Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-10 00:00:00

21 серпня 2018 року позивач [PERSON] звернувся в суд з позовом до приватного нотаріуса Сокирянського районного нотаріального округу Чернівецької області [PERSON] про визнання незаконною та скасування постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії і зобовязання вчинити дії. В обґрунтування позовних вимог зазначає, що 27.06.2016р. помер [PERSON], який 30.06.2015р. склав заповіт, згідно якого заповів [PERSON] автомобіль. В подальшому [PERSON] склав ще один заповіт від 21.06.2016р. на все належне йому майно на імя свого сина. Однак, даний заповіт рішенням Новодністровського міського суду Чернівецької області від 05.03.2018р., що набрало законної сили, визнано нікчемним. Вказує, що після набрання законної сили вищевказаним рішенням суду позивач звернувся до приватного нотаріуса [PERSON] із заявою про видачу свідоцтва про спадщину за заповітом, проте останній у видачі свідоцтва відмовив. Додатково зазначає, що у постанові апеляційного суду Чернівецької області від 06.08.2018р. зазначено, що нікчемний заповіт не міг скасувати попередній, за яким спадкоємцем спірного майна (автомобіля) є [PERSON] Відтак, вважає постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії незаконною та просить скасувати постанову нотаріуса від 24.04.2018р. і зобовязати останнього видати свідоцтво про право на спадщину за заповітом. Позивач [PERSON] та його представник [PERSON] в судове засідання не зявилися, проте подали заяви про розгляд справи у їх відсутності, позов підтримують в повному обсязі з підстав, зазначених у ньому (а.с. 31, 33, 41-42, 50). Відповідач [PERSON], будучи належним чином повідомлений про дату, час і місце розгляду справи (а.с. 49), в судове засідання не зявився, отримавши копію позовної заяви з доданими до неї документами (а.с. 29), правом на подання відзиву не скористався, проте подав заяву від 27.09.2018р. про розгляд справи без його участі, у вирішенні спору покладається на розсуд суду (а.с. 44). У звязку з неявкою в судове засідання сторін, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. З'ясувавши дійсні обставини справи, дослідивши зібрані по справі докази, суд встановив, що 27 червня 2016р. у віці 51 року помер [PERSON], про що 29.06.2016р. зроблено актовий запис № 24, що підтверджується Свідоцтвом про смерть серії І-МИ № 163447, виданим 29.06.2016р. Виконавчим комітетом Ломачинецької сільської ради Сокирянського району Чернівецької області (а.с. 53). 30 червня 2015р. приватним нотаріусом Сокирянського районного округу Чернівецької області [PERSON] посвідчено заповіт серії НАН № 507589, зареєстрований в реєстрі за № 573, проведено державну реєстрацію у Спадковому реєстрі, згідно якого [PERSON] заповів належний йому на праві власності автомобіль марки ВАЗ, модель 21099, 2005 року випуску, номер кузова [NUMBER], державний реєстраційний номер [NUMBER], [PERSON], 17.03.1991р.н. (а.с. 17, 56). Із матеріалів спадкової справи № 25/2016, заведеної 19.07.2016р. до майна померлого [PERSON], вбачається, що 19 липня 2016 року позивач звернувся до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON] (а.с. 52). Судом також встановлено, що 21 червня 2016р. секретарем виконавчого комітету Ломачинецької сільської ради Сокирянського району Чернівецької області [PERSON] посвідчено заповіт, зареєстрований в реєстрі за № 53, проведено державну реєстрацію у Спадковому реєстрі, згідно якого [PERSON] заповів усе майно, яке буде йому належати на день смерті, де б воно не знаходилось і з чого б не складалося, і все те, на що по закону матиме право, [PERSON], 14.04.1988р.н. (а.с. 69). На даний час [PERSON] видано Свідоцтво від 17.01.2017р. про право на спадщину на нерухоме майно 1/2 частину житлового будинку № 2, розташованого по вул. Дністрівській, с. Ломачинці, Сокирянського району, Чернівецької області (а.с. 74). При цьому, рішенням Новодністровського міського суду Чернівецької області від 05.03.2018р. по цивільній справі №719/190/17, яке набрало законної сили, у задоволенні позову [PERSON] до [PERSON], за участі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, Ломачинецької сільської ради Сокирянського району Чернівецької області про визнання заповіту недійсним відмовлено. У даному рішенні судом встановлено, що оспорюваний заповіт секретарем сільської ради записаний зі слів спадкоємця, тобто не є особистим розпорядженням спадкодавця [PERSON]; заповідач через стан свого здоровя заповіт вголос не зачитував; при посвідченні заповіту двоє свідків присутні не були; заповіт зачитувався секретарем сільської ради, а тому суд прийшов до висновку, що заповіт [PERSON] від 21.06.2016р. складений з порушенням вимог щодо його посвідчення та є нікчемним (а.с. 10-12). Розглянувши заяву [PERSON], 24 квітня 2018р. приватний нотаріус [PERSON] виніс постанову вих.. № 40-02-31 про відмову у вчиненні нотаріальної дії, постановивши, що відповідно до рішення Новодністровського міського суду Чернівецької області від 05.03.2018р. слід відмовити [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на автомобіль (а.с. 16). Також судом встановлено, що згідно постанови апеляційного суду Чернівецької області від 06.08.2018р. по справі № 719/156/17 відмовлено у задоволенні позовних вимог щодо зобовязання [PERSON] повернути [PERSON] легковий автомобіль марки ВАЗ, модель 21099, 2005 року випуску, державний реєстраційний номер [NUMBER], номер кузова [NUMBER], комплект ключів та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії KIA 002339, виданого 28.01.2006р. Кельменецьким МРЕВ (а.с. 13-15). При цьому, в мотивувальній частині рішення суд апеляційної інстанції зазначив, що правила ч. 4 ст. 1254 ЦК України на спірні правовідносини не поширюються, оскільки заповіт недійсним не визнавався, а нікчемний правочин не створював юридичних наслідків, а отже в силу ч. 3 ст. 1254 ЦК України не міг скасувати попередній заповіт, за яким спадкоємцем щодо спірного майна (автомобіля) визначений [PERSON], який у встановлені законом строки і порядку звернувся із заявою щодо прийняття визначеного йому у складі спадщини майна. Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Як зазначено в ч. 1 ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. При цьому, згідно ч. 1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом має право прийняти спадщину або не прийняти її. У ч. 1 ст. 1269, ч. 1 ст. 1270 ЦК України зазначено, що спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини протягом шести місяців, які починаються з часу відкриття спадщини. Таким чином, з врахуванням положень ст.ст. 1220, 1269-1270 ЦК України заява про прийняття спадщини подана позивачем в межах строків та в порядку, визначеному чинним законодавством. Згідно ч. 1 ст. 1296, ч. 1 ст. 1298 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину, яке видається спадкоємцям після закінчення шести місяців з часу відкриття спадщини. Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 34, ч. 1, 10-11 ст. 67 Закону України «Про нотаріат» нотаріуси видають свідоцтва про право на спадщину за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, встановленому цивільним законодавством, на ім'я всіх спадкоємців або за їх бажанням кожному з них окремо після закінчення шести місяців з дня відкриття спадщини, а у випадках, передбачених ч. 2 ст. 1270 і ст. 1276 Цивільного кодексу України, - не раніше зазначених у цих статтях строків. Видача свідоцтва про право на спадщину спадкоємцям, які прийняли спадщину, строком не обмежена. При цьому, згідно ч.ч. 1, 3 ст. 49 Закону України «Про нотаріат» нотаріус відмовляє у вчиненні нотаріальної дії, зокрема, якщо: вчинення такої дії суперечить законодавству України; не подано відомості (інформацію) та документи, необхідні для вчинення нотаріальної дії; дія підлягає вчиненню іншим нотаріусом або посадовою особою, яка вчиняє нотаріальні дії; є сумніви у тому, що фізична особа, яка звернулася за вчиненням нотаріальної дії, усвідомлює значення, зміст, правові наслідки цієї дії або ця особа діє під впливом насильства; з проханням про вчинення нотаріальної дії\~ звернулась особа, яка в установленому порядку визнана недієздатною, або уповноважений представник не має необхідних повноважень; особа, яка звернулася з проханням про вчинення нотаріальної дії, не внесла плату за її вчинення; особа, яка звернулася з проханням про вчинення нотаріальної дії, не внесла встановлені законодавством платежі, пов'язані з її вчиненням та в інших випадках, передбачених законом. Нотаріусу забороняється безпідставно відмовляти у вчиненні нотаріальної дії. Така відмова згідно ст. 50 Закону України «Про нотаріат» оскаржується до суду особою,\~ прав та\~ інтересів\~ якої стосуються такі дії чи акти. Згідно ч.ч. 3, 4 ст. 12, ч. 1 ст. 13, ч.ч. 1, 5, 6 ст. 81 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, повязаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ч. 4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Таким чином, беручи до уваги встановлені судом апеляційної інстанції обставини про те, що правила ч. 4 ст. 1254 ЦК України на спірні правовідносини не поширюються, оскільки нікчемний правочин (заповіт від 21.06.2016р.) не створював юридичних наслідків, а отже в силу ч. 3 ст. 1254 ЦК України не міг скасувати попередній заповіт від 30.06.2015р., за яким спадкоємцем щодо спірного майна (автомобіля) визначений [PERSON], який у встановлені законом строки і порядку звернувся із заявою щодо прийняття визначеного йому у складі спадщини майна; зважаючи на необґрунтованість відмови нотаріуса у вчиненні нотаріальної дії з посиланням на рішення суду, яким встановлено, що заповіт від 21.06.2016р. є нікчемним, суд приходить до висновку, що відмова приватного нотаріуса [PERSON] у видачі [PERSON] свідоцтва про право на спадщину за заповітом є незаконною, а відтак, позов підставний та підлягає задоволенню в повному обсязі. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню 1409,60 грн. судового збору на користь позивача. На підставі ст.ст. 1217, 1220, 1223, 1254, 1268-1270, 1296, 1298 ЦК України, ст.ст. 34, 49, 50, 67 Закону України «Про нотаріат»,

Outcome: approved