Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-18 00:00:00

1. Короткий виклад доводів пред`явленого позову. 1.1. В листопаді 2020 року [PERSON] звернулась до суду з вказаним позовом та посилається на те, що 21 березня 2016 року приблизно о 8 годині 37 хвилин неподалік від будинку по вул. Момота, 14 в м. Борисполі [PERSON] з газового балончика розпилила в обличчя позивача хімічну речовину та силоміць заштовхала [PERSON] до салону автомобіля марки «Toyota Corolla», номерний знак [NUMBER] . Після цього [PERSON] сіла на водійське сидіння та, заблокувавши двері салону автомобіля, всупереч волі [PERSON] повезла її в напрямку вул. Київський шлях та вул. Головатого в м. Борисполі. Неподалік від будинку по вул. Головатого, 71 в м. Борисполі [PERSON] зупинила автомобіль та з метою подолання опору [PERSON] з газового балончика повторно розпилила в її обличчя хімічну речовину. Крім того, за допомогою заздалегідь заготовленого електрошокера [PERSON] приблизно 10 разів вразила [PERSON] електрострумом в область її спини, рук та ніг. Однак в період часу, протягом якого транспортний засіб був в нерухомому стані, [PERSON] вдалось відштовхнути [PERSON] від себе, вискочити з салону автомобіля та втекти. Внаслідок незаконних дій відповідача [PERSON] були заподіяні тілесні ушкодження у вигляді хімічного опіку І-ІІ ступенів кон`юктиви правого ока, забою м`яких тканин із синцем лівої виличної області, забою м`яких тканин із синцем та саднами тильної поверхні правої кисті, синця лівого зап`ястку, по одному садну на спині зліва, чотирьох саден передньо-бокової поверхні правого стегна та синця передньої поверхні лівої гомілки. Вироком Бориспільського міськрайонного суду від 15 жовтня 2019 року [PERSON] визнано винною у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.146 КК України. 1.2. У зв`язку з ушкодженням здоров`я та відчуттям фізичного болю [PERSON] зазнала вагомі та глибокі душевні страждання. У такий спосіб їй заподіяна моральна шкода, розмір якої позивач оцінює в 200000 гривень. [PERSON] відмовляється навіть частково відшкодувати заподіяну нею шкоду. Тому [PERSON] просить суд стягнути з відповідача моральну шкоду в розмірі 200000 гривень. 2. Ставлення учасників судового процесу до пред`явленого позову. 2.1. У судовому засіданні представник позивача [PERSON] підтримує позов та наполягає на його задоволенні. 2.2. [PERSON] жодного разу не з`явилась у судове засідання. Вона неодноразово у встановленому порядку повідомлялась про час та місце розгляду цивільної справи. Ця обставина підтверджується поштовою кореспонденцією (а.с.54-55), а також довідками про доставлення відповідачу sms-повідомлень з інформацією про час та місце проведення судових засідань (а.с.48, 56). На підставі ч.1 ст.280 ЦПК України був проведений заочний розгляд цивільної справи у відсутності відповідача. 3. Обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин. 3.1. Зі змісту вироку Бориспільського міськрайонного суду від 15 жовтня 2019 року (а.с.9-30) та ухвали Київського апеляційного суду від 12 жовтня 2020 року (а.с.31-37) вбачається, що 21 березня 2016 року приблизно о 8 годині 37 хвилин неподалік від будинку по вул. Момота, 14 в м. Борисполі [PERSON] з газового балончика розпилила в обличчя позивача хімічну речовину та силоміць заштовхала [PERSON] до салону автомобіля марки «Toyota Corolla», номерний знак [NUMBER] . Після цього [PERSON] сіла на водійське сидіння та, заблокувавши двері салону автомобіля, всупереч волі [PERSON] повезла її в напрямку вул. Київський шлях та вул. Головатого в м. Борисполі. Неподалік від будинку по вул. Головатого, 71 в м. Борисполі [PERSON] зупинила автомобіль та з метою подолання опору [PERSON] з газового балончика знову розпилила в її обличчя хімічну речовину. Крім того, за допомогою заздалегідь заготовленого електрошокера [PERSON] приблизно 10 разів вразила [PERSON] електрострумом в область її спини, рук та ніг. В період часу, протягом якого транспортний засіб був в нерухомому стані, [PERSON] вдалось відштовхнути [PERSON] від себе, вискочити з салону автомобіля та втекти. На підставі ч.6 ст.82 ЦПК України вказані обставини не підлягають повторному доказуванню. 