Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-21 00:00:00

20.12.2016 [PERSON] звернулась до суду із позовом до [PERSON] міської ради про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування, який в подальшому уточнила та остаточно просила суд ухвалити рішення, яким визначити частку за [PERSON], [INFO], померлою 17 січня 2011 року, у розмірі 1/2 на земельній ділянці, яка знаходиться за адресою м. Львів, вул. Нагірна, 31; визначити частку за [PERSON], [INFO], померлою16 серпня 2016 року, у розмірі 1/2 на земельній ділянці, яка знаходиться за адресою м. Львів, вул. Нагірна, 31; визнати в порядку спадкування після смерті матері (позивачки) [PERSON], [INFO], померлої 17 січня 2011 року, право власності за [PERSON], [INFO], на 1/2 частку у земельній ділянці, яка знаходиться за адресою м. Львів, вул. Нагірна, 31; визнати в порядку спадкування після смерті тітки (позивачки) [PERSON], [INFO], померлою16 серпня 2016 року, право власності за [PERSON], 02 березня 1958 року народження, на 1/2 частку у земельній ділянці, яка знаходиться за адресою м. Львів, вул. Нагірна, 31. В судовому засіданні 17.01.2017 судом у справі в якості третьої особи залучено приватного нотаріуса [PERSON] міського нотаріального округу [PERSON] В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що17 січня 2011 року померла матір позивача [PERSON], [INFO], про що 18 січня 2011 року Міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану [PERSON] міського управління юстиції видано Свідоцтво про смерть серії І-СГ №239690. Померлою 19 серпня 1996 року було складено заповіт, зареєстрований у реєстрі за №3-2109, відповідно до якого спадкоємцем майна, яке знаходиться за адресою: місто Львів, вул. Нагірна, 31, є позивач. На підставі заповіту, посвідченого [PERSON] державним нотаріусом Третьої [PERSON] державної нотаріальної контори, на імя позивача [PERSON] приватним нотаріусом [PERSON] міського нотаріального округу 16 серпня 2011 року видано Свідоцтво про право на спадщину за заповітом. Згідно зазначеного Свідоцтва про право на спадщину, спадщина складається з 1/2 частини житлового будинку №31 з відповідною частиною приналежних до нього господарських будівель та споруд, по вулиці Нагірна в місті Львові. В той же час, в Свідоцтві про право на спадщину до складу спадкового майна, що перейшло позивачу в порядку спадкування, не було включено земельну ділянку, що належала матері позивача померлій [PERSON] та її сестрі [PERSON]. 16 серпня 2016 року померла тітка позивача [PERSON], [INFO], про що 16 серпня 2016 року Шевченківським районним у місті Львові відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Львівській області видано Свідоцтво про смерть серії 1-СГ №440379. Померлою [PERSON]-Я.С. 19 серпня 1996 року було складено заповіт, зареєстрований у реєстрі за №3-2110, відповідно до якого спадкоємцем майна, яке знаходиться та адресою: місто Львів, вул. Нагірна, 31, є позивач. Померлі [PERSON] та [PERSON], як співвласники, отримали на підставі ухвали 12 сесії 4 скликання №1642 від 08 липня 2004 року у приватну власність земельну ділянку, площею 0,1000 га, для обслуговування житлового будинку, яка розташована за адресою місто Львів, вул. Нагірна, 31, кадастровий номер 4610137500:06:008:0009. Позивач, є донькою померлої [PERSON] та племінницею померлої [PERSON] та відповідно до положень ст. 1261 ЦК України, а тому вважає, що має право на спадкування після смерті матері в першу чергу. Позивач [PERSON] та представник позивача [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримали повністю, давши пояснення аналогічні тим, що викладені в позовній заяві та уточненні до неї. Просили позовну заяву з урахуванням заяви про уточнення позовних вимог від 22.03.2017 задовольнити в повному обсязі. Представник відповідача [PERSON] міської ради [PERSON], згідно довіреності, копія якої міститься у матеріалах справи, в судовому засіданні заперечив проти позовних вимог що стосується визнання право власності за позивачкою після смерті її матері та тітки. Третя особа [PERSON] не заперечила проти позовних вимог та пояснила, що іншого виходу позивачка для оформлення спадщини як единий спадкоємець по закону ніж шляхом звернення до суду немає. Заслухавши пояснення сторін, третьої особи та дослідивши матеріали справи, всебічно і повно зясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, обєктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Відповідно до ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Частиною 3 ст. 10 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше, як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Судом встановлено та підтверджено письмовими доказами наступне. 17 січня 2011 року померла матір позивача [PERSON], [INFO], про що 18 січня 2011 року Міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану [PERSON] міського управління юстиції видано Свідоцтво про смерть серії І-СГ №239690 (а.с. 3). Померлою 19 серпня 1996 року було складено заповіт, зареєстрований у реєстрі за №3-2109, відповідно до якого спадкоємцем майна, яке знаходиться за адресою: місто Львів, вул. Нагірна, 31, є позивач [PERSON] На підставі заповіту, посвідченого [PERSON] державним нотаріусом Третьої [PERSON] державної нотаріальної контори, на імя позивача [PERSON] приватним нотаріусом [PERSON] міського нотаріального округу 16 серпня 2011 року видано Свідоцтво про право на спадщину за заповітом (а.с. 9). Згідно зазначеного Свідоцтва про право на спадщину, спадщина складається з 1/2 частини житлового будинку №31 з відповідною частиною приналежних до нього господарських будівель та споруд, по вулиці Нагірна в місті Львові. В той же час, в Свідоцтві про право на спадщину до складу спадкового майна, що перейшло позивачу в порядку спадкування, не було включено земельну ділянку, що належала матері позивача померлій [PERSON] та її сестрі [PERSON]. 16 серпня 2016 року померла тітка позивача [PERSON], [INFO], про що 16 серпня 2016 року Шевченківським районним у місті Львові відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Львівській області видано Свідоцтво про смерть серії 1-СГ №440379 (а.с. 4). Померлою [PERSON]-Я.С. 19 серпня 1996 року було складено заповіт, зареєстрований у реєстрі за №3-2110, відповідно до якого спадкоємцем майна, яке знаходиться та адресою: місто Львів, вул. Нагірна, 31, є позивач (а.с. 7). Померлі [PERSON] та [PERSON], як співвласники, отримали на підставі ухвали 12 сесії 4 скликання №1642 від 08 липня 2004 року у приватну власність земельну ділянку, площею 0,1000 га, для обслуговування житлового будинку, яка розташована за адресою місто Львів, вул. Нагірна, 31, кадастровий номер 4610137500:06:008:0009. Відповідно до Затвердженого наказом №296/5 від 22 лютого 2012 року Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, нотаріус може видати свідоцтво про право власності на спадщину після смерті одного з учасників спільної сумісної власності лише після виділення (визначення) частки померлого в спільному майні. Викладеним обставинам відповідають правовідносини, що випливають із ст. 370 ЦК України, де передбачається, що у разі виділу частки із майна, що є в спільній сумісній власності, частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності вважаються рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду та правовідносини, що випливають з права на спадкування. Відповідно до положень ст. 1226 ЦК України, субєкт права спільної сумісної власності має право заповідати свою частку у праві спільної сумісної власності до її визначення та виділу в натурі. Таким чином, оскільки при спадкуванні частки в майні, розмір якої не визначено, істотне значення має встановлення її розміру, що може бути зроблено також після відкриття спадщини, спадкоємець не позбавлений законом такого права, і його право на визначення частки померлого витікає з поняття спадкування, яке відповідно до ст. 1216 ЦК України, є перехід права та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). Позивач, [PERSON], є донькою померлої [PERSON] та племінницею померлої [PERSON] та відповідно до положень ст. 1261 ЦК України, має право на спадкування після смерті матері в першу чергу.

Outcome: approved