Jurisdiction: civil
Date: 2021-06-21 00:00:00

19 травня 2020 року позивач звернулась у Рівненський районний суд Рівненської області з позовною заявою до [PERSON] , в якій просить: -визнати недійсним заповіт [PERSON] , посвідчений секретарем Олександрійської сільської ради Рівненського району Рівненської області Мельник Наталією Василівною 12 липня 2000 року, реєстраційний №88; -визнати недійсним свідоцтво про право на спадщину за заповітом, посвідчене Рівненською районною державною нотаріальною конторою Рівненської області 29 жовтня 2002 року, реєстраційний №1-2266; -визнати недійсним свідоцтво про право на спадщину за заповітом, посвідчене 17 вересня 2018 року приватним нотаріусом Рівненського районного нотаріального округу Рівненської області Дацюк С.Г., реєстраційний № 1125. В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що в провадженні Рівненського районного суду Рівненської області знаходиться цивільна справа за позовом [PERSON] до неї та її дітей і внука про усунення перешкод в користуванні майном, у якому вона просить суд виселити їх з житлового будинку з надвірними будівлями [ADDRESS] , право власності на який [PERSON] набуто з порушенням закону. Зокрема, вищевказаний будинок на праві приватної власності належав [PERSON] , який помер [INFO] та є батьком її колишнього чоловіка [PERSON] . Після смерті [PERSON] вказане майно за заповітом успадкувала його дружина [PERSON] , про що Рівненською районною державною нотаріальною конторою Рівненської області видано 29 жовтня 2002 року свідоцтво про право на спадщину за заповітом, зареєстроване в реєстрі за №1-2266. Під час ознайомлення із спадковою справою на майно померлого [PERSON] , позивач виявила, що в ній знаходиться заповіт спадкодавця, посвідчений 12 липня 2000 року секретарем Олександрійської сільської ради Рівненського району Рівненської області, яким він заповів все своє майно своїй дружині [PERSON] . Окрім цього, у вказаній спадковій справі знаходиться заява від 08 жовтня 2002 року її колишнього чоловіка [PERSON] , посвідчена секретарем Олександрійської сільської ради Рівненського району Рівненської області, якою він відмовився від спадщини після смерті батька на користь матері. Вказаний заповіт [PERSON] та заяву [PERSON] позивач вважає підробленими, а відповідно дані документи та свідоцтво видане на підставі них є недійсними. [INFO] помер чоловік позивача - [PERSON] . Позивач та її діти належали до першої черги спадкування та проживаючи постійно з спадкодавцем на день його смерті, а відповідно вважаються такими, що прийняли спадщину після нього. За таких обставин, свідоцтво про право на спадщину за заповітом, посвідчене Рівненською районною державною нотаріальною конторою Рівненської області 29 жовтня 2002 року, зареєстроване в реєстрі за №1-2266 та видане [PERSON] , як єдиному спадкоємцю майна померлого [PERSON] є незаконним та порушує право позивача та право її дітей, як спадкоємців [PERSON] , на частку спадкового майна у праві власності на житловий будинок з надвірними будівлями [ADDRESS] . Після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , [PERSON] , як єдиному спадкодавцю за заповітом було видано свідоцтво про право на спадщину за заповітом, посвідчене 17 вересня 2018 року приватним нотаріусом Рівненського районного нотаріального округу Рівненської області Дацюк С.Г., зареєстроване в реєстрі за №1-2266. Згідно вказаного свідоцтва [PERSON] є спадкоємцем майна зазначеного в заповіті [PERSON] , посвідченого 26 липня 2009 року приватним нотаріусом Рівненського районного нотаріального округу Матвійчук В.К., зареєстрованого під №1853, яке складається з житлового будинку з надвірними будівлями [ADDRESS] , в тому числі з урахуванням 2/3 частин спадщини від якої відмовились на користь [PERSON] спадкоємці за заповітом: [PERSON] та [PERSON] . Відмову останніх від прийняття спадщини після смерті [PERSON] позивач вважає незаконною, оскільки заяви про відмову від прийняття спадщини вони подали після спливу встановленого законом шестимісячного строку. За таких обставин, свідоцтво про право на спадщину за заповітом, посвідчене 17 вересня 2018 року приватним нотаріусом Рівненського районного нотаріального округу Рівненської області Дацюк С.Г., реєстраційний №1125, позивач вважає таким, що порушує публічний порядок, встановлений в країні, згідно якого зміст правочину не може суперечити актам цивільного законодавства, інтересам держави, суспільства, його моральним засадам. 