Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-27 00:00:00

21.09.2018 року позивач Обєднання співвласників багатоквартирного будинку «ОСВ» звернувся до Білоцерківського міськрайонного суду Київської області з позовною заявою до [PERSON], [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги, посилаючись на наступні обставини. Об'єднання співвласників багатоквартирного будинку «ОСВ» здійснює діяльність по обслуговуванню будинків, що знаходяться у його віданні. Позивач є балансоутримувачем багатоквартирних будинків та надає послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій (прибирання внутрішньо будинкових приміщень та прибудинкової території, санітарно-технічне обслуговування, обслуговування внутрішньо будинкових мереж, освітлення місць загального користування, поточний ремонт, вивезення побутових відходів тощо), відповідно до ст. 13 Закону України «Про житлово-комунальні послуги». [PERSON], [PERSON] та [PERSON] - співвласники квартири, що розташована за адресою: [ADDRESS], яка належить їм на праві спільної власності. Відповідно до ст. 322 ЦК України, власник зобов'язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Протягом 2017-2018рр. Відповідачі не сплачували за комунальні послуги ОСББ «ОСВ» та заборгували 2641 грн. (з врахуванням індексу інфляції та 3% річних). З метою стягнення вказаної заборгованості ОСББ «ОСВ» звернулося до Білоцерківського міськрайонного суду за отриманням судового наказу про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги. Білоцерківським міськрайонним судом винесено судовий наказ від 08.11.2017 р. про стягнення з Відповідачів заборгованість за надані житлово-комунальні послуги в розмірі 1060,20 грн. та судовий збір в розмірі 800 грн. (справа 357/12703/17) Проте, ухвалою від 15.08.2018 р. Білоцерківського міськрайонного суду скасовано судовий наказ та роз'яснено, що ОСББ «ОСВ» має право звернутись до суду із тими самими вимогами в порядку позовного провадження. Таким чином, Відповідачі добровільно не сплачують кошти за житлово-комунальні послуги в результаті чого у них утворився борг перед Позивачем. Оскільки останніх проінформовані про свою заборгованість та не сплачують її, стає очевидним, що у ОСББ «ОСВ» та Відповідачів виник спір, який потребує вирішення в судовому порядку. Будинок за адресою: [ADDRESS] входить до складу ОСББ «ОСВ». Відповідачі: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] та [PERSON] [INFO] є власниками квартири за адресою: [ADDRESS], фактично користується послугами, які надаються Позивачем, оскільки володіють спільним майном членів об'єднання. З 01 січня 2017 року по 31 серпня 2018 року включно Відповідачі не сплачують кошти на утримання будинку та прибудинкової території, в зв'язку з чим склалася заборгованість на суму 2136 грн., що підтверджується відповідним розрахунком. ОСББ «ОСВ» повідомляло Відповідачів про наявну заборгованість і пропонувало її погасити, але Відповідачі не проведено оплату суми боргу. Загальними зборами ОСББ «ОСВ» прийнято рішення від 28.12.2016 року про встановлення тарифів на оплату житлово-комунальних послуг для будинків з під'їздами - 2 грн. за квадратний метр та для будинків без під'їздів 1,50 грн. (копія протоколу і додається). Згідно з п. 5 ч. 3 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» №1875- IV від 24.06.2004 року, споживач зобов'язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Такі ж вимоги передбачені в п.7 Правил користування приміщеннями житлових будинків, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 24.01.2006 року № 45. Площа квартири, що належить Відповідачам, відповідно до свідоцтва про право власності, становить 70.9 метрів квадратних (копія додається). Тариф встановлений для будинку «15-ж» складає 1,50 грн. тобто 106.80 грн. за місяць. Внаслідок не сплати за житлово-комунальні послуги в період з 01.01.2017р. по 31.08.2018р. заборгованість склала 2136 грн. Відповідно до ч. 1 ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. До несплаченої суми боргу, відповідно до ст. 625 ЦК України, нараховується сума індексу інфляції та 3 % річних. Таким чином до основної суми боргу нараховується 107.00 грн. - 3% річних та 398.03 грн. інфляційних втрат ( розрахунок додається). Загальна сума боргу з урахуванням ст. 625 ЦК України становить 2641 грн. Закріплена в пункті 10 частини третьої статті 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» правова норма щодо відповідальності боржника за несвоєчасне здійснення оплати за житлово-комунальні послуги у вигляді пені не виключає застосування правових норм, установлених у частині другій статті 625 ЦК України. Інфляційне нарахування на суму боргу за порушення боржником грошового зобов'язання, вираженого в національній валюті та трьох відсотків річних від простроченої суми полягає у відшкодуванні матеріальних витрат кредитора від знецінення грошових коштів у наслідок інфляційних процесів та отримання компенсації (плати) від боржника за неправомірне користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові, тому ці кошти нараховуються незалежно від сплати ним неустойки (пені) за невиконання або неналежне виконання зобов'язання. Просили суд стягнути солідарно із [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] та [PERSON] [INFO], які зареєстровані за адресою [ADDRESS] 2136 грн. - боргу за житлово-комунальні послуги, 107.00 грн. - 3% річних та 398.03 грн інфляційних втрат - всього 2641 грн. Покласти на відповідачів судові витрати у справі ( а. с. 3-4 ). Ухвалою судді від 11.10.2018 року було прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження. Постановлено провести розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням ( викликом ) сторін ( а. с. 43-44 ). 28 листопада 2018 року відповідачем [PERSON] надано відзив на позов, в якому просила суд в задоволенні позову Обєднання співвласників багатоквартирних будинків «ОСВ» до неї відмовити. Обґрунтовуючи наступним. Позивач подав позов про стягнення коштів в сумі 2641 грн. за надані житлово-комунальні послуги, як балансоутримувач багатоквартирного будинку. Позовні вимоги мотивує і обгрунтовує їх посилаючись на Закон України «Про житлово-комунальні послуги», а саме: ст. ст. 20,32. Однак, при цьому позивач, згідно доданого статуту являється ОСББ. Відповідно до ст. 1 Закону України «Про об'єднання співвласників багатоквартирних будинків», об'єднання співвласників багатоквартирного будинку (далі - об'єднання) - юридична особа, створена власниками квартир та/або нежитлових приміщень багатоквартирного будинку для сприяння використанню їхнього власного майна та управління, утримання і використання спільного майна. Відповідно до ст. 4 Закону, об'єднання створюється для забезпечення і захисту прав співвласників та дотримання їхніх обов'язків, належного утримання та використання спільного майна, забезпечення своєчасного надходження коштів для сплати всіх платежів, передбачених законодавством та статутними документами. Основна діяльність об'єднання полягає у здійсненні функцій, що забезпечують реалізацію прав співвласників на володіння та користування спільним майном співвласників,належне утримання багатоквартирного будинку та прибудинкової території, сприяння співвласникам в отриманні житлово-комунальних та інших послуг належної якості за обґрунтованими цінами та виконання ними своїх зобов'язань, пов'язаних з діяльністю об'єднання. Відповідно до ст. 22 Закону, для забезпечення утримання та експлуатації багатоквартирного будинку, користування спільним майном у такому будинку, включаючи поточний ремонт, утримання багатоквартирного будинку та прибудинкової території, водопостачання та водовідведення, теплопостачання і опалення, вивезення побутових відходів, об'єднання за рішенням загальних зборів має право: задовольняти зазначені потреби самостійно шляхом самозабезпечення; визначати управителя, виконавців окремих житлово-комунальних послуг, з якими усі співвласники укладають відповідні договори; виступати колективним споживачем (замовником) усіх або частини житлово-комунальних послуг. Самостійне забезпечення об'єднанням утримання і експлуатації багатоквартирного будинку, користування спільним майном у багатоквартирному будинку може здійснюватися безпосередньо співвласниками, а також шляхом залучення об'єднанням фізичних та юридичних осіб на підставі укладених договорів. Газо- та електропостачання квартир та нежитлових приміщень здійснюється на підставі договорів між їх власниками і газо- та електропостачальними організаціями відповідно до вимог законодавства. Договори з управителем укладаються об'єднанням відповідно до закону. Для фінансування самозабезпечення об'єднання співвласники сплачують відповідні внески і платежі в розмірах, установлених загальними зборами об'єднання. За згодою правління окремі співвласники можуть у рахунок сплати таких внесків і платежів виконувати окремі роботи. Тобто, виходячи з вищевикладених норм матеріального права ОСББ не є надавачем житлово-комунальних послуг і не може вимагати їх стягнення, а може вимагати лише сплати внесків і платежів. В судовому засіданні представник позивача ОСББ «ОСВ» Назаренко Р.А., який діє на підставі довіреності ( а. с. 51 ) підтримав позовні вимоги, надав пояснення аналогічні викладеним в позовній заяві та просив вимоги задовольнити в повному обсязі. В відповідач [PERSON] в судовому засіданні заперечувала проти позовних вимог, просила відмовити позивачу в задоволенні вимог відносно неї. Посилалася на те, що відповідач не надає ніяких послуг. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] в судове засідання не з'явилися, про час, дату та місце слухання справи повідомлені належним чином, про що в матеріалах справи свідчать наявні поштові повідомлення, з яких убачається, що відповідачі отримали судову повістку про слухання справи на 28.11.2018 року, ще 10.11.2018 року. Відповідно до ч. 5 ст. 125 ЦПК України судова повістка про виклик повинна бути вручена з таким розрахунком, щоб особи, які викликаються, мали достатньо часу для явки в суд і підготовки до участі в судовому розгляді справи, але не пізніше ніж за п'ять днів до судового засідання, а судова повістка-повідомлення - завчасно. Отже, зазначені відповідачі були заздалегідь повідомленні про слухання справи. Заяв та клопотань з боку відповідачів [PERSON] та [PERSON] на адресу суду не надходило. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги позивача ОСББ «ОСВ» підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизначених або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Згідно ч. 1 ст. 19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин,крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства. Судом встановлені фактичні обставини та зміст спірних правовідносин. Встановлено, що відповідачам по справі [PERSON], [PERSON] та [PERSON] належить на праві спільної власності квартира, яка розташована за адресою: [ADDRESS], що підтверджується наявною в матеріалах справи копією свідоцтва про право власності на житло № 19062 від 07 липня 1997 року, № 1-3-302 ( а. с.15 ). Встановлено, що позивач ОСББ «ОСВ» є балансоутримувачем багатоквартирних будинків та надає послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій (прибирання внутрішньо будинкових приміщень та прибудинкової території, санітарно-технічне обслуговування, обслуговування внутрішньо будинкових мереж, освітлення місць загального користування, поточний ремонт, вивезення побутових відходів тощо), відповідно до ст. 13 Закону України «Про житлово-комунальні послуги». Будинок за адресою: [ADDRESS] входить до складу ОСББ «ОСВ». Загальними зборами ОСББ «ОСВ» прийнято рішення від 28.12.2016 року про встановлення тарифів на оплату житлово-комунальних послуг для будинків з під'їздами - 2 грн. за квадратний метр та для будинків без під'їздів 1,50 грн., що підтверджується наявною в матеріалах справи копією протоколу № 1 загальних зборів ОСББ «ОСВ» від 03 травня 2017 року ( а. с. 29-30 ). З матеріалів справи убачається, що між ОСББ «ОСВ» та ПАТ «АЕС Київобленерго» ( а. с. 18-22 ) укладено Договір про постачання електричної енергії № 220047119. Крім того, між ОСББ «ОСВ» та ПАТ «Катп-1028» укладено Договір № 184-18 від 01.02.2018 року про надання послуг з вивезення та захоронення побутових відходів ( а. с. 25, 26 ). Отже, відповідачі фактично користується послугами, які надаються позивачем, оскільки володіють спільним майном членів об'єднання. Встановлено, що з 01 січня 2017 року по 31 серпня 2018 року включно відповідачі не сплачують кошти на утримання будинку та прибудинкової території, в зв'язку з чим склалася заборгованість на суму 2136 грн., що підтверджується відповідним розрахунком. Встановлено, що позивач ОСББ «ОСВ» повідомляло відповідачів про наявну заборгованість і пропонувало її погасити, але останніми не проведено оплату суми боргу. В судовому засіданні відповідач [PERSON] підтвердила той факт, що дійсно відповідачами отриманні послуги, які надаються ОСББ «ОСВ», як балансоутримувача не сплачують. Відповідно до ч. 1 ст. 82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників. Згідно зі ст. 1 Закону про ОСББ, об'єднання співвласників багатоквартирного будинку (далі - об'єднання) - юридична особа, створена власниками квартир та/або нежитлових приміщень багатоквартирного будинку для сприяння використанню їхнього власного майна та управління, утримання і використання спільного майна. Діяльність об'єднань регулюється цим Законом, Цивільним, Житловим та Земельним кодексами України, іншими нормативно-правовими актами та статутом об'єднання, асоціації (ст. 3 Закону про ОСББ). Відповідно до ч. 4 ст. 4 цього Закону основна діяльність об'єднання полягає у здійсненні функцій, що забезпечують реалізацію прав власників приміщень на володіння та користування спільним майном членів об'єднання, належне утримання будинку та прибудинкової території, сприяння членам об'єднання в отриманні житлово-комунальних та інших послуг належної якості за обґрунтованими цінами та виконання ними своїх зобов'язань, пов'язаних із діяльністю об'єднання. За змістом ст. 10 Закону про ОСББ вищим органом управління об'єднання є загальні збори його членів, до виключної компетенції яких, зокрема, належить затвердження кошторису, балансу об'єднання та річного звіту; визначення розмірів внесків і платежів членами об'єднання. За результатами розгляду питань, віднесених до компетенції загальних зборів, приймається рішення, яке може бути оскаржено в судовому порядку. Відповідно до ч. 3 ст. 11 ЦК України цивільні права та обов'язки можуть виникати безпосередньо з актів цивільного законодавства. Згідно ст. 322 ЦК України власник зобов'язаний утримувати майно, що йому належить якщо інше не встановлене договором або законом. Відповідно до ст.ст. 66, 67, 162 ЖК України за користування житловим приміщенням, що належить громадянинові на праві приватної власності, сплачується плата за утримання будинку, прибудинкової території та плата за спожиті комунальні послуги. Згідно ч. 1 ст. 13 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» залежно від функціонального призначення житлово-комунальні послуги поділяються на: 1) комунальні послуги (централізоване постачання холодної та гарячої води, водовідведення, газо- та електропостачання, централізоване опалення, а також вивезення побутових відходів тощо); 2) послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій (прибирання внутрішньобудинкових приміщень та прибудинкової території, санітарно-технічне обслуговування, обслуговування внутрішньобудинкових мереж, утримання ліфтів, освітлення місць загального користування, поточний ремонт, вивезення побутових відходів тощо); 3) послуги з управління будинком, спорудою або групою будинків (балансоутримання, укладання договорів на виконання послуг, контроль виконання умов договору тощо); 4) послуги з ремонту приміщень, будинків, споруд (заміна та підсилення елементів конструкцій та мереж, їх реконструкція, відновлення несучої спроможності несучих елементів конструкцій тощо). Відповідно до п. 16 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» утримання будинків і прибудинкових територій - господарська діяльність, спрямована на задоволення потреби фізичної чи юридичної особи щодо забезпечення експлуатації та/або ремонту жилих та нежилих приміщень, будинків і споруд, комплексів будинків і споруд, а також утримання прилеглої до них (прибудинкової) території відповідно до вимог нормативів, норм, стандартів, порядків і правил згідно із законодавством. Згідно п. 5 частини 3 статті 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач зобов'язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Згідно п. 1 ч. 3 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач зобов'язаний укласти договір на надання житлово-комунальних послуг, підготовлений виконавцем на основі типового договору. Такі ж вимоги передбачені в п.7 Правил користування приміщеннями житлових будинків, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 24.01.2006 року № 45. Відсутність договору на надання житлово-комунальних послуг сама по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі. Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного суду від 14.02.2018 року у справі № 462/6393/15-ц. Відповідно до ч. 1 ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. В свою чергу, відповідачі не надали до суду доказів сплати ними вказаних коштів чи доказів того, що житло вибуло з її власності тощо. За таких обставин, суд дійшов висновку, що позов ґрунтується на законі, тому підлягає до задоволення та з відповідачів на користь позивача підлягає стягненню заборгованість по сплаті житлово-комунальних послуг у сумі 2 136 гривень. Відповідно до ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Таким чином, ураховуючи порушення відповідачами виконання зобов'язань по сплаті внесків на утримання будинку і прибудинкової території, та за житлово-комунальні послуги за період з 01.01.2017 року по 31.08.2018 року, суд визнає правомірною вимогу позивача щодо стягнення з відповідача на його користь втрати від інфляції внаслідок несвоєчасного розрахунку щодо приміщення, а саме: квартира [ADDRESS] у розмірі - 398,03 грн., а також 3% річних від простроченої суми заборгованості у розмірі - 107 грн. ( а. с. 13 ). Відповідно до положень ч. 1, 3 ст. 89 Цивільного процесуального кодексу України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Відповідно до ч. 1 ст. 133 Цивільного процесуального кодексу України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи. Судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог (ч. 1 ст. 141 Цивільного процесуального кодексу України). В порядку статті 141 Цивільного процесуального кодексу України, ураховуючи задоволення позову в повному обсязі, з відповідачів на користь позивача слід стягнути 962 грн. судових витрат, що складаються із судового збору та сплата яких документально підтверджена ( а. с. 2 ). На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved