ушкоджень вона відчула і терпіла біль, сильно нервувала за свого травмованого чоловіка [PERSON], від чого в неї підвищувався тиск і погіршувалось самопочуття, її було важко виконувати домашню роботу. В даний час вона позбавлена можливості використовувати транспортний засіб за його призначенням, що змінило та ускладнило її життєві стосунки, спосіб життя, в неї та у членів її сім'ї на сьогоднішній день не має достатніх можливостей для придбання іншого аналогічного автомобіля або відновлювального ремонту існуючого. Відповідно до ст. 1172 ЦК України юридична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових обов'язків. Згідно з положеннями ст. 1187 ЦК України саме відповідач СВК «Поділля», як власник джерела підвищеної небезпеки, зобов'язаний відшкодувати йому завдану злочином шкоду. Однак, відповідпач на час пред'явлення позову нічого не відшкодував і не має бажання цього робити. Відповідно до ч. 1 і п. 3, ч. 2 ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої їй ушкодженням здоровя та знищенням чи пошкодженням її майна. Завдану її моральну шкоду [PERSON] оцінює в 20000 грн. Позивачі [PERSON], [PERSON] та їх представник адвок [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримали повністю, просили їх задовольнити, з мотивів викладених в позовній заяві. Представник відповідача СВК «Поділля» с. Зарудинці Слободянюк С.Г. та його представник адвокат [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги визнали частково. Повідомили, що взомі відшкодувати матеріальну та моральну шкоду, тільки в меншому розмірі, щодо позовних вимог. Третя особа на стороні відповідача [PERSON] в судовому засіданні підтримав позицію адвоката [PERSON] Оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності, вислухавши в судовому засіданні пояснення строн, їх представників та третю особу, суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити частково з наступних підстав. Відповідно до ч. 4 ст. 61 ЦПК України, вирок у кримінальній справі, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Відповідно до вироку Немирівського районного суду від 30.11.2012 року, відповідача [PERSON] було визнано винним у вчиненні злочину передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, призначено покарання у виді виправних робіт строком на 1 рік 6 місяців за місцем роботи в СВК «Поділля» села Зарудинці з відрахуванням 15% з заробітної плати в дохід держави ( а. с. 5 ). Зазначеним вироком встановлено, що 28.07.12 року біля 12 год.50 хв. керуючи трактором марки МТЗ-80 д/н [NUMBER] з причепом, який належить СВК «Поділля» с. Зарудинці Немирівського району Вінницької області,перебуваючи в стані алкогольного сп»ягніння, на 444 км.+ 550 метрів автодороги Стрій-Тернопіль-Кіровоград- Знамянка ,що поблизу с.Зарудинці грубо порушив п.п.2.9»а»,10.1,16.13 ПДР України, а саме: перед поворотом ліворуч не надав дорогу автомобілю марки «Форд Гранада» д/н [NUMBER] під керуванням водія [PERSON],що рухався по рівнозначній дорозі в зустрічному напрямку, чим допустив зіткнення з даним автомобілем. В наслідок ДТП водій [PERSON] згідно акту судово-медичного дослідження ( а. с. 6 ) отримав середні тілесні ушкодження у вигляді закритого перелому паростків правої ліктьової та променевої кісток, закритого перелому правої променевої кістки в середній третині, які згідно висновку судово-медичної експертизи №278 від 8.08.12 року відносяться до середніх тілесних ушкоджень, які спричинили тривалий понад 21 день розлад здоров'я. Відповідно до ст. 1172 ЦК України юридична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових обов'язків. Згідно з положеннями ст. 1177 і ст. 1187 ЦК України саме: відповідач СВК «Поділля», як власник джерела підвищеної безпеки, зобов'язаний відшкодувати йому завдану злочином шкоду. Відповідно до ч. 2 ст. 1187 Цивільного кодексу України шкода, що заподіяна джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди потерпілому [PERSON] згідно висновку автотоварознавчої експертизи № 1413/12-21 від 20.08.2012 року пошкеджено автомобіль, вартість матеріального збитку внаслідок пошкодження автомобіля становить 11985 грн. ( а. с. 7-12 ), також він перебував на амбулаторному лікуванні, на придбання медичних препаратів та ліків ним витрачено 3183,26 грн. + 637,93 грн., 386,60 грн. транспортних витрат, всього матеріальну шкоду він оцінює в розмірі 16284,85 грн. Даний факт знайшов своє підтвердження у судовому засіданні та підтверджується матеріалами справи. У зв'язку з вищевикладеним суд вважає можливим стягнути з відповідача ВСК «Поділля» с. Зарудинці Немирівського району Вінницької області в рахунок заподіяної позивачу [PERSON] матеріальної шкоди в сумі 16284,85 грн. Також потерпілому [PERSON] внаслідок дорожньо-транспортної пригоди завдану моральну шкоду, яку він оцінює в 25000 грн. Крім того, внаслідок дорожньо-транспортної пригоди потерпілій [PERSON] завдану моральну шкоду, яку вона оцінює в 20000 грн. Згідно ч. 1 ст. 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Відповідно до п. 2) ч. 2 ст. 23 ЦК України, моральна шкода полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів. За правилами ч. 1 ст. 1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Частиною 3 статті 23 ЦК України передбачено, що розмір грошового відшкодування моральної шкоди, визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вони є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Правова позиція Верховного Суду України з цього питання викладена в абзаці 2 п. 5 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» вказано, що суд, зокрема, повинен з'ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору Крім того, згідно роз'яснень, які містяться в пункті 9 вищезазначеної Постанови Пленуму Верховного Суду України, розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров'я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану, добровільне - за власною ініціативою чи за зверненням потерпілого - спростування інформації редакцією засобу масової інформації. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості. В судовому засіданні суд не знайшов належних доказів, щодо заподіяння позивачам [PERSON] та [PERSON] моральної шкоди внаслідок вчинених злочинних дій відповідачем у тому обсязі та вимозі, яка ним заявлена. Тому, виходячи з вищенаведеного, суд, враховуючи принципи розумності, виваженості та справедливості, вважає за доцільне позовні вимоги в частині відшкодування моральної (немайнової) шкоди задовольнити також частково. Визначаючи її розмір, суд виходить із характеру правопорушення (шкоду було заподіяно діями, які містили ознаки злочину), глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого та позбавлення можливості їх реалізації, ступеня вини винної особи, яка завдали моральної шкоди, а тому виходячи із принципу справедливості та розумності, прийшов до переконання та вважає за можливе визначити розмір морального відшкодування потерпілому [PERSON] в сумі 5000 грн., потерпілій [PERSON] в розмірі 3000 грн. Відповідно до ст. 88 ЦПК України підлягає стягненню з відповідача на користь держави судовий збір. Окрім того, позивачем понесені також витрати по наданню йому правової допомоги адвокатом в сумі 4230,80 грн., що підтверджується квитанцією ( а. с. 100 ), але, враховуючи, що позовні вимоги позивача були задоволені частково, суд вважає, що розмір таких витрат на правову допомогу необхідно визначити відповідно до ст. 1 Закону України «Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах», який набрав чинності з 01.01.2012 р., якою передбачено, що розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних справах, в яких така компенсація виплачується стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, іншою стороною не може перевищувати 40 відсотків встановленої законом мінімальної заробітної плати у місячному розмірі за годину участі особи, яка надавала правову допомогу у судовому засіданні, під час вчинення окремих процесуальних дій поза судовим засіданням та під час ознайомлення з матеріалами справи в суді, що визначається в відповідному рішенні. Мінімальна заробітна плата становить 1218 грн., 40% відповідно - 487 грн. 20 коп., адвокат приймаючи участь в судових засіданнях витратив на участь в процесах 5,5 год., отже компенсації підлягає сума 2679 грн. 60 коп. (5,5 год. х 487,2), тому і ці витрати підлягають частковому задоволенню. На підставі викладеного та

Outcome: partial