Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-11 00:00:00

21.01.2019 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення заборгованості в розмірі 13318 грн. 10 коп. за кредитним договором №б/н від 15.07.2016 року, яка складається з: заборгованості за тілом кредиту - 881 грн. 80 коп., заборгованості за нарахованими відсотками - 226 грн. 00 коп., нараховано пені - 11099 грн. 91 коп., штрафу (фіксована частина) - 500 грн. 00 коп., штрафу (процентна складова) - 610 грн. 39 коп., а також судові витрати. Представник позивача в судове засідання не з`явився, в поданій позовній заяві просив розглянути справу за відсутності представника. Відповідач у судове засідання не з`явився, про час і місце розгляду справи сповіщався завчасно і належним чином. Повістка відповідачу надсилалася за останнім відомим зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем проживання та відповідно ч. 11 ст. 128 ЦПК України відповідач викликався до суду через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України. Відповідно до п. 2. ч. 11 ст. 128 ЦПК України з опублікуванням оголошення про виклик особа вважається повідомленою про дату, час і місце розгляду справи. Фіксування судового засідання технічним записом не здійснювалося відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд доходить висновку, що позов підлягає частковому задоволенню із таких підстав. Згідно ч. 1 ст.626, ст.627 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Відповідно до ч. 1 ст. 634 ЦК України, договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Судом встановлено, що 15.07.2016 року між позивачем та відповідачем укладений кредитний договір №б/н, відповідно до якого відповідач отримав кредит у розмірі 700 грн. 00 коп. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Овердрафт (згідно Умов і правил надання банківських послуг) - короткостроковий кредит, який надається банком клієнту у разі перевищення суми операції за платіжною карткою над сумою залишку коштів на його рахунку в розмірі ліміту кредитування. Заявою відповідача підтверджується, що він був повністю проінформований про умови кредитування в ПАТ КБ «Приватбанк», які були надані йому на ознайомлення в письмовій формі. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Згідно ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено законом або договором, або розірвання договору, сплата неустойки. З матеріалів справи слідує, що відповідач умов договору належним чином не виконував, внаслідок чого станом на 18.11.2018 року утворилась заборгованість в розмірі 13318 грн. 10 коп. за кредитним договором №б/н від 15.07.2016 року, яка складається з: заборгованості за тілом кредиту - 881 грн. 80 коп., заборгованості за нарахованими відсотками - 226 грн. 00 коп., нараховано пені - 11099 грн. 91 коп., штрафу (фіксована частина) - 500 грн. 00 коп., штрафу (процентна складова) - 610 грн. 39 коп. (а.с. 4). Відповідно до ч. 1ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Свої зобов`язання відповідно до умов підписаного кредитного договору ПАТ КБ «ПриватБанк» виконало в повному обсязі, а саме надало [PERSON] кредит у розмірі та на умовах, встановлених вищезгаданим договором. Відповідач в порушення вищевказаних пунктів «Умов та правил надання банківських послуг» належним чином не виконував взяті на себе зобов`язання, а саме не вносив платежі на погашення кредиту, що підтверджується розрахунком заборгованості станом на 18.11.2018 року. Наслідки прострочення позичальником повернення позики визначено у ч. 2 ст. 1050 ЦК України, відповідно до якої якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 цього Кодексу. Розрахунок позивача є належним доказом розміру заборгованості, що виникла в зв`язку з невиконанням зобов`язань за кредитним договором, відповідачем такий розрахунок не оспорений та не наданий суду інший розрахунок. Відповідно ч.1ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Відповідно до ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання (ч. 2 ст. 549 ЦК України). Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання (ч. 3 ст.549 ЦК України). За положеннями ст.61 Конституції України ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення. Отже вбачається, що штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення строків виконання грошових зобов`язань за кредитним договором, свідчить про недотримання положень, закріплених у ст. 61 Конституції України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення. Такий правовий висновок викладено у постанові Верховного Суду України від 21 жовтня 2015 року у справі № 6-2003цс15. У зв`язку із чим, в даних правовідносинах поряд із застосуванням штрафу з відповідача не підлягає стягненню пеня в розмірі 11099 грн. 91 коп., як один із видів цивільно-правової відповідальності. За наведених обставин вимоги позивача доведені належними та допустимими доказами, ґрунтуються на законі та договорі, при тому, що відповідачем [PERSON] допущено прострочення виконання зобов`язання, в зв`язку з чим підлягають до часткового задоволення в сумі 2218 грн. 19 коп., яка складається з: заборгованості за тілом кредиту - 881 грн. 80 коп., заборгованості за нарахованими відсотками - 226 грн. 00 коп., штрафу (фіксована частина) - 500 грн. 00 коп., штрафу (процентна складова) - 610 грн. 39 коп. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки позов був заявлений на загальну суму 13318,10 грн., а задоволений на 2218,19 грн., що складає 16,66 % від ціни заявленого позову, з відповідача [PERSON] на користь АТ КБ «Приват Банк» належить стягнути судовий збір за розгляд справи у розмірі 320,04 грн. - пропорційно задоволених позовних вимог (16,66 % від 1921 грн. судового збору, сплаченого при поданні позовної заяви).

Outcome: partial