Jurisdiction: civil
Date: 2021-06-07 00:00:00

21 квітня 2021 року ПАТ «По газопостачанню та газифікації «Донецькоблгаз» в особі Слов`янського управління по газопостачанню та газифікації звернулось до суду з вказаним позовом, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що відповідачка [PERSON] є абонентом Слов`янського УГГ ПАТ «По газопостачанню та газифікації «Донецькоблгаз» у м. Слов`янську Донецької області та користується послугами з газопостачання за адресою: [ADDRESS] , має особовий рахунок № [NUMBER] , відкритий на неї як власника квартири, однак не оплачує їх вартість. В зв`язку з чим, станом на 01 квітня 2021 року її заборгованість за наданий їй позивачем природній газ по житловому будинку, розташованому за адресою: [ADDRESS] , де вона проживає та власником якого вона є, яка складає суму у розмірі 30177 грн. 75 коп., з яких заборгованість у сумі 27481 грн. 02 грн. складає за постачання газу та сума заборгованості у розмірі 2696 грн. 73 коп. за розподіл газу. На підставі викладеного позивач просить суд його позовні вимоги задовольнити та стягнути з [PERSON] на користь ПАТ «По газопостачанню та газифікації «Донецькоблгаз» в особі Слов`янського управління по газопостачанню та газифікації заборгованість за спожитий газ у сумі 27481 грн. 02 коп., заборгованість за надані послуги з розподілу природного газу у сумі 2696 грн. 73 коп. втрати від інфляційних процесів та трьох відсотків річних, нарахованих на суму заборгованості, у сумі 4262 грн. 04 коп., а також судовий збір у сумі 2270 грн. 00 коп.. В судове засідання представник позивача [PERSON] яка діє на підставі довіреності № 52 від 24 липня 2020 року, не з`явилась. Про час, дату та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, що підтверджується розпискою про вручення повідомлення про виклик до суду, надала заяву про розгляд справи за її відсутності, підтвердила заявлені позовні вимоги, просила суд їх задовольнити та не заперечувала проти ухвалення судом заочного рішення. Відповідно до ч. 7 ст. 128 ЦПК України, у разі ненадання особами, які беруть участь у справі, інформації щодо їх адреси, судова повістка надсилається фізичним особам, які не мають статусу підприємців, - за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку. Під час розгляду справи, судом приймалися усі передбачені діючим законодавством заходи щодо належного повідомлення відповідача про місце, день та час розгляду справи. Судом були спрямовані судові повістки за останньою відомою адресою місця проживання [PERSON] , зареєстрованої у встановленому законом порядку, що підтверджено відповідями на запити суду, направлені у порядку ст. 187 ЦПК України. Однак, [PERSON] , будучи повідомленою у встановленому законом порядку (належним чином) судовими повістками, про час і місце судового розгляду справи, не використала наданого законом права на безпосередню участь у судовому засіданні та не з`явилася у судове засідання без повідомлення причин, не подала відзив, заяв про відкладення судового засідання, чи розгляд справи у її відсутності від неї до суду не надходило. Відповідно до ч. 3 ст. 131 ЦПК України, учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що учасники судового процесу не з`явилися в судове засідання без поважних причин. З огляду на викладене, враховуючи, що відповідачка, будучи повідомленою належним чином про дату, час і місце розгляду справи не з`явилася без повідомлення причин неявки, не подала відзивів, а позивач не заперечує проти вирішення справи на підставі наявних у ній даних чи доказів із постановленням заочного рішення, суд приходить до переконання, що у суду відсутні підстави для відкладення розгляду справи, та про можливість вирішення справи на підставі наявних у ній даних та доказів з постановленням заочного рішення. В ході розгляду справи судом було розв`язано заяви та клопотання сторін та прийнято процесуальні рішення. Ухвалою суду від 21 травня 2021 року у справі відкрито спрощене провадження. Ухвалою від 08 червня 2021 року вирішено розглядати справу у заочному порядку. Суд, розглянувши подані документи та матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, приходить до висновку, що позовні вимоги ПАТ по газопостачанню та газифікації «Донецькоблгаз» до [PERSON] про стягнення заборгованості за спожитий і неоплачений природній газ підлягають задоволенню з огляду на їх законність та обґрунтованість. В судовому засіданні встановлено, що ПАТ «Донецькоблгаз» в особі Слов`янського УГГ проводить поставку природного газу в квартиру [ADDRESS] , в якому проживає [PERSON] .. З матеріалів справи вбачається, що за адресою: [ADDRESS] , позивач здійснює поставку природного газу. Відповідно до заяви [PERSON] від 30 травня 2019 року, остання звернулася до начальника Слов`янського УГГ із проханням укладення договору щодо реструктуризації боргу в сумі 16355 грн. 59 коп. строком на 6 місяців. 30 травня 2019 року між [PERSON] та Слов`янським управлінням по газопостачанню та газифікації була укладена угода № 43046 щодо реструктуризації боргу в сумі 16355 грн. 59 коп. до 30 листопада 2019 року. У зв`язку з несплатою вартості спожитого природного газу за період з 01 травня 2018 року по 01 квітня 2021 року утворилася заборгованість у сумі 27481 грн. 02 коп. У зв`язку з несплатою вартості розподілу газу у відповідача [PERSON] за період з 01 січня 2020 року по 01 квітня 2021 року перед позивачем утворилася заборгованість у розмірі 2 696 грн. 73 коп.. Ухвалою суду від 19 січня 2021 року у видачі судового наказу за заявою ПАТ «Донецькоблгаз» в особі Слов`янського УГГ про стягнення заборгованості з [PERSON] відмовлено. Пунктами 11, 13 Розділу 3 Правил надання населенню послуг з газопостачання, затверджених Постановою НКРЕКП № 2496 від 30 вересня 2015 року за редакцією Постанови НКРЕКП № 1418 від 11 серпня 2016 року зі змінами, внесеними Постановами НКРЕКП № 1437 від 27 грудня 2017 року, № 558 від 12 квітня 2019 року та № 2081 від 07 жовтня 2019 року встановлено: Постачання природного газу побутовим споживачам здійснюється за вільними цінами, крім ціни постачальника із спеціальними обов`язками, яка встановлюється відповідно до законодавства. Розрахунки за послуги з газопостачання можуть проводиться на підставі даних про об`єкм(обсяг) газу, визначений споживачем та оператором ГРМ за підсумками місяця відповідно до умов договору розподілу природного газу, укладеного між побутовим споживачем та оператором ГРМ, або за плановою величиною середньомісячного споживання в опалювальний та між опалювальний періоди». На підставі п. 1 ч. 1, п. п. 5, 10 ч. 3 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», в редакції яка діяла станом на 01 травня 2019 року, споживач має право одержувати вчасно та відповідної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством та умовами договору на надання житлово-комунальних послуг. Споживач зобов`язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом; у разі несвоєчасного здійснення платежів за житлово-комунальні послуги сплачувати пеню у встановлених законом чи договором розмірах. Згідно з п. п. 1, 6 ч. 2 ст. 21 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», в редакції яка діяла станом на 01 травня 2019 року, виконавець зобов`язаний забезпечувати своєчасність та відповідну якість житлово-комунальних послуг згідно із законодавством та умовами договору, в тому числі шляхом створення систем управління якістю відповідно до національних або міжнародних стандартів; розглядати у визначений законодавством термін претензії та скарги споживачів і проводити відповідні перерахунки розміру плати за житлово-комунальні послуги в разі їх ненадання або надання не в повному обсязі, зниження їх якості. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 32 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», в редакції яка діяла станом на 01 травня 2019 року, плата за житлово-комунальні послуги нараховується щомісячно відповідно до умов договору в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. Розмір плати за комунальні послуги розраховується, виходячи з розміру затверджених цін/тарифів та показань засобів обліку або за нормами, затвердженими в установленому порядку. Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», в редакції яка діє станом з 01 травня 2019 року та на час звернення із позовом до суду, індивідуальний споживач зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами. Відповідно до ст. 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», в редакції яка діє станом з 01 травня 2019 року та на час звернення із позовом до суду, споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору. Згідно із ст. 68 ЖК України, наймач зобов`язаний своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги. Приписами ст. 509 ЦК України встановлено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених ст. 11 ЦК України, а саме цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Таким чином, між позивачем та відповідачем виникли відносини, що породжують права та обов`язки, оскільки позивач надає житлово-комунальні послуги, а відповідач ними користується. Згідно із ст. 526 ЦК України, зобов`язання повинні виконуватись належним чином, згідно із ст. 525 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, одностороння відмова не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов`язання. Відповідно до п. п. 10, 11 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 1 листопада 1996 року «Про застосування Конституції України при здійсненні правосуддя», Конституційні положення про законність судочинства та рівність усіх учасників процесу перед законом і судом (ст. 129 Конституції) зобов`язують суд забезпечити всім їм рівні можливості щодо надання та дослідження доказів, заявлення клопотань та здійснення інших процесуальних прав. При вирішенні цивільних справ суд має виходити з поданих сторонами доказів. Суд виходить з вимог ст. ст. 12, 81 ЦПК України, відповідно до яких цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, відповідно до ч. 1 ст. 89 ЦПК України. Відповідачка у судове засідання не з`явилася, не скористалася своїми процесуальними правами сторони в процесі і не надала належних доказів, які спростовують доводи позивача. Таким чином, враховуючи викладене, суд доходить висновку, що позовні вимоги ПАТ «По газопостачанню та газифікації «Донецькоблгаз» в особі Слов`янського управління по газопостачанню та газифікації в частині стягнення з відповідачки заборгованості за спожитий газ у сумі 27481 грн. 02 коп., а також розподіл газу у розмірі 2696 грн. 73 коп. підлягають задоволенню. Вирішуючи питання щодо стягнення з відповідачки трьох відсотків річних від простроченої суми заборгованості та інфляційних втрат, суд виходить з приписів ст. 625 ЦК України, відповідно до якої боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Так, суд погоджується з розрахунками сум трьох відсотків річних та інфляційних втрат, зробленими позивачем у позовній заяві, з яких вбачається, що станом на 01 квітня 2021 року загальна сума трьох відсотків річних від суми простроченої відповідачем заборгованості за весь період становить 1522 грн. 33 коп., а загальна сума інфляційних втрат від суми простроченої заборгованості за весь період становить 2739 грн. 71 коп.. Отже і в цій частині позовні вимоги ПАТ «По газопостачанню та газифікації «Донецькоблгаз» в особі Слов`янського управління по газопостачанню та газифікації підлягають задоволенню. При вирішенні питання про стягнення з відповідача на користь позивача судових витрат, суд виходить з вимог ст. 141 ЦПК України, якою передбачено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, в зв`язку з чим з відповідача на користь ПАТ «По газопостачанню та газифікації «Донецькоблгаз» в особі Слов`янського управління по газопостачанню та газифікації підлягає стягненню судовий збір у сумі 2270 грн. 00 коп.. На підставі наведеного,

Outcome: approved