Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-06 00:00:00

20 грудня 2013 року [PERSON] звернувся до суду із вказаною позовною заявою, в якій просить визнати за ним право власності на 1/ 4 частину земельної ділянки площею 6,10 га для ведення товарного сільськогосподарського товариства, розташовану на території Коларівської сільської ради, та на ? частину земельної ділянки площею 0,08 га, розташовану [ADDRESS], в порядку спадкування після смерті матері [PERSON], померлої [INFO]. В обґрунтування своїх вимог вказав, що вищевказане майно належало його матері [PERSON] як спадкоємцю майна після смерті її чоловіка та батька позивача [PERSON], померлого [INFO]. Проте за життя мати не встигла оформити правовстановлюючих документів на свою частку вказаних земельних ділянок, а тому на даний час він, як єдиний спадкоємець після смерті матері, позбавлений можливості нотаріально оформити свої спадкові права та одержати свідоцтво про право на спадщину на вказане спадкове майно. Представник позивача [PERSON] звернулася до суду із заявою, в якій позовні вимоги свого довірителя підтримала та просила справу розглянути у їх відсутність. Відповідач - Коларівська сільська рада Жовтневого району Миколаївської області звернулася до суду із заявою, в якій позовні вимоги [PERSON] визнала та просила справу розглянути у відсутність їх представника. Дослідивши надані суду письмові докази, в межах заявлених позовних вимог, судом встановлено що згідно свідоцтва про народження [NUMBER], [PERSON] є сином [PERSON] та [PERSON] (а.с. 14). За даними свідоцтв про право на спадщину за законом та за заповітом, [PERSON] помер [INFO]. Спадкоємцями його майна за законом були позивач та його мати [PERSON], та позивач також був спадкоємцем майна після смерті [PERSON] за заповітом щодо земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. З урахуванням права [PERSON] на обов'язкову частку у спадковому майні вона отримала у спадок також 1/ 4 частину земельної ділянки, що була заповідана позивачу. За даними вказаних свідоцтв [PERSON] як спадкоємцю після смерті її чоловіка [PERSON] належала 1/ 4 частина земельної ділянки площею 6,10 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (кадастрові номери 4823381700:07:000:0890 та 4823381700:21:000:0611), що розташована на території Коларівської сільської ради Жовтневого району Миколаївської області та 1/ 2 частина земельної ділянки площею 0,08 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, що розташована в с. Коларівка Жовтневого району Миколаївської області (кадастровий номер 4823381701:01:010:0454). Власником інших частин вказаних земельних ділянок є позивач (а.с. 30, 33). За даними свідоцтва про смерть, [NUMBER], [PERSON] померла [INFO], про що виконкомом Коларівської сільської ради Жовтневого району миколаївської області здійснено актовий запис про смерть за № 5 від 15.03.2013 року (а.с. 15). За даними виконкому Коларівської сільської ради та спадкової справи № 52/2013, заведеної приватним нотаріусом Жовтневого районного нотаріального округу Миколаївської області [PERSON], єдиним спадкоємцем після смерті [PERSON] є її син - [PERSON], який спадщину прийняв. Підстави, з яких позивач був змушений звернутися до суду із цим позовом підтверджуються листом нотаріуса від 16.09.2013 року № 284/02/14/52-2013, яким [PERSON] роз'яснено про неможливість видачі свідоцтва про право на спадщину на вищевказане нерухоме майно у зв'язку з тим, що [PERSON], яка отримала вказане майно у спадок та про що зроблено відповідні відмітки про перехід права власності на Державних актах, у встановленому законом порядку не зареєструвала у відповідному органі Держземагентства свого права відносно спадкового майна (а.с. 6). Відповідно до ст. 126 Земельного Кодексу України, в редакції, що діяла на час оформлення [PERSON] своїх спадкових прав, право власності на земельну ділянку, набуту у власність із земель приватної власності без зміни її меж, цільового призначення, посвідчується, в тому числі, на підставі свідоцтвом про право на спадщину. При набутті права власності на земельну ділянку на підставі вказаного документу, державний акт на право власності на земельну ділянку, що відчужується, долучається до документа, на підставі якого відбувся перехід права власності на земельну ділянку, в кожному такому випадку відчуження земельної ділянки. На державному акті про право власності на земельну ділянку нотаріус, який посвідчує (видає) документ, та орган, який здійснює державну реєстрацію прав на нерухоме майно та їх обмежень, роблять відмітку про відчуження земельної ділянки із зазначенням документа, на підставі якого відбулося відчуження. Орган, який здійснює реєстрацію прав на нерухоме майно та їх обмежень, робить відмітку про реєстрацію прав на земельну ділянку на підставі документа про її відчуження, складеного та посвідченого в порядку, встановленому законом. Однак, як вказує позивач, та слідує з роз'яснень нотаріуса, [PERSON] за життя не провела державної реєстрації переходу права власності до неї часин вищевказаних земельних ділянок, що нині перешкоджає позивачу в оформленні своїх спадкових прав. Проте, за положеннями ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті, а як встановлено судом, на час смерті [PERSON] належало право власності на вищевказані земельні ділянки. Відповідно до ч.5 ст. 1268 ЦК України, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Положення ч.1 ст.15 та ст.392 ЦК України вказують, що власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Враховуючи наведене, та встановивши, що [PERSON] є єдиним спадкоємцем майна після смерті матері [PERSON] та спадщину прийняв, але позбавлений можливості нотаріально оформити свої спадкові права через те, що спадкодавець [PERSON] не провела відповідної державної реєстрації своїх прав, хоча з досліджених документів слідує про набуття нею прав відносно вказаного майна як спадкоємця після смерті чоловіка [PERSON], тому на підставі ст. 16 ЦК України, суд дійшов висновку, що цивільне право позивача підлягає захисту шляхом визнання за ним права власності на вказані частини земельних ділянок.

Outcome: approved