Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-28 00:00:00

21.09.2021 року до суду надійшла заява [PERSON] , від імені та інтересах якого діє адвокат Даузе Ю. М., із залученням до участі у справі в якості заінтересованих осіб: Старовірівської сільської ради та Нововодолазької державної нотаріальної контори,- «Про встановлення факту родинних відносин», на обґрунтування якої заявник зазначив, що він є рідним братом [PERSON] , [INFO] , так як у них була спільна мати - [PERSON] , яка померла [INFO] . У 2015 році на підставі заповіту від 22.08.2006 року № 1-1832 [PERSON] прийняла спадщину після смерті [PERSON] , про що свідчить відкрита спадкова справа № 232/2015, однак за життя не встигла оформити свої спадкові права, оскільки померла [INFO] . Неповнолітній [PERSON] прийняв спадщину після смерті сестри, але не зміг отримати свідоцтво про право на спадщину, у зв`язку з різним написанням їхнього прізвища, а саме: прізвище заявника та його матері вказано « [PERSON] », а прізвище його сестри - « [PERSON] ». Оскільки встановлення факту родинних відносин має велике значення для заявника - для оформлення спадщини, а також для виключення в подальшому всіх можливих непорозумінь та доказування родинних відносин, просив встановити факт родинних відносин, а саме, що [PERSON] , [INFO] , є рідним братом [PERSON] , [INFO] , померлої [INFO] (а. с. 2 - 4). На виконання приписів частини 1 та 2 статті 294 Цивільного процесуального кодексу України судом витребувано у Нововодолазької державної нотаріальної контори Харківської області дані про наявність заповіту на випадок смерті [PERSON] та [PERSON] , а також щодо наявних спадкових справ про прийняття спадщини, що відкрилась після їх смерті, отримана інформація долучена до матеріалів справи та досліджена в ході її судового розгляду (а. с. 47 - 50, 57 - 59, 63 - 66). Заявник [PERSON] у судове засідання не з`явився, про дату, час і місце засідання повідомлявся належним чином відповідно до приписів Цивільного процесуального кодексу України, про причини своєї неявки не повідомив, заяви про відкладення розгляду справи або про її розгляд за його відсутності не надав, однак скористався правом, визначеним частиною 1 статті 58 зазначеного кодексу, щодо участі у судовому процесі через представника за довіреністю - адвоката Даузе Ю. М. (а. с. 79). Представник заявника [PERSON] - адвокат Даузе Ю. М., що діє за довіреністю (бланк Міністерства юстиції України серії НРМ № 588377), посвідченої приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Прокопенко А. В. 15.09.2021 року та зареєстрованої в реєстрі за № 1672, а також свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю (серії ПТ № 3036), виданого 08.10.2019 року Радою адвокатів Полтавської області, у судове засідання також не з`явився, про дату, час і місце засідання повідомлявся належним чином відповідно до приписів Цивільного процесуального кодексу України, про причини своєї неявки не повідомив, заяви про відкладення розгляду справи або про її розгляд за його відсутності не надав (а. с. 21 - 22, 23, 79, 80). Представник заінтересованої особи - Старовірівської сільської ради - у судове засідання теж не з`явився, про дату, час і місце засідання повідомлявся належним чином відповідно до приписів Цивільного процесуального кодексу України, про причини своєї неявки не повідомив, однак від секретаря сільської ради Балак Л. надійшов лист, зареєстрований за вхідним № 5848/21-вх від 23.10.2021 року, з проханням справу розглянути за відсутності представника сільської ради, із зазначенням, що вони проти задоволення заяви не заперечують (а. с. 51, 79, 81). Представник заінтересованої особи - Нововодолазької державної нотаріальної контори - у судове засідання також не з`явився, про дату, час і місце засідання повідомлявся належним чином відповідно до приписів Цивільного процесуального кодексу України, про причини своєї неявки не повідомив, однак завідувач Четвертої Харківської міської державної нотаріальної контори в порядку виконання обов`язків державного нотаріуса Нововодолазької державної нотаріальної контори Харківської області Козелько Т. надіслала лист, зареєстрований за вхідним № 6578/21-вх від 24.11.2021 року, з проханням справу розглянути за відсутності представника нотаріальної контори, зазначивши, що повністю покладаються на висновки суду (а. с. 61, 79). Відповідно до змісту частини 1 статті 58 Цивільного процесуального кодексу України сторона може брати участь у судовому процесі особисто (самопредставництво) та (або) через представника, а згідно з частиною 1 статті 223 цього ж кодексу неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Крім того, на підставі частини 3 статті 211 зазначеного вище кодифікованого закону України особи, які беруть участь у справі, мають право заявити клопотання про розгляд справи за їх відсутності. Про наявність такого клопотання у представника заявника та представників заінтересованих осіб свідчать їх відповідні заяви, долучені до матеріалів справи. За таких обставин, приймаючи до уваги те, що підстав для визнання необхідним давання учасниками справи особистих пояснень не має, суд вважає за можливе розглянути справу за їх відсутності. Здійснюючи правосуддя на засадах змагальності й рівності учасників судового процесу перед законом і судом, всебічно, повно, об`єктивно, справедливо, неупереджено та своєчасно з`ясувавши всі обставини справи і всі фактичні данні в межах заявлених вимог, що мають значення для вирішення справи за суттю й на які учасники справи та їх представники посилались як на підставу своїх вимог та при їх визнанні, перевіривши їх доказами, отриманими відповідно до правил цивільного процесуального кодифікованого закону й безпосередньо дослідженими у судовому засіданні, що відповідають вимогам закону про їх належність, допустимість, достовірність та достатність, а саме: дослідивши письмові докази у справі,- суд вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до пункту 160 частини 1 Указу Президента України «Про реорганізацію місцевих загальних судів» № 451/2017 від 29.12.2017 року шляхом реорганізації (злиття) Валківського районного суду, Коломацького районного суду та Нововодолазького районного суду Харківської області утворено Валківський окружний суд - у Валківському, Коломацькому та Нововодолазькому районах Харківської області із місцезнаходженням у містах Валках, селищі міського типу Новій Водолазі та селі Різуненковому Коломацького району Харківської області. За змістом пункту 3 розділу XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про судоустрій і статус суддів» № 1402-VІІІ від 02.06.2016 року районні суди продовжують здійснювати свої повноваження до утворення та початку діяльності місцевого окружного суду, юрисдикція якого розповсюджується на відповідну територію. Окрім того, Постановою Верховної Ради України № 807-ІХ від 17.07.2020 року «Про утворення та ліквідацію районів», що набрала чинності 19.07.2020 року, змінений адміністративно-територіальний устрій нашої Держави. Зокрема, відповідно до підпункту 20 пункту 3 та абзаців 3 і 6 підпункту 20 пункту 1 цієї Постанови ліквідований Нововодолазький район Харківської області та утворені Красноградській район Харківської області (з адміністративним центром у місті Красноград) у складі території Старовірівської сільської територіальної громади та Харківський район Харківської області (з адміністративним центром у місті Харків) у складі території Нововодолазької селищної територіальної громади, що затверджені Кабінетом Міністрів України, тощо. При цьому, як чітко визначив законотворець у пункті 6 своєї Постанови, у продовж тримісячного строку з дня набрання нею чинності Кабінет Міністрів України повинен привести свої нормативно-правові акти у відповідність із нею та забезпечити таке приведення міністерствами та іншими центральними органами виконавчої влади їх нормативно-правових актів. Одночасно із цим, приписами статті 125 Конституції України, прийнятої 28.06.1996 року № 254к/96-ВР (із змінами та доповненнями), а також статтею 17 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», закріплено, що судоустрій в Україні будується за принципами територіальності, спеціалізації, інстанційності і визначається законом. Натомість, закон, який змінює існуючу систему судоустрою та приводить її у відповідність до нового адміністративно-територіального устрою, не прийнятий, Валківський окружний суд на цей час свою діяльність не розпочав, а тому справа перебувала на розгляді належного суду. Вирішуючи спірні правовідносини суд виходить з того, що завданням цивільного судочинства, визначеним у частині 1 статті 2 Цивільного процесуального кодексу України, є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Тому згідно з частиною 1 статті 4 цього ж нормативно-правового акту, кожна особа має право в порядку, встановленому цим кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Отже, суд відповідно до приписів частини 1 статті 13 цивільного процесуального кодифікованого закону України розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим кодексом випадках. При цьому частиною 1 статті 77 вказаного нормативно-правового документа визначено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. У відповідності до припису частини 3 статті 12 та частини 1 статті 81 Цивільного процесуального кодексу України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 82 цього кодексу. Одночасно із цим, згідно з частиною 2 статті 77 та частиною 1 статті 82 цивільного процесуального кодифікованого закону України предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Отже, у ході розгляду справи в межах заявлених вимог та зазначених і доведених обставин, судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини, що мають значення для вирішення справи за суттю. Згідно із Свідоцтвом про народження, поновленим та виданим 05.04.2006 року відділом реєстрації актів цивільного стану Київського районного управління юстиції міста Харкова, [PERSON] народився [INFO] , про що в Книзі реєстрації народжень 05.04.2006 року зроблено відповідний актовий запис за № 8, та його батьками зазначені: [PERSON] та [PERSON] (а. с. 8). Відповідно до свідоцтва про народження (серії [NUMBER] ), виданого 03.12.2004 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Комінтернівського районного управління юстиції міста Харкова, [PERSON] народилася [INFO] , про що в книзі записів актів громадянського стану про народження 03.09.1996 року зроблено відповідний запис за № 471, та її батьками зазначені: [PERSON] та [PERSON] (а. с. 9). З довідки, виданої відділом реєстрації актів цивільного стану Київського районного управління юстиції міста Харкова 05.04.2006 року за № 12 на ім`я [PERSON] , убачається, що він народився [INFO] , про що в книзі реєстрації актів про народження відділу реєстрації актів цивільного стану Київського районного управління юстиції міста Харкова проведено відповідний запис за № 08 від 05.04.2006 року, і його батьками зазначені [PERSON] та [PERSON] (а. с. 10). Згідно з довідкою, виданою Комінтернівським відділом реєстрації актів цивільного стану Харківського міського управління юстиції 05.09.2008 року за № 721 на ім`я [PERSON] , [PERSON] народилася [INFO] , про що Комінтернівським відділом реєстрації актів цивільного стану Харківського міського управління юстиції 03.09.1996 року проведено запис № 471, та її батьками зазначені [PERSON] та [PERSON] (а. с. 11). З копії паспорту громадянина України (серії [NUMBER] ), виданого 19.04.2012 року Нововодолазьким РВ ГУМВС України в Харківській області, убачається, що ним документована [PERSON] , [INFO] , уродженки міста Харкова (а. с. 12). Відповідно до копії паспорту громадянина України (серії [NUMBER] ), виданого 28.07.2005 року Київським МВРВ ХМУ УМВС України в Харківській області, ним документована [PERSON] , [INFO] , уродженка міста Харкова (а. с. 13). Крім того, з копії реєстраційного номеру облікової картки платника податків [NUMBER] , виданого Державною податковою інспекцією у Київському районі 28.03.2005 року, убачається, що він виданий на ім`я [PERSON] (а. с. 13 зворот). Відповідно до довідки, виданої виконавчим комітетом Старовірівської сільської ради Нововодолазького району Харківської області за вихідним № 835 від 03.07.2013 року, [PERSON] , 1995 року народження, дійсно має склад сім`ї - опікуна - [PERSON] та брата - [PERSON] (а. с. 14). На підставі Витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про смерть для отримання допомоги на поховання № 00015743847, сформованого 28 серпня 2015 року о 09 годині 53 хвилин 41 секунду Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Харкову реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції на запит [PERSON] , вбачається, що [PERSON] померла [INFO] в селищі міського типу Пісочін Харківської області, про що Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Харкову реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції 28.08.2015 року складено актовий запис № 12913 (а. с. 15). Зі Свідоцтва про смерть (серії [NUMBER] ), виданого 08.07.2020 року Нововодолазьким районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (місто Харків), вбачається, що [PERSON] померла [INFO] у віці 40 років у місті Харкові, про що Харківським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківській області 14.05.2019 року складено відповідний актовий запис № 7260 (а. с. 16). З копії заповіту, посвідченого державним нотаріусом Сьомої харківської державної нотаріальної контори Андросовою О. В. 22.08.2006 року та зареєстрованого в реєстрі за № 1-1832, убачається, що [PERSON] , [INFO] , уродженка села Шелудівка Зміївського району Харківської області, заповіла належну їй квартиру [ADDRESS] [PERSON] , [INFO] (а. с. 17). Відповідно до Свідоцтва про смерть (серії [NUMBER] ), виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Харкову реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції 15.11.2014 року, [PERSON] померла [INFO] у віці 87 років у місті Харків, про що 15.11.2014 року складено відповідний актовий запис № 16335 (а. с. 18). З Витягу про реєстрацію у спадковому реєстрі, виданого 15.04.2015 року Сьомою харківською державною нотаріальною конторою під № 40148900, убачається наявність спадкової справи № 232/2015, відкритої після смерті [PERSON] (а. с. 19). Постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії, складеною державним нотаріусом Нововодолазької державної нотаріальної контори Змієвською Т. М. 30.03.2016року та зареєстрованою за вихідним № 232, [PERSON] , [INFO] , відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після померлої [INFO] сестри - [PERSON] - у зв`язку з відмінностями в написанні їх прізвищ(а. с. 20). З Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) № 67121075, виданої 03.11.2021 року об 11 годині 26 хвилин Четвертою харківською міською державною нотаріальною конторою, убачається що за параметрами запиту: [PERSON] , - у Спадковому реєстрі інформація відсутня (а. с. 58). З Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) № 67121099, виданої 03.11.2021 року об 11 годині 26 хвилини Четвертою харківською міською державною нотаріальною конторою, за параметрами запиту: [PERSON] ,- інформація відсутня (а. с. 59). Згідно з Інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) № 67121310, виданою 03.11.2021 року об 11 годині 30 хвилин Четвертою харківською міською державною нотаріальною конторою, за параметрами запиту: [PERSON] ,- у Спадковому реєстрі знайдено інформацію про спадкову справу (номер у спадковому реєстрі 57344617, номер у нотаріуса 232/2015), яка заведена та зберігається в Сьомій Харківській державній нотаріальній конторі, інформація про видане свідоцтво про право на спадщину відсутня (а. с. 64). З Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) № 67121353, виданої 03.11.2021 року об 11 годині 31 хвилину Четвертою харківською міською державною нотаріальною конторою, за параметрами запиту: [PERSON] ,- убачається наявність заповіту з номером у спадковому реєстрі 1960197, посвідченого 17.04.1992 року Першою Харківською міською державною нотаріальною конторою, що зареєстрований в реєстрі під № 2-1504. Крім того, наявний заповіт з номером у спадковому реєстрі 40483713, посвідчений Сьомою Харківською державною нотаріальною конторою, зареєстрований в реєстрі під № 1-1832, виданий на бланку серії ВЕА № 920549, зі статусом - чинний (а. с. 65). Таким чином, наведеним доведено, що: -встановлення юридичного факту родинних відносин між заявником та померлою [PERSON] дійсно породжує для заявника відповідні юридичні наслідки у виді отримання свідоцтва про право на спадщину, тобто від цього залежить виникнення, зміна або припинення його майнових спадкових прав. Під час розгляду заяви [PERSON] суд виходить з того, що з огляду на приписи пункту 5 частини 2 статті 293 та частини 1 статі 315 Цивільного процесуального кодексу України - встановлення фактів, що мають юридичне значення, здійснюється судом в порядку окремого провадження. Положення частини 1 статті 293 вказаного цивільного процесуального кодифікованого закону України передбачають, що окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Частиною 1 статті 315 Цивільного процесуального кодексу України передбачений перелік фактів, які підлягають встановленню в порядку окремого провадження, зокрема, в пункті 1 цієї норми чітко встановлено, що суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами. Одночасно із цим, Пленум Верховного Суду України у пункті 1 своєї Постанови № 5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» (із змінами та доповненнями) звертає увагу судів на те, що відповідно до вимог цивільного процесуального законодавства в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: - згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; - чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; - заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; - встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Зі змісту заяви [PERSON] вбачається, що він звернувся до суду із заявою про встановлення юридичного факту родинних відносин між ним та його померлою сестрою внаслідок відмінності в написі їх прізвищ, й встановлення цього факту необхідно йому для реалізації його спадкових прав, в тому числі задля отримання свідоцтва про право на спадщину, та іншого порядку, крім судового, для встановлення такого юридичного факту на цей час не існує. Абзаци 1 та 2 пункту 2 постанови Пленум Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» мовлять про те, що такі справи розглядаються судами за правилами позовного провадження, якщо особа звертається до суду з вимогою про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які можуть вплинути на спадкові права й обов`язки інших осіб та (або) за наявності інших спадкоємців і спору між ними. Якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення родинних відносин із спадкодавцем, проживання з ним однією сім`єю, постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, прийняття спадщини, яка відкрилася до 1 січня 2004 року тощо. Відповідно до положень статей 1 і 34 Закону України «Про нотаріат» № 3425-ХІІ від 02.09.1993 року (із змінами та доповненнями) видача свідоцтва про право на спадщину визнається нотаріальною дією, яка вчиняється нотаріусами. Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України регламентований відповідним Наказом Міністерства Юстиції України № 296/5 від 22.02.2012 року, підпункт 1.2. пункту 1 глави 10 розділу ІІ якого обумовлює, що при зверненні спадкоємця у зв`язку з відкриттям спадщини нотаріус з`ясовує відомості стосовно факту смерті спадкодавця, часу і місця відкриття спадщини, кола спадкоємців, наявності заповіту, наявності спадкового майна, його складу та місцезнаходження, необхідність вжиття заходів щодо охорони спадкового майна. Доказом родинних та інших відносин спадкоємців зі спадкодавцем є: свідоцтва органів реєстрації актів цивільного стану, повний витяг з реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису, копії актових записів, копії рішень суду, що набрали законної сили, про встановлення факту родинних та інших відносин (підпункт 4.2. пункту 4 глави 10 розділу ІІ наведеного вище Порядку). Як убачається з положень частини 1 статті 1296 Цивільного кодексу України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. При цьому, на виконання вимог підпункт 4.1. пункту 4 глави 10 розділу ІІ того ж Порядку, при видачі свідоцтва про право на спадщину за законом нотаріус перевіряє наявність підстав для закликання до спадкування за законом осіб, які подали заяви про видачу свідоцтва. Таким чином, встановлення факту родинних відносин між заявником [PERSON] та померлою [PERSON] породжує юридичні наслідки у виді отримання свідоцтва про право на спадщину за законом. Згідно із роз`ясненнями, що містяться у пункті 7 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» № 5 від 31.03.1995 року (із змінами та доповненнями) суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо підтвердження такого факту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину. Аналізуючи причини звернення позивача до суду із вимогою про встановлення факту родинних відносин, суд переконався, що цей факт необхідний йому задля оформлення спадщини, яку він прийняв, однак не може реалізувати, так як йому нотаріусом відмовлено у видачі відповідного свідоцтва. При цьому, з огляду на зміст постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії, складеної державним нотаріусом Нововодолазької державної нотаріальної контори Змієвською Т. М. 30.03.2016року та зареєстрованою за вихідним № 232, [PERSON] , [INFO] , відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після померлої [INFO] сестри, [PERSON] , у зв`язку з відмінностями написання в прізвищі. Враховуючи викладене, на підставі аналізу вищезазначеного, суд впевнився, що заява [PERSON] є обґрунтованою і підлягає задоволенню, оскільки ним у законний спосіб доведено, що від встановлення цього юридично значимого для заявника факту залежить виникнення, зміна та припинення правовідносин, в яких він особисто бере участь через відкриття спадщини внаслідок смерті його двоюрідною бабки, не існує іншого, окрім судового, порядку його встановлення, і його визнання не пов`язане з вирішенням спору про право. Беручі до уваги наведені вище норми права, проаналізувавши всі наявні і досліджені у судовому засіданні докази у їх сукупності з приводу встановлення факту родинних відносин між заявником та [PERSON] як між сестрою та братом, суд доходить до обґрунтованого висновку про те, що є необхідність у їх встановленні, так як цей факт нотаріусом не визнаний та від його встановлення у судовому порядку залежить виникнення, зміна або припинення спадкових прав заявника, тобто встановлення цього факту породжує безпосередньо юридичні наслідки та має юридичне значення для нього, а саме те, що [PERSON] , [INFO] , є рідним братом [PERSON] , [INFO] , яка померла [INFO] . У відповідності із приписами частини 7 статті 294 Цивільного процесуального кодексу України судові витрати не відшкодовуються. На підставі викладеного,

Outcome: approved