Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-24 00:00:00

20.04.2015 року позивач звернулася до суду з позовом, по якому просить суд стягувати з відповідача на користь позивача аліменти на утримання дитини [PERSON] [INFO] в розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку (доходу), але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення дитиною повноліття. Позивач до судового засідання не зявилась, про дату, час та місце проведення судового засідання повідомлена належним чином. Надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності. Позовні вимоги підтримує, просить суд їх задовольнити. Відповідач по справі до судового засідання не зявився, про дату, час та місце проведення судового засідання повідомлений належним чином. Подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги визнає. Суд, ознайомившись та дослідивши матеріали справи, надані докази, вважає за можливе позов про стягнення аліментів задовольнити на підставі встановлених фактичних обставин по справі. Правовідносини між сторонами по справі є цивільно-правовими та урегульовані положеннями ЦК України та СК України. По справі встановлені наступні фактичні обставини. Позивач та відповідач перебували в зареєстрованому шлюбі з 29.09.2010 року, зареєстрованим Першим Приморським відділом державної реєстрації актів цивільного стану [PERSON] міської ради. Від даного шлюбу народилась дитина- син [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження, виданого Відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті [PERSON] міського управління юстиції, актовий запис № 1094, наявною в матеріалах справи ( а.с. 5). На даний момент шлюбні відносини між позивачем та відповідачем припиненні, спільного господарства не ведуть. Рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 06.02.2014 року шлюб між позивачем та відповідачем розірвано. Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. ч. 1-3 ст. 181 СК України, способи виконання батьками обовязку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той з них хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утримані в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Враховуючи викладене, суд вважає, що з відповідача необхідно стягнути аліменти на користь позивача на утримання дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених ст. 184 СК України (ч. 2 ст. 182 СК України). Відповідно до п. 17 ч. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15.05.2006 року „Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж зазначений у ч. 2 ст. 182 СК. Якщо розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, менше мінімального розміру, передбаченого ч. 2 ст. 182 СК України, то дитині призначається відповідно до закону державна допомога в розмірі різниці між визначеним розміром аліментів і 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ч. 2 ст. 184 СК України, розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону. Як зазначає позивач в позові, вона самостійно утримує спільну дитину, відповідач сина матеріально не утримує. На теперішній час згоди про добровільну сплату аліментів між батьками не досягнуто. Судом приймається, до уваги, що вимоги позивача є законними та обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його невизнання або оспорювання. Відповідно до ч.1 ст. 79 СК України, аліменти присуджуються за рішенням суду від дня подання позовної заяви. Відповідно до п.3 ч.1 ст. 5 Закону України « Про судовий збір», від сплати судового збору звільняються \~позивачі - за подання позовів про стягнення аліментів. Відповідно до ч. 3 ст. 88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Таким чином з відповідача в дохід держави слід стягнути судовий збір в розмірі 243, 60 грн. Відповідно до ч. 1, 4 ст. 174 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач визнати позов протягом усього часу судового розгляду, зробивши усну заяву. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. \~ Згідно з постановою № 14 Пленуму Верховного Суду України від 18 грудня 2009 року Про судове рішення у цивільній справі, за змістом частини четвертої статті 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову, яке не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд у мотивувальній частині рішення може вказати лише про визнання позову та прийняття його судом. \~ Відповідно до ст.. 212 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Відповідно до ч.3 ст.213 ЦПК України, обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. З наведеного вище, суд вважає позов законним, обгрунтованим та таким, що підлягає задоволенню. Висновки суду відповідають вимогам норм права, на які посилається суд під час розгляду справи і фактичним обставинам по справі, а також підтверджується зібраними по справі доказами. У рішенні суду повно відображені обставини, які мають значення для даної справи, висновки суду про встановлені обставини і правові наслідки, які є вичерпними, відповідають дійсності і підтверджуються достовірними доказами, дослідженими в судовому засіданні. Розглянувши справу повно, всебічно, обєктивно та неупереджено, суд вважає правомірними заявлені позовні вимоги, які є обґрунтованими, тому вважає за можливе їх задовольнити. На підставі викладеного й

Outcome: approved