Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-05 00:00:00

20 червня 2018 року позивачка звернулася до суду з позовом до відповідача, в якому просила суд, стягнути з [PERSON] , [INFO] , уродженця міста Одеса, на її користь аліменти на утримання дитини [PERSON] , [INFO] в твердій грошовій сумі в розмір 2000 (дві тисячі) гривень щомісячно, починаючи з 04.04.2018 року до досягнення дитиною повноліття. 22 січня 2019 року відповідач звернувся до суду з відзивом на позов, в якому зазначив, що позовні вимоги позивача підтримує частково, в зв`язку з тим, що не має постійного стабільного щомісячного доходу в такому розмірі, що дозволяв би виплачувати щомісяця 2000 гривень на дитину. Крім того, має батьків пенсіонерів, які потребують матеріальної допомоги та догляду. Батько - пенсіонер за віком, мати - інвалід II групи. Позивач в судове засідання не з`явився, надав до суду заяву в якій позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив справу розглянути без його участі, проти винесення заочного рішення не заперечував. Відповідач в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про що свідчать почтові повідомлення, при цьому звернувся до суду з відзивом на позов, згідно з яким просив у задоволенні позову відмовити. Дослідивши матеріали справи суд вважає позов таким, що підлягає частковому задоволенню з наступних підстав: Судом встановлено, що позивач та відповідач мають спільну неповнолітню дитину, [PERSON] , [INFO] . Відповідач з дня народження дитини ніякої матеріальної допомоги на її утримання не надає, однак є працездатним і має регулярний дохід. В зв`язку з цим, позивачка змушена звернутися до суду. Згідно ч. 1, 2 ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебувають вони у шлюбі між собою. Відповідно до ст.ст. 150, 157 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, і той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у її вихованні та утриманні. У відповідності до ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до частини першої, другої статті 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Таким чином, беручи до уваги той факт, що відповідач має на утриманні батьків пенсіонерів та тимчасово не має постійного стабільного щомісячного доходу, враховуючи вимоги ст. 182 СК України щодо обставин, які обов`язково враховуються судом при визначенні розміру аліментів (матеріальне становище платника аліментів, знаходження на його утримання інших дітей) суд, оцінивши та проаналізувавши вищевказані докази в їх сукупності, дійшов висновку про значно завищений позивачем розмір стягнення аліментів в сумі 2000 грн. щомісяця, а тому позов підлягає частковому задоволенню з встановленням розміру аліментів, що підлягають стягненню з [PERSON] в твердій грошовій сумі в розмірі 1000 грн., щомісячно, починаючи з дня подачі заяви і до повноліття дитини. З урахуванням вимог ст. 141 ЦПК України також з відповідача на користь держави слід стягнути суму судового збору у розмірі 768,40 грн. На підставі викладеного й

Outcome: partial