Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-30 00:00:00

21 листопада 2018 року позивачка звернулась до суду з зазначеним позовом. В обґрунтування позовних вимог [PERSON] посилається на те, що [INFO] помер її батько [PERSON]. Вона є спадкоємцем всього батькового майна. У вересні 2018 року їй стало відомо, що батько, який працював у колгоспі, мав право на земельну частку (пай) після розпаювання земель КСП ім. Калініна на території Калиновицької сільської ради, оскільки був уключений до списку громадян - членів КСП, що є додатком до державного акта на право колективної власності на землю, хоча і не отримував відповідного сертифіката. Калиновицька сільська рада реорганізована шляхом приєднання до Варвинської селищної ради. Правонаступником КСП ім. Калініна зараз є СТОВ «Дружба-Нова». Проте, коли вона у вересні 2018 року звернулась до нотаріуса із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом на земельну частку (пай), їй було відмовлено у зв'язку з відсутністю у батька права та правовстановлюючого документа (сертифіката). Таким чином, [PERSON] не може реалізувати право на отримання спадщини в позасудовому порядку. Просить визнати за нею право на земельну частку (пай) після смерті свого батька [PERSON] Позивач [PERSON] та її представник [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги підтримали у повному обсязі та просили їх задовольнити. Від представника відповідача Варвинського селищного голови Саверської - Лихошви В.В. надійшла заява про розгляд справи без участі їх представника, позовні вимоги визнають (а.с. 51-53). Від представника відповідача голови Варвинської районної державної адміністрації Долі\~Л.В. надійшла заява про розгляд справи без участі представника відповідача, щодо задоволення позовних вимог не заперечують (а.с. 74). Заслухавши пояснення позивача та її представника, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з такого. З матеріалів справи вбачається, що [PERSON] включений до списку громадян - членів колективного сільськогосподарського підприємства ім. Калініна Варвинського району Чернігівської області, який є додатком до державного акта про право колективної власності на землю серії [NUMBER] від 27 жовтня 1994 року, під номером 92 (а.с. 13, 14). Правонаступником колективного сільськогосподарського підприємства ім. Калініна Варвинського району Чернігівської області з 23 травня 2016 року є СТОВ «Дружба - Нова» (а.с. 16-19, 20). Розмір земельної частки (паю) в складі земель КСП ім. Калініна Варвинського району Чернігівської області на території Калиновицької сільської ради Варвинського району Чернігівської області становить 4,62 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (а.с. 11). Відповідно до книги реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай), сертифікат на право на земельну частку пай на ім'я [PERSON] не виготовлявся та не реєструвався (а.с. 12, 24). [INFO] [PERSON] помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть (а.с. 10). Спадщину після смерті [PERSON] прийняла його донька [PERSON], що підтверджується матеріалами спадкової справи, відкритої Варвинською нотаріальною конторою 2 березня 1999 року за заявою про прийняття спадщини позивачки після померлого батька [PERSON].(а.с. 41-50). 5 листопада 2018 року [PERSON] звернулась до Варвинської районної державної нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті [PERSON], на земельну частку (пай), але отримала відмову у зв'язку з відсутністю у померлого права на земельну частку (пай), що підтверджується постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії (а.с. 15). Відповідно до пункту 2 Указу Президента України від 08 серпня 1995 року № 720/95 «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» право на земельну частку (пай) мають члени колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства, в тому числі пенсіонери, які раніше працювали в ньому і залишаються членами зазначеного підприємства, кооперативу, товариства, відповідно до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю. Крім того, статтею 1 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» від 05 червня 2003 року № 899-ІV визначено, що право на земельну частку (пай) мають: колишні члени колективних сільськогосподарських підприємств, сільськогосподарських кооперативів, сільськогосподарських акціонерних товариств, у тому числі створених на базі радгоспів та інших державних сільськогосподарських підприємств, а також пенсіонери з їх числа, які отримали сертифікати на право на земельну частку (пай) у встановленому законодавством порядку; громадяни - спадкоємці права на земельну частку (пай), посвідченого сертифікатом; громадяни та юридичні особи України, які відповідно до законодавства України набули право на земельну частку (пай). Право особи на земельну частку (пай) може бути встановлено в судовому порядку. Згідно зі ст. 2 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» основним документом, що посвідчує право на земельну частку (пай), є сертифікат на право на земельну частку (пай), виданий районною (міською) державною адміністрацією. Документами, що посвідчують право на земельну частку (пай), також є: свідоцтво про право на спадщину; посвідчені у встановленому законом порядку договори купівлі-продажу, дарування, міни, до яких додається сертифікат на право на земельну частку (пай); рішення суду про визнання права на земельну частку (пай). Відповідно до п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 16 квітня 2004 року № 7 «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ» член колективного сільськогосподарського підприємства, включений до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю, набуває права на земельну частку (пай) з дня видачі цього акта, і в разі його смерті успадкування права на земельну частку (пай) здійснюється за нормами ЦК, у тому числі й у випадку, коли з різних причин ця особа не отримала сертифікат на право на земельну частку (пай). Позови громадян, пов'язані з паюванням земель (зокрема, про визнання права на земельну частку (пай), її розмір, незаконність відмови у видачі сертифіката, виділення паю в натурі), можуть бути предметом розгляду судів. Відповідачами в таких справах є КСП, сільськогосподарські кооперативи, районна державна адміністрація, яка затверджувала розмір паю, вирішувала питання про видачу сертифіката, а також виконавчий орган чи орган місцевого самоврядування, що має вирішувати питання про виділення земельної частки (паю) в натурі, тощо. Проаналізувавши наведені правові норми, правовідносини та обставини справи, суд дійшов висновку про наявність у [PERSON] за його життя права на земельну частку (пай) в складі земель КСП ім. Калініна Варвинського району Чернігівської області, правонаступником якого є сільськогосподарське товариство з обмеженою відповідальністю «Дружба-Нова», оскільки на час видачі державного акта на право колективної власності на землю серії [NUMBER] від 27 жовтня 1994 року він був членом КСП ім. Калініна Варвинського району Чернігівської області відповідно до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю, хоча і не отримав у подальшому відповідний сертифікат. Згідно з ч. 2 ст. 9 Закону України «Про колективне сільськогосподарське підприємство» від 14 лютого 1992 року N 2114-XII пай може успадковуватись відповідно до цивільного законодавства України та статуту підприємства. Статтями 15, 16, 20 ЦК України передбачено право особи на судовий захист свого цивільного права у разі його порушення. Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Виходячи зі змісту ст. 5 ЦК України, до правовідносин застосовується те законодавство, яке діяло на час їх виникнення. Зважаючи на те, що смерть спадкодавця [PERSON] мала місце у 1996 році, суд вважає за необхідне керуватись матеріальними нормами ЦК УРСР в редакції, чинній на час виникнення спірних відносин. Стаття 524 ЦК УРСР визначає можливість спадкоємства за законом і за заповітом, та вказує, що спадкоємство за законом має місце, коли і оскільки воно не змінено заповітом. За положеннями ст. 529 ЦК УРСР при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. Відповідно до ст. 548 ЦК УРСР для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженнями. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Зі змісту цієї норми вбачається, що спадкоємець приймає (або не приймає) спадщину в повному обсязі. Позивач [PERSON] виявила свою волю на прийняття спадщини шляхом звернення із заявою до нотаріуса про прийняття спадщини (а.с. 43), а також шляхом звернення з позовом про визнання за нею права на спадкове майно. Інших спадкоємців за законом немає. Сертифікат на право на земельну частку пай на ім'я [PERSON] не виготовлявся та не реєструвався (а.с. 12, 24). Відповідачі Варвинська селищна рада Варвинського району Чернігівської області, Варвинська районна державна адміністрація проти задоволення позову не заперечують. Згідно зі ст. 206 ЦПК України відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Зважаючи на наведене, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. На підставі ст. ст. 524, 529, 548 ЦК УРСР,

Outcome: approved