overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2020-07-19 00:00:00

21 квітня 2020 року позивачка звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу зареєстрованого 22 серпня 2014 року у відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Шевченківського районного управління юстиції у Харківській області, за актовим записом № 56, мотивуючи свій позов тим, що життя з відповідачем не склалося, подружжя втратило почуття любові та поваги один до одного, через відсутність взаєморозуміння з причини різних поглядів на сімейне життя. Шлюбні стосунки та ведення спільного господарства припинені, сім`я розпалась остаточно, подальше спільне життя та збереження шлюбу вважає неможливим. Від шлюбу у подружжя народився син - [PERSON] , [INFO] . Після розірвання шлюбу просить залишити їй прізвище - [PERSON] . Також просить стягнути з відповідача на свою користь судовий збір та витрати на правничу допомогу. Позивачка в судове засідання не з`явилася, проте надала суду заяву про розгляд справи у її відсутність, на задоволенні позову наполягає, у разі неявки відповідача не заперечує проти ухвалення заочного рішення. Відповідач до судового засідання не прибув, хоча судом повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, заяв про відкладення розгляду справи чи розгляду справи без його участі не надав, як і не надав судові заперечень проти позову. З урахуванням положень ст. 280 ЦПК України, отримавши згоду сторони позивача, суд ухвалив розглянути справу заочно з ухваленням заочного рішення на підставі наявних у справі доказів та без фіксування судового засідання технічним засобом з підстав, визначених ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Суд, вивчивши позовну заяву, дослідивши та проаналізувавши письмові матеріали справи, встановив такі обставини та відповідні до них правовідносини: сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 22 серпня 2014 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб, серії [NUMBER] , виданим Первомайським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Харків), за актовим записом № 56 (а.с.6). Від шлюбу у подружжя народився син - [PERSON] , [INFO] , що вбачається з наданої копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] (а.с.7). Основною причиною розірвання шлюбу є те, що сторони втратили почуття любові та поваги один до одного. Сімейно - шлюбні стосунки подружжя припинило, спільне господарство не ведеться, внаслідок чого, їхнє подальше сімейне життя і збереження шлюбу буде суперечити інтересам позивача. Відповідно до ст. 112 СК України, суд постановляє рішення суду про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Суд приходить до висновку, що сім`я розпалась остаточно, зберегти її не видається можливим, тому шлюб потрібно розірвати. Судові витрати, згідно ст.141 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача на користь позивача, відповідно до задоволення позовних вимог. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-02 00:00:00

21 квітня 2020 року ТОВ «Хмельницькгаз збут» звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за надані послуги з постачання природного газу в розмірі 41 186,37 грн., в уточнених вимогах розмір заборгованості 41 156,37 грн. На обґрунтування своїх вимог позивач зазначив, що відповідач не регулярно сплачувала за надані послуги з постачання природного газу, внаслідок чого утворилась заборгованість. Представник позивача в судове засідання не з`явився, направив до суду заяву про здійснення розгляду справи без його участі. Відповідач в судове засідання не з`явилась, про день та час слухання справи повідомлена належним чином, причини неявки суду не повідомила, заяв чи клопотань в судове засідання не направляла. Враховуючи вимоги ст. 280 ЦПК України, а також беручи до уваги згоду представника позивача по справі, суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи на підставі тих доказів, які є в матеріалах справи. 01.09.2020 року, представником позивача подано заяву про зменшення позовних вимог. Дослідивши надані докази, вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що відповідач є споживачем природного газу за адресою: [ADDRESS] . Договір постачання природного газу є публічним та укладається з урахуванням статей 633, 634, 641, 642 Цивільного Кодексу України. За договором постачання природного газу постачальник зобов`язаний поставити побутовому споживачу природний газ у необхідних для нього об`ємах, а побутовий споживач зобов`язаний своєчасно оплачувати постачальнику вартість природного газу у розмірі, строки та порядку, що визначені договором. Згідно з ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 67 Житлового кодексу України плата за комунальні послуги (водопостачання, газ, теплова енергія та інші послуги) береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами. Незважаючи на неодноразові попередження про необхідність повного погашення заборгованості, відповідач систематично недоплачує за надані послуги, внаслідок чого з липня 2015 утворилась заборгованість в розмірі 41 156,37 грн. 22.02.2019 року відповідачу припинено газопостачання. Дані обставини підтверджуються розрахунком заборгованості та іншими доказами, що знаходяться в матеріалах справи. З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є законними та обґрунтованими, а тому з відповідача на користь ТОВ «Хмельницькгаз збут» підлягає стягненню заборгованість за послуги з постачання природного газу в сумі 41 156,37 грн. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, судові витрати по справі становлять 2 102 грн., які підлягають стягненню з відповідача на користь позивача. З урахуванням викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-06-07 00:00:00

