Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-17 00:00:00

21 жовтня 2013 року Публічне акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» звернулось до [PERSON], [PERSON], [PERSON], третя особа - Товариство з обмеженою відповідальністю «Таір» про стягнення заборгованості. (а.с. 2-3). Позивач у позовній заяві та представник позивача у судовому засіданні в обґрунтування позовних вимог, посилались на те, що 09.06.2008 року між позивачем та третьою особою ТОВ «Таір» був укладений кредитний договір № 502, за умовами якого позивач надав, а ТОВ «Таір» отримав кредит у розмірі 150 034 грн. на термін до 09.06.2011 року, та зобов'язався повернути кредит, сплатити відсотки за користування кредитними коштами в строки та в порядку, встановленому кредитним договором. В забезпечення виконань зобов'язань за кредитним договором між позивачем та відповідачами були укладені договори поруки, відповідно до яких відповідачі несуть солідарну відповідальність перед позивачем у повному обсязі взятих на себе зобов'язань відповідача ТОВ «Таір» за кредитним договором, включаючи повернення кредиту, сплату нарахованих процентів за користування кредитом, комісій, пені, штрафних санкцій та збитків. На теперішній час зобов'язання за кредитним договором № 502 від 09.06.2008 року відповідачами належним чином не виконуються, проценти та інші нарахування не сплачується, у зв'язку з чим, у відповідачів виникла заборгованість, яку вони добровільно не погашають та яка станом на 06.09.2013 рік складає 488 580 грн. 05 коп., тому позивач звернувся до суду та просить суд стягнути з відповідачів на його користь заборгованість по кредитному договору № 502 від 09.06.2008 року у розмірі 488 580 грн. 05 коп., а також стягнути судові витрати. (а.с. 2-3) У судовому засіданні представник позивача заявлені позовні вимоги підтримала у повному обсязі та наполягала на їх задоволенні. (а.с. 103) Відповідачі в ході судового засідання проти задоволення позову заперечували, але заявили клопотання про зменшення розміру нарахованої пені, оскільки її розмір значно перевищує розмір заборгованість по тілу, тому просили суд в разі задоволення позовних вимог зменшити розмір нарахованої пені. (а.с. 103) Інші сторони у судове засідання не з'явились про час, дату та місце розгляду справи повідомлялись належним чином, про причини не явки суд не повідомили. (а.с. 31-32, 66,88, 90-93,98-100) Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали даної цивільної справи, суд приходить до наступного висновку з таких підстав. Судом встановлено, що 09.06.2008 року між позивачем та ТОВ «Таір» було укладено кредитний договір № 502, за умовами якого позивач надав ТОВ «Таір» кредит шляхом перерахування кредитних коштів на підставі розрахункових документів, загальна сума кредиту в рамках кредитного договору становить 150 034 грн., з кінцевим терміном повернення кредиту до 09.06.2011 року, а ТОВ «Таір» зобов'язалось виплачувати відсотки за користування кредитними коштами, здійснювати погашення кредитів, відсотків і винагород в порядку і в терміни визначені Графіками погашення кредиту, відсотків і винагород, які складаються окремо за кожним договором про видачу Траншу та є невід'ємними частинами кожного договору про видачу Траншу, що підтверджується копією кредитного договору від 09.06.2008 року, копією договору про видачу Траншу № 503 від 09.06.2008 року та копією додатку № 1 до кредитного договору, наявними в матеріалах справи. (а.с. 8-13) Встановлено, що 09.06.2008 року між ПАТ КБ «ПриватБанк», як кредитором, відповідачем [PERSON], як поручителем та ТОВ «Таір», як боржником було укладено договір поруки № 502-3, за умовами якого, поручитель взяв на себе зобов'язання відповідати перед кредитором по зобов'язанням позичальника по кредитному договору № 502 від 09 червня 2008 року, а саме повернути кредитні кошти, сплатити проценти за користування кредитними коштами, комісію, пеню, штрафні санкції та збитки, розмір, термін та умови повернення та сплати яких встановлені кредитним договором, що підтверджується копією договору поруки № 502-3 від 09.06.2008 року, наявною в матеріалах справи. (а.с. 15) Судом встановлено, що 09.06.2008 року між ПАТ КБ «ПриватБанк», як кредитором, відповідачем [PERSON], як поручителем та ТОВ «Таір», як боржником було укладено договір поруки № 502-4, за умовами якого, поручитель взяв на себе зобов'язання відповідати перед кредитором по зобов'язанням позичальника по кредитному договору № 502 від 09 червня 2008 року, а саме повернути кредитні кошти, сплатити проценти за користування кредитними коштами, комісію, пеню, штрафні санкції та збитки, розмір, термін та умови повернення та сплати яких встановлені кредитним договором, що підтверджується копією договору поруки № 502-4 від 09.06.2008 року, наявною в матеріалах справи. (а.с. 16) Також встановлено, що 09.06.2008 року між ПАТ КБ «ПриватБанк», як кредитором, відповідачем [PERSON], як поручителем та ТОВ «Таір», як боржником було укладено договір поруки № 502-5, за умовами якого, поручитель взяв на себе зобов'язання відповідати перед кредитором по зобов'язанням позичальника по кредитному договору № 502 від 09 червня 2008 року, а саме повернути кредитні кошти, сплатити проценти за користування кредитними коштами, комісію, пеню, штрафні санкції та збитки, розмір, термін та умови повернення та сплати яких встановлені кредитним договором, що підтверджується копією договору поруки № 502-35 від 09.06.2008 року, наявною в матеріалах справи. (а.