overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-27 00:00:00

21.11.2018 позивач, [PERSON] звернулась до суду з позовом до відповідача, [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на припинення сімейно-шлюбних відносин і втрату взаємних почуттів через регулярні сварки по різним побутовим причинам та непорозуміння. Ухвалою від 26.11.2018 року відкрито загальне позовне провадження, призначено судовий розгляд справи на 28.01.2019 року та надано строк відповідачу для надання відзиву на позовну заяву. В судове засідання сторони не з'явились, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, подали заяви до суду про розгляд справи у їх відсутність, позов підтримують в повному обсязі, просили задовольнити. У відповідності до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Відповідно до ч.3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 112 Сімейного кодексу України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини інваліда та інші обставини життя подружжя. Розглянувши матеріали справи, дослідивши та оцінивши подані сторонами належні та допустимі докази в їх сукупності, встановивши фактичні обставини справи, проаналізувавши законодавство, що регулює спірні правовідносини між сторонами, суддя приходить до висновку про задоволення позову з наступних підстав. Суддею встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 12 серпня 2011 року, який був зареєстрований в Октябрському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Полтавського міського управління юстиції Полтавської області, актовий запис № 178. Від спільного шлюбу сторони мають дітей [PERSON] [INFO] та [PERSON] [INFO], які проживають з позивачем. Сторони припинили сімейно-шлюбні відносини, відновлювати які не бажають. Спір про майно між сторонами відсутній. Відповідно до ч. 2 ст. 104 Сімейного кодексу України (далі - СК України) шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Згідно ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Ураховуючи те, що фактично сім'я розпалася, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам позивача, примирення між подружжям не можливе, суддя вважає необхідним шлюб розірвати. Судовий збір, сплачений позивачем, відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України підлягає відшкодуванню їй за рахунок відповідача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-17 00:00:00

21.11.2018р. [PERSON] звернувся до суду з вказаною позовною заявою до [PERSON], мотивуючи вимоги тим, що 05.10.1991р. він з відповідачем зареєстрував шлюб, але під час подружнього життя зясувалося, що вони з відповідачем мають різні погляди на життя та шлюб, між ними постійно виникали непорозуміння, які призвели до припинення сімейних відносин, спільного господарства не ведуть, діти від шлюбу вже повнолітні і проживають окремо. З огляду на зазначене, позивач вважає, що подальше спільне життя та збереження шлюбу є неможливим, а тому просить суд розірвати шлюб. В судове засідання позивач не зявився, подав до суду заяву, в якій позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити, не заперечує проти ухвалення заочного рішення, а справу просив розглянути за його відсутності. Відповідач в судове засідання також не зявилася, про дату, час і місце судового засідання була повідомлена належним чином, про причини своєї неявки суд не повідомила, відзив на позов, а також заяву про розгляд справи за її відсутності не подала. За таких обставин, враховуючи повторну неявку відповідача, повідомленого належним чином, приймаючи до уваги згоду позивача на ухвалення заочного рішення, суд вважає за можливе відповідно до положень ч.1 ст.280 ЦПК України провести заочний розгляд даної справи на підставі наявних у ній доказів з ухваленням заочного рішення. Суд, дослідивши матеріали справи, зясувавши обставини справи, вважає, що заява підлягає задоволенню, оскільки в судовому засіданні встановлено, що подружжя [PERSON] і [PERSON] припинили сімейні відносини, спільного господарства не ведуть і позивач на примирення категорично не згоден. За таких обставин, суд приходить до висновку, що заява позивача про розірвання шлюбу відповідає його дійсній волі, подальше спільне життя як подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам позивача, що має істотне значення, а тому перешкод для розірвання шлюбу суд не вбачає. Крім того, суд, враховуючи, що відповідач не заявила вимогу про відновлення свого дошлюбного прізвища, вважає, що остання бажає надалі іменуватися прізвищем «Плахотна». На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-19 00:00:00

21.11.2018 р. [PERSON] звернулась з вищевказаним позовом, в якому зазначає, що з відповідачем перебуває в зареєстрованому шлюбі з 17.06.2005 р. В період шлюбу у них народився 19.09.2016 р. [PERSON] та 22.12.2005 р. [PERSON] Шлюбні відносини між нею та відповідачем фактично припинені, сумісне життя не склалося, спільне проживання є неможливим. За позовом [PERSON] просить розірвати шлюб, укладений між нею та відповідачем. Ухвалою судді від 28.11.2018 р. було відкрито провадження у справі, призначено підготовче судове засідання на 20.12.2018 р. Сторони подали до суду заяви про розгляд справи без їх участі, просять не надавати строк на примирення, позивач позов підтримує, просить задовольнити, відповідач проти задоволення позову не заперечує. В силу ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. З огляду на визнання відповідачем позову, суд, на підставі ч.3 ст.200, ч.4 ст.206 ЦПК України, вважає за можливе ухвалити рішення за результатами підготовчого провадження. Перевіривши матеріали справи, приймаючи до уваги позицію сторін, суд вважає, що заявлений позов підлягає задоволенню, оскільки бажання [PERSON] розірвати шлюб відповідає її інтересам. Відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно пояснень сторін, викладених в наданих суду заявах, вони не бажають підтримувати шлюбні стосунки, вважають, що сім'я розпалась остаточно, на примирення не згодні. На підставі\~викладеного,\~

