Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-26 00:00:00

21 серпня 2018 року позивач звернулась до суду з позовом до [PERSON] , [PERSON] про визнання недійсним свідоцтва про право власності на квартиру, визнання права власності на частину квартири та частину автомобіля. Свої вимоги позивач мотивувала тим, що з 15.06.2008 року перебувала у шлюбі з [PERSON] . В період шлюбу у сторін [INFO] народився син [PERSON] . Рішенням Хмельницького міськрайонного суду від 10.09.2019 року шлюб між сторонами розірвано, після розірвання шлюбу син залишився проживати з матір`ю. Під час перебування у шлюбі [PERSON] та [PERSON] створили приватне підприємство «Мачете Груп». Під час шлюбу спільні кошти [PERSON] клав на відкритий ним рахунок в ПАТ КБ «Правекс-Банк». Також, в період шлюбу спільні з позивачкою кошти [PERSON] через свого батька - відповідача по справі [PERSON] інвестував в будівництво квартири [ADDRESS] , право власності на яку за місяць до розірвання шлюбу 18.08.2015 року було оформлено на [PERSON] . Разом з тим, за спільно зароблені в період шлюбу кошти, [PERSON] 09.11.2017 року придбав автомобіль Mitsubishi Outlander, 2004 року випуску, держ.номер [NUMBER] . Позивач зазначає, що в силу ч. 1 ст. 60 СК України, все вищеперелічене майно є об`єктами спільної сумісної власності її з [PERSON] , а тому підлягає поділу, в тому числі і статутний капітал та майно ПП «Мачете Груп». У зв`язку з наведеним, позивач просить суд визнати недійсним видане 18.08.2015 року на ім`я [PERSON] свідоцтво про право власності на квартиру [ADDRESS] ; визнати за [PERSON] право власності на Ѕ частину квартири [ADDRESS] , Ѕ частину автомобіля Mitsubishi Outlander, 2004 року випуску, держ.номер [NUMBER] , Ѕ частину статутного капіталу та майна ПП «Мачете Груп», а також в доповнених позовних вимогах просить визнати недійсним укладений 14.08.2014 року між [PERSON] та ПАТ «Укрсоцбанк» договір №880/202-ФФБ14 про участь у Фонді Фінансування будівництва кВ. [ADDRESS] , визнати недійсним укладений 19.09.2014 року [PERSON] договір №880/224-ФФБ14 про відступлення майнових прав на будівництво квартири [ADDRESS] . В судовому засіданні позивач та її представник підтримали вимоги позову,просили його задоволити в повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні заперечив проти задоволення позову з мотивів, викладених ним у відзиві на позов та письмових поясненнях. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, подав до суду відзив на позов, в якому заперечив проти задоволення позовних вимог, а також заявив клопотання про розгляд справи у його відсутності. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилась, подала відзив на позов, у задоволенні позову просить відмовити, справу розглянути у її відсутності. Представник відповідача [PERSON] в судоовму засіданні проти позову заперечив, просить відмовити в його задоволенні з мотив безпідставності та необгрунтованості. Представники відповідачів АТ «Альфа-Банк» та ПМП «Лідер» в судове засідання не з`явились, про день та час слухання справи повідомлені належним чином, причини неявки суду не повідомили. Відповідно до протоколу авторозподілу головуючим у справі визначено суддю Палінчака О.М. Ухвалою суду від 30.10.2018 року по справі відкрито провадження та призначено підготовче засідання. 19 листопада 2018 року відповідачем по справі [PERSON] подано до суду відзив на позов, в якому він повністю не погоджується з позовними вимогами [PERSON] та просить суд відмовити у їх задоволенні, оскільки він жодних коштів через батька [PERSON] не інвестував у будівництво квартири [ADDRESS] . Також зазначає, що автомобіль Mitsubishi Outlander, 2004 року випуску, держ.номер [NUMBER] , був ним придбаний за кошти, заробленні ним особисто після розірвання шлюбу з позивачкою. Щодо майна та статутного капіталу ПП «Мачете Груп», то стверджує, що на час розірвання шлюбу він не був власником ні майна ні статутного капіталу даного підприємства. 19 листопада 2018 року відповідачем по справі [PERSON] подано до суду відзив на позов, в якому він не погоджується з позовними вимогами [PERSON] та просить суд відмовити у їх задоволенні, оскільки квартиру [ADDRESS] він придбав за власні кошти. 11 грудня 2018 року відповідач [PERSON] подав до суду пояснення по справі, в яких зазначив, що згідно довідки ДПІ у м. Хмельницькому, після розірвання шлюбу з позивачкою, він отримав дохід, достатній для придбання автомобіля Mitsubishi Outlander, 2004 року випуску, держ.номер [NUMBER] , а тому даний автомобіль не може бути об`єктом спільної сумісної власності. Також зазначив, що 05.01.2015 року він був виключений зі складу учасників ПП «Мачете Груп» та отримав 8 300 грн. 00 коп. частки в статутному капіталі, які витратив в інтересах сім`ї, так як на той час перебував з позивачкою в шлюбі. Ухвалою суду від 28 жовтня 2019 року закрито підготовче засідання та призначено справу до судового розгляду по суті. 29.01.2020 року від відповідача [PERSON] надійшов відзив на позов. Ухвалою суду від 26.08.2020 року задоволено відвід головуючому Палінчаку О.М. 28.08.2020 року відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу головуючим у справі призначено суддю Продана Б.Г. Ухвалою суду від 02.09.2020 року справу прийнято до провадження. Позивачем надано заяву про доповнення позовних вимог. Від відповідача [PERSON] надійшли заперечення на доповнення позовних вимог. За заявою позивача залучено співвідповідача у справі, [PERSON] 28.10.2020 року від відповідача [PERSON] надійшов відзив на позов та заперечення проти доповнення позовних вимог. 28.10.2020 року [PERSON] надійшли заперечення на доповнення позовних вимог та відзив на позовну заяву. 20.11.2020 року від відповідача [PERSON] надійшов відзив на позов, який долучено до матеріалів справи. [PERSON] вважає себе неналежним відповідачем, оскільки свїми діями не порушувала жодних прав позивача. 11.03.2021 року від відповідача [PERSON] надійшли пояснення по справі. За клопотаннями сторін, судом неодноразово витребовувались докази по справі, які після їх надходження долучені до матеріалів справи. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши надані докази, оцінивши їх у сукупності, суд приходить до висновку про відмову в задоволенні позову з наступних підстав. Судом об`єктивно встановлено, що позивач [PERSON] та відповідач [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі з 15.06.2008 року, який рішенням Хмельницького міськрайонного суду від 10.09.2015 року (набрало законної сили 22.09.2015 року), було розірвано. Згідно ст. 60 СК України, майно, набуте подружжям під час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Частина 1 ст. 69 СК України передбачає, що дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності. Суб`єктивне право на поділ майна, що перебуває на праві спільної сумісної власності подружжя, належить кожному з них незалежно від того, в який момент здійснюється поділ: під час шлюбу або після його розірвання. Поділ може бути здійснений як за домовленістю подружжя, так і за судовим рішенням. В основу поділу покладається презумпція рівності часток подружжя, яка може бути спростована домовленістю подружжя або судовим рішенням. Відповідно до роз`яснень, викладених у постанові Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» поділ спільного майна подружжя здійснюється за правилами, встановленими статтями 69-72 СК України та статтею 372 ЦК України. Вартість майна, що підлягає поділу, визначається за погодженням між подружжям, а при недосягненні згоди - виходячи з дійсної його вартості на час розгляду справи (пункт 22); вирішуючи спори між подружжям, необхідно встановлювати обсяг спільно нажитого майна наявного на час припинення спільного ведення господарства, з`ясовувати джерело і час його придбання. До складу майна, що підлягає поділу включається загальне майно подружжя, наявне у нього на час розгляду справи, та те, що знаходиться у третіх осіб (пункти 23, 24); у випадку, коли при розгляді вимоги про поділ спільного сумісного майна подружжя буде встановлено, що один із них здійснив його відчуження чи використав його на свій розсуд проти волі іншого з подружжя і не в інтересах сім`ї чи не на її потреби або приховав його, таке майно або його вартість враховується при поділі. Позивач [PERSON] в своєму позові фактично просить суд поділити між нею та [PERSON] майно, яке вона вважає спільною сумісною власністю з відповідачем, а саме: квартиру [ADDRESS] ; автомобіль Mitsubishi Outlander, 2004 року випуску, держ.номер [NUMBER] , статутний капітал та майно ПП «Мачете Груп». Положеннями ст. 15 ЦК України встановлено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Згідно з ч. 1 ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Разом з тим, однією з засад судочинства, регламентованих п. 4 ч. 3 ст. 129 Конституції України, є змагальність сторін та свобода в наданні ними до суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Згідно положень ч. 3 ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. У відповідності до положень ч. 2 ст. 77, ч. ч. 1, 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях Частина 1 ст. 76 ЦПК України передбачає, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Щодо квартири [ADDRESS] , то судом встановлено, що її власником є відповідач [PERSON] , що підтверджується відповідною копією свідоцтва про право власності на нерухоме майно (індексний номер 43444658 від 18.08.2015 року). Позивач [PERSON] жодним чином не довела, що кошти на придбання даної квартири відповідачу [PERSON] надавав [PERSON] в період їх шлюбу, а отже і не доведено, що вказана квартира є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя та підлягає поділу між ними. У зв`язку з цим, не підлягає задоволенню вимога позивачки про визнання недійсним виданого 18.08.2015 року на ім`я [PERSON] свідоцтва про право власності на квартиру [ADDRESS] та визнання за нею права власності на Ѕ частину квартири [ADDRESS] . Щодо автомобіля Mitsubishi Outlander, 2004 року випуску, держ.номер [NUMBER] , судом встановлено, що вказаний автомобіль [PERSON] було придбано згідно договору купівлі-продажу від 09.11.2017 року, тобто через більш ніж 2 роки після розірвання шлюбу з [PERSON] . Позивачем не надано доказів того, що вказаний автомобіль був придбаний за їх спільні з відповідачем кошти, які [PERSON] заробив в період шлюбу з нею. Натомість, відповідачем [PERSON] надано суду копію довідки ДПІ м. Хмельницького, з якої вбачається, що за період після розірвання шлюбу з [PERSON] , відповідачем отримувались доходи в розмірі, що значно перевищує вартість придбаного ним автомобіля. Тому суд приходить до висновку про відсутність підстав для визнання за [PERSON] права власності на Ѕ частку автомобіля Mitsubishi Outlander, 2004 року випуску, держ.номер [NUMBER] . Щодо вимоги [PERSON] про визнання за нею права власності на Ѕ частину статутного капіталу та майна ПП «Мачете Груп», то встановлено, що дійсно 16.04.2013 року, тобто в період шлюбу сторін, було зареєстровано статут ПП «Мачете Груп». Проте в подальшому, згідно заяви [PERSON] від 05.01.2015 року, його було виключено зі складу учасників (засновників) даного підприємства та виплачено належну йому частку у статутному фонді (капіталі) у розмірі 8 300 грн. В подальшому єдиним засновником ПП «Мачете Груп» є [PERSON] , що підтверджується копією статуту підприємства. Вказані кошти в сумі 8 300 грн. відповідач витратив на потреби сім`ї, оскільки в той період шлюб між сторонами розірвано не було, а позивачем [PERSON] не доведено протилежного. Отже, з наведеного слідує, що на час припинення шлюбних відносин [PERSON] та [PERSON] , останній не був учасником (засновником) ПП «Мачете Груп», а тому статутний капітал та майно підприємства в даному випадку не можуть бути об`єктом права спільної сумісної власності подружжя. У зв`язку з наведеним, суд відмовляє позивачу у задоволенні вимоги [PERSON] про визнання за нею права власності на Ѕ частину статутного капіталу та майна ПП «Мачете Груп». Позовні вимоги про визнання недійсним укладений 14.08.2014 року між [PERSON] та ПАТ «Укрсоцбанк» договір №880/202-ФФБ14 про участь у Фонді Фінансування будівництва кВ. [ADDRESS] та визнання недійсним укладений 19.09.2014 року [PERSON] договір №880/224-ФФБ14 про відступлення майнових прав на будівництво квартири [ADDRESS] , позивач мотивує тим, що 14.08.2014 року між [PERSON] та ПАТ «Укрсоцбанк» було укладено договір №880/202-ФФБ14 про участь у Фонді Фінансування будівництва спірної квартири (п.1.5 договору), однак, згідно п.1.6 цього договору, майнові права [PERSON] на спірну квартиру вже належали на підставі договору №880/224-ФФБ14 про відступлення майнових прав на будівництво квартири від 19.09.2014 року. Позивач вважає, що ці договори є удаваними, так як із самого початку будівництво спірної квартири фінансувалось відповідачем [PERSON] за рахунок набутих під час шлюбу з позивачкою коштів, а тому дані договори мають бути визнані недійсними. Суд вважає, що у задоволенні вимог про визнання недійсними договорів також слід відмовити у повному обсязі, оскільки вони є недоведеними, необгрунтованими та не підтверджені належними та допустимими доказами в ході судового слідства. Таким чином, підсумовуючи викладене, суд приходить до висновку про безпідставність вимог [PERSON] , а тому відмовляє у задоволенні позову у повному обсязі. На підставі викладеного та

Outcome: dismissed