с. 17) Крім того, судом встановлено, що позивачем на адресу відповідачів [PERSON], [PERSON] та [PERSON] було направлено повідомлення щодо повернення кредиту, сплати нарахованих процентів та пені, оскільки станом на 09.07.2013 рік за кредитним договором обліковувалась прострочена заборгованість, яка складала 471 076 грн. 12 коп., внаслідок чого позивач звернувся до відповідачів з вимогою погасити заборгованість, оскільки відповідачі є поручителями відповідно до договорів поруки від 09.06.2008 року та взяли на себе зобов'язання відповідати за виконання умов зазначених в кредитному договорі № 502 від 09.06.2008 року, що підтверджується копією листа-повідомлення від 09.07.2013 року та копією реєстру згрупованих поштових відправлень-рекомендованих листів від 17.07.2013 року, наявними в матеріалах справи. (а.с. 6-7) Судом встановлено, що у відповідачів [PERSON], [PERSON] та [PERSON] перед позивачем виникла заборгованість за кредитним договором № 502 від 09.06.2008 року, яка станом на 06.09.2013 рік складається з заборгованості за кредитом - 122 685 грн. 08 коп., заборгованості по відсоткам - 233 551 грн. 70 коп. та пені - 132 343 грн. 27 коп., викладені обставини підтверджуються розрахунком заборгованості, випискою по рахунку та копіями платіжних доручень, наявними в матеріалах справи. (а.с. 4-5, 67-76) Правовідносини, які виникли між сторонами урегульовані нормами Цивільного кодексу України та умовами укладеного між сторонами договорів. Статтями 1054, 1055 ЦК України визначено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Кредитний договір укладається в письмовій формі. Згідно до ч. 1 ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Частиною 1 ст. 527 ЦК України передбачено, що боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов'язання. У відповідності до положень ст. 546, 547 ЦК України виконання зобов'язання може забезпечуватися порукою. Відповідно до умов укладених між сторонами Договорів поруки від 09 червня 2008 року поручитель відповідає перед кредитором за виконання обов'язків за кредитним договором в тому ж розмірі, що і боржник, включаючи сплату кредиту, процентів, нарахованих за користування кредитом, винагород, штрафів, пені та інших платежів, відшкодування збитків. У випадку невиконання боржником обов'язків за кредитним договором, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники. Відповідно до ч. 1 ст. 553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. В силу ст. 554 ЦК України у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Відповідно до положень ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно ст. 536 ЦК України, передбачено, що за користування чужими грошовими коштами боржник зобов'язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами, а розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. За змістом ст. 549 ЦК України передбачено, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання, а також, що пенею є неустойка, яка обчислюється у відсотках від суми несвоєчасного виконання грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. Відповідно до ч. 3 ст. 551 ЦК України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення. Частиною 2 п. 27 Постанови Пленуму «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» від 30.03.2012 року № 5, істотними обставинами в розумінні часини третьої статті 551 ЦК України можна вважати, зокрема ступінь виконання зобов'язання боржником; майновий стан сторін, які беруть участь у зобов'язанні; не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу (наприклад, відсутність негативних наслідків для позивача через прострочення виконання зобов'язання). За змістом ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Згідно ст. 625 ЦК України встановлено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливістю виконання ним грошового зобов'язання. Згідно ч. 3 ст. 10 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч.1 ст. 212 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Суд в ході розгляду справи, приймає до уваги, що виробнича діяльність підприємства ТОВ «Таір» була припинена у зв'язку з частковою крадіжкою обладнання для придбання якого ТОВ «Таір» укладало з позивачем кредитний договір та отримувало кредитні кошти, а отже вказані обставини суд вважає суттєвими обставинами, які підтверджують важкий матеріальний стан основного боржника, який призвів до несвоєчасного внесення кредитних платежів, враховуючи, що ТОВ «Таір» частково виконувались взяті на себе зобов'язання за кредитним договором. Беручи до уваги, що відповідачі, як поручителі не відмовляються від взятих на себе кредитних зобов'язань та зобов'язуються погасити залишок за кредитним договором, суд вважає, що наведені обставини мають істотне значення у відповідності до вимог ст. 551 ЦК України і є підставою для зменшення нарахованої пені по кредитному договору № 502 від 09.06.2008 року. Оцінюючи всі докази, які були досліджені судом у судовому засіданні у їх