Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-27 00:00:00

1. Короткий виклад доводів пред`явлених позовів. 1.1. [PERSON] звернулась до суду з вказаним первісним позовом та посилається на те, що 11 жовтня 1995 року вона уклала шлюб з [PERSON] . Під час шлюбу вони набули право власності на земельну ділянку площею 0,1 га з кадастровим номером 3220882600: 04:002:1366 з цільовим призначенням для ведення садівництва, розташовану в СТ «Чайка» на території Гнідинської сільської ради Бориспільського району. На цій земельній ділянці сторони звели домоволодіння [ADDRESS] . Право власності на ці об`єкти нерухомого майна зареєстровано за [PERSON] . Він не визнає того, що домоволодіння та земельна ділянка є спільною сумісною власністю подружжя. Тому [PERSON] просить суд визнати спільною сумісною власністю домоволодіння [ADDRESS] на території Гнідинської сільської ради Бориспільського району та земельну ділянку площею 0,1 га з кадастровим номером 3220882600:04:002:1366 з цільовим призначенням для ведення садівництва, розташовану в СТ «Чайка» на території Гнідинської сільської ради Бориспільського району, а також визнати за кожною стороною право власності на 1/2 частку в цих об`єктах нерухомого майна. 1.2. [PERSON] пред`явив зустрічний позов та посилається на те, що домоволодіння [ADDRESS] на\~території Гнідинської\~сільської ради\~Бориспільського району\~він побудував\~в період\~часу з\~1992\~року до\~1994\~року,\~тобто ще\~до укладення\~шлюбу з\~ [PERSON] .\~Крім того,\~земельна ділянка\~площею 0,1\~га з\~кадастровим номером\~3220882600:04:\~002:1366\~з цільовим\~призначенням для\~ведення садівництва,\~розташована в\~СТ «Чайка»\~на території\~Гнідинської сільської\~ради Бориспільського\~району,\~була приватизована\~ [PERSON] ,\~а не\~придбана ним\~за відплатним\~договором.\~Ці обставини\~свідчать про\~те,\~що домоволодіння\~та земельна\~ділянка є\~його особистою\~власністю,\~а не\~спільною власністю\~подружжя.Тому [PERSON] просить суд визнати за ним право особистої власності на домоволодіння [ADDRESS] на території Гнідинської сільської ради Бориспіль-ського району та земельну ділянку площею 0,1 га з кадастровим номером 3220882600: 04:002:1366 з цільовим призначенням для ведення садівництва, розташовану в СТ «Чайка» на території Гнідинської сільської ради Бориспільського району. 2. Ставлення учасників судового процесу до пред`явлених позовів. 2.1. У судовому засіданні [PERSON] та її представник [PERSON] підтримують первісний позов та наполягають на його задоволенні. Вони не визнають зустрічний позов та заперечують проти його задоволення. 2.2. [PERSON] \~та його\~представник [PERSON] не визнають первісний позов та просять суд відмовити в його задоволенні. Водночас, вони підтримують зустрічний позов та наполягають на його задоволенні. 3. Обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин. 3.1. 11 жовтня 1995 року [PERSON] уклав шлюб з [PERSON] . Після реєстрації шлюбу [PERSON] було присвоєно прізвище « [PERSON] ». Це підтверджується копією повторного свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 12 лютого 2019 року (а.с.12, 133 т.1). 3.2. 24 вересня 1997 року [PERSON] отримав державний акт на право приватної власності на землю серії І-КВ №086317 (а.с.68, 127 т.1). У такий спосіб він набув право власності на земельну ділянку площею 0,1 га з цільовим призначенням для ведення садівництва, розташовану в СТ «Чайка» на території Гнідинської сільської ради Бориспільського району. В подальшому земельній ділянці був присвоєний кадастровий номер 3220882600:04:002:1366. 3.3. 29 січня 2014 року [PERSON] отримав також свідоцтво про право власності на нерухоме майно № [NUMBER] (а.с.130 т.1), на підставі якого державний реєстратор РС Бориспільського МРУЮ Київської області прийняв рішення №10409935 про державну реєстрацію за відповідачем права власності на домоволодіння [ADDRESS] на території Гнідинської сільської ради Бориспільського району. Це підтверджується інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно №191756595 від 5 грудня 2019 року (а.с.17-19 т.1). 3.4. Спірні правовідносини регулюються главою 8 «Право спільної сумісної власності подружжя» розділу ІІ «Шлюб. Права та обов`язки подружжя» СК України, главою 27 «Право власності на землю (земельну ділянку)» розділу І «Право власності» книги третьої «Право власності та інші речові права» ЦК України та главою 19 «Набуття права на землю громадянами та юридичними особами» розділу IV «Набуття і реалізація права на землю» ЗК України. 4. Норми права та стала судова практика, якими керується суд при вирішенні спору. а. норми матеріального права та усталена судова практика. 4.1. Відповідно до ст.60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом спільної сумісної власності подружжя. 4.2. Як роз`яснив Верховний Суд у складі колегії суддів Першої палати Касаційного цивільного суду в постанові від 5 жовтня 2020 року у справі №537/78/19 (провадження №61-17347св19), положення ст.60 СК України свідчать про презумпцію спільності права власності подружжя на майно, яке набуте ними в період шлюбу. Ця презумпція може бути спростована й один із подружжя може оспорювати поширення правового режиму спільного сумісного майна на певний об`єкт, в тому числі в судовому порядку. Тягар доказування обставин, необхідних для спростування презумпції, покладається на того з подружжя, який її спростовує. Така правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 24 травня 2017 року у справі №6-843цс17, постановах Верховного Суду у складі колегії судді Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 6 лютого 2018 року у справі №235/9895/15-ц, від 5 квітня 2018 року у справі №404/1515/16-ц. 4.3. Згідно з ч.1, ч.2 ст.70 СК України у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. При вирішенні спору про поділ майна суд може відступити від засади рівності часток подружжя за обставин, що мають істотне значення. 4.4. Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України в п.182 постанови №7 від 16 квітня 2004 року «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ» відповідно до положень статей 81, 116 ЗК окрема земельна ділянка, одержана громадянином у період шлюбу в приватну власність шляхом приватизації, є його особистою приватною власністю, а не спільною сумісною власністю подружжя, оскільки йдеться не про майно, нажите подружжям у шлюбі, а про одержану громадянином частку із земельного фонду. Однак, якщо на такій земельній ділянці знаходиться будинок, будівля, споруда, що є спільною сумісною власністю подружжя, то у разі поділу будинку, будівлі, споруди між подружжям та виділу конкретної частини будинку, будівлі, споруди до особи, яка не мала права власності чи користування земельною ділянкою переходить це право у розмірі частки права власності у спільному майні будинку, будівлі, споруди у відповідності до статей 120 ЗК України, 377 ЦК України. б. норми процесуального права. 4.5. Відповідно до ч.2 ст.89 ЦПК України суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів в їх сукупності. 4.6. Згідно з ч.1, ч.2 ст.77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. 4.7. Відповідно до ч.1 ст.79 ЦПК України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. 4.8. Згідно з ч.1 ст.80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. 5. Мотиви, якими керується суд при вирішенні спору. 5.1. [PERSON] зареєстрував право власності на домоволодіння в період часу, протягом якого він перебував в шлюбі з [PERSON] .Як вбачається з правової позиції, викладеної в постанові Верховного Суду України від 24 травня 2017 року у справі №6-843цс17, постановах Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 6 лютого 2018 року у справі №235/9895/15-ц, від 5 квітня 2018 року у справі №404/1515/16-ц, від 5 жовтня 2020 року у справі №537/78/19, в такому випадку презюмується, що домоволодіння [ADDRESS] на території Гнідинської сільської ради Бориспільського району є об`єктом спільної сумісної власності [PERSON] та [PERSON] . 5.2. Для того, щоб спростувати презумпцію спільності майна подружжя, [PERSON] та його представник [PERSON] подали відеозапис святкування весілля сторін, що міститься на DVD-диску (а.с.65 т.1), а також роздруківки відеозображень (а.с.73-81 т.1). Зі змісту довідки голови правління СТ «Чайка» від 14 травня 2019 року (а.с.69, 113 т.1) вбачається, що [PERSON] \~самостійно побудував\~домоволодіння [ADDRESS] в період часу з 1992 року до 1994 року. Крім того, [PERSON] , допитаний у судовому засіданні в якості свідка, та свідок [PERSON] показали, що будівництво садового будинку було закінчено до того, як відповідач уклав шлюб з [PERSON] . 5.3. Однак з відеозапису святкування весілля сторін, що міститься на DVD-диску (а.с.65 т.1), а також роздруківки відеозображень (а.с.73-81 т.1) вбачається, що станом на 14 жовтня 1995 року були зведені стіни, дах, облаштовані вікна та вхідні двері, а також були проведені внутрішні оздоблювальні роботи лише в двох кімнатах на першому поверсі садового будинку. Тому вказані докази є недостатніми в розумінні ст.80 ЦПК України для доведення того, що будівництво домоволодіння було закінчено до укладення сторонами шлюбу. Достовірність довідки голови правління СТ «Чайка» від 14 травня 2019 року (а.с.69, 113 т.1), показань [PERSON] , допитаного у судовому засіданні в якості свідка, та показань свідка [PERSON] спростовуються показаннями свідків [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] , які повідомили про те, що в 1995 році [PERSON] уклала шлюб з відповідачем.\~Не зважаючи\~на те,\~що святкування\~весілля відбувалось\~у спірномудомоволодінні,\~будівництво цього\~об`єкту нерухомого\~майна залишалось\~не завершеним.\~Зокрема,\~на першому\~поверсі були\~облаштовані лише\~дві кімнати,\~в яких\~і проводилось\~святкування.\~В садовому\~будинку навіть\~не були\~встановлені сходинки\~на другий\~поверх.\~Протягом декількох\~років після\~одруження сторони\~продовжували спільними\~зусиллями будувати\~домоволодіння.\~ [PERSON] \~неодноразово готувала\~їжу для\~будівельників.\~Крім того,\~зі змісту\~постанови по\~справі про\~адміністративне право-порушення\~№_А-1612/37\~від 16\~грудня 2013\~року (а.с.17\~т.2), декларації про готовність об`єкта до експлуатації №КС182133501306 від 16 грудня 2013 року (а.с.18-20 т.2) та технічного паспорту на садовий будинок від 13 грудня 2013 року (а.с.11-16 т.2) вбачається, що будівництво домоволодіння [ADDRESS] на\~території Гнідинської\~сільської ради\~Бориспільського районубуло звершено лише у 2010 році, тобто через 15 років після одруження сторін. 5.4.\~На відміну\~від довідки\~голови правління\~СТ «Чайка»\~від 14\~травня 2019\~року (а.с.69,\~113\~т.1),\~показань відповідача,\~допитаного у\~судовому засіданні\~в якості\~свідка,\~та показань\~свідка [PERSON] \~показання свідків\~ [PERSON] ,\~ [PERSON] ,\~ [PERSON] \~та [PERSON] \~є послідовними,\~перебувають у\~взаємному зв`язку\~та узгоджуються\~з постановою\~по справі\~про адміністративне\~правопорушення №_А-1612/37\~від 16\~грудня 2013\~року (а.с.17\~т.2), декларацією про готовність об`єкта до експлуатації №КС18213350 1306 від 16 грудня 2013 року (а.с.18-20 т.2) та технічним паспортом на садовий будинок від 13 грудня 2013 року (а.с.11-16 т.2). Тому перелічені докази суд покладає в основу рішення суду. Натомість, показання свідків [PERSON] та [PERSON] взагалі не містять відомостей, що стосуються предмета доказування. За цією ознакою вони є неналежними доказами в розумінні ст.77 ЦПК України. 