Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-03 00:00:00

1.Стислий виклад позиції позивача, відповідача. Позивач звернувся до суду з позовом до відповідачки та просить визнати останню такою, що втратила право користування житловим приміщенням - житловим будинком, що розташований за адресою: [ADDRESS] , вирішити питання розподілу судових витрат. Обґрунтовуючи позовні вимоги покликається на те, що він є власником будинку за адресою: [ADDRESS] . В даному житловому приміщенні зареєстрована невістка - [PERSON] , проте протягом півтора року, з часу припинення шлюбних відносин з його сином не проживає. Відповідачка жодних дій по утриманню будинку не здійснює, не користується ним, добровільно виписуватись не бажає. Позивач не в змозі вільно розпоряджатись своїм майном, у зв`язку з чим змушений звернутись до суду з вказаним позовом. В судове засідання позивач не з`явився, однак подала до суду заяву, в якій просить справу розглянути у його відсутності, позов підтримує в повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечує, а тому суд вважає за можливе розглянути справу у його відсутності. Відповідачка, в судові засідання призначені 17 вересня року, 09 жовтня 2020 року, 22 жовтня 2020 року, 27 січня 2021 року не з`явилася, належним чином повідомлялася про час та місце розгляду справи, шляхом скеровування судових повісток по місцю реєстрації, а також розміщення оголошення на офіційному веб - сайті судової влади України. Відзиву на позов не подала, а тому оскільки в матеріалах справи достатньо доказів для розгляду справи без її участі, позивач не заперечує проти заочного розгляду справи, суд у вважає за можливе провести заочний розгляд справи на підставі наявних доказів. 2.Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини. Позивач є одноосібним власником житлового приміщення - житлового будинку за адресою: [ADDRESS] , що стверджується наявним в матеріалах справи копіями свідоцтв про право на спадщину за законом (а.с.6). У вказаному житловому будинку окрім позивача зареєстрована невістка [PERSON] , що стверджується наявним в матеріалах справи копією довідки виконавчого комітету Бурштинської міської ради Івано-Франківської області та відповіддю на запит суду (а.с.8, 21). Згідно акту обстеження матеріально-побутових умов від 02 липня 2020 року, №105 - [PERSON] фактично не проживає за місцем реєстрації з 2016 року(а.с.7). Відповідачка не приймає участі у витратах по утриманню житлового будинку, не сплачує комунальні та інші платежі. Із договору про надання правової допомоги від 02 липня2020 року, укладеного між адвокатом Шевчук Н. М. та Ватаманюком Л.Б., вбачається, що гонорар адвоката за складання позову становить 1000 (одна тисяча) гривень, що підтверджується прибутковим касовим ордером №1.(а.с.13-15). 3.Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування Відповідно до частини 3 статті 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Відповідно до частини 1 статті 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Відповідно до частини 4, 5 статті 268 ЦПК України у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи суд підписує рішення без його проголошення. Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення. Відповідно до частини 2 статті 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідно до статтей 41,47 Конституції України, статті 391 Цивільного кодексу України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Кожен має право на житло. Ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше як на підставі закону за рішенням суду. Згідно статті 9 Житлового кодексу України, ніхто не може бути виселений із займаного житлового приміщення або обмежений у праві користування жилим приміщенням інакше як за підстав і в порядку, передбаченому законом. Відповідно до статті 72 ЖК України передбачено, що визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Стаття 319 Цивільного кодексу України передбачає, що власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Відповідно вселення членів сім`ї у житлове приміщення, яке належить громадянину на праві власності є результатом реалізації права власника й у них виникає право на користування чужим майном, тобто сервітутне право. Згідно частини 2 статті 405 Цивільного кодексу України, передбачені, спеціальні підстави для визнання особи такою, що втратила право на користування житлом власника: у разі відсутності без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Отже збереження або втрата права користування житлом за відсутнім мешканцем, у будь-якому випадку, прямо залежить від причин відсутності, тобто волі, намірів та свідомих дій цієї особи щодо реалізації свого права на проживання у спірному приміщенні. Таким чином суд вважає, що відповідачка добровільно покинула житловий будинок, у якому зареєстрована, а оскільки вона не проживає без поважних причин більше одного року у вказаному будинку, то в силу цього втратила право на користування житлом, у зв`язку з чим позов підлягає задоволенню. Крім того, слід зазначити, що прийняте рішення суду про визнання особи такою, що втратила право на користування житловим приміщенням відповідно є підставою для зняття цієї особи з реєстрації. Відповідно до частини 1 статті 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі, зокрема, судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою. Відповідно до частини 1 статті 11 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», реєстрація місця проживання та місця перебування осіб здійснюється органом реєстрації. Такими є виконавчий орган сільської, селищної або міської ради, сільський голова (у разі якщо відповідно до закону виконавчий орган сільської ради не утворено). Відповідно до частини 1 статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Згідно частини 1, пункту 1,2,3 частини 2 статті 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Із договору про надання правової допомоги від 02 липня 2020 року, укладеного між адвокатом Шевчук Н. М. та Ватаманюком Л.Б., вбачається, що гонорар адвоката за складання позову становить 1000 (одна тисяча) гривень, що підтверджується прибутковим касовим ордером №1. Оскільки, суд дійшов висновку про задоволення позову в повному обсязі, то судові витрати у виді сплаченого позивачем витрат пов`язаних на професійну правничу допомогу в сумі 1000, 00 грн. підлягають стягненню з відповідачки на користь [PERSON] .

Outcome: approved