Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-11 00:00:00

20 серпня 2014 року [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON], Межівської територіальної громади в особі виконавчого комітету Межівської селищної ради, третя особа: Бюро технічної інвентаризації Дніпропетровського обласного комунального підприємства «Межівський комунсервіс» про визнання права власності на житловий будинок та господарські будівлі за набувальною давністю. В обґрунтування позову остання зазначила, що проживає в житловому будинку з господарськими будівлями за адресою: [ADDRESS] з 01 вересня 1994 року. Дане домоволодіння належало її бабусі [PERSON]. [INFO] помер її дідусь [PERSON]. [INFO] померла її бабуся [PERSON]. Померлі мали двох доньок: [PERSON] та [PERSON]. Після смерті дідуся [PERSON] відкрилась спадщина у вигляді 1/2 частини домоволодіння та господарських будівель, яке розташоване в [ADDRESS]. Бабуся [PERSON] на момент смерті дідуся проживала разом з нимі вважається такою, що прийняла спадщину. Вказану спадщину діти як спадкоємці першої черги не прийняли. Вона мешкає в даному домоволодінні з 01 вересня 1994 року. На її ім'я складено договір на постачання електричної енергії Межівським РЕМ. Позивачка просить суд визнати за нею право власності на домоволодіння в порядку набувальної давності; судові витрати покласти на неї. В судовому засіданні позивачка та її представник позовні вимоги підтримали у повному обсязі. Відповідачка проти позовних вимог не заперечує. Представник Межівської селищної ради в судове засідання не з'явився, надавши заяву про розгляд справи в його відсутність. Проти позову не заперечує. Представник третьої особи - Бюро технічної інвентаризації Дніпропетровського обласного комунального підприємства «Межівський комунсервіс» Коток З.П. проти позовних вимог не заперечує. Суд, вислухавши учасників судового процесу, дослідивши зібрані у справі докази, вважає, що позов підлягає задоволенню. [INFO] помер дідусь позивачки [PERSON], а [INFO] померла бабуся позивачки [PERSON], що підтверджується свідоцтвами про смерть останніх, копії яких долучені до матеріалів справи (а.с.14, 15). [PERSON] та [PERSON] за життя мали житловий будинок з господарськими будівлями, розташований [ADDRESS] В даному житловому будинку з 01 вересня 1994 року і до цього часу зареєстрована і проживає [PERSON] Дані обставини підтверджуються копією паспорту останньої із штампом на сторінці № 11 та довідкою № 1021 від 11.02.2014 року, виданою виконавчим комітетом Межівської ради Межівського району Дніпропетровської області (а.с.6, 21). У відповідність до ч.1 ст. 344 ЦК України особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом 10 років, набуває право власності на це майно (набувальна давність). Пунктами 11 та 12 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 5 від 07.02.2014 року «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» передбачено, що ураховуючи положення пункту 8 Прикінцевих та перехідних положень ЦК про те, що правила статті 344 ЦК про набувальну давність поширюються також на випадки, коли володіння майном почалося за три роки до набрання чинності цим Кодексом, та беручи до уваги, що ЦК набрав чинності з 1 січня 2004 року, положення статті 344 ЦК поширюються на правовідносини, що виникли з 1 січня 2001 року. Отже, визнання судом права власності на нерухоме майно за набувальною давністю може мати місце не раніше 1 січня 2011 року. При цьому суди мають виходити з того, що коли строк давнісного володіння почався раніше 1 січня 2001 року, то до строку, який дає право на набуття права власності за набувальною давністю, зараховується лише строк з 1 січня 2001 року. Разом із тим, якщо перебіг строку володіння за давністю почався після цієї дати, то до строку набувальної давності цей період зараховується повністю.

Outcome: approved