Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-06 00:00:00

21.01.15 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення боргу за договором позики, після уточнення якого просить стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за договором позики у розмірі 1550, 00 дол. США, що за курсом НБУ станом на 18.05.2015 становить 32082,21 гривень, 3% річних за користування грошовим коштами у розмірі 363,89 гривень проценти за користування чужими грошовими коштами за період з 01.01.2015 року по 18.05.2015 року у сумі 2892,48 гривень, а всього 35338,58 гривень та стягнути судові витрати. При цьому позивач посилається на те, що 20.09.2014 року позивачем на підставі домовленості надано відповідачу грошову позику на загальну суму 1550,00 дол. США з кінцевим строком повернення 01.01.15 року, про що відповідачем було складено власноруч розписку. Однак своїх зобов'язань за даним договором позики у вигляді розписки відповідач не виконав у повному обсязі та від добровільного їх виконання ухиляється, що стало причиною для звернення до суду з відповідним позовом. Позивач в судовому засіданні уточненні позовні вимоги підтримав, просив уточнені позовні вимоги задовольнити. Відповідач в судове засідання не зявився, повідомлявся належним чином, причини неявки суду невідомі. Суд дослідивши матеріали справи, вважає позов підлягаючим задоволенню. У судовому засіданні встановлено, що 30 вересня 14 року, [PERSON] взяла у борг у [PERSON] грошові кошти сумою 1550,00 дол. США, які зобовязалася повернути до 01.01.15 року, про що ним власноручно складено та підписано розписку. Зазначені кошти повернуті не були. Таким чином, з моменту передання Позивачем Відповідачу грошових коштів відповідно до ч. 2 ст. 1046, ч. 2 ст. 1047 Цивільного кодексу України були укладені договори позики, істотні умови яких зафіксовані у розписці, наданій Відповідачкою, а саме: визначено особу позикодавця та позичальника, суму грошових коштів, що передаються у позику, встановлено строк повернення грошових коштів та сума, яка підлягає поверненню. Відносини позики, які виникли між позивачем, як позикодавцем, та Відповідачем, як позичальником, за своєю природою є одностороннім зобов'язанням (правочином), в якому Відповідач, як позичальник, зобов'язаний повернути отриману ним грошову суму в строк, встановлений за домовленістю сторін (зазначений у розписці), а позивач, як позикодавець, має право прийняти виконання зобов'язання або вимагати належного виконання Відповідачем свого обов'язку. Відповідно до ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно ч.1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлене договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного Банку України. Відповідно до ч. 1 ст. 1049 Цивільного кодексу України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. В розписці Відповідач однозначно взяв на себе обов'язок по поверненню отриманої грошової суми у загальному розмірі 1550,00 дол. США. Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. До теперішнього часу Відповідачем досі не повернуто позичені грошові кошти. Відповідно до ч. 1 ст. 1050 Цивільного кодексу України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Якщо позичальник своєчасно не повернув речі, визначені родовими ознаками, він зобов'язаний сплатити неустойку відповідно до статей 549 - 552 цього Кодексу, яка нараховується від дня, коли речі мали бути повернуті, до дня їх фактичного повернення позикодавцеві, незалежно від сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Згідно зі ст. 625 Цивільного кодексу України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. За положеннями статей 625,1048 ЦК України позикодавець має право на одержання процентів від суми позики лише протягом строку дії договору, а після його закінчення, у разі прострочення виконання грошового зобовязання, застосовуються лише положення ст. 625 ЦК України. Так сума боргу за розпискою становить 1550,00 дол. США, що в еквіваленті по курсу НБУ станом на 18.05.15 року становить 32082,21 гривень. 3% річних від суми боргу за період з 01.01.2015 по 18.05.2015 складає 363,89 гривень, , з розрахунку відповідно до формули (проценти) =(сума боргу)х(процентна ставка)/100%/365 днів х,(кількість днів). Проценти за користування чужими грошовими коштами за період з 01.01.2015 року по 18.05.2015 року у сумі 2892,48 гривень, таким чином з відповідача підлягає стягненню загальна сума заборгованості за договором позики у сумі 35338,58 гривень Також з відповідача слід стягнути на користь позивача понесені судові витрати у вигляді сплаченого судового бору у розмірі 288,98 ( 243,60 грн. 45,38 грн.) гривень оскільки, відповідно до ч 1. ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. На підставі викладеного й

Outcome: approved