03 червня 2020 року позовна заява [PERSON] до [PERSON] про визнання правочинів недійсними прийнята до розгляду Рівненським районним судом Рівненської області, відкрито провадження у справі та справу призначено до розгляду за правилами загального позовного провадження. Ухвалою Рівненського районного суду Рівненської області від 01 квітня 2021 року, в підготовчому засіданні, за заявою позивача, позовні вимоги про визнання недійсним заповіту [PERSON] , посвідченого секретарем Олександрійської сільської ради Рівненського району Рівненської області Мельник Наталією Василівною 12 липня 2000 року, реєстраційний №88 та визнання недійсним свідоцтва про право на спадщину за заповітом, посвідченого Рівненською районною державною нотаріальною конторою Рівненської області 29 жовтня 2002 року, реєстраційний №1-2266 залишені без розгляду. 19 квітня 2021 року підготовче провадження по справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про визнання правочину недійсним закрито та справа призначена до судового розгляду по суті. Ухвалою Рівненського районного суду Рівненської області від 24 травня 2021 року, [PERSON] та [PERSON] залучено до участі у розгляді вказаної цивільної справи в якості третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору на стороні позивача. Позивач під час судового розгляду справи по суті позовну вимогу підтримала, просила її задоволити та дала пояснення про те, що відповідач [PERSON] намагається виселити її та її дітей і внука з житлового будинку з надвірними будівлями [ADDRESS] . При скасуванні свідоцтва про спадщину, на підставі якого відповідач набула право власності на дане майно, спадщину на це майно зможуть прийняти [PERSON] та [PERSON] , які не мають наміру виселити її з вказаного житла. Представник відповідача під час судового розгляду справи по суті позовну заяву довірительки підтримала та просила задоволити. Поряд з цим, вказала на те, що свідоцтво про право на спадщину за заповітом, посвідчене 17 вересня 2018 року приватним нотаріусом Рівненського районного нотаріального округу Рівненської області Дацюк С.Г., реєстраційний № 1125, видане відповідачу з порушенням закону. Спадкоємці [PERSON] та [PERSON] від спадщини на користь [PERSON] відмовились з порушенням встановленого законом строку. Вказане свідоцтво вважає таким, що порушує публічний порядок, встановлений в країні, згідно якого зміст правочину не може суперечити актам цивільного законодавства, інтересам держави, суспільства, його моральним засадам. Відповідач, будучи належним чином повідомленою про дату, час та місце розгляду справи в судове засідання не з`явилася, уповноважила представляти свої інтереси представника - адвоката Ільїна В.А. Представник відповідача під час судового розгляду справи по суті повідомив, що його довірителька позов не визнає повністю. Поряд з цим, вказав, що оспорюване позивачем свідоцтво не порушує жодних її прав, а відповідно позов є безпідставним. Треті особи, [PERSON] та [PERSON] , будучи належним чином повідомленими про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явилися, подали до суду заяви відповідно до яких позов [PERSON] не підтримують, просять розгляд справи проводити у їх відсутності у задоволенні позову відмовити. Ознайомившись із позовною заявою, заявами третіх осіб, заслухавши пояснення позивача її представника, пояснення представника відповідача та дослідивши докази, суд приходить до переконання про те, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав. [INFO] померла [PERSON] , що підтверджено копією свідоцтва про смерть, серія [NUMBER] , виданого 20 квітня 2010 року виконавчим комітетом Олександрійської сільської ради Рівненського району Рівненської області. На момент смерті [PERSON] , їй на праві приватної власності належав житловий будинок з надвірними будівлями розташований в [ADDRESS] , що підтверджено копією свідоцтва про право на спадщину за заповітом виданого 29 жовтня 2002 року державним нотаріусом Рівненської районної державної нотаріальної контори Кутецькою В.В., зареєстроване в реєстрі за №1-2266, яке не скасоване та дійсність якого на даний час не оспорюється позивачем. Як вбачається із спадкової справи №547/2010 заведеної після смерті [PERSON] (далі по тексту - спадкова справа №547/2010), в ній міститься заповіт останньої, посвідчений приватним нотаріусом Рівненського міського нотаріального округу Матвійчук В.К. 26 вересня 2009 року, зареєстрований в реєстрі за №1853. Відповідно до змісту вказаного заповіту, [PERSON] все те що їй буде належати і на що вона буде мати право за законом на день смерті заповіла в рівних частках кожному: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] . Згідно ст.1233 та ч.1 ст.1235 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин. В силу положень ст.ст. 1216-1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до положень ч.1 ст.1245 ЦК України частина спадщини, що не охоплена заповітом, спадкується спадкоємцями за законом на загальних підставах. До числа цих спадкоємців входять також спадкоємці за законом, яким інша частина спадщини була передана за заповітом. Спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Вищеописане відповідає положенням ст.ст. 1268 - 1270 ЦК України. Зважаючи на викладене, оскільки заповітом охоплено все майно спадкодавця, спадкування за законом можливе лише за умови відмови всіх спадкоємців за заповітом від прийняття спадщини. В матеріалах спадкової справи №547/2010 наявні заяви трьох спадкоємців за заповітом про прийняття спадщини, а саме: [PERSON] , від 20 серпня 2010 року, [PERSON] , від 07 вересня 2010 року та [PERSON] , від 14 вересня 2010 року. Окрім цього, в матеріалах спадкової справи №547/2010 міститься довідка №298, видана Олександрійською сільською радою Рівненського району Рівненської області, з якої вбачається, що на момент смерті [PERSON] , яка була зареєстрована та постійно проживала за адресою: [ADDRESS] , з нею були зареєстровані: невістка - [PERSON] , онука - [PERSON] , онук - [PERSON] , онука - [PERSON] та онука - [PERSON] , які не являються спадкоємцями визначеними у заповіті. 01 червня 2018 року рішенням Рівненського районного суду Рівненської області по цивільній справі за позовом [PERSON] та [PERSON] до [PERSON] про визначення додаткового строку для подання заяви про відмову від спадщини, позивачам було визначено додатковий строк в два місяці, починаючи з дня набрання законної сили рішенням суду, для звернення з заявою до нотаріальної контори про відмову від прийняття спадщини після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] . Вказане рішення суду набрало законної сили 05 липня 2018 року, 26 липня 2018 року [PERSON] та [PERSON] звернулись до приватного нотаріуса Рівненського районного нотаріального округу Дацюк С.Г. із заявами про відмову від прийняття спадщини після матері [PERSON] , яка померла [INFO] . Враховуючи, що вищезазначене рішення Рівненського районного суду Рівненської області від 01 червня 2018 року не було скасоване та набрало законної сили 05 липня 2018 року і приймаючи до уваги, що спадкоємці за заповітом [PERSON] та [PERSON] у визначений даним рішенням строк подали заяви про відмову від прийняття спадщини після [PERSON] , суд вважає, що така відмова від спадщини здійсненна в межах чинного законодавства. 17 вересня 2018 року приватним нотаріусом Рівненського районного нотаріального округу Рівненської області Дацюк С.Г. видано [PERSON] , як єдиному спадкоємцю за заповітом, що прийняв спадщину після смерті [PERSON] , свідоцтво про право на спадщину за заповітом, зареєстроване в реєстрі за №1125. Відповідно до положень ч.1 ст.1301 ЦК України свідоцтво про право на спадщину визнається недійсним за рішенням суду, якщо буде встановлено, що особа, якій воно видане, не мала права на спадкування, а також в інших випадках, встановлених законом. Враховуючи, що [PERSON] , якій видано свідоцтво про право на спадщину за заповітом, посвідчене 17 вересня 2018 року приватним нотаріусом Рівненського районного нотаріального округу Рівненської області Дацюк С.Г., зареєстроване в реєстрі за №1125, мала права на спадкування після [PERSON] та приймаючи до уваги, що вказане свідоцтво видане відповідно до вимог чинного законодавства, суд приходить до переконання, що вказане свідоцтво скасуванню не підлягає. Поряд з цим, враховуючи, що [PERSON] не являється спадкоємцем за законом або заповітом після [PERSON] , а відповідно вона не має спадкових прав на майно спадкодавця, суд приходить до переконання, що свідоцтво про право на спадщину за заповітом, посвідчене 17 вересня 2018 року приватним нотаріусом Рівненського районного нотаріального округу Рівненської області Дацюк С.Г., зареєстроване в реєстрі за №1125 не порушує її жодних прав, а позовна вимога про його скасування в розумінні ч.1 ст. 4 ЦПК України є безпідставним та необґрунтованим. Зважаючи на викладене, суд приходить до переконання, що позовна вимога [PERSON] до [PERSON] про визнати недійсним свідоцтва про право на спадщину за заповітом, посвідченого 17 вересня 2018 року приватним нотаріусом Рівненського районного нотаріального округу Рівненської області Дацюк С.Г., реєстраційний №1125 є безпідставною та необґрунтованою, а відповідно позов не підлягає задоволенню. Оскільки, позовна заява не підлягає задоволенню, в силу вимог ч.1 ст.141 ЦПК України, сплата судового збору покладається на позивача.

Outcome: dismissed