Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-04 00:00:00

21.02.2019 р. [PERSON] звернулася до суду з вищевказаним позовом, в якому зазначила, що [INFO] помер її чоловік - [PERSON] . На день смерті [PERSON] проживав за адресою: [ADDRESS] . Разом з [PERSON] , за цією ж адресою, була зареєстрована та зареєстрована по теперішній час позивач. Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина за законом на належне йому нерухоме майно, до складу якої входить кооперативна двокімнатна квартира [ADDRESS] , що належала спадкодавцю, як члену ЖБК № 261 «Весна-3» (нова назва - ОСББ «Весна-3») на підставі ордеру № 964, виданого виконавчим комітетом Запорізької міської Ради народних депутатів 20.03.1982 р. Ще за життя у 1991 р. [PERSON] повністю виплатив вартість квартири у сумі 7548,00 карбованців, таким чином набувши право власності на нерухомість, але не зареєстрував право власності у передбаченому законом порядку. Спадкоємцями першої черги за законом після смерті [PERSON] є його дружина - позивач [PERSON] та сини - [PERSON] , який на час смерті батька у спірній квартирі зареєстрований не був, однак фактично проживав, та [PERSON] , який з 2003 р. зареєстрований у спірній квартирі. Сини на спадщину не претендують. 20.10.2018 р. вона звернулася до П`ятої Запорізької державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини за законом після смерті чоловіка, де була заведена спадкова справа № 398. Проте, постановою № 59/02-31від 12.01.2019 р. нотаріусом їй було відмовлено у видачі свідоцтва по право на спадщину у зв`язку із відсутністю документа, що посвідчує право власності спадкодавця на майно. Посилаючись на ст.ст. 529, 549 ЦК України (в редакції 1963 р., яка діяла на час виникнення спірних правовідносин) позивач просить визнати за нею право власності на квартиру [ADDRESS] , загальною площею 50,99 кв.м., житловою площею 28,6 кв.м., в порядку спадкування за законом після померлого [INFO] [PERSON] Ухвалою судді від 14.03.2019 р. відкрито провадження у справі і призначено підготовче судове засідання на 25.04.2019 р. 25.04.2019 р. закінчено підготовче провадження та справу призначено до судового розгляду на 10.06.2019 р. 10.06.2019 р. розгляд справи було відкладено на 05.09.2019 р. у зв`язку з перебуванням судді у відрядженні. Представник позивача подала заяву про розгляд справи без її участі, позов підтримує, просить задовольнити. Відповідачі до суду не з`явились, про день, час та місце розгляду справи повідомлялись у встановленому законом порядку, до суду від імені відповідачів поштовою кореспонденцією подані заяви про розгляд справи без їх участі, позовні вимоги визнають. Представник третьої особи - П`ятої Запорізької державної нотаріальної контори в судове засідання не з`явився, про розгляд справи повідомлявся у встановленому законом порядку, до суду подана заява про розгляд справи без їх участі. Розгляд справи за відсутності учасника справи узгоджується з положеннями ч.3 ст.211 ЦПК України. Представник третьої особи - ОСББ «Весна-3» в судове засідання не з`явився, про розгляд справи повідомлявся у встановленому законом порядку, причини неявки суду не повідомив, пояснень по суті позову не подавав. У відповідності до ч.1 ст.223 ЦПК України розгляд справи було проведено за відсутності представника третьої особи. В силу ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, приймаючи до уваги позицію сторін та представника третьої особи, суд дійшов висновку, що позов [PERSON] підлягає задоволенню. За ч.1 ст.384 ЦК України, будинок, споруджений або придбаний житлово-будівельним (житловим) кооперативом, є його власністю. Судом встановлено, що Запорізьким міськвиконкомом [PERSON] було видано ордер № 964 від 20.03.1982 р. на вселення до квартири [ADDRESS] разом з членами родини - дружиною [PERSON] та сином [PERSON] (а.с.10-11). Згідно довідки № 23 від 27.10.2006 р. (а.с.13), виданої об`єднанням співвласників багатоквартирного будинку «Весна-3», яке є правонаступником житлово-будівельного кооперативу № 261 «Весна-3» (а.с.14) вартість квартири [ADDRESS] виплачена повністю у 1991 р. З витягу з протоколу від 06.12.1995 р. судом встановлено, що [PERSON] виключено з членів ЖБК № 261 «Весна-3» у зв`язку зі смертю, та прийнято в члени кооперативу [PERSON] (а.с.12). Відповідно до ст.15 Закону України «Про власність», в редакції, що діяла на час виникнення спірних правовідносин, член ЖБК, який повністю вніс свій пайовий внесок, за квартиру, надану йому в користування, набуває право власності на це майно. З викладеного, суд дійшов висновку, що [PERSON] набув право власності на вказану квартиру, але у встановленому законом порядку не зареєстрував своє право власності у державних органах. [INFO] . [PERSON] помер, заповіту не залишив (а.с.9). Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина до якої входить спірна квартира. Спадкоємцями першої черги після смерті [PERSON] є його дружина - [PERSON] та сини - [PERSON] та [PERSON] (а.с.8, 71). Враховуючи положення ч.4 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, суд застосовує до спірних правовідносин положення ЦК України в редакції 1963 р. При спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки померлого (ч.1 ст.529 ЦК України). Відповідно до ст.548 ЦК України для прийняття спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Згідно ст.549 ЦК України визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. [PERSON] прийняла спадщину після смерті [PERSON] у порядку, визначеному п.1 ч.1 ст.549 ЦК України, фактично вступивши в управління та володіння спадковим майном, про що свідчить її реєстрація у спірній квартирі разом зі спадкодавцем на час його смерті (а.с.68, 78). [PERSON] та [PERSON] не вчинили жодних дій, які б свідчили про прийняття ними спадщини після смерті батька. Постановою нотаріуса від 12.01.2019 р. [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на квартиру, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] , після смерті [PERSON] Вищевикладене підтверджується матеріалами спадкової справи, заведеної П`ятою Запорізькою державною нотаріальною конторою після смерті [PERSON] (а.с.71-82). Враховуючи, що [PERSON] , як спадкоємець першої черги за законом, прийняла спащину після смерті [PERSON] у порядку, визначеному п.1 ч.1 ст.549 ЦК України, а сини спадкодавця - відповідачі [PERSON] та [PERSON] не вчинили жодних дій, які б свідчили про прийняття ними спадщини, суд дійшов висновку, що позов [PERSON] законний, обгрунтований та підлягає задоволенню у повному обсязі.

Outcome: approved