Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-14 00:00:00

21 квітня 2017 року [PERSON] звернулася до суду з позовом та просить визначити їй, як спадкоємцю за законом першої черги, додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини після смерті матері [PERSON]. Мотивує свої вимоги тим, що [INFO] померла її мати [PERSON] На день її смерті відкрилася спадщина на території Кімличанської сільської ради. За життя мати склала заповіт, згідно якого все майно заповіла їй. Про існування заповіту нічого не знала, оскільки мати про це нічого не говорила. На момент смерті матері окрім неї спадкоємцями першої черги за законом бути її брати: [PERSON], який помер [INFO] та [PERSON], який помер [INFO]. Питання про прийняття спадщини між ними ніколи не обговорювалось. Нещодавно від працівників товариства, що користується земельними паями, вона дізналась, що спадщину після смерті матері ніхто не оформляв. По цій причині вважає, що пропуск шестимісячного строку для подачі заяви про прийняття спадщини після смерті матері стався з поважної причини. Позивач в судове засідання не з'явилася, подала до суду заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала повністю. Від відповідача Кімличанської сільської ради Липоводолинського району надійшла заява, в якій висловлено прохання справу розглянути без участі представника ради, проти задоволення позову заперечення відсутні. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків. [PERSON] народилася [INFO], її батьками, згідно свідоцтва про народження зазначені [PERSON] та [PERSON] (а.с. 4). 26 липня 1970 року [PERSON] зареєструвала шлюб, узявши прізвище чоловіка «[PERSON]» (а.с. 5). За життя [PERSON] отримала державний акт на право приватної власності на землю площею 2,875 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Кімличанської сільської ради Липоводолинського району Сумської області (а.с. 10). 25 листопада 2002 року [PERSON] склала заповіт, посвідчений Кімличанською сільською радою Липоводолинського району за реєстровим № 72, яким все своє майно, яке на день смерті буде їй належати, де б воно не було і з чого б воно не складалося, в тому числі надвірні будівлі, що знаходяться в [ADDRESS] заповіла своїй дочці [PERSON] (а.с. 6). [INFO] в м. Ромни Сумської області померла [PERSON] (а.с. 7). [INFO] в с. Кімличка Липоводолинського району Сумської області помер [PERSON] (а.с. 9). [INFO] в м. Ромни [PERSON] помер (а.с. 9). Згідно довідки № 4 від 7 лютого 2017 року, виданої Кімличанською сільською радою Липоводолинського району Сумської області та копії по господарської книги, [PERSON], [INFO], яка померла [INFO], з дня свого народження до дня смерті проживала і була зареєстрована за адресою: [ADDRESS] сама (а.с. 11,28,29). Рішенням Липоводолинського районного суду Сумської області від 30 березня 2017 року по справі №581/151/17 встановлено факт того, що [PERSON], яка померла [INFO] є матір'ю [PERSON] (а.с. 12-13). З наданих Липоводолинською райдержнотконторою за № 559/01-16 від 26 квітня 2017 року відомостей вбачається, що 1 лютого 2008 року за заявою [PERSON] в Липоводолинській районній державній нотаріальній конторі заведена спадкова справа № 52/55 після смерті [INFO] [PERSON] Відомостей про прийняття спадщини спадкоємцями, які відповідно до п.п. 3, 4 ч. 1 ст. 1268 ЦК України вважаються такими, що прийняли спадщину немає, заповіт від імені [PERSON], відповідно до Спадкового реєстру не посвідчувалися, свідоцтва про право на спадщину не видавалися (а.с. 22, 23, 30). Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Відповідно до ст. 1 ЦПК України завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Згідно зі ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданих відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Статтею 1217 ЦК України визначено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом. За приписами ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Ст. 1270 ЦК України передбачено, що для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Якщо виникнення у особи права на спадкування залежить від неприйняття спадщини або відмови від її прийняття іншими спадкоємцями, строк для прийняття нею спадщини встановлюється у три місяці з моменту неприйняття іншими спадкоємцями спадщини або відмови від її прийняття. Відповідно до ч. 1 ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Згідно ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають, зокрема, діти спадкодавця. Ч. 3 ст. 1272 ЦК України встановлено, що за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Згідно з п. 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК. При розгляді цих справ слід перевіряти наявність або відсутність спадкової справи стосовно спадкодавця у державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини. Визначаючи спадкоємцеві додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини, суд не повинен вирішувати питання про визнання за ним права на спадщину. Зважаючи на те, що позивач є спадкоємцем за заповітом першої черги після смерті матері, інші спадкоємці на час розгляду справи відсутні, свідоцтва про право на спадщину на їх ім'я не видавалися, позивач не звернулася протягом встановленого для подання заяви про прийняття спадщини строку із причин, які суд вважає поважними і такими, що дають підстави для визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, встановивши відсутність можливих спадкоємців після смерті [PERSON], дотримуючись вимог законності та справедливості, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з визначенням позивачу двомісячного додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини після смерті матері.

Outcome: approved