Jurisdiction: civil
Date: 2020-12-13 00:00:00

21 вересня 2020 року позивач звернулася до суду з позовом та просить стягнути з відповідача на свою користь аліменти на утримання малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] в твердій грошовій сумі в розмірі 2000,00 гривень, до досягнення дитиною повноліття та аліменти на її утримання в розмірі 1000,00 гривень, до досягнення дитиною [PERSON] трирічного віку. В обґрунтування заявлених вимог посилалася на те, що перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі. З жовтня 2019 року відносини між подружжям погіршились та сторони проживають окремо. Від шлюбу сторони мають малолітнього сина [PERSON] , [INFO] , який проживає з позивачем та перебуває на її утриманні. Відповідач не надає добровільно допомоги на утримання дитини та утримання дружини, при цьому він офіційно працевлаштований та отримує заробітну плату, не має інших утриманців, а саме неповнолітніх дітей та непрацездатних членів сім`ї, тому має можливість сплачувати аліменти. Позивач перебуває у декретній відпустці та отримує соціальну виплату на дитину, інших доходів не має. За вказаних обставин позивач змушена звернутися до суду з позовом. Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 12 жовтня 2020 року відкрито провадження по справі. Позивач у судове засідання не з`явилася, подала суду заяву, в якій підтримала заявлені позовні вимоги, просила їх задовольнити, також просила розглядати справу без її участі. Відповідач в судове засідання не з`явився, подав суду заяву, в якій проти задоволення вимог позивача не заперечував, просив розглянути справу без його участі. Враховуючи заяву позивача та відповідача, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін на підставі наявних у суду матеріалів. Суд, дослідивши докази по справі, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 19 червня 2018 року Холодногірському районному у місті Харкові відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківській області, актовий запис № 237 від 19 червня 2018 року, про що свідчить свідоцтво про шлюб, серії [NUMBER] , видане 19 червня 2018 року Холодногірським районним у місті Харкові відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківській області. Відповідач є батьком малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , про що свідчить копія свідоцтва про його народження серії [NUMBER] , що видано 10 жовтня 2018 року Холодногірським районним у місті Харкові відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківській області, актовий запис № 744 від 10 жовтня 2018 року. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. За ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 141 Сімейного Кодексу України, мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Відповідно до ст. 180 Сімейного Кодексу України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 1 ст. 191 Сімейного Кодексу України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Відповідно до частин 1-3 статті 181 Сімейного Кодексу України, способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними; за домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі; за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до ч. 2 ст. 182 Сімейного Кодексу України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини; мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. При визначенні розміру аліментів суд відповідно до ст. 182 Сімейного Кодексу України враховує наступні обставини: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Враховуючи, що батьки мають рівні обов`язки щодо утримання дитини, відповідач є батьком малолітнього [PERSON] , [INFO] , зобов`язаний утримувати сина, але свої обов`язки щодо його утримання не виконує, тому суд приходить до висновку, що з відповідача необхідно стягнути на користь позивача аліменти на утримання їх спільної дитини в розмірі 2000,00 гривень, щомісячно, починаючи з дня подання позову до суду і до повноліття [PERSON] , при цьому, суд також враховує, що дитина проживає з матір`ю, яка несе основний тягар щодо забезпечення утримання малолітнього сина та відповідач проти задоволення вимог позивача не заперечував. Крім того, частиною 1 та 2 статті 75 Сімейного Кодексу України, передбачено, що дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного, при цьому право на утримання (аліменти) має той із подружжя, який є непрацездатним, потребує матеріальної допомоги, за умови, що другий із подружжя може надавати матеріальну допомогу. Статтями 77; 79; 80 Сімейного Кодексу України визначено, що способом надання утримання одному з подружжя другим у грошовій формі є аліменти, які присуджуються за рішенням суду від дня подання позовної заяви одному з подружжя, з другого з подружжя, у частці від заробітку (доходу) і (або) у твердій грошовій сумі та сплачуються щомісячно. Відповідно до ч. 2 ст. 84 Сімейного Кодексу України, дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Враховуючи, що позивач здійснює догляд за спільною з відповідачем малолітньою дитиною [PERSON] , [INFO] , якому ще не виповнилось три роки, тому позивач відповідно до ст. 84 Сімейного Кодексу України, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення сином трьох років, тому суд задовольняє вимоги позивача про стягнення з відповідача аліментів на її утримання в розмірі 1000,00 гривень, щомісячно, починаючи з дня подання позову до суду і до досягнення сином [PERSON] , [INFO] , трирічного віку, при цьому суд також враховує, що відповідач проти задоволення вимог позивача не заперечував та не надав суду доказів на підтвердження того, що він за будь-яких обставин позбавлений можливості надавати матеріальну допомогу дружині. Таким чином, суд повністю задовольняє вимоги позивача та питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України.

Outcome: approved