5.5. Таким чином, [PERSON] \~та його\~представник [PERSON] не змогли надати достатніх достовірних та належних доказів на спростування презумпції спільності майна подружжя. Тому домоволодіння [ADDRESS] є об`єктом спільної сумісної власності [PERSON] та [PERSON] . 5.6. Водночас, суд враховує інформацію у відеозаписі святкування весілля сторін, що міститься на DVD-диску (а.с.65 т.1), а також в роздруківці відеозображень (а.с.73-81 т.1), з яких вбачається, що станом на 14 жовтня 1995 року були зведені стіни, дах, облаштовані вікна та вхідні двері, а також були проведені внутрішні оздоблювальні роботи в двох кімнатах на першому поверсі садового будинку. Безумовно, ці обставини мають істотне значення для правильного здійснення поділу спільного майна та є підставою для відхилення від рівності часток подружжя в домоволодінні [ADDRESS] на території Гнідинської сільської ради Бориспільського району. Тому частку [PERSON] належить збільшити до 2/3 часток, а частку [PERSON] навпаки зменшити до 1/3 частки в цьому об`єкті нерухомого майна. 5.7. З копії державного акта на право приватної власності на землю серії І-КВ №086317 від 24 вересня 1997 року (а.с.68,\~127\~т.1)вбачається, що [PERSON] набув право власності на спірну земельну ділянку шляхом приватизації цього об`єкта нерухомого майна. Однак зі змісту декларації про готовність об`єкта до експлуатації №КС18213350 1306 від 16 грудня 2013 року (а.с.18-20 т.2) вбачається, що на вказаній земельній ділянці зведено домоволодіння, в якому 1/3 частка належить [PERSON] , а 2/3 частки [PERSON] . Як вбачається з правової позиції, викладеної в п.182 постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 16 квітня 2004 року «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ», в такому випадку на підставі ст.120 ЗК України та ст.377 ЦК України до [PERSON] переходить право власності на 1/3 частку в земельній ділянці площею 0,1 га з кадастровим номером 3220882600:04:002:1366 з цільовим призначенням для ведення садівництва, розташованій в СТ «Чайка» на території Гнідинської сільської ради Бориспільського району. У власності [PERSON] залишається право власності на 2/3 частки в цьому об`єкті нерухомого майна. 5.8. З огляду на це суд вважає, що з метою захисту прав позивача належить визнати спільною сумісною власністю сторін домоволодіння [ADDRESS] на території Гнідинської сільської ради Бориспільського району та земельну ділянку площею 0,1 га з кадастровим номером 3220882600:04:002:1366 з цільовим призначенням для ведення садівництва, розташовану в СТ «Чайка» на території Гнідинської сільської ради Бориспільського району; а також визнати за [PERSON] право власності на 1/3 частку, а за [PERSON] право власності на 2/3 частки в цих об`єктах нерухомого майна. Підстави для\~визнання за\~позивачем права\~власності на\~більшу частку\~в домоволодінні та\~земельній ділянцівідсутні. Тому у задоволенні іншої частини первісного позову [PERSON] слід відмовити. 5.9. Правила ч.1 ст.57 СК України не поширюються на спірні правовідносини. В порядку поділу майна, що було спільною сумісною власністю подружжя, [PERSON] набув право власності лише на 2/3 частки в домоволодінні та 2/3 частки в земельній ділянці. Ці об`єкти нерухомого майна перебувають у спільній частковій власності сторін, а не особистій власності відповідача. Тому підстави для задоволення зустрічного позову відсутні. 6. Розподіл судових витрат. 6.1. Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. 6.2. [PERSON] сплатила судовий збір в розмірі 5763 гривень, [PERSON] судовий збір в розмірі 6000 гривень. Ці обставини підтверджуються квитанціями (а.с.1, 120 т.1). Первісний позов задоволений частково, тоді як у задоволенні зустрічного позову відмовлено в повному обсязі. 6.3.\~З огляду\~на це\~суд вважає,\~що з\~відповідача на користь [PERSON] належить стягнути витрати на оплату судового збору в розмірі 1921 гривні (5763 х 1/3). Підстави для відшкодування [PERSON] судових витрат відсутні.

Outcome: partial