Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-19 00:00:00

20.05.2016 р. [PERSON] звернувся до суду із позовом до ПАТ «Терра Банк», [PERSON] гарантування вкладів фізичних осіб в особі Уповноваженої особи на ліквідацію ПАТ «ТЕРРА БАНК» [PERSON], [PERSON], зазначивши третьою особою без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідачів ПАТ «КРИСТАЛ БАНК». Просив визнати за ним всі права вкладника грошових коштів, які знаходяться на депозитному рахунку №26303522032139 у ПАТ «ТЕРРА БАНК» по Договору банківського вкладу (депозиту) №ВДД-163442:840 від 05.08.2014 р., визнати його Вкладником (стороною) договору банківського вкладу (депозиту) №ВДД-163442:840 від 05.08.2014 року з 05.08.2014 року, а також просив поновити йому передбачений строк на подачу заяви (претензії кредитора) до ПАТ «ТЕРРА БАНК» в особі Уповноваженої особи ФГВФО на ліквідацію в ПАТ «ТЕРРА БАНК». В ході розгляду справи позивач заявлені позовні вимоги уточнив, подавши позов в новій редакції від 26.10.2016 р., в якому просить визнати його вкладником (стороною) договору банківського вкладу (депозиту) №ВДД-163442:840 від 05.08.2014 року - з 05.08.2014 року з усіма правами вкладника грошових коштів, які знаходяться на депозитному рахунку №26303522032139 у ПАТ «ТЕРРА БАНК» по Договору банківського вкладу (депозиту) №ВДД-163442:840 від 05.08.2014 року внаслідок укладення між ним та [PERSON] 05 серпня 2014 року Договору дарування, що посвідчений 05.08.2014 року приватним нотаріусом Ужгородського МНО [PERSON], зареєстрованого в реєстрі за №661. При цьому, позивачем уточнено процесуальний статус інших учасників судового процесу, зазначивши відповідачами ПАТ «ТЕРРА БАНК», [PERSON], щодо яких ухвалою суду від 16.06.2016 року було відкрито провадження. Також, в уточненій позовній заяві позивач вказав відповідачем [PERSON] гарантування вкладів фізичних осіб в особі уповноваженої особи на ліквідацію ПАТ «ТЕРРА БАНК» [PERSON], а ПАТ «Кристалбанк» - третьою особою без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідачів. Разом з тим, зміна процесуального статусу сторони у справі регламентована главою 4 ЦПК України. Зокрема, суд замінює неналежного відповідача, залучає співвідповідача за наявності відповідного клопотання позивача на підставі ст.33 ЦПК України, а питання щодо залучення третіх осіб до участі у справі за клопотанням сторін, інших осіб, які беруть участь у справі на підставі ст. ст. 35, 36 ЦПК України. Однак, позивачем упродовж розгляду справи не було заявлено зазначені клопотання згідно зі ст.ст. 33, 35, 36 ЦПК України, відтак суд не в змозі залучити до участі у справі співвідповідача [PERSON] гарантування вкладів фізичних осіб в особі уповноваженої особи на ліквідацію ПАТ «ТЕРРА БАНК» [PERSON], замінити неналежного відповідача - ПАТ «Кристалбанк», залучивши останнього до участі у справі як третю особу. Водночас суд розцінює вказану заяву як заяву про зменшення позовних вимог у розумінні ст. 31 ЦПК України та приймає до уваги прохальну частину заяви від 26.10.2016 року. Заявлені і уточнені позовні вимоги позивач мотивує наступним. 05 серпня 2014 р. між ПАТ «Терра Банк» та [PERSON] було укладено договір банківського вкладу (депозиту) №ВДД-163442:840 в іноземній валюті на суму 13000,00 доларів США, строком на один місяць, тобто до 05 вересня 2014 року із відкриттям вкладного (депозитного) рахунку №26303522032139. 05 серпня 2014 року [PERSON] за договором дарування грошових коштів, посвідченого 05.08.2014 р. приватним нотаріусом Ужгородського МНО [PERSON], зареєстрованим в реєстрі за №661, подарувала позивачеві [PERSON]М належні їй на той час грошові кошти у сумі 13000,00 доларів США, які на той час знаходилися на депозитному рахунку №26303522032139 у ПАТ «Терра Банк» відповідно до договору банківського вкладу (депозиту) №ВДД-163442:840 від 05.08.2014 року, разом з відсотками, нарахованими за цим вкладом, згідно умов договору. Позивач зазначає, що умовами договору банківського вкладу не було обмежено вкладника на вільне розпорядження сумою вкладу, на відчуження належних йому первісних і похідних від нього прав щодо грошових валютних коштів, які знаходилися на рахунку в банку, тому в момент укладення і нотаріального посвідчення договору дарування банківського вкладу відповідач [PERSON] як дарувальник відчужила, а позивач [PERSON] як обдарований набув права власності на грошові кошти в сумі 13000,00 доларів США, які знаходилися на рахунку вкладника та права владника цієї суми по договору банківського вкладу з усіма правами, які належали попередньому власнику цих коштів. Наведені обставини відповідачами не заперечуються, не заявлені позивачем як спірні. Однак, після звернення позивача до банку про повернення належного йому банківського вкладу ним було отримано відповідь про неможливість такого повернення у звязку із відсутністю у нього прав вкладника, що і призвело до необхідності звернення в суд із даним позовом для підтвердженням наявності у нього спірних прав вкладника. У судове засідання позивач не зявився, однак через канцелярію суду подав заяву, в якій просить справу розглянути без його участі. Зазначив, що позовні вимоги підтримує повністю, просить їх задовольнити, а у разі неявки відповідачів погоджується на заочний розгляд справи. Відповідачі: ПАТ «Терра Банк», [PERSON], ПАТ «КРИСТАЛ БАНК» у судове засідання не зявилися, хоча про час і місце розгляду справи повідомлялися належним чином. Доказів на підтвердження поважності такої неявки до початку судового засідання не подали. Крім того, відповідачем - ПАТ «Терра Банк» подані письмові заперечення на позов, у яких він просить в задоволення позовних вимог відмовити, а також подано клопотання про розгляд справи без його участі. Заперечуючи позовні вимоги, ПАТ «Терра Банк» зазначає, що на підставі постанови Правління Національного банку України від 21.08.2014 року за №518 «Про віднесення ПАТ «ТЕРРА БАНК» до категорії неплатоспроможних», виконавчою дирекцією [PERSON] гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 21.08.2014 року за №72 «Про запровадження тимчасової адміністрації у ПАТ «ТЕРРА БАНК», згідно з яким з 22.08.2014 року запроваджено тимчасову адміністрацію та призначено уповноважену особу [PERSON] гарантування вкладів фізичних осіб тимчасову адміністрацію в ПАТ «ТЕРРА БАНК» строком на три місяці з 22.08.2014 року по 22.11.2014 року. Рішенням [PERSON] гарантування вкладів фізичних осіб від 20.11.2014 року №122 строк здійснення тимчасової адміністрації продовжено до 22.12.2014 року. На підставі постанови Правління Національного банку України від 23.12.2014 року №831 «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію Публічного акціонерного товариства «ТЕРРА БАНК» виконавчою дирекцією [PERSON] гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 24.12.2014 року № 159 «Про початок процедури ліквідації ПАТ «ТЕРРА БАНК» та призначення уповноваженої особи [PERSON] на ліквідацію банку», згідно з яким було розпочато процедуру ліквідації ПАТ «ТЕРРА БАНК» та уповноваженою особою [PERSON] гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «ТЕРРА БАНК» призначено [PERSON]. Рішенням виконавчої дирекції [PERSON] гарантування вкладів фізичних осіб від 17.12.2014 року №222 «Про продовження строків здійснення процедури ліквідації ПАТ «ТЕРРА БАНК» та делегування повноважень ліквідатора», продовжено строки здійснення процедури ліквідації ПАТ «ТЕРРА БАНК» на один рік по 23.12.2016 року включно та призначено уповноваженою особою [PERSON] [PERSON] на один рік по 23.12.2016 року включно. Вказує, що частину вкладу [PERSON] 09.12.2014 року було передано до виплати ПАТ «Укрінбанк» в розмірі 3083,55 доларів США, яку [PERSON] отримала. Однак нею отримано тільки частину вкладу, оскільки остання мала в банку велику кількість відкрити рахунків, загальна сума відшкодування за якими становить гарантовану суму тобто 200000,00 грн. Вважає, що відносно отримання вкладених коштів існує спеціальна процедура, передбачена законом. Вказує, що ПАТ «Терра Банк» приймало вимоги в період з 27 грудня 2014 року по 26 січня 2015 року, однак, [PERSON] не скористалася своїм правом з метою включення в реєстр кредиторів. Стверджує, що позивач не звернувся до банку з необхідними документами для ідентифікації особи. Дослідивши наявні матеріали справи та подані сторонами докази, суд приходить до висновку, що заявлений позов підлягає до задоволення в частині заявлених вимог до ПАТ «Терра Банк», виходячи з наступних підстав. Так, стверджуються наявними матеріалами справи і не спростовані сторонами наступні встановлені судом обставини. 