Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-03 00:00:00

21.03.2014 року позивачка звернулась до суду із позовом до відповідачів про визнання неповнолітніх осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням. Вимоги позовної заяви мотивовано тим, що рішенням Дніпровського районного суду м. Києва від 18.07.2013 року залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 11.12.2013 року [PERSON] та [PERSON] визнано такими, що втратили право користування квартирою [ADDRESS] з підстав не проживання в квартирі без поважних причин понад шість місяців. Проте, під час розгляду даного спору в суді, без згоди наймача, за заявами [PERSON] та [PERSON], за місцем їх реєстрації були зареєстровані їх неповнолітні діти. Так, [PERSON] зареєструвала 20.06.2013 року в квартирі [ADDRESS] свою малолітню доньку [PERSON], [INFO], а [PERSON] зареєструвала 20.06.2013 року в квартирі [ADDRESS] свою малолітню доньку [PERSON], [INFO]. Позивачка зазначає, що [PERSON] з 23.02.2008 року перебуває у шлюбі з [PERSON] та фактично проживає зі своїм чоловіком, а згодом і малолітньою донькою у [ADDRESS], за місцем реєстрації [PERSON] [PERSON] з 28.09.2012 року перебуває у шлюбі з [PERSON] та фактично проживає зі своїм чоловіком, а згодом і малолітньою донькою у [ADDRESS]. Обґрунтовуючи позовні вимоги позивачка посилається на те, що згідно доданих до позовної заяви актів ЖРЕО, ні [PERSON] зі своєю малолітньою донькою [PERSON], ні [PERSON] зі своєю малолітньою донькою [PERSON] в квартирі [ADDRESS] не проживають, а відповідно до акту ЖРЕО від 13.01.2014 року, в квартирі не виявлено дитячих меблів та дитячих речей. З посиланням на факти встановлення у наведеному вище рішенні суду та положення ст. 29 ЦК України, якою передбачено, що місцем проживання фізичної особи є місце проживання її батьків, позивачка просить визнати малолітніх [PERSON] та [PERSON] такими, що втратили право користування спірною квартирою. В судовому засіданні представник позивача підтримала вимоги позовної заяви з підстав викладених у ній і просить позов задовольнити. [PERSON] в судовому засіданні, яке відбулось 24.04.2014 року, позовні вимоги не визнала і пояснила суду, що малолітня [PERSON], [INFO], є її донькою і проживає разом із нею в [ADDRESS], фактично [PERSON] зареєстрована в [ADDRESS]. В подальшому до суду надійшла заява [PERSON] про розгляд справи за її відсутності. [PERSON] в судовому засіданні суду пояснила, що позов визнає лише юридично, але вважає несправедливими рішення Дніпровського районного суду м. Києва та ухвалу Апеляційного суду м. Києва, якими її та [PERSON] було визнано такими, що втратили право користування житловим приміщенням, хоча і розуміє, що вони мають юридичну силу. Малолітня [PERSON], [INFO], є її донькою і проживає разом з нею майже два роки в [ADDRESS]. Представники третіх осіб в судове засідання не з'явились, до суду надійшли заяви третіх осіб про розгляд справи за відсутності їх представників. Суд, вислухавши пояснення представника позивача та відповідачів, дослідивши матеріали справи, оцінивши всі зібрані по справі докази у їх сукупності, приходить до висновку про те, що позовні вимоги підлягають до задоволення з огляду на наступне. Відповідно до ч. 1 ст. 61 ЦПК України, обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Судом встановлено, визнано та не заперечувалось сторонами, що [PERSON] є рідною матір'ю малолітньої [PERSON], [INFO], а [PERSON] є рідною матір'ю малолітньої [PERSON], [INFO]. За змістом рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 18.07.2013 року, залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 11.12.2013 року, [PERSON] та [PERSON] визнані такими, що втратили право користування квартирою [ADDRESS] з підстав не проживання в квартирі без поважних причин понад шість місяців (а.с. 6-14). Відповідно до ч. 3 ст. 61 ЦПК України, обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Згідно наявної в матеріалах справи довідки форми 3 №826 від 06.09.2013 року виданої ЖРЕО 413, у квартирі [ADDRESS], яка не приватизована, а власником особового рахунку є [PERSON], зареєстровані: [PERSON] (власник особового рахунку) з 16.05.1974 року; [PERSON] (син власника особового рахунку) з 18.07.1991 року; [PERSON] (племінник власника особового рахунку) з 06.07.1995 року; [PERSON] (донька племінниці власника особового рахунку) з 20.06.2013 року; [PERSON] (донька племінниці власника особового рахунку) з 20.06.2013 року (а.с. 15). Відповідно до положень ст. 57 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. За змістом акту посвідченого начальником ЖРЕО-413 від 18.09.2013 року, [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], зі своїми дітьми [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], за адресою: [ADDRESS] не проживають з 18.07.2013 року (а.с. 16). За змістом акту посвідченого начальником ЖРЕО-413 від 20.11.2013 року, [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], зі своїми дітьми [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], за адресою: [ADDRESS] не проживають з 18.07.2013 року (а.с. 17). Відповідно до акту обстеження житлово-побутових умов від 13.01.2014 року затвердженого начальником ЖРЕО-412, в квартирі [ADDRESS] дитячих меблів або дитячих речей не виявлено (а.с. 18). За змістом акту посвідченого начальником ЖРЕО-412 від 12.02.2014 року, малолітні діти [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], разом зі своїми матерями [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], не проживають за адресою: [ADDRESS] фактично з дня народження дітей, дитячих речей, меблів та іграшок в квартирі немає. За змістом акту посвідченого начальником ЖРЕО-412 від 18.04.2014 року, малолітні діти [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], разом зі своїми матерями [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], не проживають за адресою: [ADDRESS] фактично з дня народження дітей, дитячих речей, меблів та іграшок в квартирі немає. Відповідно до ст. 71 ЖК Української РСР, при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається житлове приміщення на протязі шести місяців, а відповідно до ст. 72 ЖК Української РСР, визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки проводиться в судовому порядку. На підставі наявних у справі письмових доказів та з огляду на надані в судовому засіданні пояснення [PERSON] та [PERSON] судом встановлено, що малолітні [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], дійсно не проживають у квартирі [ADDRESS] понад шість місяців. Згідно ч. 4 ст. 29 ЦК України, місцем проживання фізичної особи, яка не досягла десяти років, є місце проживання її батьків (усиновлювачів) або одного з них, з ким вона проживає, опікуна або місцезнаходження навчального закладу чи закладу охорони здоров'я, в якому вона проживає. Судом встановлено, що малолітня [PERSON], [INFO], проживає разом зі своєю матір'ю [PERSON] за адресою: [ADDRESS], а малолітня [PERSON], [INFO], проживає разом зі своєю матір'ю [PERSON] за адресою: [ADDRESS]. За наведених обставин, вимоги позивача є обґрунтованими та такими, що підлягають до задоволення. На підставі викладеного,

Outcome: approved