Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-22 00:00:00

1. Позивач звернулась до суду із позовом про розірвання шлюбу та стягнення аліментів, мотивуючи тим, що шлюб фактично розпався, причина розпаду - несумісність характерів, постійні сварки та скандали, що виникали на цьому ґрунті, втрата почуття любові та взаємоповаги. Крім того, позивач зазначила, що відповідач ухиляється від обов'язку утримувати свою неповнолітню дитину, добровільно не надає матеріальну допомогу на її утримання, неповнолітня дитина проживає разом з позивачем. В позовній заяві позивач зазначає, що відповідач є приватним підприємцем, працює в сфері господарської діяльності - послуги таксі, у власності має декілька автобусів, які щоденно приносять дохід до 1000,00грн., а також частину доходу отримує в натурі у вигляді послуг з обслуговуванні автобусів. У зв'язку з наведеним, просила шлюб розірвати та стягнути з відповідача на її користь на утримання неповнолітньої дитини - [PERSON], [INFO] аліменти у твердій грошовій сумі в розмірі 3000,00грн. щомісячно, починаючи стягувати від дня пред'явлення позову до суду і до досягнення дитиною повноліття; допустити негайне виконання рішення суду у межах суми платежу за один місяць. 2. У судовому засіданні позивач підтримала позовні вимоги в повному обсязі, просила позов задовольнити з підстав, вказаних в позовній заяві. 2.1. Відповідач в судовому засіданні не заперечував проти стягнення з нього аліментів на утримання його неповнолітньої дитини, однак пояснив, що працює механіком та не має можливості сплачувати аліменти в розмірі, заявленому позивачем, оскільки його заробіток залежить від кількості клієнтів та замовлень. 3. Розглянувши матеріали справи, заслухавши сторони, суд встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини: - сторони перебувають в шлюбі, зареєстрованому 04.10.2002р. Міським відділом реєстрації актів громадянського стану Херсонського обласного управління юстиції, актовий запис № 758; - шлюб - перший, спору з приводу розподілу майна та визначення місця проживання дитини немає, шлюб фактично розпався, причина розпаду - несумісність характерів сторін, постійні сварки та скандали, що виникали на цьому ґрунті, втрата почуття любові та взаємоповаги, сім'я фактично розпалась, поновлювати її сторони не збираються, збереження сім'ї неможливе; - від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину - доньку [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження, виданого 04.03.2005р. Садівською сільською радою Білозерського району Херсонської області, актовий запис №3; - відповідач ухиляється від обов'язку утримувати свою неповнолітню дитину, добровільно не надає матеріальну допомогу на її утримання; - неповнолітня дитина проживає із позивачем; - відповідач інших дітей, непрацездатну дружину, батьків, дочки, сина на утриманні не має; - [PERSON] з 09.10.2003 року є фізичною особою-підприємцем, що підтверджується свідоцтвом про державну реєстрацію фізичної особи-підприємця серії [NUMBER]. 4. Так, відповідно ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно ст.181 СК України - за рішенням суду кошти на утримання дитини присуджуються у частці від доходу або у твердій грошовій сумі, при визначенні розміру аліментів. Згідно ст.182 СК України, суд враховує - стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно ч.2 ст. 182 СК України - мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Статтею 183 СК України передбачено, що частка заробітку, яка буде стягуватись як аліменти на дитину, визначається судом. Статтею 191 СК України передбачено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Відповідно до ст.367 ЦПК України - суд допускає негайне виконання рішення суду у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. Відповідно до ст.88 ЦПК України - якщо позивач, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Відповідно Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного Кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. 5. Враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку про те, що позов підлягає частковому задоволенню. Так, судом встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, отже позовні вимоги щодо розірвання шлюбу підлягають задоволенню. Також, судом встановлено, що відповідач ухиляється від обов'язку добровільно утримувати свою неповнолітню дитину, не надає матеріальну допомогу на її утримання, однак позовна заява підлягає частковому задоволенню в частині стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку відповідача щомісячно, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, враховуючи матеріальне становище платника аліментів. Також, з відповідача на користь держави підлягають стягненню судові витрати, які складаються із суми судового збору - 243,60грн., від якого позивач звільнена при подачі позову до суду. 6.

Outcome: partial