Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-15 00:00:00

20 липня 2016 року до суду звернулося ПАТ КБ «Приват Банк» з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що [PERSON] з метою отримання банківських послуг підписала заяву б/н від 10 травня 2007 року, згідно якої отримала кредит у розмірі 3\~000 гривень у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Дана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг» і «Тарифами Банку», що викладені на банківському сайті, складають договір про надання банківських послуг. При цьому ПАТ КБ «Приват Банк» свої зобовязання за договором виконав в повному обсязі, надавши відповідачці можливість розпоряджатися кредитними коштами на умовах, передбачених Договором, та в межах встановленого кредитного ліміту. Натомість [PERSON] в порушення умов договору у встановлені строки кредит та інші передбачені договором платежі не сплачує, ухиляючись від виконання зобовязань, що стало підставою для звернення до суду. Позивач просить стягнути з [PERSON] на користь ПАТ КБ «Приват Банк» заборгованість за кредитним договором б/н від 10 травня 2007 року у розмірі 11 801 грн. 74 коп., а також 1 378 грн. понесених судових витрат. Представник позивача в судове засідання не зявився, просить розглядати справу без його участі, позовні вимоги підтримує, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідачка [PERSON], будучи належним чином повідомленою про час і місце розгляду справи, в судове засідання не зявилася з невідомих суду причин, хоча була належним чином повідомлена про час і місце розгляду справи. Відповідачка заперечень щодо позовних вимог та заяви про розгляд справи без її участі до суду не надіслала. Суд за згодою позивача проводить заочний розгляд справи. Заслухавши пояснення сторін та дослідивши матеріали справи, суд вважає, що зазначений позов слід задовольнити з таких підстав. Судом встановлено, що 10 травня 2007 року між ЗАТ КБ «Приват Банк», правонаступником якого є ПАТ КБ «Приват Банк», та [PERSON] було укладено кредитний договір б/н, згідно якого банк надав [PERSON] кредит у сумі 3\~000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36% з розрахунку 360 днів у році з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Погашення заборгованості здійснюється щомісячними платежами у розмірі 7% від заборгованості як шляхом внесення коштів на картку так і списання банком коштів з дебетної картки. З довідки про зміну умов кредитування та обслуговування платіжної картки [PERSON] вбачається, що кредитний ліміт неодноразово змінювався (а.с. 13). Строк дії картки по грудень 2018 року. Умови і правила надання банківських послуг є невідємною частиною договору. Відповідачка [PERSON] взяла на себе зобовязання погашати заборгованість по кредиту, процентах за його використання, по перевикористанню платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим Договором. Згідно ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. У відповідності зі ст. 526, 530 ЦК України зобовязання повинно виконуватися відповідно до умов договору у встановлені строки. Відповідно до положень ст. 611 ЦК України у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.\~ \~\~ Пунктом 2.1.1.12.2.1 передбачено у разі виникнення прострочених зобовязань за кредитом, клієнт сплачує банку відсотки в подвійному розмірі від зазначених в Тарифах, що діють на дату нарахування. У разі виникнення прострочених зобовязань із терміном прострочки понад 90 днів, клієнт сплачує банку пеню в розмірах, зазначених в Тарифах, що діють на дату нарахування. Відповідачка [PERSON] зобовязання, передбачені кредитним договором, належним чином не виконує. Внаслідок цього у неї станом на 12 червня 2016 року виникла заборгованість у розмірі 11 801 грн. 74 коп., яка складається з 6\~545,87 грн. заборгованості за кредитом; 2\~188,6 грн. заборгованості за відсотками; 2\~506,44 грн. пені; 800 грн. штрафу, а також штрафів відповідно до пункту 2.1.1.7.6 Умов і правил надання банківських послуг 500 грн. фіксованої складової та 538,18 грн. процентної складової штрафу, з яких 1277,35 грн. внесено на погашення заборгованості з 1 червня 2015 року (11-12). Щодо зазначеного розрахунку заборгованості відповідачка заперечень не висловила, а тому суд погоджується з розрахунком позовних вимог. Згідно ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу, а також розмір процентів, встановлених договором. Відповідно до ч. 1 ст. 624 ЦК України якщо за порушення зобовязання встановлено неустойку (штраф), то вона підлягає стягнення в повному розмірі. За наведених обставин суд вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. При поданні позову до суду позивач сплатив 1 378 гривень судового збору, про що засвідчує платіжне доручення (а.с. 59, 60). Тому судовий збір слід стягнути з відповідачки. На підставі наведеного,

Outcome: approved