Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-02 00:00:00

21 лютого 2019 року позивач [PERSON] звернулась до Балаклійського районного суду Харківської області із позовною заявою до відповідача [PERSON], у якій просить розірвати шлюб, зареєстрований між нею та відповідачем 25 лютого 1978 року Яковенківською сільською радою Балаклійського району Харківської області, актовий запис № 7. Обґрунтовуючи позовні вимоги вказала, що від шлюбу вони з відповідачем неповнолітніх дітей не мають. Спільне життя із відповідачем не склалось через відсутність взаєморозуміння. Відповідач ображає та принижує її. Шлюб має формальний характер. Примирення і збереження шлюбу позивач вважає неможливими. Відповідач не бажає добровільно подати заяву про розірвання шлюбу до органу РАЦС, тому вона звернулась до суду із позовною заявою. Позивач у судове засідання не з'явилась, надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, просить розірвати шлюб. Відповідач у судове засідання не з'явився, до суду надав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги визнав у повному обсязі. Дослідивши матеріали справи, беручи до уваги визнання позову відповідачем, суд приходить до висновку про задоволення позову з таких підстав. Відповідно до ч. 1ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судом встановлені такі обставини та визначені відповідні до них правовідносини. Шлюб між [PERSON], [INFO]., і [PERSON], [INFO]., зареєстровано 25 лютого 1978 року у Яковенківській сільській раді Балаклійського району Харківської області, актовий запис № 7, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] (а.с. 7). За час подружнього життя сторонами не створено дружньої родини. Спільне життя не склалось. Фактично шлюбні стосунки між сторонами припинено. Беручи до уваги зазначені обставини, суд дійшов висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін. Відповідно до положень ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання позову відповідачем суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Статтею 200 ЦПК України передбачено право суду ухвалювати рішення за результатами підготовчого провадження у випадку визнання позову відповідачем. Згідно ст.51 Конституції України, ст.24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування до шлюбу не допускається. Відповідно до ст.112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них або інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Як убачається з матеріалів справи, позивачем за подання до суду позовної заяви сплачено 768,40 гривень судового збору (а.с. 1). За змістом ч.1 ст. 142 ЦПК України, ч. 3 ст. 7 Закону України «Про судовий збір», у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Беручи до уваги вищенаведене, підлягають поверненню позивачу з державного бюджету 384,20 гривень, що дорівнює 50-ти відсоткам судового збору, сплаченого позивачем при поданні позову (768,40 х 0,5 = 384,20). Понесені позивачем витрати зі сплати судового збору у сумі 384,20 гривень відповідно до ст. 141 ЦПК України стягуються з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved