Jurisdiction: civil
Date: 2020-07-22 00:00:00

1. Описова частина Короткий зміст позовних вимог та заперечень на позов До Малиновського районного суду звернулися [PERSON] та [PERSON] з позовом до [PERSON] та [PERSON] в якому просить суд визнати договір купівлі-продажу квартири за адресою: [ADDRESS] , загальною площею 44, 20 кв. м., від 29 серпня 1996 року за № 16505, укладений між [PERSON] , що діяла від свого імені та в інтересах неповнолітнього сина [PERSON] , 1990 р.н., та [PERSON] , що діяв від свого імені та в інтересах неповнолітньої дочки - [PERSON] , 1988 р.н., зареєстрований на Одеській товарній біржі за № 16505 - дійсним. В обґрунтування позову зазначили наступне. 29 серпня 1996 року між [PERSON] , що діяла від свого імені та в інтересах неповнолітнього сина [PERSON] , 1990 року народження та мною, позивачем - [PERSON] , що діяв від свого імені та в інтересах неповнолітньої дочки [PERSON] , 1988 року народження на Одеській товарній біржі було укладено договір купівлі-продажу квартири за адресою: [ADDRESS] , загальною площею 44, 20 кв.м. Зазначений договір згідно з вимогами ст. 15 Закону України «Про товарну біржу» зареєстрований на Одеській товарній біржі в Журналі реєстрації біржових правочинів з нерухомістю, реєстраційний номер№ 16505 від 29.08.1996 року. Згідно з п. 12 умов даного правочину подальшому нотаріальному посвідченню договір не підлягав. 06 вересня 1996 року Комунальним підприємством «ОМБП та РОН» на підставі договору купівлі-продажу нерухомого майна від 29 серпня 1996 року зареєстровано [PERSON] та [PERSON] право приватної власності на квартиру за адресою: [ADDRESS] (реєстраційний запис № 287 стр. 169 кн. 178 пр. від 29.VIII.96 р.). З моменту придбання нерухомого майна і по теперішній час позивачі здійснюють користування та володіння зазначеним майном у повному обсязі, сплачуючи усі комунальні платежі. Сторони договору своєчасно повністю виконали умови зазначеного договору, але не посвідчили його нотаріально. Ця обставина перешкоджає позивачам у здійсненні ними права власності та розпорядження належним їм майном, в зв`язку із чим вони змушені були звернутися до суду. Ухвалою судді від 03.01.2020 року відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання. 11.06.2020 року ухвалою Малиновського районного суду м. Одеси було витребувано докази по справі. Ухвалою Малиновського районного суду м. Одеси від 11.06.2020 року закрито підготовче судове засідання та призначено розгляд справи в заочному порядку. Позивачі та їх представник надали до суду заяву (вх. № 28041 від 09.07.2020 року), в якій зазначили, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просять справу розглядати за відсутності позивачів, не заперечують проти заочного розгляду справи та ухваленні судом заочного рішення. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] у судове засідання не з`явилась, про дату, час і місце розгляду справи повідомлялися у порядку передбаченому ст. 128, ч. 10 ст. 187 ЦПК України, про причини неявки суду не повідомили, заяву про розгляд справи за їх відсутності не подавали Відповідно до ч. 4 ст. 223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється. 2. Мотивувальна частина Фактичні обставини, встановлені судом Суд, вивчивши позовну заяву, дослідивши матеріали справи, проаналізувавши і оцінивши докази в їх сукупності вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до матеріалів справи, 29 серпня 1996 року позивач [PERSON] від себе особисто та в інтересах своєї неповнолітньої доньки [PERSON] 1988 року народження уклав на Одеській товарній біржі договір купівлі-продажу нерухомого майна №16505 придбавши таким чином у відповідачів - [PERSON] яка діяла від себе особисто та в інтересах свого неповнолітнього сина [PERSON] квартиру за адресою [ADDRESS] , загальною площею 44,2 кв.м. (а.с.7-10). На момент укладення договору вказана квартира за адресою [ADDRESS] , загальною площею 44,2 кв.м., належала [PERSON] 2/3 частини та [PERSON] 1/3 частини на підставі свідоцтва про право власності на житло №3-4198 від 01.04.1994 року, виданого УЖКХ Одеського міськвиконкому, зареєстрованого в МБТФ м. Одеси 17.05.1995 року в книзі 105пр реєстр. №284 стр.71; свідоцтво про право на спадщину за закономр.№2-3336 від 05.06.1996 року, виданого Сьомою Одеською державної нотаріальною конторою, зареєстрованого в МБТІ м. Одеси 25.06.1996 року в книзі 178 пр реестр. №287 стр. 169. При укладанні договору, між сторонами було досягнуто згоди по всім істотним умовам, продаж квартири було здійснено за інвентаризаційною вартістю, Продавець отримав від Покупця вказану суму грошових коштів повністю після підписання договору. Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно, номер інформаційної довідки 215500500 від 08.07.2020 року, відомості про реєстрацію права власності нерухомого майна квартира [ADDRESS] відсутні. Згідно листа КП БТІ ОМР №3032-07/957-20 від 11.06.2020 року, КП БТІ ОМР повідомляє, що станом на 31.12.2012 року квартира [ADDRESS] зареєстрована на праві власності за « [PERSON] , [PERSON] (ПІБ вказано російською мовою згідно запису у реєстраційній книзі)». Мотиви, з яких виходить суд та застосовані норми права. Суд вказує, що згідно з ч. 2 ст. 15 Закону України «Про товарну біржу» № 1957-ХІІ від 10.12.1991р., угоди, зареєстровані на біржі, не підлягають нотаріальному посвідченню. При цьому, листом Міністерства юстиції України за № 17-12-44 від 10.04.1998 року роз`яснено, що угоди, укладені на біржі, не прирівняні до нотаріально посвідчених, а тільки підлягають подальшому нотаріальному посвідченню. Відповідно до ст. 47 Цивільного кодексу України (в редакції 1963 року), нотаріальне посвідчення угод обов`язково лише у випадках, встановлених законом. Суд за позовом сторони, яка виконала усі умови угоди, може визнати таку угоду дійсної. Також, відповідно до п. 2 ст. 220 Цивільного кодексу України, якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. У цьому випадку нотаріальне посвідчення договору не вимагається. Згідно з п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 28.04.1978 року «Про судову практику по справам про визнання угод недійсними», з підстав недодержання нотаріальної форми визнаються недійсними тільки угоди, які відповідно до чинного законодавства підлягають обов`язковому нотаріальному посвідченню, зокрема, договори довічного утримання, застави, купівлі-продажу. Якщо така угода виконана повністю або частково однією з сторін, а друга сторона ухиляється від її нотаріального оформлення, суд на підставі ч. 2 ст. 47 ЦК за вимогою сторони, яка виконала угоду, її правонаступників або прокурора вправі визнати угоду дійсною. З огляду на встановлені судом факти, суд приходить до висновку, що сторони домовилися про усі істотні умови договору купівлі-продажу квартири, відбулося повне виконання договору. Відповідно до ст. 334 ЦК України право власності на нерухоме майно виникає з моменту посвідчення договору, або з моменту набрання законної сили рішенням суду про визнання договору дійсним, якщо договір відчуження майна підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту такої реєстрації. Таким чином, суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] та [PERSON] підлягають задоволенню у повному обсязі.

Outcome: approved