Jurisdiction: civil
Date: 2020-08-17 00:00:00

21.05.2020 року [PERSON] , [PERSON] звернулися до Миргородського міськрайонного суду із вище зазначеним позовом. В направленому на адресу суду позові позивачки зазначили, що [INFO] помер їх чоловік та батько [PERSON] . При житті він, згідно проекту забудови від 21 лютого 1997 року та дозволу на виконання будівельних робіт від 06 серпня 1997 року збудував будинок та господарські споруди [ADDRESS] . В той же час, він не встиг ввести в експлуатацію згадане будинковолодіння, що позбавляє їх можливості оформити таке спадкове майно, як житловий будинок з господарськими будівлями на себе через нотаріальну контору. Постановою нотаріуса їм було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії. Просять суд встановити факт належності домоволодіння [ADDRESS] [PERSON] , померлому [INFO] . Визнати за кожною з них право власності по Ѕ частині на домоволодіння [ADDRESS] в порядку спадкування після смерті [PERSON] . В судовому засіданні позивачка [PERSON] та позивачка [PERSON] свої позовні вимоги підтримали в повному об`ємі. Позов простили задовольнити, як законний та обґрунтований з підстав викладених в позовній заяві. Представник відповідача Зубівської сільської ради Миргородського району в судове засідання не з`явився. Установа належним чином повідомлена про день та час судового розгляду справи, направила на адресу суду лист з якого вбачається, що сільська рада не має заперечень проти задоволення позову, а справу просить розглянути у відсутності їх представника. Представник третьої особи Державної архітектурно-будівельної інспекції України в судове засідання не з`явився, але направив на адресу суду заяву про розгляд справи у відсутності представника. Департамент залишає розгляд справи на розсуд суду. Суд, заслухавши пояснення позивачок, дослідивши та проаналізувавши письмові докази по справі приходить до висновку, що в задоволенні позову слід відмовити з таких підстав. Встановлено, що [INFO] помер [PERSON] - чоловік [PERSON] та батько [PERSON] , що підтверджується копіями відповідних свідоцтв (а.с.6, 18,19). За життя спадкодавець [PERSON] 06 серпня 1997 року отримав дозвіл на виконання будівельних робіт по будівництву нового житлового будинку та господарських будівель в с. Зубівка Миргородського району, розробив проект забудови земельної ділянки індивідуального забудовника (а.с.7-8). Рішенням тридцятої сесії шостого скликання Зубівської сільської ради Миргородського району від 05 травня 2014 року присвоєно поштову адресу будинку, що належав [PERSON] в [ADDRESS] (а.с.9). Мається технічний паспорт на будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами по [ADDRESS] , з якого вбачається, що житловий будинок та господарські будівлі були побудовані протягом 2000-2005 року. Зокрема житловий будинок побудований в 2004 році (а.с.10-14). З довідки Зубівської сільської ради Миргородського району вбачається, що земельна ділянка для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд по [ADDRESS] не приватизована (а.с.16). З копії спадкової справи вбачається, що спадщину після смерті [PERSON] прийняли позивачки [PERSON] , та [PERSON] (а.с.43-63). Постановою нотаріуса позивачкам відмовлено у вчиненні нотаріальної дії в зв`язку з відсутністю у них правовстановлюючого документу на житловий будинок (а.с.20). Згідно роз`яснень, викладених у п.23 Постанови Пленуму Верховного суду України « Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 р. № 7, вбачається, що свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Статтею 1218 ЦК України встановлено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Умовою для переходу в порядку спадкування права власності на об`єкти нерухомості, в тому числі житловий будинок, інші споруди, земельну ділянку є набуття спадкодавцем зазначеного права у встановленому законодавством України порядку. Право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, визначені у главі 24 ЦК України, зокрема із правочинів. Право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, будівлі, споруди тощо) виникає з моменту завершення будівництва (створення майна); якщо договором або законом передбачено прийняття нерухомого майна до експлуатації - з моменту прийняття його до експлуатації; коли ж право власності на нерухоме відповідно до закону підлягає державній реєстрації - з моменту такої реєстрації. Виходячи зі змісту частин першої, другої статті 331 ЦК України, частини першої статті 182 ЦК України, право власності на новостворене нерухоме майно виникає у особи, яка створила це майно, після закінчення будівництва об`єкта нерухомості, введення його в експлуатацію, отримання свідоцтва про право власності та реєстрації права власності. Новостворене нерухоме майно стає об`єктом цивільних правовідносин з моменту завершення будівництва, прийняття до експлуатації або державної реєстрації без урахування того, яким суб`єктом правовідносин здійснено такі дії та на якого суб`єкта цивільних правовідносин або сторону договору зареєстроване новостворене майно. Як роз`яснено в листі ВССУ з розгляду цивільних і кримінальних справ № 24-753/0/4-13 від 16 травня 2013 року «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування», умовою для переходу в порядку спадкування права власності на об`єкти нерухомості, в тому числі житловий будинок, інші споруди, земельну ділянку є набуття спадкодавцем зазначеного права у встановленому законодавством України порядку. Якщо за життя спадкодавець не набув права власності на житловий будинок, земельну ділянку, то спадкоємець також не набуває права власності у порядку спадкування. До спадкоємця переходять лише визначені майнові права, які належали спадкодавцеві на час відкриття спадщини. Для набуття права власності у встановленому законодавством порядку спадкоємець повинен здійснити дії, які необхідні для набуття права власності на визначене нерухоме майно, зокрема на житловий будинок, іншу споруду. Пунктом 8 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року №7 встановлено, якщо будівництво здійснювалося згідно із законом, то у разі смерті забудовника до завершення будівництва його права та обов`язки входять до складу спадщини. Законодавством передбачено порядок прийняття в експлуатацію будівель інспекцією архітектурно-будівельного контролю за місцем їх розташування, який не може підмінятися судовим рішенням. [PERSON] завершив будівництво житлового будинку, проте в зв`язку зі смертю не здав його в експлуатацію та не зареєстрував право власності на будинок, отже не набув права власності на закінчений будівництвом об`єкт нерухомості. Разом з тим, як забудовник, він мав право вчиняти ці дії, а тому такі права входять до складу спадщини як такі, що не є нерозривно пов`язані з особою спадкодавця і можуть спадкуватися. Зважаючи на викладене, відсутні правові підстави для встановлення факту належності домоволодіння [ADDRESS] спадкодавцеві [PERSON] , оскільки він не набув на нього права власності за життя. Позивачками не вірно визначено спосіб захисту своїх порушених прав, адже при відсутності права власності спадкодавця на майно, вони позбавлені можливості успадкувати таке право власності на житловий будинок. В той же час позивачки можуть успадкувати права та обов`язки забудовника житлового будинку [ADDRESS] в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] , що і буде належним правовим захистом їх порушених прав та надасть їм можливість ввести спірний будинок в експлуатацію у встановленому законом порядку.

Outcome: dismissed