Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-22 00:00:00

1. Щодо позову. 1.1. Відповідно до позовної заяви, 28.04.2009р. між сторонами по справі було укладено контракт з додатковим угодами до нього, на підставі якого позивач був прийнятий на посаду начальника Херсонської обласної комунальної аварійно-рятувальної служби, 30.03.2015р. був звільнений із зазначеної посади за власним бажанням у звязку з виходом на пенсію. В позові вказано, що згідно п.20 контракту, у разі виходу начальника на пенсію йому виплачується грошова допомога у розмірі пяти посадових окладів, що не було зроблено відповідачем. Позивач зазначає, що при зверненні до відповідача з вимогою виплатити належні йому грошові кошти, у встановлений законом строк вони не були виплачені. У звязку з наведеним, позивач просить суд стягнути з відповідача на його користь пять посадових окладів, що становить 16800,00грн. та середній заробіток за період з 01.10.2014р. по 31.03.2015р., що становить 46388,00грн. 1.2. Позивач в судовому засіданні збільшив позовні вимоги та просив суд стягнути з Херсонської обласної комунальної аварійно-рятувальної служби на його користь пять посадових окладів у звязку з виходом на пенсію в розмірі 16800,00грн., належних йому на підставі п.20 контракту від 28.04.2009р. з Додатковою угодою до нього, заборгованість по заробітній платі у розмірі 29841,10грн., а також середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні за період з 31.03.2015р. по 23.03.2016р. у розмірі 36701,73грн. 2. Щодо позиції відповідача та пояснення інших осіб. 2.1. Представник відповідача за довіреністю [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги визнала частково, а саме визнала позовні вимоги щодо стягнення з Херсонської обласної комунальної аварійно-рятувальної служби на користь позивача заборгованості по заробітній платі у розмірі 29841,10грн. Щодо вимог про стягнення з відповідача на користь позивача пяти посадових окладів в розмірі 16800,00грн. - заперечувала проти їх задоволення, зазначивши, що позивач у звязку з виходом на пенсію у вересні 2008р., працюючи на іншій посаді, за іншим контрактом вже отримував матеріальну грошову допомогу у розмірі десяти посадових окладів. При вирішенні питання щодо стягнення з відповідача на користь позивача середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні покладалась на розсуд суду. Пояснила, що оскільки позивач працював на посаді начальника Херсонської обласної комунальної аварійно-рятувальної служби та в його повноваження входило визначення розміру нарахування та порядок виплати заробітної плати, він самостійно позбавив себе можливості щодо виплати йому заробітної плати. Зазначила, що в період дії контракту з 28.04.2009р. по 30.03.2015р., позивачем не було створено жодного фонду, за рахунок якого можливо було б сплачувати грошову допомогу та компенсацію. На додаткові питання суду, представник відповідача пояснила, що при звільненні позивача, приблизно через десять днів була призначена особа, яка виконувала функції в.о.керівника служби, однак заборгованість по заробітній платі не погашена до теперішнього часу. 2.2. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що працює в Херсонській обласній комунальній аварійно-рятувальній службі на посаді головного бухгалтера. Засвідчила, що у Херсонської обласної комунальної аварійно-рятувальної служби перед позивачем існує заборгованість по заробітній платі, яка на теперішній час не погашена. Щодо розбіжності в розмірі середньомісячної заробітної плати згідно наданих суду довідок пояснила, що в довідці №37 від 21.03.2016р. вказана загальна середня заробітна плата позивача на місяць, а в довідці №37 від 09.03.2016р. вказана середньомісячна заробітна плата позивача за останні два календарні місяці роботи, що передують дню звільнення, а саме за січень-лютий 2015р. 3. Щодо встановлених обставин та інших доказів. 3.1. Згідно розпорядження голови Херсонської обласної ради від 28.04.2009р. №30, 28.04.2009р. між сторонами було укладено контракт про прийняття відповідача на посаду начальника Херсонської обласної комунальної аварійно-рятувальної служби на строк з 28.04.2009р. по 28.10.2010р., на підставі якого виникли трудові відносини між начальником підприємства та органом управління майном цього підприємства. 3.2. За виконання обовязків, передбачених контрактом, відповідачу нараховувалась та виплачувалась Херсонською обласною комунальною аварійно-рятувальною службою заробітна плата за рахунок частки доходу, одержаного підприємством внаслідок його господарської діяльності, що підтверджується п.17 контракту. 3.3. 11.01.2010р. між сторонами було укладено Додаткову угоду до контракту з керівником Херсонської обласної комунальної аварійно-рятувальної служби, згідно якої внесено зміни до п.3 контракту та встановлено, що посадовий оклад начальника Херсонської обласної комунальної аварійно-рятувальної служби становить 3360,00грн. 3.4. На підставі розпорядження голови Херсонської обласної ради від 26.03.2010р. №16, 26.03.2010р. між сторонами було укладено Додаткову угоду до контракту про внесення змін до п.29 розділу 6 контракту, згідно якої продовжено термін дії контракту до 27.04.2015р. 3.5. Факт перебування відповідача на вищевказаній посаді підтверджується також відомостями трудової книжки, копія якої наявна в матеріалах справи. 3.6. 30.03.2015р. розпорядженням голови Херсонської обласної ради №20, позивача було звільнено з посади начальника Херсонської обласної комунальної аварійно-рятувальної служби за власним бажанням у звязку з виходом на пенсію відповідно ст.38 КЗпПУ (наказ №16вк від 30.03.2015р.). 3.7. Наказом позивача від 30.03.2015р. №16вк, у звязку з його звільненням, тимчасове виконання обовязків начальника Херсонської обласної комунальної аварійно-рятувальної служби покладено на командира рятувальної команди [PERSON] 3.8. Згідно п.20 контракту, у разі виходу начальника на пенсію йому виплачується грошова допомога у розмірі пяти посадових окладів. 3.9. Позивачу при звільненні не було виплачено грошову допомогу, передбачену контрактом. 3.10. Відповідно довідки №152, виданою Херсонською обласною комунальною аварійно-рятувальною службою від 22.09.2015р., на момент звільнення позивача його посадовий оклад складав 3360,00грн. 3.11. Статутом Херсонської обласної комунальної аварійно-рятувальної служби від 02.12.2004р. закріплено положення, що оплата праці працівників Служби здійснюється за рахунок, у порядку і розмірах, визначених чинними нормативно-правовими актами з питань аварійно-рятувальної справи (п.4.5.); служба відповідно до законодавства має право укладати договори, набувати майнових і немайнових прав, нести зобовязання, бути позивачем і відповідачем у суді (п.4.6.). 3.12. Відповідно до п.4.7 Статуту, служба створює фонди (розвитку, споживання, соціального забезпечення тощо), призначені для покриття витрат, повязаних з її діяльністю. 3.13. Питання виплати заробітної плати та грошової допомоги працівникам служби належить до компетенції керівника служби, який несе повну відповідальність за діяльність служби та цільове використання коштів. 3.14. Згідно листа-відповіді від 07.07.2015р. №173-00/646-006-21/58, Херсонська обласна рада на звернення позивача повідомила, що питання виплати грошової допомоги працівникам служби повинно вирішуватися за рахунок відповідного фонду, створеного службою. 3.15. Рішенням Дніпровського районного суду м.Херсона від 19.11.2015р. відмовлено в задоволенні позову [PERSON] до Херсонської обласної ради про стягнення заборгованості при звільненні та середнього заробітку за затримку розрахунку, у звязку з предявленням позову до неналежного відповідача. 3.16. Ухвалою Апеляційного суду Херсонської області від 14.12.2015р. рішення Дніпровського районного суду м.Херсона від 19.11.2015р. залишено без змін. 3.17. Відповідно довідки від 10.02.2016р. №03/01, виданої Управлінням з питань цивільного захисту Херсонської обласної державної адміністрації, при звільненні заступника начальника управління з питань надзвичайних ситуацій та у справах захисту населення від наслідків Чорнобильської катастрофи обласної державної адміністрації [PERSON] у звязку з виходом на пенсію у вересні 2008р. була нарахована та виплачена матеріальна допомога у розмірі 10-ти посадових окладів, а саме 24000,00грн. 3.18. Згідно розпорядження заступника голови Херсонської обласної ради від 08.04.2015р. №24, з 08.04.2015р. виконання обовязків начальника Херсонської обласної комунальної аварійно-рятувальної служби покладено на [PERSON] 3.19. Заборгованість по заробітній платі позивача станом на день звільнення 30.03.2015р. становила 37359,11грн., що підтверджується довідкою від 09.03.2016р. №37, виданою Херсонською обласною комунальною аварійно-рятувальною службою. 3.20. Заборгованість по заробітній платі позивача станом на 21.03.2016р. становить 29841,10грн., що підтверджується довідкою № 37/1 від 21.03.2016р., виданою Херсонською обласною комунальною аварійно-рятувальною службою. 3.21. Посадовий оклад позивача згідно Додаткової угоди до контракту від 11.01.2010р. становить 3360,00грн., розмір пяти посадових окладів позивача становить 16800,00грн., що підтверджується довідкою № 37/2 від 21.03.2016р., виданою Херсонською обласною комунальною аварійно-рятувальною службою. 3.22. Згідно довідки Херсонської обласної комунальної аварійно-рятувальної служби № 37 від 21.03.2016р., середня заробітна плата позивача на місяць складала 2702,78грн. 3.21. Позивачу на час розгляду справи не виплачено суму пяти посадових окладів та заборгованість по заробітній платі. 3.22. Нарахування середнього заробітку розпочинає свій перебіг з наступного дня за днем звільнення, тобто з 31.03.2015р. 3.23. Згідно довідки Херсонської обласної комунальної аварійно-рятувальної служби №37 від 09.03.2016р., середньомісячна заробітна плата позивача за останні два календарні місяці роботи, що передують дню звільнення, а саме за січень 2015р. становить у розмірі 2971,78грн., за лютий 2015р. - 2971,78грн. 3.24. Середньоденна заробітна плата позивача складає 148,59грн. (5943,56грн. (середньомісячна заробітна плата за січень-лютий 2015р.) : 40 робочих днів за два місяці (20 робочих днів у січні 2015р. + 20 робочих днів у лютому 2015р.). 3.25. Середній заробіток за весь час затримки становить 36701,73грн., що вираховується із розрахунку: середньоденна заробітна плата за січень - лютий 2015р. х кількість робочих днів за час затримки, де середньоденна заробітна плата складає 148,59 грн. без урахування обовязкових платежів, а кількість робочих днів затримки за період з 31.03.2015р. по 23.03.2016р. 247 днів. 4. Щодо правовідносин. 4.1. На підставі ч.3 ст.61 ЦПК України, обставини, встановлені судовим рішенням в цивільній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи, щодо яких встановлені ці обставини. 4.2. Відповідно до ст.116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред'явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум. В разі спору про розмір сум, належних працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган в усякому випадку повинен в зазначений у цій статті строк виплатити не оспорювану нею суму. 4.3. Відповідно до ст.117 КЗпП України в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. 4.4. Відповідно до правової позиції Верховного Суду України, викладеної у постанові від 29.01.2014р. у справі №6-144цс13, яка є обов'язковою для застосування за правилами статті 360-7 ЦПК України, не проведення з вини власника або уповноваженого ним органу розрахунку з працівником у строки, передбачені статтею 116 КЗпП України є підставою для відповідальності, передбаченої статтею 117 Кодексу, тобто виплати працівникові його середнього заробітку за весь час затримки по день фактичного розрахунку. Після ухвалення судового рішення про стягнення заборгованості із заробітної плати роботодавець не звільняється від відповідальності, передбаченої статтею 117 КЗпП України, а саме виплати середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні. 4.5. Відповідно до п.2 Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою КМУ від 8 лютого 1995 року № 100, середньомісячна заробітна плата за час вимушеного прогулу працівника обчислюється, виходячи з виплат за останні два календарні місяці роботи, що передують події, з якою пов'язана виплата, тобто, що передують дню звільнення працівника з роботи. 4.6. Відповідно до п.8. Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою КМУ від 8 лютого 1995 року № 100, нарахування виплат, що обчислюються із середньої заробітної плати за останні два місяці роботи, провадяться шляхом множення середньоденного (годинного) заробітку на число робочих днів/годин, а у випадках, передбачених чинним законодавством, календарних днів, які мають бути оплачені за середнім заробітком. Середньоденна (годинна) заробітна плата визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі (календарні) дні на число відпрацьованих робочих днів (годин), а у випадках, передбачених чинним законодавством, - на число календарних днів за цей період. 4.7. Відповідно до п.20 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про практику застосування судами законодавства про оплату праці» суд на підставі ст.117 КЗпП стягує на користь працівника середній заробіток за весь період затримки розрахунку, а при не проведенні його до розгляду справи - по день постановлення рішення, якщо роботодавець не доведе відсутності в цьому своєї вини. Сама по собі відсутність коштів у роботодавця не виключає його відповідальності. 4.8. Відповідно до ст.10 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. 4.9. Частинами 1 та 2 ст.11 ЦПК України передбачено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. 4.10. Статтями 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу і одним із способів такого захисту цивільних прав та інтересів є визнання права. 4.11. Відповідно до ст.60 ЦПК України, кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених ст.61 ЦПК України. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. 4.12. Відповідно до ч.3 ст.88 ЦПК України, якщо позивач, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. 5. Щодо мотивів, порушених прав, свобод чи інтересів. Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, закріплено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру. Оскільки позивачу при звільненні не були виплачені належні йому суми від підприємства в день звільнення, порушене право позивача на отримання належних йому сум при звільненні у встановлені законом строки - підлягає судовому захисту. Так, оскільки судом в ході розгляду справи встановлено, що у відповідача перед позивачем існує заборгованість по заробітній платі в розмірі 29841,10грн., що також не заперечується відповідачем, суд прийшов до висновку, що позовна вимога про стягнення заборгованості по заробітній платі підлягає задоволенню. Також, оскільки позивачу у звязку з виходом на пенсію не було виплачено грошову допомогу у розмірі пяти посадових окладів, право на яку передбачено п.20 контракту від 28.04.2009р. з Додатковою угодою до нього, суд прийшов до висновку, що позовна вимога в цій частині підлягає задоволенню. Твердження представника відповідача, що позивач у звязку з виходом на пенсію вже отримував матеріальну допомогу у розмірі десяти посадових окладів, не є предметом спору та судом не приймається до уваги, оскільки позивач отримав вказану матеріальну допомогу при звільненні у звязку з виходом на пенсію у вересні 2008р., працюючи на іншій посаді, за іншим контрактом. Крім того оскільки позивачу при звільненні не були виплачені належні йому суми від підприємства з вини відповідача, погашення заборгованості по заробітній платі на час розгляду справи не здійснено, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для стягнення з відповідача на користь позивача середнього заробітку за весь час затримки, що відповідає вимогам ст.117 КЗпП України. Твердження представника відповідача, що невиплата позивачу при звільненні всіх сум, що належать йому від підприємства відбулось з вини самого позивача, який працював на посаді начальника служби та в його повноваження входило вирішення питань щодо визначення розміру нарахування та порядок виплати заробітної плати, суд вважає необґрунтованими та не приймає до уваги, оскільки в ході розгляду справи було встановлено, що при звільненні позивача було призначено особу, виконуючу обовязки начальника служби. Враховуючи вищенаведене, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги є законними, обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Outcome: approved