Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-19 00:00:00

20.10.2016 року позивачка звернулася до суду з позовом до [PERSON] про припинення права власності на 1/2 частку автомобіля ЗАЗ LANOS, 2013 року випуску, номер кузова [NUMBER], державний номер [NUMBER], стягнення на її користь грошової компенсації в розмірі 69340 грн. та судового збору в розмірі 694 грн. Свої позовні вимоги позивачка обґрунтувала тим, що на даний час вона позбавлена можливості користуватися автомобілем, право власності на 1/2 частини якого визнано за нею згідно рішення Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 08.06.2016 року у справі № 484/721/16-ц провадження № 2/484/1163/16, яке вступило в законну силу 13.09.2016 року, оскільки ним користується тільки відповідач. Добровільно домовитись про припинення її частки в майні і виплатити грошову компенсацію не представилось можливим. Відповідно до звіту, ринкова вартість спірного автомобіля на день звернення до суду, з врахуванням амортизації становить 138680,90 грн. Автомобіль відповідно до ст. 183 Цивільного кодексу України відноситься до неподільних речей, оскільки його неможливо поділити без втрати його цільового призначення. Частиною 1 ст. 364 ЦК України передбачене право власника, співвласника на виділ у натурі частки з майна, що є у спільній частковій власності. Відповідно до ч. 2 ст. 364 ЦК України, якщо виділ у натурі частки із спільного майна не допускається згідно із законом або є неможливим (ч. 2 ст. 183 ЦК України) співвласник, який бажає виділу, має право на одержання від інших співвласників грошової або іншої матеріальної компенсації вартості його частки. Таким чином, оскільки відповідач має право на користування автомобілем, користується ним, то позивач вважає за необхідне припинити належну їй на праві власності 1/2 частку автомобіля, визнавши за відповідачем право власності на зазначену частку, та стягнути на свою користь грошову компенсацію в сумі 69340 грн., що підтверджується правовими позиціями Верховного Суду України при розгляді справ 6-286цс15, 6-2925цс15, 6-1500цс15. Представник позивача в судовому засіданні підтримала позовні вимоги в повному обсязі, просила їх задовольнити. Відповідач та його представник проти задоволення позову заперечували, просили відмовити в задоволенні позовних вимог, посилаючись на відсутність перешкод у користуванні автомобілем та неспроможність відповідача виплатити позивачу компенсацію в рахунок визнання за ним права власності на спірне майно. Крім того, відповідач не погодився із запропонованою вартістю автомобіля, оскільки вважає, що його реальна вартість була визначена рішенням Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 08.06.2016 року у справі № 484/721/16-ц провадження № 2/484/1163/16, і з урахуванням 30% зносу становить 56693 грн. Дослідивши матеріали справи, надані суду докази, суд приходить до наступного висновку. У судовому засіданні встановлено, що спірний автомобіль ЗАЗ LANOS SХ 1,5, 2013 року випуску, номер кузова [NUMBER], чорного кольору, державний номерний знак [NUMBER], належить сторонам на праві спільної сумісної власності по 1/2 частці кожному. Вказане підтверджується рішенням Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 08.06.2016 року у справі № 484/721/16-ц провадження № 2/484/1163/16, яке вступило в законну силу 13.09.2016 року (ас.21-22). Частиною 1 ст. 364 ЦК України передбачене право власника співвласника на виділ у натурі частки з майна, що є у спільній частковій власності. Виділити частку з вказаного автомобіля в натурі неможливо, адже він не буде тоді відповідати можливості використання його як «одиниці» (автомобіль), а перетвориться на автозапчастини, утім, річ (автомобіль) перестане існувати. Таким чином, автомобіль є неподільною річчю, яку не можна поділити без втрати його цільового призначення, що відповідає приписам ч. 2 ст. 183 ЦК України. Відповідно до ч. 2 ст. 364 ЦК України, якщо виділ у натурі частки із спільного майна не допускається згідно із законом або є неможливим (ч. 2 ст. 183 ЦК України) співвласник, який бажає виділу, має право на одержання від інших співвласників грошової або іншої матеріальної компенсації вартості його частки. Згідно висновку, викладеного експертом Первомайської судової експертизи [PERSON] в звіті про оцінку транспортного засобу № 5495 від 13.10.2016 року (а.с. 6-8), доданого до позовної заяви позивачкою, середня ринкова вартість автомобіля ЗАЗ LANOS SХ 1,5, державний номерний знак [NUMBER], станом на 13.10.2016 року становить 138680,90 грн. Позивачка просила стягнути з відповідача вартість 1/2 частини вказаного автомобіля в розмірі 69340 грн. Компенсація співвласникові може бути надана лише за його згодою. Право на частку у праві спільної часткової власності у співвласника, який отримав таку компенсацію, припиняється з дня її отримання. У силу положень статей 21, 24, 41 Конституції України, статей 319, 358 ЦК України всі громадяни є рівними у своїх правах, усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення цих прав, в тому числі щодо захисту права спільної часткової власності. Виходячи із цих положень, правовий режим спільної часткової власності визначається главою 26 ЦК України з урахуванням інтересів усіх її учасників. Володіння, користування та розпорядження частковою власністю здійснюється за згодою всіх співвласників, а за відсутності згоди - спір вирішується судом. Незалежно від розміру часток, співвласники при здійсненні зазначених правомочностей мають рівні права. Вирішуючи питання про можливість співвласника сплатити компенсацію вартості спірного майна суд повинен враховувати реальну можливість сплати стороною такої компенсації. Відповідач в судовому засіданні наполягав на тому, що він не має такої можливості. Представник позивача, в свою чергу, в порушення вимог ст. 60 ЦПК України не надав суду будь яких переконливих доказів наявності у відповідача коштів необхідних для сплати вартості 1/2 спірного автомобіля. Отже, враховуючи загальні засади цивільного законодавства, визначені у ст. 3 ЦК України щодо справедливості, добросовісності та розумності, з врахуванням прав та інтересів усіх співвласників, суд вважає, що відповідач дійсно не має можливості сплатити позивачу вартість 1/2 частки автомобіля, а тому задоволення позову призведе до значного порушення його прав. За наведеного слід відмовити позивачу у задоволенні його вимог.

Outcome: dismissed