3.2. Спірні правовідносини регулюються главою 82 «Відшкодування шкоди» підрозділу 2 «Недоговірні зобов`язання» розділу ІІІ «Окремі види зобов`язань» книги п`ятої «Зобов`язальне право» ЦК України. 4. Норми права, якими керується суд при вирішенні спору. 4.1. Відповідно до ч.1 ст.1177 ЦК України шкода, завдана фізичній особі, яка потерпіла від кримінального правопорушення, відшкодовується відповідно до закону. 4.2. Згідно з ч.1 ст.1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній чи юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. 4.3. Відповідно до п.1, п.2 ч.2 ст.23 ЦК України моральна шкода полягає у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів. 4.4. Згідно з абз.2 ч.3 ст.23 ЦК України розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. 4.5. Відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. 4.6. Згідно з ч.6 ст.82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. 5. Мотиви, якими керується суд при вирішенні спору. 5.1. Зі змісту вироку Бориспільського міськрайонного суду від 15 жовтня 2019 року (а.с.9-30) та ухвали Київського апеляційного суду від 12 жовтня 2020 року (а.с.31-37) вбачається, що внаслідок незаконних дій відповідача [PERSON] були заподіяні тілесні ушкодження у вигляді хімічного опіку І-ІІ ступенів кон`юктиви правого ока, забою м`яких тканин із синцем лівої виличної області, забою м`яких тканин із синцем та саднами тильної поверхні правої кисті, синця лівого зап`ястку, по одному садну на спині зліва, чотирьох саден передньо-бокової поверхні правого стегна та синця передньої поверхні лівої гомілки. На підставі ч.6 ст.82 ЦПК України ці обставини не підлягають повторному доказуванню. 5.2. У зв`язку з тим з тим, що [PERSON] зазнала перелічені тілесні ушкодження, презюмується, що їй була заподіяна моральна шкода. Враховуючи незначну тривалість та глибину душевних страждань, яких зазнав позивач, а також вимоги розумності та справедливості суд вважає, що розмір моральної шкоди, заподіяної [PERSON] , становить 20000 гривень. Підстави для визначення моральної шкоди в більшому розмірі відсутні. 5.3. Вироком Бориспільського міськрайонного суду від 15 жовтня 2019 року (а.с.9-30) [PERSON] визнано винною у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.146 КК України. Ця обставина свідчить про те, що відповідач винен у заподіянні [PERSON] моральної шкоди. Тому у [PERSON] виникло зобов`язання відшкодувати позивачу моральну шкоду в розмірі 20000 гривень. В матеріалах цивільної справи відсутні докази на підтвердження того, що відповідач добровільно виконав це грошове зобов`язання. 5.4. З огляду на це суд вважає, що з [PERSON] на користь [PERSON] належить стягнути моральну шкоду в розмірі 20000 гривень. 6. Розподіл судових витрат. 6.1. Відповідно до ч.1, п.1 ч.3 ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Зокрема, до таких витрат належать витрати на професійну правничу допомогу. 6.2. Згідно з ч.1, ч.2 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. 6.3. [PERSON] сплатила судовий збір в розмірі 3000 гривень. Це підтверджується квитанцією №52659512 від 13 листопада 2020 року (а.с.1). Крім того, зі змісту акта приймання-передачі виконаних робіт від 13 листопада 2020 року (а.с.38) та квитанції №1311-1 від 13 листопада 2020 року (а.с.39) вбачається, що [PERSON] витратила грошові кошти в розмірі 20000 гривень на оплату професійної правничої допомоги. Пред`явлений нею позов задоволений лише на 10%. 6.4. З огляду на це суд вважає, що з [PERSON] на користь [PERSON] належить стягнути витрати на оплату судового збору в розмірі 300 гривень, а також витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 2000 гривень.

Outcome: partial