Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-17 00:00:00

19 червня 2018 року позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про визнання його таким, що втратив право користування будинком по провулку Івана Сірка 1-й, буд. 11, в м. Шостка Сумської області. Свої вимоги [PERSON] мотивує тим, вона є власником житлового будинку, який розташований по пров. Івана Сірка (Лазурний) 1-й, буд. 11 м. Шостка Сумської області. Відповідач по справі - колишній чоловік, який зареєстрований в її будинку, фактично більше пяти років там не проживає. В добровільному порядку [PERSON] відмовився від зняття з реєстрації з належного позивачці будинку. [PERSON] не несе обовязків з утримання будинку та сплати комунальних послуг. Особистих речей у вищевказаному будинку не має.\~ В судовому засіданні позивачка [PERSON] позов підтримала в повному обсязі, мотивуючи тими ж самими обставинами. Відповідач в судове засідання не зявився, про час місце, дату розгляду справи повідомлявся належним чином. На підстав вимог ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд за згодою позивача, ухвалив рішення про заочний розгляд справи у відсутності відповідача на підставі наявних у справі даних та доказів. Дослідивши матеріали справи, надавши їм відповідну правову оцінку, суд приходить до висновку про наявність правових підстав для задоволення позовної заяви, виходячи з наступного. Судом встановлено, що [PERSON] є власником будинку по пров. Івана Сірка 1-й, буд. 11 (пров. Лазурний 1-й, буд. 11) в м. Шостка, Сумської області, що підтверджується копією договору дарування житлового будинку та земельної ділянки від 30 листопада 2011 року (а.с. 6). Згідно довідки про склад сімї від 16 червня 2018 року, виданої Шосткинською міською радою,\~ по провул. Івана Сірка 1-й, буд. 11 (Лазурний 1-й, буд. 11) в м. Шостка Сумської області зареєстровані: власник [PERSON], чоловік [PERSON], син [PERSON], мати [PERSON], бабуся [PERSON]І.(а.с. 12). Як вбачається з копії свідоцтва про шлюб, 26 лютого 2013 року між [PERSON] та [PERSON] зареєстровано шлюб, після реєстрації шлюбу позивач змінила прізвище на «Кожедуб» (а.с. 4) Відповідно до рішення Шосткинського міськрайонного суду Сумської області від 14 січня 2015 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано (а.с. 5). Допитана в судовому засіданні в якості свідка [PERSON] показала, що знає позивача і відповідача, як сусідів. Їй відомо, що [PERSON] та [PERSON] розлучились. Останній раз бачила [PERSON] біля будинку позивачки близько 5 років тому. Іноді зустрічає його в місті, але де він наразі живе не знає. Допитана в судовому засіданні в якості свідка [PERSON] показала, що позивачка є її сусідка. Разом з нею проживають її мати з вітчимом та її син, проживав ще й [PERSON] (чоловік), але останнього бачила приблизно 5 років тому. Також їй відомо, що [PERSON] та [PERSON] розлучились. Відповідно до ч. 4 ст. 41 Конституції України право приватної власності є непорушним. Відповідно до ч. 1 ст. 29 ЦК України місцем проживання фізичної особи є житловий будинок, квартира, інше приміщення, придатне для проживання в ньому (гуртожиток, готель тощо), у відповідному населеному пункті, в якому фізична особа проживає постійно, переважно або тимчасово. Згідно ст. 317 ЦК України власникові належить право володіння, користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до ч. 1 ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. У силу ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до ст. ст. 386, 391 ЦК України власник має право звертатися до суду за захистом свого права\~ власності перед іншою особою та вимагати усунення перешкод\~ у здійсненні ним права користування та розпорядження\~ своїм майном. Відповідно до ч. 2 ст. 405 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. З огляду на вищенаведене, позовна вимога про визнання відповідача таким, що втратив право користування житловим приміщенням, підлягає задоволенню, оскільки позивачем доведено, що відповідач не проживає в належній їй квартирі, понад 5 років, а його реєстрація створює перешкоди у реалізації права власності.

Outcome: approved