Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-30 00:00:00

20 травня 2014 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до Голубівської сільської ради Новомосковського району Дніпропетровської області про визнання права власності в порядку спадкування за законом. 31 березня 2015 року [PERSON] звернулася до суду з уточненим позовом до Голубівської сільської ради Новомосковського району Дніпропетровської області, треті особи Публічне акціонерне товариство Комерційний банк «ПриватБанк», Приватний нотаріус Новомосковського нотаріального округу [PERSON] про встановлення факту, який має юридичне значення, визнання права власності в порядку спадкування за законом В обґрунтування своїх вимог позивач [PERSON] посилалася на те, що з 1966 року проживала однією сімєю з [PERSON]. Вона та [PERSON] проживали в будинку за адресою: Дніпропетровська область, Новомосковський район, с. Кільчень, вул. Леніна, буд. 13., вели спільне господарство, мали спільний бюджет, обробляли присадибну ділянку. В Новомосковському відділенні Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» [PERSON] відкрив декілька банківських рахунків: вклад «Мультивалютний», електронну ощадну книжку, пенсійний вклад. 15 листопада 2013 року [PERSON] помер. [PERSON] не має спадкоємців за законом. Позивач зазначила в заяві, що вона, як спадкоємець четвертої черги за законом, звернулася до Приватного нотаріуса Новомосковського нотаріального округу [PERSON] з заявою про прийняття спадщини, але постановою нотаріуса від 16 травня 2014 року їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, оскільки нею не надані докази родинних відносин із спадкодавцем. Позивач в заяві зазначила, що у відповідності до ст.. 1264 ЦК України, у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали із спадкодавцем однією сімєю не менш як пять років до часу відкриття спадщини. Також, у відповідності до ч.3 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст.. 1270 ЦК України, він не заявив про відмову від неї. [PERSON] в позові посилалася на те, що вона проживала однією сімєю з [PERSON] більш пяти років до його смерті, тому, вона є спадкоємцем четвертої черги за законом. В звязку з наведеним, в позовній заяві [PERSON] просила суд: -встановити факт, який має юридичне значення, а саме, що вона, [PERSON] з 1966 року до 15 листопада 2013 року проживала однією сімєю з [PERSON], який помер 15 листопада 2013 року, в будинку, розташованому за адресою: Дніпропетровська область, Новомосковський район, с. Кільчень, вул. Леніна, буд. 13; -визнати її, [PERSON] спадкоємцем четвертої черги за законом [PERSON], померлого 15 листопада 2013 року; -визнати за нею, [PERSON] право власності на грошові внески в Публічному акціонерному товаристві Комерційний банк «ПриватБанк» в порядку спадкування за законом після [PERSON], померлого 15 листопада 2013 року. В судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги [PERSON] в повному обсязі, посилався на підстави звернення до суду, викладені в заяві, просив суд задовольнити вимоги. Голубівська сільська рада Новомосковського району Дніпропетровської області, як відповідач, в своєму листі просила суд розглядати справу без участі її представника, не заперечувала проти задоволення позовних вимог. Представники третіх осіб - Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк», Приватний нотаріус Новомосковського нотаріального округу [PERSON] в судове засідання не зявилися. Суд, заслухавши пояснення представника позивача, свідків, дослідивши докази, надані позивачем, приходить до переконання, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, з наступного. Судом встановлено, що [PERSON] [INFO] з 16.01.1984 року зареєстрована за адресою: [INFO], що підтверджується копією паспорта громадянина України. Судом встановлено, що 15 листопада 2013 року помер [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть. Згідно довідки Новомосковської районної державної нотаріальної контори, спадкова справа після [PERSON], померлого 15 листопада 2013 року, не заводилася. В той же час, встановлено, що позивач [PERSON] звернулася до Приватного нотаріуса Новомосковського нотаріального округу [PERSON] з заявою про прийняття спадщини після [PERSON], померлого 15 листопада 2013 року, але постановою нотаріуса від 16 травня 2014 року їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, оскільки нею не надані докази родинних відносин із спадкодавцем. Відповідно до ст. 256 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення фактів, які мають юридичне значення, у тому числі факту проживання однією сімєю. Згідно до ст. 1264 ЦК України, у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали із спадкодавцем однією сімєю не менш як пять років до часу відкриття спадщини. Як зазначалося вище, на обґрунтування своїх вимог позивач [PERSON] посилалася на те, що вона проживала однією сімєю з [PERSON] з 1966 року до дня смерті останнього. Зазначений факт підтверджений в судовому засіданні поясненнями свідків [PERSON], [PERSON], які, кожен окремо, підтвердили, що [PERSON] з 1966 року до 15 листопада 2013 року проживала однією сімєю з [PERSON], в будинку, розташованому за адресою: Дніпропетровська область, Новомосковський район, с. Кільчень, вул. Леніна, буд. 13, вели спільне господарство, мали спільний бюджет. Крім того, згідно довідки Голубівської сільської ради Новомосковського району Дніпропетровської області від 13.05.2014 р. № 96, [PERSON] з 1966 року по день смерті 15.11.2013 р. постійно проживав разом із співмешканкою [PERSON] за адресою: Дніпропетровська область, Новомосковський район, с. Кільчень, вул. Леніна, буд. 13. Враховуючи наведене, суд приходить до переконання, що вимоги [PERSON] в частині встановлення факту, який має юридичне значення обґрунтовані та підлягають задоволенню. Суд приходить до переконання, що вимоги [PERSON] в частині визнання її спадкоємцем четвертої черги за законом [PERSON], померлого 15 листопада 2013 року не підлягають задоволенню, оскільки, коло спадкоємців четвертою черги за законом встановлено статтею 1264 ЦК України та окремого визнання судом не підлягає. Стосовно вимог про визнання права власності на вклади в порядку спадкування за законом, суд приходить до наступного. У відповідності до Закону України «Про нотаріат» на нотаріусів покладаються повноваження щодо оформлення спадщини, видача свідоцтв про право на спадщину. Оскільки підставою для відмови нотаріусом у видачі позивачу свідоцтва про право на спадщину був факт відсутності споріднення та відсутність відомостей про спільне проживання судом встановлений факт, який має юридичне значення, спору з значеного приводу не виникло, тому, позивач має право на звернення до нотаріуса з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом. Враховуючи наведене, в задоволенні позовних вимог [PERSON] про визнання права власності на грошові внески в Публічному акціонерному товаристві Комерційний банк «ПриватБанк» в порядку спадкування за законом після [PERSON], померлого 15 листопада 2013 року належить відмовити.

Outcome: partial