Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-10 00:00:00

21 березня 2017 року ПАТ «СБЕРБАНК» звернулось до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Свої позовні вимоги позивач мотивує тим, що 20 січня 2015 року між ПАТ «[PERSON] СБЕРБАНКУ РОСІЇ», правонаступником всіх прав та обовязків якого на підставі зареєстрованих змін до Статуту від 26.11.2015 року є ПАТ «СБЕРБАНК», та [PERSON] було укладено кредитний договір №42564-ФО/2015/88, відповідно до якого банк зобовязався надати позичальнику кредитні кошти у сумі 47057, 16 грн, на цілі передбачені пункті 1.3. договору, а позичальник зобовязався своєчасно та у повному обсязі виплачувати банку проценти за користування кредитом, використовувати його за цільовим призначенням, виконати інші умови кредитного договору і своєчасно повернути кредит та сплатити нараховані проценти в порядку передбаченому графіком. Кінцевий термін повернення кредиту 19 січня 2020 року, що передбачено п. 8.1. договору. Факт видачі кредитних коштів відповідачу підтверджується доданою до позову випискою по особовим рахункам відповідача за період з 20.01.2015 року по 23.12.2016 року. Відповідно до п.1.2 кредитного договору тип процентної ставки, що застосовується за кредитним договором фіксована процентна ставка, а саме 33 (тридцять три) відсотків річних. Оскільки відповідач здійснював несвоєчасно погашення кредиту, утворилась заборгованість по сплаті за кредитом, банк неодноразово звертався з проханням до позичальника сплатити прострочену заборгованість по основному боргу та нарахованих процентах відповідно до умов договору. Станом на 23.12.2016 р., загальна заборгованість відповідача за кредитним договором становить 58\~937,46 гривень, з яких: -заборгованість за кредитом 44\~640,10 грн.; -процентів за користування кредитом 14\~297, 36 грн. Позивач просить суд стягнути з [PERSON] заборгованість за кредитним договором та судові витрати. Представник позивача надав суду заяву про розгляд справи у їх відсутність. Згідні на заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. Позов підтримують повністю. Відповідач, зареєстроване місце проживання якого невідоме, був викликаний у суд через оголошення у газеті «Урядовий курєр», згідно правил ч.9\~ст.74 ЦПК України\~вважається повідомленим про час і місце розгляду справи. В судове засідання не з'явився та заяви про розгляд справи за його відсутності суду не надав. Згідно з ч.5 ст.74 ЦПК України, судова повістка разом із розпискою, а у випадках, встановлених цим Кодексом, разом з копіями відповідних документів надсилається поштою рекомендованим листом із повідомленням або через кур'єрів за адресою, зазначеною стороною чи іншою особою, яка бере участь у справі. Стороні чи її представникові за їх згодою можуть бути видані судові повістки для вручення відповідним учасникам цивільного процесу. Судова повістка може бути вручена безпосередньо в суді, а у разі відкладення розгляду справи про час і місце наступного засідання може бути повідомлено під розписку. У разі ненадання особами, які беруть участь у справі, інформації щодо їх адреси, судова повістка надсилається: юридичним особам та фізичним особам - підприємцям - за адресою місцезнаходження (місця проживання), що зазначена в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців; фізичним особам, які не мають статусу підприємців, - за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку. У разі відсутності осіб, які беруть участь у справі, за такою адресою, вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене їм належним чином. За відомостями адресно-довідкового підрозділу ГУДМС УДМС України в Дніпропетровській області [PERSON], був зареєстрований у встановленому законом порядку по вул. Садова, 7, с. Іванівка, Межівського району, Дніпропетровської області, 18.02.2014 року був знятий з реєстрації в Донецьку область, м. Новоградівка. Однак за відомостями адресно-довідкового підрозділу ГУДМС України в Донецькій області, [PERSON], зареєстрованим чи знятим з реєстрації не значиться. В звязку з тим, що суд не має відомостей про причину неявки відповідача, і який про причини своєї неявки суд не повідомив, заяву про розгляд справи за його відсутності суду не надав, суд відповідно до ч.4 ст.169 ЦПК України вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення), так як вважає, що є достатньо матеріалів про права та відносини сторін, і потреба дачі особистих пояснень відповідачем відсутня. Відповідно до ст.224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. В звязку з тим, що позивач не заперечує проти розгляду справи по суті за відсутності відповідача, суд з його згоди ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Відповідно до ч. 2\~ст. 197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі, якщо відповідно до положень Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснюється. У зв'язку з чим, на підставі\~ст. 197 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу без фіксування судового процесу. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом досліджені та надана оцінка таким доказам: 20 січня 2015 року між ПАТ «[PERSON] СБЕРБАНКУ РОСІЇ» та [PERSON] було укладено кредитний договір №42564-ФО/2015/88 відповідно до якого банк зобовязався надати позичальнику кредитні кошти у сумі 47057, 16 грн, на цілі передбачені пункті 1.3. договору, а позичальник зобовязався своєчасно та у повному обсязі виплачувати банку проценти за користування кредитом, використовувати його за цільовим призначенням, виконати інші умови кредитного договору і своєчасно повернути кредит та сплатити нараховані проценти в порядку передбаченому графіком. Кінцевий термін повернення кредиту 19 січня 2020 року, що передбачено п. 8.1. договору. (а.с.8-13) На підставі зареєстрованих змін до Статуту ПАТ «[PERSON] СБЕРБАНКУ РОСІЇ» від 26.11.2015 року правонаступником всього майна, прав та обовязків банку є ПАТ «СБЕРБАНК».(а.с.20-21) Факт видачі кредитних коштів відповідачу підтверджується випискою по особовим рахункам відповідача за період з 20.01.2015 року по 23.12.2016 року.(а.с.6-7) Відповідно до п.1.2 кредитного договору тип процентної ставки, що застосовується за кредитним договором фіксована процентна ставка, а саме 33 (тридцять три) відсотків річних. Відповідно до ст. 629 ЦК України, договір є обовязковим для виконання сторонами. Пунктом 8.3. кредитного договору передбачено, що банк має право в односторонньому порядку вимагати від позичальника дострокового повернення повної суми заборгованості за договором, а також інші права передбачені законодавством України та/або кредитним договором у разі: ●затримання позичальником щонайменше на один календарний місяць сплати частини кредиту, періодичність сплати якого передбачена договором, та/або процентів нарахованих за користування кредитом; ●перевищення повною сумою заборгованості за кредитом, суми кредиту, який підлягає поверненню більш як на 10 відсотків; ●несплати клієнтом більше однієї виплати з повернення кредиту та/або процентів, що перевищують пять відсотків від суми кредиту, зазначеної в пункті 1.1. договору; ●істотного порушення позичальником будь-яких зобовязань за договором. Пунктом 8.4. кредитного договору передбачено, що у разі, якщо банк використовує своє право щодо вимоги в односторонньому порядку дострокового повернення повної суми заборгованості за цим договором, то він зобовязаний в письмовій формі повідомити про це позичальника. Оскільки відповідач здійснював несвоєчасно погашення кредиту, утворилась заборгованість по сплаті за кредитом, банк неодноразово звертався з проханням до позичальника сплатити прострочену заборгованість по основному боргу та нарахованих процентах відповідно до умов договору, що підтверджується повідомленням-вимогою № 7479/7/28-3 від 06.07.2016 року (а.с.18-19) Однак заборгованість відповідач не погасив, чим порушив умови договору. Станом на 23.12.2016 р., загальна заборгованість відповідача за кредитним договором становить 58\~937,46 гривень, з яких: -заборгованість за кредитом 44\~640,10 грн.; -процентів за користування кредитом 14\~297, 36 грн.(а.с.5) За правилом, передбаченим ст. 1050 ЦК України, встановлюється, що якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Згідно ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. В силу ст.526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). За змістом ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Таким чином, суд дослідивши та проаналізувавши матеріали справи, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності,

Outcome: approved