Jurisdiction: civil
Date: 2021-08-24 00:00:00

1. Описова частина Короткий зміст позовних вимог та заперечень на позов 21.04.2021 року до Малиновського районного суду м. Одеси звернулась [PERSON] з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дитини. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначила, що 03.03.2000 року з відповідачем уклали шлюб, який був зареєстрований Відділом реєстрації актів громадянського стану виконкому Одеської місткої ради, актовий запис № 97. Від шлюбу у сторін народилась дитина - [PERSON] , [INFO] . Сторони не проживають разом, спільного господарства не ведуть. Відповідач допомоги на утримання сина добровільно не надає, у вихованні участі не приймає. У зв`язку з наведеним позивачка просить суд стягнути з відповідача на свою користь аліменти на утримання [PERSON] , [INFO] у вигляді щомісячних платежів у розмірі 1/4 частини від доходів відповідача, починаючи з січня 2021 року й до досягнення сином повноліття [INFO] . Ухвалою судді Малиновського районного суду м. Одеси Леонова О.С. від 29.04.2021 року відкрито провадження по справі за правилами спрощеного позовного провадження. Позивачка подала через канцелярію суду заяву (Вхід.№ ЕП-16088 від 18.08.2021 року) в якій зазначила, що позов підтримує та просить суд задовольнити у повному обсязі, а також позивачка зазначила, що у разі виникнення обставин передбачених ст. 280 ЦПК України не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не з`явився з невідомих суду причин, про дату час та місце розгляду скарги повідомлявся судом у відповідності до вимог ст. 128 ЦПК України. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється. Заяви, клопотання, інші процесуальні дії у справі (забезпечення доказів, вжиття заходів забезпечення позову, зупинення і поновлення провадження, тощо): не застосовувалися. Відповідно до ч. 4 ст. 223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється. У зв`язку з тим, що відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, та відповідачем не подано відзив у встановлений судом термін, в порядку ст. 280 ЦПК України, зі згоди позивача, викладеної в письмовій заяві, суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у матеріалах справи доказів, що відповідає вимогам ст. 223 ЦПК України. 2. Мотивувальна частина Фактичні обставини, встановлені судом Дослідивши обставини справи та наявні докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони по справі перебувають у шлюбі зареєстрованому 03.03.2000 року Відділом реєстрації актів громадянського стану виконкому Одеської місткої ради, актовий запис № 97, що підтверджується копію свідоцтва про шлюб виданого серії [NUMBER] . У період шлюбу у сторін народилися [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження виданого Другим відділом реєстрації актів цивільного стану Приморського районного управління юстиції м. Одеси, актовий запис № 177, серії [NUMBER] . Отже, з огляду на наведене, та те що відповідач добровільно не надає матеріальної допомоги на утримання [PERSON] , [INFO] , позивач просить стягнути з нього аліменти для забезпечення достатнього рівня життя та розвитку дитини. Відповідач, відзив на позов не надав, проте надав до суду заяву про визнання позовних вимог у повному обсязі. Мотиви, з яких виходить суд та застосовані норми права Відповідно до ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Аналогічне відображено в ч. 8 ст. 7 СК України, де вказано, що регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН «Про права дитини» від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789 Х11 (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає правом кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного морального і соціального розвитку дитини. Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України, батьки зобов`язані утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття. Згідно ч. 3 ст.181 Сімейного кодексу України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Частиною першою ст. 182 СК України, передбачено обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліменті в, а саме: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. З урахуванням встановлених обставин, приймаючи до уваги, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини, а мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, суд дійшов висновку, що вимоги позивача є такими, що відповідають інтересам дитини. В матеріалах справи відсутні будь-які докази досягнення домовленості сторін про початок нарахування аліментів у розмірі 1\\4 частки з усіх видів заробітку (доходів) відопвідача щомісячно, починаючи з січня. Разом з тим позивач звернулась до суду з позовом про стягнення аліментів 21.04.2021 року, що підтверджується штампом вхідної кореспонденції вх. № 18128. Згідно ч.1 ст.191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви. Визначаючи розмір аліментів, які необхідно стягувати з відповідача на користь позивача на утримання сина, суд враховуючи потреби дитини у матеріальній допомозі батька,

Outcome: partial