Jurisdiction: civil
Date: 2018-06-19 00:00:00

20.03.2018 року [PERSON] звернулась до суду з вказаним позовом, який обґрунтовує тим, що 25.11.2016 року було, відповідно до заяви про прийняття в асоційовані члени Виробничого кооперативу «СОВА», нею було перераховано вступний внесок в сумі 300, 00 гривень та пайовий внесок в сумі 3\~000,00 грн. Зазначені платежі були подані працівнику кооперативу в офісі, де після надходження членських білетів їй було видано членський білет асоційованого члена кооперативу за номером 63888. Відповідно до інформації в членському білеті перерахована нею сума була зарахована як пайовий внесок в сумі 2\~941,00 грн. При поданні документів було погоджено здійснення виплат на пай. Зі статутом ознайомитися їй було відмовлено, виплати здійснювалися через іншу особу, а потім взагалі перестали виплачуватися. 25.10.2017 року строк перебування позивача в членах кооперативу закінчився. Коли в листопаді 2017 року вона прийшла до офісу, то виявила, що за даною адресою офісу більше немає. 22.12.2017 року [PERSON] направила листи на дві адреси кооперативу, однак обидва повернулися за закінченням терміну зберігання. Провадження по справі було відкрито та призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін та надано строк відповідачу для надання відзиву на позов. Відповідачем відзив подано не було. Судом встановлено, що 25.11.2016 року було, відповідно до заяви про прийняття в асоційовані члени Виробничого кооперативу «СОВА», нею було перераховано на користь кооперативу вступний внесок в сумі 300, 00 гривень та пайовий внесок в сумі 3\~000,00 грн., про що свідчать квитанції від 25.11.2016 року(а.с.6). Згідно членського білету(а.с.7) сума першого взносу [PERSON] на користь кооперативу становить 2\~941, 00 гривень, про що також свідчать роздруківки з особистого кабінету(а.с.12-16) 22.12.2017 року [PERSON] направила листи на дві адреси кооперативу, однак обидва повернулися за закінченням терміну зберігання(а.с.11). 22.12.2017 року позивачем подавалася заява про проведення виплати на пай та повернення пайового внеску, що підтверджується копією заяви (а.с.27). [PERSON] належним чином виконала умови кооперативу щодо сплати пайового внеску. Вказана обставина підтверджується наданими документами. 25.10.2017 року строк перебування позивача в членах кооперативу закінчився. За правилами ч.1\~ст.1212 ЦК України\~особа зобовязана повернути грошові кошти, коли підстава, на якій вони були отримані, згодом відпала. Відповідно до положення\~ст.2 Закону України «Про кооперацію»,\~кооператив - юридична особа, утворена фізичними та/або юридичними особами, які добровільно об'єдналися на основі членства для ведення спільної господарської та іншої діяльності з метою задоволення своїх економічних, соціальних та інших потреб на засадах самоврядування. Кооперативні виплати та виплати на паї до оплати праці не належать, а є доходом громадян від підприємницької діяльності, яка є для громадян джерелом грошових доходів від власності і є одноразовою виплатою, які не відносяться до об'єктів індексації, визначених у пункті 2 Постанови Кабінету Міністрів України від 17 липня 2003 р. № 1078, якою затверджено Порядок проведення грошових доходів населення. Стаття 3 Закону України «Про кооперацію» від 10 липня 2003 року N 1087-IV (надалі - Закон N 1087-IV) визначає, що метою кооперації є задоволення економічних, соціальних та інших потреб членів кооперативних організацій на основі поєднання їх особистих та колективних інтересів, поділу між ними ризиків, витрат і доходів, розвитку їх самоорганізації, самоуправління та самоконтролю. За змістом статті 8 Закону N 1087-IV статут кооперативу є правовим документом, що регулює його діяльність і повинен містити положення, що не суперечать законодавству. Статтею 26 зазначеного Закону визначено, що кооперативні виплати - частина доходу, що розподіляється за результатами фінансового року між членами кооперативу пропорційно їх участі в господарській діяльності кооперативу у порядку,визначеному рішенням вищого органу управління кооперативу. Відповідно до статті 21 Закону N 1087-IV, пай кожного члена кооперативу формується за рахунок разового внеску або часток протягом певного періоду. Майнові внески оцінюються у грошовій формі. Розмір паю члена кооперативу залежить від фактичного його внеску до пайового фонду. Паї, в тому числі резервного і спеціального фондів, є персоніфікованими у сумі визначають загальну частку кожного члена кооперативу у майні кооперативу. Строк та інші умови одержання членом кооперативу своєї загальної частки встановлюються статутом кооперативу, при цьому строк одержання зазначеної частки не може перевищувати двох років, а відлік його розпочинається з 1 січня року, що настає з моменту виходу або виключення з кооперативу. Статтею 41 закону N 1087-IV визначено, що кооперативи та кооперативні об'єднання, які створено до набрання чинності цим Законом, зобов'язані протягом року з дня набрання чинності цим Законом привести свої статути у відповідність із цим Законом. До приведення статутів у відповідність із цим Законом кооперативи та кооперативні об'єднання керуються положеннями діючих статутів у частині, що не суперечить цьому Закону. Частині 1,2 ст. 509 ЦК України визначають, що зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Згідно ст. 13 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ст. ст. 12, 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Враховуючи порушення зобовязань ВК «СОВА», надані позивачем документи, відсутність наданих заперечень відповідачем, суд приходить до висновку про необхідність задоволення позовних вимог в повному обсязі. Відповідно до ст.141 ЦПК України, судовий збір підлягає стягненню з відповідача. На підставі викладеного та

Outcome: approved