Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-04 00:00:00

20 лютого 2018 року позивач звернувся до суду з вказаним позовом, який обґрунтував тим, що відповідно до укладеного договору № б/н від 12 березня 2011 року відповідач [PERSON] отримав кредит у розмірі 2000 гривень у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Відповідно до п. 2.1.1.2.3, 2.1.1.2.4 Умов та правил надання банківських послуг клієнт дав згоду, щодо прийняття будь - якого розміру кредитного ліміту та його зміну за рішенням та ініціативою Банку. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписані ним заява разом з Умовами та правилами надання банківських послуг, а також Тарифами банку складає між ним і банком договір, що підтверджується підписом у заяві. Банк виконав свої зобовязання за договором у повному обсязі, а саме надав відповідачу можливість розпоряджатись кредитними коштами на умовах передбачених договором та в межах встановленого кредитного ліміту. У свою чергу відповідач не надав своєчасно Банку грошові кошти для погашення заборгованості за борговим зобовязанням, внаслідок чого станом на 31.12.2017 має заборгованість у загальній сумі 22966,70 гривень, з яких: 120 гривень\~- тіло кредиту; 17276,86 гривень - проценти за користуванням кредитом; 4000 гривень пеня та комісія, штрафи відповідно до п. 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг: 500,00 гривень фіксована частина та 1069,84 гривень\~процентна складова. Вказані суми позивач ПАТ КБ «ПриватБанк» просить стягнути з відповідача на свою користь. Ухвалою суду від 06 березня 2018 року дану позовну заяву було прийнято до розгляду, відкрито провадження по справі та визначено, що справа буде розглядатися за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін,у відповідності до ч.5 ст. 279 ЦПК України. Також даною ухвалою суду було визначено строки для подання сторонами відзиву на позовну заяву, відповіді на відзив та заперечень. Позивач копію ухвали про відкриття спрощеного позовного провадження у справі без повідомлення сторін отримав. Відповідач копію ухвали про відкриття спрощеного позовного провадження у справі без повідомлення сторін не отримав, оскільки конверт направлений за адресою реєстрації відповідача повернувся за закінченням терміну зберігання. Частиною восьмою статті 178 ЦПК України\~визначено, що у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Аналогічне положення міститься і в ч. 2 ст.191 ЦПК України. Відповідно до ч. 5 ст.279 ЦПК України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. Клопотання про розгляд справи за участю сторін від учасників судового процесу не надходило. З огляду на це, суд приходить до висновку про вирішення спору за наявними матеріалами справи. Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення. Відповідно до ст.ст. 15, 16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Правилами ст.12 ЦПК України\~визначено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідно до ч. 5 ст.81 ЦПК України, докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.\~\~ Судом встановлено, що відповідач звернувся до позивача з метою отримання банківських послуг, у зв'язку з чим підписав заяву № б/н від 12 березня 2011 року, згідно якого отримав кредит у розмірі 2000 гривень у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок, та підтвердив свою згоду на те, що підписана ним заява разом з Умовами та правилами надання банківських послуг, а також Тарифами банку складає між ним і банком договір, що підтверджується підписом у заяві. Банк виконав свої зобовязання за договором у повному обсязі, а саме надав відповідачу можливість розпоряджатись кредитними коштами на умовах передбачених договором та в межах встановленого ліміту. У свою чергу відповідач не надав своєчасно Банку грошові кошти для погашення заборгованості за борговим зобовязанням. Відповідно до п. 2.1.1.5.5 Договору, відповідач зобовязався погашати заборгованість за Кредитом, процентами за його використання, по перевитраті платіжного ліміту, а також сплачувати комісії на умовах, передбачених цих Договором. Згідно п. 2.1.1.5.7 Договору відповідач зобовязався слідкувати за витратами коштів в межах платіжного ліміту з метою запобігання виникнення Овердрафту, а у разі невиконання зобовязань за Договором, у відповідності до п. 2.1.1.5.6, на вимогу Банку виконати зобовязання з повернення кредиту, оплати винагороди Банку. Пунктом 2.1.1.7.6 Договору при порушенні позичальником строків платежів по якомусь з грошових зобовязань, передбачених цих договором більше ніж на 30 днів, позичальник зобовязаний сплатити Банку штраф, розмір якого встановлено тарифами договору. У встановлені договором строки, відповідач зобовязання не виконав, у звязку з чим станом на 31.12.2017 має заборгованість у загальній сумі 22966,70 гривень, з яких: 120 гривень\~- тіло кредиту; 17276,86 гривень - проценти за користуванням кредитом; 4000 гривень пеня та комісія, штрафи відповідно до п. 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг: 500,00 гривень фіксована частина та 1069,84 гривень\~процентна складова. В силу п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України підставою виникнення цивільних прав та обовязків, зокрема, є договори та інші правочини. Згідно\~ст. 1054 ЦК України\~за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст.ст.\~526,\~527, 530 ЦК України\~зобовязання повинні виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Згідно ст. 610 ЦК України порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання). Згідно\~ст. 612 ЦК України\~боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання договірних зобовязань або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Згідно\~ст. 623 ЦК України\~боржник, який порушив зобовязання, має відшкодувати кредиторові завдані цим збитки. Відповідно до\~ст. 625 ЦК України\~боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання. Разом з цим,\~ у правовій позиції Верховного Суду України в справі № 6-2003цс15 зазначено що, відповідно до статті 549 ЦК України штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення строків виконання грошових зобовязань за кредитним договором свідчить про недотримання положень, закріплених у статті 61 Конституції України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення. Виходячи з вищевикладеного, суд вважає що вимоги позивача в частині стягнення штрафів відповідно до п. 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг: 500,00 гривень (фіксована частина), та 1069,84 гривень (процентна складова), є подвійним нарахуванням неустойки, а тому вимоги банку в цій частині не підлягають задоволенню. Враховуючи той факт, що відповідач дотепер неналежно виконує свої обовязки з повернення отриманого ним ліміту кредитування, таке невиконання (неналежне виконання) є порушенням його зобовязань у розумінні норм ЦК України, а тому позовні вимоги підлягають частковому задоволенню у заявлений позивачем спосіб. Згідно вимог\~ст. 141 ЦПК України\~з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати по сплаті судового збору.

Outcome: partial