Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-06 00:00:00

21.02.2014 року позивач [PERSON] звернулась до суду із вищевказаним позовом, в якому, просить усунути їй перешкоди у користуванні квартирою [ADDRESS] шляхом позбавлення [PERSON], [INFO] права користування квартирою та зняти його з реєстраційного обліку у квартирі [ADDRESS]. В обґрунтування своїх вимог позивач зазначив, що вона є власником двокімнатної квартири [ADDRESS], на підставі договору купівлі-продажу квартири від 24.12.2013 p., посвідченого приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу [PERSON] за реєстровим №2653. Право власності на зазначену квартиру в установленому законом порядку було зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 24.12.2013 p., що підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності. Як їй стало відомо з довідки Асоціації «Управління будинками №52 Житлових кооперативів Оазис» від 04.02.2014 р. в належній мені на праві власності квартирі зареєстрований [PERSON] Зі слів сусідів [PERSON], [PERSON], [PERSON] їй відомо, що [PERSON] не мешкає у квартирі з 2008 року та не цікавиться місцем своєї реєстрації, в квартирі відсутні його речі. Отже, реєстрація невідомої особи в належній їй на праві власності квартирі порушує її право власності та перешкоджає розпорядитися квартирою на власний розсуд як це передбачено нормами ст. 319 ЦК України, крім того вона несе додаткові витрати на комунальні послуги за зареєстрованого відповідача. Позивачка [PERSON] та її представник [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги підтримали та просили їх задовольнити. Відповідач у судове засідання повторно не з'явився, про день та місце слухання справи був повідомлений своєчасно та належним чином, причину неявки суду не повідомив. Клопотань, заяв чи заперечень проти позову не надавав. Представник третьої особи Дзержинський районний відділ у м. Харкові ГУ ДМС України у Харківській області у судове засідання не з'явився, про день та місце слухання справи був повідомлений належним чином та своєчасно. Суд, вислухавши пояснення позивача [PERSON], її представника [PERSON], дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню. У відповідності до ст.ст. 11,60 ЦПК України суд розглядає справу не інакше, як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін чи інших осіб, які беруть участь у справі. Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і докази подаються сторонами і іншими особами, які беруть участь у справі. Судом встановлено, що позивачка [PERSON] є власником двокімнатної квартири [ADDRESS], що підтверджується договором купівлі-продажу квартири від 24.12.2013 p., посвідчений приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу [PERSON] за реєстровим №2653, та зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 24.12.2013 p., що підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності. (а.с. 8-10) Як вбачається з довідки Асоціації «Управління будинками №52 Житлових кооперативів Оазис» від 04.02.2014 р. в належній позивачу на праві власності квартирі зареєстрований відповідач [PERSON] (а.с. 11) Відповідно до акту про не проживання особи, складеного ЖК «Оазис-9» від 1.02.2014 року відповідач [PERSON] за адресою [ADDRESS] не мешкає з 2008 року і в квартирі відсутні його речі. (а.с. 12) Відповідно до ст. 317 ЦК України кожен громадянин має право вільно володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому на праві власності майном. Згідно ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Відповідно до ч. 1 ст. 383 ЦК України власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім'ї, інших осіб і не має права використовувати його для промислового виробництва. Статтею 391 ЦК України передбачено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. За вимогами ч. 1 ст. 109 ЖК України виселення із займаного приміщення допускається з підстав, встановлених законом, тобто, виселення є можливим лише з передбачених законом підстав. Аналіз вищезазначених норм дає підстави вважати, що до способів захисту речових прав, які підлягають до застосування відповідно до положень глави 29 ЦК України, віднесено з поміж інших і усунення перешкод у здійсненні права користування та розпоряджання майном, шляхом виселення та зняття з реєстраційного обліку. Оскільки відповідач [PERSON] не мешкає у зазначеній вище квартирі з 2008 року і в квартирі відсутні його речі, суд вважає, що позовні вимоги щодо усунення перешкоди в користуванні квартирою шляхом зняття з реєстраційного обліку [PERSON] підлягають задоволенню.

Outcome: approved