Jurisdiction: civil
Date: 2018-07-16 00:00:00

21.05.2018 року [PERSON] звернулася до суду з заявою про встановлення факту належності їй трудової книжки, посилаючись на наступне: 21.06.1979 року, вона була прийнята до заготконтори РПС Великоновосілківського району Донецької області на посаду рахівника. Підприємством була заведена трудова книжка [NUMBER], але в графі по батькові заявниця вказана російською мовою як «[PERSON]» тоді як згідно інших документів заявника її по батькові російською мовою вказане як [PERSON] При звернені до Управління Пенсійного фонду України в Великоновосілківському районі за консультативною допомогою щодо оформлення пенсії за віком, в процесі розгляду документів заявника посадовою особою пенсійного фонду їй було повідомлено, що в трудовій книжці існують неточності в частині зазначення її по батькові, тож існують сумніви щодо належності зазначеного документу саме заявникові. На даний час заготконтори РПС Великоновосілківського району Донецької області не існує і правонаступників підприємство немає. На підставі наведеного та враховуючи, що на даний час внесення змін до трудової книжки неможливе, в зв'язку з чим заявник вимушена звернутися до суду. Заявник в судове засідання не з`явилася, хоча належним чином була повідомлена про дату, час та місце розгляду справи, надала заяву про розгляд справи за її відсутності, підтримавши заявлені вимоги у повному обсязі та просила їх задовольнити. Заінтересована особа, згідно заяви надісланої УПФУ у Великоновосілківському районі Донецької області до суду не заперечило проти задоволення заяви [PERSON] та клопотало про розгляд справи у відсутність представника управління. При даних обставинах розгляд справи здійснюється за наявними документами. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що заявлені вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до вимог ч. 3 ст. 294 ЦПК України, справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду. Згідно п. 6 ч.1 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я по батькові якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Судом встановлені наступні обставини. Згідно свідоцтва про народження заявник, до шлюбу, російською мовою [PERSON], народилася [INFO] року. 07.06.1980 року зареєструвала шлюб та змінила прізвище на, російською мовою [PERSON] 21.06.1979 року заявник була прийнята до заготконтори РПС Великоновосілківського району Донецької області на посаду рахівника, про що свідчить копія трудової книжки [NUMBER] від 21.06.1979 виданої на ім'я, російською мовою [PERSON] - [PERSON]. Згідно копії паспорта серії [NUMBER] виданого Великоновосілківським РВ УМВС України в Донецькій області 04.07.2003 року, прізвище та ім'я батькові заявника зазначено як [PERSON], російською мовою: [PERSON]. Відповідно до п. 12 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 р. № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», при розгляді справи про встановлення відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 256 ЦПК України факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті (у тому числі факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені по батькові, або замість імені чи по батькові зазначені ініціали), суд повинен запропонувати заявникові подати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення. З вищенаведеного суд вбачає, що має місце факт розбіжності у записі по батькові заявника у її трудовій книжці, паспорті та свідоцтві про народження. Зазначені розбіжності перешкоджають заявнику в реалізації її права на отримання пенсії за віком. Таким чином, суд приходить до висновку, що дана заява є обґрунтованою, та такою, що підлягає задоволенню.

Outcome: approved