Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-28 00:00:00

21.04.2020 року представник позивача адвокат Яровенко О.Ю. звернулася до суду із позовною заявою, в якій просить стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за договором оренди земельної ділянки від 11.12.2012 року в сумі 18100,25 грн., з яких: 16469,24 грн. орендна плата; 981,12 грн. інфляційні витрати; 649,89 грн. 3% річних. В обґрунтування позовних вимог зазначає, що позивач є власником земельної ділянки кадастровий номер 6321280300:04:000:0208, площею 5,4305 га, що розташована на території Олександрівської сільської ради Валківського району Харківської області на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку. 11.12.2012 року між сторонами укладено договір оренди земельної ділянки строком на 5 років, який починає діяти з моменту його державної реєстрації, здійсненої 05.06.2014 року. Строк дії договору закінчився 05.06.2019 року. Право оренди земельної ділянки, яке було зареєстроване за ПСП «Нове життя» припинено 19.08.2019 року. Договором передбачено, що орендна плата нараховується орендарем орендодавцеві у грошовій формі 3% вартості земельної ділянки. Видається грошима або продукцією по ринкових цінах, послугами по цінах господарства, виходячи з можливостей господарства у сумі 4094,22 грн. Обчислення розміру орендної плати за землю здійснюється з урахуванням індексів інфляції. Орендна плата вноситься до 31 грудня кожного року. Проте, орендну плату за даним договором за 2017, 2018, 2019 роки позивач не отримав. Як зазначає представник позивача, з урахуванням ст.ст.1, 2, 13, 21 ЗУ «Про оренду землі» на підставі постанови КМУ №831 від 16.11.2016 року вартість гектару ріллі у Валківському районі Харківської області становить 31923,25 грн., тому за користування земельною ділянкою позивача у 2017 році відповідач мав сплатити (31923,25*5,4305)*3/100=5200,77 грн. Наказом Міністерства аграрної політики та продовольства України від 18.12.2018 року №605 «Про внесення змін до додатка 1 до Порядку нормативної грошової оцінки земель сільськогосподарського призначення», зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 26.12.2018 року за №1471/32923, нормативна грошова оцінка одиниці площі ріллі по Харківській області станом на 01.01.2018 року становить 32237 грн., тому сплата за користування земельною ділянкою позивача в 2018 році становить (32 237,00*5,4305)*3/100=5251.89 грн. Враховуючи Наказ Мінагрополітики від 16.11.2018 року № 552 «Про затвердження технічної документації із загальнонаціональної (всеукраїнської) нормативно грошової оцінки земель сільськогосподарського призначення», з 01.01.2019 року, нормативно грошова оцінка земельної ділянки з кадастровим номером 6321280300:04:000:0208, на думку представника позивача, складає 200552,81 грн. 200552,81*3/100=6016.58 грн. На думку представника позивача, за користування вказаною земельною ділянкою за договором оренди від 11.12.2012 року у 2017, 2018 та 2019 роках відповідач має сплатити позивачу (5200.77+5251.89+6016.58) 16469.24 грн. Вважає, що відповідач у відповідності ст.610, ч.1 ст.549, ст.625 ЦК України, зобов`язаний сплатити інфляційні втрати,\~сума яких\~за розрахунком\~представника позивача\~становить:\~в результаті заборгованості за 2017 рік з 01.01.2018 року до 26.02.2020 року - 5 200,77*1,14455619-5 200,77 = 751,80 грн.. 3% річних з 01.01.2018 року до 31.12.2019 року - 5 200,77*3%*730;365:100 = 312,05 грн.; з 01.01.2020 року до 26.02.2020 року - 5 200,77*3%*57:366:100 = 24,30 грн. ; в результаті заборгованості за 2018 рік з 01.01.2019 року до 26.02.2020 року 5 251,89*1,04261832-5 251,89 = 223,83\~грн. та 3% річних з 01.01.2019\~року до\~31.12.2019\~року -\~5\~251,89*3%*365:365:100\~=\~157,56\~грн.;\~з 01.01.2020\~року до\~26.02.2020\~року 5251,89*3%*57:366:100\~=\~24,54\~грн.; в результаті заборгованості за 2019 рік - з 06.06.2019 року до 26.02.2020 рік 6 016,58*1,00091202 - 6 016,58 = 5,49\~грн.\~та 3%\~річних: з 06.06.2019 року до 31.12.2019 року 6016,58*3%*209:365:100 = 103,35 грн.; з 01.01.2020 року до 26.02.2020 року 6016,58*3%*57:366:100 = 28,11 грн. Після виконання вимог ст.187 ЦПК України, на підставі ухвали суду від 21.04.2020 року відкрито провадження у цивільній справі. З урахуванням вимог ст.274 ЦПК України судовий розгляд вирішено проводити в порядку спрощеного позовного провадження та роз`яснено сторонам про порядок та строки виконання ними вимог цього Кодексу. 18.05.2020 року представник відповідача подав відзив на позовну заяву, в якому просив відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі. Вказав, що дійсно 11.12.2012 року між [PERSON] та ПСП «Нове життя» було укладено Договір оренди землі на належну йому земельну ділянку площею 5,43 га, але з кадастровим номером 6321280300:04:000:0288, строком на 5 років починаючи з дати державної реєстрації 11.06.2014 року, строк його дії сплинув 11.06.2019 року. Відповідно до умов розділу 4 договору розмір орендної плати складає 4094,22 грн. Протягом всього часу дії договору сторони належним чином виконували свої обов`язки, що підтверджується відсутністю будь-яких зауважень зі сторони орендодавця протягом всього строку дії Договору. Посилаючись на положення ст.2,13,21 ЗУ «Про оренду землі», ч.2 ст.409 ЦК України, не погоджується з доводами позивача, оскільки ПСП «Нове життя» весь час, відповідно до умов Договору, в повному обсязі та навіть на прохання власників землі, в більшому розмірі виплачував орендну плату. Зазначив, що Договір було укладено саме на земельну ділянку з кадастровим номером 6321280300:04:000:0288, а не земельну ділянку з кадастровим номером 6321280300:04:000:0208, яка зазначена в позовній заяві, відносно якої сторони будь-який договір не укладали. Всі наявні в позовній заяві розрахунки вважає невірними, оскільки позивач навіть розраховуючи нормативну грошову оцінку землі за 2017 рік, використовує нормативні документи, які були прийняті 18.12.2018 року. Крім того, просить стягнути кошти, які він особисто «нарахував», навіть без сплати податків та необхідних платежів, тобто без сплати 18% прибуткового податку та 1,5% військового збору. Повідомив, що в грудні 2017 року більшості власникам землі виплата орендної плати здійснювалась електронними поштовими переказами через Укрпошту. Позивачу, на його особисте прохання, була виплачена орендна плата наперед, тобто за 2017-2018 роки, ще й з урахуванням індексації та за вирахуванням прибуткового податку 18% та 1,5% військового збору, а саме 9940,88 грн., тому нарахування будь-яких відсотків та інфляційних витрат за 2017-2018 роки вважає помилковим та необґрунтованим. В подальшому, в грудні 2018 року позивачем було повідомлено відповідача щодо відсутності намірів продовжувати орендні відносини, а також було заявлено прохання позивача не засівати належну йому земельну ділянку та після закінчення строку дії Договору повернути її позивачу, що і було здійснено. З 2019 року позивач особисто користувався належною йому земельною ділянкою, хоча на даний час новим користувачем зазначеної земельної ділянки є вже інша юридична особа ФГ «Велес-В», яка користується цією землею без будь-якої правової підстави. Посилаючись на ст.21 ЗУ «Про оренду землі» вважає, що у відповідача відсутня необхідність виплачувати орендну плату за той час, коли ним не використовувалась зазначена земельна ділянка, тим паче за 7 місяців (червень-грудень 2019 року) після закінчення строку дії Договору. 11.06.2020 року представник позивача надала відповідь на відзив, в якому вказала, що у наданих до суду Витягах з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно вбачається, що позивач є власником земельної ділянки з номером 6321280300:04:000:0208, а також право оренди відповідача було зареєстровано на земельну ділянку саме за вказаним кадастровим номером, що свідчить про допущення описки у договорі оренди від 11.12.2012 року. Звернув увагу, що відповідач не надав жодних належних та допустимих доказів отримання орендної плати позивачем за 2017 рік. Аналогічне платіжне доручення та список згрупованих електронних поштових переказів відповідач надавав під час розгляду цілої низки справ у 2018 році у Валківському районному суді Харківської області, у спорах між «більшістю власників землі» та ПСП «Нове життя». Зокрема, у справі №615/561/18 за позовом ПСП «Нове життя» до [PERSON] , ФГ «Велес-В» про визнання недійсним договору користування чужою земельною ділянкою предметом розгляду був інший договір оренди між ПСП «Нове життя» та [PERSON] і відповідно інша земельна ділянка, між тим суд встановив відсутність належних та допустимих доказів сплати орендної плати у 2017 році, оцінюючи в тому числі і згадані документи. Як зазначає представник позивача, із вказаних документів неможливо зрозуміти, за яким договором відповідачем здійснено електронний поштовий переказ, а також відсутня інформація у документальній формі про отримання позивачем відповідних виплат. Щодо сплати орендної плати за 2018, 2019 роки вказала, що відповідач взагалі не надає жодних доказів виконання своїх обов`язків за договором, натомість зазначає про необґрунтованість та помилковість нарахування відсотків та інфляційних витрат за 2017-2019 роки, проте не надав жодного обґрунтування своїх заперечень або контррозрахунку. Правом щодо подання інших заяв по суті справи в передбаченому ст.174 ЦПК України порядку сторони не скористалися. Будь-які заяви чи клопотання щодо проведення інших процесуальних дій, в тому числі забезпечення доказів, вжиття заходів забезпечення позову, зупинення і поновлення провадження у справі, учасниками справи не заявлялися. Ухвалою Валківського районного суду Харківської області від 23.07.2020 року судовий розгляд у цивільній справи вирішено проводити за правилами спрощеного позовного провадження в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. В судовому засіданні представник позивача наполягав на задоволенні позовних вимог, посилаючись на викладені у позові обставини з урахуванням пояснень, наданих у відповіді на відзив. Представник відповідача заперечував проти задоволення позову, просив відмовити з викладених у відзиві обставин. 08.09.2020 року представник відповідача надав письмові пояснення, в яких звернув увагу, що [PERSON] , будучи тривалий час орендодавцем ПСП «Нове життя», в 2017 році не бажав отримувати орендну плату, на неодноразові телефонні повідомлення щодо нарахування належної йому орендної плати за 2017 рік взагалі не звертався до підприємства та не приходив отримувати її. Наполягав, що 14.12.2017 року позивачу направлялося повідомлення про нарахування йому орендної плати за 2017 рік та пропозиція з`явитись до ПСП «Нове життя» для отримання грошових коштів або повідомити підприємство про зручний для нього спосіб отримання грошових коштів. Даний лист [PERSON] отримано особисто, але жодної відповіді не надійшло, в зв`язку з чим виплата орендної плати здійснювалась електронним поштовим переказом через Укрпошту. В 2018 році в телефонному режимі [PERSON] також було повідомлено про нарахування йому орендної плати за 2018 рік, проте останній до ПСП «Нове життя» не з`явився. Після чого 01.12.2018 року позивачу направлено повторне письмове повідомлення про нарахування йому орендної плати та пропозиції з`явитись до ПСП «Нове життя» для отримання грошових коштів, однак дану пропозицію позивач також проігнорував. В 2019 році [PERSON] повідомив ПСП «Нове життя» про небажання продовжувати орендні відносини та заявив прохання не засівати належну йому земельну ділянку, в зв`язку з чим, враховуючи попередній досвід конфліктних ситуацій з власниками землі с. Олександрівка, які не надавали можливості ПСП «Нове життя» збирати свій врожай в рік закінчення дії договору оренди землі, відповідач не засіював в 2019 році належну позивачу земельну ділянку, а позивач жодних претензій щодо наявності будь-якої заборгованості відповідача перед ним та щодо неповернення йому земельної ділянки не заявляв. Вважає, що ПСП «Нове життя» вжило всі необхідні заходи щодо належного виконання свого зобов`язання щодо нарахування та виплати орендної плати за користування землею в 2018 році, а [PERSON] навмисно не отримував орендну плату та намагається будь-яким чином «заробити» в такий спосіб. Посилаючись на висновок Верховного Суду у постанові від 09.12.2019 року у справі №709/1089/17 вказав, що нарахування будь-яких штрафних санкцій та інших нарахувань у даній справі є протиправним, оскільки кредитор навмисно не отримував належні йому грошові кошти за 2018 рік та жодного разу не звертався до ПСП «Нове життя» з вимогами щодо існуючої заборгованості. Заслухавши пояснення учасників справи, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, суд дійшов висновку, що позов задоволенню не підлягає з наступних підстав. Судом встановлено, що 11.12.2012 року між [PERSON] та ПСП «Нове життя» укладено договір оренди земельної ділянки, площею 5,43 га з кадастровим номером 6321280300:04:000:0288, нормативна грошова оцінка якої з урахуванням коефіцієнту індексації становить 136\~474,13 грн. (розділ 2 договору) Термін дії договору 5 років з моменту його реєстрації (розділ 3 договору). Орендна плата нараховується орендарем орендодавцю у грошовій формі 3% вартості земельної ділянки. Видається грошима або продукцією по ринкових цінах, послугами по цінах господарства виходячи з можливостей господарства в сумі 4094,22 грн. Обчислення розміру орендної плати за землю здійснюється з урахуванням індексів інфляції. Орендна плата видається до 31 грудня кожного року. Передача продукції та надання послуг в рахунок орендної плати оформляється по відомості. (розділ 4 договору). В цьому ж розділі сторонами погоджено, що розмір орендної плати переглядається протягом 30 днів у разі: зміни умов господарювання, передбачених договором; зміни розмірів земельного податку, підвищення цін, тариф, в тому числі внаслідок інфляції; погіршення стану орендованої земельної ділянки не з вини орендаря, що підтверджено документами, в інших випадках, передбачених законом. Передача земельної ділянки орендарю здійснюється відповідно до розділу 6 договору після підписання сторонами цього договору за актом її приймання-передачі. У разі припинення або розірвання договору орендар зобов`язаний повернути земельну ділянку у стані не гіршому у порівнянні з тим, у якому він одержав її в оренду (розділ 7 договору). Як передбачено розділом 9 договору, орендодавець має право вимагати від орендаря, зокрема, використовувати земельну ділянку за цільовим призначенням згідно з умовами договору оренди, своєчасного внесення орендної плати, а у разі припинення або розірвання договору повернути земельну ділянку у встановленому порядку. При цьому зобов`язаний не вчиняти дій, які перешкоджали б орендареві користуватись орендованою земельною ділянкою. Орендар згідно розділу 10 договору має право самостійно господарювати на землі відповідно до цільового призначення земельної ділянки та умов договору, відшкодування збитків, яких він зазнав у наслідок невиконання орендодавцем умов визначених договором, отримувати продукцію і доходи. Орендар зобов`язаний дотримуватись умов цього договору, земельного кодексу України та інших актів чинного законодавства, своєчасно вносити орендну плату. Зміна умов договору оренди земельної ділянки можлива за взаємною згодою сторін. У разі недосягнення згоди щодо зміни умов договору оренди спір вирішується у судовому порядку (розділ 11 договору). Відповідно до розділу 12 договору кожна із сторін за невиконання або неналежне виконання цього договору, в тому числі за зміну або розірвання договору в односторонньому порядку, несе перед іншою стороною відповідальність згідно з діючим законодавством. Згідно акту прийому-передачі земельної ділянки на підставі договору оренди земельної ділянки №б/н від 11.12.2012 року, орендодавець [PERSON] передав, а орендар ПСП «Нове життя» в особі директора [PERSON] прийняв земельну ділянку розміром 5,43 га згідно державного акту на право приватної власності на землю. Актом визначення меж земельної ділянки в натурі без номеру та дати, орендодавець [PERSON] , власник земельної ділянки за державним актом серії IV-ХР №068134 з одного боку, та орендар ПСП «Нове життя» в особі директора [PERSON] , з другого боку, склали цей акт про визначення меж земельної ділянки №б/н в натурі площею 5,43 га, в тому числі ріллі 5,43 га, із земель власності, яка розташована на території Олександрівської сільської ради. Із наданого представником позивача витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іншого речового права №22864413 від 11.06.2014 року слідує, що 05.06.2014 року за №5974725 зареєстрований договір оренди землі №б/н, виданий 11.12.2012 року, видавник орендодавець Губський М.В. та орендар ПСП «Нове життя», відносно земельної ділянки з кадастровим номером 6321280300:04:000:0288, що підтверджує достовірність відомостей внесених до договору оренди землі. Сторони в судовому засіданні визнали, що дійсно був укладений такий договір та погоджено умови його виконання, проте відповідач наполягав, що договір відносно земельної ділянки з кадастровим номером 6321280300:04:000:0288, а не 6321280300:04:000:0208, як зазначає представник позивача в позовній заяві. В судовому засіданні представник позивача вказала на допущену технічну помилку в договорі оренди земельної ділянки щодо зазначення кадастрового номеру. Наполягала, що вірний кадастровий номер 6321280300:04:000:0208. Разом з тим, як вбачається із наданого представником позивача витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №37990264 від 25.05.2015 року, реєстраційною службою Валківського РУЮ Харківської області 15.04.2014 року здійснено запис про право власності [PERSON] на земельну ділянку кадастровий номер 6321280300:04:000:0208 на підставі Державного акту про право власності на земельну ділянку серії IV-ХР №068134, площа 5,4305 га, цільове призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Сам Державний акт про право власності на вказану земельну ділянку, суду не надано. В судовому засіданні сторони підтвердили, що [PERSON] має декілька земельних ділянок, відносно яких укладено договори оренди. Умови спірного договору в цій частині в передбаченому договором порядку сторони не погоджували, в тому числі в частині наявних протиріч щодо зазначення кадастрового номеру земельної ділянки. Із наданого представником позивача витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іншого речового права №178337707 від 21.08.2019 року, вчиненого Коломацькою райдержадміністрацією Харківської області, слідує, що відносно земельної ділянки кадастровий номер 6321280300:04:000:0208 також 05.06.2014 року було укладено між сторонами договір оренди земельної ділянки, 19.08.2019 року за заявою [PERSON] за довіреністю від [PERSON] проведено державну реєстрацію припинення права оренди на підставі листа-повідомлення про відмову від продовження договору оренди землі, виданий 21.12.2018 року, видавник Губський М.В. В судовому засіданні представник позивача не зміг пояснити різницю між зазначенням кадастрового номеру земельних ділянок та на підставі яких документів внесено зміни, якщо такі були. Згідно наданого представником позивача витягу із технічної документації, виготовленого ГУ Держгеокадастру в Харківській області 25.02.2020 року, щодо земельної ділянки кадастровий номер 6321280300:04:000:0208, нормативна грошова оцінка становить 200\~552,81 грн. Доказів щодо перегляду розміру орендної плати сторонами в передбаченому договором порядку, суду не надано. 01.11.2017 року ПСП «Нове життя» повідомляло [PERSON] , що йому нарахована орендна плата за користування земельною ділянкою відповідно до діючого договору оренди землі та запропоновано з`явитись до ПСП «Нове життя» протягом понеділка-п`ятниці з 08:00 год. до 18:00 год. для отримання належної йому орендної плати або повідомити підприємство про інший, зручний доля нього, спосіб отримання грошових коштів, яке [PERSON] отримав особисто 27.01.2018 року, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення. Як вбачається із наданого представником відповідача списку згрупованих поштових переказів електронних відправником ПСП «Нове життя», здійсненого Укрпоштою 28.12.2017 року, що підтверджується квитанцією №2/35-2/173, позивачу здійснено переказ грошових коштів в сумі 9940,88 грн. В судовому засіданні представник відповідача звернув увагу, що позивач не з`явився для отримання орендної плати за 2017 рік, як і не повідомив, яким чином йому направити нараховану суму. Оскільки на той час ПСП «Нове життя» користувалося послугами Укрпошти, всі не отримані грошові кошти з орендної плати орендодавцем, як і [PERSON] були направлені шляхом переказів. До того ж, відразу за 2 роки: 2017 та 2018 роки. Документи про отримання переказів не збереглися через закінчення строків зберігання. 