Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-10 00:00:00

20.06.2018 до Шполянського районного суду надійшла дана позовна заява, в якій позивач просить стягнути з відповідача на користь [PERSON] аліменти на утримання повнолітньої доньки [PERSON], [INFO], в розмірі 1000 гривень, щомісячно з дня подачі позову до закінчення навчання та досягнення донькою двадцяти трьох річного віку. Свій позов позивач мотивує тим, що позивач 11.03.2000 уклала шлюб з відповідачем, з яким спільно проживала до травня 2002 року. Від шлюбу у сторін 14.04.2000 народилась донька, [PERSON]. На даний час донька [PERSON], проживає разом з позивачем, і навчається на другому курсі денної форми навчання в Багатопрофільному регіональному центрі професійної освіти с. Мокра Калигірка Катеринопільського району, Черкаської області, який планує закінчити 28.02.2020 року. Матеріальна становище позивачки складне, так як, вона одна не працює, (за станом здоровя не може працювати) і утримує доньку сама. В добровільному порядку надавати підтримку відповідач не бажає. Тому, позивач і змушена в судовому порядку здійснювати стягнення аліментів на дочку. У судове засідання позивач зявився, позовні вимоги викладені в заяві підтримав повністю. Відповідач та його представник в судове засідання зявилися та заперечували повністю проти позову, мотивуючи тим, що відповідач не має змоги надавати допомогу, так як спільна сторін донька отримує стипендію, а у відповідача є ще 2 дітей на утриманні. 27.08.2018 відповідач надав до суду письмове заперечення по справі. Суд не приймає дане заперечення до уваги, оскільки воно подано з пропущенням 15 денного строку для подання відзиву встановленого в ухвалі суду від 04.07.2018 року про відкриття провадження у цивільній справі. Дана ухвала направлялася на адресу відповідача 05.07.2018 та повернулася до суду у звязку з закінченням терміну зберігання. Крім того, згідно ч.2 ст.174 ЦПК України, заявами по суті справи є: позовна заява; відзив на позовну заяву (відзив); відповідь на відзив; заперечення; пояснення третьої особи щодо позову або відзиву. Подане відповідачем заперечення не відповідає зазначеним вимогам, оскільки у даному випадку заявою по суті повинен бути відзив на позовну заяву (відзив), а не заперечення. \~\~ \~ \~ \~ \~Ухвалою судді Шполянського районного суду Черкаської області від 04.07.2018 року, було відкрито провадження у справі.\~\~\~\~\~ Заслухавши пояснення та доводи представників сторін, дослідивши матеріали справи у їх сукупності, суд встановив наступне. 15.05.2002 було розірвано шлюб між [PERSON], та [PERSON], актовий запис №79, що підтверджується Свідоцтвом про розірвання шлюбу серії 1-СР №076698 від 15.02.2002 р, виданим відділом РАГС Шполянського районного управління юстиції Черкаської області (а.с.4). Свідоцтвом про народження серії І-СР №066229 від 13.05.2000 р., виданим відділом реєстрації актів громадянського стану Шполянської районного управління юстиції, Черкаської області, підтверджується факт народження, [PERSON], яка народилася 14.04.2000 року, актовий запис №59. Батьками дитини записані: [PERSON] та [PERSON] (а.с.5). Згідно підтвердження від 31.05.2018, наданого головою вуличного комітету, вул. Забережна, [PERSON], підпис голови, стверджено секретарем Шполянської міської ради ОТГ, Черкаської області, [PERSON] проживає [INFO], по даний час, з матірю [PERSON], по вул. Забережна №24. (а.с.6). Відповідно довідки №153 від 31.05.2018, виданою Багатопрофільним регіональним центром професійної освіти у Черкаській області, [PERSON], навчається в Багатопрофільному регіональному центрі професійної освіти у Черкаській області, по спеціальності «Кухар; кондитер» на 2 курсі, денної форми навчання. Термін навчання з 01.09.2016р. по 28.02.2020 р. (а.с.7). Згідно зі статтею\~141 СК України\~мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини. За вимогами\~ст. 198 Сімейного кодексу України\~батьки зобов'язані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть таку матеріальну допомогу надавати.\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ Згідно з ч.ч.1, 3 ст.199 СК України, \~якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право повнолітніх дітей, які продовжують навчання, на матеріальне утримання від батьків на весь період навчання, але не більше як до 23-х років, а також обовязок батьків надавати таке утримання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Відповідно до п. 20 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», обовязок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обовязкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років: продовження ними навчання: потреба у зв'язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. У відповідності до ст.200 СК України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у\~статті 182\~цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Згідно з ч.1ст. 182\~СК України\~при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Частиною 2 статті 182 СК України визначено, що мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно ч. 1 ст. 179\~СК України аліменти, одержані на дитину, є власністю дитини. Згідно частини першої\~статті 191 СК України\~аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. В той же час суд вважає, що позивачем не надано доказів того, що відповідач має доходи, та може надавати грошову допомогу на утримання доньки, та що в нього відсутні інші діти які перебувають на його утриманні, чи непрацездатної дружини. Крім того в матеріалах справи відсутні будь які докази, які б підтверджували понесені витрати позивача у завязку з навчанням доньки, такі які підтверджують вартість проживання, харчування, проїзд, витрат на канцелярські товари, тощо. Позивач не надав до суду також доказів того, про стан здоровя, та свою працездатність, що не дає змоги працювати позивачу. СК України\~виходить із принципу рівності прав та обов'язків батьків. Відповідно до закону надавати матеріальну допомогу повнолітнім сину чи доньці, які продовжують навчання, зобов'язані обоє з батьків, незалежно від того, з ким з них проживає їх дитина. Такий правовий висновок, міститься у рішенні Верховного Суду від 04.07.2018 року,справа № 308/13136/16-ц, предметом розгляду якої було питання про стягнення аліментів на утримання дитини. Визначений розмір аліментів у сумі 1000,00 грн. щомісячно, є на думку суду недостатньо обґрунтованим.\~Проте при цьому доцільно врахувати потреби доньки і особливості навчального процесу, тобто потрібно враховувати період безпосередньо навчання, коли здійснюються відповідні витрати та період канікул. \~ Судом враховується той факт, що відповідач є чоловіком працездатного віку, добровільно не бере участі в утриманні доньки, інформації про свій стан здоровя, зокрема який впливає на працездатність не надав. Зазначені обставини не можуть свідчити про наявність об'єктивних обставин, які унеможливлюють надання батьком матеріальної допомоги дитині. Суд, враховуючи матеріальний стан позивачки та відповідача, та виходячи з рівності прав та обовязків батьків, приходить до висновку, що останній спроможний сплачувати аліменти в розмірі, 500 (пятсот гривень) 00 коп., на утримання доньки [PERSON] на користь позивачки. Таке рішення відповідає, як інтересам доньки, так і засадам розумності, виваженості і справедливості, тому позовні вимоги підлягають до часткового задоволення. Заходи забезпечення позову не застосовувались Позивач є звільненим від сплати судового збору на підставі п.3 ч. 1\~ст.5 Закону України «Про судовий збір». На підставі\~ст.ст.6, 141, 179, 181, 182, 191, 198, 199, 200 СК України,

Outcome: partial