Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-16 00:00:00

20 жовтня 2016 року позивач звернулася до суду з позовною заявою до Судівської сільської ради Новосанжарського району Полтавської області, треті особи: державний нотаріус Новосанжарської державної нотаріальної контори [PERSON], відділ Держгеокадастру у Новосанжарському районі Полтавської області про визнання права власності в порядку спадкування, посилаючись на те, що рішенням Новосанжарського районного суду від 29 вересня 2015 року її чоловіка [PERSON] оголошено померлим, та видано свідоцтво про його смерть 13 жовтня 2015 року. Після смерті чоловіка залишилася спадщина, яка складається з земельної ділянки площею 1,34 га в межах згідно з планом, що розташована на території Судівської сільської радиНовосанжарського району Полтавської області і призначена для ведення особистого селянського господарства. Спадкоємицею за законом після померлого [PERSON] є позивач [PERSON] Постановою завідувача Новосанжарською державною нотаріальною конторою Полтавської області від 22.09.2016 року [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на вказану земельну ділянку, тому вона звернулася до суду з цим позовом. Позивач в судове засідання не зявилася, в матеріалах справи є заява представника позивача, в якій вона просить позов задовольнити повністю, справу розглянути без її участі. Представник відповідача Судівської сільської ради Новосанжарського району Полтавської областів судове засідання не зявився, будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи, надав заяву № 05-09/195 від 23.11.2016 року про розгляд справи у його відсутність, позов визнає повністю. Третя особа державний нотаріус Новосанжарської державної нотаріальної конторив судове засідання не зявився, будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи, надав заяву № 2039/01-16 від 28.10.2016 року про розгляд справи у його відсутність. Представник третьої особи відділу Держгеокадастру у Новосанжарському районі Полтавської областів судове засідання не зявився, будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи, надав заяву № 9-1620-99.4-3158/25-16 від 09.11.2016 року про розгляд справи у його відсутність, при вирішенні питання покладається на розсуд суду. Давши оцінку матеріалам справи, суд приходить до наступних висновків. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі, якщо відповідно до положень Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснюється. У звязку з чим, на підставі ст. 197 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності сторін, на підставі наявних у справі доказів, без фіксації судового процесу. Всебічно та повно зясувавши обставини справи, обєктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи, надавши їм оцінку у сукупності з оголошеними та дослідженими матеріалами справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню у звязку з наступним. У відповідності зі ст.ст. 10, 11 ЦПК України, суд розглядає справи на принципах змагальності і диспозитивності, у межах заявлених позовних вимог на підставі доказів, наданих сторонами. Відповідно до ч. 3 ст. 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно ч. 1 ст. 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Відповідно до ч. 2 ст. 47 ЦК України спадкоємці фізичної особи, яка оголошена померлою, не мають права відчужувати протягом пяти років нерухоме майно, що перейшло до них у звязку з відкриттям спадщини. Нотаріус, який видав спадкоємцеві свідоцтво про право на спадщину на нерухоме майно, накладає на нього заборону відчуження. Судом встановлено, що у власності [PERSON] на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії І-ПЛ № 038659, виданого Судівською сільською радою Новосанжарського району Полтавської області25.12.2002 року, перебувала земельна ділянка площею 1,34 га в межах згідно з планом, що розташована на території Судівської сільської радиНовосанжарського району Полтавської області і призначена для ведення особистого селянського господарства (а.с. 12). Рішенням Новосанжарського районного суду від 29 вересня 2015 року [PERSON], [INFO], оголошено померлим (а.с. 9). Згідно свідоцтва про смерть серії І-КЕ № 307914, виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану Новосанжарського районного управління юстиції уПолтавській області 19.10.2015 року, [PERSON] помер 13 жовтня 2015 року (а.с. 4). Відповідно до свідоцтва про укладення шлюбу серії І-КЕ № 473205 від 15.11.1986 року [PERSON] є чоловіком [PERSON] (а.с. 10). В повідомленні завідувача Новосанжарською державною нотаріальною конторою Полтавської області № 2021/01-16 від 27.10.2016 року вказано, що після померлого 13.10.2015 року [PERSON] заведена спадкова справа № 59/2016 від 12.03.2016 року. Подана заява про прийняття спадщини від [PERSON], а також надійшли заяви про відмову від спадщини на користь [PERSON]від [PERSON], [PERSON] (а.с. 22, 23). Стаття 1218 Цивільного кодексу України передбачає, що до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Пункт 4.18. Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 року № 296/5, передбачає, якщо до складу спадкового майна входить нерухоме майно, що підлягає реєстрації (за винятком земельної ділянки), нотаріус виготовляє витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. За відсутності у спадкоємця необхідних для видачі свідоцтва про право на спадщину документів нотаріус розяснює йому процедуру вирішення зазначеного питання в судовому порядку. Абзаци 2, 3 п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року № 7, передбачають, що свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Аналізуючи наведене, суд приходить до висновку про наявність правових підстав для визнання права власності в порядку спадкування, тому позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved