Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-25 00:00:00

1. Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача. 11\~січня \~ 2017\~року ПАТ\~КБ \~«Приватбанк» (далі\~ [PERSON],\~позивач) звернувся до суду з позовом до [PERSON] , в обґрунтування якого послався на те, що відповідно до умов укладеного договору№ NKH3AN0000115А, згідно якого відповідачем отримано кредит у розмірі 80791 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 1,23 % на місяць на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення 26.07.2013 року . Рішенням суду від 03.11.2014 року стягнута сума заборгованості за вказаним договором , проте відповідач свої зобовязання за договром не виконав і станом на 25.09.2017 року має заборгованість 761 762,45 грн. Від цієї суми заборгованість позщивачем віднята сума заборгованості, стягнута рішенням суду , залишок становить 308741,64 грн. Кредитодавцем на свій розсуд визначено, що стягнути він просить лише частину заборгованості і становить вона 106 000 грн пені за несвоєчасність виконання зобовязань за договром. Представник позивача надав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність та просив про задоволення позову в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не зявився, повідомлявся судом належним чином, відзиву на позов не надав. 2. Заяви, клопотання, інші процесуальні дії у справі. Ухвалою судді Заводського роайонного суду м.Миколаєва від 26.01.2018 року позовну заяву направлено до Центрального районного суду м.Миколаєва за територіальною підсудністю. Ухвалою від 26.02.2018 року у справі відкрито спрощене позовне провадження та призначено її до судового розгляду. Відповідно до ст. 279, 280 ЦПК України судом проведено заочний розгляд справи. 3. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин. Судом встановлено, що відповідно до заочного рішення по справі № 467/2110/14-ц від 03.11.2014 року Арбузинського районного суду Миколаївської областіпо за позовом публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості - позов задоволено в повному обсязі. [PERSON] на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» заборгованість за кредитним договором: в сумі 452820 (чотириста п'ятдесят дві тисячі вісімсот двадцять) грн. 81 коп., яка складається з заборгованості за кредитом в сумі 58211 грн. 40 коп., заборгованості по процентам за користування кредитом в сумі 114055 грн. 91 коп., заборгованості по комісії за користування кредитом в сумі 9881 грн. 16 коп., пені за несвоєчасність виконання зобов'язання за договором в сумі 270872 грн. 34 коп.; сплачений судовий збір в сумі 3654 (три тисячі шістсот п'ятдесят чотири) грн. 85 коп. Стягнуто з [PERSON] на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» 1000 (одну тисячу) грн. Як вбачається з вказаного судового рішенння, яке набуло законної сили 14.11.2014 року, 26 липня 2006 року між публічним акціонерним товариством комерційний банк «ПриватБанк» та [PERSON] було укладено договір № NKH3AN0000115А, згідно якого відповідачем отримано кредит у розмірі 80791 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 1,23 % на місяць на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення 26.07.2013 року . В зв'язку з порушенням ним умов договору щодо погашення кредиту та відсотків по ньому, станом на 22.08.2014 року утворилась заборгованість в сумі 453020 грн. 81 коп., яка складається з заборгованості за кредитом в сумі 58211 грн. 40 коп., заборгованості по процентам за користування кредитом в сумі 114055 грн. 91 коп., заборгованості по комісії за користування кредитом в сумі 9881 грн. 16 коп., пені за несвоєчасність виконання зобов'язання за договором в сумі 270872 грн. 34 коп. Отже , кредитор після закінчення строку дії договору скористався своїм правом на стягнення повної суми заборгованості , із чим погодився й суд, який задовольнив позовні вимоги ПАТ КБ «Приватбанк», стягнувши усю суму заборгованості станом на 22.08.2014 року. 4. Висновки суду та норми права, які застосував суд, мотиви їх застосування. Згідно висновків , викладених в Постанові [PERSON] Верховного Суду від 04 липня 2018 року у справі № № 310/11534/13-ц, звернення з позовом про дострокове стягнення кредиту незалежно від способу такого стягнення змінює порядок, умови і строк дії кредитного договору. На час звернення з таким позовом вважається, що настав строк виконання договору в повному обсязі. Рішення суду про стягнення заборгованості чи звернення стягнення на заставлене майно засвідчує такі зміни. Право кредитора нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється у разі пред'явлення до позичальника вимог згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України. Якщо за рішенням про звернення стягнення на предмет застави заборгованість за кредитним договором указана в такому рішенні у повному обсязі, кредитор має право на отримання гарантій належного виконання зобов'язання відповідно до частини другої статті 625 ЦК України, а не у вигляді стягнення процентів. [PERSON] Верховного Суду вважає, що наявність судового рішення про дострокове задоволення вимог кредитора щодо всієї суми заборгованості, яке боржник виконав не в повному обсязі, не є підставою для нарахування процентів та пені за кредитним договором, який у цій частині змінений кредитором, що засвідчено в судовому рішенні, а отже, строк дії договору змінився з тридцятого дня з дати, зазначеної на квитанції, яка надається банку відділенням зв'язку при відправленні позичальнику листа з вимогою про дострокове повернення кредиту, сплату процентів за користування ним з повідомленням про вручення, і вважається таким, що має бути виконаним у повному обсязі. Тим більше такі положення розповсюджуються і на правовідносини між сторонами після закінчення встановленого в кредитному договорі терміну його дії. Щодо нарахування пені необхідно зважати на вимоги статей 549, 550, 551 ЦК України, згідно з якими пенею є грошова сума, яку боржник повинен передати кредиторові у разі порушення зобов'язання і яка обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. Проценти на неустойку не нараховуються та, якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства. Тобто неустойка нараховується в разіпорушення боржником зобов'язання (стаття 610, пункт 3 частини першої статті 611 ЦК України) з першого дня прострочення та до тих пір, поки зобов'язання не буде виконане. Період, за який нараховується пеня за порушення зобов'язання, не обмежується.Її розмір збільшується залежно від тривалості порушення зобов'язання. Тобто пеня може нараховуватись на суму невиконаного або неналежно виконаного грошового зобов'язання (зокрема, щодо повернення кредиту чи сплати процентів за кредитом) протягом усього періоду прострочення, якщо інше не вказано в законі чи договорі. Разом з тим відповідно до пункту 1 частини другої статті 258 ЦК України до вимог про стягнення неустойки (як штрафу, так і пені) застосовується позовна давність в один рік. Таким чином, стягнути неустойку (зокрема, пеню незалежно від періоду її нарахування) можна лише в межах спеціальної позовної давності, яка згідно із частиною першою статті 260 ЦК України обчислюється за загальними правилами визначення строків, установленими статтями 253-255 цього Кодексу, від дня порушення грошового зобов'язання. Так, позивачем до позову надано розрахунок суми заборгованості, з якого вбачається, що пеня за несвоєчасне невиконання зобов'язань за кредитним договором нарахована після закінчення терміну дії договору тричі: 30.08.2013 року -10168,03 грн., 23.12.2013 року - 33715,89 грн та 25.09.2017 року - 374 861,56 грн. Отже, суд доходить висновку, що оскільки позов пред'явлено до боржника про стягнення пені, нарахованої відповідно до умов вищезазначеного кредитного договору після закінчення строку його дії та стягнення усієї суми заборгованості в повному обсязі - такі вимоги задоволенню не підлягають. Вимог про застосувавння наслідків, передбачених ст. 625 ЦК України, позивач не заявляв. 5. Розподіл судових витрат. Ухвалюючи рішення, суд відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України, зобовязаний вирішити питання щодо розподілу судових витрат, понесених сторонами у справі. Судові витрати у зазначеній цивільній справі складаються з судового збору, сплаченого позивачем за подання позовної заяви до суду в сумі 1 600 грн. У звязку з відмовою в задоволенні позову, судові витрати, понесені позивачем, не підлягають стягненню з відповідача.

Outcome: dismissed