Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-08 00:00:00

20 серпня 2019 року до Балаклійського районного суду Харківської області надійшла позовна заява [PERSON] до Пришибської сільської ради Балаклійського району Харківської області, [PERSON] , у якій позивач просить визнати за ним право приватної власності на земельну ділянку площею 3,6641 га кадастровий номер 6320285200:02:000:0356 з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовану на території Пришибської сільської ради Балаклійського району Харківської області. Обґрунтовуючи позовні вимоги вказав, що [INFO] померла його мати - [PERSON] . Після її смерті залишилась спадщина у вигляді земельної ділянки площею 7,0938 га, з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер 6320285200:02:003:0039, що розташована на території Пришибської сільської ради Балаклійського району Харківської області та належала [PERSON] на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії ХР № 053002, виданого 31 січня 2005 року Балаклійською районною державною адміністрацією Харківської області. Він разом з сестрою [PERSON] прийняли спадщину в рівних частинах - по 1/2. Відповідно до існуючого станом на день отримання свідоцтва про право на спадщину сестрою [PERSON] 19.02.2008 року законодавства, вона зареєструвала в державному земельному кадастрі право власності на земельну ділянку площею 3,4297 га кадастровий номер 6320285200:02:000:0278, цільове призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, згідно державного акту на право власності на земельну ділянку серія ЯЖ №462877 від 19.03.2009 року. Разом із тим, згідно із законодавством, що діяло на момент отримання ним свідоцтва про право на спадщину 04.12.2009 року вже не передбачало виготовлення нових державних актів, замість цього нотаріус робив відмітку про перехід права власності на земельну ділянку на самому державному акті, який посвідчував право власності спадкодавця. Внаслідок цього він не виготовляв новий державний акт, вважав, що його право власності на Ѕ земельної ділянки належним чином посвідчено, через що не звертався до Балаклійського районного відділу земельних ресурсів Харківської області. В 2018 році він розпочав виготовляти технічну документацію, оскільки фактично земельної ділянки, яку вони отримали у спадок, вже не існувало внаслідок виділу з неї [PERSON] земельної ділянки площею 3,4297 га. За його заявою на підставі технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості), була сформована земельна ділянка площею 3,6641 га кадастровий номер 6320285200:02:000:0356. Він вважав, що якщо один із двох спадкоємців виділив земельну ділянку зі спільної часткової власності, то інший спадкоємець є власником частини, що залишилася і він є власником окремої новосформованої внаслідок поділу ділянки. 08 квітня 2019 року його представник звернулася до відділу з питань державної реєстрації речових прав на нерухоме майно Балаклійської районної державної адміністрації Харківської області з заявою про реєстрацію права власності на земельну ділянку площею 3,6641 га кадастровий номер 6320285200:02:000:0356. 11 квітня 2019 року державним реєстратором Половинкою А.А. було прийнято рішення №46428401 про відмову у державній реєстрації прав та їх обтяжень. Зазначене рішення мотивоване відсутністю правовстановлюючого документу, на підставі якого відбувся поділ земельної ділянки - відповідного договору або рішення суду. У зв`язку із цим, в травні 2019 року, попередньо отримавши згоду на це у сестри [PERSON] , звернувся до приватного нотаріуса Дворник Яни В`ячеславівни, з проханням посвідчити нотаріально договір поділу земельної ділянки, яка перейшла до них з сестрою в спадок. Нею було надано список необхідних документів, з яких він не зміг надати витяг з ДЗК на земельну ділянку площею 7,0938 га, кадастровий номер 6320285200:02:003:0039, що розташована на території Пришибської сільської ради Балаклійського району Харківської області та належала [PERSON] на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії ХР № 053002, виданого 31 січня 2005 року Балаклійською районною державною адміністрацією Харківської області, на якому міститься відмітка про перехід права власності до нього із сестрою в рівних частинах по Ѕ. Зазначений витяг він не зміг надати через відсутність такої земельної ділянки у зв`язку із скасуванням кадастрового номера земельної ділянки, яка підлягає поділу (6320285200:02:003:0039), та утворенням нових ділянок з кадастровими номерами 6320285200:02:000:0278 та 6320285200:02:000:0356. Оскільки між ним та [PERSON] не існує спору з приводу поділу спадкового майна, при цьому договір про це нотаріально посвідчити вони не можуть, виходячи із того, що діюче на момент отримання нею свідоцтва про право на спадщину діяло законодавство, яке фактично передбачало виділ земельної ділянки без укладення договору щодо поділу, а на сьогоднішній день така вимога існує. Позивач не має можливості іншим шляхом оформити право власності, тому звернувся до суду із даною позовною заявою. У судове засідання позивач не з`явився, надав заяву у якій просив розглядати справу за його відсутності, позовні вимоги підтримав. Відповідач Пришибська сільська рада просила справу розглядати за відсутності його представника, проти задоволення позовних вимог не заперечував. Відповідач [PERSON] в судовому засідання позов визнала та не заперечувала проти його задоволення. Відповідно до ч. 1 ст.13\~ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ч. 1 ст.81\~ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Вислухавши пояснення відповідача, дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що [INFO] померла мати позивача - [PERSON] . Після її смерті залишилась спадщина у вигляді земельної ділянки площею 7,0938 га, з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер 6320285200:02:003:0039, що розташована на території Пришибської сільської ради Балаклійського району Харківської області та належала [PERSON] на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії ХР № 053002, виданого 31 січня 2005 року Балаклійською районною державною адміністрацією Харківської області. Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом від 04.12.2009 року [PERSON] на праві власності належить Ѕ частина земельної ділянки площею 7,0938га, розташованої на території Пришибської сільської ради Балаклійського району, переданої для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка належала померлій [PERSON] на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії ХР № 053002, виданого 31 січня 2005 року Балаклійською районною державною адміністрацією Харківської області. У зазначеному акті нотаріусом зроблено відмітку про перехід права власності на земельну ділянку (а.с.7). Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом від 19.02.2008 року [PERSON] на праві власності належить Ѕ частина земельної ділянки площею 7,0938га, розташованої на території Пришибської сільської ради Балаклійського району, переданої для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка належала померлій [PERSON] на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії ХР № 053002, виданого 31 січня 2005 року Балаклійською районною державною адміністрацією Харківської області (а.с.9). Згідно державного акту на право власності на земельну ділянку серія ЯЖ №462877 від 19.03.2009 року [PERSON] 19.02.2008 року зареєструвала в державному земельному кадастрі право власності на земельну ділянку площею 3,4297 га кадастровий номер 6320285200:02:000:0278, цільове призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (а.с.10). В 2018 році позивач розпочав виготовляти технічну документацію, оскільки фактично земельної ділянки, яку позивач разом із сестрою отримали у спадок, вже не існувало внаслідок виділу [PERSON] земельної ділянки площею 3,4297 га. За заявою позивача на підставі технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості), була сформована земельна ділянка площею 3,6641 га кадастровий номер 6320285200:02:000:0356. 11 квітня 2019 року державним реєстратором правна нерухоме майно Відділу з питань державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень і державної реєстрації юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань Балаклійської районної державної адміністрації Харківської області Половинко А.А. було прийнято рішення №46428401 про відмову у державній реєстрації права власності на земельну ділянку площею 3,6641 га кадастровий номер 6320285200:02:000:0356. Зазначене рішення мотивоване відсутністю правовстановлюючого документу, на підставі якого відбувся поділ земельної ділянки - відповідного договору або рішення суду (а.с.17). Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання позову відповідачем суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Згідно ч.1 ст. 328 Цивільного кодексу України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом - ч.2 ст. 328 Цивільного кодексу України. Відповідно до ст. 78 Земельного Кодексу України, право власності на землю - це право володіти, користуватися і розпоряджатися земельними ділянками. Право власності на землю набувається та реалізується на підставі Конституції України, Земельного Кодексу, а також інших законів, що видаються відповідно до них. У відповідності до ч.1 ст. 86 Земельного Кодексу України земельна ділянка може знаходитись у спільній власності з визначенням частки кожного з учасників спільної власності (спільна часткова власність) або без визначення часток учасників спільної власності (спільна сумісна власність). Згідно ст.88 Земельного Кодексу України учасник спільної часткової власності має право вимагати виділення належної йому частки із складу земельної ділянки як окремо, так і разом з іншими учасниками, які вимагають виділення. Учасник спільної часткової власності на земельну ділянку має право на отримання в його володіння, користування частини спільної земельної ділянки, що відповідає розміру належної йому частки. Відповідно до ст. 125 Земельного Кодексу України право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав. Відповідно до статті 392 Цивільного кодексу України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Статтею 79-1 Земельного кодексу України встановлено, що формування земельної ділянки полягає у визначенні земельної ділянки як об`єкта цивільних прав. Формування земельної ділянки передбачає визначення її площі, меж та внесення інформації про неї до Державного земельного кадастру. Сформовані земельні ділянки підлягають державній реєстрації у Державному земельному кадастрі. Земельна ділянка вважається сформованою з моменту присвоєння їй кадастрового номера. Таким чином, визнання відповідачем пред`явленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Беручи до уваги те, що позивач [PERSON] позбавлений можливості в іншому порядку, ніж шляхом ухвалення судового рішення про визнання за ним права приватної власності на земельну ділянку, реалізувати своє право, оцінюючи докази в їх сукупності, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позову.

Outcome: approved