Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-21 00:00:00

21.08.2015 позивач звернулася до суду з позовом до [PERSON], в якому просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітнього сина - [PERSON] [INFO], в розмірі 1/4 частини усіх заробітків (доходу) щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку., починаючи з 21.08.2015 до його повноліття. Свої вимоги обгрунтовує тим, що з 03 січня 2015 року з відповідачем перебуває у шлюбі, який зареєстрований відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Марківського РУЮ в Луганській області, актовий запис №2. Від шлюбу мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], який проживає з нею та перебуває на її утриманні. Відповідач добровільно будь-якої матеріальної допомоги на утримання дитини не надає. Позивач в судове засідання не з'явилася, надала заяву в котрій просить розглянути справу в за її відсутності. Свої вимоги підтримує в повному обсязі, не заперечує проти винесення заочного рішення (а.с.20). Відповідач в судове засідання повторно не з'явився, про час і місце судового засідання повідомлявся належним чином, так в судове засідання 07.09.2015 викликався шляхом розміщення повідомлення на офіційному веб-порталі Марківського районного суду Луганської області, на 22.09.2015 викликався через засоби масової інформації в порядку ч.9 ст.74 ЦПК України шляхом опублікування оголошення в газеті «Урядовий кур'єр» від 19.09.2015.(а.с.22). Відповідно до ч. 1 ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Тому зі згоди позивача суд суд вважає можливим провести заочний розгляд справи у відсутність сторін та ухвалити заочне рішення у справі, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. 22.09.2015, згідно ст.225 ЦПК України постановлено ухвалу про заочний розгляд справи. В силу положень ч. 2 ст. 197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Відповідно до статей 10, 11 ЦПК України сторони користуються рівними правами щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Суд сприяє всебічному і повному з'ясуванню обставин справи і розглядає цивільні справи в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно зі ст.60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Суд на основі всебічного, повного, об'єктивного та безпосереднього дослідження, кожного наявного у матеріалах справи доказу окремо, а також у їх сукупності, встановив наступні обставини, та відповідно до них визначив такі правовідносини: Позивач з 03 січня 2015 року перебуває у шлюбі з відповідачем, який зареєстрований відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Марківського РУЮ в Луганській області, актовий запис №2. про що свдчить свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] видане 03.01.2015 (а.с.4) Від шлюбу сторони мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Марківського РУЮ в Луганській області, актовий запис №23, батьками записані: в графі батько - [PERSON], в графі матір - [PERSON] (а.с.3). Згідно довідки про склад сім'ї №1442 від 17.08.2015 виданої Марківською селищною радою Марківського району Луганської області дитина, проживає разом з позивачкою, відповідач разом з ними не нареєстрований та не проживає ( а.с.5). Відповідно до вимог ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати своїх неповнолітніх дітей. Згідно ч. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до вимог ч.1 ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Згідно ч. 2 ст. 182 СК України, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину слід стягувати з дня пред'явлення позову. Відповідно до пп. 3 п. 5 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», від сплати судового збору звільняються позивачі за подання позовів про стягнення аліментів. Згідно зі ст. 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує, у тому числі, питання щодо розподілу між сторонами судових витрат. Відповідно до ч. 3 ст. 88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Приймаючи до уваги вимоги ст. 88 ЦПК України та положення Закону України «Про судовий збір», суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь держави судовий збір у сумі 243 грн. 60 копійок. У відповідності до ст. 367 ЦПК України суд вважає за необхідне допустити негайне виконання рішення у межах суми платежу за один місяць.

Outcome: approved