overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2018-07-26 00:00:00

21.05.2018 р. до суду заявлено позов, у якому позивач просить визначити йому додатковий строк три місяці для подання заяви про прийняття спадщини з огляду на те, що 07.12.2016 р. помер його дід [PERSON], після його смерті відкрилася спадщина, яка складається, зокрема, з житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами в с.Кіблич Гайсинського району по вул.Перемоги-47, спадкоємцем за заповітом якої є він, але через те, що проживання в іншому районі та роботу дальнобійником, він пропустив шестимісячний строк звернення до нотаріальної контори з відповідною заявою, причину пропуску вважає поважною. Позивач в судове засідання не зявився, представник позивача адвокат [PERSON] письмово вимоги позову підтримала, справу просила розглянути без позивача та неї (а.с.28). Представник відповідача в судове засідання не з'явився, письмово позовні вимоги визнав повністю, просив справу розглянути без нього (а.с.30). Третя особа [PERSON] в судове засідання не з'явилася, письмово вимоги позову визнала повністю не заперечувала проти їх задоволення, справу просила розглянути без неї (а.с.31). З урахуванням позицій учасників справи, досліджених доказів та вимог закону суд визнає позовні вимоги повністю обґрунтованими з таких міркувань. Доведено, що на час відкриття спадщини після смерті 07.12.2016 р. [PERSON], зокрема, у виді житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами в с.Кіблич Гайсинського району по вул.Перемоги-47, спадкоємцем за заповітом є [PERSON], який пропустив шестимісячний строк звернення до нотаріальної контори з відповідною заявою через проживання в іншому районі та роботу дальнобійником, що суд визнає причиною поважною. \~ \~ \~ \~Спірні правовідносини регламентуються ст. ст. 1270, 1272 ЦК України, відповідно до яких для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини; за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Оскільки [PERSON] пропустив встановлений законом шестимісячний строк для прийняття спадщини після смерті 07.12.2016 р. [PERSON] з поважної причини, то задля захисту спадкових інтересів додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини тривалістю три місяці йому необхідно визначити рішенням суду. Висновки суду підтверджуються такими доказами: -заповітом від 06.10.1994 р., яким [PERSON] все своє майно заповів [PERSON] (а.с.14); -свідоцтвом про смерть серії І-АМ № 365398 від 08.12.2016 р., відповідно до якого 07.12.2016 р. в с.Кіблич помер [PERSON] (а.с.16); -довідкою Кіблицької сільської ради Гайсинського району № 450 від 14.05.2018 р. та № 431 від 04.05.2018 р. про те, що після смерті 07.12.2016 р. [PERSON] відкрилася спадщина у виді житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами в с.Кіблич Гайсинського району по вул.Перемоги-47 колгоспний двір, єдиним спадкоємцем за заповітом є онук [PERSON] (а.с.8,9); -технічним паспортом на житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами в с.Кіблич Гайсинського району по вул.Перемоги-47 (а.с.10-13).

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-26 00:00:00

21.05.2018 р. до суду подано позов про визначення позивачу додаткового строку шість місяців для подання заяви про прийняття спадщини з огляду на те, що 15.03.2005\~р. відкрилася спадщина після смерті її баби [PERSON] у виді державного акту на право власності на земельну ділянку серії ВН № 161374 від 30.09.2004 р., 14.12.2005 р. відкрилася спадщина після смерті її діда [PERSON] у виді державного акту на право власності на земельну ділянку серії ВН № 161375 від 30.09.2004 р. та 28.12.2015 р. відкрилася спадщина після смерті її дядька [PERSON] у виді державного акту на право власності на земельну ділянку серії ВН № 049275 від 05.10.2004 р. позивачка є спадкоємицею за законом спадщини померлих [PERSON], [PERSON] та [PERSON] до складу якої зокрема, входить право власності на належні покійним земельні ділянки площею 2,2622\~га, 1,9380 га, які знаходиться на території [PERSON] сільської ради Гайсинського району Вінницької області та 2,6441 га, яка знаходиться на території Грузької сільської ради Гайсинського району Вінницької області, право власності спадкодавців на які посвідчується державними актами на право власності на земельні ділянки, при цьому спадкоємиця за законом [PERSON] пропустила встановлений ст.\~1270 ЦК України шестимісячний строк для прийняття спадщини померлих з поважних причин, якими є скрутне матеріальне становище, вказана причина не дозволила позивачці вчасно, протягом шести місяців із дня смерті спадкодавців, звернутись до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини. Позивач в судове засідання не зявилася, подала письмову заяву про підтримання вимог позову та розгляд справи у її відсутність (а.с.49). Представник відповідача [PERSON] сільської ради Гайсинського району Вінницької області та [PERSON] в судове засідання не з'явилися, письмово позовні вимоги визнали повністю і безумовно, просили справу розглянути у їх відсутність (а.с. а.с. 50,51). Відповідно ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до положень ч. 3 ст. 211, ч. 2 ст. 247 ЦПК України, особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності; у разі неявки осіб, які беруть участь у справі, розгляд справи проводиться без фіксування судового засідання технічним засобом. Відповідно до ч.1 ст. 1270, ч.3 ст. 1272 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини; за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Оскільки [PERSON] пропустила встановлений законом шестимісячний строк для прийняття спадщини після смерті 15.03.2005\~р. баби [PERSON], 14.12.2005 р. смерті діда [PERSON] та 28.12.2015 смерті дядька [PERSON] з поважних причин, а відповідач визнав позов повністю і безумовно, то задля захисту спадкових прав позивача додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини тривалістю шість місяців їй необхідно визначити рішенням суду.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-28 00:00:00

21.05.2018 року [PERSON] звернувся до суду із зазначеним позовом, в якому просив визнати за ним в порядку спадкування, як спадкоємцем першої черги за законом, після померлого [INFO] батька [PERSON] право на земельну ділянку. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явився, але у наданій заяві просить суд розглядати справу без його участі та задовольнити позовні вимоги. Представник відповідача - Курінської сільської ради Бахмацького району Чернігівської області в судове засідання не з`явився, але від органу місцевого самоврядування надійшла заява про розгляд справи у відсутності їх представника. Просять ухвалити рішення згідно чинного законодавства. У визначений судом строк відзив на позов не подано. Представник СТОВ «Злагода» в судове засідання не з`явився, але надав заяву про рогляд справи без його участі за наявними у справі матеріалами. У визначений судом строк відзив на позов не подали. В зв`язку з неявкою в судове засідання осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу з допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося, відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Як встановлено в судовому засіданні [PERSON] , який доводився батьком позивачу (а.с. 15), помер [INFO] (а.с. 6). Позивач, як спадкоємець за законом, своєчасно прийняв спадщину після його смерті, оскільки звернувся до нотаріуса з відповідною заявою (а.с.29). Як вбачається зі змісту довідки за № 1622, виданої виконавчим комітетом Курінської сільської ради 03.10.2018 року, [PERSON] було виділено пай № 844 площею 3.39 га (в тому числі рілля) 3.39 га) із земель розпайованого КСП ім. Орджонікідзе (а.с. 8), яке в подальшому було реорганізовано в сільськогосподарський виробничий кооператив «Злагода», а згодом в СТОВ «Злагода» (а.с. 14) Згідно витягу із технічної документації про нормативно-грошову оцінку зазначеної земельної ділянки площею 3.3913 га, кадастровий номер якої 7420385500:10:000:0045, нормативна грошова оцінка становить 100587.71 (а.с. 9). В судовому засіданні також встановлено, що перешкодою позивачу у реалізації спадкових прав в передбаченому законодавством нотаріальному порядку є відсутність оригіналу документу, що посвідчує право на земельну ділянку спадкодавця, внаслідок чого нотаріус відмовив йому у видачі свідоцтва про право на спадщину на вищевказане майно (а.с. 10). Відповідно до абз. 3 п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» «У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження». Виходячи з вищевикладеного, враховуючи, що позивач являється спадкоємцем першої черги за законом після померлого [INFO] батька [PERSON] , своєчасне прийняття ним спадщини, відсутність оригіналу документу, який підтверджує право на спадкове майно спадкодавця (а.с.11), суд вважає за необхідне визнати в порядку спадкування за [PERSON] право на земельну ділянку (пай № 844) після померлого батька [PERSON] .

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-18 00:00:00

21.05.2018 року [PERSON] звернулась до Заводського районного суду м. Миколаєва з заявою до заінтересованої особи - Другої Миколаївської державної нотаріальної контори Миколаївської областіпро встановлення факту належності правовстановлюючого документу - свідоцтва про право власності на житло від 08.09.1993 року виданого міською службою приватизації державного фонду згідно з розпорядженням від 07.09.1993 року №2222/Ф [PERSON]. В судове засідання заявник не з'явився, надав до суду заяву, просив слухати справу за його відсутності, заявлені вимоги підтримав, просив про задоволення заяви. Заінтересована особа в судове засідання не з'явилася, про час та місце слухання справи була повідомлена, причини неявки суду не повідомила. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Як встановлено в судовому засіданні, [PERSON] 04.08.2007 року зареєструвала шлюб з [PERSON]. За життя [PERSON] отримав у спадок квартиру [ADDRESS] на підставі заповіту від 24.06.1975 року посвідченого нотаріусом Другої Миколаївської державної нотаріальної контори №2524. Згідно свідоцтва про право власності на житло 08.09.1993 року виданого міською службою приватизації державного фонду згідно з розпорядженням від 07.09.1993 року №2222/Ф, реєстровий №2077/ф, вказана квартира була приватизована на ім'я [PERSON], зареєстрованого в бюро технічної інвентаризації, реєстровий №16018 від 16.11.1993 року. У вказаному свідоцтві була допущена описка в написанні прізвища, а саме «Ганчук» замість вірного «Гапчук», у звязку з чим після смерті [PERSON] його дружина [PERSON] не змогла оформити право власності на спадкове майно. Як вбачається з наданих суду документів свідоцтва про право власності на житло 08.09.1993 року виданого міською службою приватизації державного фонду згідно з розпорядженням від 07.09.1993 року №2222/Ф, реєстровий №2077/ф оформлено на ім'я «[PERSON]», що вказує на допущення помилки при оформленні документу, тому що в свідоцтві про шлюб серія [NUMBER] у свідоцтві про смерть серії [NUMBER] в казано як [PERSON], де ім'я та по-батькові співпадає з свідоцтвом про право власності на житло, що не викликаєу суду сумнівів. На підставі викладенного, суд вважає заяву обгрунтованою і такою, що підлягає задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-07-01 00:00:00

\~ \~ \~ \~21.05.2018 року [PERSON] звернулась до суду з позовом про стягнення аліментів з [PERSON] на утримання неповнолітньої доньки [PERSON], [INFO], у твердій грошовій сумі в розмірі 1500,00 грн. щомісячно до досягнення нею повноліття. В обґрунтування позову зазначила, що дитина проживає разом з нею, перебуває на повному утриманні матері, однак відповідач в добровільному порядку матеріальної допомоги на утримання дитини не надає. \~ \~ \~ \~Від позивача надійшла заява про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує. Від відповідача надійшла заява про розгляд справи без його участі, позовні вимоги визнає в повному обсязі. \~ \~ \~ \~Суд, дослідивши та оцінивши наявні у справі докази, вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. \~ \~ \~ \~Сторони перебувають у шлюбі, який зареєстрований 27.02.2016 року, однак фактично шлюбні відносини припинені та вони проживають окремо. Відповідно до копії свідоцтва про народження, сторони мають малолітню дитину\~- [PERSON], [INFO] Малолітня дитина проживає разом з позивачем та перебуває на її утриманні. Відповідно до ч.ч.1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована\~Постановою Верховної\~Ради України\~№ 789\~ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. У відповідності до ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства», кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення необхідних умов для всебічного розвитку дитини відповідно до законів України. Відповідно до\~ст.180\~Сімейного кодексу\~України,\~батьки зобовязані\~у рівному\~ступені утримувати\~дітей до\~досягнення їх\~повноліття.\~При визначенні\~розміру аліментів\~суд,\~відповідно до\~ст.ст.182,\~184\~СК України,\~враховує стан\~здоровя та\~матеріальне становище\~дитини,\~наявність у\~платника аліментів\~непрацездатних батьків\~та інші\~обставини,\~які мають\~істотне значення.\~Згідно до\~ст.181\~СК України,\~за рішенням\~суду кошти\~на утримання\~дитини (аліменти)\~присуджуються у\~частці від\~доходу її\~матері,\~батька або\~у твердій\~грошовій сумі\~за вибором\~того з\~батьків або\~інших законних\~представників дитини,\~разом з\~яким проживає\~дитина.\~Відповідно до\~ч.2\~ст.182\~СК України,\~розмір аліментів\~має бути\~необхідним та\~достатнім для\~забезпечення гармонійного\~розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. З урахуванням\~зазначеного,\~а також\~визнання позову\~відповідачем,\~суд вважає\~позовні вимоги\~законними та\~обґрунтованими. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-08-06 00:00:00

21.05.2018 року [PERSON] звернулась до суду із зазначеним позовом, у якому просить стягувати на її користь аліменти на утримання неповнолітньої дочки - [PERSON], [INFO] у твердій грошовій сумі в розмірі 3000 грн. щомісячно із послідуючою індексацією; на утримання неповнолітньої дочки [PERSON], [INFO] у твердій грошовій сумі в розмірі 2000 грн. щомісячно із послідуючою індексацією, щомісячно, починаючи з дня подачі заяви та до повноліття дітей. В обґрунтування позовних вимог зазначає, що з відповідачем перебуває в шлюбі, під час спільного проживання у них народилось двоє дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], 6.04.2016 року. З відповідачем подружні відносини припинились і сторони проживають окремо. Діти проживають і знаходиться на утриманні матері. Дочка [PERSON] є інвалідом з дитинства і потребує значно більшої матеріальної допомоги. З моменту припинення подружніх відносин відповідач матеріальної допомоги на утримання дітей не надає. Відповідач здоровий, працездатний, офіційно не працює, але отримує кошти, розмір яких є достатнім для надання належної матеріальної допомоги на утримання неповнолітніх дітей. Позивач у судове засідання не прибула, подала письмову заяву в якій зазначила, що заявлені вимоги підтримує в повному обсязі і просить позов задовольнити, розглядати справу у її відсутність, проти винесення заочного рішення заперечень не має. Відповідач в судове засідання не прибув повторно, про час і місце судового розгляду був повідомлений вчасно та належним чином, однак про причини неявки суду не повідомив, заперечень проти позову та клопотань про розгляд справи за його відсутності, чи про відкладення розгляду справи не подавав. За таких обставин,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-08-01 00:00:00

21.05.2018 року [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позову позивач вказує, що з відповідачем по справі перебуває у шлюбі зареєстрованому 12.08.2006 року у Довгинцівському відділі реєстрації актів цивільного стану Криворізького міського управління юстиції Дніпропетровської області, актовий запис № 403. В період шлюбу у них народилася донька - [PERSON], [INFO] Шлюбні стосунки між ними припинено з серпня 2017 року, через різні погляди на сімейне життя, втрата взаєморозуміння, довіри та любові. Просить суд задовольнити позов. Позивач в судове засідання не з'явилася, надала суду заяву про розгляд справи в її відсутність, на позові наполягає, не заперечує щодо заочного розгляду. Відповідач в судове засідання не з'явився,про дату, час і місце розгляду справи повідомлений належним чином, у зв'язку з чим в силу вимог ч.4 ст.223 ЦПК України суд вважає можливим проводити розгляд справи у відсутність відповідача. Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку, що згідно вимог ст.280 ЦПК України в порядку заочного розгляду справи зі згоди позивача, позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що згідно свідоцтва про шлюб сторони зареєстрували шлюб 12.08.2006 року у Довгинцівському відділі реєстрації актів цивільного стану Криворізького міського управління юстиції Дніпропетровської області, актовий запис № 403 - а.с.3, мають спільну доньку - [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження - а.с. 4, спільне проживання між сторонами припинено з серпня 2017 року, у зв'язку з розбіжністю у поглядах на сімейне життя, втрачено любов та повагу один до одного. Приймаючи до уваги, вказані обставини, суд вважає, що подальше збереження шлюбу суперечить інтересам подружжя та шлюб слід розірвати. На підставі ст.ст. 110-112 Сімейного Кодексу України, ст.ст. 10, 11, 12, 13, 264-265, 280-284 ЦПК України, суд -

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-29 00:00:00

21.05.2018 року [PERSON] звернулася до суду із заявою про встановлення факту належності їй Державного акту про право власності на земельну ділянку серії [NUMBER] виданого на ім'я [PERSON]. Заявниця зазначила, що вона має право постійного користування земельною ділянкою площею 12,87 га розташованої на території Подільської сільської ради Веселинівського району Миколаївської області, відповідно до Державного акту на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER]. Але у вищевказаному Акті допущено помилку в частині її по батькові вказано [PERSON] замість [PERSON]. Через дану помилку вона не може вільно розпоряджатися належною їй земельною ділянкою, тобто вона обмежена у реалізації свого права власності. Посилаючись на розбіжності в написанні її по-батькові заявниця просить встановити факт належності їй зазначеного правовстановлюючого документу. В судове засідання заявниця не з'явилася надавши письмову заяву в якій клопотала розглядати заяву без її участі та що заяву підтримує. Представник заінтересованої особи Веселинівської районної державної адміністрації в судове засідання не з'явився. Дослідивши письмові докази по справі, суд дійшов наступного. Судом встановлено, відповідно копії паспорта серії [NUMBER] заявниця має прізвище - [PERSON], ім'я [PERSON], по-батькові - [PERSON], [INFO], даний факт також підтверджується довідкою про присвоєння ідентифікаційного номера та посвідченням Серії [NUMBER]. Відповідно копії, Державний акт на право власності на земельну ділянку видано [PERSON]. При видачі вищевказаного Державного акту на право власності на земельну ділянку в ньому була допущена помилка у написанні по-батькові на кого був виданий даний акт, а саме: [PERSON] а не [PERSON]. Дослідивши письмові документи, та проаналізувавши всі обставини справи, суд дійшов висновку про те, що Державний акт на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER] виданий [PERSON], належить саме заявниці, а не будь-якій іншій особі. З огляду на викладене вимоги заявника є обґрунтованими і підлягають задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-07-26 00:00:00

21.05.2018 року [PERSON] та [PERSON] звернулись до суду з заявою про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що перебувають в зареєстрованому шлюбі, від якого мають сина [PERSON], 2016 р.н. Причиною розірвання шлюбу є те, що сімейне життя не склалось, спільне господарство не ведеться, фактичні шлюбні відносини припинені. 21.05.2018 р. ухвалою Деснянського районного суду м. Києва відкрито провадження по справі. В судове засідання від заявників надійшли заяви про розгляд справи за їх відсутності, вимоги заяви підтримують. Дослідивши та всебічно проаналізувавши обставини справи в їх сукупності, оцінивши зібрані по справі докази виходячи зі свого внутрішнього переконання, яке ґрунтується на повному та всебічному дослідженні обставин справи, суд приходить до наступного. Сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 14листопада 2015 року в Відділі державної реєстрації актів цивільного стану Деснянського районного управління юстиції у м. Києві, а/з 1870. Від шлюбу подружжя має сина - [PERSON], [INFO]. 21.05.2018 р. між [PERSON] та [PERSON] укладено договір про визначення місця проживання дитини, умов утримання та участі батьків у вихованні. Подружнє життя не склалось, причиною розірвання шлюбних відносин стало те, що у заявників не співпадають погляди на сімейне життя, шлюбно-сімейні стосунки заявники не підтримують, спільне господарство не ведуть, при цьому зберегти сім'ю та відновити свої стосунки не бажають. У відповідності до ч. 3 ст. 293 ЦПК України у порядку окремого провадження розглядаються також справи про, зокрема, розірвання шлюбу за заявою подружжя, яке має дітей. Згідно ст. ст. 21, 24 СК України, шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ст. 109 СК України, подружжя, яке має дітей, має право подати до суду заяву про розірвання шлюбу разом з письмовим договором про те, з ким із них будуть проживати діти, яку участь у забезпеченні умов їхнього життя братиме той з батьків, хто буде проживати окремо, а також про умови здійснення ним права на особисте виховання дітей. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їх дитини. З огляду на зазначене, суд дійшов висновку, що сім'я фактично розпалась та зберегти її неможливо, оскільки збереження сім'ї призведе до порушення інтересів кожного з подружжя та їх дитини, тому є наявні підстави для задоволення позову щодо розірвання шлюбу. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають до задоволення.

Outcome: approved