Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-16 00:00:00

20 лютого 2018 року позивач звернувся до Бобринецького районного суду Кіровоградської області з позовом, в якому просить ухвалити рішення, яким стягнути з [PERSON] на користь Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приват Банк», заборгованість у розмірі 14242 гривні 57 копійок за кредитним договором від 15.10.2012 року, а також понесені судові витрати при звернені до суду. Свої вимоги мотивував тим, що між сторонами був укладений кредитний договір 15.10.2012 року, відповідно до якого Публічне акціонерне товариство комерційний банк «Приват Банк» надав [PERSON] кредит у розмірі 5000 гривень 00 копійок у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. У порушення умов договору відповідач зобов'язання по погашенню заборгованості за вказаним договором не виконує належним чином. У зв'язку з зазначеними порушеннями зобов'язань за кредитним договором відповідач має заборгованість, яку в добровільному порядку сплачувати не бажає, у зв`язку з чим позивач звернувся до суду та просить стягнути суму заборгованості з відповідача. У судове засідання представник позивача не з'явився, про час, дату та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, надав до суду заяву про розгляду справи без участі представника, щодо винесення заочного рішення не заперечує. Відповідач в судове засідання не зявивилася про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином. До суду надала заяву про розгляд справи за її відсутності. В задоволенні предявлених до неї позовних вимог просить суд відмовити в повному обсязі через відсутність боргових зобовязань перед позивачем. На підтвердження відсутності боргу за кредитним договором надала до суду довідку від 14.04.2018 року № CN1V3Q1CCUSFHKNA про відсутність заборгованості перед Публічним акціонерним товариством комерційний банк «Приват Банк» (а.с.56). Судом встановлені наступні фактичні обставини. 15.10.2012 року між ПАТ КБ «ПРИВАТ БАНК» та [PERSON] укладено кредитний договір, відповідно до якого [PERSON] отримала кредит у розмірі 5000 гривень 00 копійок у вигляді встановленого кредитого ліміту на картковий рахунок. Позивач, посилаючись на порушення відповідачем умов кредитного договору щодо погашення кредиту, вказав на виниклу заборгованість, яка складається з: - 7908 гривень 33 копійки нараховано відсотків за користування кредитом; - 6603 гривні 32 копійки нараховано пені; а також штрафи відповідно до пункту 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг: - 500 гривень 00 копійок - штраф (фіксована частина); - 654 гривні 41 копійка штраф (процентна складова). На підтвердження позовних вимог посилався на розрахунок заборгованості (а.с.8-9). Аналізуючи надані позивачем аргументи та докази на їх підтвердження, суд відзначає, що відповідно до ст. 76 ЦПК України\~доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Згідно ст. 80 ЦПК України\~достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Частиною 1 ст. 81 ЦПК України\~передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно положень ч. 1\~ст. 598 ЦК України\~зобовязання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Відповідно до\~ст. 599 ЦК України\~зобовязання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Відповідно до\~ст. 614 ЦК України\~особа, яка порушила зобов'язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом. Особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов'язання. Так, надані позивачем докази щодо невиконання умов договору кредиту і, як наслідок, заборгованість спростована наданим відповідачем доказом, а саме довідкою від 14.04.2018 року про, те що [PERSON], [INFO], станом на 14.04.2018 року не має заборгованості перед ПАТ КБ «Приват Банк». (а.с. 56). 20.12.2017 року [PERSON] зареєструвала шлюб з [PERSON] та отримала прізвище після реєстрації шлюбу «Іваниця», що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії І-ОЛ № 112619 виданого 20 грудня 2017 року. (а.с.55). Відсутність заборгованості перед позивачем в повній мірі вказує на виконане в повному обсязі відповідачем зобовязання за договором кредиту. З цих підстав суд приймає рішення на підставі наданих сторонами та досліджених в судовому засіданні доказів. За викладених обставин, на думку суду права позивача не порушені, тому не підлягають захисту шляхом задоволення позовних вимог. Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Позивач при зверненні до суду, посилався на норми цивільного законодавства, що регулюють виконання зобовязання та забезпечення виконання зобовязання. Так, згідно до ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позику у тому обсязі та у строк, встановлений договором. Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для\~виконання сторонами. Всі умови договору з моменту його підписання стають однаково обов`язковими для виконання сторонами. Відповідно до ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Зазначені норми права, на які посилався позивач, судом не застосовуються з підстав недоведення позивачем обставин, на які він посилався. Згідно ч.ч. 1-4 ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов'язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов'язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій При вирішенні спору по даній справі суд, вважає, що позивачем не доведено ті обставини, на які він посилався, як на підставу своїх позовних вимог, а тому визнає надані докази відповідачем про відсутність заборгованості перед позивачем за кредитним договором належними та допустимими. З цих підстав позовні вимоги до [PERSON] не підлягають задоволенню. У зв'язку з відмовою у задоволенні позовних вимог, судові витрати відшкодуванню не підлягають.

Outcome: dismissed