Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-12 00:00:00

21.08.2015 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про визнання угоди (правочину) такою що відбулася, про визнання права власності на нежитлову споруду (магазин). В обґрунтування позову позивач посилається на те, що 22.11.2014 року, вона з Відповідачем вирішили укласти правочин купівлі-продажу щодо належного останньому (Відповідачу - [PERSON].) нежилого приміщення (магазину) за адресою: [ADDRESS]. При оформленні угоди виявилося, що в зв'язку з проведенням АТО державні реєстри (якими користуються нотаріуси міста Антрацит) відключені від загально державної мережі, а отже угоду неможливо було посвідчити нотаріально. Бажаючи вчинення правочину, сторони спору фактично здійснили оборудку - Продавець ([PERSON].) передав [PERSON] (Позивачці) ключі від об'єкта та правовстановлюючі документи на магазин, а Позивачка ([PERSON]А.) передала [PERSON] (Відповідачу) грошові кошти в сумі 20000 (двадцять тисяч) доларів США (на той час еквівалент триста двох тисяч гривень), в якості оплати за вказаний об'єкт та за користування вказаним нежилим приміщенням (магазин за адресою: [ADDRESS]) протягом певного періоду. Крім цього, Відповідач видав на ім'я Позивачки розписку про отримання вказаної суми грошових коштів (в якості розрахунку за покупку) та довіреність на беззастережне управління і розпорядження вказаним об'єктом (так звану «генеральну довіреність»). Отже, вказані дії сторін підтверджують те, що між Відповідачем - [PERSON] та Позивачкою - [PERSON] фактично відбувся правочин з відчуження (у формі купівлі-продажу) нежилого приміщення (магазину), розташованого за адресою: [ADDRESS]. У судове засідання позивач та відповідач не з'явилися, надали суду заяви в яких просили суд розглянути справу без їх участі. Позивач позов підтримав, відповідач позов визнав в повному обсязі та не заперечував щодо його задоволення. Таким чином, визнання відповідачем пред'явленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи, чи інтереси інших осіб. Згідно із ст.41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної власності, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. На підставі ч.2 ст.218 ЦК України, якщо правочин, для якого законом встановлена його недійсність у разі недодержання вимоги щодо письмової форми, укладений усно і одна із сторін вчинила дію, а друга сторона підтвердила її вчинення, зокрема шляхом прийняття виконання, такий правочин у разі спору може бути визнаний судом дійсним. Відповідно до ч.2 ст.220 ЦК України - суд може визнати договір дійсним, якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. У цьому разі наступне нотаріальне посвідчення договору не вимагається. Позивачем держмито сплачене в повному обсязі і він не порушує питання про стягнення з відповідача судових витрат, а суд сам не може вийти за межі позову. На підставі.2 ст.218, ч.2 ст.220 ЦК України,

Outcome: approved