Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-01 00:00:00

21 грудня 2017 року [PERSON] звернулася до суду з позовом, вказуючи на те, що з 28 серпня 2012 року перебуває у зареєстрованому шлюбі з [PERSON], однак спільне життя з останнім не склалося через зловживання ним спиртними напоями, у звязку з чим вони з 2015 року разом не проживають та спільного господарства не ведуть, відтак, на її думку, їх сім?я збережена бути не може, тому просила шлюб між ними розірвати, а також стягнути з відповідача на її користь на утримання синів [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], які проживають разом з нею та на утримання яких останній в добровільному порядку допомоги не надає, хоча вони її й потребують, аліменти в розмірі 1300 грн. на кожну дитину, починаючи з дня звернення до суду і до досягнення дітьми повноліття. Одночасно позивач просила звільнити від сплати судового збору за подання до суду позовної заяви про розірвання шлюбу, посилаючись на наявність на її утриманні двох малолітніх дітей та скрутне матеріальне становище. Ухвалою суду від 22 грудня 2017 року клопотання позивача [PERSON] задоволено та звільнено її від сплати судового збору за подання до суду позовної заяви про розірвання шлюбу / а. с. 15 /. Цього ж дня ухвалою суду позовну заяву [PERSON] прийнято до розгляду, провадження у справі відкрито та призначено її до розгляду у підготовчому судовому засіданні на 22 січня 2018 року / а. с. 16 /. 17 січня 2018 року на адресу суду від відповідача [PERSON] надійшов відзив, відповідно до якого позов [PERSON] про розірвання шлюбу він визнав. Однак, просив зменшити розмір аліментів на утримання малолітніх синів до 500 грн. 00 коп. на кожну дитину з огляду на відсутність постійного джерела доходу, наявність на його утриманні іншої дитини від попереднього шлюбу та батьків похилого віку. Ухвалою суду від 22 січня 2018 року підготовче провадження за позовом [PERSON] закрито, справу призначено до розгляду у відкритому судовому засіданні на 02 лютого 2018 року / а. с. 48 /. 25 січня 2018 року на електрону адресу суду від позивача надійшла відповідь на відзив, із змісту якої слідує, що відповідач протягом 2017 року обмежено здійснював свій обовязок по утриманню дітей та не надав належних і допустимих доказів щодо наявності на його утриманні батьків похилого віку, відтак вважала його твердження в цій частині безпідставними / а. с. 54 - 55 /. Позивач [PERSON] у судове засідання не зявилася, надавши суду заяву про підтримання позову, розгляд справи у її відсутність та зменшення позовних вимог в частині розміру стягуваних аліментів та, як наслідок, просила стягнути з відповідача по 750 грн. 00 коп. на утримання кожної дитини. Незважаючи на своєчасність повідомлення про місце, дату та час розгляду справи, відповідач [PERSON] до суду не зявився, причин своєї неявки суду не повідомив, клопотання про відкладення розгляду справи не заявив / а. с. 54 /, тому суд у відповідності з вимогами ст. 280 ЦПК України вважає за можливе провести заочний розгляд справи на підставі, наявних у ній, доказів. Перевіривши фактичні обставини справи в межах, наявних в ній, письмових доказів, суд приходить до висновку про задоволення позову, виходячи з наступного. Так, сторони 28 серпня 2012 року в Центральному відділі державної реєстрації шлюбів м. Києва з державним Центром розвитку сімї зареєстрували шлюб, про що складено відповідний актовий запис за № 2001 та видано свідоцтво серії І - БК № 204248 / а. с. 9 /. Від цього шлюбу у сторін 19 лютого 2013 року та 07 жовтня 2014 року народилися сини відповідно [PERSON] та [PERSON], що стверджується свідоцтвами про їх народження від серії І КЕ, І БК за номерами 173499, 411524, виданими 15 березня 2013 року виконавчим комітетом Великобузівської сільської ради Шишацького району Полтавської області та 30 жовтня 2014 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Святошинського районного управління юстиції у м. Києві / а.с.10 11 /. Як встановлено судом, шлюбні відносини між [PERSON] та [PERSON] припинені в 2015 році, відновлювати їх вони наміру та бажання не мають з огляду на позицію кожного з них, спільного господарства протягом цього часу не ведуть. За таких обставин, суд, з урахуванням того, що сторони категорично наполягали на розірванні шлюбу, вважає, що подальше їх спільне життя і збереження шлюбу суперечить інтересам як кожного із них, так і інтересам їх малолітніх дітей, тому,

Outcome: approved