overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-15 00:00:00

20.01.2017 року позивач звернулась до суду з позовом, в якому просить розірвати шлюб, укладений між нею та відповідачем. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 17 червня 2006 року позивач та відповідач уклали шлюб. Від спільного подружнього життя сторони мають доньку, [PERSON], [INFO], та сина [PERSON], [INFO], які проживають з позивачем. Спільне життя з відповідачем виявилося невдалим, спільних інтересів не мають. Позивач, належним чином повідомлена про час та місце судового розгляду, в судове засідання не з'явилась, надала суду письмову заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує, просить їх задовольнити. Відповідач, належним чином повідомлений про час та місце судового розгляду, в судове засідання не з'явився, надав суду письмову заяву про розгляд справи без його участі, проти позовних вимоги визнає повінстю, проти задоволення зазначеного позову не заперечує. Відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши письмові докази, вважає позов таким, що підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Сторони перебувають у шлюбі, який зареєстровано 17 червня 2006 року у Василівській сільській раді Козельщинського району Полтавської області, актовий запис №4 (а.с.7). Від спільного подружнього життя сторони мають двох малолітніх дітей: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO] (а.с.5,6). Сторони припинили шлюбні відносини. Згідно з ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи, що сторони припинили подружні стосунки, спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити їх інтересам, є підстави для розірвання шлюбу. Позивач у відповідності до ст.113 СК України просить суд, після розірвання шлюбу залишити їй прізвище «Ніколайчук» Відповідно до ст.113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. На підставі вищенаведеного, відповідно до ст.ст.105, 110, 112, 113 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-06 00:00:00

20.01.2017 року позивач звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 27 липня 2013 року у відділі державної реєстрації актів цивільного стану по місту Первомайському реєстраційної служби Первомайського міськрайонного управління юстиції у Харківській області, за актовим записом № 106, мотивуючи свій позов тим, що життя з відповідачем не склалося, подружжя втратило почуття любові та поваги один до одного, в сім'ї постійно виникали сварки. Подружжя припинило шлюбні стосунки та ведення спільного господарства, сім'я розпалась остаточно, подальше сумісне життя і збереження сім'ї вважає неможливим. Від шлюбу подружжя дітей не має. У судове засідання позивач не з'явилася, надала суду заяву про розгляд справи без її участі, на задоволенні позову наполягає. Відповідач у судове засідання не з'явився, надав суду заяву про розгляд справи без його участі, з позовними вимогами згоден. Враховуючи наявність заяв від сторін про розгляд справи без їх участі суд приймає рішення за наявними у справі доказами, без фіксування судового засідання технічним засобом з підстав визначених ч. 2 ст. 197 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, оскільки причини розпаду сім'ї на які посилається позивач, є поважними і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, що має істотне значення. На підставі викладеного і

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-12 00:00:00

20.01.2017 року позивач звернулась до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, мотивуючи свої вимоги тим, що 08 червня 2014 року зареєстровано шлюб з відповідачем. Мають спільного малолітнього сина. За час спільного проживання між ними часто виникали сварки у зв'язку з неспівпаданням поглядів на питання сімейного життя, ведення спільного господарства, витрат коштів сімейного бюджету та вихованням дитини. З вересня 2016 року шлюбні відносини фактично припинені, спільне господарство не ведеться. Просить розірвати шлюб, укладений між нею та [PERSON], після розірвання шлюбу залишити їй прізвище [PERSON], стягнути з відповідача судові витрати, а саме судовий збір в сумі 640 грн. Вислухавши учасників процесу, дослідивши матеріали цивільної справи, суд приходить до висновку, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню. Позивач позов підтримала повністю, уточнила, що просить залишити їй прізвище «[PERSON]». Відповідач позов визнав повністю. На примирення сторони не згодні. Відповідно до ч. 1 ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Згідно п. 1 ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Відповідно до п. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Як вбачається з свідоцтва про шлюб, сторони уклали шлюб 08.06.2014 року у виконкомі Семенівської сільської ради Глухівського району Сумської області, про що 08 червня 2014 року складено відповідний актовий запис № 02 (а.с.3). Згідно ст. 7 СК України сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства. Кожен учасник сімейних відносин має право на судовий захист. Відповідно до вимог ст. 55 СК України, дружина та чоловік зобов'язані спільно піклуватись про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім'ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Згідно ч. 3 ч. 4 ст. 56 СК України, кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв'язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. З огляду на викладені правові норми та позицію позивача щодо неможливості збереження сімейних стосунків, суд вважає, що збереження сім'ї за бажанням відповідача буде нічим іншим, як примушуванням позивача до збереження шлюбних відносин. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, оскільки встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б їх інтересам, що мають істотне значення. Позивачем понесені і документально підтверджені судові витрати у розмірі 640,00 грн. судового збору (а.с.1), які згідно ст. 88 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача на її користь.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-16 00:00:00

20.01.2017 року позивачка [PERSON] звернулася до Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу з позовом про стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини . З позову вбачається, що сторони знаходяться в шлюбі з 06 серпня 2010 року, зареєстрований Відділом реєстрації актів громадського стану в Наталівській сільській раді Новоград-Волинського району Житомирської області, про що в книзі реєстрації актів про одруження зроблено запис №26. Від шлюбу сторони мають дитину, [PERSON], [INFO], яка мешкає з позивачкою і знаходяться на її утриманні. Матеріальну допомогу в добровільному порядку на утримання дитини відповідач не надає, через що позивачка звернулась з позовом до суду та просить стягнути з відповідача аліменти в розмірі 1/4 частини заробітку (доходу), щомісячно, але не менше ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи із дня предявлення позову і до досягнення нею повноліття. До судового засідання позивачка не зявилась, надала суду письмову заяву про розгляд справи за її відсутністю, позовні вимоги підтримала в повному обсязі, та просила суд їх задовольнити. Відповідач до судового засіданні не зявився, надав суду письмову заяву про згоду з у позовними вимогами і проханням розглянути справу за його відсутністю, проти задоволення позову не заперечував. Згідно із вимогами ч. 2 ст.197 ЦПК України судове засідання проведено без фіксації технічними засобами, без участі всіх осіб, які беруть участь у справі. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає позовні вимоги обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню з наступних підстав. Так, згідно до свідоцтва про народження, відповідач по справі є батьком [PERSON], [INFO] (а.с. 4). Обовязок утримувати дітей до повноліття передбачено ст. 180 СК України . Відповідач не є інвалідом, не втратив працездатність, має стабільний заробіток, та зобовязаний утримувати свою неповнолітню дитину, однак свої обовязки не виконує. Отже підстави, які мають значення для визначення розміру стягуваних аліментів, відповідно до ст.182 СК України, відсутні. Враховуючи викладене, суд вважає необхідним стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини у вигляді 1/4 частини від усіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на дітей до досягнення ними повноліття, на користь матері, і стягнення здійснювати починаючи з дня звернення до суду з даним позовом. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, судовий збір належить стягнути з відповідача. На підставі викладеного і

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-23 00:00:00

20.01.2017 року позивачка [PERSON] звернулася до Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу з позовом про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини. З позову вбачається, що 24 січня 2003 року між сторонами був укладений шлюб, який був зареєстрований відділом реєстрації актів громадського стану Саксаганського районного управління юстиції м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, про що в книзі реєстрації актів громадського стану вчинено запис за № 366917 серія І-ЖД. Від шлюбу сторони мають дитину [PERSON], [INFO], який мешкає з позивачкою і знаходиться на її утриманні. Матеріальну допомогу в добровільному порядку на утримання дитини відповідач не надає, через що позивачка звернулась з позовом до суду та просить стягнути з відповідача аліменти в розмірі 1/4 частини заробітку (доходу), щомісячно, але не менше ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, на утримання дитини і до досягнення нею повноліття на свою користь. До судового засідання позивачка не зявилась, надала суду письмову заяву про розгляд справи за її відсутністю, позов просила задовольнити в повному обсязі. Відповідач до судового засіданні не зявився, надав суду письмову заяву про згоду з позовними вимогами і проханням розглянути справу за його відсутністю. Згідно із вимогами ч. 2 ст.197 ЦПК України судове засідання проведено без фіксації технічними засобами, без участі всіх осіб, які беруть участь у справі. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає позовні вимоги обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню з наступних підстав. Так, згідно до свідоцтва про народження, відповідач по справі є батьком [PERSON], [INFO] (а.с. 3). Обовязок утримувати дітей до повноліття передбачено ст. 180 СК України . Відповідач не є інвалідом, не втратив працездатність, має стабільний заробіток, та зобовязаний утримувати свою неповнолітню дитину, однак свої обовязки не виконує. Отже підстави, які мають значення для визначення розміру стягуваних аліментів, відповідно до ст.182 СК України, відсутні. Враховуючи викладене, суд вважає необхідним стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини у вигляді 1/4 частини від усіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на дитину до досягнення нею повноліття, на користь матері, і стягнення здійснювати починаючи з дня звернення до суду з даним позовом. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, судовий збір належить стягнути з відповідача. На підставі викладеного і

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-19 00:00:00

20.01.2017 року позивачка звернулась до суду з зазначеним позовом, вказавши, що перебуває у шлюбі з відповідачем з 27 липня 2012 року, від спільного життя мають неповнолітню дитину, [PERSON], [INFO]. Так як не дійшли згоди з відповідачем щодо розміру, строків сплати аліментів на утримання дитини, уточнивши позов, просила стягнути з нього аліменти у розмірі 1/4 частки заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з дня звернення з позовом до суду і до повноліття дитини, але не менш 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку. Позивачка надала в судове засідання заяву, згідно якої підтримала заявлені вимоги, просила розглянути справу у її відсутність, проти заочного розгляду справи не заперечувала. Відповідач в судове засідання не зявився, надав письмові пояснення, згідно яких визнав позовні вимоги щодо стягнення з нього аліментів в розмірі 1/4 частки його доходів, просив розглянути справу у його відсутність. Вивчивши матеріали справ суд встановив наступні обставини. Позивач і відповідач перебувають у шлюбі з 27 липня 2012 р., від шлюбу мають неповнолітню дитину [PERSON], [INFO], яка проживає з позивачкою та знаходяться на її утриманні. Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобовязані утримувати дітей до досягнення ними повноліття, тому позов про стягнення аліментів необхідно задовольнити та стягнути з відповідача аліменти у розмірі 1/4 частки заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з 01.04.2017 р. і до повноліття дитини, але не менш 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку. Стягнення аліментів з 01.04.2017 р. обумовлено тим, що відповідач надав копії квитанцій, які підтверджують виконання ним свого зобов'язання з утримання дитини, а саме надання матеріальної допомоги у період з 01 січня 2017 р. по 31 березня.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-23 00:00:00

20.01.2017 року позивачка звернулася до суду з позовною заявою до відповідача про стягнення аліментів на утримання дітей. Свої вимоги позивачка мотивує тим, що 17.07.2004 року з відповідачем зареєструвала шлюб. Від цього шлюбу має дітей, сина [PERSON] , [INFO] та сина [PERSON] , [INFO] . В свідоцтвах про народження дітей батьком записаний відповідач. Діти знаходиться на утриманні позивачки, щоб забезпечити належний розвиток і матеріальне забезпечення дітей їй не вистачає власних коштів. Відповідач не надає належної матеріальної допомоги на утримання дітей. Власних коштів їй не вистачає на утримання дітей. Чоловік має можливість надавати матеріальну допомогу, у зв`язку із чим позивачка просить стягнути з відповідача аліменти на утримання дітей в розмірі 1/3 частини від усіх видів заробітку, до їх повноліття, але не менше 30%\~ прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. В судове засідання позивачка не з`явилась, надала заяву, якою позовні вимоги підтримує повністю, просить справу розглянути без її участі.\~ Відповідач у судове засідання не з`явився, надав заяву якою позовні вимоги визнав повністю та просить розглянути справу без його участі. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Спірні правовідносини підлягають врегулюванню відповідно до норм сімейного законодавства. Встановлено що сторони від шлюбу мають спільних дітей сина [PERSON] , [INFO] та сина [PERSON] , [INFO] . В свідоцтвах про народження дітей батьком записаний відповідач. Сторони не оспорюють факт знаходження дітей на утриманні позивачки. Відповідно до вимог ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати своїх неповнолітніх дітей до досягнення ними повноліття. Відповідно до вимог ст. 182 СК України, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.\~ Відповідач працює в військовослужбовцем в в/ч [NUMBER] , тому є підстави відповідно до вимог ст. 183 СК України, для задоволення позову в частині визначення аліментів в частковому відношенні до заробітку відповідача. Таким чином, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позову. Відповідно до положень ст. 88 ЦПК України з відповідача підлягають стягненню судові витрати. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-24 00:00:00

20.01.2017 р. представник Товариства з обмеженою відповідальністю «Сітісервіс-КР» /далі ТОВ «Сітісервіс-КР»/ звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за спожиті житлово-комунальні послуги. В обґрунтування позовних вимог представник позивача вказує, що з 01.02.2014 р. ТОВ «Сітісервіс-КР» є управителем будинків, споруд та прибудинкової території у Центрально-Міському районі м.Кривого Рогу. Починаючи з 01.02.2014 р. та по 01.12.2016 р. позивач надав відповідачеві за адресою: [ADDRESS], житлово-комунальні послуги на суму 4085,73 грн. Вказана суму відповідачем не сплачена, тому позивач змушений звернутися до суду. Крім того, згідно вимого ст.625 ЦК України, відповідач зобов'язаний також сплатити інфляційні втрати станом на 01.12.2016 р. в розмірі 1076,35 грн. та суму трьох процентів річних - 160,05 грн. Представник позивача [PERSON] в судове засідання не з'явилася, надала суду заяву про розгляд справи в її відсутність, позов підтримує в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з'явився, судові повістки направлені йому за адресою зазначеною в позовній заяві не отримує, інформація щодо іншої адреси для листування в порушення вимог ст.77 ЦПК України суду не надано. На думку суду, така поведінка відповідача свідчить про недобросовісне користування правами сторони у цивільному процесі, у зв'язку з чим суд визнає неповажною неявку [PERSON] та вважає можливим проводити розгляд справи в його відсутність. Дослідивши письмові докази, суд вважає, що зі згоди представника позивача в порядку заочного розгляду справи, позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що відповідно до інформації про стан лицьового рахунку № 17211117492 від 20.12.2016 р., за адресою: [ADDRESS], заборгованість [PERSON] за житлово-комунальні послуги за період з 01.02.2014 р. по 01.12.2016 р. складає 4085,73 грн. - а.с.7-8, інфляційні витрати складають 1076,35 грн., а три проценти річних - 160,05 грн., що підтверджується розрахунками - а.с.5-6. Відповідно до ст.ст.151,156 Житлового кодексу України, Закону України «Про житлово-комунальні послуги», п.7 Правил користування приміщеннями житлових будинків, споживач зобов'язаний вчасно та у повному обсязі сплачувати вартість наданих житлово-комунальних послуг, а також приймати участь у загальних витратах на обслуговування будинку. Згідно ч.2 ст.625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Судовий збір в сумі 1600 грн. слід стягнути з відповідача на користь позивача відповідно до ст.88 ЦПК України. На підставі ст.ст. 625 ЦК України, ст.ст. 151,156 ЖК України, ст.ст. 88, 209, 212-215, 224-226 ЦПК України суд, -

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-08 00:00:00

20.01.2017 та уточнено 07.04.2017 [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання доньки [PERSON], [INFO]. В обґрунтування позову позивач вказує, що з відповідачем по справі вона перебуває у зареєстрованому шлюбі з 17.10.2009. Від даного шлюбу мають доньку [PERSON], [INFO], батьком якої є відповідач. Дитина проживає з позивачем [PERSON]та знаходиться на її утриманні. Добровільно надавати кошти на утримання доньки відповідач не бажає. У звязку з даними обставинами позивач була змушена звернутися до суду, щодо стягнення аліментів з відповідача. Позивач [PERSON]в судове засідання не зявилась, надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позов підтримує в повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач [PERSON]в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи був повідомлений у встановленому законом порядку. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що в порядку заочного розгляду справи зі згоди позивача, позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] є батьком доньки позивача - [PERSON], [INFO](а.с.4). Дитина проживає з позивачем та знаходиться на її утриманні. Таким чином, суд вважає необхідним позов задовольнити і відповідно до ст.ст.182, 198 Сімейного кодексу України, стягувати щомісячно на користь [PERSON] аліменти з [PERSON] на утримання доньки [PERSON], [INFO], у розмірі 1/4 частини всіх видів доходу до досягнення дитиною повноліття, але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з 20.01.2017. На підставі ст.ст.180, 181 ч.3, 182 Сімейного Кодексу України та ст.ст.10, 11, 60, 79, 84, 88, 169, 212-215, 224-228, 367 ЦПК України, суд,-

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-01 00:00:00

20.01.2018 р. [PERSON] звернулась з вищевказаним позовом, в якому зазначає, що з відповідачем перебуває в зареєстрованому шлюбі з 14.03.2014 р. В період перебування у шлюбі у них [INFO] народилась донька - [PERSON], яка після розірвання шлюбу буде проживати разом з позивачем. Шлюбні відносини між нею та відповідачем фактично припинені з січня 2017 року, сумісне життя не склалося. За позовом [PERSON] просить розірвати шлюб, укладений між нею та відповідачем, після розірвання шлюбу залишити їй прізвище - «Ліннік». Ухвалою судді від 02.02.2018 р. було відкрито провадження у справі і призначено підготовче судове засідання на 15.03.2018 р. 15.03.2018 р. закінчено підготовче провадження та справу призначено до судового розгляду на 02.04.2018 р. Позивач подала до суду заяву про розгляд справи без її участі, позов підтримує, проти винесення заочного рішення не заперечує, зазначає, що примирення між нею та відповідачем не можливе. Розгляд справи за відсутності учасника справи узгоджується з положеннями ч.3 ст.211 ЦПК України. Відповідач в судове засідання не з»явився, про день, час та місце його проведення повідомлявся у встановленому законом порядку, причини неявки суду не повідомив, відзиву на позов не подавав. Суд ухвалив постановити заочне рішення на підставі наявних в матеріалах справи доказів, що відповідає положенням ч.4 ст..223 та ч.1 ст.280 ЦПК України. На підставі ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснювалось. Перевіривши матеріали справи, приймаючи до уваги позицію позивача, суд вважає, що заявлений позов підлягає задоволенню, оскільки бажання [PERSON] розірвати шлюб відповідає її інтересам. Відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. На підставі ч.1 ст.141 ЦПК України, суд стягує з відповідача на користь позивача судовий збір в сумі 704,80 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved