Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-04 00:00:00

20 квітня 2016 року позивач звернувся до суду з вказаним позовом посилаючись на те, що 12.12.2013 померла його тітка [PERSON]. Після її смерті відкрилась спадщина, до складу якої входить земельна ділянка площею 2,44 га, розташована на території Бобруйківської сільської ради Козелецького району Чернігівської області, передану для ведення особистого селянського господарства та земельна ділянка площею 0,5300 га, розташована в с. Бобруйки Козелецького району Чернігівської області, за цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства. Позивач являються спадкоємцями за законом на дану спадщину, але не може її оформити в нотаріальній конторі, оскільки пропустив строк для прийняття спадщини, який, як він вважає пропустив з поважної причини, тому за захистом свого права був вимушений звернутись до суду. В судове засідання позивач не зявився, в матеріалах справи міститься заява з проханням розглядати справу без його участі. Позовні вимоги підтримує повністю та просить їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не зявився, надавши до суду заяву за підписом голови Бобруйківської сільської ради Козелецького району Чернігівської області з проханням судове засідання провести за його відсутності. Позов визнає. Відповідно до ч. 2\~ст. 197 ЦПК України\~у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього\~Кодексу\~розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Судом встановлено, що 12.12.2013 померла [PERSON] (копія свідоцтва про смерть серії І-ЕЛ № 215379, видане 17.12.2013 виконавчим комітетом Бобруйківської сільської ради Козелецького району Чернігівської області) /а.с. 15/. Після її смерті відкрилась спадщина, до складу якої входить земельна ділянка площею 2,44 га, розташована на території Бобруйківської сільської ради Козелецького району Чернігівської області, передану для ведення особистого селянського господарства та земельна ділянка площею 0,5300 га, розташована в с. Бобруйки Козелецького району Чернігівської області, за цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства. Позивач являється спадкоємцем пятої черги за законом після смерті [PERSON], однак з відповідною заявою про прийняття спадщини до нотаріальної контори, не звертався, як наслідок, пропустив строк звернення на прийняття спадщини. В обгрунтування поважності причини пропуску такого позивач зазначив, що через юридичну необізнаність, тривалу хворобу, зміни в законодавстві, проживання за межами області, вважав, що не пропустив встановлений законодавством строк для подання заяви про прийняття спадщини. Відповідно до інформаційної довідки зі Спадкового реєстру спадкова справа до майна померлої 12.12.2013 року [PERSON] не заводилась /а.с. 38/. Відповідно до ч. 3 ст. 10 та ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом та ст. 61 цього Кодексу. Відповідно до ч. 2 ст. 59 ЦПК України обставини, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять всі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок смерті. У відповідності до ст.ст. 1268 -1269 ЦК України спадкоємець за законом чи за заповітом може прийняти спадщину або не прийняти її. Не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням. Спадщина належить спадкоємцю з моменту її відкриття не залежно від часу прийняття спадщини. Спадкоємець, який прийняв частину спадщини, вважається таким, що прийняв усю спадщину. Відповідно до п. 24 Постанови Пленуму Верховного суду України від 30.05.2008 N 7 Про судову практику у справах про спадкування, особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України. Зазначене положення застосовується до спадкоємців, в яких право на спадкування виникло з набранням чинності зазначеним Кодексом. При розгляді цих справ слід перевіряти наявність або відсутність спадкової справи стосовно спадкодавця у державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини, наявність у матеріалах справи обґрунтованої постанови про відмову нотаріуса у вчиненні нотаріальної дії, зокрема відмови у видачі свідоцтва про право на спадщину. За наявності у спадковій справі заяви спадкоємця про відмову від права на спадщину його вимоги про визначення додаткового строку для прийняття спадщини задоволенню не підлягають Вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій Відповідно до Правового висновку Верховного Суду України від 26 вересня 2012 року по справі № 6-85 цс 12 у спорі про визначення додаткового строку для прийняття спадщини, що право на спадщину належить спадкоємцеві з моменту її відкриття й закон зобов'язує спадкоємця, який постійно не проживав із спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Правила ч. 3 ст. 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; ці обставини визнані судом поважними. Якщо ж у спадкоємця перешкод не було, а він не скористався правом на прийняття спадщини через відсутність інформації про спадкову масу, то положення ч. 3 ст. 1272 ЦК України не застосовуються. Відповідно до п. 2 інформаційного листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 24-753/0/4-13 від 16.05.2013 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно зі спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини (ч. 1 ст. 1269 ЦК). Заява про прийняття спадщини подається до нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини особисто. Відповідно до ст. 1272 ЦК визначено наслідки пропущення строку для прийняття спадщини, зокрема, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого ст. 1270 ЦК, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини нотаріусу за місцем відкриття спадщини. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Відповідно до змісту ст. 1272 ЦК позов про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини подається: 1) у разі відсутності письмової згоди всіх спадкоємців, які прийняли спадщину, на подання спадкоємцем, який пропустив шестимісячний строк, заяви про прийняття спадщини до нотаріальної контори; 2) у разі пропуску шестимісячного строку подання заяви про прийняття спадщини до нотаріальної контори та відсутності інших спадкоємців, які прийняли спадщину та могли б дати письмову згоду на подання цієї заяви. Належними відповідачами у спорах про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини є спадкоємці, які прийняли спадщину, або територіальні громади в особі органів місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини В сенсі ст. 1272 ЦПК України, судом не можуть бути визнані поважними такі причини пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини як юридична необізнаність позивача щодо строку та порядку прийняття спадщини, необізнаність особи про наявність спадкового майна, похилий вік, непрацездатність, незнання про існування заповіту, встановлення судом факту, що має юридичне значення для прийняття спадщини (наприклад, встановлення факту проживання однією сім'єю), невизначеність між спадкоємцями хто буде приймати спадщину, відсутність коштів для проїзду до місця відкриття спадщини, несприятливі погодні умови. За загальними положеннями про спадкування право на спадщину виникає в день відкриття спадщини, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (ч. 3 ст. 1222, ч. 1 ст. 1220, ч. 1 ст. 1270 ЦК України). Зі змісту довідки виданої виконавчим комітетом Бобруйківської сільської ради Козелецького району Чернігівської області за вих. № 97 від 05.05.2015 вбачається, що [PERSON] на момент смерті проживала одна /а. с. 21/. Враховуючи те, що позивачем, в порушення ч. 1 ст. 60, ч. 3 ст. 10 ЦПК України, не доведено допустимими доказами по справі поважність причини пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини суд, оцінюючи зібрані по справі докази в їх сукупності, робить висновок, що позов [PERSON] про визначення додаткового строку для прийняття спадщини не підлягає задоволенню у зв'язку з недоведеністю вимог. Враховуючи викладене,

Outcome: dismissed