Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-16 00:00:00

21.08.2018 року [PERSON] звернувся до Святошинського районного суду м. Києва з позовом до ТОВ «Статус-Груп» про розірвання договору купівлі-продажу майнових прав №18, укладеного 25.09.2013 року та стягнення коштів. Позивач обґрунтовує свої позовні вимоги тим, що 25.09.2013 року між [PERSON] та ТОВ «Статус-Груп» в особі директора Лукашика І.М., що діє на підставі Статуту, укладено договір купівлі-продажу майнових прав №18. Згідно п.2.2 Сторони домовились, що Об'єктом нерухомості, майнові права на які передаються за даними Договором, є квартира розташована в Об'єкті капітального будівництва за будівельною адресою: [ADDRESS]. Згідно п.4.1. Договору, вартість Майнових прав на Об'єкт нерухомості за 1 кв.м. складає 8000,00 грн., в тому числі ПДВ - 1333,33 грн. Відповідно до п.4.3 Договору, покупець здійснює розрахунок за даним Договором в наступному порядку та в такі строки: 120000,00 грн від суми угоди - в момент підписання договору купівлі-продажу майнових прав; 623200,00 грн. від суми угоди - на протязі одного місяця після підписання угоди. Позивач зазначив, що відповідач не виконав своїх зобов'язань за договором. На зв'язок із позивачем відповідач не виходить, що свідчить про небажання відповідача виконувати свої зобов'язання за договором, а також повернути кошти, сплачені позивачем в якості виконання умов договору. 05.04.2018 року на адресу реєстрації ТОВ «Статус-Груп», а також за фактичним місцезнаходженням Відповідача, було надіслано вимогу про повернення коштів в сумі 120000,00 грн, яка вручена представнику Відповідача (директору Лукашику І.М.) 11.04.2018 року, яка залишилась без належного реагування з боку відповідача. Позивач зазначив, що Відповідач не дотримав умов п.8.3 Договору та відповідно продав майно, яке повинно було бути відчужене на користь Позивача третій особі. Відповідно до п.6.1. Договору передбачено, що у випадку розірвання цього Договору, грошові кошти сплачені покупцем за майнові права, повертаються йому протягом 30 (тридцять банківських) днів. Також п.6.4 Договору встановлено, що за повернення Покупцю грошових коштів, в разі розірвання Договору з вини Продавця, встановленої рішенням суду, останній сплачує покупцю винагороду у розмірі 15% від суми грошових коштів, що повертаються на протязі 60 календарних днів. Ухвалою суду від 22.08.2018 року відкрито провадження по справі за правилами загального позовного провадження. Представник позивача в судовому засіданні підтримав позовні вимоги, просив задовольнити позов, посилаючись на обставини викладені в матеріалах справи, проти ухвалення заочного рішення не заперечував. Відповідач повторно у судове засідання не з'явилася, про дату та час судового засідання повідомлялася належним чином, причини нявки суду не повідомила, відзив на позовну заяву не подала, а тому, суд вважає за можливе проводити судове засідання у порядку ст.. 280 ЦПК України. Згідно вимог ч.ч.1,3 ст.131 ЦПК України учасники судового процесу зобов'язані повідомляти суд про зміну свого місця проживання (перебування, знаходження) або місцезнаходження під час провадження справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання або місцезнаходження судова повістка надсилається учасникам справи, які не мають офіційної електронної адреси та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв'язку, що забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, на останню відому судові адресу і вважається доставленою, навіть якщо учасник судового процесу за цією адресою більше не проживає або не знаходиться. Враховуючи те, що у справі достатньо даних про права та взаємовідносини сторін, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності відповідача на підставі доказів, які містяться в матеріалах справи. Суд, заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, письмові докази, дійшов висновку, про наявність правових підстав для задоволення позову, виходячи з наступного. Відповідно до ч. 1 ст. 81 Цивільного процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч. 2 ст. 77 Цивільного процесуального кодексу України, предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Відповідно до ч. 1 та 2 ст. 89 Цивільного процесуального кодексу України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Судом встановлено, що 25.09.2013 року між [PERSON] та ТОВ «Статус-Груп» в особі директора Лукашика І.М., що діє на підставі Статуту, укладено договір купівлі-продажу майнових прав №18. Також, судом встановлено, що Відповідно до п.1 Договору, визначено, що «Об'єкт нерухомості» - складова та невід'ємне частина Об'єкту капітального будівництва, яка виражена у вигляді квартири, спорудження якої здійснює Продавець. Згідно п.2.2 Сторони домовились, що Об'єкт нерухомості, Майнові права які передаються за даним Договором є квартира, розташована в Об'єкті капітального будівництва за будівельною адресою: [ADDRESS] Судом встановлено, що позивачем повністю виконано умови договору та сплачено 120000,00 грн., що підтверджується платіжним дорученням №1 від 25.09.2013 року. Відповідачем умов Договору купівлі-продажу №18 не виконано, у зв'язку з чим настали наслідки встановлені п.6.4, а саме повернення покупцю грошових коштів, в разі розірвання договору з вини Продавця, встановленої рішенням суду, останній сплачує покупцю винагороду в розмірі 15% від суми грошових коштів, що повертається на протязі 60 календарних днів. Згідно ч. 1 ст. 509 ЦК України, зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Відповідно ч. 1 ст. 655 ЦК України, за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму. Згідно ч. 1 ст. 691 ЦК України, покупець зобов'язаний оплатити товар за ціною, встановленою у договорі купівлі-продажу, або, якщо вона не встановлена у договорі і не може бути визначена виходячи з його умов,- за ціною, що визначається відповідно до статті 632 цього Кодексу, а також вчинити за свій рахунок дії, які відповідно до договору, актів цивільного законодавства або вимог, що звичайно ставляться, необхідні для здійснення платежу. Відповідно ч. 1 ст. 692 ЦК України, покупець зобов'язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару. Згідно ст.. 611 ЦК України, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: 1) припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов'язання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди. Відповідно ч. 1 ст. 549 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. 2. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання. 3. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов'язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки позов підлягає задоволенню, з відповідача на користь позивача на підставі ст. 141 ЦПК України підлягає стягненню судовий збір у розмірі 1518,00 грн.

Outcome: approved