Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-20 00:00:00

20.03.2018 р. [PERSON] (далі - позивач, [PERSON] ), в особі свого представника за письмовою довіреністю (а.с.10) - [PERSON] звернувся до Енергодарського міського суду Запорізької області з позовною заявою до [PERSON] (далі - відповідач, [PERSON] ), в якій просить суд: - розірвати договір про сплату аліментів на дітей та визначення їх місця проживання від п`ятого березня дві тисячі чотирнадцятого року між [PERSON] та [PERSON] , посвідчений приватним нотаріусом Енергодарського міського нотаріального округу Запорізької області Кошкіною В.В., зареєстрований в реєстрі за №1314; - визначити місцем проживання [PERSON] , [INFO] , місце проживання його батька [PERSON] : [ADDRESS] . В обґрунтування позовних вимог, зазначає, що 07.06.2008 р. між позивачем та відповідачем було зареєстровано шлюб від якого [INFO] . народився син [PERSON] , а [INFO] - народилась донька [PERSON] . Рішенням Енергодарського міського суду від 28.04.2014 р. по цивільній справі № 316/214/14-ц за сумісною заявою [PERSON] та [PERSON] , шлюб було розірвано. 05.03.2014 р., ще до розірвання шлюбу, позивач з відповідачем досягли письмової угоди, уклавши пос\-відчений приватним нотаріусом Енергодарського міського нотаріального округу Запорізької області Кошкіною В.В. договір про сплату аліментів на дітей та визначення їх місця проживання в якому зазначили, що наші діти: [PERSON] і [PERSON] , після розірвання шлюбу, будуть проживати разом із матір`ю - [PERSON] , а батько - [PERSON] , постійно братиме участь у вихованні дітей і до досягнення ними повноліття щомісячно буде надавати матеріальну допомогу для забезпечення умов їх життя, зареєстрований в реєстрі за № 1314 від 05 березня 2014 року. Посилаючись на те, що фактично відповідачем договір не виконується, крім того, син [PERSON] увесь час проживає з батьком та перебуває на його утриманні, хоча договором визначено місце проживання дітей з матір`ю, просить суд позовні вимоги задовольнити (а.с.2-2зворот). Ухвалою судді Енергодарського міського суду Запорізької області від 03.04.2018 р., цивільну справу було прийнято до розгляду та відкрито загальне позовне провадження зі стадії підготовчого судового засідання (а.с.19). Ухвалою Енергодарського міського суду Запорізької області від 05.10.2018 р. підготовче провадження було закрито та справу призначено до розгляду по суті (а.с.85). В судовому засіданні позивач [PERSON] вимоги позову підтримав, надав суду пояснення, які фактично співпадають зі змістом позовної заяви. Зазначивши також, що на даний час в нього фактично нова родина. Син [PERSON] , фактично, за власним бажанням, проживає разом з ним за адресою: [ADDRESS] . У [PERSON] є окрема кімната де знаходяться його особисті речі, шкільне приладдя. Просить суд вимоги позову задовольнити. В судове засідання, для участі у розгляді справи по суті, відповідач [PERSON] повторно не з`явилась, заяв або клопотань про розгляд справи у її відсутності, про відкладення слухання справи - суду не надала, про слухання справи в суді була повідомлена належним чином, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення з суду через відділення поштового зв`язку «Укрпошта» (а.с.24). Однак, в подальшому відповідач поштові відправлення з суду, які надсилалися на адресу її місця реєстрації, яка співпадає з адресою зазначеною відповідачем у Відзиві на позов (а.с.29), не отримувала (а.с.27, 63, 68, 79, 88, 98, 105). Крім того, згідно розписки (а.с.103), представник відповідача, який відповідно до ч.1 ст.58 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) є представником сторони у судовому процесі, [PERSON] , яка діє на підставі письмової довіреності (а.с.52), про час та місце розгляду справи в суді 21.05.2019 р. була повідомлена належним чином, заяв або клопотань про відкладення слухання справи, або заяв про слухання справи у відсутності, від представника відповідача до суду також не надійшло. В обґрунтування заперечень на позовну заяву, відповідач у відзиві також зазначила, що дійсно наявні порушення умов нотаріально посвідченого договору, оскільки фактично саме позивач змінив умови договору написавши заяву за місцем своєї роботи у вересні 2017 року про стягнення з нього аліментів у розмірі 16%,а ні як визначено договором. Крім того, відповідач у відзиві зазначила, що син [PERSON] дійсно проживає то у позивача, то в неї (а.с.29-32). В судовому засіданні представник третьої особи: служби у справах дітей Енергодарської міської ради Суворова Людмила Борисівна, яка діє на підставі письмової довіреності (а.с.54), зазначила на те, що працівниками служби у справах дітей було проведено первинне та повторне обстеження житлово-побутових умов позивача та відповідача та з бесіди з ними, встановлено, що за домовленістю між ними, спільний малолітній син - [PERSON] фактично проживає з батьком, в квартирі якого має свою окрему кімнату, у квартирі є сезонний одяг дитини, наявне шкільне приладдя. Крім того з розмови с самим малолітнім [PERSON] встановлено, що він за власним бажанням проживає з батьком. За наслідками проведеної роботи та з`ясованих обставин, службою у справах дітей Енергодарської міської ради, в інтересах малолітнього сина сторін по справі - [PERSON] , [INFO] , визнано за доцільним визначити місце проживання малолітнього разом з його батьком, про що було складено 20.12.2018 р. відповідний висновок. Вирішуючи питання про можливість розгляду справи у відсутності відповідача та представника відповідача, суд дійшов наступного. Відповідно до ч.3 ст.131 ЦПК України, учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що учасники судового процесу не з`явилися в судове засідання без поважних причин. Стороною відповідача не надано суду клопотань або заяв про відкладення слухання справи, або розгляд справи у відсутності, не повідомлено про поважність причин неявки, судом не визнавалась обов`язковою (ч.2 ст.43 ЦПК України)явка відповідача чи представника відповідача, підстав для відкладення слухання справи визначених ч.2 ст.223 ЦПК Українисуд не вбачає, відповідачем надано суду відзив на позовну заяву, представник відповідача належним чином була повідомлена про час та місце слухання справи в суді, суд вважає можливим провести слухання справи у відсутності відповідача та/або представника відповідача на підставі наявних у справи матеріалів та доказів. Враховуючи відсутність сукупності умов розгляду справи в порядку заочного провадження визначених ст.280 ЦПК України, підстави проведення розгляду справи у відсутності відповідача, в порядку заочного провадження, не вбачається. Вислухавши пояснення учасників справи, дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку. Вирішуючи питання щодо вимоги позивача про розірвання нотаріально посвідченого договору про сплату аліментів на дітей та визначення їх місця проживання від 05.03.2014 р. укладеного між позивачем та відповідачем, суд дійшов наступного висновку. Судом встановлено, що позивач та відповідач перебували у зареєстрованому шлюбі, від якого мають двох спільних дітей: сина - [PERSON] , [INFO] (а.с.4) та доньку [PERSON] , [INFO] (а.с.5). 05.03.2014 року, сторони уклали між собою договір про сплату аліментів на дітей та визначення їх місця проживання, який посвідчено приватним нотаріусом Енергодарського міського нотаріального округу Запорізької області Кошкіною В.В. та зареєстрований в реєстрі за №1314 (далі - Договір) (а.с.6-6зворот). Відповідно до змісту умов п.1) Договору, після розірвання шлюбу малолітні діти будуть проживати разом з їх матір`ю - [PERSON] (відповідача по даній справі). Відповідно до змісту умов п.2) Договору, [PERSON] (позивач по даній справі) зобов`язався добровільно сплачувати не пізніше 20 числа на користь [PERSON] (відповідача по даній справі) аліменти в сумі 1/3 частки всіх його доходів. При цьому, зі змісту умов п.3) Договору встановлено, що зміна розміру аліментів можлива за наявності домовленості між сторонами договору, а в разі не згоди за рішенням суду (а.