Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-02 00:00:00

21.11.2014 року [PERSON] звернулась до Дружківського міського суду з позовом до [PERSON] про усунення перешкод в користуванні власністю. Позивач свої позовні вимоги обґрунтувала тим, що їй на праві власності належить квартира, яка розташована за адресою: [ADDRESS]. В даній квартирі крім неї також зареєстровано її доньку, та її колишнього чоловіка [PERSON] . З вересня 2013 року відповідач у квартирі не мешкає, комунальні послуги не сплачує, господарством не займається. В квартирі не має його речей, але добровільно знятись з реєстрації відповідач не бажає. Просить усунути перешкоду в користуванні її власністю, визнавши [PERSON], таким, що втратив право на користування житловою площею в квартирі [ADDRESS]. Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явилася, про час та місце розгляду справи сповіщена належним чином - судовою повісткою. Представник позивача [PERSON] в судове засідання не з'явилася, надала суду заяву, в якій просить розглядати справу у її відсутності та відсутності позивача, позовні вимоги [PERSON] підтримала в повному обсязі, наполягає на їх задоволенні, не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явився , про час та місце розгляду справи його було повідомлено належним чином, за місцем реєстрації не мешкає. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Судом установлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Квартира, яка розташована за адресою: [ADDRESS] належить на праві власності [PERSON], та її доньці [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про право власності на житло від 30 березня 2005 року серія ЯЯЯ№ 108204 . Відповідно до ст. 150 ЖК України громадяни, які мають у приватній власності квартиру, користуються нею для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди. З матеріалів справи встановлено, що у належній позивачці квартирі за адресою: [ADDRESS] з 20.10.2009 року зареєстровано [PERSON], що підтверджується домовою книгою (а.с. 8-9). [PERSON] є колишнім чоловіком позивачки. Відповідно до свідоцтва про розірвання шлюбу серія [NUMBER], виданого 27 грудня 2013 року шлюб між сторонами було розірвано та відповідач в квартирі не мешкає з вересня 2013 року. Статтею 156 ЖК України передбачено, що члени сім'ї власника квартири, які проживають разом з ним у квартирі, що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні з власником квартири, якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням. До членів сім'ї власника квартири належать особи, зазначені в частині другій статті 64 цього Кодексу (дружина, їх діти, батьки). Відповідно до ст. 405 ЦК України члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Звертаючись до суду з позовом 21.11.2014 року [PERSON] просила визнати відповідача [PERSON] , таким, що втратив право користування житлом, посилаючись на те, що [PERSON] не проживає у спірній квартирі з вересня 2013 року, тобто понад один рік. Виходячи із змісту частин 1 ст. 182, частини 3 ст. 640 ЦК України право власності на спірну квартиру у позивача [PERSON] виникло з моменту державної реєстрації, тобто з 31 березня 2005 р. Таким чином, на час звернення власника квартири до суду (21.11.2014 року ) з позовом про визнання [PERSON], таким, що втратив право користування жилим приміщенням в спірній квартирі, минуло понад один рік та з зазначеного в позові моменту відсутності [PERSON] в спірному житловому приміщенні, а тому є усі правові підстави для визнання [PERSON], таким, що на час звернення позивача до суду втратив право користування жилим приміщенням на підставі частини 2 ст. 405 ЦК України. Оскільки відповідач не мешкає у квартирі [ADDRESS], не сплачує комунальних платежів, не веде ніяких господарських робіт, не є членом сім'ї, не має права власності на частину вказаної квартири позов підлягає задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved