Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-18 00:00:00

20.12.13 року позивач звернулась до суду з вказаним позовом до відповідача, заявою від 19.02.2014 року уточнивши свої позовні вимоги. На підтвердження своїх позовних вимог позивач зазначила, що 28.04.2011 року з відповідачем по справі вона зареєструвала шлюб в Приморському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Маріупольського МУЮ у Донецькій області, актовий запис № 106. Від подружнього життя вони мають неповнолітню дитину - доньку [PERSON], [INFO], яка проживає з нею та знаходяться на її утриманні. Шлюбні відносини з відповідачем припинені, добровільно матеріальної допомоги на утримання дитини він не надає, хоча працює, має постійний заробіток та має можливість сплачувати аліменти на утримання дитини та її утримання. Просила стягнути з відповідача аліменти на її користь на утримання неповнолітньої дитини - доньки [PERSON], [INFO], у розмірі 1/5 частини від усіх видів заробітку відповідача щомісяця до досягнення донькою повноліття та на її утримання в розмірі 300 гривень щомісяця до досягнення донькою 3-х років. Позивач в судове засідання надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, в якій позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила їх задовольнити (а.с.12). Відповідач в судове засідання надав заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги визнає повністю, не заперечував проти їх задоволення (а.с.13). Суд, дослідивши письмові докази по справі, вважає позов доведеним і таким, що підлягає задоволенню, з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони з 28.04.2011 року перебувають в шлюбі, зареєстрованому в Приморському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Маріупольського МУЮ у Донецькій області, актовий запис № 106 (а.с.5). Від подружнього життя вони мають неповнолітню дитину - доньку [PERSON], [INFO] (а.с.6), яка проживає з нею та знаходиться на її утриманні, що підтверджується довідкою виконкому Безіменської сільської ради Новоазовського району (а.с.8). Судом встановлено, що відповідач добровільної матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, хоча працює машиністом тепловозу в ПАТ «МК «Азовсталь», і має таку можливість, оскільки отримує постійну заробітну плату (а.с.11), тобто фактично ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків. Позивач не працює, знаходиться у відпустці по догляду за дитиною до трьох років. Згідно ст.180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ст.181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини присуджуються у частці від доходу матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ч.2 ст.84 Сімейного кодексу України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. З огляду на те, що судом встановлено, що відповідач матеріальної допомоги на дитину і на утримання дружини, яка не працює і знаходиться у відпустці по догляду за дитиною до трьох років, не надає, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання дитини та на утримання позивача. Вирішуючи питання про розмір аліментів, які підлягають стягненню на користь позивача з відповідача, суд враховує вимоги ст.182 Сімейного кодексу України, а саме те, що відповідач офіційно працює, має інші аліментні обов'язки, а саме - сплачує аліменти на користь [PERSON], що підтверджується довідкою ПАТ «МК «Азовсталь» (а.с.11), суд також враховує розмір середнього заробітку відповідача, вважає можливим стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини в розмірі 1/5 частини від усіх видів доходів, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до її повноліття, а на утримання позивача - в твердій грошовій сумі в розмірі 300 гривень щомісяця до досягнення дитиною трьох років. Згідно ст.88 ЦПК України і Закону України «Про судовий збір» з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір в розмірі 229 гривень 40 копійок. Враховуючи викладене,

Outcome: approved