25.11.2018 року ПСП «Нове життя» знов повідомило [PERSON] , що з 01 листопада на підприємстві власникам землі виплачується орендна плата за користування земельними ділянками в 2018 році та просило з`явитися до підприємства протягом понеділка-п`ятниці з 09:00 год. до 17:00 год. для отримання належної йому орендної плати в 2018 році. Вказане повідомлення 08.12.2018 року отримав [PERSON] , що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення. Суд приймає до уваги зауваження, що всю кореспонденцію на ім`я [PERSON] , в тому числі судові повістки, отримував [PERSON] , як зазначив представник позивача, можливо представник за довіреністю. В судовому засіданні [PERSON] підтвердив, що дійсно не звертався до орендодавця за отриманням орендної плати, як і з пропозицією збільшення її розміру. Враховуючи, що в досудовому порядку спір між сторонами не врегульовувався, судом надавався додатковий час сторонам для вирішення питання мирним шляхом. 19.12.2020 року [PERSON] направив на адресу ПСП «Нове життя» лист з проханням погасити заборгованість з орендної плати за 2017, 2018, 2019 роки та письмово повідомити його про час, дату і місце отримання орендної плати. 04.02.2021 року ПСП «Нове життя» повідомило [PERSON] , що йому неодноразово повідомлялося протягом 2017-2018 років про нарахування та видачу на підприємстві орендної плати, яка виплачується в касі ПСП «Нове життя» за адресою, яка позивачу добре відома, оскільки останній весь час отримував там грошові кошти. ПСП «Нове життя» повторно просило [PERSON] з`явитися до підприємства протягом понеділка-п`ятниці з 09:00 год. до 17:00 год. для отримання належної йому орендної плати. Дане повідомлення вручено 18.02.2021 року, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення. 01.03.2021 року представник відповідача надав додаткові письмові пояснення, в яких вказав, що даний лист позивачем знову проігноровано, останній жодного разу не прибув за отриманням грошових коштів, що, на думку представника відповідача, підтверджує його небажання отримувати в касі підприємства грошові кошти. Відповідно до положень ч.1\~ст.15 ЦК України\~кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. \~Кожна особа згідно ч.1 ст.16 ЦК України має право звернутися до суду за захистом свого майнового права та інтересу. Крім того,\~ст.4 ЦПК України\~гарантовано право особи на звернення до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно ч.1\~ст.13 ЦПК України\~суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Правовий зміст положень ст.ст.12,81,82 ЦПК України\~передбачає, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Ч.1 ст.627 ЦК України\~встановлює, що відповідно до ст.6 цього Кодексу\~сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. (ч.1\~ст.628 ЦК України) Ст.629 ЦК України\~визначено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до ч.2 ст.792 ЦК України\~відносини щодо найму (оренди) земельної ділянки регулюються законом. Тобто відносини з приводу оренди земельної ділянки регулюються як\~ЦК України\~так і\~ЗУ «Про оренду землі», який є спеціальним законом по відношенню до загальних норм\~ЦК України. Ст.1 ЗУ «Про оренду землі»\~зазначає, що оренда землі - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності. Ст.13 ЗУ «Про оренду землі»\~передбачено, що договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства. Відповідно до вимог ч.ч.1,2 ст.651 ЦК України\~зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Згідно ст.32 ЗУ «Про оренду землі»\~на вимогу однієї із сторін договір оренди землі може бути достроково розірваний за рішенням суду в разі невиконання сторонами обов`язків, передбачених статтями\~24\~і\~25\~цього\~Закону\~та умовами договору, в разі випадкового знищення чи пошкодження об`єкта оренди, яке істотно перешкоджає передбаченому договором використанню земельної ділянки, а також на підставах, визначених\~Земельним кодексом України\~та іншими законами України. Обов`язки орендаря земельної ділянки визначені в\~ст.25 названого закону, згідно якої орендар зобов`язаний: приступати до використання земельної ділянки в строки, встановлені договором оренди землі, зареєстрованим в установленому законом порядку; виконувати встановлені щодо об`єкта оренди обмеження (обтяження) в обсязі, передбаченому законом або договором оренди землі; дотримуватися режиму використання земель природно-заповідного та іншого природоохоронного призначення, оздоровчого, рекреаційного та історико-культурного призначення; у п`ятиденний строк після державної реєстрації договору оренди земельної ділянки державної або комунальної власності надати копію договору відповідному органу доходів і зборів. Ст.ст.15,21 ЗУ «Про оренду землі»\~визначено, що однією із істотних умов договору оренди землі є орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, форм платежу, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальності за її несплату. Орендна плата на землю це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою. Розмір, форма і строки внесення орендної плати за землю встановлюються за згодою сторін у договорі оренди (крім строків внесення орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності, які встановлюються відповідно до\~Податкового кодексу України. Відповідно до ч.2\~ст.24 цього Закону, орендодавець має право вимагати від орендаря своєчасного внесення орендної плати. Частина 1\~ст.27 цього Закону\~передбачає, що орендареві забезпечується захист його права на орендовану земельну ділянку нарівні із захистом права власності на земельну ділянку відповідно до закону. Ст.30\~ЗУ «Про оренду землі» встановлює, що зміна умов договору оренди землі здійснюється за взаємною згодою сторін. У разі недосягнення згоди щодо зміни умов договору оренди землі спір вирішується в судовому порядку. Відповідно до\~ст. 36 цього Закону, у разі невиконання зобов`язань за договором оренди землі сторони несуть відповідальність згідно із законом та договором. Аналізуючи наведені норми, суд вважає, що у даному випадку позивачем повинно бути доведено протиправну поведінку відповідача, який відмовляється виплачувати орендну плату відповідно до умов укладеного договору оренди земельної ділянки. В судовому засіданні встановлено, що орендна плата нараховувалась відповідачем регулярно згідно умов укладеного між сторонами договору оренди від 11.12.2012 року відносно земельної ділянки з кадастровим номером 6321280300:04:000:0288, будь-які зміни до укладеного договору не погоджені та не зареєстровані належним чином. Відповідачем вжито всіх можливих від нього заходів для виконання свого обов`язку з виплати орендної плати відповідно до умов договору оренди. Крім того, судом встановлено ухилення позивача від отримання орендної плати, що підтверджено належними доказами та не спростовано в ході судового розгляду справи. Суд приймає до уваги також повідомлення представника відповідача щодо неможливості використання земельної ділянки в 2019 році через односторонню відмову позивача від продовження договору оренди земельної ділянки, що є порушенням умов цього договору та підставою для стягнення відповідних збитків. Таким чином, враховуючи, що стороною позивача не доведено порушення його прав орендодавця з боку відповідача щодо невиплати орендної плати, а навпаки встановлено, що позивач сам свідомо ухиляється від її отримання, тому суд доходить висновку, що права позивача не порушені та судовому захисту не підлягають, а тому в задоволенні позову слід відмовити. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed