Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-18 00:00:00

20 вересня 2016 року [PERSON] звернулася до Рубіжанського міського суду Луганської області з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на малолітнього сина [PERSON], [INFO] у сумі 1500,00 гривень щомісяця та стягнення аліментів на себе, як дружину з якою проживає малолітній син у розмірі 1000,00 гривень щомісячно до досягнення дитиною трьох років. Свій позов вона обґрунтовує тим, що з відповідачем перебуває у шлюбі та вони мають спільного сина, з яким позивач з 04.09.2016 року проживає окремо. З часу початку окремого проживання відповідач добровільно матеріальної допомоги не надає, позивач перебуває у відпустці по догляду за дитиною, її щомісячний дохід складає 860,00 гривень, вона самостійно винаймає квартиру. В звязку з тим, що відповідач має мінливий заробіток, позивач вважає необхідним стягнути з нього аліменти у твердій грошовій сумі. В судове засідання позивач та її представник не зявилися, про час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином, 18.01.2017 року представник позивача надав через канцелярію суду заяву про розгляд справи за відсутності позивача та її представника, позовні вимоги підтримують та просять задовольнити. Додатково представник позивача вказує, що відповідач працює за цивільно-правовими договорами, офіційно не працевлаштований, тому має мінливий дохід, що на думку представника є підставою для стягнення аліментів в твердій грошовій сумі (а.с. 94). В судове засідання відповідач не зявився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, що підтверджується рекомендованим повідомленням № 931003380079 наявним у справі (а.с. 93). 16.11.2016 року відповідач через канцелярію надав заяву про проведення судового розгляду без його участі та врахувати подані ним заперечення, в яких просить відмовити в повному обсязі позивачу за необгрунтованістю. Згідно письмових заперечень відповідача, він вказує, що з вересня 2016 року надає позивачу для неї та їх сина гроші у сумі 100-150 гривень щотижня. Заперечує проти мінливості свого заробітку як вказує позивач, оскільки має постійний дохід, який за виконану ним роботу сплачує приватний підприємець [PERSON] Також, відповідач повідомляє, що за рішенням Рубіжанського міського суду Луганської області від 26.07.2012 року зобовязаний сплачувати аліменти [PERSON] на неповнолітнього сина [PERSON] у розмірі ? частки своїх доходів. В запереченнях відповідач згоден на стягнення з нього аліментів на сина [PERSON], [INFO] у розмірі 1/6 частки доходу. Стосовно вимог про стягнення аліментів з відповідача у 1000,00 гривень щомісячно на позивача вказує, що його щомісячний дохід становить приблизно 1750,00 гривень, з яких утримуються податки у сумі 341,25 гривень, 700,00 гривень аліменти на сина [PERSON] за рішенням суду від 26.07.2012 року, залишок на руки відповідачу становить 708,75 гривень, тому сплачувати утримання своїй дружині відповідач не має можливості (а.с. 28-35). Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідно до ч. 2 ст. 11 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Відповідно до ч. 2 ст. 158 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, має право заявляти клопотання про розгляд справи за її відсутністю. Враховуючи, що сторони скористалися правом заявити клопотання про розгляд справи за їх відсутності, суд розглядає цивільну справу за наявними у справі матеріалами. Суд, розглянувши цивільну справу в межах заявлених позовних вимог, об'єктивно оцінивши докази, які містяться в справі, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з таких підстав. В судовому засіданні встановлено, що позивач та відповідач перебувають в зареєстрованому шлюбі з 25.07.2014 року, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб (а.с. 8). Від шлюбу сторони мають спільного сина [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження (а.с. 7). Згідно довідки про склад сімї від 20.09.2016 року, в квартирі [ADDRESS], яка належить відповідачу, зареєстровані сторони та їх неповнолітній син [PERSON], [INFO] (а.с. 6). Згідно довідки про склад сімї від 11.11.2016 року, в квартирі [ADDRESS], власником якої вже зазначена позивач, зареєстровані сторони та їх неповнолітній син [PERSON], [INFO] (а.с. 42). За договором оренди житлового приміщення віл 06.10.2016 року [PERSON] разом з неповнолітній сином [PERSON] має у строковому платному користуванні квартиру [ADDRESS], зі строком оренди до 01.10.2017 року. Орендна плата становить 156,58 гривень на місяць, також наймач зобовязана сплачувати щомісяця плату за використані житлово-комунальні послуги (а.с. 39-40). Згідно довідки Управління праці та соціального захисту населення від 08.11.2016 року [PERSON] знаходиться на обліку та отримує щомісячну одноразову допомогу при народженні 1-єї дитини у розмірі 860,00 гривень щомісячно (а.с. 41). На підтвердження наявності роботи та доходу у відповідача, ним суду надано копію договору № 10 про виконання робіт від 01.09.2016 року, за яким відповідач як підрядник бере на себе зобовязання виконати на свій ризик роботи за завданням ФОП [PERSON] щодо виконання згідно зазначеного у договорі переліку. Вартість робіт визначається сторонами за домовленістю по факту їх виконання за результатами кожного календарного місяця та фіксується в актах про виконання робіт, замовник зобовязаний перерахувати зазначену в акті суму підряднику в день підписання акту. Дія договору становить до 31.12.2016 року (а.с. 34-35). Згідно довідки Фізичної особи-підприємця [PERSON], [PERSON] працював у підприємця за цивільно-правовим договором, його дохід за період з 01.09.2016 року по 31.10.2016 року склав 3350,00 гривень (а.с. 30-33). Рішенням Рубіжанського міського суду Луганської області від 26.07.2012 року в цивільній справі № 1224/483/12 з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO] стягнуто аліменти у розмірі ? частки всіх доходів з 18.07.2012 року до досягнення дитиною повноліття. Рішення набрало законної сили (а.с. 29). Відповідно до частин 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України №\~789ХІІ (78912) від 27.02.1991 року та набула чинності для України 27.09.1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно ст. 180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1)стан здоровя та матеріальне становище дитини; 2)стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів; 3)наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4)інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ч. 1 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно до ч. 1 ст. 184 СК України якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Суд не погоджується з позицією відповідача, зазначеною у його запереченнях щодо його згоди про стягнення з нього аліментів у розмірі 1/6 частки його доходу. Відтак аліменти на дитину стягуються у частці за ст. 183 СК України та у твердій грошовій сумі за ст. 184 СК України, при цьому як правило аліменти стягуються у частці від заробітку (доходу). Разом з цим, за ст. 184 СК України передбачені окремі випадки встановлення розміру аліментів у твердій грошовій сумі за наявності таких умов, перелік яких не є вичерпним: -нерегулярний, мінливий дохід, одержання частини доходу в натурі; -інші обставини, що мають істотне значення; -наявність заяви платника або одержувача. Можливість стягнення аліментів у твердій грошовій сумі тому й передбачена нормою Сімейного кодексу України на випадок, коли визначити розмір аліментів у частці неможливо або складно, оскільки стягнення частки з нерегулярного (мінливого) доходу мало б несистематичний або навіть епізодичний характер, що в свою чергу вплине на забезпечення належного рівня життя дитини та порушить принцип стягнення аліментів щомісячно за ст. 181 СК України. Також, на думку суду, одержувачу аліментів та державному виконавцю було б досить важко щомісяця встановлювати розмір доходу платника аліментів та визначати місце отримання такого доходу, щоб з нього вирахувати певну частку для стягнення, визначити чи відповідає ця частка встановленому ч. 2 ст. 182 СК України мінімуму аліментів тощо. При цьому не про всі отримані доходи можливо дізнатися в місяць такого отримання чи принаймні в наступному місяці, про отримання деяких доходів можливо дізнатися лише наступного року, після подання річної податкової звітності. Відповідачем подано суду копії договору № 10 про виконання робіт від 01.09.2016 року, актів виконаних робіт, довідки підприємця як докази підтвердження отримання ним постійного щомісячного доходу (а.