Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-22 00:00:00

20 листопада 2014 року (за поштовим штемпелем) позивач звернулася до суду з вищезазначеним позовом, посилаючись на те, що вона є власником земельних ділянок розміром 0,2627 га та 0,2500 га по [ADDRESS] на підставі рішення 10 сесії 24 скликання Черевківської сільської ради Згурівського району Київської області від 25 грудня 2003 року № 53 та Державних актів на право приватної власності на землю, Серії КВ № 026744 та Серії КВ № 026745 від 28 липня 2004 року. Межі земельної ділянки 26 квітня 2003 року були погоджені із сусіднім землекористувачем [PERSON] ([ADDRESS]). 24 лютого 2014 року позивач дізналася від відділу Держземагенства у Згурівському районі Київської області про те, що її земельні ділянки перетинаються із суміжними ділянками, що належать [PERSON] на підставі рішення Черевківської сільської ради Згурівського району Київської області від 2 квітня 2008 року та Державних актів на право приватної власності на землю, Серії ЯЖ № 870169 та Серії ЯЖ № 870170, від 23 червня 2009 року та розташовані по [ADDRESS], площами 0,2500 га та 0,1329 га. Проте відповідно до рішення відповідача від 25 квітня 2007 року [PERSON], яка придбала будинок [ADDRESS] за договором купівлі-продажу від 27 березня 2007 року, було надано дозвіл на розробку технічної документації на земельну ділянку площею 0,34 га. Таким чином, відповідач своїм рішенням 2 квітня 2008 року надав земельну ділянку [PERSON] за рахунок наданої їй земельної ділянки, тому просить визнати незаконним та скасувати рішення Черевківської сільської ради Згурівського району Київської області від 2 квітня 2008 року № 59-15-V в частині затвердження технічної документації із землеустрою щодо складання Державних актів на право власності на земельні ділянки [PERSON] та передачі останній у власність земельної ділянки, площею 0,3829 га, по [ADDRESS] для будівництва та обслуговування жилого будинку та ведення особистого сільського господарства. В ході підготовки справи до судового розгляду позивач збільшила позовні вимоги та просить визнати незаконним та скасувати рішення Черевківської сільської ради Згурівського району Київської області № 59-15-V від 02.04.2008 в частині затвердження технічної документації із землеустрою щодо складання державних актів на право власності на земельну ділянку [PERSON] та передачі у власність земельної ділянки, площею 0,3829 га по [ADDRESS] для будівництва та обслуговування жилого будинку та ведення особистого сільського господарства, визнати недійсними та скасувати Державні акти на право власності на земельні ділянки, Серії ЯЖ № 870169, та Серії ЯЖ № 870170, з відповідними площами 0,2500 га та 0,1329 га, видані 23.06.2009 на ім'я [PERSON] на право власності, видані 23.06.2009 на ім'я [PERSON], розташовані по [ADDRESS] та скасувати державну реєстрацію спірних земельних ділянок [PERSON] Ухвалою Згурівського районного суду Київської області від 29 грудня 2014 року залучено до участі у цивільній справі [PERSON] як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача. Ухвалою Згурівського районного суду Київської області від 23 січня 2015 року залучено до участі у цивільній справі співвідповідача [PERSON], яку виведено зі складу третіх осіб, які беруть участь у справі, та залучено відділ Держземагенства у Згурівському районі Київської області як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача. Ухвалою Згурівського районного суду Київської області від 16 лютого 2015 року подовжено розгляд справи. В судовому засіданні позивач позов підтримала повністю, відповідачі позов не визнали повністю. В судовому засіданні позивач дала пояснення, які повністю відтворюють зміст позовних вимог. Крім того, пояснила, що у 2011 році вона виготовила технічну документацію із землеустрою щодо встановлення меж земельних ділянок в натурі (на місцевості), відповідно до якої зазначені нові координати її земельних ділянок. Вона дійсно погодила межі суміжному землекористувачу [PERSON], хоча в той же час звертала увагу на порушення, що допускались при цьому. [PERSON], яка користувалась земельною ділянкою до [PERSON], переставляла декілька разів паркан на межі та викопала погріб, що знаходиться на земельній ділянці [PERSON] Про допущені порушення при виготовлені її Державних актів вона дізналась під час розгляду іншої цивільної справи в суді за її участю, а саме, відхилення координат земельної ділянки на північ на 1 км. Кадастрові номери її земельним ділянкам до цього часу не визначені. Вважає, що технічна документація на земельні ділянки [PERSON] також виготовлена з порушеннями. В судовому засіданні представник відповідача Черевківської сільської ради пояснила, що земельні ділянки передані у власність [PERSON] з дотриманням норм чинного законодавства в межах господарської діяльності [PERSON] та [PERSON] загальною площею 0,3829 га, що підтверджено і висновком експертизи від 08.04.2013. При цьому наявні висновки повноважних органів. Ця площа перевищує 0,34 га, яка зазначена у плані-схемі, за рахунок земель загального користування і аж ніяк не за рахунок землі позивача. Позивач погодила [PERSON] межі у її присутності. Із проекту забудови земельної ділянки позивача вбачається, що на відстані 1,20 м від спірної межі є об'єкт незавершеного будівництва. Вона як землевпорядник сільської ради неодноразово переміряла спірні земельні ділянки позивача відповідно до плану-схеми та державного акту. Навіть на цій схемі видно, що спірна межа не була прямою. Натомість Державні акти позивача виготовлені ТОВ «Земля і ринок» з помилками, що було встановлено під час розгляду аналогічного позову [PERSON] по спору практично між тими ж самими сторонами з тих же підстав та щодо того ж предмету спору. Виготовлена позивачем у 2011 році нова технічна документація не відповідає реальному розташуванню земельних ділянок позивача, даним земельно-кадастрової документації. Про допущені порушення позивач дізналася 26 липня 2007 року. При цьому погодила межі земельних ділянок [PERSON] 14 грудня 2007 року. Якщо при встановленні меж виявляються розбіжності даних про розміри ділянок, переданих у власність, із фактичними розмірами, то остаточний розмір такої ділянки визначається місцевою радою. Про що й зазначено у рішенні сільської ради від 25 квітня 2007 року. Сільська рада не надала позивачу викопіювання з плану села із зазначенням земельних ділянок, розташованих на 1 км на північ від садиби останньої, так як таке викопіювання може надати лише геодезична організація. У 2003 році фотозйомки на сучасному рівні не проводились, на той час заміри проводилися рулеткою. Таким чином, позивачу необхідно виготовити нову технічну документацію. В судовому засіданні відповідач [PERSON] пояснила, що земельні ділянки передані їй у власність згідно з чинним законодавством. При цьому були погоджені межі з власниками сусідніх ділянок, в тому числі і [PERSON], та підписано акт встановлення та погодження меж земельних ділянок в натурі від 29.11.2007 в присутності комісії. 26 червня 2009 року вона отримала спірні Державні акти. Позивач оспорює її право власності на спірні земельні ділянки та вважає, що вона встановила огорожу частково на земельній ділянці позивача площею 157,32 кв. м. Проте це є фізично неможливим, так як зі сторони земельних ділянок позивача на відстані приблизно 1 м до огорожі знаходиться незавершене будівництво, а зі сторони її земельних ділянок майже впритул до огорожі знаходиться виритий попередніми господарями погріб. Відповідно до висновку будівельно-технічної експертизи від 08.04.2013 було виявлено різницю в координатах Х положення усіх поворотних точок земельної ділянки [PERSON], а саме, відхилення на 1 км на північ. В той же час, місце розташування належних їй земельних ділянок повністю відповідає координатам, які внесені в земельний кадастр України. Щодо отримання нею у власність земельної ділянки площею 0,3829 га, а не 0,34 га, то відповідно до ст. 121 ЗК України у разі отримання в натурі земельних ділянок при безоплатній їх передачі розмір може бути збільшено. Технічна документація серії КВ № 026745 та № 026744 виготовлена 28 липня 2004 року ТОВ «Земля і ринок» на земельні ділянки позивача з помилками. За зверненням позивача до ТОВ «Тандем-Експерт» у 2011 році директор товариства [PERSON] на власний розсуд вигадав координати земельних ділянок позивачу замість того, щоб вказати [PERSON] на невідповідність реального розташування земельних ділянок з даними земельно-кадастрової документації. Отримані від [PERSON] електронні файли позивач передала їх у відділ Держземагенства у Згурівському районі для присвоєння земельним ділянкам кадастрових номерів. У відповіді від 24.02.2014 за № 182, наданій цим відділом [PERSON], було рекомендовано виправити допущені у технічній документації на її земельні ділянки помилки. Аналогічний спір вже розглядав Згурівський районний суд Київської області у справі № 1011/1130/12, рішенням якого від 19.11.2013 в задоволенні позовних вимог позивача було відмолено повністю та яке ухвалою Апеляційного суду Київської області від 26.05.2014 було залишено без змін. В судовому засіданні представник