Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-03 00:00:00

20.11.2015 року позивач ПАТ КБ Приватбанк звернувся до суду із позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості посилаючись на те, що відповідно до укладеного договору №б/н від 27.12.2011 року відповідач [PERSON] отримала кредит у розмірі 3300,00грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Відповідач [PERSON] підтвердила свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг», «Правилами користування платіжною карткою» та «Тарифами банку» складає між нею та Банком Договір, що підтверджується підписом у заяві. Позивач свої зобовязання за Договором виконав в повному обсязі, однак відповідач не виконала належним чином зобовязання та станом на 31.08.2015 року має заборгованість в сумі 22230,97грн., яка складається з: -8328,15грн. заборгованість за кредитом; -11268,01грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; -1100,00грн. заборгованість за пенею та комісією; а також штрафи відповідно до п.2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг: -500,00грн. штраф (фіксована частина); -1034,81грн. штраф (процентна складова) і вказану заборгованість позивач просить стягнути з відповідача та судові витрати понесені при сплаті судового збору у розмірі 1218,00рн. Представник позивача до суду не зявився, надав суду заяву про розгляд справи за відсутністю представника, на позові наполягає. Відповідач [PERSON]. в судовому засіданні позовні вимоги визнала в повному обсязі. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведені попереднього судового засідання. Відповідно до ч.4 ст.130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст. 174 ЦПК України за наявності для того законних підстав про задоволення позову. Відповідно до ст.ст.526, 527, 530 ЦК України зобовязання повинні виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Згідно вимог ст.1054 ЦК України кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Матеріалами справи встановлено, що між позивачем та відповідачем [PERSON] укладений договір №б/н від 27.12.2011 року, згідно якого відповідач отримала кредит у розмірі 3300,00грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки (а.с.6,7-8,9-32). Відповідач [PERSON] підтвердила свою згоду на те, що підписана заява (а.с.6) разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг», «Правилами користування платіжною карткою» та «Тарифами Банку» складає між нею та Банком Договір. Статтею ст.634 ч.1 ЦК України передбачено, що договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Відповідач не виконала належним чином зобовязання за кредитним договором та станом на 31.08.2015 року має заборгованість в сумі 22230,97грн. (а.с.4-5), яка складається з: -8328,15грн. заборгованість за кредитом; -11268,01грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; -1100,00грн. заборгованість за пенею та комісією; а також штрафи відповідно до п.2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг: -500,00грн. штраф (фіксована частина); -1034,81грн. штраф (процентна складова). Статтями 1054 ч.2 та 1050 ч.2 ЦК України передбачено, що наслідками порушення Боржником зобовязання щодо повернення чергової частини суми кредиту є право Заявника достроково вимагати повернення всієї суми кредиту. Згідно ст.530 ЦК України, якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Таким чином, визнання відповідачем предявленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Крім того, з відповідача на користь позивача необхідно стягнути понесені ним судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 1218,00грн., згідно до ст. 88 ЦПК України. На підставі викладеного,

Outcome: approved