Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-01 00:00:00

20.10.2016 року позивач звернулася до суду з позовною заявою, в якій просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], в розмірі 1/4 частини заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи стягнення з 18.10.2016 року до досягнення дитиною повноліття. В обґрунтування позовних вимог зазначила, що з серпня 2011 року по березень 2016 року перебувала з відповідачем в не зареєстрованому шлюбі. Від спільного проживання мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], який на даний час проживає разом з позивачем та знаходиться повністю на її утриманні. На думку позивача, відповідач ухиляється від надання матеріальної допомоги на утримання дитини з квітня 2016 року, в звязку з чим змушена звернутися до суду із заявою про стягнення аліментів на його утримання. Зазначає, що відповідач не сплачує аліменти на користь інших матерів та дітей. На даний час відповідач офіційно не працює. В судове засідання позивач заявила клопотання про розгляд справи без її участі в звязку з хворобою. Позов підтримує в повному обсязі, просить задовольнити. Не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач, будучи належним чином повідомленим про дату та місце судового засідання, в судове засідання не зявився, причину неявки суду не повідомив, заяву про відкладення розгляду справи не направив. За таких обставин суд вирішує справу за відсутності відповідача, зі згоди позивача при заочному розгляді справи, що відповідає положенням\~ст.224 ЦПК України. Дослідивши докази, що містяться у справі, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що батьками неповнолітнього [PERSON], [INFO], є сторони у справі що підтверджується даними свідоцтва про народження серії 1-ВЛ № 274056, актовий запис № 04, в якому батьками дітей значаться. (а.с.6) Ст.180 СК України зобовязує батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) з урахуванням положень ч.3 ст.181 СК України присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Як вбачається зі змісту довідки № 137 від 19.10.2016 року, наданої виконавчим комітетом Черемушнянської сільської ради Валківського району Харківської області, син [PERSON], [INFO], проживає разом з матірю - позивачем у справі та знаходиться на повному її утриманні. (а.с.8) При визначенні розміру аліментів у відповідності до ч.1 ст.182 СК України суд враховує: 1) стан здоровя та матеріальне становище дитини; 2) стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину згідно з положеннями ч.2 ст.182 СК України не може бути меншим ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно зі ст.60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст.61 цього Кодексу. Відповідачем не надано доказів щодо неспроможності виплати аліментів на утримання неповнолітньої дитини у заявленому позивачем розмірі. Відповідно до положень ч.1 ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову. З огляду на викладене, суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання неповнолітньої дитини в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, що не позбавляє сторони у майбутньому звернутися до суду з позовом про зміну порядку стягнення і розміру аліментів. Судові витрати у справі відповідно до положень ч.3 ст.88 ЦПК України необхідно стягнути з відповідача на користь держави.

Outcome: approved