Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-03 00:00:00

20 квітня 2016 року позивачі [PERSON], [PERSON] звернулися до суду з позовом до відповідача [PERSON] про визнання права власності на спадкове майно. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначила, що 04 грудня 2012 року померла [PERSON], яка є двоюрідною сестрою позивачів. Покійній [PERSON] на праві власності належала квартира [ADDRESS]. Квартира складається з двох ізольованих житлових кімнат, житловою площею 31,6 кв.м, загальною площею 49,2 кв.м. Відповідно до висновку про вартість майна ринкова вартість квартири складає 369\~269,00 грн. 01 листопада 2012 року [PERSON] склала заповіт на вказану вище квартиру на користь [PERSON], [PERSON] та [PERSON] У встановлений законом термін позивачі звернулися до приватного нотаріуса з заявою про прийняття спадщини, а відповідач відмовився від отримання свідоцтва про право на спадщину після смерті [PERSON] на користь позивачів. На підставі поданих позивачами заяв була заведена спадкова справа № 3/2013, якій надано номер у спадковому реєстрі № 54361888. Проте через відсутність свідоцтва про право власності на квартиру нотаріусом було відмовлено [PERSON] та [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом. З огляду на викладене, не маючи іншої можливості захистити свої права, позивачі вимушені звернутись до суду із даним позовом про визнання за ними в порядку спадкування після смерті [PERSON] право власності на нерухоме майно: квартиру [ADDRESS] за кожним по 1/2 частині. Позивач [PERSON] у судове засідання не прибула, проте надала суду заяву, в якій позовні вимоги підтримала у повному обсязі, просила позов задовольнити. Відповідач у судове засідання не з'явився, попередньо подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги визнав. Відповідно до положень частини другої\~статті 197 Цивільного процесуального кодексу України,\~фіксування судового засідання технічними засобами не здійснюється. Суд, всебічно і повно зясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення на них, обєктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, застосувавши до спірних правовідносин відповідні норми матеріального та процесуального права, встановив наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. [PERSON] померла 04 грудня 2012 року (а.с. 6). Згідно довідки № 02-02/1364 виписки з будинкової книжки про реєстрацію та склад сімї, [PERSON] була уповноваженим власником (основним квартиронаймачем) квартири [ADDRESS] (а.с. 6). 01 листопада 2012 року [PERSON] склала заповіт, яким квартиру [ADDRESS] заповіла у рівних частках [PERSON], [PERSON] та [PERSON] (а.с. 7-8). Листом 26 липня 2013 року приватний нотаріус Івано-Франківського міського нотаріального округу [PERSON]відмовила позивачу [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом у звязку з відсутністю правовстановлюючого документу на квартиру [ADDRESS] (а.с. 9). Листом 02 липня 2013 року відмовлено позивачу [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом у звязку з відсутністю правовстановлюючого документу щодо належності майна спадкоємцеві (а.с. 10). Спадкова справа після смерті [PERSON] зареєстрована у спадковому реєстрі за № 54361888 (а.с. 11). [PERSON] звернувся з заявою до приватного нотаріуса Івано-Франківського міського нотаріального округу [PERSON], у якій відмовився від отримання свідоцтва про право на спадщину після смерті [PERSON] на користь [PERSON] та [PERSON] (а.с.12). Згідно архівного витягу розпорядження міського голови від 23 лютого 2001 року за № 75-р, квартира [ADDRESS] приватизована [PERSON] (а.с. 13-14). Згідно висновку про вартість майна, вартість квартири [ADDRESS] становить 369\~269,00 грн. (а.с. 15). Відповідно до довідки Обласного комунального підприємства «Івано-Франківське обласне бюро технічної інвентаризації» від 11 серпня 2015 року вих. № 448/01-21, за [PERSON] зареєстровано право власності на квартиру [ADDRESS] на підставі свідоцтва про право власності на житло від 04 жовтня 2001 року (а.с. 41-42). Відповідно до статті 1216 Цивільного кодексу України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Стаття 1218 Цивільного кодексу України передбачає, що до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно вимог частини першої статті 1220 Цивільного кодексу України, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Частина перша статті 1223 Цивільного кодексу України зазначає, що право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Згідно частини другої статті 41 Конституції України, право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Стаття 328 Цивільного кодексу України передбачає, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. У відповідності з положеннями статті 392 Цивільного кодексу України, власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. У судовому засіданні судом достовірно встановлено, що позивачі [PERSON], [PERSON] є єдиними спадкоємцями за заповітом після смерті [PERSON], яка є власником квартири [ADDRESS], проте свідоцтво про право власності на житло було втрачено, що є підставою для визнання у судовому порядку права власності за позивачами на нерухоме майно в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON], яка померла 04 грудня 2012 року. На підставі вищевикладеного, відповідно до статей 328, 392, 1216, 1218, 1220, 1223 Цивільного кодексу України,

Outcome: approved