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-30 00:00:00

21.11.2018 р. [PERSON] звернулась з цим позовом до суду, посилаючись на те, що відповідач [PERSON] добровільно відмовляється виконувати свої обовязки покладенні на нього, надавати кошти на утримання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], позивачка самостійно утримувати неповнолітнього сина не має можливості, відповідач добровільно свій обовязок по утриманню свого неповнолітнього сина не виконує, хоча має таку можливість, а тому просить щомісячно стягувати з відповідача на її користь на утримання їх неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], аліменти в твердій грошовій сумі 2000\~грн., починаючи з дня звернення до суду і до повноліття дитини. Позивач в судове засідання не зявилися, письмово вимоги позову підтримала, справу просила розглядати у її відсутність (а.с.18). Відповідач в судове засідання не зявився, письмово вимоги позову визнав повністю, просив справу розглянути у його відсутність (а.с.19-21). З урахуванням позицій сторін, досліджених доказів та вимог закону суд визнає за необхідне позовні вимоги задовольнити повністю з таких міркувань. Доведено, що [PERSON] є рідним батьком [PERSON], [INFO], але добровільно законного обовязку по утриманню своєї неповнолітньої дитини не виконує, хоча має таку можливість, а тому може і зобов'язаний щомісячно сплачувати позивачу аліменти на утримання неповнолітнього сина в розмірі 2000 грн., який суд визначив з урахуванням інтересів позивача та можливостей відповідача, що підтверджується такими доказами: довідкою виконавчого комітету Гайсинської міської ради Вінницької області № 6679 від 07.11.2018 р., свідоцтвом про народження серії І-АМ № 173315 від 25.11.2002 р., свідоцтвом про розірвання шлюбу серії І-АМ № 065849 від 11.10.2010 р., свідоцтвом про шлюб серії І-АМ № 155194 від 28.01.2015 р. (а.с.а.с.5-8). Спірні правовідносини регулюються ст. ст. 180, 181 п.3, 182, 183 п.1 Сімейного Кодексу України, відповідно до яких батьки зобовязані утримувати своїх неповнолітніх дітей; в разі ухилення батьків від цього обовязку кошти на утримання дітей стягуються з них за рішенням суду, зокрема, у визначеній судом твердій грошовій сумі, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід. Оскільки відповідач [PERSON] ухиляється від добровільного виконання законного обовязку по утриманню свого неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], чим порушує його права, то з нього потрібно щомісячно стягувати на користь [PERSON] для утримання неповнолітнього сина аліменти в твердій грошовій сумі 2000 грн., щомісячно, починаючи з дня звернення позивача до суду і до повноліття дитини, - в примусовому порядку; при цьому суд зауважує, що такий розмір стягуваних аліментів є розумним, відповідає інтересам дитини і не порушує інтересів відповідача. З ухваленням рішення про задоволення вимог позову з відповідача відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України підлягають стягненню на користь держави 704 (сімсот чотири) грн. 80 коп. судового збору, а також на користь позивачки 800 грн. витрат на професійну правничу допомогу (а.с.4).

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-28 00:00:00

21.11.2018 р [PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 15 квітня 2015 року у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Славутського міськрайонного управління юстиції у Хмельницькій області, актовий запис № 60. В судовому засіданні [PERSON] пояснила, що у шлюбі з відповідачем має неповнолітнього сина - [PERSON], [INFO]. Сімейне життя не склалось так як відповідач засуджений до покарання у виді 9 років позбавлення волі за вчинення особливо тяжкого злочину - заподіяння тяжких тілесних ушкоджень малолітньому сину [PERSON], [INFO], від яких останній помер. На даний час вона з відповідачем не спілкується, ніяких відносин не підтримує. Просить позов задовольнити та шлюб розірвати. Відповідач [PERSON] належним чином повідомлений про день, час та місце розгляду справи, письмовий відзив на позов не подав. Заслухавши пояснення позивачки, дослідивши письмові докази, суд знаходить, що позов слід задовольнити з таких підстав. Відповідно до ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 15 квітня 2015 року у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Славутського міськрайонного управління юстиції у Хмельницькій області, актовий запис № 60 (а.с.4), мають неповнолітню дитину - сина [PERSON], [INFO], який проживає з матір'ю та знаходиться на її утриманні. Спору про майно та місце проживання дитини та майно між сторонами немає. Сторони проживають окремо, спільне господарство не ведуть, спільного бюджету не мають, відповідач засуджений до покарання у виді 9 років позбавлення волі за вчинення особливо тяжкого злочину щодо рідного сина. Тому збереження шлюбу суперечитиме інтересам позивачки та малолітньої дитини. На підставі викладеного позов слід задовольнити. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки позивачка звільнена від сплати судового збору як інвалід, судовий збір слід стягнути з відповідача в дохід держави.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-27 00:00:00

21.11.2018р. [PERSON] звернулася до суду з вказаною позовною заявою до [PERSON], мотивуючи вимоги тим, що 24.11.2001р. вона з відповідачем зареєструвала шлюб, за час якого у них народилося двоє синів [PERSON], [INFO], і Микита, [INFO], але під час подружнього життя зясувалося, що вони з відповідачем мають різні погляди на життя та шлюб, що призвело до припинення сімейних відносин, спільного господарства вони не ведуть, діти проживають біля позивача. З огляду на зазначене, позивач вважає, що подальше спільне життя та збереження шлюбу є неможливим, у звязку з чим просить розірвати шлюб, після розірвання шлюбу відновити її дошлюбне прізвище «Волкова». В подальшому позивач змінила свої вимоги в частині прізвища і просила суд після розірвання шлюбу залишити її прізвище незмінним. В судове засідання позивач не зявилася, подала до суду заяву, в якій позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити, а справу розглянути за її відсутності (а.с.20). Відповідач в судове засідання також не зявився, подав до суду письмову заяву, в якій позовні вимоги визнав, справу просив розглянути без його участі (а.с.24). Як зазначено у ч.4 ст.206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд, дослідивши матеріали справи, зясувавши обставини справи, вважає, що заява підлягає задоволенню, оскільки в судовому засіданні встановлено, що подружжя [PERSON] і [PERSON] припинили сімейні відносини, спільного господарства не ведуть, діти проживають біля позивача, позивач на примирення категорично не згодна і відповідач проти розірвання шлюбу не заперечує. За таких обставин, суд приходить до висновку, що заява позивача про розірвання шлюбу відповідає її дійсній волі, подальше спільне життя як подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам позивача, що має істотне значення, а тому перешкод для розірвання шлюбу суд не вбачає. Крім того, суд, враховуючи приписи ч.1 ст.113 СК України та ч.8 ст.294 ЦПК України, а також вимоги позивача щодо залишення після розірвання шлюбу її прізвища незмінним, вважає їх такими, що підлягають задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-20 00:00:00

21.11.2018 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 30.04.1988 року у Пришибській сільській раді Балаклійського району Харківської області, актовий запис №16. Мотивуючи позовну заяву вказав, що протягом спільного життя між ними виникали періодичні сварки і скандали через різницю характерів, з приводу ведення спільного господарства та бюджету. З серпня 2015 року разом не проживають. Неповнолітніх дітей від шлюбу не мають. Просить розірвати шлюб та зазначає, що примирення з відповідачем неможливе, буде суперечити його інтересам. Позивач в судове засідання не з`явився, до суду надав заяву про розгляд справи без його участі, на задоволенні позовних вимог наполягає, просить розірвати шлюб з відповідачем. Відповідач в судове засідання не з'явилась, причина її неявки суду невідома, про час та місце слухання справи була повідомлена належним чином. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про задоволення позову виходячи з наступних підстав. Згідно ст.13 ЦПК України суд розглядає цивільну справу в межах заявлених вимог та на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно свідоцтва про шлюб, серії [NUMBER], виданого Балаклійським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківській області повторно 19.06.2018 року, сторони перебувають у шлюбі з 30.04.1988 року . За час подружнього життя сторонами не створено дружньої родини. Спільне життя не склалось через відсутність взаєморозуміння, розходження поглядів на сімейні відносини та сімейні обов'язки з ведення спільного господарства. Враховуючи зазначені обставини, суд дійшов висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін. Згідно ст.51 Конституції України, ст.24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування до шлюбу не допускається. За ст.112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них або інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. На підставі викладеного, позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-09 00:00:00

21.11.2018 року [PERSON] звернувся до суду із заявою про встановлення факту родинних відносин, обґрунтовуючи її тим, що [INFO] помер його батько [PERSON], який до дня смерті проживав та був зареєстрований за адресою: [ADDRESS]. Після його смерті відкрилась спадщина, що складається із земельної ділянки, площею 2,000 га, для ведення особистого селянського господарства, розташованої на території Кислянської сільської ради Синельниківського району Дніпропетровської області. 21 листопада 2018 року заявник звернувся до нотаріуса із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину, але нотаріус виявив, що у Державному акті на право приватної власності на землю прізвище спадкодавця значиться як «[PERSON]», в свідоцтві про смерть також зазначено прізвище «[PERSON]», а в свідоцтві про народження заявника, в графі відомості про батька зазначено «[PERSON]», таке ж прізвище заявника вказано і у його паспорті та реєстраційному номері облікової картки платника податків. У зв'язку з цим нотаріус виніс постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії. Заявник [PERSON] вважає, що зазначені розбіжності прізвищ виникли у зв'язку із невірним перекладом його прізвища під час отримання 04 грудня 1997 року паспорта громадянина України. Заявник [PERSON] просить суд встановити факт родинних відносин між ним та його батьком [PERSON]. До початку проведення судового засідання заявник [PERSON] надав суду заяву про підтримання своїх вимог та розгляд справи без його присутності. Заінтересованою особою, [PERSON], надано суду заяву про відсутність заперечень та розгляд справи за її відсутності. Суд, дослідивши матеріали справи, надані письмові докази та оцінивши їх в сукупності, встановив наступне. 24 травня 1969 року Кислянською с/р Синельниківського району Дніпропетровської області видано Свідоцтво про народження [INFO] (російською мовою): «[PERSON] (с. Каменоватка Синельниковський район Днепропетровская область», в якому в графі Батьки (російською мовою зазначено): «отец [PERSON], мать [PERSON]» (а.с.5). 22 січня 2007 року виконкомом Кислянської сільської ради Синельниківського району Дніпропетровської області видано свідоцтво про смерть [INFO] [PERSON] (а.с.5). В обґрунтування заяви [PERSON], надав суду копію паспорта громадянина України серії [NUMBER], виданого 04 грудня 1997 року Синельниківським МРВ УМВС України в Дніпропетровській області, з якого встановлено дату і місце його народження [INFO] с. Кам'януватка Синельниківського району Дніпропетровської області, а також по батькові як [PERSON] (а.с.8-9). Згідно п.1 ч.1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами. З огляду на викладені вище обставини у справі, судом встановлено, що померлий [INFO] [PERSON], є батьком заявника [PERSON], [INFO]. Таким чином, суд, з'ясувавши всі обставини справи, приходить до висновку про наявність обґрунтованих підстав для задоволення заяви [PERSON] На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-21 00:00:00

21.11.2018 року [PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про зміну розміру аліментів на утримання неповнолітньої дитини. Зважаючи на складність у викладенні рішення в повному обсязі, повязану з потребою у обгрунтуванні доводів сторін, на що може бути витрачений значний час, суд вважає за необхідне проголосити його вступну і резолютивну частини.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-23 00:00:00

21.11.2018 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням та зняття з реєстрації за місцем проживання, посилаючись на те, що вона є власником будинку [ADDRESS], про те не може в повній мірі здійснювати всі повноваження щодо розпорядження майном, оскільки зареєстрований [PERSON], який більше одного року не проживає, не бере участь в утриманні будинку, комунальні послуги не сплачує та добровільно знятися з реєстрації не бажає, чим позбавляє позивача права вільно розпоряджатися своєю власністю. Позивач в судове засідання не з'явилася, письмово просила справу розглянути у її відсутність, позов задовільнити (а.с.25). [PERSON] в судове засідання не з'явився, письмово просив справу розглядати без його участі, проти задоволення позовних вимог не заперечував (а.с. 23). З урахуванням позицій учасників розгляду справи, досліджених доказів та вимог закону, суд визнає за необхідне позов задовільнити повністю з таких міркувань. Доведено, що [PERSON] є власником будинку [ADDRESS], відповідач [PERSON], який більше одного року не проживає, не бере участь в утриманні будинку, комунальні послуги не сплачує та добровільно знятися з реєстрації не бажає. Спірні правовідносини регулюються: - ст. 150 ЖК України визначає, що громадяни, які мають у приватній власності будинок, користуються ним для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди; - ст. 391 ЦК України за змістом якої власник може вимагати усунення будь-яких перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном; - ст. 405 ЦК України передбачає, що член сім`ї власника втрачає право користування цим житлом у разі відсутності без поважних причин понад один рік; - ст. 7 Закону України Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні, відповідно до якої зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі заяви особи, запиту органу реєстрації за новим місцем проживання особи, остаточного рішення суду (про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою), свідоцтва про смерть. Оскільки, [PERSON] є власником будинку [ADDRESS] і не бажає, щоб [PERSON] був зареєстрований у її будинку, він в ньому не проживає більше одного року, але через наявність його реєстрації в цьому будинку позивач не може реалізувати в повному об'ємі право власності на будинок, то необхідно зобов'язати відповідача [PERSON] не чинити [PERSON] перешкод у користуванні і розпорядженні належного їй на праві приватної власності будинку і здійснити зняття [PERSON] з реєстраційного обліку за даною адресою.

Outcome: approved