Jurisdiction: civil
Date: 2020-04-07 00:00:00

21.12.2019 р. позивач [PERSON] звернувся до Енергодарського міського суду Запорізької області з позовною заявою до відповідача Енергодарського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області, в якій просив суд зобов`язати Енергодарський міський відділ ДВС ГТУЮ в Запорізькій області зняти арешт з усього рухомого і нерухомого майна, який було накладено з метою виконання судового наказу №316/1766/13ц від 19.07.2013 р. (а.с.2-4). Ухвалою Енергодарського міського суду Запорізької області від 23.12.2019 р. по справі було призначено підготовче судове засідання (а.с.16). 13.02.2020 р. до Енергодарського міського суду Запорізької області позивачем [PERSON] в особі його представника за письмовим ордером (а.с.50) адвокатом Галька Назаром Олександровичем було подано уточнену позовну заяву до відповідача Енергодарського міського відділу державної виконавчої служби Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро), в якій зазначає, що Енергодарським міським судом Запорізької області 19.07.2013 р. у справі №316/1766/13-ц було видано судовий наказ про стягнення на користь Комунального підприємства «Підприємство комунальної власності» Енергодарської міської ради з [PERSON] грошових коштів в рамках виконання кого виконавчою службою було накладено арешт на все майно позивача. 22.06.2016 р. виконавчий документи було повернуто стягувачу КП «ПКВ» ЕМР, однак арешт майна скасовано не було. Відповіддю від 08.08.2019 р. №12235 на звернення позивача до відділу виконавчої служби від 30.07.2019 р., позивачу було відмовлено у знятті з майна арешту та роз`яснено право звернення до суду. Просить суд: зняти арешт накладений постановою державного виконавця відділу Державної виконавчої служби Енергодарського міського управління юстиції у запорізькій області від 16.11.2015 р., правонаступником якого є Енергодарський міський відділ державної виконавчої служби Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро), виключивши запис №12125466 від 19.11.2015 р. про арешт нерухомого майна та заборони його відчуження з Єдиного реєстру заборони відчуження об`єктів нерухомого майна (а.с.28-29зворот). Ухвалою Енергодарського міського суду Запорізької області від 19.02.2020 р. підготовче провадження закрито та справу призначено до розгляду по суті (а.с.33). В судове засідання позивач [PERSON] та представник позивача адвокат Галька Н.О., не з`явились надавши заяву про розгляд справи без участі та задоволення позову (а.с.36). Представником відповідача Енергодарського міського відділу державної виконавчої служби Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро), за письмовою довіреністю (а.с.26) головним державним виконавцем Кулбаєвою Юлією Габідулівною. було надано відзив на уточнену позовну заяву, в якій зазначає, що на примусовому виконанні в Енергодарському міському відділі державної виконавчої служби перебувало виконавче провадження з виконання судового наказу №316/1766/13-ц виданий 19.07.2013 р. Енергодарським міським судом Запорізької області про солідарне стягнення з [PERSON] на користь КП «ПКВ» ЕМР заборгованості в сумі 5706 грн. 75 коп. Державним виконавцем 16.11.2015 р. було винесено постанову про арешт майна боржника та оголошено заборону його відчуження, у зв`язку з невиконанням рішення суду. Державним виконавцем Маєвським О.М. 22.06.2016 р. було винесено постанову про повернення виконавчого документа, з примусового виконання, стягувачу на підставі п.2 ч.1 ст.47 Закону України «Про виконавче провадження». Відповідно до листа з КП «ПКВ» ЕМР від 27.09.2019 р. №223, заборгованість була сплачена на користь стягувача у повному обсязі. Крім того, на депозитний рахунок відділу виконавчої служби надійшли грошові кошти як сплата виконавчого збору та витрат з виконавчого провадження та головним державним виконавцем Кулбаєвою Ю.Г. 20.03.2020 р. було винесено постанову про закінчення виконавчого провадження №48631156 на підставі п.9 ст.39 Закону України «Про виконавче провадження» у зв`язку з повним та фактичним виконанням рішення суду. Представник відповідача не заперечує проти задоволення вимог уточненого позову від 12.02.2020 р. (а.с.38). Враховуючи відсутність підстав визначених ч.2 ст.223 ЦПК України, для відкладення слухання справи, суд ухвалив: провести розгляд справи у відсутності учасників справи, на підставі наявних у справі матеріалів та доказів. На підставі ч.2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку з неявкою у судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку. Згідно зі ст.391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Згідно положень частини 1 статті 59 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції від 13.02.2020 р., чинній на час розгляду справи судом) (далі - Закон України «Про виконавче провадження»), особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. Положеннями частини 1 статті 40 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що в разі закінчення\~виконавчого провадження\~(крім\~закінчення виконавчого\~провадження за\~судовим рішенням,\~винесеним у\~порядку забезпечення\~позову чи\~вжиття запобіжних\~заходів,\~а також,\~крім випадків\~нестягнення виконавчого\~збору або\~витрат виконавчого\~провадження,\~нестягнення основної\~винагороди приватним\~виконавцем),\~повернення виконавчого\~документа до\~суду,\~який його\~видав,\~арешт,\~накладений на\~майно (кошти)\~боржника,\~знімається,\~відомості про\~боржника виключаються\~з Єдиного\~реєстру боржників,\~скасовуються інші\~вжиті виконавцем\~заходи щодо\~виконання рішення,\~а також\~проводяться інші\~необхідні дії\~у зв`язку\~із закінченням\~виконавчого провадження. Крім того, як встановлено, відповідачем визнано позовні вимоги позивача. Відповідно ч.1 ст.206 ЦПК України, відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. Відповідно до ч.4 ст.206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову, суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Враховуючи зазначене, а також, те, що як встановлено судом, виконавче провадження №486311256 з примусового виконання судового наказу №316/1577/13ц виданого Енергодарським міським судом Запорізької області 19.07.2013 р., на час розгляду справи судом, постановою головного державного виконавця Енергодарського міського відділу державної виконавчої служби Кулбаєвої Ю.Г. було закінчено, з підстав передбачених п.9 ч.1 ст.39 Закону України «Про виконавче провадження», тобто у зв`язку з повним фактичним виконанням судового рішення, у тому числі і оплатою витрат пов`язаних з виконавчим провадженням, суд дійшов висновку, що накладений 16.11.2015 р. державним виконавцем Маєвським О.М. арешт майна боржника та оголошення заборони його відчуження, щодо майна [PERSON] (позивача по справі), відомості про який наявні в даних Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта, за номером запису про обтяження: 12125466 від 19.11.2015 р. (а.с.7), підлягає зняттю, а отже вимога позову підлягає задоволенню. Відповідно до положень частини 2, 5 ст.59 Закону України «Про виконавче провадження», у разі прийняття судом рішення про зняття арешту з майна, арешт з майна знімається за постановою державного виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини. Копія постанови про зняття арешту з майна надсилається боржнику та органу (установі), якому була надіслана для виконання постанова про накладення арешту на майно боржника. На підставі викладеного,

Outcome: approved