Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-23 00:00:00

21 лютого 2014 року [PERSON] звернувся до Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська з позовною заявою до ТОВ «Торговий дім «Еліт» про стягнення заборгованості по заробітній платі, відшкодування моральної шкоди, стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні. В обґрунтування позовних вимог позивач у позовній заяві (а. с. 2-4) посилався на те, що перебував у трудових відносинах з відповідачем з 09 вересня 2012 року по 14 січня 2014 року, працюючи на посаді начальника Дніпропетровського РСП. Розрахунок заробітної платі з працівниками «Торговий дім «Еліт» проводився за двома формами: 1 - офіційна заробітна плат, що сплачувалась через банк на пластикову картку, 2 - кошти, які видавались працівникові «на руки». Починаючи з листопада 2013 року по грудень 2013 року включно відповідач не виплатив заробітної плати своїм працівникам за обома формами. Заробітна плата [PERSON] за формою 1 становила 1 638,80 грн. на місяць та 8 361,20 грн. на місяць по другій формі, таким чином заборгованість по заробітній платі відповідача перед позивачем склала 32 170,72 грн. (а. с. 2-4). 24 квітня 2014 року позивач подав до суду заяву про розгляд даної цивільної справи за його відсутності, в якій також зазначив, що 04 квітня 2014 року ТОВ «Торговий дім «Еліт» виплатив позивачу заборгованість по заробітній платі, у зв'язку з чим [PERSON] просив суд стягнути з відповідача на його користь середній заробіток за час затримки розрахунку за період з 15 січня 2014 року по 04 квітня 2014 року у сумі 5 272,72 грн., виходячи з розміру середньомісячної заробітної плати - 2 000,00 грн., середньоденного - 90,90 грн. (а. с. 61). Відповідач у судове засідання свого представника для участі в розгляді даної цивільної справи не направив, про день, час та місце слухання справи повідомлявся належним чином, що підтверджується повідомленням про вручення поштової кореспонденції суду (а. с. 55, 60), про причини неявки у судове засідання свого представника суду не повідомив, тому суд відповідно до ч. 1, 2 ст. 224 ЦПК України, вважає за можливе розглянути справу в заочному порядку. Суд, дослідивши матеріали даної цивільної справи, приходить висновку щодо можливості задоволення позовних вимог позивача, виходячи з наступного. Судом встановлено, що 03 вересня 2012 року [PERSON] був прийнятий на посаду начальника департаменту Запорізького регіонального підрозділу ТОВ «Торговий дім «Еліт», 24 квітня 2013 року - був переведений на посаду директора регіонального структурного підрозділу, 01 червня 2013 року - переведений на посаду начальника Дніпропетровського регіонального структурного підрозділу, наказом № 0114-1 від 14 січня 2014 року [PERSON] був звільнений за власним бажанням. Викладені обставини підтверджуються копією трудової книжки [PERSON], наявною в матеріалах справи (а. с. 5-8). З роздруківок заробітної відомості Дніпропетровського регіонального структурного підрозділу ТОВ «Торговий дім «Еліт», наданої позивачем за вересень та жовтень 2013 року, вбачається, що місячна заробітна плата [PERSON] за формою 1 становить 1 628,68 грн., за формою 2 - 8 371,32 грн. (а. с. 21-28). Відповідно до заперечень, а також довідки про заробітну плату [PERSON], наданих представником відповідача через канцелярію суду, розмір оклад позивача в ТОВ «Торговий дім «Еліт» становив 2 000,00 грн. (а. с. 36-38, 39). З пояснень, викладених позивачем у заяві від 24 квітня 2014 року (а. с. 61) вбачається, що 04 квітня 2014 року ТОВ «Торговий дім «Еліт» виплатив [PERSON] заборгованість по заробітній платі та розрахункові при звільнені. Згідно з ст. 3 КЗпП України законодавство про працю регулює трудові відносини працівників усіх підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, виду діяльності і галузевої належності, а також осіб, які працюють за трудовим договором з фізичними особами. Відповідно до ст. 4 КЗпП України законодавство про працю складається з Кодексу законів про працю України та інших актів законодавства України, прийнятих відповідно до нього. Статтею 116 КЗпП України передбачено, що при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи організації, провадиться в день звільнення. Відповідно до ст. 117 КЗпП України в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. При наявності спору про розміри належних звільненому працівникові сум власник або уповноважений ним орган повинен сплатити зазначене в цій статті відшкодування в тому разі, коли спір вирішено на користь працівника. Якщо спір вирішено на користь працівника частково, то розмір відшкодування за час затримки визначає орган, який виносить рішення по суті спору. Таким чином вирішуючи уточнені позовні вимоги [PERSON] до ТОВ «Торговий дім «Еліт» про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні, враховуючи, що позивач був звільнений 14 січня 2014 року, а належні при звільнені виплати відповідачем були сплачені позивачу 04 квітня 2014 року, інших відомостей відповідачем суду надано не було, відповідні судові запити були проігноровані, суд вважає за можливе стягнути з відповідача на користь позивача середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні за період з 15 січня 2014 року по 04 квітня 2014 року у сумі 5 272,72 грн., виходячи з розміру середньомісячної заробітної плати - 2 000,00 грн., середньоденного - 90,90 грн. Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, відповідно до ст. 88 ЦПК України, враховуючи результат вирішення справи, а також те, що позивач звільнений від сплати судового збору на підставі п. 1 ч. 1 ст. 5 ЗУ «Про судовий збір», суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь держави судовий збір 243,60 грн.

Outcome: approved