Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-27 00:00:00

20 лютого 2014 року позивачка звернувся з вказаним позовом в суд до відповідача, та просить суд стягнути з відповідачки на її користь борг за договором позики - 60 000,00 грн., три відсотки річних від простроченої суми боргу, а саме: 1158,90 грн., пеню у вигляді подвійної облікової ставки НБУ за кожен день прострочення - 5094,24 грн., а всього загальна сума заборгованості 66253,14 грн. Свої вимоги мотивує тим, що 14.05.2013 року між сторонами було укладено договір позики. На підтвердження укладення договору [PERSON] було видано розписку про отримання коштів. Відповідно до умов договору позивачкою [PERSON] було передано відповідачці грошові кошти в сумі 110 000,00 грн. для вирішення власних приватних потреб, які остання зобов'язалася повернути до 30.06.2013 року. По закінченні зазначеного строку відповідачка повернула лише 50 000,00 грн., а залишок позики в розмірі 60 000,00 грн., незважаючи на неодноразові вимоги, не повернула і ухиляється від повернення. Позивачка в судове засідання не з'явилася, про час і місце судового розгляду справи повідомлена в установленому законом порядку. Представник позивачки [PERSON] - [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просить стягнути з відповідачки на користь позивачки заборгованість за договором позики в сумі 66 253,14 грн., що складається з основного боргу в сумі 60 000,00 грн., три відсотки річних від простроченої суми боргу в сумі 1158,90 грн. та пені у вигляді подвійної облікової ставки НБУ за кожен день прострочення в сумі 5094,24 грн. Відповідачка в судове засідання не з'явилась, про час і місце судового розгляду справи повідомлена в установленому законом порядку, причин неявки суду не повідомила, справа розглядається в порядку заочного провадження. Заслухавши пояснення представника позивача, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Судом встановлено, що між сторонами існують договірні відносини позики. Згідно ст.1047 ЦК України - договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Встановлено, що 14 травня 2013 р. між [PERSON] та [PERSON] укладено договір позики, що підтверджується договором позики від 14 травня 2013 року. Згідно п.п.1, 2 Договору позики відповідач [PERSON] (позичальник) отримала від [PERSON] (позикодавця) позику - грошові кошти в сумі 110 000,00 грн., які зобов'язалася повернути до 30 червня 2013 року. Передачу грошей було здійснено під час написання цього договору. Крім того, на підтвердження укладення договору позики, а також підтвердження факту передачі грошової суми позичальнику, позивачем надано суду розписку відповідачки [PERSON] від 14.05.2013 року про отримання нею грошових коштів в сумі 110 000,00 грн. за договором позики від 14 травня 2013 року від [PERSON] 10 січня 2014 року позивачка зареєструвала шлюб та змінила своє прізвище з «[PERSON]» на «[PERSON]», що підтверджується свідоцтвом про шлюб, виданим відділом реєстрації актів цивільного стану по м. Охтирка реєстраційної служби Охтирського МРУЮ у Сумській області серія [NUMBER] від 10.01.2014 року (а.с.10). За своєю суттю розписка про отримання в борг грошових коштів є документом, який видається боржником кредитору за договором позики, підтверджуючи як його укладення, так і умови договору, а також засвідчуючи отримання боржником від кредитора певної грошової суми або речей. Тобто, розписка позичальника є борговим документом, який підтверджує укладення договору позики, а також підтверджує факт передачі грошової суми позичальнику. Таким чином, судом встановлено, що між сторонами виникли договірні відносини позики, які регулюються ст.1046 ЦК України, згідно якої, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками (ст..1046 ЦК України). Відповідно до ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно ст.. 526 ЦК України - зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до пп. б п. 2 договору позики від 14.05.2013 року позика надається позикодавцем позичальнику на термін до 30 червня 2013 року. Відповідачка частково повернула позивачці грошові кошти в рахунок погашення боргу за договором позики у розмірі 50000 грн., що підтвердив в судовому засіданні представник позивачки. Судом встановлено, що на даний час відповідачкою частина позики - грошові кошти в сумі 60000 грн. позивачці не повернута. Враховуючи викладене, з відповідачки [PERSON] на користь позивачки [PERSON] необхідно стягнути неповернуту частину позики в сумі 60 000,00 грн. Відповідно до ст. 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Згідно ч.1 ст. 625 ЦК України - боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Відповідно до ч.2 ст. 625 ЦК України - боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Крім того, згідно п.3 ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки. Пунктом 4 вищевказаного Договору передбачено, що при неповерненні суми позики своєчасно (тобто до 30.06.2013 року) позикодавець вправі буде вимагати сплати пені в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми простроченого платежу за кожний день прострочення. Сплата пені не звільняє Позичальника від виконання основного зобов'язання. Враховуючи викладене, виходячи з умов договору позики від 14.05.2013 року, який було підписано сторонами та відповідно досягнуто згоди щодо всіх істотних умов договору, відповідачка зобов'язана сплатити позивачці три проценти річних від простроченої суми боргу та неустойку - пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми простроченого платежу за кожен день прострочення. Суд погоджується з розрахунком заборгованості за договором позики, наданим позивачем до позовної заяви, згідно якого загальна сума боргу за період з 01.07.2013 року по 19.02.2014 року включно (в межах заявлених позовних вимог) з врахуванням суми неповернутої частини позики, трьох процентів річних від простроченої суми боргу та неустойки - пені у розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми простроченого платежу за кожен день прострочення за весь період становить 66 253,14 грн., а саме: Розрахунок 3% річних здійснюється за формулою: 60 000,00 грн. (сума боргу) х 235 (кількість днів прострочення з 01.07.2013 року по 19.02.2014 року включно) : 365 х 3 : 100 = 1158,90 грн. Таким чином, розмір 3% річних від простроченої суми за 235 днів становить 1158, 90 грн. Розрахунок пені у вигляді подвійної облікової ставки НБУ від суми простроченого платежу за кожен день прострочення наступний: з 01.07.13 року по 12.08.13 року включно, тобто за період 44 дні, розмір пені у вигляді подвійної облікової ставки НБУ, яка становила 7%, склав 1012,60 грн.: 60 000,00 грн. (сума боргу) х 14% (подвійна облікова ставка НБУ) : 365 х 44 (кількість днів прострочення) = 1012,60 грн. з 13.08.13 до 19.02.14 року включно, тобто за період 191 день, розмір пені у вигляді подвійної облікової ставки НБУ, яка становила 6,5 %, склав 4081,64 грн.: 60 000,00 грн. (сума боргу) х 13% (подвійна облікова ставка НБУ) : 365 х 191 (кількість днів прострочення) = 4081,64 грн. Таким чином пеня за весь час прострочення сплати боргу за період з 01.07.2013 року по 19.02.2014 року включно складає 5094,24 грн. Враховуючи вищевикладене, з відповідачки на користь позивачки необхідно стягнути заборгованість за договором позики в сумі 66253,14 грн., що складається з неповернутої частини позики в сумі 60 000,00 грн., трьох проценти річних від простроченої суми боргу в розмірі 1158,90 грн. та неустойки - пені у розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми простроченого платежу за кожен день прострочення в сумі 5094,24 грн. Згідно ст. 88 ЦПК України - стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, тому з [PERSON] на користь [PERSON] необхідно стягнути судовий збір в сумі 662,53 грн. На підставі викладеного, ст. ст. 526, 611, 625, 1046, 1047, 1049, 1050 ЦК України,

Outcome: approved