с. 30-35). Аналізуючи ці копії документів, суд дійшов висновку, що ці докази навпаки підтверджують наявність у відповідача нерегулярного доходу, оскільки договір укладений лише на строк до 31.12.2016 року, умовами договору не передбачено певного обєму робіт, які повинен виконати підрядник; вартості чи мінімальної вартості робіт; також не встановлено сторонами договору, що роботи та відповідно розрахунки за них проводяться між ними щомісячно чи в інші строки, що буде говорить про регулярність цих виплат. Додатково суд враховує, що за весь період слухання справи, відповідачем були надані копії документів, які підтверджують отримання ним доходу за договором № 10 лише за два місяці у вересні та жовтні 2016 року, за решту часу дії договору доказів отримання за ним будь-якої плати відповідачем не надано, також не надано інших доказів про наявність у нього заробітку чи доходу. Тому, враховуючи вищевказане, суд погоджується з доводами позивача та її представника які заявляють про можливість стягнення аліментів у твердій грошовій сумі, оскільки тому є наявні підстави згідно ст. 184 СК України та присутні у справі докази про нерегулярні доходи відповідача. Із вказаних вище підстав відхиляються доводи відповідача про можливість стягнення аліментів з нього у розмірі 1/6 частки від доходу. Визначаючи розмір аліментів суд враховує обставини, зазначені у ст. 182 СК України. У пункті 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15.05.2006 року № 3 зазначено, що за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Згідно з ч. 3 ст. 181 СК аліменти на дитину присуджуються в частці від заробітку (доходу) й матері, батька (ст. 183 цього Кодексу) або в твердій грошовій сумі (ст. 184 СК) і виплачуються щомісячно. Обовязок батьків утримувати своїх дітей є безумовним і не залежить від того, чи є батьки працездатними й чи є в них кошти, достатні для надання утримання, а лише враховується судом при визначені розміру стягуваних аліментів. З відповідача за рішенням суду від 26.07.2012 року стягнуті аліменти на його старшого сина [PERSON], [INFO] у розмірі ? частки заробітку (доходів), однак доказів примусового стягнення цих аліментів чи їх утримання з доходів відповідача до справи не надано. Суд не приймає як доказ фактичної сплати аліментів на сина [PERSON], [INFO], лише наявність рішення суду та зазначення у довідках ФОП [PERSON] розміру аліментів по 700,00 гривень у вересні та жовтні 2016 року, оскільки ці копії документів не є належними доказами фактичного утримання аліментів на старшу дитину відповідача. Відтак, відповідач є працездатний, його вік дає можливість мати постійну роботу та стабільний дохід у вигляді заробітної плати, також відповідач як батько відповідальний за належне матеріальне забезпечення своїх дітей, за їх фізичний і духовний розвиток. Доказів, які спростовують це відповідачем до справи не надано, також немає у справі доказів поганого стану здоровя відповідача, який перешкоджав би йому утримувати своїх дітей. Суд також не приймає пояснення відповідача щодо добровільної сплати аліментів позивачу з вересня 2016 року, оскільки доказів цьому також не надано. Мінімальний розмір аліментів на дитину встановлений частиною 2 статті 182 СК України та не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Розмір прожиткового мінімуму на дитину до 6 років з 01.01.2017 року станом на час розгляду справи становить 1355,00 гривень. Отже, мінімальний розмір аліментів на дітей віком до 6 років становить 406,50 гривень. За відомостями Головного управління статистики в Луганській області, що розміщені на їх офіційному сайті, середня заробітна плата в області у 2016 році у вересні місяці становила 5043,00 гривні, у жовтні 4917,00 гривень; у листопаді 4996,00 гривень. Відповідно до ч. 3 ст. 70 Закону України «Про виконавче провадження» загальний розмір усіх відрахувань під час кожної виплати заробітної плати та інших доходів боржника не може перевищувати 50 відсотків заробітної плати, що має бути виплачена працівнику, у тому числі у разі відрахувань за кількома виконавчими документами. Доказів будь-яких відрахувань з заробітної плати та інших доходів відповідача справа не містить. Визначаючи розмір аліментів на дитину у твердій грошовій сумі суд враховує, що відповідач та позивач як батьки малолітнього сина зобовязані разом піклуватися про нього. Також, при визначенні розміру аліментів на дитину, окрім тих обставин, що зазначені у цьому рішенні суду вище, суд враховує таке: -наявність у відповідача іншого неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]; -отримання позивачем щомісячної державної допомоги при народженні дитини у сумі 860,00 гривень; -розмір середньої заробітної плати по регіону та розмір прожиткового мінімуму на дітей; -працездатність відповідача та знаходження позивача у відпустці по догляду за дитиною віком до трьох років; -обовязок відповідача утримувати своїх дітей тощо. Таким чином, суд, виходячи з засад розумності, виваженості та справедливості, визначає розмір аліментів на дитину [PERSON], [INFO] у сумі 1400,00 гривень на місяць. Відповідно до ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову. Враховуючи, що батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, суд вважає за необхідне позов в частині стягнення аліментів на дитину задовольнити частково та стягнути аліменти з [PERSON] на користь [PERSON] на малолітнього сина [PERSON], [INFO] у твердій грошовій сумі в розмірі 1400,00 гривень щомісячно починаючи з 20.09.2016 року до досягнення дитиною повноліття. Відповідно до ч. 3 ст. 184 СК України розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону. Щодо позовних вимог про стягнення аліментів дружині суд дійшов такого висновку. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 75 СК України дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного. Право на утримання (аліменти) має той із подружжя, який є непрацездатним, потребує матеріальної допомоги, за умови, що другий із подружжя може надавати матеріальну допомогу. Відповідно до ст. 80 СК України аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ст. 84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання\~дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того чи вона працює та незалежно\~\~від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Суд не погоджується з доводами відповідача про відсутність у нього можливості надавати матеріальну допомогу. Як було встановлено судом, відповідач є фізично здоровою людиною, працездатний, він не позбавлений можливості отримувати дохід, достатній для утримання двох неповнолітніх дітей, є відповідальним як батько за належне матеріальне забезпечення своїх дітей, за їх фізичний і духовний розвиток. Відсутність у відповідача постійної роботи жодним чином не свідчить про неможливість відповідача надавати матеріальну допомогу позивачу, з урахуванням зазначених вище обставин. Оскільки, позивач як дружина, з якою проживає спільна дитина сторін, має право на утримання від свого чоловіка (відповідача) незалежно від її матеріального становища та можливості працювати та відповідач може надавати матеріальну допомогу, суд дійшов висновку, що вимоги позивача про стягнення аліментів є підставними. Разом з цим, суд відхиляє доводи позивача про необхідність визначення розміру аліментів 1000,00 гривень щомісяця, виходячи з такого. Неприпустимим є створення гіршого матеріального стану платника аліментів порівняно із матеріальним станом стягувача цих аліментів. Також, неприпустимим є створення гіршого матеріального стану неповнолітніх дітей, враховуючи й старшу дитину відповідача, в порівнянні з позивачем. Також, при визначенні розміру аліментів позивачу як дружині, з якою проживає дитина, суд враховує таке: -наявність у відповідача двох неповнолітніх дітей; -стягнення аліментів на цих дітей в судовому порядку у розмірі 1/4 частки доходів відповідача та у розмірі 1400,00 гривень щомісячно; -отримання позивачем щомісячної державної допомоги при народженні дитини у сумі 860,00 гривень; -працездатність відповідача та знаходження позивача у відпустці по догляду за дитиною віком до трьох років. З огляду на право позивача вимагати утримання та можливість відповідача надавати таке утримання, враховуючі зазначені вище обставини, виходячи з засад розумності, виваженості та справедливості, суд вважає за можливе визначити розмір аліментів дружині у твердій грошовій сумі 500,00 гривень щомісячно та цей розмір аліментів буде відповідати як інтересам сторін так і інтересам старшого сина відповідача та спільної дитини сторін. В решті в частині стягнення аліментів дружині суд відмовляє, оскільки вважає розмір аліментів у 1000,00 гривень щомісячно завищеним. Аліменти дружині також стягуються з дня предявлення позову згідно із ст. 79 СК України. Відповідно до ч. 3 ст. 88 ЦПК України якщо позивача на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. З огляду на часткове задоволення позову, враховуючи, що позивач звільнена від сплати судового збору, з відповідача слід стягнути на користь держави судовий збір у розмірі 551,20 гривень, по 275,60 гривень за кожну частково задоволену вимогу. В решті вимог, в яких відмовлено судом, судовий збір покласти на рахунок держави.

Outcome: partial