Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-29 00:00:00

19 червня 2020 року позивач звернулася до Деснянського районного суду м. Чернігова з позовом до відповідача про визначення місця проживання дітей. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначила, що перебувала з відповідачем у зареєстрованому шлюбі з 03 жовтня 2009 року, який рішенням Деснянського районного суду м. Чернігова від 13 вересня 2019 року розірвано. Від даного шлюбу сторони мають неповнолітніх дітей - [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , які на даний час проживають з матір`ю. Позивач тричі зверталася до органів поліції щодо поведінки відповідача, який погрожував їй фізичною розправою та заявляв, що забере дітей. Також, були випадки, коли відповідач забирав дітей і не привозив їх в обумовлений час, і при цьому посилався, що діти будуть жити з ним. Позивач також зазначає, що відповідач проживає з іншою жінкою, а тому вона не бажає, щоб діти проживали з чужою людиною у помешканні відповідача. Вказані факти змусили її звернутися до суду з позовом про визначення місця проживання дітей. Ухвалою Деснянського районного суду м. Чернігова від 30 червня 2020 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі. Справу призначено до розгляду за правилами загального позовного провадження. В установлений судом строк відповідач відзив на позов не подав. Ухвалою Деснянського районного суду м. Чернігова від 25 вересня 2020 року закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до судового розгляду по суті. Позивач у судовому засіданні позов підтримала та просила суд його задовольнити. Відповідач у судовому засіданні позов визнав, згоден, щоб діти проживали разом з матір`ю. Представник Органу опіки та піклування - Управління (служби) у справах дітей Чернігівської міської ради у судовому засіданні при вирішенні справи поклалась на розсуд суду, посилаючись на те, що батько дітей згоден з тим, щоб діти проживали з матір`ю. Заслухавши пояснення позивача, відповідача, представника Органу опіки і піклування та дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне. Сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 03 жовтня 2009 року, який рішенням Деснянського районного суду м. Чернігова від 13 вересня 2019 року розірвано (а.с. 11-12). Від даного шлюбу сторони мають малолітніх дітей - [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] (а.с. 8, 9). Відповідно до копії довідки Управління адміністративних послуг Чернігівської міської ради № 7518 від 26.05.2020 в квартирі за адресою: [ADDRESS] , зареєстровані позивач, відповідач та їх малолітні діти (а.с. 13). Згідно копії договору купівлі-продажу квартири від 20 липня 2018 року позивачу на праві власності належить квартира за адресою: [ADDRESS] (а.с. 14-15). З матеріалів справи вбачається, що позивач зверталася до органів поліції щодо неправомірної поведінки колишнього чоловіка - [PERSON] , який погрожував забрати неповнолітніх дітей (а.с. 17-19). Як зазначила у судовому засіданні позивач, з відповідачем у неї постійно були конфлікти щодо дітей, адже відповідач міг забрати дітей та вчасно їх не повертати до місця мешкання, а іноді погрожував взагалі дітей не повернути. Проте, останні два місяці відповідач таких погроз не висловлював. Він створив сім`ю з іншою жінкою, а тому заспокоївся та не шантажує її. Відповідно до листа Управління (служби) у справах дітей Чернігівської міської ради № 120 від 27.10.2020 [PERSON] надав заяву, у якій не заперечує проти проживання малолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , разом з їх матір`ю [PERSON] . Згідно з ст. 141 СК України, мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Відповідно зі ст. 160 СК України якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Статтею 161 СК України передбачено, що при вирішенні спору щодо місця проживання дитини суд бере до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особисту прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я, та інші обставини, що мають істотне значення. Враховуючи встановлені судом обставини, які мають істотне значення для визначення місця проживання дітей разом з матір`ю, визнання позову відповідачем, суд вважає за доцільне визначити місце проживання дітей разом із матір`ю, які фактично проживають з нею. Також, на підставі вимог частини першої статті 141 та частини першої статті 142 ЦПК України, враховуючи визнання позову відповідачем, суд приходить до висновку, що позивачу необхідно повернути з державного бюджету 50 відсотків судового збору, а іншу частину витрат позивача по сплаті судового збору у розмірі 50 відсотків необхідно покласти на відповідача.

Outcome: approved