Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-27 00:00:00

21.08.2015 року ПАТ «БАНК ФОРУМ» в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «БАНК ФОРУМ» [PERSON] звернувся до суду із позовом про стягнення заборгованості за кредитним договором із [PERSON] Зазначає, що 28 травня 2008 року між банком та відповідачем було укладено кредитний договір № 0438/08/22-CLNv, за умовами якого відповідач отримав кредитні кошти у розмірі 20000 доларів США, із строком користування кредитними коштами по 25.05.2018 року і відсотковою ставкою за користування кредитними коштами 13,5 % річних. За період користування кредитними коштами в межах зазначеного кредитним договором строку відповідачем здійснювались погашення кредиту і відсотків, однак відповідачем порушуються умови договору, станом на 06.08.2015 року заборгованість за кредитним договором становить 6459,89 дол.США та 8362,35 грн., яку просить стягнути із відповідача. Представник позивача у судове засідання не зявився, подав на адресу суду заяву, якою просив розгляд справи проводити у його відсутності, позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити. Відповідач [PERSON] та його представник [PERSON] у судовому засіданні щодо задоволення позовних вимог заперечили, просили у їх задоволенні відмовити. Так, відповідач дійсно через певні фінансові труднощі допустив прострочення сплати платежів, однак в подальшому прострочену заборгованість погасив. Вимогу про дострокове виконання зобовязань від 30.07.2015 року він не отримував. Враховуючи вказані обставини, банк не мав права вимагати дострокового повернення коштів та сплати процентів. Заслухавши пояснення відповідача та його представника, дослідивши та оцінивши подані суду докази у їх сукупності, суд дійшов наступних висновків. У відповідності до положень ст. 526 ЦК України, зобовязання має виконуватися належним чином, відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Згідно зі ст. 629 ЦК України договір є обовязковим для виконання сторонами. Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання). За вимогами ст. 1050 ЦК України визначено, що якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до\~статті 625\~цього Кодексу. Якщо позичальник своєчасно не повернув речі, визначені родовими ознаками, він зобов'язаний сплатити неустойку відповідно до\~статей 549-552\~цього Кодексу, яка нараховується від дня, коли речі мали бути повернуті, до дня їх фактичного повернення позикодавцеві, незалежно від сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Судом встановлено, що 28 травня 2008 року між АКБ «Форум» (правонаступником якого є позивач) та відповідачем [PERSON] було укладено кредитний договір № 0438/08/22-CLNv (далі кредитний договір), за умовами якого банк відкриває позичальнику відновлювану лінію на споживчі цілі з лімітом кредитування 20000 доларів США, строком по 25 травня 2018 року, із платою за користування кредитними коштами в розмірі 13,5 процентів річних (а.с.3-10). В межах кредитної лінії відповідачем було отримано 12050 доларів США, що підтверджується копіями меморіальних ордерів (а.с.11-12). Пунктом 2.4. кредитного договору передбачено, що проценти за користування кредитними коштами сплачуються позичальником згідно з п. 2.6. цього договору. Несплата процентів позичальником процентів в терміни, встановлені в п. 2.6. цього договору дати, є підставою для вимоги банку про дострокове повернення кредитних коштів, стягнення процентів за користування коштами, неустойки та є підставою для звернення банком стягнення на заставлене майно (а.с.3). За умовами кредитного договору позичальник зобовязаний повертати кредитні кошти, згідно з п. 2.3. цього договору. Не пізніше строку, визначеного п.1.2. цього договору, повернути банку всю суму наданих кредитних коштів, сплачувати проценти за користування кредитними коштами (пункт 3.3.2. кредитного договору) (а.с.4). Пунктом 3.3.8. кредитного договору визначено, що позичальник зобовязаний достроково повернути кредит та сплатити проценти за користування ним на письмову вимогу банку у випадках, передбачених цим договором та договором/ми застави, укладеним/и із позичальником (майновим поручителем), зокрема: у випадку порушення справи про банкрутство майнового поручителя; якщо майно, що надане банку в заставу позичальником чи майновим поручителем не застраховане на користь банку (не продовжено дію договору/ів страхування); при наявності виконавчих документів, рішень суду, будь-яких інших органів, що можуть призвести до невиконання або неналежного виконання позичальником зобовязань по цьому договору та ін.; в інших випадках, передбачених цим договором, договором іпотеки та чинним законодавством України (а.с.5). Згідно п. 5.3. кредитного договору, сторони домовились, що невиконання або неналежне виконання позичальником зобовязань по поверненню суми кредиту, сплаті процентів та інших зобовязань, передбачених п. 3.3 кредитного договору є умовами, при настанні яких припиняється кредитування банком позичальника, а позичальник здійснює повернення отриманих кредитних коштів банку, сплачує банку проценти за користування кредитними коштами. Для цього банк надає під розписку або надсилає рекомендованим листом позичальнику письмову вимогу про повернення позичальником кредитних коштів, сплату ним процентів за користування кредитними коштами з можливим нарахуванням штрафних санкцій та пені. У випадку не погашення зазначеної у вимозі суми, банк по закінченню 15-ти денного строку з дати надіслання такої вимоги, звертає стягнення на заставлене майно у розмірі наданих кредитних коштів, заборгованості по сплаті процентів, неустойки, збитків та інших витрат банку, у порядку, визначеному кредитним договором, застави та чинним законодавством України (п.5.3. кредитного договору). Як вбачається із розрахунку заборгованості (а.с. 13-14) заборгованість відповідача [PERSON] за вищевказаним кредитним договором становить: поточна заборгованість за основою сумою кредиту - 5638 дол.США, прострочена заборгованість за основною сумою кредиту 617,05 дол.США, поточна заборгованість за нарахованими процентами за користування кредитними коштами 84,87 дол.США. Окрім того, із наданого банком розрахунку заборгованості вбачається, що відповідачем частково виконуються умови кредитного договору щодо погашення тіла кредиту і відсотків, однак було допущено прострочення платежів у травні-липні 2015 року. Так, пунктом 7.6. кредитного договору передбачено, що усі повідомлення сторін цього договору здійснюються в письмові формі шляхом направлення листів, телеграм чи факс-повідомлень з подальшим направленням оригіналів таких повідомлень рекомендованим листом. Повідомлення є обовязковим і здійсненим належним чином при направленні його рекомендованим листом за адресами сторін, вказаними у цьому договорі (а.с.6). У звязку із виниклим простроченням по сплаті кредиту, 30.07.2015 року позивачем було надіслано відповідачу [PERSON] на адресу зазначену договорі (а.с.7) вимогу про дострокове виконання зобовязань. Із копії рекомендованого поштового відправлення про вручення (а.с.57-58) вбачається, що вимога була вручена відповідачу 06.08.2015 року. Однак, із наданих у судовому засіданні пояснень відповідача та копії наказу від 13.07.2015 року № 70 вбачається, що він у період з 17 липня по 08 серпня 2015 року перебував у відрядженні, а повернувся із відрядження лише 09 серпня 2015 року. Частиною 10 статті 11 Закону України «Про захист прав споживачів» визначено, що якщо кредитодавець згідно з договором про надання споживчого кредиту одержує внаслідок порушення споживачем умов договору право на вимогу повернення споживчого кредиту, строк виплати якого ще не настав, або на вилучення продукції чи застосування іншої санкції, він може використати таке право лише у разі: 1) затримання сплати частини кредиту та/або відсотків щонайменше на один календарний місяць, а за споживчим кредитом, забезпеченим іпотекою, та за споживчим кредитом на придбання житла щонайменше - на три календарні місяці; або 2) перевищення сумою заборгованості суми кредиту більш як на десять відсотків; або 3) несплати споживачем більше однієї виплати, яка перевищує п'ять відсотків суми кредиту; або 4) іншого істотного порушення умов договору про надання споживчого кредиту. Якщо кредитодавець на основі умов договору про надання споживчого кредиту вимагає здійснення внесків, строк сплати яких не настав, або повернення споживчого кредиту, такі внески або повернення споживчого кредиту можуть бути здійснені споживачем протягом тридцяти календарних днів, а за споживчим кредитом, забезпеченим іпотекою, та за споживчим кредитом на придбання житла - шістдесяти календарних днів з дня одержання повідомлення про таку вимогу від кредитодавця.\~Якщо протягом цього періоду споживач усуне порушення умов договору про надання споживчого кредиту, вимога кредитодавця втрачає чинність. Так, із матеріалів справи вбачається, що позивачем було надано відповідачу кредитні кошти на споживчі цілі за умови забезпечення повернення кредитних коштів, сплати процентів за користування та можливої неустойки договором іпотеки на однокімнатну квартиру загальною площею 37,6 кв.м., житловою площею 18,9 к.в.м, що знаходиться за адресою: [ADDRESS]. (а.с.3). 08.05.2008 року між банком та відповідачем у забезпечення вимог за вищевказаним кредитним договором було укладено договір іпотеки (а.с.47-52). Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що до відносин, що склалися, та зокрема до процедури дострокового повернення кредитних коштів слід застосовувати положення ч. 10 ст. 11 Закону України «Про захист прав споживачів». В судовому засіданні встановлено, що фактично вказану вимогу про дострокове повернення коштів від 30.07.2015 року, відповідач не отримував 06.08.2015 року, а дізнався про неї з моменту прибуття із відрядження 09.08.2015 року. Із поданих суду копій платіжних доручень вбачається, що відповідачем сплачувалась прострочена та поточна заборгованість, а прострочена заборгованість була погашена повністю 09.10.2015 року (а.с.41-43). Суд вважає, що вимога ПАТ «БАНК ФОРУМ» про дострокове виконання зобовязань від 30.07.2015 року втратила свою чинність в порядку визначеному ч. 10 ст. 11 Закону України «Про захист прав споживачів», оскільки відповідачем [PERSON] було усунуто порушення умов договору про надання споживчого кредиту на протязі визначених законом 60-ти днів. Із матеріалів справи вбачається, що із вищевказаними вимогами про стягнення заборгованості за кредитним договором № 0438/08/22-CLNv від 28.05.2008 року банк звернувся 21.08.2015 року, тобто останнім не було виконано вимог вищевказаного Закону щодо попередження позичальника про дострокове повернення коштів, строк повернення яких не настав. Отже, суд вважає, що в позивача відсутні підстави для дострокового стягнення кредиту, а тому у задоволенні позовних вимог ПАТ «БАНК ФОРУМ» в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «БАНК ФОРУМ» [PERSON] до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором слід відмовити.

Outcome: dismissed