Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-06 00:00:00

20 травня 2016 року Орган опіки та піклування Тепеницької сільської ради Олевського району Житомирської області звернулись до суду з позовом в інтересах малолітніх дітей: [PERSON], та [PERSON], в якому просять суд позбавити батьківських прав відповідачку [PERSON], стосовно її малолітніх дітей: дочки [PERSON], [INFO] та сина [PERSON], [INFO] і стягнути з відповідачки кошти на їх утримання. В обґрунтування позову позивачем зазначено, що [PERSON], є матірю малолітніх [PERSON], та [PERSON] Підставою для позбавлення батьківських прав відповідачки є те, що вона ухиляється від виконання своїх обовязків, як мати, по вихованню дітей, не піклується про їхнє здоровя, фізичний, духовний розвиток, не доглядає за ними, проживає окремо, веде аморальний та антигромадський спосіб життя. Кошти які отримує на дітей витрачає на свої власні потреби. Діти на даний час знаходяться по місцю проживання їхньої бабусі [PERSON], та перебувають на утриманні і вихованні останньої. Під час розгляду справи представник позивача - Органу опіки та піклування Тепеницької сільської ради Олевського району Житомирської області [PERSON], у судовому засіданні вимоги заявленої позовної заяви підтримав повністю із підстав, які наведено у позовній заяві та просить суд задовольнити позов у повному обсязі. При цьому надав пояснення суду про те, що відповідачка не піклується про дітей, їх здоровя, розвиток, виховання та утримання. Відповідачка особистого житла не має, оскільки будинок у якому проживала остання з дітьми, згорів у лютому місяці 2015 року, і з того часу діти знаходяться за місцем проживання їхньої бабусі [PERSON], в с.Соснівка вул.Садова, 1 Олевського району Житомирської області. Відповідачка веде аморальний та антигромадський спосіб життя, проживає окремо від дітей, ніде не працює. Не звертає уваги на проведені бесіди, рекомендації органу опіки і піклування щодо налагодження внутрішньо сімейних відносин. На даний час діти проживають із бабусею [PERSON], і перебувають на повному матеріальному утриманні та вихованні останньої. Вважає доцільним позбавити батьківських прав відповідачку, оскільки проведена робота відповідними службами стосовно [PERSON], і її відповідального материнства щодо своїх дітей позитивних результатів не дали, а сама [PERSON], будь-яких висновків, як мати дітей для себе не зробила. Представник служби у справах дітей Олевської районної державної адміністрації Житомирської області [PERSON], у судовому засіданні позов Органу опіки та піклування Тепеницької сільської ради Олевського району Житомирської області підтримала із підстав зазначених у позовній заяві та пояснила про те, що [PERSON], є матірю малолітніх [PERSON], та [PERSON] Після народження дітей відповідачка епізодично займалась їх вихованням, а на даний час свідомо не виконує своїх обовязків по утриманню та вихованню дітей, як мати, проживає окремо від дітей, ніде не працює, веде антигромадський спосіб життя, не піклується та не створює належних умов для фізичного і розумового розвитку дітей, чим ухиляється від виконання своїх обовязків. Кошти, які отримує на дітей виключно витрачає на власні потреби. Діти знаходяться за місцем проживання їхньої бабусі [PERSON], в с.Соснівка вул.Садова, 1 Олевського району Житомирської області та перебувають на утриманні і вихованні останньої. Вважає за доцільне позбавити відповідачку батьківських прав і стягнути з неї кошти на утримання дітей. Допитана у судовому засіданні як третя особа на стороні позивача - [PERSON], надала суду пояснення про те, що вона проживає в [INFO]. До лютого місяця 2015 року її син [PERSON] співмешкав із [PERSON] У них народилися діти, її онуки [PERSON] і [PERSON]. Вони проживали як сімя у будинку по вул.Садова, 8 в с.Соснівка Олевського району. У лютому місяці 2015 року будинок [PERSON], згорів і з того часу її син [PERSON], перейшов жити до неї, вона також забрала до себе онуків [PERSON], та [PERSON] Відповідачка ж відмовилася проживати у її будинку і з лютого місяця 2015 року та по даний час проживає від дітей окремо, як безхатченко, не піклується про дітей, будь-якої допомоги по утриманню і їх вихованню не надає, самоусунулася від дітей, передала них на виховання їй. Лише у 2015 році один раз відвідала дітей, і більше вона відповідачку не бачила. Прокурор у судовому засіданні позовну заяву Органу опіки та піклування Тепеницької сільської ради Олевського району Житомирської області підтримав та вважає, що є всі підстави, передбачені ст.164 СК України стосовно позбавлення [PERSON], батьківських прав відносно її малолітніх дітей: дочки [PERSON], і сина [PERSON]. Відповідачка [PERSON], у судове засідання не зявилася будучи належним чином повідомленою про день, час та місце розгляду справи про, що свідчить розписка про отримання судової повістки, яка вручена останній через представника Тепеницької сільської ради Олевського району Житомирської області [PERSON] Заяви щодо розгляду чи відкладення розгляду справи до суду не подала. Зі згоди всіх учасників судового розгляду справи, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. В судовому засіданні встановлено, що відповідачка є матірю малолітніх дітей: дочки [PERSON], [INFO] та сина [PERSON], [INFO], що стверджується копіями витягу з державного реєстру актів цивільного стану громадян про народження, та копіями свідоцтв про народження дитини (а.с.3-5,14,15). Відповідачка є одинокою матірю. Батько дітей в свідоцтві про її народження, відповідно до ч.1 ст.135 СК України записаний зі слів відповідачки (а.с.3-5,14,15). Діти знаходяться за місцем проживання їхньої бабусі [PERSON], в с.Соснівка вул.Садова, 1 Олевського району Житомирської області та перебувають на утриманні і вихованні останньої (а.с.10), оскільки мати дітей вихованням останніх не займається, не піклується про їхнє здоровя, фізичний, духовний та моральний розвиток, не доглядає за ними, веде аморальний та антигромадський спосіб життя, ніде не працює, особистого житла не має, материнських обовязків не виконує, не цікавиться долею дітей, що слідує із висновку органу опіки і піклування Тепеницької сільської ради Олевського району Житомирської області та рішень засідань Комісії з питань захисту прав дитини Олевської райдержадміністрації (а.с.6-10,13,16,17). Кошти, які отримує відповідачка від Держави на дітей - витрачає не за призначенням.(а.с.18). За час перебування дітей у бабусі [PERSON], відповідачка провідувала їх лише один раз у 2015 році, що ствердила у судовому засіданні [PERSON] З висновку органу опіки і піклування Тепеницької сільської ради Олевського району Житомирської області, слідує, що орган опіки вважає за доцільне позбавити батьківських прав відповідачку відносно малолітніх дітей: дочки [PERSON], [INFO] та сина [PERSON], [INFO], оскільки мати [PERSON], ухиляється від виконання батьківських обовязків по вихованню та утриманню дітей.(а.с.10). В судовому засіданні також не встановлено жодних обставин, які б обєктивно унеможливлювали чи перешкоджали відповідачці [PERSON], належно виконувати її батьківські обовязки по вихованню дочки та сина. За таких обставин, враховуючи інтереси малолітніх дітей та заслухавши пояснення сторони позивача, третіх осіб, висновок прокурора, вивчивши надані письмові докази (висновок про доцільність позбавлення батьківських прав, рішення Комісій з питань захисту прав дитини Олевської райдержадміністрації,), які підтверджують викладені обставини, суд вважає за доцільне позбавити відповідачку батьківських прав відносно її малолітньої дочки [PERSON] та сина [PERSON]. Відповідно до вимог ст.150 СК України, батьки зобовязані виховувати дитину, піклуватись про її здоровя, фізичний, духовний та моральний розвиток. Згідно ст.155 СК України, здійснення батьками своїх прав та виконання обовязків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Ухилення батьків від виконання батьківських обовязків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом, в тому числі позбавлення батьківських прав. Відповідно до ст. 164 СК України зазначено, що мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони ухиляються від своїх обовязків по вихованню дитини. Мати, батько можуть бути позбавлені батьківських прав щодо усіх своїх дітей або когось із них. Статтею 165 СК України передбачено, що право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сімї якої проживає дитина, заклад охорони здоровя, навчальний або інший дитячий заклад в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. Із змісту ч.2 ст.166 СК України слідує, що особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обовязку щодо утримання дитини. Одночасно з позбавленням батьківських прав суд може на вимогу позивача або за власною ініціативою вирішити питання про стягнення аліментів на дитину. Згідно до ч.1 ст.8 Закону України «Про охорону дитинства» від 26.04.2001 року, № 2402-ІІІ, кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Із положень ч.1 ст.3 Конвенції про права дитини, ратифікованої постановою Верховної Ради Української РСР від 27.02.1991 року № 789-ХІІ, частин 7, 8 ст.7 СК України, під час вирішення будь-яких питань щодо дітей суд повинен виходити з якнайкращого забезпечення інтересів дітей. Статтею 180 СК України також передбачено, що батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч.2 ст.182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. В частині 1 ст.183 СК України зазначено, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно до ч.1 ст.191 СК України слідує, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову. Згідно ч.3 ст.193 СК України за рішенням суду аліменти можуть перераховуватися на особистий рахунок дитини у відділенні Державного ощадного банку України. На підставі наведеного та встановленого, суд приходить до висновку про те, що даний позов підлягає задоволенню, оскільки суд вважає доведеним, що відповідачка ухиляється від своїх материнських обовязків по вихованню та матеріальному утриманню дітей, чим ставить їх у скрутне становище, а тому має бути позбавлена батьківських прав і з неї повинні бути стягнуті кошти на утримання дітей в судовому порядку, оскільки судом не встановлено обставин, за якими відповідачка [PERSON], могла б бути звільнена від обовязку утримувати своїх малолітніх дітей. Так відповідно до ст.11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненнями фізичних чи юридичних осіб, поданими відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до п.4 ч.3 ст.129 Конституції України однією із засад судочинства є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Виходячи із цього принципу, суд не може за власною ініціативою збирати докази або робити інші процесуальні дії, направлені на збирання доказів, а лише оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Outcome: approved