Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-03 00:00:00

21.02.2012 року [PERSON] звернулась до Малиновського районного суду м. Одеси з позовом до Одеської міської ради про встановлення факту проживання однією сім'єю, встановлення факту прийняття спадщини та визначення додаткового строку для прийняття спадщини. В подальшому позивачка уточнила позовні вимоги та просила суд визнати її такою, що проживала разом з [PERSON] однією сім'єю а також те, що вона утримувала [PERSON] за його життя; усунути від права на спадкування за законом після смерті [PERSON], померлого [INFO], [PERSON]; визнати за нею право власності в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON], померлого [INFO] на квартиру [ADDRESS]. При цьому позивачка посилається на те, що [PERSON], [INFO], був власником квартири [ADDRESS]. Проживав та був зареєстрований у зазначеній квартирі з 10.06.1958 року по момент смерті [INFO]. З вказаним чоловіком позивачка є дальньою родичкою, тому проживала спільно з ним з дуже давніх пір. Оскільки останній був вже похилого віку та мав проблеми зі здоров'ям, на його прохання, [PERSON], у 2001 році вселилася у зазначену квартиру. За час спільного проживання в квартирі вона допомагала йому, як члену власної родини. Робили разом покупки, позивачка допомагала йому з ліками, коштами, сплачувала комунальні послуги під час його скрутного становища, тобто проживали однією сім'єю, були пов'язані спільним побутом, мали взаємні права та обов'язки, вели спільне господарство, об'єднували та витрачали кошти, тобто вели спільне домогосподарство. Після смерті [PERSON], відкрилася спадщина у вигляді квартири [ADDRESS]. За життя спадкодавця, ним не був складений заповіт. Після смерті [PERSON] до нотаріальної контори звернулась його сестра - [PERSON] з заявою про прийняття спадщини. Позивачка вважає, що [PERSON] слід усунути від спадщини як особу, яка відмовилась допомагати [PERSON] під час хвороби, коли він потребував догляду. Позивачка також звернулась до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, проте їй було відмовлено з підстав того, що немає встановленого факту проживання її однією сім'єю з померлим та не була усунута від спадщини відповідачка. Через це позивачка була вимушена звернутись до суду. В судове засідання позивач не з'явилась, про час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, про причини неявки суд не повідомила. Представник ОМР в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про причин неявки суд не повідомив. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги не визнала в повному обсязі, про що були надані вмотивовані заперечення. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов задоволенню не підлягає з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON], [INFO], був власником квартири [ADDRESS]. Проживав та був зареєстрований у зазначеній квартирі з 10.06.1958 року по момент смерті [INFO]. Вказане підтверджується Свідоцтвом про право власності на житло виданим 30.01.2009 року Управлінням житлово-комунального господарства та паливно-енергетичного комплексу Одеської міської ради, свідоцтвом про смерть [PERSON] від 09.12.2011 року виданим Другим Малиновським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Одеського міського управління юстиції. В судовому засіданні позивач у відповідності до ч. 1 ст. 60 ЦПК України не довела належними доказами факту проживання за життя з [PERSON], а також факту доглядання за ним під час його хвороб, ведення з ним спільного господарства та спільного проживання однією сім'єю. В судових засідання були допитані свідки на боці позивача: [PERSON], [PERSON], а також свідок на боці відповідача: [PERSON]. Так свідки зі сторони позивача та відповідача надали суду протиречиві свідчення, а тому суд відноситься критично до показання всіх свідків, що приймали участь у справі. Інших належних доказів у відповідності до ч.1 ст. 60 ЦПК України до суду, з боку позивача, на підтвердження власних доводів, надано не було. Таким чином обставини, якими обґрунтовувалися вимоги позивача в судовому засіданні доведені належними доказами не були. Тому суд приходить до висновку щодо доцільності відмови у позовних вимогах в повному обсязі.

Outcome: dismissed