Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-05 00:00:00

20 листопада 2018 року представник позивача звернулась до суду з позовною заявою до Фастівської міської ради Київської області про визнання права власності на спадщину, мотивуючи вимоги тим, що помер батько позивача [PERSON], після смерті якого відкрилась спадщина до складу якої увійшли житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами, розташований в [ADDRESS] та на дві земельні частки (паї) у землі, які перебувають у колективній власності КСП «Фастівське» розмірами 4,31 га в умовних кадастрових одиницях, що знаходяться на території Малоснітинської сільської ради Фастівського району Київської області (належали померлому [PERSON] на підставі сертифікатів на право на земельні частки (паї). За життя [PERSON] заповіту не склав, тому право на спадкування за законом одержав позивач [PERSON], як син спадкодавця. Реалізовуючи своє право на спадщину позивач звернувся до нотаріальної контори для отримання свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами та на зазначені земельні частки (паї) у землі, однак у видачі свідоцтв про право на спадщину нотаріусом Фастівської міської державної нотаріальної контори Київської області було відмовлено, з підстав не надання правовстановлюючих документів на ім'я спадкодавця, які б підтверджували належність спадкового майна (будинку) саме спадкодавцеві, а подані оригінали правовстановлюючих документів - сертифікати на право на земельні частки (паї) пошкоджені вогнем та фізично зношені настільки, що неможливо чітко та однозначно встановити їх зміст. Однак позивач [PERSON] позбавлений можливості надати нотаріусу правовстановлюючі документи, адже право на житловий будинок та земельні частки (паї) спадкодавець його батько [PERSON] набув в порядку спадкування за законом після смерті своєї матері [PERSON], яка померла [INFO], однак не встиг за життя отримати відповідні свідоцтва про право на спадщину за законом та відповідно виготовити та отримати правовстановлюючі документи на своє ім'я. Також представник позивача заначила, що 09.11.2007 року в вищевказаному будинку сталася пожежа, внаслідок якої було частково знищено та пошкоджено правовстановлюючі документи, в тому числі на житловий будинок та земельні частки (паї), що увійшли до спадкової маси. На підставі зазначеного просила суд визнати за [PERSON] право власності на житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами, що розташований в [ADDRESS] та право власності на земельні частки (паї) у землі, які перебувають у колективній власності КСП «Фастівське» розмірами 4,31 га в умовних кадастрових одиницях, що знаходяться на території Малоснітинської сільської ради Фастівського району Київської області (належали померлому [PERSON], на підставі сертифікатів на право на земельні частки (паї), в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON], померлого [INFO]. 21 листопада 2018 року провадження у справі було відкрито за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання. В підготовче судове засідання позивач та представник позивача не з'явилися, про день та час розгляду справи повідомлені вчасно та належним чином, до суду надали заяву про розгляд справи за їх відсутності, позов підтримують. Відповідач в підготовче судове засідання не з'явився, про день та час розгляду справи повідомлений вчасно та належним чином, через канцелярію суду подав клопотання, в якому просить розглядати справу без участі представника, проти позову не заперечують. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, оцінивши подані докази за своїм внутрішнім переконанням, всебічно й повно з'ясувавши обставини, які мають юридичне значення для розгляду справи та вирішення спору по суті, суд встановив наступне. Судом встановлено, що [INFO] помер [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть, виданим 30.10.2013 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Фастівського міськрайонного управління юстиції у Київській області, серія [NUMBER] /а.с.36/. Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина на житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами, що знаходиться в [ADDRESS] та на дві земельні частки (паї) у землі, які перебувають у колективній власності КСП «Фастівське» розмірами 4,31 га в умовних кадастрових одиницях, що знаходяться на території Малоснітинської сільської ради Фастівського району Київської області. Відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER], виданого Відділом реєстрації актів громадського стану Фастівського міськвиконкому, [INFO] народився [PERSON] /а.с.10/. Батьками записано [PERSON] та [PERSON]. За життя [PERSON] заповіту не склав, тому право на спадкування за законом одержав позивач [PERSON], як син померлого /а.с.10/. Реалізовуючи своє право на спадщину позивач звернувся до нотаріальної контори для отримання свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами та на зазначені земельні частки (паї) у землі, однак у видачі свідоцтв про право на спадщину нотаріусом Фастівської міської державної нотаріальної контори Київської області було відмовлено, з підстав не надання правовстановлюючих документів на ім'я спадкодавця, які б підтверджували належність спадкового майна (будинку) саме спадкодавцеві, а подані оригінали правовстановлюючих документів - сертифікати на право на земельні частки (паї) пошкоджені вогнем та фізично зношені настільки, що неможливо чітко та однозначно встановити їх зміст. Судом встановлено, що позивач [PERSON]був позбавлений можливості надати нотаріусу правовстановлюючі документи, адже право на житловий будинок та земельні частки (паї) спадкодавець його батько- [PERSON] набув в порядку спадкування за законом після смерті своєї матері [PERSON], яка померла [INFO], однак не встиг за життя отримати відповідні свідоцтва про право на спадщину за законом та відповідно виготовити та отримати правовстановлюючі документи на своє ім'я. Також встановлено, що [PERSON] померла [INFO], що підтверджується повторним свідоцтвом про смерть, виданим 15.05.2012 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Фастівського міськрайонного управління юстиції у Київській області, серія [NUMBER] /а.с.24/. Згідно довідки №295 від 14.11.2007 року виданою службою державного пожежного нагляду Фастівського району вбачається, що 09.11.2007 року в житловому будинку гр. [PERSON] за адресою: [ADDRESS] виникла пожеже, внаслідок пожежі вогнем знищено меблі, папери, речі та ін. /а.с.28/. Проаналізувавши обставини справи, оцінивши представлені сторонами в порядку ст. 76 ЦПК України докази в їхні сукупності, суд вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими і підлягають задоволенню. Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України у постанові від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Відповідно до ч. 2 ст. 16 ЦК України способом захисту цивільних прав та інтересів є визнання права. Гарантії здійснення права власності та його захисту закріплені в Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950р., зокрема, в ст.1 Першого протоколу до неї (ратифіковано законом України від 17.07.1997р. №475/97-ВР), яка є складовою правової системи відповідно до ст. 9 Конституції України. Так, відповідно до ч.4 ст.41 Конституції України, ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого майнового права та інтересу (ст.16 Цивільного кодексу України). Об'єктами права власності є будь-які речі (майно). Річчю є предмет матеріального світу, щодо якого можуть виникати цивільні права та обов'язки (ст.179 ЦК України). Статтею 1218 ЦК встановлено, що до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Умовою для переходу в порядку спадкування права власності на об'єкти нерухомості, в тому числі житловий будинок, інші споруди, земельну ділянку є набуття спадкодавцем зазначеного права у встановленому законодавством України порядку. Відповідно до п. 3.3 Листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 року № 24-753/0/4/13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» зазначено, що «у випадках відсутності правовстановлюючих документів у зв'язку з їх втратою та відсутності реєстрації об'єкта нерухомості за спадкодавцем (на ім'я спадкодавця) суди, в основному, задовольняють вимоги спадкоємців про визнання права власності на нерухоме майно». Також, у даному Листі, зазначено, що «найпоширенішою причиною звернення особи в справах про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування є неможливість спадкоємцями, які прийняли спадщину, оформити своє право на спадщину в нотаріальній конторі з причин відсутності правовстановлюючих документів на спадкове майно на ім'я спадкодавця та/або відсутності державної реєстрації нерухомого майна спадкодавцем». Також, судом встановлено, що спадкодавець за життя набув у власністьжитловий будинок з господарськими будівлями і спорудами, що розташований в [ADDRESS] та право власності на земельні частки (паї) у землі, які перебувають у колективній власності КСП «Фастівське» розмірами 4,31 га в умовних кадастрових одиницях, що знаходяться на території Малоснітинської сільської ради Фастівського району Київської області, що належали померлому [PERSON], на підставі сертифікатів на право на земельні частки (паї). Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Тобто, передумовою для застосування ст. 392 ЦК України є відсутність іншого, окрім судового, шляху для відновлення порушеного права. Стаття 328 ЦК України встановлює, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Суд вважає доведеним, що позивач є спадкоємцем за законом після смерті [PERSON], фактично вступив в управління та володіння спадковим майном, тому набув право спадкування, але в зв'язку з відсутністю оригіналів правовстановлюючих документів та державної реєстрації спадкового нерухомого майна, немає можливості переоформити на своє ім'я спадщину, саме тому у суду є всі підстави для визнання за ним права власності в порядку спадкування за законом, оскільки іншого порядку визнання права власності в порядку спадкування при відсутності оригіналів правовстановлюючих документів та державної реєстрації на спадкове нерухоме майно не існує. На підставі викладеного,

Outcome: approved