Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-31 00:00:00

21.12.2015 року позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до Родинської міської ради Донецької області про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування. В обґрунтування позову зазначив, що [INFO] року померла його бабуся [PERSON]. Після її смерті відкрилася спадщина на належну їй 1/2 частину житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] та на належну їй земельну ділянку площею 0,0609га яка призначена для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських споруд за цією ж адресою, що належала спадкодавцеві на підставі Державного акту про право власності на землю серії [NUMBER] виданого 05.12.2001 року на підставі Свідоцтва про право на спадщину за законом від 31.10.2001 року № 1354. зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю № 04402. За життя [PERSON] заповіла йому все належне їй майно, про що склала заповіт. Він прийняв спадщину, звернувшись до приватного нотаріуса Красноармійського міського нотаріального округу Богатової І.О. з завою про прийняття спадщини і 04.12.2015 року нотаріусом було видано на його ім'я Свідоцтво про прийняття спадщини за заповітом на спадковий житловий будинок по [ADDRESS] реєстр № 2716. Для оформлення земельної ділянки, нотаріус надала запит до Держземагентства у Красноармійському районі про видачу витягу з Поземельної книги, витягу з Державного земельного кадастру про відсутність обмежень на земельну ділянку, а також витягу з технічної документації з нормативної грошової оцінки земель. Так як право власності на земельну ділянку у спадкодавця виникло до 2004 року, необхідно було провести державну реєстрацію на підставі технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки, у відповідності до п. 2 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про державний земельний кадастр». Однак, рішенням державного кадастрового реєстратора від 30.10.2015 року № РВ- 14000409592015 йому було відмовлено в проведені реєстрації земельної ділянки, у зв'язку з тим, що інформація, що міститься в електронному документі та у технічній документації із землеустрою, не відповідає даним щодо меж та площі земельної ділянки, які зазначені в держаному акті на право приватної власності на землю. За цих підстав, нотаріусом винесено постанову від 04.12.2015 року про відмову у видачі Свідоцтва про право на спадщину на земельну ділянку. Він вважає, що має право в порядку спадкування визнати право власності на земельну ділянку, яка належала на праві власності спадкодавцю [PERSON], оскільки вона за життя набула власності на неї. Однак, з часу отримання спадкодавцем державного акту до відкриття спадщини змінилося законодавство в тому числі й порядок державної реєстрації права власності на земельну ділянку, в тому числі і на час звернення до нотаріуса з заявою про видачу Свідоцтва про спадкування. Враховуючи викладене, він просить суд визнати за ним право власності в порядку спадкування на земельну ділянку площею 0,0564га, яка призначена для обслуговування жилого будинку, господарських будівель та розташована за адресою: [ADDRESS], що належала [PERSON], що померла [INFO] року на підставі державного акту серії [NUMBER], виданого 05.12.2001 року на підставі Свідоцтва про право на спадщину за законом від 31.10.2001 року № 1354 та зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю № 044202. Позивач [PERSON] в судовому засіданні підтримав позовні вимоги та просив їх задовольнити. Пояснив, що однією з підстав відмови нотаріуса в видачі йому свідоцтва про право власності на земельну ділянку було те, що розмір земельної ділянки, зазначений в Державному акті 0,0609га, не відповідає її розміру, який був встановлений приватною фірмою при оформленні технічної документації на земельну ділянку, а саме 0,0564га. Просить суд визнати за ним право власності на земельну ділянку площею 0,0564га, яка призначена для обслуговування жилого будинку, господарських будівель та розташована за адресою: [ADDRESS]. Представник відповідача - Родинської міської ради Донецької області до суду не з'явився, про день та час слухання справи повідомлений належним чином, надав суду заяву про розгляд справи у його відсутність, не заперечував проти задоволення позовних вимог.(а.с.20). Суд ухвалює заочне рішення, що відповідає положенню ст.224 ЦПК України. Суд, заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з таких підстав. Статтею 328 ЦК України передбачено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Такими ж підставами є спадкування майна за законом відповідно до ст.1217 ЦК України. У відповідності до статті 1216 ЦК України спадкування є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла(спадкодавця), до інших осіб(спадкоємців). До складу спадщини, відповідно до статті 1218 ЦК України, входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно п. 1 ст. 1225 ЦК України, право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. У відповідності до ч. З ст. 1225 ЦК України, до спадкоємців житлового будинку, інших будівель та споруд переходить право власності або право користування земельною ділянкою, яка необхідна для їх обслуговування, якщо інший її розмір не визначений заповітом. Відповідно до ч.1 ст.1241 ЦК України малолітні, неповнолітні, повнолітні непрацездатні діти спадкодавця, непрацездатна вдова(вдівець) та непрацездатні батьки спадкують, незалежно від змісту заповіту, половину частки, яка б належала б кожному з них у разі спадкування за законом(обов'язкова частка) Судом встановлено і це підтверджено матеріалами справи, що [INFO] року померла бабуся позивача [PERSON] - [PERSON], яка була зареєстрована та постійно мешкала [ADDRESS] разом зі свої онуком [PERSON].