Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-12 00:00:00

21.05.2019 року на адресу Кагарлицького районного суду Київської області надійшла позовна заява Кредитної спілки «СуперКредит» про стягнення заборгованості за кредитним договором, в якій позивач просить суд винести рішення, на підставі якого: 1. Розглянути позовну заяву у порядку спрощеного позовного провадження (малозначні спори). 2. Стягнути з [PERSON] на користь Кредитної спілки «СуперКредит»: - 2 684,88 грн. - сума заборгованості по сплаті процентів за період з 07.11.2017 року по 14.05.2019 року; - 3000,79 грн. - сума несплаченої пені за період з 02.02.2018 року по 23.08.2018 року; - 834,00 грн. - інфляційні втрати на прострочене (не сплачене) тіло кредиту за період з 12.01.2017 року по 31.03.2019 року; - 210,33 грн. - три проценти річних від простроченої суми зобов`язання по кредиту за період з 12.01.2017 року по 14.05.2019 року - 301,95 грн. - три проценти річних від простроченої суми зобов`язання по процентам за період з 12.01.2017 року по 14.05.2019 року; - 31.00 грн. - витрачені кошти на листування, - - що разом складає суму в розмірі 7 062 (сім тисяч шістдесят дві) грн., 95 коп. 3. Стягнути з [PERSON] на користь кредитної спілки «СуперКредит» судові витрати. 4. Розглянути позовну заяву за відсутності Позивача. 21.05.2019 року автоматизованою системою документообігу суду на підставі п. 15.4) Перехідних Положень ЦПК України для слухання даної справи був визначений суддя Кагарлицького районного суду Закаблук О.В. 04.07.2019 року Кагарлицьким районним судом на підставі ст.ст. 175, 177, 185, 187, 258, 260 ЦПК України винесено ухвалу, на підставі якої відкрито провадження у справі, призначено справу до розгляду в загальному позовному провадженні, призначено підготовче судове засідання на 10 год. 00 хв. 23.07.2019 року. 23.07.2019 року Кагарлицьким районним судом проведено підготовче судове засідання, по результатах якого на підставі п. 3 ч.. 2 ст. 200 ЦПК України винесено ухвалу про закриття підготовчого провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 11 год. 00 хв. 13.09.2019 року. В судове засідання, яке відбулося 13.09.2019 року, представник позивача, - Кредитної спілки «СуперКредит», - не з`явився, проте, на адресу Кагарлицького районного суду надійшла письмова заява позивача, в якій позивач просить суд слухати справу без участі його представника, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, в разі неявки відповідача в судове засідання, - не заперечує проти винесення заочного рішення. В судове засідання, яке відбулося 13.09.2019 року, відповідач [PERSON] не з`явилася, хоча повідомлялася судом належним чином про день, час та місце слухання справи, відповідно, неявку відповідача [PERSON] в судове засідання суд визнає такою, яка не є поважною. Вивчивши матеріали справи, суд вважає на підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України розглянути справу без участі осіб, які беруть участь у справі та без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу та ухвалити рішення на підставі наявних у справі доказів, та вимоги, викладені в прохальній частині позовної заяви задовольнити, - шляхом винесення заочного рішення, як окремого процесуального документу, з постановленням в нарадчій кімнаті, обґрунтовуючи своє рішення наступним. Що стосується винесення заочного рішення, то, відповідно, враховуючи вищевикладені обставини судом винесено ухвалу про проведення заочного розгляду справи на підставі Глави 11 ЦПК - «Заочний розгляд справи». Згідно ст. 280 ЦПК України, - умови заочного розгляду справи: 1 Суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: - відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового за\-сідання; - відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без пові\-домлення причин; - відповідач не подав відзив; - позивач не заперечує проти такого вирішення справи. У разі участі у справі кількох відповідачів заочний розгляд справи можливий у випадку неявки в судове засідання всіх відповідачів. У разі зміни позивачем предмета або підстави позову, зміни розміру позов\-них вимог суд відкладає судовий розгляд для повідомлення про це відповідача. Як вбачається з матеріалів справи, зокрема, з письмової заяви позивача, позивач не заперечував проти заочного розгляду справи, та, відповідно, винесення заочного рішення. Відповідач [PERSON] повідомлялася судом належним чином про день, час та місце слухання справи, проте, в судове засідання не з`явилася двічі поспіль. Відповідач не по відомила про причини своєї неявки, не подала відзив на позовну заяву, відповідно, її неявку в судове засідання суд визнає як таку, яка є неповажною. Згідно ст. 281 ЦПК України, - порядок заочного розгляду справи: 1. Про заочний розгляд справи суд постановляє ухвалу. 2. Розгляд справи і ухвалення рішення проводяться за правилами загального чи спрощеного позовного провадження з особливостями, встановленими цією гла\-вою. Згідно ст. 282 ЦПК України, - форма і зміст заочного рішення: 1. За формою і змістом заочне рішення повинно відповідати вимогам, встанов\-леним статтями 263 і 265 цього Кодексу, і, крім цього, у ньому має бути зазначено строк і порядок подання заяви про його перегляд. Згідно ст. 283 ЦПК України, - повідомлення про заочне рішення: 1. Відповідачам, які не з`явилися в судове засідання, направляється копія заоч\-ного рішення в порядку, передбаченому статтею 272 цього Кодексу. Згідно ч. 5 ст. 272 ЦПК України, вручення судового рішення: - учасникам справи, які не були присутні в судовому засіданні, або якщо судове рішення було ухвалено поза межами судового засідання чи без повідомлення (виклику) учасників справи, копія судового рішення надсилається протягом двох днів з дня його складання у повному обсязі в електронній формі у порядку, визначеному законом, - у випадку наявності у особи офіційної електронної адреси, або рекомендованим листом з повідомленням про вручення - якщо така адреса відсутня. Підсудність. Відповідно до ч. 1 ст. 27 ЦПК України позови до фізичної особи пред`являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або перебування, якщо інше не встановлено законом. Відповідно до положень ч. 9 ст. 28 ЦПК України позови до відповідача, місце реєстрації проживання або перебування якого невідоме, пред`являються за місцезнаходженням майна відповідача чи за останнім відомим зареєстрованим його місцем проживання або перебування чи постійного зайняття (роботи). Як вбачається довідки, яка видана 03.05.2019 року відділом обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання територіального органу ДМС УДМС України в Київській області, відповідач по справі, - [PERSON] , [INFO] , з 24.11.2018 року зареєстрована за адресою: [ADDRESS] . Відповідно, враховуючи вищевикладені фактичні обставини справи, та положення ч. 1 ст. 27 ЦПК України, дана справа підсудна Кагарлицькому районному суду Київської області як суду загальної юрисдикції першої інстанції. Фактичні обставини справи, встановлені в судовому засіданні, та застосування до них норм матеріального та процесуального права. 11.01.2017 року між Кредитною спілкою «СуперКредит» (далі - Позивач) та [PERSON] (далі - Відповідач) було укладено кредитний договір № СК-52/0007/17/124/20 (далі - Кредитний договір), відповідно до Птк-1 якого Позивач зобов`язався надати Відповідачу кредит в сумі 3000,00 грн. Відповідно до п.3.1 Кредитного договору кредит мав надаватися Відповідачу у національній валюті, після підписання Договору готівкою в касі Позивача або шляхом безготівкового перерахування коштів за дорученням Відповідача, або шляхом переведення суми виданого кредиту на добровільний додатковий пайовий внесок Відповідача в кредитну спілку за його заявою. Позивач виконав умови Кредитного договору та перерахував кошти в сумі 3 000,00 грн., згідно його заяви на перерахування коштів в сумі 3000,00 грн. на добровільний додатковий пайовий внесок - підтвердження перерахування довідка про зарахування коштів (копії містяться в матеріалах справи). До того ж, 11.01.2017 року від Відповідача надійшла заява про повернення добровільного додаткового пайового внеску в сумі 3000,00 грн. Позивач повернув Відповідачу добровільний додатковий пайовий внесок, а останній його отримав, що підтверджується видатковим касовим ордером № 2/29 від 11.01.2017 року. Відповідно до п. 3.2 Кредитного договору нарахування процентів за Кредитним договором здійснюється за фактичну кількість днів користування кредитом з розрахунку шістдесят шість процентів річних. Відповідно до п.п. 9 п. 2.4 Кредитного договору Відповідач зобов`язався проводити сплату нарахованих процентів і погашення частини кредиту не пізніше 20-го числа кожного місяця, а також сумами, не меншими, ніж вказані в Таблиці 1, п.3.3. Кредитного договору. Відповідно до п. 3.4. Кредитного договору у випадку прострочення термінів платежів, зазначених в п. 3 останнього укладеного сторонами Додаткового договору, Позивач має право стягувати з Відповідача пеню за кожен день прострочення в розмірі 1% від простроченої заборгованості по сплаті кредиту. Відповідно до п. 3.6. Кредитного договору, прострочення сплати кредиту не зупиняє нарахування процентів та пені. Відповідно до п.З.7. Кредитного договору, у випадку, якщо Відповідач не повернув кредит в строки, зазначені п. 5.1 Кредитного договору, то з наступного дня після закінчення строку дії Кредитного договору проценти по кредиту та пеня продовжують нараховуватись за тією ж ставкою, що вказана в п. 3.2 Кредитного договору. Слід також зазначити, що Відповідачем було порушено розділ 3 умов Кредитного договору, а саме зобов`язання проводити сплату нарахованих процентів і погашення частини кредиту вчасно кожного місяця відповідно до п. 3.3 Таблиці 1, а також сумами, не меншими, ніж вказані в графіку платежів, що в свою чергу спричинило затримку Відповідачем повернення частини кредиту та сплати процентів за Кредитним договором. Зазначене вище підтверджуються Розрахунком нарахування процентів та штрафних санкцій по Кредитному договору станом на 14.05.2019 року, з якого також вбачається, що заборгованість Відповідача перед Позивачем складає 5685,67 грн., з яких: - 2 684,88 грн. - сума заборгованості по сплаті процентів за період з 07.11.2017 року по 14.05.2019 року; - 3000,79 грн. - сума несплаченої пені за період з 02.02.2018 року по 23.08.2018 року. Відповідно до п. 6.1 Кредитного договору, його сторони за не виконання чи неналежне виконання зобов`язань за Кредитним договором несуть відповідальність згідно чинного законодавства та умов цього Кредитного договору. А також слід зазначити, що відповідно до п. 3.5 Кредитного договору Позичальник та Відповідач домовилися, що строк позовної давності за цим Кредитним договором складає 10 (десять) років. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ч. 2 ст. 1054 Цивільного кодексу України до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71, якщо інше не встановлено параграфом 2 і не випливає із суті кредитного договору Таким чином, за Кредитним договором Відповідач був зобов`язаний повернути Позивачу суму кредиту та сплатити проценти за користування ними. Відповідно до ч. 1 ст. 509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Таким чином, з огляду на ч. 1 ст. 509 Цивільного кодексу України та зміст Кредитного договору останній є зобов`язанням. Відповідно до ч. 1 ст. 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч. 1 ст. 1048 Цивільного кодексу України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Таким чином, Відповідач, зокрема, має належним чином виконувати свої зобов`язання за Кредитним договором по поверненню кредиту та сплаті процентів, однак таке своє зобов`язання не виконує. Відповідно до ч. 1 ст. 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). З огляду на те, що у Відповідача існує заборгованість по поверненню кредиту та сплаті процентів, яка виникла в силу того, що Відповідач допустив затримку здійснення повернення кредиту та сплату процентів, можна зробити висновок про те, що Відповідач порушив умови Кредитного договору, а отже порушив зобов`язання. Відповідно до ч. 1 ст. 611 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема - сплата неустойки. Відповідно до ч. 1 ст. 549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Сплата неустойки у вигляді пені за порушення зобов`язання, яким є Кредитний договір, передбачена п. 3.4 останнього, в якому зазначено, що у випадку прострочення термінів платежів, зазначених у п. 3 останнього укладеного сторонами Додаткового договору, Позивач має право стягувати з Відповідача пеню за кожен день прострочення в розмірі 1% від простроченої заборгованості по сплаті кредиту. Відповідно до Розрахунку нарахування процентів та штрафних санкцій по Кредитному договору станом на 14.05.2019 року, вбачається , що за період з 02.02.2018 року по 23.08.2018 року Позивачем нараховано Відповідачеві за прострочення термінів платежів зазначених у п. 3 Додаткового договору № 1, пеню в сумі 3000,79 грн. Таким чином, Відповідачеві необхідно сплатити, також і неустойку у вигляді пені за порушенн зобов`язання передбаченого Кредитним договором у вказаному вище розмірі. Крім того, слід зазначити, що відповідно до ч. 1 ст. 552 Цивільного кодексу України сплата неустойки не звільняє боржника від виконання свого обов`язку в натурі. Разом з тим, Відповідач повинен виконати перед Позивачем передбачені Договором зобов`язання по поверненню кредиту та сплаті відсотків в натурі. Також, відповідно до ст. 625 Цивільного кодексу України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливіс виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредите зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. За змістом ч. 2 статті 625 ЦК України нарахування три проценти річних входять до складу грошового зобов`язання особливою мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат (збитків) кредитора та отримання компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредитору. Враховуючи зазначене, три проценти річних, передбачені частиною другою статті 625 ЦК України, підлягають застосуванню до порушеного грошового зобов`язання, складовою якого, зокрема, є також нараховані проценти за користування кредитними коштами, строки сплати яких передбачено Кредитним договором. Отже, у разі неповернення Позичальником суми кредиту своєчасно він зобов`язаний сплатити: суму простроченого тіла кредиту, нараховані проценти, відповідно до Кредитного договору, три проценти річних від простроченої суми грошового зобов`язання. Така сама позиція викладена у постанові Верховного суду України по справі 6-2129 цс 16 від 19.10.2016 року. З оляду на вищезазначене, згідно Розрахунку інфляційних втрат та трьох процентів річних від простроченої суми по Кредитному договору, заборгованість Позичальника перед Позивачем в цій частині складає 1346,28 грн., з яких: - 834,00 грн. - інфляційні втрати на прострочене (не сплачене) тіло кредиту за період з 12.01.2017 року по 31.03.2019 року; - 210,33 грн. - три проценти річних від простроченої суми зобов`язання по кредиту за період з 12.01.2017 року по 14.05.2019 року; - 301,95 грн. - гри проценти річних від простроченої суми зобов`язання по процентам за період з 12.01.2017 року по 14.05.2019 року. Відповідно до п.п. 5 п. 2.4 Кредитного договору Відповідач зобов`язаний оплатити можливі витрати, понесені Позивачем в результаті неналежного виконання Відповідачем умов даного Кредитного договору, в тому числі витрати пов`язані з транспортуванням, зберіганням, оцінкою майна, на яке може бути зверне стягнення (або предметів застави), внесенням його в реєстри обтяжень, виготовлення та підготовку документів, державне мито, нотаріальні та юридичні послуги, страхові платежі. Слід зазначити, що Відповідач належним чином не виконував свої зобов`язання за Кредитним договором, тому Позивач звернувся до нього з листом, в якому повідомляв Відповідача про заборгованість та наміри звернутися до суду у разі невиконання даного зобов`язання, в зв`язку з чим Позивачем було понесено витрати в результаті неналежного виконання Відповідачем умов даного Кредитного договору, а саме: на листування в сумі 31 грн. 00 коп., що підтверджується копією списку №21 згрупованих поштових відправлень листів рекомендованих поданих в Києв - 141 від 26.02.2019 року (копії містяться в матеріалах справи). Відповідно, суд з урахуванням вищевикладеного та вимог ст. 264 ЦПК України приходить до наступного висновку: - обставини, якими обґрунтовувала позовну заяву позивач Кредитна Спілка «СуперКредит», - мали місце; - із встановлених обставин випливають майнові правовідносини, зокрема, відносини щодо кредитних правовідносин; - до встановлених правовідносин підлягають до застосування, зокрема, наступні норми права, - ст.ст. 509, 525, 526, 527, 530, ч. 1 ст. 598, 599, 610, ч. 2 ст. 615, 629, 1050, 1054 ЦК України; - зважаючи на встановлені фактичні обставини справи, позов підлягає до задоволення, - шляхом винесення заочного рішення; - судові витрати слід стягнути з відповідача на користь позивача; - підстав до допущення судового рішення до негайного виконання на підставі положень ст. 430 ЦПК України, - судом не вбачаються; - заходи забезпечення позову в даному цивільному провадженні не застосовувалися. Судові витрати. Згідно ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Згідно п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Згідно ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Згідно п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову, - на відповідача. В матеріалах справи містяться: - платіжне доручення № 18503 від 14 травня 2019 року, яка засвідчує той факт, що позивачем, - Кредитною Спілкою «СупрерКредит» при подачі позовної заяви сплачено 1921 (одна тисяча дев`ятьсот двадцять одна) грн. 00 коп. судового збору, відповідно, враховуючи вищевикладені норми процесуального права, судові витрати слід стягнути з відповідача [PERSON] на користь позивача, - Кредитної Спілки «СуперКредит».. Враховуючи вищевикладене,

Outcome: approved