Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-14 00:00:00

21 лютого 2017 року до суду надійшла зазначена позовна заява. В позовних вимогах позивач просить: стягнути з відповідачів на користь позивача грошові кошти в сумі 225 069,17 грн. Вимоги обгрунтовані тим, що [PERSON] на підставі кредитного договору №КСП-000212 від 16.09.2008 року отримала у Кредитній спілці «Добробут» кредит в розмірі 15 000,00 грн. строком на 24 місяці з 16.09.2008 року по 16.09.2010 року зі сплатою 24% річних за користування коштами. Для забезпечення повернення кредиту, 16.09.2008 року між кредитною спілкою та [PERSON] був підписаний договір поруки. Як зазначає позивач, Позичальник належним чином свої зобов'язання не виконувала, тому утворилась заборгованість за кредитом в розмірі 14 375,00 грн. та по нарахованим відсоткам в сумі 147 945,20 грн. Крім того позивач нарахувала на підставі ч.2 ст.625 ЦК України (прострочення - 3 000 днів) 3% річних станом на 16.01.2017 року в сумі 40 024,15 грн., заборгованість з врахуванням індексу інфляції, що становить станом на 16.01.2017 року 185 045,02 грн. В судовому засіданні представник позивача заявлені вимоги підтримав та просив їх задовольнити в повному обсязі. Відповідачка [PERSON] в судове засідання не з'явилась, хоча належним чином повідомлялась про час та місце слухання справи за адресою реєстрації, про поважні причини неявки в судове засідання суд не повідомила, до суду пояснення чи заперечення на заявлені вимоги не надійшли. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явилась, хоча належним чином була повідомлена про час та місце слухання справи, про поважні причини неявки в судове засідання суд не повідомила. До суду надійшли заперечення від представника відповідача в яких він зазначає, що заявлені вимоги є безпідставними та не можуть бути задоволені за тих підстав, що оскільки строком виконання зобов'язання визначено 16.09.2010 року, тому відповідно до відповідача, як до поручителя, КС «Добробут» могла звернутись з вимогою до 16.03.2011 року. З того часу і до 16.01.2017 року відповідач не отримувала жодної вимоги про повернення кредитних коштів, а тому відповідно порука припинилась. Таким чином відповідач не може нести солідарну відповідальність з Позичальником. Також представник заявив про застосування строків позовної давності, оскільки він закінчився 18.09.2013 року. На підставі положень статті 223 ЦПК України суд ухвалив про подальший розгляд справи у відсутність сторін, які не з'явились в судове засідання. Відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, тобто обов'язок доказування покладений на сторони. Суд, вивчивши матеріали справи, вислухавши представника позивача, врахувавши заперечення представника відповідача, розглянувши подані документи, повно і всебічно з'ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства (ч. 1 ст. 628 ЦК України). Відповідно до ч.1 ст.530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ч.1 ст.625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Відповідно до ч.2 ст.1050 та ч.2 ст.1054 ЦК України позивач має право вимагати повернення всієї суми кредиту внаслідок порушення відповідачем своїх зобов'язань щодо повернення чергової суми кредиту. Як встановлено в судовому засіданні, 16.09.2008 року між Кредитною спілкою «Добробут» (далі - Кредитор) та [PERSON] (далі - Позичальник) був укладений Кредитний договір №КСП-000212. За умовами Договору Кредитор надав Позичальнику у тимчасове користування грошові кошти в сумі 15 000,00 грн. строком на 24 місяці з 16.09.2008 року по 16.09.2010 року зі сплатою 24% річних (п.п.1.1, 1.2 Договору). Судом встановлено, що Кредитна спілка надала кошти [PERSON] в сумі 15 000,00 грн., що підтверджується видатковим касовим ордером від 16.09.2008 року. Як вбачається, умовами п.1.2 Договору передбачено, що відсотки нараховуються на початкову суму кредиту, що становить 15 000,00 грн. Повернення кредиту визначено графіком, який є невід'ємною частиною Договору. Додаток до Кредитного договору підписаний [PERSON] Крім того умовами п.7.1 Договору передбачено, що у разі прострочення Позичальником строків сплати відсотків по кредиту, визначених п.1.1, 4.3, 4.6 цього Договору більше ніж на 91 календарний день Позичальник сплачує Кредитору підвищену відсоткову ставку - 120%. На забезпечення виконання зобов'язань за Кредитним договором №КСП-000212 від 16.09.2008 року, 16.09.2008 року між КС «Добробут» та [PERSON] був укладений Договір поруки №КСП-000212. Договори підписані сторонами, що свідчить про їх згоду з визначеними умовами. З матеріалів справи вбачається, що Позичальник за кредитним договором повернула кошти в сумі 625,00 грн. тіла кредиту - 16.10.2008 року та проценти в сумі 295,89 грн. - 16.10.2008 року, 305,75 грн. - 09.12.2008 року, отже заборгованість за тілом кредиту становить 14 375,00 грн. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явилась, не надала суду доказів належного виконання зобов'язань в частині повернення кредитних коштів. Відповідач також не надала суду доказів, що заборгованість за кредитним договором є меншою. 16.01.2017 року на адресу відповідачів КС «Добробут» підготувала повідомлення про необхідність сплати заборгованості за кредитом в сумі 162 320,20 грн. Проте суду не було надано доказів направлення вимоги Позичальнику та Поручителю. 16.01.2017 року між КС «Добробут» та [PERSON] був укладений Договір відступлення права вимоги за яким до [PERSON] перейшло право вимоги за Кредитним договором №КСП-000212 від 16.09.2008 року в сумі 225 069,17 грн. 16.01.2017 року на ім'я [PERSON] було направлено повідомлення про відступлення права вимоги. За договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником (ст.553 ЦК України). Згідно із ст. 554 ЦК України у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Особи, які спільно дали поруку, відповідають перед кредитором солідарно, якщо інше не встановлено договором поруки. Стаття 559 ЦК України передбачає підстави припинення поруки. Відповідно до ч. 4 ст.559 ЦК України, порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців з дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя, якщо інше не передбачено законом. Якщо строк основного зобов'язання не встановлений або встановлений моментом пред'явлення вимоги, порука припиняється, якщо кредитор не пред'явить позову до поручителя протягом одного року з дня укладення договору поруки, якщо інше не передбачено законом. Згідно з п.4.1 Договору поруки даний договір набуває чинності з моменту його підписання трьома сторонами і діє до моменту припинення поруки з підстав і за умов, передбачених ст.559 ЦК України. Як встановлено судом, строк виконання зобов'язань за кредитним договором настав 16.09.2010 року, протягом шести місяців, тобто до 16.03.2011 року КС «Добробут» не зверталась до поручителя з будь-якими вимогами, до суду позов про стягнення заборгованості поданий 21.02.2017 року, а тому з врахуванням зазначеного суд приходить до висновку, що порука [PERSON] припинилась. Відповідно до ст.512 ч. п.1 ЦК України, кредитор у зобов'язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Відповідно до ст.514 ч.1 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Водночас, так як судом під час розгляду справи встановлено, що Позичальник свої зобов'язання за Кредитним договором не виконала, суд вважає за можливе стягнути з відповідача [PERSON] на користь позивача заборгованість за кредитом в розмірі 14 375,00 грн. В частині стягнення відсотків за користування коштами варто зазначити, що з матеріалів справи вбачається, що 22.11.2010 року Держфінпослуг було ухвалено рішення про виключення інформації про Кредитну спілку «Добробут» з Державного реєстру фінансових установ та анульовано свідоцтво про реєстрацію фінансової установи, тому суд вважає за можливе стягнути відсотки за користування коштами за період з 11.03.2009 року (91-й день прострочки сплати відсотків) до 22.11.2010 року що становить 30 673,97 грн. (15 000,00 грн. х 120% х 622 дні). Частина 2 статті 625 ЦК України визначає, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Таким чином, оскільки умовами договору передбачено сплата процентів, тому суд не вбачає підстав для задоволення позовних вимог в частині стягнення 3% річних. Водночас суд вважає за можливе задовольнити вимоги про стягнення інфляційних за період з 10.01.2009 по 16.01.2017 на суму боргу 14 375,00 грн. (сукупний індекс інфляції за період 2.612), що становить 23 172,42 грн. Отже, з відповідача [PERSON] на користь позивача підлягає стягненню загальна сума 153 887,33 грн. (14 375,00 грн. + 30 673,97 грн. + 23 172,42 грн.) Крім того з відповідача на користь держави на підставі положень статті 141 ЦПК України підлягає стягненню судовий збір пропорційно задоволеним вимогам. На підставі вищевикладеного та

Outcome: partial