Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-21 00:00:00

\~\~\~\~\~\~\~\~ \~ \~ \~ \~21.11.2018 р. до Київського районного суду м.Харкова надійшла вказана заява, в якій заявник просить встановити факт смерті [PERSON], місце смерті місто Севастополь, яка настала 01.08.2018 р. \~ \~ \~ \~В обґрунтування своїх вимог заявник посилається на те, що вона є дружиною [PERSON], який помер 01.08.2018 р. у місті Севастополь, Російська Федерація, з причини кардіоміопатії неуточненої. Отримати свідоцтво про смерть у відділ державної реєстрації актів цивільного стану неможливо, оскільки факт смерті відбувся на тимчасово окупованій території України, на якій неможливо отримати медичний документ, що може бути прийнято відділом державної реєстрації актів цивільного стану для здійснення реєстрації смерті відповідно до статті 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану». 20.11.2018 р. заявник звернулася до відділу державної реєстрації актів цивільного стану з заявою про державну реєстрації смерті чоловіка, однак отримала відмову у зв'язку з тим, що пред'явлені для реєстрації смерті документи не відповідають умовам діючого законодавства. Встановлення факту необхідно для реєстрації смерті в єдиному державному реєстрі актів цивільного стану громадян України, у звязку з чим заявник звернулась до суду з даною заявою. Саме до Київського районного суду м.Харкова [PERSON] звернулась за місцем реєстрації. \~\~\~\~\~\~\~\~ \~ \~ \~ \~У судове засідання призначене на 22.11.2018 р. заявник не зявилась, подала до канцелярії суду заяву, в якій просить розглянути справу про встановлення факту смерті без її участі, заяву підтримує. Також на підтвердження факту смерті [PERSON] надала фотографію з місця поховання та нотаріально посвідчену заяву [PERSON] (а.с. 19-21). \~\~\~\~\~\~\~\~\~ \~ \~ \~ \~Представник заінтересованої особи відділу державної реєстрації актів цивільного стану по місту Чугуєву, Чугуївському та Печенізькому районах Головного територіального управління юстиції у Харківській області у судове засідання не зявився, про час та місце судового розгляду повідомлений належним чином, 22.11.2018 р. подав до суду заяву, в якій просив розглянути заяву [PERSON] у відповідності до вимог чинного законодавства, без присутності представника відділу (а.с.18). Відповідно до вимог ч. 2 ст.19 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється за правилами, передбаченими цим Кодексом, у порядку: 1) наказного провадження; 2) позовного провадження (загального або спрощеного); 3) окремого провадження. Згідно з ч.1 ст.293 ЦПК України, окреме провадження - це вид не позовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Згідно з п.5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України у порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Згідно ст.294 ЦПК України справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду. Справи окремого провадження суд розглядає за участю заявника та заінтересованих осіб.\~\~\~\~\~\~ \~ \~ \~ \~ Відповідно до п.8 ч.1 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. \~\~ \~ \~ \~ \~Відповідно до ч.1 ст. 317 ЦПК України, заява про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана родичами померлого або їхніми представниками до суду за межами такої території України. Відповідно до ч.2 ст. 317 ЦПК України, справи про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, розглядаються невідкладно з моменту надходження відповідної заяви до суду.\~\~\~\~\~ \~ \~ \~ \~ У звязку з тим, що місто Севастополь, в якому помер чоловік заявника, визначено тимчасово окупованою територією відповідно до п. 1 ч.1 ст.3 «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», факт смерті [PERSON] не було зареєстровано в органах реєстрації актів громадянського стану, в установленому законом порядку. Згідно наказу Міністерства юстиції України від 17.06.2014 р. №953/5 «Про невідкладні заходи щодо захисту прав громадян на території проведення антитерористичної операції» зі змінами та доповненнями, було тимчасово призупинено доступ до Державних peєстрiв та відповідно призупинена реєстрація актів цивільного стану. Згідно наданої суду копії паспорта, [PERSON] зареєстрована за адресою: [INFO] (а.с.7). Таким чином, у суду немає сумнівів, щодо порушення правил підсудності при подачі [PERSON] заяви про встановлення факту смерті саме до Київського районного суду м.Харкова. Судом встановлено, що заявник\~ [PERSON] є дружиною [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу, серії IV- НО №366836 (а.с.14). 01 серпня 2018 р. [PERSON] [INFO], помер, про що складено запис акту про смерть №1052 від 02.08.2018 р., причиною серті є кардіоміопатія не уточнена, місце смерті м.Севастополь, на підтвердження чого надано довідку про смерть №1041, видану відділом реєстрації актів цивільного стану Гагарінського району м.Севастополя Управління РАЦС м.Севастополя (а.с.12). \~\~\~\~ \~ \~ \~ \~Факт смерті\~ [PERSON] 01.08.2018 р. підтверджується\~ свідоцтвом про смерть І-КМ № №526952 від 02.08.2018 р., виданого відділом реєстрації актів цивільного стану Гагарінського району м.Севастополя Управління РАЦС м.Севастополя (а.с. 13). Крім того, заявник надала фотографію з місця поховання чоловіка [PERSON], із зазначенням прізвища, імя, по-батькові, дати народження та дати смерті (а.с.20). Також, суду надано заяву [PERSON], яка посвідчена приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Харківської області [PERSON] (а.с.21). У даній заяві [PERSON] вказує, що 01.08.2018 р. помер її батько [PERSON], [INFO], що постійно мешкав за адресою: АР Крим, м.Севастополь, с.Рідне, вул.. Водопадна, б.5, який був похований 03.08.2018 р. на сільському цвинтарі, що знаходиться у с.Рідне. Вона донька померлого, була присутня на похованні батька, яке відбулося 03.08.2018 р. Місцем смерті [PERSON] є м.Севастополь, на території якого органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження та яке на цей час має статус тимчасово окупованої території. Відповідно до ч.3 ст.9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків. Відповідно позиції Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ (далі ВССУ), «Про окремі питання застосування Закону України від 04 лютого 2016р. №990-V-III «Про внесення змін до Цивільного процесуального кодексу України щодо встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території»», при розгляді заяв, прийняття судом до уваги документів, виданих органами та установами (лікарняними закладами), які знаходяться на окупованій території, ВССУ зазначив, що відповідно до ст.9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» від 15.04.2014 року № 1207-VII, будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Разом із тим, під час вирішення питання щодо оцінки доказів у справі про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, необхідно брати до уваги практику Європейського суду з прав людини (ЄСПЛ), яка відповідно до українського законодавства має застосовуватись судами при розгляді справ як джерело права. Висновок ЄСПЛ сформульований у Консультативному висновку Міжнародного суду (ООН) у справі Намібії так званий намібійський виняток, який є винятком із загального принципу щодо недійсності актів, у тому числі нормативних, які видані владою не визнаного на міжнародному рівні державного утворення. Зазначений виняток полягає в тому, що не можуть визнаватися недійсними всі документи, видані на окупованій території, оскільки це може зашкодити правам мешканців такої території. Зокрема, недійсність не може бути застосовано до таких дій, як, наприклад, реєстрація народжень, смертей і шлюбів, невизнання яких може завдати лише шкоді особам, які проживають на такій території. \~\~\~\~\~\~\~\~ Статтею 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» встановлено, що державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі: 1) документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров'я або судово-медичною установою; 2) рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою. Державна реєстрація смерті проводиться за останнім місцем проживання померлого, за місцем настання смерті чи виявлення трупа або за місцем поховання. \~\~\~\~\~\~\~\~\~ Згідно п.13.Постанови пленуму Верховного суду України № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення»- заяви про встановлення факту смерті особи в певний час приймаються до провадження суду і розглядаються за умови подання заявниками документів про відмову органів реєстрації актів громадянського стану в реєстрації події смерті. Заявник [PERSON] звернулась до відділу державної реєстрації актів цивільного стану по місту Чугуєву, Чугуївському та Печенізькому районах Головного територіального управління юстиції у Харківській області із заявою про видачу свідоцтва про смерть [PERSON], однак їй було відмовлено у проведенні державної реєстрації смерті, оскільки заявником предявлено документ, виданий на території, де органи державної влади України тимчасово не здійснюють свої повноваження (а.с.4). Згідно Постанови пленуму ВСУ №5 від 31.03.1995р. заявник зобов'язаний обґрунтувати свою заяву посиланнями на докази, що достовірно свідчать про смерть особи у певний час і за певних обставин. \~ \~ \~ \~Суд вважає підтвердженим факт смерті\~ [PERSON] та приймаючи до уваги наявність об'єктивних перешкод для проведення державної реєстрації факту смерті, що повязано з визнанням м.Севастополя тимчасово окупованою територією України, вважає, що заявник позбавлена можливості реалізувати свої права, щодо офіційного визнання і підтвердження державою факту смерті в загальному порядку, та приходить до висновку про необхідність задоволення заяви [PERSON] \~\~\~\~\~\~\~\~ \~ \~ \~ \~На підставі викладеного,

Outcome: approved