Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-12 00:00:00

20.10.2017 року позивач звернувся до суду із позовом до Мелехівської сільської ради Чорнухинського району Полтавської області, третя особа - [PERSON] про визнання права власності на земельну частку (пай) у порядку спадкування за законом. Обґрунтовуючи свої вимоги тим, що після смерті [INFO] року його прадіда [PERSON] відкрилась спадщина, до складу якої увійшла земельна частка (пай) площею 2,50 га, що знаходиться на території Мелехівської сільської ради Чорнухинського району Полтавської області. Баба позивача [PERSON] відмовилась від прийняття спадщини на користь позивача. В даний час оформити спадщину після смерті прадіда не має змоги в зв'язку з тим, що відсутній правовстановлюючий документ на землю, тому [PERSON] просить визнати за ним право власності на зазначену земельну частку (пай) в порядку спадкування за законом. В судове засідання ні позивач ні його представник не з'явилися до суду надійшла заява від предсатвника позивача [PERSON] в якій просив розглянути справу без його участі, позовні вимоги підтримує. Представник відповідача в судове засідання не з'явився, подав заяву про визнання позову та просив провести розгляд справи у його відсутності. За правилами ч.4 ст.174 ЦПК України в разі визнання відповідачем позову, суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Враховуючи, що розгляд справи відбувався у відсутність сторін, відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши докази, наявні у матеріалах справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] є прадідом позивача [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження позивача [NUMBER] виданого 09.09.1993 відділом ЗАГС м.Лубни Полтавської області, свідоцтвом про народження [PERSON] свідоцтвом про укладення шлюбу [PERSON] [NUMBER] виданого 04.07.1978 відділом ЗАГС м.Лубни Полтавської області, свідоцтвом про розірвання шлюбу [PERSON] серія [NUMBER] виданого відділом ЗАГС м.Лубни Полтавської області, витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища. (а.с.4,5,6,7,8,9). Із матеріалів справи вбачається, що [PERSON] помер [INFO] року, що підтверджується свідоцтвом про смерть виданого повторно від 05 червня 2015 року, Баба позивача [PERSON] відмовилась від прийняття спадщини, що залишилась після смерті батька [PERSON], що підтверджується відповідною заявою від 05 червня 2015 року. Відповідно до відповіді на адвокатський запит відділу Держгеокадастру у Чорнухинському районі Полтавської області №719/177-17 від 08 грудня 2017 року відповідно до книги реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) на ім'я [PERSON] сертифікат [NUMBER] розміром 2,50 в умовних кадастрових гектарах виготовлений, але власником не отриманий. (а.с.45 ). Як роз'яснено в п.10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування» відповідно до статті 1225 ЦК право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом. Згідно з ст.1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять всі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ч.1 ст.1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Як роз'яснено в п.1 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» № 7 від 30.05.2008 року, відносини спадкування регулюються правилами ЦК України, якщо спадщина відкрилася не раніше 1 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила ЦК Української РСР, у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом. У разі, коли спадщина, яка відкрилася до набрання чинності ЦК і строк на її прийняття не закінчився до 1 січня 2004 року, спадкові відносини регулюються цим Кодексом. Таким чином, оскільки часом відкриття спадщини після померлого [PERSON] є [INFO] р., спадкові відносини в даному випадку регулюються положеннями ЦК УРСР (1963 року), Відповідно до ч.1 ст.529 ЦК УРСР 1963 року при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. Частиною першою ст.548 ЦК УРСР 1963 р. встановлено, що для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Згідно з ст.549 ЦК УРСР 1963 р. визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. У зв'язку з цим відповідно до ст.392 ЦК України право власності позивача підлягає захисту, що не буде суперечити закону, та при цьому не будуть порушені права, свободи чи інтереси інших осіб. На підставі викладеного,

Outcome: approved