Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-08 00:00:00

21.07.2014 року позивач звернувся до суду з позовом до Чернігівської міської ради про визнання права власності на квартиру, яка знаходиться за адресою [ADDRESS] в порядку спадкування після померлої бабусі [PERSON]. Свої вимоги позивач обґрунтовував тим, що [INFO] померла бабуся позивача [PERSON]. За життя померла придбала кооперативну квартиру за адресою: [ADDRESS], і в 1984 році повністю виплатила вартість квартири, та право власності на квартиру не зареєструвала, в зв'язку з чим позивач не має можливості прийняти спадщину за заповітом. Позивач подав заяву про розгляд справи без його участі та просив задовольнити позов. Представник відповідача Чернігівської міської ради в судове засідання не з«явився, про час і місце розгляду справи сповіщався у встановленому законом порядку, причини неявки суду не повідомив. Третя особа - Перша Чернігівська державна нотаріальна контора до суду подала заяву про розгляд справи без представника. Згідно частини 2 статті 197 цього Кодексу справа розглянута без застосування технічної фіксації. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що [INFO] померла [PERSON], яка доводилася бабусею позивачу. За життя померла вступила в Об'єднання житлово-будівельних кооперативів, та в 1984 році - повністю виплатила вартість квартири (а.с.40). 17.07.2009 року [PERSON] було складено заповіт на ім'я [PERSON] якому вона заповіла все своє майно. (а.с.8). 13.02.2014 року позивач звернувся до Першої Чернігівської державної нотаріальної контори з метою отримання свідоцтва про право власності на спадщину за заповітом. Нотаріусом [PERSON] було винесено постанову №2328/02-31 від 09.07.2014 року про відмову у вчиненні нотаріальної дії, оскільки, як вбачається з відповіді КП «Чернігівське міжміське бюро технічної інвентаризації» право власності на квартиру [ADDRESS] не зареєстровано. Відповідно до п. 216 Інструкції «Про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України», затвердженої наказом № 20/5 від 03.03.2004 року Міністерства юстиції України, видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, провадиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів про належність цього майна спадкодавцеві та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна. Нормами ст. ст. 1217, 1218, 1223, 1225 ЦК України визначено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Дослідивши матеріали справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, суд прийшов до переконання в тому, що позов підлягає задоволенню. Враховуючи вище викладене, а також ст. 16 ЦК України, згідно якої суд може захистити цивільне право або інтерес у спосіб, що встановлений договором або законом, суд приходить до висновку, що в даному випадку існують підстави та необхідність для захисту прав позивача шляхом визнання за ним права власності в порядку спадкування на квартиру [ADDRESS].

Outcome: approved