сукупності, та приймаючи до уваги заявлену відповідачами в ході розгляду справи заяву про зменшення розміру нарахованої пені, а також те, що нарахована позивачем пеня перевищує розмір заборгованості по кредитному договору, тому суд вважає за можливе скористатися своїм правом відповідно до ч. 3 ст. 551 ЦК України та зменшити розмір заборгованості за кредитним договором № 502 від 09.06.2008 року, а саме в частині стягнення нарахованої пені за несвоєчасне виконання зобов'язань за кредитним договором до 12 000 грн., тому позовні вимоги в цій частині підлягають частковому задоволенню. Вирішуючи вимоги позивача до відповідачів [PERSON], [PERSON] та [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором № 502 від 09.06.2008 року, суд виходив з того, що законом не заборонено укладання кількох договорів поруки на виконання того самого зобов'язання, проте, в цьому випадку ч.3 ст. 554 ЦК України не застосовується оскільки поручителі не несуть у такому разі солідарної відповідальності між собою, а тому не можна вважати поруку їхньою спільною відповідальністю. За таких обставин, кредитор має право пред'явити вимогу до кожного з поручителів на підставі відповідного договору, але поручитель, що виконав зобов'язання не може висунути вимогу до іншого поручителя на предмет розподілу відповідальності перед кредитором. Поручителі не несуть солідарної відповідальності, так як відсутня їх спільна порука, оскільки укладено окремі договори. Таким чином, оцінивши всі докази у їх сукупності та приймаючи до уваги, що у судовому засіданні знайшов підтвердження факт невиконання основним боржником ТОВ «Таір» своїх зобов'язань за укладеним кредитним договором щодо сплати кредиту, процентів та пені за користування кредитом, а також факт укладання між позивачем та відповідачем [PERSON] договору поруки № 502-4 від 09.06.2008 року, за умовами якого останній взяв на себе прямі зобов'язання відповідати перед позивачем по зобов'язанням основного позичальника по кредитному договору, враховуючи, що у позивача, за умовами укладеного між ним та відповідачем договору, з'явилось право вимагати дострокового повернення кредиту, сплати процентів та пені за користування кредитом, суд вважає за можливе позовні вимоги задовольнити частково та стягнути з [PERSON] (ІПН: [NUMBER]) на користь Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приват Банк» у рахунок повернення заборгованості за кредитним договором № 502 від 09 червня 2008 року - 368 236 грн. 78 коп., яка складається з заборгованості за кредитом - 122 685 грн. 08 коп., заборгованості по відсоткам - 233 551 грн. 70 коп. та пені - 12 000 грн. Вирішуючи позовні вимоги позивача до відповідача [PERSON], приймаючи до уваги, що у судовому засіданні знайшов підтвердження факт невиконання основним боржником ТОВ «Таір» своїх зобов'язань за укладеним кредитним договором щодо сплати кредиту, процентів та пені за користування кредитом, а також факт укладання між позивачем та відповідачем [PERSON] договору поруки № 502-3 від 09.06.2008 року, за умовами якого останній взяв на себе прямі зобов'язання відповідати перед позивачем по зобов'язанням основного позичальника по кредитному договору, враховуючи, що у позивача, за умовами укладеного між ним та відповідачем договору, з'явилось право вимагати дострокового повернення кредиту, сплати процентів та пені за користування кредитом, суд вважає за можливе позовні вимоги задовольнити частково та стягнути з [PERSON] (ІПН: [NUMBER]) на користь Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приват Банк» у рахунок повернення заборгованості за кредитним договором № 502 від 09 червня 2008 року - 368 236 грн. 78 коп., яка складається з заборгованості за кредитом - 122 685 грн. 08 коп., заборгованості по відсоткам - 233 551 грн. 70 коп. та пені - 12 000 грн. Вирішуючи позовні вимоги позивача до відповідача [PERSON], приймаючи до уваги, що у судовому засіданні знайшов підтвердження факт невиконання основним боржником ТОВ «Таір» своїх зобов'язань за укладеним кредитним договором щодо сплати кредиту, процентів та пені за користування кредитом, а також факт укладання між позивачем та відповідачем [PERSON] договору поруки № 502-5 від 09.06.2008 року, за умовами якого останній взяв на себе прямі зобов'язання відповідати перед позивачем по зобов'язанням основного позичальника по кредитному договору, враховуючи, що у позивача, за умовами укладеного між ним та відповідачем договору, з'явилось право вимагати дострокового повернення кредиту, сплати процентів та пені за користування кредитом, суд вважає за можливе позовні вимоги задовольнити частково та стягнути з [PERSON] (ІПН: [NUMBER]) на користь Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приват Банк» у рахунок повернення заборгованості за кредитним договором № 502 від 09 червня 2008 року - 368 236 грн. 78 коп., яка складається з заборгованості за кредитом - 122 685 грн. 08 коп., заборгованості по відсоткам - 233 551 грн. 70 коп. та пені - 12 000 грн. Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат на підставі ст. 88 ЦПК України, враховуючи результат вирішення справи, суд вважає за необхідне судові витрати покласти на відповідачів. (а.с. 1) На підставі викладеного,

Outcome: approved