05 серпня 2014 р. між ПАТ «Терра Банк» та [PERSON] було укладено договір банківського вкладу (депозиту) №ВДД-163442:840 в іноземній валюті на суму 13000,00 доларів США, строком на один місяць, тобто до 05 вересня 2014 року із відкриттям вкладного (депозитного) рахунку №26303522032139. 05 серпня 2014 року [PERSON] договором дарування грошових коштів, посвідченого 05.08.2014 р. приватним нотаріусом Ужгородського МНО [PERSON], зареєстрованим в реєстрі за №661 подарувала позивачеві [PERSON]М належні їй на той час грошові кошти у сумі 13000,00 доларів США, які на той час знаходилися на депозитному рахунку №26303522032139 у ПАТ «Терра Банк», відповідно до договору банківського вкладу (депозиту) №ВДД-163442:840 від 05.08.2014 року, разом з відсотками, нарахованими за цим вкладом, згідно умов договору. Умовами договору банківського вкладу №ВДД-163442:840 не було обмежено вкладника на вільне розпорядження сумою вкладу, на відчуження належних йому первісних і похідних від нього прав щодо грошових валютних коштів, які знаходилися на рахунку в банку. Відповідно, в момент укладення і нотаріального посвідчення договору дарування банківського вкладу відповідач [PERSON] як дарувальник відчужила, а позивач [PERSON] як обдарований, набув права власності на грошові кошти в сумі 13000,00 доларів США, які знаходилися на депозитному рахунку вкладника №26303522032139 у ПАТ «Терра Банк». Наведені обставини відповідачами заперечуються. Однак, із змісту позовної заяви та долучених до матеріалів справи документів, а також із заперечень самого відповідача слідує, що після звернення позивача до банку про повернення належних йому кошів (банківського вкладу в сумі 13000 доларів США) ним було отримано відповідь про неможливість такого повернення у звязку із відсутністю у нього прав вкладника цих коштів. Не спростованим у даній справі є факт предявлення позивачем при зверненні в ПАТ «Терра Банк» договору дарування вкладу, так і всіх необхідних для переоформлення вкладу ідентифікуючих особу власника коштів документів, паспорта громадянина України, ідентифікаційного коду, заяви про відкриття рахунку. Заперечення відповідача в цій частині суд відхиляє, як необґрунтоване, оскільки їх же змістом визнається факт звернення саме [PERSON] із відповідним зверненням, тому сумнівів в ідентифікації особи у банку не могло бути. Так, з копії листа ПАТ «Терра Банк» від 15.08.2014 року вих.. №15/08/14-1, адресованого [PERSON] у відповідь на його заяву від 13.08.20114 року б/н щодо переоформлення договору банківського вкладу (депозиту) №ВДД-163442:840 від 05.08.2014 року з [PERSON] на [PERSON] на підставі договору дарування грошових коштів б/н від 05 серпня 2014 року, зареєстрованого в реєстрі за №661, адресата повідомлено про неможливість задовольнити його прохання з огляду на обмеження відповідно до внутрішнього наказу №511 від 07.08.2014 року. Відповідно, при предявленні всіх необхідних документів, банком у переоформленні вкладу було безпідставно відмовлено саме у період відсутності висновку щодо неплатоспроможності банку, тим самим порушено права споживача і вкладника. На правовідносини між сторонами поширюється законодавство України: зокрема, норми ст. 41 Конституції України, ст.ст. 1058-1065 ЦК України, Закону України «Про банки і банківську діяльність». Відповідно до змісту ст.