Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-23 00:00:00

20 серпня 2018 року позивач звернувся до суду з даним позовом в якому зазначає, що 06 лютого 2017 року він та [PERSON] уклали Поліс № АК/5433566 обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, згідно якого було застраховано відповідальність власника транспортного засобу «Opel Astra», реєстраційний номер [NUMBER]. 18 листопада 2017 року на вул. Потебні в м. Луцьку відбулася дорожньо-транспортна пригода, учасниками якої були автомобіль «DAF», реєстраційний номер [NUMBER], яким керувала [PERSON] та забезпечений транспортний засіб «Opel Astra», реєстраційний номер [NUMBER], яким керував [PERSON] Відповідно до постанови Камінь-Каширського районного суду Волинської області від 11 грудня 2017 року дорожньо-транспортна пригода сталася в результаті порушення Правил дорожнього руху [PERSON] В результаті даної пригоди потерпіла [PERSON] зазнала матеріальної шкоди внаслідок пошкодження свого автомобіля «DAF», реєстраційний номер [NUMBER] в розмірі 29029,73 гривень, яка їй була відшкодована AT «ПРОСТО-страхування». Таким чином, фактичні витрати AT «ПРОСТО-страхування», пов'язані із вказаним страховим випадком, складають 29029,73 гривень. Згідно із вищевказаною постановою Камінь-Каширського районного суду [PERSON] після вчинення дорожньо-транспортної пригоди залишив місце пригоди, не повідомивши органи Національної поліції, що дає йому право подати регресний позов до [PERSON] Досудове врегулювання даного спору не виявилось можливим. У зв'язку з викладеним, просить стягнути із відповідача на свою користь затрати по виплаті страхового відшкодування в розмірі 29029,73 грн., а також стягнути витрати по оплаті судового збору у розмірі 1762 грн. Позивач на розгляд справи не з'явився, подав клопотання, де просить справу розглянути без його представника, позовні вимоги підтримує повністю, не заперечує проти винесення заочного рішення. Відповідач, будучи належним чином викликаний до суду на розгляд справи через опублікування оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України про його виклик, повторно у судове засідання не з'явився, причин неявки суду не повідомив, клопотання про відкладення розгляду справи від нього не надходило. У зв'язку з цим суд, відповідно до ст. 223 ч.4, ст. 280 ч. 1 ЦПК України, на підставі наявних у справі доказів, зі згоди представника позивача, вважає за можливе ухвалити заочне рішення. Суд, дослідивши письмові докази, дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення. Відповідно до ст. 81 ч. 1 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. В силу ст. 82 ч. 6 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов'язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Як убачається із постанови судді Камінь-Каширського районного суду Волинської від 11 грудня 2017 року (а.с. а.с. 9-10), яка 22 грудня 2018 року набрала законної сили, 18 листопада 2017 року о 21 год. 50 хв. [PERSON] на вул. Потебні в м. Луцьку, керуючи автомобілем марки «Opel Astra», номерний знак [NUMBER], який належить [PERSON], під час руху був не уважний, не стежив за дорожньою обстановкою, не вибрав безпечної швидкості руху, не впорався з керуванням, внаслідок чого скоїв наїзд на припаркований автомобіль марки «Daf LDV», номерний знак [NUMBER], в результаті чого автомобілі отримали механічні пошкодження, після цього залишив місце даної ДТП не повідомивши органи Національної поліції, чим порушив п. п. 2.3б, 2.10а, 12.1 Правил дорожнього руху та вчинив адміністративні правопорушення, передбачені ст. ст. 122-4, 124 КУпАП. Вказаною постановою [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. ст. 122-4, 124 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 340 гривень. З наведеного вбачається, що порушення водієм [PERSON] п. п. 2.3б, 2.10а, 12.1 Правил дорожнього руху лежить в причинно-наслідковому зв'язку із вчиненою дорожньо-транспортною пригодою в результаті якої вищевказані автомобілі зазнали механічних пошкоджень. Згідно Полісу № АК/5433566 обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів укладеного 06 лютого 2017 року між Приватним акціонерним товариством «ПРОСТО-страхування» та [PERSON] (а.с. 5), строк дії якої з 07 лютого 2017 року до 06 лютого 2018 року, з лімітом відповідальності за шкоду, заподіяну майну, в сумі 100000 грн., було застраховано відповідальність власника транспортного засобу марки «Opel Astra», номерний знак [NUMBER]. Як убачається із звіту про оцінку автомобіля «Daf LDV», номерний знак [NUMBER], складеного 28 лютого 2018 року (а.с. а.с. 12-39), вартість відновлювального ремонту з урахуванням значення коефіцієнта фізичного зносу вказаного автомобіля складає 29029,73 грн. Завдана шкода особисто винуватцем ДТП потерпілому відшкодована не була, у зв'язку з чим [PERSON], з метою отримання страхового відшкодування, звернулася до АТ «Просто-страхування» з відповідною заявою від 12 січня 2018р. (а.с. 40). Як убачається із платіжного доручення №6837 від 17 квітня 2018 року (а.с. 42) АТ «Просто-страхування» сплатило [PERSON] 29029,73 грн. страхового відшкодування за ремонт вищевказаного автомобіля. Згідно із ст. 6 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страховим випадком є подія, внаслідок якої заподіяна шкода третім особам під час дорожньо-транспортної пригоди, яка сталася за участю забезпеченого транспортного засобу і внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована за договором. Відповідно до ст. 22 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи. В силу ст. 7 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні», проведення оцінки майна є обов'язковим у випадку визначення збитків або розміру відшкодування у випадках, встановлених законом. Така оцінка проводиться в порядку, передбаченому «Методикою товарознавчою експертизи та оцінки дорожніх транспортних засобів», затвердженою наказом Міністерства юстиції України, Фонду державного майна України від 24.11.2003р. №142/5/2092. Тому, для вирішення питання щодо розміру фактично заподіяної позивачу внаслідок дорожньо-транспортної пригоди матеріальної шкоди, суд приймає до уваги вищевказаний звіт про оцінку автомобіля, складений ТОВ АК «Експерт Сервіс», проведений у відповідності до чинного законодавства. Письмова пропозиція позивача у виді регресної вимоги направлена листом на адресу відповідача (а.с. а.с. 43, 44, 45), однак була залишена останнім без задоволення. Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. В силу ст. 1187 ч. 2 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Згідно із ст. 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. Відповідно до ст. ст. 993 ЦК України, до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. В силу ст. 1191 ЦК України, особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування. Згідно ст. 27 Закону України «Про страхування», страховик має право вимагати компенсацію здійснених виплат від особи, відповідальної за заподіяний збиток в повному обсязі. Так само, згідно із ст. 38 п. 38.1.1. «в» Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду: якщо він після дорожньо-транспортної пригоди за його участю самовільно залишив місце пригоди чи відмовився від проходження відповідно до встановленого порядку огляду щодо стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, або вжив алкоголь, наркотики чи лікарські препарати, виготовлені на їх основі (крім тих, що входять до офіційно затвердженого складу аптечки або призначені медичним працівником). Згідно вищезгаданої постанови судді Камінь-Каширського районного суду Драчинський О.О. після дорожньо-транспортної пригоди за його участю самовільно залишив місце пригоди. Наведене є підставою звернення позивача із вимогою про стягнення із відповідача виплаченого ним страхового відшкодування. Позивач виконав покладений на нього обов'язок по відшкодуванню шкоди заподіяної з вини власника транспортного засобу, який застрахував свою цивільно-правову відповідальність та виплатив [PERSON] 29029,73 грн. страхового відшкодування в межах обов'язкового ліміту, після чого у нього виникло право зворотної вимоги до відповідача в розмірі понесених витрат. Таким чином, до позивача, як до страховика, що виплатив страхове відшкодування в межах сплаченої суми в розмірі 29029,73 грн., перейшло право вимоги, яке [PERSON] на підставі ст. ст. 1187, 1188 ЦК України, мала до відповідача, а відтак позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Задовольняючи позову, суд, згідно зі ст. 141 ч. 1 ЦПК України, стягує із відповідача понесені позивачем судові витрати у виді сплаченого судового збору в розмірі 1762 грн. (а.с. 1).

Outcome: approved