Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-22 00:00:00

19 серпня 2021 року [PERSON] звернулась до суду з заявою про визнання особи безвісно відсутньою, в якій просить визнати [PERSON] , [INFO] , уродженку с. Балівка, Дніпровського району, Дніпропетровської області, безвісно відсутньою з 12 липня 2015 року. В обґрунтування заяви вказує, що [PERSON] , [INFO] , є її рідною онукою, донькою її доньки [PERSON] , [INFO] , яка на момент зникнення, а саме [INFO] , мешкала у [ADDRESS] , куди виїхала на навчання. До виїзду на навчання до міста Києва онука проживала та була зареєстрована у будинку бабусі - заявниці [PERSON] , за адресою: [ADDRESS] . У вересні 2015 року мати зниклої [PERSON] - [PERSON] , звернулася до поліції з повідомленням, що її донька зникла, у зв`язку з чим до Єдиного реєстру досудових розслідувань від 08 вересня 2015 року за №12015040440001872 внесені відомості про кримінальне правопорушення за попередньою кваліфікацією за ч.1 ст.115 КК України. Зазначає, що після зникнення її рідної онуки [PERSON] вже минуло багато часу, однак її мати не полишає надію знайти доньку, тому не погоджується оголошувати її померлою, а оскільки заявниці [PERSON] відмовлено в призначенні субсидії, у зв`язку з тим, що [PERSON] залишається зареєстрованою в її домоволодінні, вона просить визнати онуку безвісно відсутньою. Протоколом автоматичного розподілу судових справ між суддями «Д-3» дану справу розподілено на суддю Озерянську Ж.М. (а.с.7). В судовому засіданні заявник [PERSON] заявлені вимоги із вказаних підстав підтримала та просила їх задовольнити. Представник заінтересованої особи Виконавчий комітет Слобожанської селищної ради Дніпровського району Дніпропетровської області про час, місце та дату розгляду справи повідомлявся належним чином, що підтверджується рекомендованим повідомленням, згідно з яким повідомлення вручене за довіреністю, в судове засідання не з`явився, причини неявки суду не повідомили. Дослідивши надані заявником письмові докази та усні пояснення, вислухавши свідків,суд дійшов до наступних висновків. Судом встановлено, що [PERSON] , [INFO] , проживала та зареєстрована у домоволодінні своєї рідної бабусі - заявниці [PERSON] , [INFO] , а саме по [ADDRESS] . На момент зникнення, а саме 12 липня 2015 року, [PERSON] , [INFO] , тимчасово мешкала у [ADDRESS] , куди виїхала на навчання, у зв`язку зі зникненням до Єдиного реєстру досудових розслідувань від 08 вересня 2015 року за №12015040440001872 внесені відомості про кримінальне правопорушення за попередньою кваліфікацією за ч.1 ст.115 КК України (а.с.5). На сьогоднішній день місцезнаходження онуки заявниці [PERSON] - [PERSON] , [INFO] , так і не відоме, однак її мати [PERSON] , [INFO] , яка є рідною донькою заявниці, не полишає надії знайти доньку, тому не погоджується оголошувати її померлою. Заявниця [PERSON] звернулася до суду, оскільки їй було відмовлено в призначенні субсидії, у зв`язку з тим, що її рідна онука [PERSON] залишається зареєстрованою в її домоволодінні за адресою: а саме по [ADDRESS] , а для неї це має особисте юридичне значення, у зв`язку з чим вона просить визнати онуку безвісно відсутньою. Останні відомості про онуку заявниці [PERSON] - 12 липня 2015 року, а саме день коли вона вийшла з дому в якому тимчасово проживала у зв`язку з навчанням, а саме за адресою [ADDRESS] . Крім того, в судовому засіданні були допитані свідки - [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , які підтвердили факт зникнення в 2015 році онуки заявниці [PERSON] та підтвердили, що з 2015 року вона в місті її постійного проживання та реєстрації не з`являлася. Відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження, зокрема, справи про визнання фізичної особи безвісно відсутньою чи оголошення її померлою. Безвісна відсутність, - це посвідчення в судовому порядку тривалої відсутності фізичної особи в місці її постійного проживання за умов, що не вдалося встановити місця її знаходження (перебування). При визнанні особи безвісно відсутньою застосовується презумпція, що особа є живою, однак встановити її місцезнаходження у цей час неможливо, причому вказана презумпція має спростовний характер. Відповідно до ст. 43 ЦК України, фізична особа може бути визнана судом безвісно відсутньою, якщо протягом одного року в місті її постійного проживання немає відомостей про місце її перебування. При визнані фізичної особи безвісно відсутньою настають правові наслідки, визначені ст. 44 ЦК України. Згідно статті 306 ЦПК України, у заяві про визнання фізичної особи безвісно відсутньою повинно бути зазначено: для якої мети необхідно заявникові визначити фізичну особу безвісно відсутньою, обставини, що підтверджують безвісну відсутність фізичної особи. Таким чином, з аналізу вказаних правових норм, для визнання фізичної особи безвісно відсутньою слід встановити кілька юридичних фактів у їх сукупності, а саме: 1) відсутність особи в місці її постійного проживання (тобто за місцем реєстрації) протягом тривалого часу; 2) відсутність відомостей про місце знаходження такої особи в місці її постійного проживання і неможливість їх одержання усіма доступними способами та вжитими заходами; 3) закінчення одного року з моменту одержання останніх відомостей про місце перебування даної особи; 4) визнання причин, через які заявник просить визнати фізичну особу безвісно відсутньою, юридично поважними. Порядок визнання фізичної особи безвісно відсутньою встановлюється ЦПК України. Суд розглядає в порядку окремого провадження справи про визнання фізичної особи безвісно відсутньою чи оголошення її померлою. Разом з тим, сама по собі тривала відсутність особи за місцем проживання або реєстрації не може бути підставою для визнання такої особи безвісно відсутньою, оскільки безвісна відсутність є засвідчений у судовому порядку факт довготривалої відсутності фізичної особи в місці свого проживання, якщо не вдалося встановити місця її перебування. За своїм змістом стаття 43 ЦК України передбачає з`ясування місця постійного проживання особи на час її зникнення, заходів, які приймав заявник для встановлення місця знаходження особи, щодо якої ставиться питання про визнання безвісно відсутньою, та чи були вичерпані усі можливості для її знаходження. Визнання особи безвісно відсутньою має широке коло правових наслідків, тому мають бути вжитті всі заходи для з`ясування обставин зникнення особи, заходи щодо її розшуку. Процес розшуку безвісно відсутніх осіб регулюється такими нормативно-правовими актами законодавчого рівня, як Кримінальний кодекс України, Кримінальний процесуальний кодекс України, Закони України «Про Національну поліцію» та «Про оперативну-розшукову діяльність». Законом України «Про Національну поліцію» визначено, що одним із повноважень поліції є розшук безвісно зниклих осіб; початок розшуку безвісно зниклих осіб є підставою для відкриття кримінального провадження. Відповідно до ст. 6 Закону України «Про оперативно-розшукову діяльність» інформація про безвісно зниклу особу є підставою для здійснення оперативно-розшукової діяльності. Потреба для заявниці у визнанні онуки безвісно відсутньою викликана у зв`язку з відмовою призначення субсидії, оскільки її онука [PERSON] , [INFO] , залишилася зареєстрованою у її домоволодінні. З урахуванням викладених обставин, суд приходить до висновку про обґрунтованість вимог та наявність підстав для визнання [PERSON] , [INFO] безвісно відсутньою, оскільки факт відсутності останньої за місцем свого постійного проживання більш як протягом одного року підтверджується доказами та показаннями свідків, що не викликають сумнівів у своїй допустимості та достовірності, які суд приймає до уваги, так як вони зібрані із дотриманням вимог закону, не суперечать один одному та ніким не спростовуються, заявнику та іншим заінтересованим особам нічого не відомо про місце перебування [PERSON] , а вжиті заходи для встановлення місця перебування фізичної особи не дали результатів. Згідно з ч. 1 ст. 309 ЦПК України у разі одержання заяви про появу фізичної особи, яку було визнано безвісно відсутньою, або відомостей про місцеперебування цієї особи суд за місцеперебуванням особи або суд, який ухвалив рішення про визнання особи безвісно відсутньою, призначає справу до слухання за участю цієї особи, заявника та інших заінтересованих осіб і скасовує своє рішення про визнання фізичної особи безвісно відсутньою. Заяву може бути подано особою, яку було визнано безвісно відсутньою, або іншою заінтересованою особою. На підставі наведеного та ст. 43 ЦК України,

Outcome: approved