Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-21 00:00:00

21.04.2015 року позивач [PERSON] звернулася до суду з позовними вимогами, якими просить суд встановити факт родинних відносин між нею та спадкодавцем [PERSON], померлим 28.10.2010 року, як матері та сина, та визнати за нею, як спадкоємцем за законом першої черги, право власності на земельні ділянки, які розташовані на території Комишівської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області, передані для ведення товарного сільськогосподарського виробництва: земельну ділянку № 1637 масив № 63 площею 0,728 га,; земельну ділянку № 64 масив № 27 площею 0,645 га; земельну ділянку № 30 масив №13 площею 0,826 га, які належать померлому 28.10.2010 року [PERSON], мотивуючи тим, що державним нотаріусом їй відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, у звязку із тим, що неможливо довести факт родинних відносин між спадкоємцем та спадкодавцем, так як існує розбіжність літер у прізвищі у документах: у свідоцтві про смерть прізвище спадкодавця «Дьяченко», а у паспорті спадкоємця «Дьяченко». Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав у повному обсязі та наполягає на їх задоволенні. Відповідач [PERSON], сповіщена належним чином про час та місце розгляду справи, в судове засідання не зявилася, надала до суду письмову заяву про визнання позову та розгляд справи без її участі. Дослідивши матеріали справи, оцінивши надані учасниками судового процесу докази в їх сукупності, проаналізувавши положення чинного законодавства, заслухавши пояснення представників сторін, суд дійшов наступного. Судом встановлено, що земельна ділянка площею 2,297 га, яка розташована на території Комишівської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області (масив № 63 ділянка № 1626; масив № 27 ділянка № 64; масив № 13 ділянка №19), передана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, належить [PERSON] на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку Серії ЯГ № 913275, виданого 18.09.2007року Ізмаїльською районною державною адміністрацією, зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 010752100310. Згідно до ст. 1216 ЦК України спадкування є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно із ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Частиною 1 статті 1220 ЦК України встановлено, що спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Відповідно до свідоцтва про смерть серії 1-ЖД № 233033 від 29.10.2010 року, виданого Виконкомом Комишівської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області, [PERSON] помер 28.10.2010 року. Після смерті [PERSON] згідно ст.1220 ЦК України відкрилася спадщина на спадкове майно, до якої входить земельна ділянка площею 2,297 га, яка розташована на території Комишівської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області, масив № 63 ділянка № 1626; масив № 27 ділянка № 64; масив № 13 ділянка №19, переданої для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Осіб, які мають право на обовязкову частку у спадщині після смерті [PERSON] відповідно до ст. 1241 ЦК України, немає. Спадкоємцем за законом першої черги відповідно до ст. 1261 ЦК України після смерті [PERSON] являється його мати [PERSON], що підтверджено свідоцтвом про народження спадкодавця серії V-УР № 0735250, виданим 20.02.1964 року бюро ЗАГС. Судом встановлено, що позивач [PERSON] спадщину прийняла, оскільки на день смерті спадкодавця, час відкриття спадщини, та протягом шести місяців, проживала та була зареєстрована зі спадкодавцем за однією адресою, що підтверджується довідкою виконавчого комітету Комишівської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області від 16.02.2015 року за № 220. Письмовою відповіддю державного нотаріуса Ізмаїльської державної нотаріальної контори Одеської області [PERSON] за № 861/02-14 від 07.04.2015 року, позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, у звязку із тим, що неможливо довести факт родинних відносин між спадкоємцем та спадкодавцем, так як існує розбіжність літер у прізвищі у документах: у свідоцтві про смерть прізвище спадкодавця «Дьяченко», а у паспорті спадкоємця «Дьяченко». Відповідно до п.1 ч.1 ст. 256 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами. Факт того, що [PERSON] є матірю померлого [PERSON] встановлено у судовому засіданні та підтверджується довідкою Комишівської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області, поясненнями [PERSON] (яка є дочкою позивача та являється сестрою померлого [PERSON]Я.), які зазначені в її письмовій заяві, іншими наявними у матеріалах справи доказами. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved