Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-10 00:00:00

21.03.2014 року позивач звернулася до суду з позовом, де вказує, що перебуває з відповідачем у шлюбі, який був зареєстрований 07.10.2005 року. [INFO] року від цього шлюбу народився син [PERSON]. Шлюбні відносини з відповідачем припинені в травні 2013 року з тих причин, що між подружжям було втрачено взаєморозуміння, що призвело до втрати почуття любові та поваги один до одного. Мають різні погляди на шлюбні відносини. Спільного господарства не ведуть. Спорів відносно спільного майна, та матеріального утримання дитини на даний момент в них не має. Дитина мешкає з позивачем. Шлюб розриває вперше. На підставі викладеного просила розірвати шлюб. У судовому засіданні позивач підтримала заявлені позовні вимоги, просила їх задовольнити, строк на примирення просила не надавати, після розірвання шлюбу виявила бажання залишитися на прізвищі чоловіка «[PERSON]», просила суд винести по справі заочне рішення у зв'язку з відсутність відповідача. Відповідач у судове засідання не з'явився, про час та місце судового розгляду справи повідомлявся належним чином у встановленому законом порядку. Про причини своєї неявки не повідомив, заяви про розгляд справи за його відсутності на адресу суду не надходило. На підставі ч. 1 ст. 224 ЦПК України суд, враховуючи згоду позивача і наявність достатніх даних для вирішення спору, вважає можливим постановити рішення при заочному розгляді справи. Перевіривши матеріали справи, заслухавши пояснення позивача, суд вважає, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню. Як встановлено у судовому засіданні сторони перебувають у шлюбі, який був зареєстрований 07.10.2005 року у Донецькому міському відділі реєстрації актів цивільного стану Донецького обласного управління юстиції (а.с.4). Відповідно до свідоцтва про народження дитини, батьками [PERSON], [INFO] є позивач та відповідач (а.с.5). Згідно до довідки про реєстрацію місця проживання або місця перебування фізичної особи № 1/6770 від 27.03.2014 року позивач зареєстрована та проживає за адресою: [ADDRESS] разом з [PERSON], [INFO] (а.с.10). Відповідно до ст. 56 СК України, кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Відповідно ст. 120 СК України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги інші обставини життя подружжя. Згідно ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу Згідно ч. 1 ст. 110 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним з подружжя. Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Шлюбні відносини між сторонами припинені, сторони спільного господарства не ведуть, фактичних шлюбних відносин не підтримують. Враховуючи той факт, що сторони, спільного господарства не ведуть, фактичних шлюбних відносин не підтримують, суд вважає можливим задовольнити позов і розірвати шлюб між сторонами. Вирішуючи відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України, питання щодо розподілу судових витрат, суд приходить до висновку про відсутність правових підстав для їх розподілу, оскільки такі вимоги позивачем не заявлялися. На підставі вищевикладеного, ст. ст. 56, 105,110,112,120 СК України,

Outcome: approved