Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-21 00:00:00

21 квітня 2020 року ПрАТ «СК «ПЗУ Україна» звернулось до суду з позовом до [PERSON] , третя особа - ТДВ «СТДВ «Глобус», про відшкодування шкоди, посилаючись на те, що між ПрАТ «Страхова компанія «ПЗУ Україна» та [PERSON] було укладено договір добровільного страхування наземних транспортних засобів серії AM № 104784 від 20.04.2016 року, за яким страховик застрахував майнові інтереси страхувальника, пов`язані з експлуатацією наземного транспортного засобу, а саме: автомобіля «Ауді А5» д.н.з. [NUMBER] . 19.04.2017 року в місті Хмельницький сталася ДТП за участю застрахованого автомобіля «Ауді А5» д.н.з. [NUMBER] , під управлінням [PERSON] та автомобіля «Фольксваген Поло» д.н.з. [NUMBER] , під управлінням водія [PERSON] , в результаті якої було пошкоджено застрахований автомобіль «Ауді А5» д.н.з. [NUMBER] . Згідно з постановою Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 04.05.2017 року відповідача визнано винним у вчиненні даного ДТП. Відповідно до рахунку № СИХ-С-000018 від 27.04.2017 року вартість відновлювального ремонту пошкодженого внаслідок настання ДТП застрахованого автомобіля становить 192 513 грн. 11 коп. Згідно умов договору страхування на підставі заяви страхувальника про настання страхового випадку від 19.04.2018 року та страхового акту № UA2017041900008/L01/01 від 29.05.2017 року, ПрАТ «СК «ПЗУ Україна» сплатило страхувальнику (на рахунок СТО) суму страхового відшкодування в розмірі 134 759 грн. 18 коп. Після виплати страхового відшкодування у ПрАТ СК «ПЗУ Україна» виникло право вимоги до [PERSON] про відшкодування завданої шкоди в розмірі 134 759 грн. 18 коп. Однак, цивільно-правова відповідальність відповідача на момент настання страхової події була застрахована в ТДВ «СТДВ «Глобус» за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АЕ/9158570. Проте, ТДВ «СТДВ «Глобус» відмовило у здійсненні страхового відшкодування на підставі п. 37.1.4 ст. 37 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». З метою досудового врегулювання спору, позивач звертався до відповідача з вимогою про відшкодування шкоди від 24.09.2019 року. Однак, відповідач відшкодовувати шкоду у досудовому порядку відмовився. У зв`язку з наведеним, позивач просить суд стягнути з [PERSON] на користь ПрАТ «СК «ПЗУ Україна» суму завданої майнової шкоди в розмірі 134 759 гри. 18 коп. та судові витрати по справі. Ухвалою суду від 05 травня 2020 року по справі відкрито провадження та призначено підготовче засідання. 21 травня 2020 року представник ПрАТ «СК «Українська страхова група» подав до суду письмові пояснення з приводу позову, в яких зазначив, що ПрАТ «СК «Українська страхова група» з 19.12.2019 року є правонаступником всіх прав та обов`язків третьої особи по справі - ТДВ «СТДВ «Глобус». З приводу позовних вимог ПрАТ «СК «ПЗУ Україна» зазначив, що 16.07.2016 року між ПрАТ «СК «Українська страхова група» та [PERSON] було укладено Договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АЕ-915857, згідно якогобула застрахована цивільно-правова відповідальність водіїв, які експлуатують забезпечений транспортний засіб «Фольксваген», д.н.з. [NUMBER] . Відповідно до постанови Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області 19.04.2017 року о 09год. 30 хв. [PERSON] керуючи автомобілем «Фольксваген», д.н.з. [NUMBER] , в м. Хмельницький по вул. Проспект Миру, в районі будинку № 101/2, не врахував дорожньої обстановки, не дотримався безпечного бокового інтервалу та скоїв зіткнення з автомобілем «Ауді», д.н.з. [NUMBER] , який стояв припаркований, що призвело до пошкодження транспортних засобів. Згідно пункту 35.1. ст. 35 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», для отримання страхового відшкодування потерпілий чи інша особа, яка має право на отримання відшкодування, протягом 30 днів дня подання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду подає страховику (у випадках, визначених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) заяву про страхове відшкодування. Проте, лише 10.05.2019 року до ПрАТ «СК «Українська страхова група» надійшла регресна вимога від ПрАТ «СК «ПЗУУкраїна». Отже, позивач вищевказаних вимог ст. 35 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» не виконав. Відповідно п.п. 37.1.4. п. 37 ст. 37 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» підставою для відмови у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати) є неподання заяви про страхове вдування впродовж одного року, якщо шкода заподіяна майну потерпілого, і трьох років, шкода заподіяна здоров`ю або життю потерпілого, з моменту скоєння дорожньо-транспортної пригоди. Таким чином, ПрАТ «СК «ПЗУ України» пропустило строк для подачі заяви на виплату страхового відшкодування, що в свою чергу є підставою для відмови у здійсненні страхового годування. 25 травня 2020 року представник позивача подав до суду заяву про збільшення позовних вимог, в якій збільшив суму позовних вимог з 134 759 грн. 18 коп. до 192 513 грн. 11 коп., надавши копію платіжного доручення № 20290 від 03.09.2018 року (на суму 57 753 грн. 93 коп., перераховані ПрАТ СК «ПЗУ Україна» на рахунок ТОВ «Інтер Авто Центр» за ремонт автомобіля [PERSON] ). Ухвалою суду від 27 травня 2020 року третю особу ТДВ «СТДВ «Глобус» було замінено на правонаступника - Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «Українська страхова група». 16 червня 2020 року відповідач [PERSON] подав до суду відзив на позов, в якому просив суд відмовити у задоволенні позовних вимог, вказавши що після настання страхового випадку 19.04.2017 року, він у відповідності до п. п. 33.1.4., п. 33.1, ст. 33 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» 20.04.2017 року повідомив ТДВ «СТДВ «Глобус» відповідною заявою про настання страхового випадку за реєстраційним №2963. Ухвалою суду від 16 червня 2020 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті. Ухвалою суду від 13 серпня 2020 року провадження у справі за позовом ПрАТ «СК «ПЗУ Україна» до [PERSON] , третя особа - ПрАТ «СК «Українська страхова група», про відшкодування шкоди в частині вимог про стягнення 100 000 грн. 00 коп. було закрито у зв`язку з поданням представником позивача заяви про відмову від позову в цій частині. В судове засідання представник позивача не з`явився, подав до суду клопотання, в якому просив розгляд справи проводити за його відсутності, позовні вимоги підтримав та просив їх задоволити у повному обсязі. Відповідач [PERSON] та його представник [PERSON] в судове засідання не з`явились, представник подав до суду заяву про розгляд справи у їх відсутності, щодо задоволення позову заперечив з мотивів, викладених у відзиві на позов. Представник третьої особи ПрАТ «СК «Українська страхова група» в судове засідання не з`явився, 15 червня 2020 року подав до суду клопотання про розгляд справи у його відсутності з урахуванням наданих ним письмових пояснень. Разом з тим, 18 вересня 2020 року представником ПрАТ «СК «Українська страхова група» було подано до суду клопотання про відкладення розгляду справи у зв`язку з продовженням карантину в Україні до 31 жовтня 2020 року, проте судом дане клопотання задоволено не було. У відповідності до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи суд вважає, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом об`єктивно встановлено, що піж ПрАТ «СК «ПЗУ Україна» та [PERSON] було укладено договір добровільного страхування наземних транспортних засобів серії AM № 104784 від 20.04.2016 року, за яким Страховик застрахував майнові інтереси Страхувальника, пов`язані з експлуатацією наземного транспортного засобу, а саме: автомобіля Audi А5, д.н.з. [NUMBER] , що підтверджується копією даного договору та додаткової угоди № 1 від 20.04.2016 року до цього договору (а.с. 5, 6). 19.04.2017 року о 09 год. 30 хв. відповідач [PERSON] , керуючи автомобілем «Фольксваген», д.н.з. [NUMBER] , в м. Хмельницькому по вул. Проспект Миру, в районі будинку № 101/2, не врахував дорожньої обстановки, не дотримався безпечного бокового інтервалу та скоїв зіткнення з автомобілем «Ауді», д.н.з. [NUMBER] , який стояв припаркований, що призвело пошкодження транспортних засобів. Даними діями [PERSON] вчинив правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП, за що останнього було притягнуто до адміністративної відповідальності згідно постанови Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 04 травня 2017 року (справа № 686/8133/17), яка набрала законної сили 16 травня 2017 року. Після дорожньо-транспортної пригоди, 19.04.2017 року потерпілий [PERSON] , водій автомобіля «Ауді», д.н.з. [NUMBER] , звернувся з заявою про настання страхового випадку до ПрАТ «СК «ПЗУ Україна» (а.с. 9-11). Відповідно до рахунку № СИХ-С-000018 від 27.04.2017 року ТОВ «Інтер Авто Центр» вартість відновлювального ремонту пошкодженого внаслідок настання ДТП застрахованого автомобіля «Ауді», д.н.з. [NUMBER] , становить 192 513 грн. 11 коп. Згідно умов договору страхування ПрАТ «СК «ПЗУ Україна» сплатило страхувальнику (на рахунок СТО) суму страхового відшкодування в розмірі 134 759 грн. 18 коп., що підтверджується копією страхового акту № UA2017041900008/L01/01 від 29.05.2017 року (а.с. 16) та копією платіжного доручення № 4786 від 29.05.2017 року (а.с. 17). В подальшому, 03.09.2018 року ПрАТ «СК «ПЗУ Україна» виплатило ще 57 753 грн. 93 коп. на рахунок ТОВ «Інтер Авто Центр» в якості страхового відшкодування [PERSON] , що підтверджується копією страхового акту № UA2017041900008/L01/02 від 31.08.2018 року (а.с. 78) та копією платіжного доручення № 20290 (а.с. 77). Отже, загальний розмір страхового відшкодування, сплаченого позивачем за договором добровільного страхування наземних транспортних засобів серії AM № 104784 від 20.04.2016 року на рахунок ТОВ «Інтер Авто Центр» за ремонт автомобіля «Ауді», д.н.з. [NUMBER] , становить 192 513 грн. 11 коп. У відповідності до ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Відповідно до ст. 1191 Цивільного кодексу України, особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Згідно ст. 993 ЦК України та ст. 27 Закону України «Про страхування», до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Перехід права вимоги від страхувальника (вигодонабувача) до страховика називається суброгацією. При суброгації нового зобов`язання із відшкодування збитків не виникає - відбувається заміна кредитора: потерпілий (страхувальник, вигодонабувач) передає страховику своє право вимоги до особи, відповідальної за спричинення шкоди. Суброгація виникає на підставі ст. 993 ЦК України. (Верховний суд України, Судова практика розгляду цивільних справ, що виникають з договорів страхування). Отже, після виплати страхового відшкодування за ремонт застрахованого автомобіля «Ауді», д.н.з. [NUMBER] , до позивача ПрАТ «СК «ПЗУ Україна» перейшло право вимоги до винуватця ДТП - [PERSON] . Проте, цивільно-правова відповідальність відповідача [PERSON] , як водія автомобіля «Фольксваген Поло» д.н.з. [NUMBER] , була застрахована у ТДВ «СТДВ «Глобус», поліс № АЕ-9158570, строк дії полісу з 16.07.2016 року по 15.07.2017 року, франшиза - 0 грн. (а.с. 18, 103). [PERSON] після вчинення ДТП 20.04.2017 року належним чином повідомив ТДВ «СТДВ «Глобус» про настання страхового випадку 19.04.2017 року, що підтверджується копією відповідної заяви (а.с. 103) Відповідно до Договору про приєднання від 19.12.2019 року ТДВ «СТДВ «Глобус» припинило своє існування внаслідок передання ПрАТ «СК «Українська страхова група» (код ЄДРПОУ 30859524) свого майна, всіх прав та обов`язків шляхом приєднання. Враховуючи вищевикладене, ПрАТ «СК «Українська страхова група» є правонаступником ТДВ «СТДВ «Глобус». Позивач у заяві про відмову від частини позовних вимог, зареєстрованій у суді 24.06.2020 року, зазначає, що за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АЕ/9158570, укладеним між ТДВ «СТДВ «Глобус» та [PERSON] , передбачено ліміт відповідальності за шкоду заподіяну майну третіх осіб в розмірі 100 000 грн. 00 коп. Відповідно до п. 22.1. ст. 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. Відповідно до ч. 1 ст. 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Отже, відшкодування шкоди особою, відповідальність якої застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, можливе за умови, що згідно з цим договором або Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у страховика не виник обов`язок з виплати страхового відшкодування (зокрема, у випадках, передбачених у статті 37), чи розмір завданої шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика. В останньому випадку обсяг відповідальності страхувальника обмежений різницею між фактичним розміром завданої шкоди і сумою страхового відшкодування». Тому, враховуючи положення ст. 1194 ЦК України, з метою захисту інтересів потерпілого на страхувальника (зокрема, винуватця ДТП) покладається додаткова (субсидіарна) відповідальність. Аналогічна правова позиція викладеш в Постанові Верховного Суду України від 31.05.2017 року по справі № 758/10356/14-ц та у Постанові Великої Палати Верховного Суду від 04.07.2018 року по справі № 755/18006/15-ц. У частині четвертій статті 263 ЦПК України визначено, що при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. У зв`язку з наведеним, позивач вважає, що відповідач [PERSON] повинен нести додаткову (субсидіарну) відповідальність за спричинену шкоду в розмірі 92 513 грн. 11 коп. (з урахуванням ліміту 100 000 грн. 00 коп. та франшизи 0 грн.). Згідно з ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Разом з тим, однією з засад судочинства, регламентованих п. 4 ч. 3 ст. 129 Конституції України, є змагальність сторін та свобода в наданні ними до суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Згідно положень ст. 12 Цивільного процесуального Кодексу України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. У відповідності до положень ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Під час розгляду даного спору визначальним для суду є встановлення розміру ліміту страхового відшкодування, встановленого договором про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, укладеним між ТДВ «СТДВ «Глобус» та [PERSON] зі строком дії з 16.07.2016 року по 15.07.2017 року (поліс АЕ-9158570). Проте, жодною зі сторін не надано суду копії цього договору (полісу), з якого можливо було б встановити розмір ліміту страхового відшкодування, як і не було заявлено відповідних клопотань про витребування (забезпечення) доказів, а тому не можливо достовірно встановити розмір додаткової (субсидіарної) відповідальності відповідача [PERSON] . З урахуванням наведеного та законодавчо встановлених принципів змагальності сторін тасвободі в наданні ними до суду своїх доказів, суд приходить до висновку про необґрунтованість вимог ПрАТ «СК «ПЗУ Україна» до [PERSON] про відшкодування шкоди в сумі 92 513 грн. 11 коп. На підставі викладеного та

Outcome: dismissed