відділу Держземагенства у Згурівському районі пояснила, що позивачу потрібно скасувати Державні акти та виготовити нову технічну документацію по упорядкуванню існуючих землеволодінь. Кадастрові номери земельним ділянкам позивача не присвоєні. Технічна документація на спірні земельні ділянки позивача виготовлена із помилками, по якій неможливо визначити межу по зазначених у ній координатах та відповідно до якої позивач та відповідач [PERSON] не є суміжними землекористувачами. У 2011 році позивач виготовила нову технічну документацію, в якій проектна організація на власний розсуд змінила координати, грубо порушивши каталог координат. Оцінюючи за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні в судовому засіданні доказів, наявних у справі, суд дійшов висновку. Судом встановлено, що [PERSON] передано у власність земельні ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку, площею 0,2500 га, та для ведення особистого селянського господарства, площею 0,2627 га, які знаходяться в селі Черевки Згурівського району Київської області, що підтверджується копіями Державних актів Серії КВ № 026745 та Серії КВ № 026744 від 28 липня 2004 року, кадастровим планом, довідками Черевківської сільської ради Згурівського району Київської області, копією технічної документації із землеустрою (а.с.65, 66, 110-116). Згідно з рішенням Черевківської сільської ради Згурівського району Київської області від 8 серпня 2007 року за № 46 позивачу надано дозвіл на узаконення самовільного будівництва житлового будинку і господарських споруд (а.с.223-230 - копія будівельного паспорту). [PERSON] рішенням Черевківської сільської ради Згурівського району Київської області від 2 квітня 2008 року № 59-15-V затверджено технічну документацію із землеустрою щодо складання Державних актів та передано у власність земельні ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку, площею 0,2500 га, та для ведення особистого селянського господарства, площею 0,1329 га, які розміщені в [ADDRESS], розміри, площа та конфігурація яких були остаточно визначені рішенням сільської ради за погодження суміжних землекористувачів, в тому числі й [PERSON] (а.с.19, 20, 96-109 - копії Державних актів Серії ЯЖ № 870169 та Серії ЯЖ № 870170 від 26 червня 2009 року та технічної документації із землеустрою). З висновку судової земельно-технічної експертизи № СЕ-1-1-129/13 від 8 квітня 2013 року та технічного звіту про виконання комплексу топографо-геодезичних робіт виявлено різницю в координатах X положення усіх поворотних точок земельної ділянки [PERSON] відхилення від місцевості на 1 км на північ (а.с.197-208 - копія висновку). Відділ Держземагенства у Згурівському районі Київської області листом від 20.02.2015 повідомив, що з 2002 року земельним ділянкам почали присвоювати кадастрові номери та розпочалось створення централізованих електронних баз даних земельних ділянок. Земельна ділянка вважається сформованою з моменту присвоєння їй кадастрового номера. Формування земельних ділянок здійснюється за проектами землеустрою щодо відведення земельних ділянок. У Державних актах серії КВ № 026744 та серії КВ № 026745 відсутні кадастрові номера, то можна стверджувати, що земельна ділянка по [ADDRESS] не сформована, а тому питання перетину цієї земельної ділянки та земельної ділянки [PERSON] не може виникати (а.с.186 - лист). Кадастровий номер є ознакою земельної ділянки, яка належить на праві приватної власності. Статтею 1 Закону Україну від 07.07.2011 № 3613-VІ «Про Держаний земельний кадастр» (із змінами і доповненнями) визначено, що кадастровий номер земельної ділянки є індивідуальна, що не повторюється на всій території України, послідовність цифр та знаків, яка присвоюється земельній ділянці під час її державної реєстрації і зберігається за нею протягом усього часу існування. Рішенням Згурівського районного суду Київської області від 19 листопада 2013 року у цивільній справі № 1011/1130/12, провадження № 2/365/3/13, [PERSON] відмовлено в задоволенні позову до [PERSON], третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача Черевківська сільська рада Згурівського району Київської області про усунення перешкод в користуванні і розпорядженні частиною земельних ділянок. Відповідно до цього рішення судом було встановлено, що позивач [PERSON] не довела порушення її прав як власника земельних ділянок, площею 0,2500 га та 0,2627 га, які розташовані в [ADDRESS]. Фактичне місце розташування її земельних ділянок не відповідає технічній документації та Державним актам серії КВ № 026745 та серії КВ № 026744, які містять помилки, що призвело до різниці в координатах Х положення усіх поворотних точок земельних ділянок, відхилення від місцевості на 1 км на північ, що підтверджено висновком судової земельно-технічної експертизи № СЕ-1-1-129/13 від 08.04.2013 року з урахуванням проведеного комплексу топографо-геодезичних робіт. Судом не було враховано висновок експертизи про наявність неспівпадіння координат точок спільних меж земельних ділянок позивача [PERSON] і відповідача [PERSON], оскільки при зіставленні (накладенні) меж досліджуваних земельних ділянок не було враховано відхилення координат земельної ділянки позивача [PERSON] на 1 км на північ. Технічна документація та Державні акти відповідача [PERSON] виготовлені відповідно до вимог чинного земельного законодавства. Фактичне місце розташування земельної ділянки [PERSON], її розміри та конфігурація відповідають технічній документації із землеустрою. Межі земельної ділянки [PERSON] під час визначення їх в натурі були погоджені із [PERSON] Ухвалою колегії суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Київської області від 26 травня 2014 року це рішення залишено без змін та набрало законної сили (а.с.50-52, 144-149 - копії судових рішень). Згідно з ч. 3 ст. 61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Суд відхиляє як неналежний доказ копію технічної документації (2011), яка виготовлена на замовлення позивача, проте не затверджена уповноваженим органом в галузі земельного законодавства (а.с.120-136). Відповідно до ст. 39 ЗК України використання земель житлової та громадської забудови здійснюється відповідно до генерального плану населеного пункту, іншої містобудівної документації, плану земельно-господарського устрою з дотриманням будівельних норм, державних стандартів і норм. Згідно з п.п. «а, в» ч. 1 ст. 81 ЗК України громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі придбання за договором купівлі-продажу, ренти, дарування, міни, іншими цивільно-правовими угодами, приватизації земельних ділянок, що були раніше надані їм у користування. Відповідно до п. «г» ст. 91 ЗК України власники земельних ділянок зобов'язані не порушувати прав власників суміжних земельних ділянок та землекористувачів. Згідно з ч. 1 ст. 116 ЗК України громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону. Згідно зі ст. 125 ЗК України право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав. Відповідно до ч. 1 та ч. 2 ст. 126 ЗК України право власності на земельну ділянку посвідчується державним актом. Згідно зі ст. 153 ЗК України власник не може бути позбавлений права власності на земельну ділянку, крім випадків, передбачених цим Кодексом та іншими законами України. Відповідно до ч. 2 ст. 158 ЗК України виключно судом вирішуються земельні спори з приводу володіння, користування і розпорядження земельними ділянками, що перебувають у власності громадян і юридичних осіб, а також спори щодо розмежування територій сіл, селищ, міст, районів та областей. Відповідно до п. 8 постанови Пленуму Верховного Суду України від 16 квітня 2004 року № 7 «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ» рішення органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування перерозподілити землю інакше після встановлення меж земельних ділянок у натурі (на місцевості), одержання власником або землекористувачем документів, що посвідчують право на них, та державної реєстрації, не може бути підставою для припинення права власності на земельну ділянку або права користування земельною ділянкою як повністю, так і частково, оскільки визначений статтями 140, 141 ЗК перелік підстав для цього є вичерпним. Згідно зі ст. 59 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Відповідно до ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Заслухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, отримавши консультацію спеціаліста, дослідивши письмові докази у справі, оглянувши цивільну справу № 1011/1130/12, провадження № 2/365/3/13, суд дійшов висновку, що в позові необхідно відмовити повністю, так як в судовому засіданні не доведено, що відповідачі порушили права позивача у сфері земельних правовідносин, що рішення сільської ради від 02.04.2008 за № 59-15-V та Державні акти відповідача [PERSON] на право власності на земельні ділянки видані з порушенням вимог закону. Натомість встановлено, що це рішення органу місцевого самоврядування прийнято в межах його повноважень відповідно до вимог чинного земельного законодавства, на підставі якого були видані спірні Державні акти. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed