Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-25 00:00:00

20 квітня 2017 року [PERSON] звернувся до суду із позовом, в якому просив суд визнати за ним в порядку спадкування за законом право на земельну частку (пай) площею 8,57 умовних кадастрових гектар із земель колективної власності КСП «Зоря», розташованого на території Різуненківської сільської ради Коломацького району Харківської області, що на підставі сертифікату на право на земельну частку (пай) серії [NUMBER] належала [PERSON], який помер [INFO] року, та визнати за ним в порядку спадкування право на земельну частку (пай) площею 8,57 умовних кадастрових гектар із земель колективної власності КСП «Зоря» на території Різуненківської сільської ради Коломацького району Харківської області, що на підставі сертифікату на право на земельну частку (пай) серії [NUMBER] належала [PERSON], яка померла [INFO] року. 25 липня 2017 року до суду надійшла заява [PERSON], [PERSON] про призупинення розгляду справи в зв'язку зі смертю позивача [PERSON], яки відповідно до свідоцтва про смерть [INFO] року помер. 03 серпня 2017 року провадження по вищевказаній цивільній справі було зупинено до залучення до участі у справі правонаступників позивача. 12 грудня 2017 року до суду найшли заява [PERSON] та [PERSON] про відновлення провадження по вищевказаній цивільній справі та допущення їх до справи у якості позивачів та провадженні у вищевказаній справі відповідно до ухвали суду було відновлено. Того ж дня [PERSON] та [PERSON] було подану уточнену позовну заяву про визнання права на земельні частки (паї) в порядку спадкування за законом. Свої вимоги вони обґрунтовували тим, що [INFO] року помер рідний батько [PERSON] - [PERSON], а [INFO] року померла його мати - [PERSON], у березні 2017 року із інформації відділу Держгеокадастру у Коломацькому районі Харківської області [PERSON] дізнався, що на ім`я його батьків виготовлено сертифікати на право не земельні частки (паї). Також у березні 2017 року [PERSON], як єдиний спадкоємець за законом після смерті батьків [PERSON] та [PERSON] звернувся до приватного нотаріуса з приводу оформлення спадщини, але йому було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на сертифікати в зв'язку з відсутністю правовстановлюючих документів. Під час звернення до відділу Держземагенства в Коломацькому районі ним було встановлено, що вищевказані сертифікати на право на земельні частки (паї) втрачені при нез'ясованих обставинах.15 квітня 2017 року у районні газеті «Коломацький край» № 15(3808) він розмістив оголошення про втрату сертифікатів, після чого звернувся до відділу Держгеокадастру у Коломацькому районі, але йому було відмовлено в отриманні зазначених дублікатів в зв'язку з тривалою відсутністю відповідних бланків. [INFO] року позивач [PERSON] не реалізувавши своє право на спадщину помер, але на випадок своєї смерті вчинив заповіт, яким усе своє майно заповів [PERSON] та [PERSON] Враховуючи те, що [PERSON] на день смерті належало право на земельні частки(паї) відповідно сертифікатів, вони як єдині спадкоємці майна [PERSON] за заповітом позбавлені можливості реалізувати своє право на отримання спадкового майна, в зв'язку з чим звернулись до суду з вищевказаним позовом в якому просять визнати за [PERSON], [INFO] в порядку спадкування право на земельну частку (пай) площею 8,57 умовних кадастрових гектар із земель колективної власності КСП «Зоря», розташованого на території Різуненківської сільської ради Коломацького району Харківської області, що на підставі сертифікату на право на земельну частку (пай) серії [NUMBER] належала [PERSON], який помер [INFO] року, визнати за [PERSON], [INFO] в порядку спадкування право на земельну частку (пай) площею 8, 57 умовних кадастрових гектар із земель колективної власності КСП «Зоря», розташованого на території Різуненківської сільської ради Коломацького району Харківської області, що на підставі сертифікату на право на земельну частку (пай) серії [NUMBER] належала [PERSON], яка померла [INFO] року. Позивачі в судовому засіданні наполягли на задоволенні позову та надали суду пояснення в обгрунтування заявленої вимоги. Представник відповідача - Різуненківської сільської ради Коломацького району Харківської області в судове засідання не з'явився, надавши до суду заяви від 22 грудня 2017 року в якій просив суд розгляд справи провести без представника Різуненківської сільської ради Коломацького району Харківської області, а також зазначили, що сільська рада не заперечує проти задоволення заявленої вимоги. (а.с. 109). Представник третьої особи - Головного управління Держгеокадастру у Харківській області, будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце судового розгляду справи, в судове засідання не з'явився, при цьому до канцелярії суду від третьої особи разом із відповідними додатками надійшли письмові пояснення (а.с. 69-70), та надав до суду клопотання в якому представник Головного управління Держгеокадастру у Харківській області просив розгляд справи провести за відсутності представника Головного управління Держгеокадастру у Харківській області з урахуванням раніше наданих письмових пояснень (а.с. 111-112). Заслухавши пояснення позивача, врахувавши думку відповідача, висловлену у відповідних заявах, а також письмові пояснення представника третьої особи, допитавши свідків та дослідивши докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Так, згідно свідоцтва про смерть серії [NUMBER], виданого 24 травня 2014 року Різуненківською сільською радою Харківської області, [INFO] року у віці 82 років помер [PERSON], про що в книзі реєстрації актів про смерть зроблено запис за № 34 (а.с.10). Відповідно до свідоцтва про смерть серії [NUMBER], виданого 24 травня 2014 року Різуненківською сільською радою Харківської області, [INFO] року у віці 81 року померла [PERSON], про що в книзі реєстрації актів про смерть зроблено запис за № 3 (а.с.11). Згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER], виданого 02 грулня 2011 року Мирошниківською сільською радою Коломацького району Харківської області, батьком [PERSON], [INFO], записаний [PERSON], а матір`ю [PERSON] (а.с.09). 04 квітня 2017 року відповідною постановою приватний нотаріус Назарько Н.С. відмовила [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину на земельну частку (пай), в зв'язку із відсутністю правовстановлюючих документів на вказану земельні частки (паї) (а.с.16). Із інформації Відділу Держгеокадастру у Коломацькому районі Харківської області від 21 березня 2017 року за вихідним №31-20.23-0.0-88/2-17 вбачається, що на ім'я [PERSON] виготовлено сертифікат на право на земельну частку (пай) серії [NUMBER], яким посвідчене право останнього на земельну частку (пай) площею 8.57 умовних кадастрових гектарів із земель колективної власності КСП «Зоря», що розташоване на території Різуненківської сільської ради Коломацького району Харківської області, також з вказаної інформації вбачається, що на ім'я [PERSON] виготовлено сертифікат на право на земельну частку (пай) серії [NUMBER], яким посвідчене право останньої на земельну частку (пай) площею 8.57 умовних кадастрових гектарів із земель колективної власності КСП «Зоря», що розташоване на території Різуненківської сільської ради Коломацького району Харківської області (а.с.13). Відповідно до свідоцтва про смерть серії [NUMBER], виданого 22 травня 2017 року Різуненківською сільською радою Харківської області, [INFO] року у віці 64 років помер [PERSON], про що в книзі реєстрації актів про смерть зроблено запис за № 8 (а.с.51). Як вбачається з заповіту від 21 березня 2017 року [PERSON] на випадок своєї смерті зробив розпорядження, згідно якого заповідав, що йому належить: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Згідно до паспорта серії [NUMBER] виданого Октябрським РВ у м. Полтави УДМС України в Полтавській області [PERSON] народилася [INFO] року (а.с. 53). Відповідно до паспорта серії [NUMBER] виданого Октябрським РВ у м. Полтави УДМС України в Полтавській області [PERSON] народилася [INFO] року (а.с. 55). Згідно повідомлення приватного нотаріуса Колмоацького районного нотаріального округу Харківської області Назарько Н.С. вбачається, що [PERSON] та [PERSON] є спадкоємцями за заповітом після померлого [INFO] року [PERSON] (а.с. 99). Допитані у судовому засіданні свідки [PERSON] та [PERSON] пояснили, що вони проживали по сусідству із нині покійним [PERSON] та нині покійним його батьками [PERSON], [PERSON] і їм відомо, що [PERSON] після смерті батьків одразу почав проживати у їхньому домоволодінні, користувався та розпоряджатися їхнім майном, обробляти земельну ділянку поблизу хати. Також свідки запевнили суд, що після смерті своїх батьків [PERSON] здійснив їх поховання та прийняв все його спадкове майно шляхом вступу в управління та володіння ним. Так, свідки вказали, що після смерті батьків [PERSON] продовжив користуватися їх домоволодінням та предметами домашнього вжитку, обробляв город покійних батьків. Згідно ст. 5 ЦК України акти цивільного законодавства регулюють відносини, які виникли з дня набрання ними чинності, при цьому акт цивільного законодавства не має зворотної дії у часі, крім випадків, коли він пом'якшує або скасовує цивільну відповідальність особи. Якщо цивільні відносини виникли раніше і регулювалися актом цивільного законодавства, який втратив чинність, новий акт цивільного законодавства застосовується до прав та обов'язків, що виникли з моменту набрання ним чинності. За змістом положень cт.5 Земельного кодексу України в редакції закону від 11 березня 1992 року № 2196-ХІІ, ст.3 Указу Президента України від 08 серпня 1995 року № 720/95 «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам та організаціям» право особи на земельну частку (пай) виникає з моменту отримання колективним сільськогосподарським підприємством, сільськогосподарським кооперативом, або сільськогосподарським акціонерним товариством державного акта на право колективної власності на землю. Право на земельну частку (пай) мають члени КСП, сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства, в тому числі пенсіонери, які раніше працювали в ньому і залишаються членами зазначеного підприємства, кооперативу, товариства, відповідно до списку, що додається до державного акту на право колективної власності на землю. Відповідно до роз'яснень, викладених у пункті 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 16 квітня 2004 року № 7 «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ», член колективного сільськогосподарського підприємства (далі - КСП), включений до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю, набуває права на земельну частку (пай) з дня видачі цього акта, і в разі його смерті успадкування права на земельний пай здійснюється за нормами ЦК, у тому числі й у випадку, коли з різних причин ця особа не отримала сертифікат на право на земельну частку (пай). Невнесення до зазначеного вище списку особи, яка була членом КСП на час передачі у колективну власність землі, не може позбавити її права на земельну частку. Відповідно до положень ч. ч. 9, 10 ст. 5 ЗК України 1990 року, кожний член колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства у разі виходу з нього має право одержати свою частку землі в натурі (на місцевості), яка визначається в порядку, передбаченому частинами шостою і сьомою ст.6 цього Кодексу. Право на земельну частку може бути передано у спадщину в порядку і на умовах, передбачених цивільним законодавством щодо успадкування майна, та статутом відповідного колективного підприємства. За відсутності спадкоємців переважне право на земельну частку мають члени цих підприємств, кооперативів і товариств. За змістом ч. ч. 6, 7 ст. 6 ЗК України 1990 року в редакції закону від 11 березня 1992 року № 2196-ХІІ, при обчисленні розміру середньої земельної частки, що обчислюється сільською, селищною, міською Радою народних депутатів враховуються сільськогосподарські угіддя (у тому числі рілля), якими користуються підприємства, установи, організації та громадяни у межах території даної Ради, крім тих підприємств, установ і організацій, землі яких не підлягають приватизації. Загальний розмір обчисленої площі поділяється на кількість осіб, які працюють у сільському господарстві, пенсіонерів, які раніше працювали у сільському господарстві і проживають у сільській місцевості, а також осіб, зайнятих у соціальній сфері на селі. Стаття 23 ЗК України 1990 року в редакції закону від 11 березня 1992 року № 2196-ХІІ визначала, що державний акт на право колективної власності на землю видається колективному сільськогосподарському підприємству, сільськогосподарському кооперативу, сільськогосподарському акціонерному товариству із зазначенням розмірів земель, що перебувають у власності підприємства, кооперативу, товариства і у колективній власності громадян. До державного акта додається список цих громадян. Право на земельну частку (пай) згідно із п.2 Указу Президента України «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» від 08 серпня 1995 року №720/95 мають члени колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства, в тому числі пенсіонери, які раніше працювали в ньому і залишаються членами зазначеного підприємства, кооперативу, товариства, відповідно до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю. Розміри земельної частки (паю) обчислюються комісіями, утвореними у підприємствах, кооперативах, товариствах з числа їх працівників. Рішення щодо затвердження обчислених цими комісіями розмірів земельної частки (паю) по кожному підприємству, кооперативу, товариству окремо приймається районною державною адміністрацією (п.4). Таким чином, для набуття права на земельну частку (пай) колективного сільськогосподарського підприємства, особа повинна бути членом такого підприємства, або пенсіонером, та мати необхідний обсяг правоздатності на день видачі колективному сільськогосподарському підприємству державного акту на право колективної власності на землю і, відповідно, для спадкування такого права воно має існувати у спадкодавця на день відкриття спадщини. Беручи до уваги всі вище перелічені обставини, що спадкодавці [PERSON], та [PERSON] згідно чинного на той час законодавства за життя набули права на земельну частку (пай) із земель колективної власності КСП «Зоря» Коломацького району Харківської області і вказане право на земельну частку (пай) після їх смерті ввійшло до складу спадкової маси, а тому може бути успадкованим. Сукупністю досліджених в судовому засіданні доказів повністю підтверджено, що [PERSON] прийняв спадщину після смерті своїх батьків, і це не оспорювалося особами, які брали участь у розгляді справи. Згідно ст. 539 ЦК Української РСР від 18 липня 1963 року № 1540-VI При спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. До числа спадкоємців першої черги належить також дитина померлого, яка народилася після його смерті. Онуки і правнуки спадкодавця є спадкоємцями за законом, якщо на час відкриття спадщини немає в живих того з їх батьків, хто був би спадкоємцем; вони успадковують порівну в тій частці, яка належала б при спадкоємстві за законом їх померлому родителю. Згідно ч.1 та ч.3 ст. 548, п.1 ч.1 ст. 549 ЦК Української РСР від 18 липня 1963 року № 1540-VI для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв і прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. При цьому визнається, що спадкоємець прийняв спадщину якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном. Відповідно до ч. 1 ст. 55 ЦПК України у разі смерті фізичної особи, припинення юридичної особи, заміни кредитора чи боржника у зобов'язанні, а також в інших випадках заміни особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд залучає до участі у справі правонаступника відповідної сторони або третьої особи на будь-якій стадії судового процесу. З огляду на те, що померлий [PERSON], будучи спадкоємцем за законом, який за правилами ст.549 Цивільного кодексу Української РСР від 18 липня 1963 року № 1540-VI фактично вступивши в управління та володіння спадковим майном, прийняв спадщину після смерті свого батька [PERSON] та матері [PERSON], яким на час відкриття спадщини належало право на земельні частки (паї) площею по 8.57 умовних кадастрових гектарів із земель колективної власності КСП «Зоря» на території Різуненківської сільської ради Коломацького району Харківської області, суд вважає, що померлий [PERSON] прийняв спадщину після смерті його батьків та у зв'язку з тим, що ним було зроблено заповіт на [PERSON] та [PERSON] суд приходить до висновку про обґрунтованість вимог позивачів щодо визнання за ними права на земельні частки (паї) та необхідність задоволення позову.

Outcome: approved