Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-11 00:00:00

19 січня 2021 року до Варвинського районного суду Чернігівської області надійшла вказана позовна заява. В обґрунтування позовних вимог посилаються на те, що [PERSON] з метою отримання банківських послуг підписав заяву б/н від 21 жовтня 2010 року, на підставі чого, банком було відкрито відповідачу картковий рахунок з встановленим кредитним лімітом, в подальшому розмір якого був збільшений до 27 500 грн. Зазначена заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг» і «Тарифами Банку», що викладені на банківському сайті, складають договір про надання банківських послуг. При цьому позивач АТ КБ «ПриватБанк» свої зобов`язання за договором виконав у повному обсязі, надавши відповідачу можливість розпоряджатися кредитними коштами на умовах, передбачених Договором, та в межах встановленого кредитного ліміту. Натомість в порушення умов договору у встановлені строки кредит та інші передбачені договором платежі не сплачує, у зв`язку з чим виникла заборгованість зі сплати тіла кредиту та відсотків за користування кредитом. Заборгованість станом на 30 листопада 2020 року становить 33 129, 23 грн, з яких: 25 191, 39 грн - заборгованість за тілом кредиту; 7 937, 84 грн - заборгованість за простроченими відсотками. У зв`язку з цим, позивач просить стягнути з [PERSON] на користь АТ КБ «ПриватБанк» заборгованість за кредитним договором б/н від 21 жовтня 2010 року у розмірі 33 129, 23 грн, а також понесені судові витрати у виді сплаченого судового збору у розмірі - 2 270 грн. Ухвалою Варвинського районного суду Чернігівської області від 20 січня 2021 року дану позовну було залишено без руху та надано 10 (десяти) денний строк для усунення недоліків. В подальшому, вказані судом недоліки, позивачем були усуненні. У зв`язку з цим, ухвалою Варвинського районного суду Чернігівської області від 01 березня 2021 року позовну заяву прийнято до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, відкрито провадження у справі та призначено справу до судового розгляду на 29 березня 2021 року, яке в подальшому через неявку відповідача було відкладене на 12 квітня 2021 року. Представник позивача в судове засідання не з`явився, разом з позовом подав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав у повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечує (а.с. 76). Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце судового розгляду повідомлявся засобами поштового зв`язку, за адресою його зареєстрованого місця проживання (а.с. 103), а також шляхом розміщення оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України (а.с. 101). Відзиву на позовну заяву чи інших заяв з процесуальних питань від відповідача не надійшло. На підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Оскільки відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового розгляду, про причини своєї неявки в судове засідання не повідомив, відзиву не подав, а позивач не заперечує проти заочного розгляду справи, суд на підставі ст. 280 ЦПК України проводить заочний розгляд справи. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що зазначений позов слід задовольнити з таких підстав. Судом встановлено, що 21 жовтня 2010 року [PERSON] з метою укладення договору з ПАТ КБ «ПриватБанк», правонаступником якого є АТ КБ «ПриватБанк», про надання банківських послуг, підписав анкету-заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у ПриватБанку, відповідно до якої виявив бажання оформити на своє ім`я платіжну картку, кредитку «Універсальна»/Gold, з встановленим кредитним лімітом у сумі - 300 грн (а.с. 21). У даній заяві, також, зазначено, що відповідач згодний з тим, що ця заява разом з Пам`яткою клієнта, Умовами та Правилами надання банківських послуг і Тарифами становить між ним та банком договір про надання банківських послуг, а також, що він ознайомився та погодився з Умовами та Правилами надання банківських послуг і Тарифами банку. Окрім вищевказаної анкети-заяви, відповідач [PERSON] 24 грудня 2010 року, підписав довідку про Умови кредитування з використання кредитки «Універсальна, 55 днів пільгового періоду», відповідно до якої встановлено, зокрема, базова % ставка в місяць в розмірі 2,5% (нараховується на залишок заборгованості виходячи з розрахунку 360 днів на рік), розмір щомісячних платежів у виді 7% від заборгованості, але не менше 50 грн і не більше залишку заборгованості, та 3,75% нарахування на суму несанкціонованого перевищення ліміту кредитування (а.с. 22). За нормами ч. 1, 2 ст. 207 ЦК України (в редакції від 12 жовтня 2010 року, чинній на момент виникнення правовідносин), правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом ст. 626, 628 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною 1 ст. 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Факт підписання [PERSON] вказаної анкети-заяви та довідки про умови кредитування останнім не спростований та не оспорюється. За таких обставин, судом встановлено, що 21 жовтня 2010 року між ПАТ КБ «ПриватБанк», правонаступником якого є АТ КБ «ПриватБанк», та [PERSON] виникли договірні відносини, оскільки між ними було укладено договір про надання банківських послуг, відповідно до якого останній отримав платіжну картку з встановленим кредитним лімітом та вказаними умовами кредитування, в тому числі, визначено порядок нарахування базової ставки відсотків за місяць та відсотків щодо нарахування на суму несанкціонованого перевищення ліміту кредитування. Як вбачається з довідки наданої позивачем, відповідно до укладеного договору відповідач [PERSON] отримував кредитні картки з вказаними номерами, датою їх відкриття та терміном дії (а.с. 19), рух коштів по яких, відображений у відповідній виписці банку (а.с. 55-73). Довідкою про зміну умов кредитування та обслуговування кредитної картки, оформленої на [PERSON] підтверджується зміна розміру кредитного ліміту, зокрема його збільшення до 27 500 грн (а.с. 20). Крім анкети-заяви та довідки про Умови кредитування з використання кредитки «Універсальна, 55 днів пільгового періоду», позивачем додано до позову Витяг з Умов та правил надання банківських послуг у ПриватБанку, які розміщені на сайті www.privatbank.ua (а.с. 23-47). Зважаючи на те, що відповідачем [PERSON] порушуються умови кредитування, банк нарахував останньому заборгованість, яка станом на 30 листопада 2020 року становить - 33 129, 23 грн, з яких: 25 191, 39 грн - заборгованість за тілом кредиту; 7 937, 84 грн - заборгованість за простроченими відсотками, що підтверджується розрахунком заборгованості позичальника [PERSON] за договором б/н від 21 жовтня 2010 року (а.с. 6-18). Згідно зі ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Зі змісту ст. 526, 530 ЦК України вбачається, що зобов`язання повинно виконуватися відповідно до умов договору у встановлені строки. Відповідно до положень ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Згідно з ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Судом встановлено, що після укладення вищезазначеного договору відповідач [PERSON] користуватися кредитними коштами наданими АТ КБ «ПриватБанк», що підтверджується відповідною випискою про рух коштів по карткових рахунках відповідача та наявністю такої заборгованості. Суд зважає, що під час судового розгляду стороною відповідача розрахунок такої заборгованості не спростовувався, оскільки відповідач будь-яких заперечень щодо його змісту до суду не надав. За таких обставин, оскільки відповідач допустив порушення зобов`язань, встановлених договором, доказів своєчасного та належного виконання кредитного договору не надав, що свідчить про наявність заборгованості за тілом кредиту та простроченими відсотками за користування кредитом на загальну суму - 33 129, 23 грн. Таким чином, суд приходить до висновку про наявність правових підстав для задоволення заявлених позовних вимог та стягнення з відповідача [PERSON] заборгованості за кредитним договором про надання банківських послуг №б/н, від 21 жовтня 2010 року, в розмірі - 33 129, 23 грн. У зв`язку з цим, відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України, необхідно стягнути з відповідача на користь позивача сплачений судовий збір у сумі 2 270 грн. На підставі наведеного,

Outcome: approved