с.6). Однак, як встановлено з пояснень відповідача у відзиві та не заперечується позивачем, фактично відповідач без згоди з позивачем змінив визначений п.2) Договору, розмір аліментів який зобов`язався сплачувати на користь відповідача, при цьому, зі змісту відзову на позов, вбачається, що відповідач своєї згоди на таку зміну не надавала, позивачем зазначеного не спростовано, з чого вбачається порушення і п.3) Договору. Крім того, як з пояснень позивача, представника третьої особи, а також допитаного в порядку ст.232 ЦПК України, малолітнього свідка [PERSON] , фактично, малолітній син [PERSON] , за власним бажанням, проживає з батьком за його місцем мешкання: [ADDRESS] , при цьому відповідачем перешкод у проживанні сина з батьком не чиниться. З чого вбачається недотримання умов п.1) Договору щодо визначення місця проживання обох дітей з матір`ю. Згідно приписів ч.4 ст.157 Сімейного кодексу України (далі - СК України),батьки мають право укласти договір щодо здійснення батьківських прав та виконання обов`язків тим з них, хто проживає окремо від дитини. Згідно приписів ч.189 СК України, батьки мають право укласти договір про сплату аліментів на дитину, у якому визначити розмір та строки виплати. Умови договору не можуть порушувати права дитини, які встановлені цим Кодексом. Договір укладається у письмовій формі і нотаріально посвідчується. Згідно ч.1 ст.629 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України), договір є обов`язковим для виконання сторонами. Згідно ч.1, ч.2 ст.651 ЦК України, зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Згідно приписів ч.2, ч.3 ст.653 ЦК України, у разі розірвання договору зобов`язання сторін припиняються. Якщо договір розривається у судовому порядку, зобов`язання припиняється з моменту набрання рішенням суду про розірвання договору законної сили. Враховуючи, що умови Договору було порушено, вимоги позивача в частині розірвання Договору підлягають задоволенню. Вирішуючи питання стосовно вимог позову в частині визначення місцем проживання спільного сина сторін - [PERSON] , [INFO] , місце проживання його батька [PERSON] : [ADDRESS] , суд дійшов наступного висновку. Відповідно до ч.1 ст.29 ЦК України, місцем проживання фізичної особи є житловий будинок, квартира, інше приміщення, придатне для проживання в ньому (гуртожиток, готель тощо), у відповідному населеному пункті, в якому фізична особа проживає постійно, переважно або тимчасово. Відповідно до ч.4 ст.29 ЦК України, місцем проживання фізичної особи, яка не досягла десяти років, є місце проживання її батьків (усиновлювачів) або одного з них, з ким вона проживає, опікуна або місцезнаходження навчального закладу чи закладу охорони здоров`я, в якому вона проживає. Згідно ч.1 та ч.2 ст.160 СК України, місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. Місце проживання дитини, яка досягла десяти років, визначається за спільною згодою батьків та самої дитини. Згідно положень ст.161 СК України, якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Однак, з пояснень позивача, представника третьої особи, Висновку про визначення місця проживання малолітнього [PERSON] , [INFO] від 20.12.2018 р. (а.с.94-97), довідки з сектора реєстрації (а.с.7), встановлено, що малолітній син сторін [PERSON] зареєстрований за місцем проживання та реєстрації позивача по справі: [ADDRESS] та фактично і проживає з батьком у своїй окремій кімнаті за особистим бажанням самої дитини, що також підтвердив і сам малолітній у своїх поясненнях наданих суду у якості свідка. При цьому, як зазначив малолітній свідок [PERSON] , мати (відповідач по справі) не заперечує, щоб він проживав разом з батьком. Згідно приписів ч.1 ст.15, ч.1 ст.16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого цивільного права та інтересу, у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Згідно приписів ч.1 ст.2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб. З аналізу зазначених положень законодавства та встановлених під час розгляду справи обставин, вбачається, що між сторонами по справі відсутній спір про те з ким буде проживати малолітній син [PERSON] , [INFO] , оскільки відповідач перешкод у проживанні малолітньому сину разом з позивачем не чинить та у відзиві на позов не заперечує щодо виявленого бажання сина проживати разом з батьком за його місцем мешкання. Отже, судом не встановлено, а позивачем не доведено необхідності захисту зі сторони суду його права на проживання малолітнього сина [PERSON] , [INFO] разом з ним. Враховуючи, що захисту, зі сторони суду, зазначене право про яке просить позивач, не потребує у зв`язку з його не порушенням, в задоволенні вимог в цій частині позову слід відмовити. На підставі вищевикладеного,

Outcome: partial