Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-04 00:00:00

1 липня 2015 року [PERSON], звернулася до суду з указаним позовом. В заяві вказала, що 01 жовтня 1998 року за нотаріально посвідченим договором придбала у [PERSON],. житловий будинок з господарськими та побутовими будівлями та спорудженнями [ADDRESS] в м. Снігурівка Миколаївської області. Земельна ділянка розміщення та обслуговування об'єкту нерухомості, право на яку, площею 0.10га, зареєстровано за відповідачем на підставі Державного акту, виданого 09 лютого 1994 року Позивачка просила постановити рішення про визнання за нею права приватної власності на земельну ділянку вказаного розміру. У судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав. Суду пояснила, що їй нотаріусом було роз'яснено ст.ст. 22,30 Земельного кодексу України який був чинний на момент вкладення правочину. Але на отримала державного акту на дану земельну ділянку на своє прізвище. Відповідач померла, спадкоємці відсутні. Вона як власник житлового будинку на теперішній час виготовила технічну документацію, але не може зареєструвати земельну ділянку на своє прізвище. Представник відповідача проти задоволення позову не заперечував. Суду пояснив, у зв'язку зі змінами у законодавстві, видати позивачу новий державний акти на право власності не земельну ділянку на її прізвище не можна. Суд, заслухавши сторін, перевіривши матеріали справи та дослідивши надані докази, прийшов до наступного. 01 жовтня 1998 року нотаріально посвідчено договір купівлі-продажу житлового будинку з господарськими та побутовими будівлями та спорудженнями [ADDRESS], в м. Снігурівка району Миколаївської області позивачкою [PERSON], від [PERSON] Який зареєстрований в Снігурівській міжміській філії бюро технічної інвентаризації. (а.с. 6) Житловий будинок розташований на земельній ділянці площею 0.10га, переданій на підставі рішення виконкому Снігурівської міської ради від 08 лютого 1994 року за № 55 у приватну власність [PERSON], що підтверджується копією Державного акту, виданого 09 лютого 1994 року за реєстрації у Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №1572 (а.с.7). Згідно з витягом з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки (а.с.11) загальна вартість ділянки складає 98908,31 грн. [PERSON], померла [INFO] року і спадкова справа не заводилась.(а.с.21) Відповідно до п. 6 умов угоди згідно ст. ст.22,30 Земельного Кодексу України до особи, яка придбала житловий будинок переходить право власності на земельну ділянку, на якій він розміщений, без зміни цільового призначення, у розмірах, встановлених договором. Але не отримав на своє прізвище державний акт на право власності. Суд приходить до висновку, до позивачки при укладенні договору купівлі-продажу житлового будинку перейшло право власності на земельну ділянку, яка зайнята житловим будинком та на частину земельної ділянки, яка є необхідною для його обслуговування. За визначенням такого розміру земельної ділянки необхідної для обслуговування житлового будинку позивачка фактично заявила позовні вимоги. Позивачка з часу купівлі житлового будинку вільно використовує земельну ділянку площею 0.10га за цільовим призначенням. Та виготовила технічну документацію на земельну ділянку, якій присвоєний кадастровий номер [NUMBER] На підставі викладеного, суд вважає, що позовні вимоги знайшли підтвердження та підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 88 ЦПК України суд покладає на відповідача обов'язок відшкодувати позивачу судовий збір за розгляд справи в суді.

Outcome: approved