Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-11 00:00:00

21.01.2015 року позивач [PERSON] звернувся до суду з позовною заявою, в якій просить постановити рішення, яким розірвати шлюб між ним та відповідачкою, а також визначити місце проживання малолітніх дітей: сина [PERSON], [INFO], та сина [PERSON], [INFO], разом з ним. Позовні вимоги мотивовано тим, що вони пять місяців проживають окремо, шлюбних відносин не підтримують, примирення між ними неможливе. Також вони дійшли згоди, що неповнолітні діти будуть проживати з ним, так як відповідачка має намір виїхати за кордон на тривале проживання та роботу. Позивач [PERSON] на розгляд справи повторно не зявився, в поданій позовній заяві зазначає про розгляд справи без його участі, заявлені позовні вимоги просить задоволити. Також на розгляд справи не зявилася відповідачка [PERSON], яка подала письмову заяву про розгляд справи у її відсутності, згідна на розірвання шлюбу. Також вказує, що вони дійшли згоди, що після розірвання шлюбу діти будуть проживати разом з позивачем в [ADDRESS]. Дослідивши докази по справі, суд прийшов до наступного. Судом встановлено такі факти та відповідні їм правовідносини. Згідно свідоцтва про шлюб вбачається, що сторони по справі перебувають в шлюбі, який був зареєстрований 12 травня 2005 року Краковецькою селищною радою Яворівського району Львівської області, актовий запис №04. Від даного шлюбу сторони мають двох малолітніх дітей: сина [PERSON], [INFO], та сина [PERSON], [INFO], які проживають з позивачем. Відповідно до вимог ст.ст.104, 110, 112, 113 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання, позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що має істотне значення, особа, яка змінила прізвище у звязку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. При розгляді справи судом встановлено, що подружжя не підтримує подружніх відносин з вересня 2014 року, з даного часу сторони проживають окремо, спільного господарства не ведуть, за цей строк сторони не помирилися, припинили подружні відносини. 2 Також судом встановлено, як вбачається з позовної заяви позивача [PERSON] та письмової заяви [PERSON], що сторони дійшли спільної згоди, що після розірвання шлюбу малолітні діти сторін будуть проживати разом з батьком в [ADDRESS]. Згідно з ст.160 СК України місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків, а місце проживання дитини, яка досягла десяти років, визначається за спільною згодою батьків та самої дитини. А відповідно до вимог ст.3 ЦПК України особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Таким чином, враховуючи вищенаведене, суд визнає, що спору між сторонами щодо місця проживання малолітніх дітей немає, сторони досягли спільної згоди з цього питання, відповідно заявлені позовні вимоги в частині визначення місця проживання дітей є безпідставними. Оцінюючи докази по даній справі в їх сукупності, суд приходить до висновку, що враховуючи встановлені судом обставини справи, фактичні взаємини між сторонами, подальше перебування в даному шлюбі сторін та збереження сімї суперечить інтересам сторін, спір щодо місця проживання малолітніх дітей між сторонами відсутній, а тому заявлені позовні вимоги слід задоволити частково.

Outcome: dismissed