Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-21 00:00:00

20.11.2017 р. позивач звернулась до Комунарського районного суду м. Запоріжжя з даним позовом. В обґрунтування позовних вимог зазначено на наступне. 04 жовтня 2016 року між позивачем та відповідачем у справі було укладено договір на купівлю металопластикових конструкцій, відповідно до умов якого відповідач зобовязався організувати роботи по виготовленню та наданню у власність ПХВ конструкцій за розцінками виконавця у строк 60 робочих днів з моменту укладення договору, а замовник зобовязується сплатити та прийняти готові вироби згідно з умовами договору. На виконання умов даного договору позивачем, у встановлені даною угодою строки, була сплачена відповідачу вартість даних виробів у розмірі 30751 грн., але останній не виконав вимоги договору та не передав їх у власність [PERSON], у вищевказаний строк. У звязку з вищезазначеним позивач просить суд розірвати договір від 04.10.2016 року, укладений між сторонами у справі; стягнути з відповідача суму матеріальні збитки у вигляді сплачених за договором коштів в сумі 30751 грн. У судове засідання позивач не зявилась, надала суду заяву з проханням розглянути справу за її відсутності, на задоволенні позовних вимогах наполягає, відносно винесення заочного рішення не заперечує. В судові засідання по даній справі відповідач не зявився, з урахуванням положень ст. 128 ЦПК України, про час та місце судового розгляду повідомлений належним чином, відзиву на позову, чи інших заяв, клопотань до суду не надавав. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не зявився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Позивач, відповідно її заяви, не заперечує проти заочного вирішення справи. У зв'язку вищевикладеним, на підставі ст. ст. 223, 280, 281 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності позивача та відповідача в порядку заочного розгляду на підставі наявних у справі доказів, без фіксації судового процесу. Суд, вивчивши позовні вимоги позивача, перевіривши наявні в матеріалах справи докази, взявши до уваги заяву позивача, приходить до наступного. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що 04 жовтня 2016 року між позивачем та відповідачем у справі було укладено договір на купівлю металопластикових конструкцій, відповідно до умов якого відповідач зобовязався організувати роботи по виготовленню та наданню у власність ПХВ конструкцій за розцінками виконавця у строк 60 робочих днів з моменту укладення договору, а замовник зобовязується сплатити та прийняти готові вироби згідно з умовами договору (п. 1.1., 1.2, 3.1., 3.2. договору). Пунктом 3.1. даного договору загальна вартість виробів визначена у сумі \~30751 грн. (а.с. 3).Тобто кінцевий термін виконання умов договору припадає на 03 грудня 2018 року. Позивач на виконання умов даного договору сплатила відповідачу вартість даних виробів, що підтверджується товарними чеками (а.с.4). В установлений договором строк відповідач не виконав умови даного договору та до теперішнього часу робота по виготовленню металопластикових конструкцій та передача їх у власність позивача не виконана. Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Відповідно до ст.629 ЦК України договір є обовязковим для виконання сторонами. Згідно ст. 865 ЦК України за договором побутового підряду підрядник зобов'язується виконати за завданням фізичної особи (замовника) певну роботу, призначену для задоволення побутових та інших особистих потреб, а замовник зобов'язується прийняти та оплатити виконану роботу. Відповідно до ст. 1. ЗУ «Про захист прав споживачів, виконавець - суб'єкт господарювання, який виконує роботи або надає послуги; продукція - будь-який виріб (товар), робота чи послуга, що виготовляються, виконуються чи надаються для задоволення суспільних потреб; робота - діяльність виконавця, результатом якої є виготовлення товару або зміна його властивостей за індивідуальним замовленням споживача для задоволення його особистих потреб; споживач - фізична особа, яка придбаває, замовляє, використовує або має намір придбати чи замовити продукцію для особистих потреб, безпосередньо не пов'язаних з підприємницькою діяльністю або виконанням обов'язків найманого працівника. Відповідно до ч.2 ст.651 ЦК України договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у випадку істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору. Статтею 611 ЦК передбачено, що в разі порушення зобовязання настають правові наслідки встановлені договором або законом. Відповідно до ч. 2 ст.10 Закону України «Про захист прав споживачів», якщо під час виконання робіт (надання послуг) стане очевидним, що їх не буде виконано з вини виконавця згідно з умовами договору, споживач має право призначити виконавцю відповідний строк для усунення недоліків, а в разі невиконання цієї вимоги у визначений строк розірвати договір і вимагати відшкодування збитків або доручити виправлення недоліків третій особі за рахунок виконавця. Доказів того, що відповідач розпочав виконувати роботи по виготовленню ПВХ конструкцій, або їх виготовив та передав їх у власність замовника, суду надано не було. Таким чином, оскільки з боку відповідача істотно порушені умови договору купівлі-продажу метало пластикових конструкцій від 04.10.2016 року, укладеного між сторонами, у звязку з їх невиконанням, даний договір необхідно розірвати та стягнути з відповідача на користь позивача спричинені матеріальні збитки у вигляді сплачених за договором коштів в сумі 30751 грн. Таким чином судом встановлено, що позовні вимоги обґрунтовані, законні, в звязку з чим підлягають задоволенню. Згідно з ч. 6 ст. 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалене рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. З урахуванням чого, суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь держави судовий збір в розмір 640 гривень 00 копійок.

Outcome: approved