(а.с.9, 16,18, 43-47). Після смерті [PERSON] залишилось спадкове майно, що складається з 1/2 частини житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] та земельної ділянки площею 0,0609га яка призначена для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських споруд за цією ж адресою, що належала спадкодавцеві на підставі Державного акту про право власності на землю серії [NUMBER] виданого 05.12.2001 року на підставі Свідоцтва про право на спадщину за законом від 31.10.2001 року № 1354. зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю № 04402. (а.с.15). Згідно заповіту [PERSON] від 15.11.2001р., посвідченого приватним нотаріусом Красноармійського нотаріального округу Богатовою І.О. за реєстром № 7459, вона заповіла все належне їй майно своєму онуку [PERSON].(а.с.55). 15.07.2015р. позивач [PERSON] звернувся до приватного нотаріуса Красноармійського нотаріального округу Богатової І.О. із заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON] і 04.12.2015р. йому було видано свідоцтво про право на спадщину за заповітом на ? частину житлового будинку [ADDRESS].(а.с.13) Згідно постанови Приватного нотаріуса Красноармійського міського нотаріального округу Богатової І.О. від 04 грудня 2015 року [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті [PERSON] на земельну ділянку, оскільки він не надав нотаріусу всі необхідні правовстановлюючі документи, а саме витяг з Державного земельного кадастру та витяг з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки за адресою: [ADDRESS].(а.с.14, 160). Відповідно до акту передачі межових знаків та меж земельної ділянки від 26.08.2015р. встановлено в натурі межі земельної ділянки кадастровий номер [NUMBER] площею 0,0564га по [ADDRESS] і рішенням Державного кадастрового реєстратора Управління Держгеокадастру в Красноармійському районі Донецької області від 30.10.2015р. відмовлено[PERSON] у внесенні відомостей(змін) до Державного земельного кадастру в зв»язку з невідповідністю поданих документів вимогам, встановленим ЗУ «Про державний земельний кадастр» і Порядку ведення Державного земельного кадастру, а саме: інформація, що міститься в електронному документі та у технічній документації із землеустрою, не відповідає даним щодо меж та площі земельної ділянки, які зазначені у державному акті на право приватної власності на землю. Як вбачається з листа №8/01-16 від 12.01.2016р.(а.с.30), наданого приватним нотаріусом Красноармійського міського нотаріального округу Богатовою І.О., після смерті [PERSON] заведена спадкова № 87/2015. Із заявою про прийняття спадщини за заповітом 15.07.2015р. звернувся онук спадкодавця [PERSON] 15.07.2015р. заяву про відмову від спадщини подав син спадкодавця [PERSON], [INFO].народження. Інші спадкоємці відсутні, інших заяв про прийняття спадщини нотаріусу не надходило. Таким чином судом встановлено, що позивач [PERSON] - є спадкоємцем за заповітом після смерті своєї бабусі [PERSON], спадщину прийняв, подавши заяву до нотаріальної контори про прийняття спадщини, інший спадкоємець - син спадкодавця [PERSON], [INFO].народження, відмовився від прийняття спадщини, надавши нотаріусу заяву про відмову від спадщини, земельна ділянка належала спадкодавцю [PERSON] на законних підставах, а тому суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] є обґрунтованими, але їх задовольнити частково, визнавши за позивачем в порядку спадкування після смерті [PERSON], що померла [INFO] року, право власностіна земельну ділянку площею 0,0609га, за адресою: [ADDRESS], відповідно до розміру земельної ділянки, встановленої державним актом серії [NUMBER], виданого 05.12.2001 року на підставі Свідоцтва про право на спадщину за законом від 31.10.2001 року № 1354 та зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю № 044202. В іншій частині позовних вимог [PERSON] відмовити як необґрунтованих. Суд не може погодитись з доводами позивача про визнання за ними права власності на земельну ділянку площею 0,0564 га, оскільки діючим законодавством це не передбачено, Згідно ст.12 Земельного кодексу України розпорядження землями територіальних громад входить до повноважень міських рад у галузі земельних відносин, тобто питання з приводу невідповідності розміру земельної ділянки має бути вирішене повноважним органом.

Outcome: partial