overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-18 00:00:00

21.09.2015 року [PERSON] звернувся до Заводського районного суду м. Миколаєва з позовом до [PERSON], в якому просив розірвати шлюб між ним та [PERSON], зареєстрований 22.12.1995 року Заводським відділом РАЦС Миколаївського міського управління юстиції, актовий запис № 532, мотивуючи тим, що шлюбні відносини з відповідачкою припинились у квітні 2015 року, причиною розлучення є несумісність характерів. Позивач в судове засідання не зявився, про час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином, надав суду заяву, в якій позов підтримав в повному обсязі, просив його задовольнити, також просив справу слухати без його участі, не заперечував проти винесення заочного рішення, у разі неявки відповідачки. Відповідачка в судове засідання не зявилась, про час і місце розгляду справи була повідомлена належним чином, причини неявки суду не повідомила та не надала заяви про відкладення розгляду справи. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Як встановлено у судовому засіданні сторони знаходяться в зареєстрованому шлюбі з 22.12.1995 року. Від даного шлюбу мають сина [PERSON], [INFO], який проживає разом з позивачем та перебуває на його утриманні. Шлюбні відносини подружжя припинились у квітні 2015 року, сумісне життя останніх не склалось. В зв'язку з не проживанням сторін разом тривалий час, відсутністю порозуміння між подружжям та відсутністю бажання примиритись, судом зроблено висновок про те, що подальше сумісне життя та збереження шлюбу суперечить інтересам сторін. Відповідно до вимог ч.1 ст.88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Тобто з відповідачки на користь позивача підлягає стягненню, сплачений останнім судовий збір в сумі 487 гривень 20 копійок. На підставі ст. ст. 110, 112 СК України та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-24 00:00:00

21.09.2015 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, мотивуючи свої вимоги тим, що з відповідачем зареєстрували шлюб 20.11.1998 року в Управлінні реєстрації актів громадянського стану Чернігівської міської ради Чернігівської області, актовий запис за № 1742. Від шлюбу не мають спільних дітей. Спільне життя з відповідачем не склалося, шлюбні відносини припинили своє існування з квітня 2015 року. Спільне господарство не ведеться, в сімї часто виникали сварки та суперечки з суттєво важливих питань, між ними втрачені почуття поваги та взаєморозуміння. Подальше сумісне життя та збереження родини вважає неможливим. Просить суд розірвати шлюб. В судовому засіданні позивач позов підтримав, посилаючись на обставини, зазначені в позовній заяві. Наполягав на розірванні шлюбу, просив не давати строк на примирення. Представник відповідача в судовому засіданні позовну заяву визнала у повному обсязі, не заперечувала проти розірвання шлюбу, просила не відновлювати дошлюбне прізвище відповідача. Заслухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Як зазначено в п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції», у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з'ясування і дослідження інших обставин справи. Відповідно до ч. 1 ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Згідно ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 20.11.1998 року в Управлінні реєстрації актів громадянського стану Чернігівської міської ради Чернігівської області, актовий запис за № 1742 (а.с.3). Фактично шлюбні стосунки між сторонами припинені з квітня 2015 року. Від шлюбу сторони не мають спільних дітей. Зясувавши фактичні взаємини подружжя, причини розірвання шлюбу, беручи до уваги те, що відповідач позов визнав, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить їх інтересам. Також, суд вважає за доцільне не надавати сторонам строк для примирення і на основі повно та всебічно зясованих обставин, на які посилались сторони, як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених доказами, досліджених в судовому засіданні, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин, та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд прийшов до висновку про наявність підстав для задоволення позову повністю.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-27 00:00:00

21.09.2015 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до Квутневської сільської ради Білогірського району Хмельницької області про визнання за ним права власності на спадкове майно: житловий будинок та господарські будівлі, що знаходяться по вул. Садова в с. Соснівка Білогірського району Хмельницької області. В позовній заяві вказав, що 09 лютого 2015 року померла його мати [PERSON]. Після смерті матері, він прийняв спадщину, проте позбавлений можливості оформити спадкові права на житловий будинок з господарськими будівлями, оскільки відсутні правовстановлюючі документи на будинок. Позич [PERSON] його представник за довіреністю [PERSON] в судове засідання не з»явилися, згідно поданої до суду заяви представник позивача просила розгляд справи проводити у її відсутності та відсутності [PERSON], позов задовольнити. Представник відповідача представник Квітневської сільської ради Білогірського району Хмельницької області, в судове засідання не з»явився. Про час і місце судового засідання повідомлений своєчасно і належним чином. Подав до суду заяву, в якій повідомив, що позовні вимоги [PERSON] визнає повністю, просив справу слухати у відсутності представників сільської ради. Ознайомившись із письмовими заявами сторін, дослідивши матеріали справи суд встановив, що житловий будинок за №15 по вулиці Садова в с. Соснівка Білогірського району Хмельницької області був побудований в 1968 році та рахувався за [PERSON]. При будівництві права суміжних землекористувачів порушені не були. На день смерті [PERSON], яка померла 08 лютого 2015 року, вона проживала та була зареєстрована в житловому будинку за №15 по вул. Садова в с.Соснівка Білогірського району Хмельницької області і склад її сім»ї був слідуючий: [PERSON] не родич. Вказані обставини підтверджені довідками Квітневської сільської ради №184 від 17.04.2015 року, технічним паспортом на житловий будинок, витягом про реєстрацію спадкової справи в реєстрі №40170110 від 17.04.2015 року. Згідно інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, щодо об»єкта нерухомого майна №46461312 від 28.10.2015 року вбачається, що у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно на житловий будинок за №15, що знаходиться по вулиці Садова в с. Соснівка Білогірського району Хмельницької області відомості відсутні. Таким чином судом встановлено, що [PERSON] після смерті [PERSON] прийняв спадщину, проте не може оформити право на спадщину, оскільки право власності на житловий будинок не було зареєстровано в органах реєстрації нерухомого майна. Пунктом 11 ч.1 ст.346 ЦК України встановлено, що право власності припиняється з смертю власника. Згідно статті 1216 даного Кодексу спадкуванням є перехід прав та обов»язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). У частині 4. ст. 174 ЦПК України вказано, що у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. При таких обставинах підстав для відмови у прийнятті визнання відповідачем позову суд не знаходить, позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-27 00:00:00

21.09.2015 року [PERSON] звернулась до суду з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач вказує, що вони з відповідачем по справі перебувають у зареєстрованому шлюбі з 19.12.2014 року, який був зареєстрований Індустріальним відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Дніпропетровського міського управління юстиції, актовий запис №1075. Від даного шлюбу дітей не мають. Шлюбні відносини припинили на початку червня 2015 року. З цього часу вони спільне господарство не ведуть, взаємних інтересів не мають. Таким чином позивач вважає, що їх сім'я розпалася повністю та остаточно і ніякого бажання на примирення в неї немає. Майнового спору не мають. В судове засідання позивач не з'явилась, надавши суду письмову заяву в якій позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить суд розглядати справу за її відсутності, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений у встановленому законом порядку. Судом встановлено, що з 19.12.2014 року сторони знаходяться в зареєстрованому шлюбі, - а.с.5. Від даного шлюбу дітей не мають. Шлюбні відносини припинили на початку червня 2015 року. З цього часу вони спільне господарство не ведуть, взаємних інтересів не мають. Майнового спору не мають. За таких обставин, суд вважає, що сім`я розпалася і зберегти її неможливо, тому в порядку заочного розгляду справи зі згоди позивача,позов слід задовольнити. Також, на підставі ст.88 ЦПК України, суд стягує з відповідача [PERSON] накористь позивача [PERSON] 487,20 грн. сплаченого нею при подачі позову судового збору. На підставі ст.ст.110-112 Сімейного Кодексу України, ст.ст.10, 11, 60, 88, 130, 205, 212-215 ЦПК України, суд,-

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-15 00:00:00

21.09.2015 року [PERSON] звернулась до суду з позовною заявою та просить стягнути з [PERSON] аліменти на утримання дитини: дочки Софії, [INFO] у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу). Позивач в судове засідання не зявилася, звернувшись до суду із заявою про розгляд справи за її відсутності, на позовних вимогах наполягає. Відповідач в судове засідання не зявився, звернувшись до суду із заявою про розгляд справи за його відсутності, з позовом згоден. Оскільки відповідач позов визнав, відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України суд приймає визнання позову відповідачем, яке на думку суду не суперечить вимогам закону, та обставини позову не потребують доказування відповідно до ст. 61 ЦПК України. Відповідно до ст. 180 Сімейного Кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, згідно ст. 182 Сімейного Кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує матеріальне положення платника аліментів, наявність у нього непрацездатних батьків, дітей, стан його здоров'я і інші істотні обставини. Тому з відповідача слід стягнути аліменти в розмірі 1/4 частини від доходів на утримання дочки Софії, [INFO], до повноліття дитини на користь позивача. На підставі ст. ст. 180, 182 Сімейного Кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-05 00:00:00

21.09.2015 року [PERSON] звернулась до суду з цим позовом, вказуючи, що 06.02.2015р. померла [PERSON]. Після її смерті відкрилася спадщина, в тому числі на земельні ділянку, що розташовані на території Саражинецької сільської ради Погребищенського району Вінницької області. [PERSON] являється спадкоємцем за заповітом. Проте успадкувати майно не має можливості у звязку з відсутністю (втратою) правовстановлюючих документів, а саме державних актів про право власності на земельні ділянки, про що було оголошено в районній газеті Колос. В судове засідання позивач не зявився, просив провести розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, про що до суду подав заяву. Представник відповідача в судове засідання не зявився, просив розгляд справи провести у його відсутності, позовні вимоги визнав повністю, про що надав відповідну заяву. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з огляду на таке. Беззаперечно встановлено, що померла 06.02.2015р. [PERSON] (свідоцтво про смерть а.с. 7) була власницею земельних ділянок, які розташовані на території Саражинецької сільської ради Погребищенського району Вінницької області, що підтверджується державним актом на право власності на земельну ділянку (а.с. 22), після смерті спадкодавця позивач [PERSON] являється спадкоємцем за заповітом (а. с. 8), має намір успадкувати майно померлої, однак не має змоги цього зробити у звязку з відсутністю (втратою) правовстановлюючих документів, а саме державних актів про право власності на земельну ділянку. Дані правовідносини у системному звязку регулюються: -ч.1 ст. 1 Протоколу 1 Конвенції про захист прав і основоположних свобод, яка передбачає право на ефективне мирне володіння майном; -ст.328 ЦК України, за змістом якої фізична або юридична особа може набути право власності на підставах, що не заборонені законом; -ст. 392 ЦК України власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. -ст.1218 ЦК України, відповідно до якої до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Оскільки в судовому засіданні беззаперечно доведено, що [PERSON], яка померла 06.02.2015р., була власницею земельних ділянок, які розташовані на території Саражинецької сільської ради Погребищенського району Вінницької області. [PERSON] як спадкоємець за заповітом має намір успадкувати майно, тому з метою захисту майнових прав позивачки, необхідно визнати за нею право власності на земельні ділянки, які належали померлій.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-30 00:00:00

21.09.2015 року [PERSON] звернулась до суду з цим позовом, вказуючи, що 22.02.2014р. померла [PERSON]. Після її смерті відкрилася спадщина, в тому числі на земельну ділянку, що розташована на території Саражинецької сільської ради Погребищенського району Вінницької області. [PERSON] являється спадкоємцем за заповітом. Проте успадкувати майно не має можливості у звязку з тим що державний акт було видано із порушенням законодавства. В судове засідання позивач не зявився, просив провести розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, про що до суду подав заяву. Представник відповідача в судове засідання не зявився, просив розгляд справи провести у його відсутності, позовні вимоги визнав повністю, про що надав відповідну заяву. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з огляду на таке. Беззаперечно встановлено, що померла 22.02.2014р. [PERSON] (свідоцтво про смерть а.с. 7) була власницею земельної ділянки, яка розташована на території Саражинецької сільської ради Погребищенського району Вінницької області, що підтверджується державним актом на право власності на земельну ділянку (а.с. 11), після смерті спадкодавця позивач [PERSON] являється спадкоємцем за заповітом (а. с. 8), має намір успадкувати майно померлої, однак не має змоги цього зробити у звязку з тим що державний акт було видано порушенням вимог законодавства. Дані правовідносини у системному звязку регулюються: -ч.1 ст. 1 Протоколу 1 Конвенції про захист прав і основоположних свобод, яка передбачає право на ефективне мирне володіння майном; -ст.328 ЦК України, за змістом якої фізична або юридична особа може набути право власності на підставах, що не заборонені законом; -ст. 392 ЦК України власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. -ст.1218 ЦК України, відповідно до якої до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Оскільки в судовому засіданні беззаперечно доведено, що [PERSON], яка померла 22.02.2014р., була власницею земельної ділянки, яка розташована на території Саражинецької сільської ради Погребищенського району Вінницької області. [PERSON] як спадкоємець за заповітом має намір успадкувати майно, тому з метою захисту майнових прав позивача, необхідно визнати за ним право власності на земельну ділянку, яка належала його померлій.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-30 00:00:00

21.09.2015 року [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення аліментів. В позовній заяві вказує, що вона знаходиться у зареєстрованому шлюбі з відповідачем з 2011 року. Від шлюбу мають одну неповнолітню дитину сина [PERSON], [INFO] Спільне проживання між сторонами припинено з вересня місяця 2015 року. Відповідач ухиляється від утримання дитини, матеріальної допомоги в добровільному порядку не надає, тому вона змушена звернутися до суду з проханням стягувати з [PERSON] аліменти на її користь на утримання дитини в розмірі 1/4 частини усіх доходів відповідача, але не менше ніж 30% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення нею повноліття. Справу розглянуто згідно ч.2 ст.158 ЦПК України у відсутності позивачки [PERSON], яка надіслала до суду заяву з проханням справу розглянути за її відсутності. Позовні вимоги підтримує та просить позов задовольнити. Справу розглянуто заочно відповідно до ст. 224 ЦПК України у відсутності відповідача, який впяте не зявився в судове засідання не повідомивши причин неявки. Про час слухання справи в суді був повідомлений належним чином. Розглянувши подані документи і матеріали, зясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи та вирішення спору по суті, суд дійшов висновку, що позовна заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно копії свідоцтва про шлюб серії 1-КИ №213541 [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб 25 листопада 2011 року, який зареєстрований Красногвардійським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис №1702. Після реєстрації шлюбу [PERSON] змінила прізвище на [PERSON] (а.с.3). Як вбачається із копії свідоцтва про народження серії І-КИ №401723 від 04.07.2012 року, виданого Жовтневим відділом державної реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції у Дніпропетровській області, [PERSON] та [PERSON] мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO] (а.с.5). У відповідності до ст.180 Сімейного Кодексу України, батьки зобовязані утримувати дітей до досягнення ними повноліття, таким чином з [PERSON] необхідно стягувати на користь [PERSON] аліменти на утримання неповнолітнього сина, в розмірі 1/4 частки заробітку (доходу) відповідача, але не менше ніж 30% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст.88 ЦПК України з відповідача необхідно стягнути 487,20 грн. судового збору в дохід держави. Відповідно до ст.367 ЦПК України рішення суду підлягає обовязковому негайному виконанню в межах суми платежу за один місяць. Згідно зі ст.ст. 180, 183 Сімейного Кодексу України та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-24 00:00:00

21.09.2015 року [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до відповідача [PERSON], яким просить розірвати шлюб укладений між ними 19.01.2013р. у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану Калінінського РУЮ у м. Донецьку, актовий запис № 8. В обґрунтування своєї заяви зазначила про те, що від спільного шлюбу з відповідачем у них є двоє дітей: донька [PERSON], [INFO]. та син [PERSON], [INFO]. Вказує, що сімейне життя у них не складалось добре, відсутнє взаєморозуміння та повага. Шлюбні і сімейні відносини, а також спільне проживання між ними фактично припинені, вони проживають окремо, їхня сім'я розпалась повністю і остаточно, шлюб існує лише формально, примирення не можливе. В судовому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги підтримала, надала пояснення, які викладені у позовній заяві, просила позов задоволити. Відповідач [PERSON] у судове засідання не прибув, подав суду заяву про розгляд справи у його відсутності та вказав, що проти розірвання шлюбу не заперечує. Заслухавши пояснення позивача, з'ясувавши взаємини подружжя, дійсні причини заяви про розірвання шлюбу, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступного. В судовому засіданні встановлено, що сторони зареєстрували шлюб - 19.01.2013р. у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану Калінінського РУЮ у м. Донецьку, актовий запис № 8 (а.с.4). Від спільного шлюбу з відповідачем у них є двоє дітей: донька [PERSON], [INFO]. та син [PERSON], [INFO]. (а.с.9,10). Відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхньої дитини, що мають істотне значення. У судовому засіданні встановлено, що сторони припинили шлюбні відносини, не ведуть спільного господарства і проживають окремо. Сім'я розпалася остаточно, примирення неможливе. За таких обставин суд вважає, що подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечило б інтересам подружжя, що мають істотне значення. Відповідно до ст. 113 СК України, особа яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Враховуючи наведене, після розірвання шлюбу позивачу залишити шлюбне прізвище [PERSON].

Outcome: approved