ст. 1058-1065 ЦК України у сторін договору банківського вкладу (депозиту) виникли взаємні права і обовязки, які були погоджені умовами укладених договорів. Зокрема, одна сторона - банк, що прийняв від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобов'язується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку, встановлених договором. Договір банківського вкладу, в якому вкладником є фізична особа, є публічним договором (стаття 633 ЦК України). До відносин банку та вкладника за рахунком, на який внесений вклад, застосовуються положення про договір банківського рахунка (глава 72 ЦК України), а відповідно до ст. 1074 ЦК України не допускається обмеження прав клієнта щодо розпоряджання грошовими коштами, що знаходяться на його рахунку. В той же час, за договором дарування одна сторона (дарувальник) передає або зобов'язується передати в майбутньому другій стороні (обдаровуваному) безоплатно майно (дарунок) у власність (ст. 717 ЦК України), а предметом договору дарування у розумінні ст. 718 ЦК України можуть бути гроші. Як встановлено судом договір дарування грошових коштів від 05.08.2014 року відповідає вимогам щодо форми такого договору, визначеним ст. 719 ЦК України. З моменту укладення вищезгаданого договору дарування - у позивача, як власника коштів, які прийнято банком від дарувальника (вкладника) виникло право вимагати від банку виплати вкладу та процентів за вкладом (п. 3.3.1. Договору). Дані права є спірними відповідачами не визнаються. У свою чергу, у сторони Банку виник обовязок прийняти вклад (п. 3.1.1. Договору), виплатити вклад та проценти за вкладом (п. 3.1.2. Договору)., повернути вкладнику вклад у відповідності до умов Договору готівковими коштами у валюті вкладу, або безготівковим переказом коштів у валюті вкладу на рахунок вкладника згідно з його письмовою заявою-розпорядженням (п. 3.1.3. Договору). Фактичним перебуванням належних позивачеві коштів на депозитному рахунку і відсутністю будь-яких заперечень банку з цього приводу чи ініціативи банку про розірвання договору банківського вкладу та рахунку, підтверджується виконання обовязків і прав, як вкладника. Статтею 41 Конституції України гарантовано право кожного володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Умовами договору банківського вкладу (депозиту) (п. 2.10.1.) було передбачено, що вкладник доручає банку наступного дня після сплину строку розміщення депозиту (після 05.09.2014 р.) перерахувати суму вкладу і проценти за вкладом на рахунок вкладника «вклад на вимогу» № 2620. Статтею 1067 ЦК України передбачено, що договір банківського рахунка укладається для відкриття клієнтові або визначеній ним особі рахунка у банку на умовах, погоджених сторонами. [PERSON] зобов'язаний укласти договір банківського рахунка з клієнтом, який звернувся з пропозицією відкрити рахунок на оголошених банком умовах, що відповідають закону та банківським правилам. [PERSON] не має права відмовити у відкритті рахунка, вчинення відповідних операцій за яким передбачено законом, установчими документами банку та наданою йому ліцензією, крім випадків, коли банк не має можливості прийняти на банківське обслуговування або якщо така відмова допускається законом або банківськими правилами. Відсутність підстав для відмови у переукладені договору банківського рахунку стверджується фактичним розміщенням належної позивачеві суми вкладу на рахунку банку і фактичним розпорядженням банком належними йому коштами у своїх банківських, комерційних цілях. Статтею 1067 ЦК України також передбачено, що у разі необґрунтованого ухилення банку від укладення договору банківського рахунка клієнт має право на захист відповідно до цього Кодексу. Правові наслідки неналежного виконання банком операцій за рахунком клієнта передбачені ст. 1073 ЦК України, згідно з положеннями якої у разі несвоєчасного зарахування на рахунок грошових коштів, що надійшли клієнтові, їх безпідставного списання банком з рахунка клієнта або порушення банком розпорядження клієнта про перерахування грошових коштів з його рахунка банк повинен негайно після виявлення порушення зарахувати відповідну суму на рахунок клієнта або належного отримувача, сплатити проценти та відшкодувати завдані збитки. Крім того, за змістом Розділу І Книги ІІІ «Право власності та інші речові права» Цивільного кодексу України, зокрема ст.ст. 316-325, 328,3 44, 386 - 394 передбачено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. (ст. 328 ЦК України). Відповідно до ст. 386 ЦК держава забезпечує рівний захист прав усіх суб'єктів права власності. Ч. 1 ст. 317 ЦК України передбачено, що власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Ст. ст. 15, 16 ЦК України передбачено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу і одним із способів захисту цивільних прав та інтересів є визнання права. Право особи на вільне розпорядження належним їй майном, в тому числі і грошовими коштами, гарантоване ст. 41 Конституції України, користуючись яким [PERSON] як попередній власник коштів, вільно розпорядилася ними та подарувала їх позивачу. Обмеження щодо такого права можливе лише у разі вчинення дії (такого розпорядження цими коштами), яка б порушувала права інших осіб, чого не було допущено за весь період існування правовідносин між сторонами. При розгляді даного спору також суд враховує наступне. Крім наведеного наявність підстав для задоволення позовних вимог доводиться також змістом норм ст.ст. 15, 16, 626, 629, 638, 1058, 1060, 1061, 1074 ЦК України, які теж регулюють спірні правовідносини, відповідно до яких договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на установлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Договір є обов'язковим для виконання сторонами. За договором банківського вкладу одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобов'язується виплатити вкладникові таку суму та проценти на неї, встановлених договором. За договором банківського вкладу незалежно від його виду банк зобов'язаний видати вклад або його частину на першу вимогу вкладника. Проценти на банківський вклад нараховуються від дня, наступного за днем надходження вкладу у банк, до дня, який передує його поверненню вкладникові. У разі повернення вкладу виплачуються усі нараховані до цього моменту відсотки. Обмеження прав клієнта щодо розпорядження грошовими коштами, що знаходяться на його рахунку, не допускається, крім випадків обмеження права розпорядження рахунком за рішенням суду у випадках, встановлених законом. Ухилення відповідача від повернення вкладу є незаконною та безпідставною, оскільки відповідно до вимог статті 1066 ЦК України банк використовує кошти клієнта, гарантуючи його право безперешкодного розпорядження. Він не має права встановлювати непередбачені договором чи законом обмеження його права розпоряджатися грошовими коштами на власний розсуд. Оскільки стороною договору банківського вкладу є фізична особа, то відповідач не міг відмовити у видачі вкладу. Стаття 1074 ЦК України не допускає обмежень прав клієнта щодо розпорядження такого вкладу. Такі обмеження можливі лише у випадках, передбачених законом і на підставі судового рішення. Такий закон станом на день подання позовної заяви відсутній. Отже, невизнання моїх прав вкладника направлене на ухилення від повернення мені вкладу і є протиправним. Згідно ст. 526 ЦК України зобовязання повинні виконуватись чином, відповідно до умов договору. Відповідно до ст. 510 ЦК України сторонами у зобов'язанні є боржник і кредитор. За положеннями ст. 512 ЦК України, що регламентує підстави заміни кредитора у зобов'язанні, кредитор у зобов'язанні може бути замінений іншою особою внаслідок: 1) передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги); 2) правонаступництва; 3) виконання обов'язку боржника поручителем або заставодавцем (майновим поручителем); 4) виконання обов'язку боржника третьою особою. Кредитор у зобов'язанні може бути замінений також в інших випадках, встановлених законом. Кредитор у зобов'язанні не може бути замінений, якщо це встановлено договором або законом. З контекстного аналізу договору банківського вкладу (депозиту) №ВДД-163442:840, укладеного 05 серпня 2014 р. між ПАТ «Терра Банк» та [PERSON], не вбачається обмежень щодо заміни кредитора. Враховуючи, наведене, невизнане ПАТ «Терра Банк» право [PERSON] як вкладника станом на 15 серпня 2014 року підлягає захисту судом. Відтак, заявлений позов підлягає задоволенню частково в частині вимог щодо публічного акціонерного товариства «Терра Банк». Водночас, у задоволенні вимог позивача щодо відповідачів [PERSON], ПАТ «Кристалбанк» належить відмовити з огляду на недоведеність наявності порушення оспорення чи невизнання останніми його прав як вкладника. Керуючить ст.ст. 3, 4, 10, 11, 31, 60, 88, 209, 212 - 215, 223, 294, 296 ЦПК України, суд,

Outcome: partial