Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-10 00:00:00

20 жовтня 2014 року [PERSON] звернулася до суду з цим позовом і попросила стягувати з [PERSON], [INFO], жителя [ADDRESS], ідентифікаційний номер [NUMBER] на її користь аліменти на утримання неповнолітньої дитини [PERSON], [INFO] в твердій грошовій сумі 1000 грн щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття. Даний позов [PERSON] обґрунтувала наступним. Сімейне життя з відповідачем не склалося, тому більше місяця сторони проживають окремо. Дитина сторін проживає з позивачкою і знаходиться на її утриманні. Батько дитини-відповідач у справі- є приватним підприємцем, однак не бажає добровільно і в необхідному обсязі надавати матеріальну допомогу позивачці, щоб вона мала змогу достойно виховувати і утримувати дитину. В судовому засіданні позивачка [PERSON] позовні вимоги підтримала, попросила його задовольнити, оскільки вважає, що відповідач має змогу сплачувати аліменти саме в такому розмірі. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги визнав частково, а саме вважає, що сума аліментів, зазначена в позовній заяві, є великою, попросив стягувати з нього аліменти в меншому розмірі, оскільки він працює посезонно і в зимовий період він не буде мати роботи, а, отже, і не буде мати заробітку. Також відповідач не погодився з тим, що їхня спільна дитина знаходиться на утриманні матері, оскільки він постійно надавав дружині кошти на утримання дитини, що і визнала в судовому засіданні позивачка. Крім того, [PERSON] доповнив, що він лише оформлений підприємцем, працює на роботодавця, якому і належить автомобіль «КАМАЗ», на якому він здійснює вантажні перевезення, його дохід в рік по закінченню сезону складає 30% від загальної суми, інші 40% отримує власник, а 30% йде на запчастини до автомобіля. Суд, заслухавши пояснення сторін у справі, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази у їх сукупності прийшов до наступного висновку. Згідно ч. 2 ст. 27 ЦПК України, особи, які беруть участь у справі позовного провадження, для підтвердження своїх вимог або заперечень зобов'язані подати усі наявні у них докази або під час попереднього судового засідання, а якщо попереднє судове засідання у справі не проводиться - до початку розгляду справи по суті. Згідно ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко - і відеозаписів, висновків експертів. Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч. 2 та 3 ст. 181 СК України за домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. Відповідно до ч. 1 ст. 184 СК України якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Судом встановлено, що у сторін є неповнолітня дитина [PERSON], [INFO]. Згідно довідки Томашпільської селищної ради № 666 від 29 вересня 2014 року, з 22 серпня 2014 року [PERSON] проживає разом із сином [PERSON], 2007 року народження по [ADDRESS], якимй знаходиться на її утриманні. Дитина сторін, зважаючи на її вік, а саме те, що вона є неповнолітньою, відповідно має незадовільне матеріальне становище. Згідно довідки заступника начальника-начальника Томашпільського відділення Крижопільської ОДПІ ГУ Міндоходів у Вінницькій області № 168/11/17 від 30.10.2014 року, [PERSON] є фізичною особою підприємцем. Згідно податкової декларації єдиного податку-фізичної особи-підприємця [PERSON] сума доходу за 2013 рік становить 97823,99 грн. Посилання відповідача на неспроможність сплачувати аліменти на утримання дитини в розмірі, визначеному позивачкою, на думку суду є безпідставними та не підтверджені жодними доказами. Враховуючи, що відповідач є здоровою, працездатною особою, працює приватним підприємцем, від чого отримує відповідні доходи, які, згідно податкової декларації єдиного податку-фізичної особи-підприємця за 2013 рік, склали 97823,99 грн, інших осіб на утриманні не має, тому суд приходить до висновку, що позовні вимоги в частині стягнення аліментів на утримання дитини в твердій грошовій сумі 1000 грн щомісячно підлягають до задоволення. Оскільки, згідно ст. 182 СК України, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу, яка говорить про визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі, тому суд вважає, що позовні вимоги в частині стягнення аліментів в розмірі, не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку задоволенню не підлягають. Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Позовну заяву [PERSON] пред'явлено до суду особисто 20 жовтня 2014 року. Відповідно починаючи з цієї дати суд присуджує аліменти. Згідно п. 1 ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. Згідно п. 3 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору звільняються позивачі - за подання позовів про стягнення аліментів. Згідно п. 3 ч. 1 ст. 80 ЦПК України ціна позову визначається у позовах про стягнення аліментів - сукупністю всіх виплат, але не більше ніж за шість місяців. Згідно ч. 3 ст. 88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Згідно ч. 1-2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», судовий збір справляється у відповідному розмірі від мінімальної заробітної плати у місячному розмірі, встановленої законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі. Ставки судового збору встановлюються у таких розмірах: позовної заяви майнового характеру 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,2 розміру мінімальної заробітної плати та не більше 3 розмірів мінімальної заробітної плати. Згідно ст. 13 Закону України «Про Державний бюджет України на 2014 рік» установлена на 2014 рік мінімальна заробітна плата у місячному розмірі з 1 січня - 1218 грн. Таким чином з відповідача [PERSON] підлягає стягненню в доход держави судовий збір в розмірі 243,60 грн., тобто 0,2 розміру мінімальної заробітної плати станом на 1 січня 2014 року. На підставі викладеного,

Outcome: partial