21 квітня 2021 року [PERSON] звернулась до суду з позовом, в якому просить розірвати шлюб з [PERSON] , зареєстрований 3 серпня 2002 року Чернігівським міським відділом реєстрації актів громадянського стану Чернігівського обласного управління юстиції, актовий запис № 1047, посилаючись на неможливість збереження сім`ї. Зазначає, що від шлюбу з відповідачем має дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Спільне життя з відповідачем не склалося. Їх шлюбні відносини фактично припинили своє існування. За таких обставин подальше сумісне життя і збереження сім`ї вважає неможливим. 29 квітня 2021 року ухвалою судді прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито спрощене позовне провадження та призначено судове засідання. До судового засідання відзив на позов не надходив. В судове засідання позивач не з`явилась, надала суду заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримує, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач в судове засідання не з`явився, про час і місце розгляду справи повідомлявся через оголошення на офіційному веб-порталі судової влади України, заяв про відкладення розгляду справи та відзиву на позов не надав. У зв`язку з чим, суд визнав можливим проводити розгляд справи у відсутності відповідача. Суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи на підставі наявних доказів, оскільки позивач проти винесення заочного рішення не заперечувала, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. У відповідності\~до положень\~частини 2\~статті 247\~ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Сторони перебувають у шлюбі, котрий зареєстрований 03 серпня 2002 року Чернігівським міським відділом реєстрації актів громадянського стану Чернігівського обласного управління юстиції, про що 03 серпня 2002 року складено відповідний актовий запис № 1047. (а.с.6) Від шлюбу сторони мають дітей: [PERSON] , [INFO] , (а.с.7) та [PERSON] , [INFO] . (а.с. 8) Відповідно до приписів ст.37 СК України, шлюб є правозгідним. Згідно положень ст.55 СК України, дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Стаття 112 СК України проголошує, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що має істотне значення. Судом встановлено, що сімейні відносини сторони фактично припинили і відновлювати шлюбні стосунки позивач категорично не має наміру та наполягає на розлученні. Подальше сімейне життя між сторонами неможливе, оскільки збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, що має істотне значення. За таких\~обставин,\~

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-30 00:00:00

21 квітня 2021 року [PERSON] звернулася до Білопільської міської ради з позовом, в якому вказує, що [INFO] помер її чоловік [PERSON] , у зв`язку з чим відкрилася спадщина на належне йому майно. Спадщину після смерті [PERSON] ніхто не прийняв. Посилаючись на те, що строк для прийняття спадщини пропустила через поважні причини, просить постановити рішення, яким визначити їй додатковий строк, достатній для подання заяви для прийняття спадщини. Ухвалою судді Білопільського районного суду Сумської області від 22 квітня 2021 року відкрито провадження в даній справі та призначено її до підготовчого судового засідання. 11 травня 2020 року закрито підготовче провадження в справі та призначено її до розгляду. У судове засідання [PERSON] не з`явилася, подала заяву про розгляд справи без її участі. Позовні вимоги підтримує в повному обсязі (а. с. 26). Представник відповідача - Білопільської міської ради Сумської області у судове засідання також не з`явився, подав заяву про розгляд справи без участі представника ради, проти задоволення позову не заперечує (а. с. 29, 31). Третя особа - приватний нотаріус Білопільського районного нотаріального округу Шамукова С.Ф. у судове засідання не з`явилася, хоча про час і місце розгляду справи повідомлена належним чином (а. с. 30). Про причини неявки суд не повідомила. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку. Судом встановлено, що [INFO] помер чоловік позивачки [PERSON] - [PERSON] (а. с. 6, 7). Згідно з копією Свідоцтва про право власності на житло від 17 січня 1994 року та довідки Філіалу «Білопільська ГВД» КП «Сумське міське бюро технічної інвентаризації» від 06 квітня 2021 року №333 [PERSON] і [PERSON] на праві приватної власності належить квартира за адресою: [ADDRESS] (а. с. 8, 10). Відповідно до інформаційної довідки зі Спадкового реєстру від 07 травня 2021 року спадкова справа після смерті [PERSON] не заводилася (а. с. 28). Згідно з ч. 1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. У статті ст. 1261 ЦК України передбачено, що в першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Відповідно до ч. 3 ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. З огляду на положення абз. 6 п. 24 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року №7 вирішуючи питання при визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Враховуючи викладене, суд вважає за необхідне визначити [PERSON] додатковий строк для прийняття спадщини тривалістю три місяці. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-16 00:00:00

21 квітня 2021 року [PERSON] звернулася до суду із зазначеним позовом, в якому вказувала, що 19 липня 1997 року у виконавчому комітеті Фанчиківської сільської ради Виноградівського району Закарпатської області зареєстровано шлюб між нею та відповідачем - [PERSON] , про що було зроблено актовий запис в книзі реєстрації за №22. В даному шлюбі народилось двоє дітей: донька [PERSON] ( [INFO] ) та донька [PERSON] ( [INFO] ). Сімейне життя в них не склалось, шлюбні стосунки припинені, вони разом не проживають, спільного господарства не ведуть, сім`я фактично розпалась. На підставі вищезазначеного позивач просить розірвати шлюб. В судове засідання позивачка не з`явилася, однак надала письмову заяву, якій позовні вимоги підтримала, обставини справи підтвердила. Відповідач до суду не з`явився, проте надав письмову заяву в якій просив слухати справу у його відсутність. Проти задоволення позовних вимог не заперечував. Згідно з ч. 4 ст. 206 ЦПК України в разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову, оскільки визнання позову відповідачем не суперечить закону, не порушує прав та інтересів інших осіб. Судом встановлено, що між сторонами склалися сімейні правовідносини щодо припинення шлюбу, які врегульовуються ст.ст. 104 ч.2, 105 ч.3, 110 ч.1, 112 Сімейного кодексу України. Так, під час судового слідства встановлено, що дійсно між [PERSON] та [PERSON] 19 липня 1997 року укладено шлюб, про що свідчить свідоцтво про шлюб, видане Виноградівським районним відділом ДРАЦС Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Івано-Франківськ) й зроблено в книзі реєстрації актів запис за №22 (а.с.8). Від даного шлюбу народилось двоє дітей, серед яких неповнолітніх не має. З матеріалів справи вбачається, що спільне життя у них не склалося, подальше існування їхньої сім`ї неможливе. Шлюбні стосунки між ними припинені, спільне господарство не ведеться. Також в судовому засіданні встановлено, що майновий спір між позивачем та відповідачем відсутній. З урахуванням зазначеного суд визнає встановленим, що між сторонами у справі подальше спільне життя неможливе, у зв`язку з чим позивач звернувся з позовом в порядку ч.1 ст.110 Сімейного кодексу України. Саме той факт, що сторони разом не проживають, спільного господарства не ведуть, сім`я фактично розпалась, унеможливлює їх сумісне співіснування. При ухваленні рішення судом враховано спільне бажання [PERSON] та [PERSON] швидше розірвати шлюб, оскільки подальші шлюбні відносини між ними є неприпустимими. Враховуючи вказане, суд вважає встановленим, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б їхнім інтересам, що має істотне значення, у зв`язку з чим шлюб між [PERSON] та [PERSON] слід розірвати на підставі ст. 112 Сімейного кодексу України. Судові витрати у справі, а саме суму судового збору в розмірі 908 грн. 00 коп. покласти на відповідача, оскільки рішення ухвалено на користь позивача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-04 00:00:00

21 квітня 2021 року до суду надійшов позов [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу. Свої вимоги позивач мотивує тим, що останнім сімейне життя між сторонами поступово погіршувалось, що призвело до фактичного припинення шлюбних відносин. На даний момент ведення спільного господарства та сумісне проживання припинено, а тому подальше подружнє життя та збереження шлюбу неможливі, оскільки вони мають протилежні погляди на шлюб. Також досягнуто згоди стосовно утримання дитини та місця проживання. Провадження у справі відкрито 30.04.2021 року та встановлено порядок спрощеного позовного провадження з викликом сторін. 05 травня 2021 року позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити. Відповідач в судовому засіданні позов визнав та не заперечував проти задоволення позову. Судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 24 квітня 2009 року, про що свідчить запис № 174, зареєстрований Ленінським відділом реєстрації актів цивільного стану Миколаївського міського управління юстиції. Зазначене підтверджується свідоцтвом про шлюб, оригінал якого зберігається в матеріалах справи. В силу статті 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Виниклі між сторонами правовідносини регулюються статтею 112 Сімейного Кодексу України, відповідно якої, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Як зазначає позивач сторони спільне господарство не ведуть. Причиною розпаду родини та припинення відносин стали ті обставини, що почуття взаєморозуміння втрачено, шлюбні стосунки сторони не підтримують, почуття взаємоповаги та любові у шлюбі відсутнє. Позивач вважає, що спільне життя та збереження шлюбу неможливе. Сторони згодні на розірвання шлюбу. За таких обставин, суд вважає, що сім`я між сторонами розпалася остаточно і не може бути відновлена. Подальше сумісне життя подружжя і збереження шлюбу неможливі, тому позов про розірвання шлюбу підлягає задоволенню. Суд задовольняє позовні вимоги про розірвання шлюбу, оскільки побудова сімейних відносин повинна здійснюватись на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги і підтримки (ст.1 СК України) та не може будуватися на примушені сторони до навіть формального знаходження в зареєстрованому шлюбі. Позивач не зазначила про вибір прізвища після розірвання шлюбу.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-06-16 00:00:00

21 квітня 2021 року до Шосткинського міськрайонного суду Сумської області надійшла позовна заява позивача про розірвання шлюбу між нею та відповідачем, зареєстрованого 21 серпня 2009 року відділом реєстрації актів цивільного стану Сумського міського управління юстиції, актовий запис № 1252. Позовні вимоги мотивовані фактичним припиненням шлюбних відносин, зазначає, що їх шлюб існує лише формально і подальше його збереження є недоцільним. Позивач в судове засідання не з`явилася, в позовній заяві просила розглянути справу без її участі. Відповідач в судове засідання також не з`явився, ще до відкриття провадження у справі надав суду заяву про розгляд справи без його участі, позов визнав. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до висновку про необхідність задоволення позовних вимог з огляду на наступне. Відповідно до частини 4 статті 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Враховуючи вищенаведені законодавчі вимоги, суд вважає за необхідне зупинитися на наступному. Позивач та відповідач перебувають між собою у зареєстрованому шлюбі з 21 серпня 2009 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб, виданим відділом реєстрації актів цивільного стану Сумського міського управління юстиції, актовий запис № 1252 /а.с. 5/. Сторони мають неповнолітніх дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] /а.с. 8/. Відповідно до ч. 1 ст. 24 Сімейного кодексу України від 10 січня 2002 року №2947-ІІІ (далі СК України) шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно з нормою ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. При цьому, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення (ч. 2 ст. 112 СК України). Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Позивач скористалася даним правом та звернулася до суду з даним позовом, наполягає на розірванні шлюбу. Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу, а позивач не має намір зберігати шлюб з відповідачем. Беручи до уваги те, що відповідач визнає позов, суд вважає, що подальше спільне життя подружжя суперечить інтересам сторін, що має істотне значення. З урахуванням викладеного, суд вважає, що визнання відповідачем позову не суперечить вимогам закону (у тому числі і нормі ч. 2 ст. 110 СК України) та не порушує прав інших осіб, а відтак у суду є всі підстави для задоволення вимог про розірвання шлюбу між сторонами. Вирішуючи питання щодо судових витрат в справі, суд вважає правомірним покласти на відповідача понесені позивачем і документально підтверджені судові витрати відповідно до ст. 141 ЦПК України. Враховуючи вищевикладене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-30 00:00:00

21 квітня 2021 року позивач звернувся до Кіровського районного суду м. Дніпропетровська з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Свої позовні вимоги обґрунтував тим, що сторони перебувають у шлюбі з 19 червня 2010 року. Від шлюбу мають спільну малолітню дитину - сина [PERSON] , [INFO] . Спільне життя з відповідачкою не склалось, спільне господарство вони не ведуть, шлюбні відносини не підтримують, з листопада 2020 року проживають окремо. Зберігати сім`ю позивач не бажає, вважає, що збереження шлюбу суперечитиме його інтересам, тому просить суд шлюб розірвати (а.с. 1). Позивач в судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності. Відповідачка в судове засідання не з`явився, надала заяву про розгляд справи за її відсутності, в якій зазначила, що проти задоволення позову не заперечує, просила її прізвище після розірвання шлюбу залишити без змін. Враховуючи, що сторони у судове засідання не з`явились, справа розглянута без фіксування судового засідання технічними засобами, згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку про те, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до частини 3 статті 105 Сімейного кодексу України (далі - СК України) шлюб припиняється шляхом його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду у відповідності зі статтею 110 цього Кодексу. Згідно зі статтею 112 СК суд з`ясовує фактичні взаємовідносини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, приймає до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інших обставин життя подружжя. Суд ухвалює рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило би інтересам одного з них, інтересам їх дітей, які мають суттєве значення. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 19 червня 2010 р., який зареєстровано Бабушкінським відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції, актовий запис № 280, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] . При укладанні шлюбу позивачка змінила дошлюбне прізвище « [PERSON] » на « [PERSON] » (а.с. 2). Від шлюбу сторони мають спільну малолітню дитину - сина [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 29 червня 2011 року Бабушкінським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис № 754 (а.с. 3). Сторони припинили шлюбні стосунки, спільне господарство не ведуть, зберігати сім`ю не бажають, вважають, що вона розпалася остаточно. Спору щодо поділу майна та мешкання дітей між сторонами на цей час немає. У разі виникнення спору він вирішуватиметься в самостійному провадженні. За вказаних обставин суд вважає, що вимоги позивача обґрунтовані й підлягають задоволенню. Судові витрати позивача, які складаються з сплаченого нею судового збору в розмірі 908,00 грн., на підставі ч. 1 ст. 141 ЦПК України підлягають стягненню з відповідачки. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved