Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-04 00:00:00

21 лютого 2018 року позивач звернулася до суду із вищезазначеним позовом, посилаючись на те, що сторони перебували у фактичних шлюбних відносинах, від яких мають сина [PERSON], [INFO]. 22 липня 2017 року відповідач забрав всі свої речі і переїхав проживати до своїх батьків, з того часу сином не цікавиться, матеріальної допомоги на утримання сина не надає, працює неофіційно, має задовільний стан здоров»я, інших неповнолітніх дітей на утриманні не має, тому просить стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на сина у твердій грошовій сумі у розмірі 1000 грн щомісячно, починаючи з дня пред'явлення позову до досягнення дитиною повноліття. Судові витрати покласти на відповідача. У відзиві на позов відповідач позов визнав повністю. Зазначає, що він є учасником АТО, інвалідом війни третьої групи. Постійно спілкується із позивачем та надсилає кошти на утримання дитини та необхідні для дитини речі. В судовому засіданні позивач позов підтримала повністю, відповідач в судове засідання не з'явився, про дату, час і місце його проведення був належним чином повідомлений, направив клопотання про розгляд справи за його відсутності та відзив на позов. В судовому засіданні позивач надала пояснення, які повністю відтворюють зміст позовних вимог. Крім того зазначила, що щомісячні витрати на утримання дитини складають приблизно 4000,00 грн, оскільки дитина перебуває на штучному годуванні. Оцінюючи наведені у справі аргументи, ґрунтуючись на засадах верховенства права, на повно і всебічно з'ясованих обставин, об'єктивно та безпосередньо досліджених в судовому засіданні доказів, наявних у справі, суд дійшов висновку. Судом встановлено, що сторони мають сина [PERSON], [INFO], який проживає з матір'ю, яка отримує щомісячну одноразову допомогу при народженні дитини у розмірі 860 грн до досягнення нею трьох років (а.с.5, 6, 8 - копії свідоцтв про народження, довідок). Відповідач є учасником бойових дій - інвалідом війни 3 групи інформації, має незадовільний стан здоров»я, інформації щодо місця роботи, щодо доходів та інших утриманців не надав. Учасники справи звільнені від сплати судового збору. Відповідно до ст. 51 Конституції України, ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно зі ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з ч. 1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дітей; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 31) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 32) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Згідно ч. 1 ст. 184 СК України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Згідно з ч. 2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно з ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Згідно з ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини, ч.ч. 7, 8 ст. 7 СК України при вирішенні будь-яких питань щодо дітей суд повинен виходити з якнайкращого забезпечення інтересів дітей і, тим більше, при захисті одного із основних прав дитини права на утримання, яке кореспондується із конституційним обов'язком батьків утримувати дітей до їх повноліття. Згідно ч. 2 ст. 12 ЦПК України учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов'язків, передбачених законом. Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Обов'язок доказування та подання доказів, встановлений ст. 81 ЦПК України, в якій зазначено, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Заслухавши пояснення позивача, дослідивши письмові докази у справі, суд дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення повністю, так як в судовому засіданні доведено, що батько, який згідно чинного законодавства зобов'язаний утримувати дитину до досягнення нею повноліття, належним чином не виконує зазначеного обов'язку. Суд враховує, що прожитковий мінімум на одну дитину віком до 6 років установлений у 2018 році з 1 січня - 1492 грн, з 1 липня - 1559 грн, з 1 грудня - 1626 грн. Виходячи із загальних засад справедливості цивільного судочинства та необхідності захисту інтересів малолітньої дитини, при визначенні розміру аліментів суд враховує усі істотні обставини справи та вбачає за необхідне стягнути із відповідача аліменти на дитину у твердій грошовій сумі у розмірі 1000 грн, яка є наближеною до 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, обґрунтованою та законною. Суд вбачає за необхідне призначити аліменти з дня пред'явлення позову. Копія заяви на переказ готівки, надана відповідачем, не містить призначення платежу (а.с.22). Суд враховує, що дитина проживає з матір'ю, яка отримує допомогу до досягнення нею трирічного віку, несе тягар матеріально-побутового забезпечення сім'ї. На підставі ст. 430 ЦПК України вбачається за необхідне допустити негайне виконання рішення у межах суми стягнення аліментів за один місяць. Оскільки обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, тому на підставі ч. 6 ст. 141 ЦПК України судовий збір підлягає компенсації за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. На підставі викладеного,

Outcome: approved