Jurisdiction: civil
Date: 2018-07-18 00:00:00

20.03.2018 [PERSON], який діє в інтересах [PERSON] звернувся до суду з даним позовом, в якому просив постановити рішення про визнання за [PERSON] право власності в порядку спадкування на земельну ділянку площею 0,3717 га (0,1217 га для ведення особистого селянського господарства та 0,2500 га для будівництва та обслуговування жилого будинку господарських будівель і споруд), розташованої в [ADDRESS] після смерті [PERSON], померлого [INFO] року Позовні вимоги аргументовано тим, що [INFO] в м. Гнівань Тиврівського району Вінницької області помер чоловік [PERSON] - [PERSON], який до дня своєї смерті проживав та був зареєстрований в [ADDRESS], за даної адресою були також зареєстровані дружина - [PERSON], невістка [PERSON] та онуки: [PERSON] та [PERSON], що підтверджується відповідною довідкою. Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина, що складається з земельної ділянки площею 0,3717 га, для будівництва та обслуговування жилого будинку і господарських будівель і споруд, розташованої за адресою [ADDRESS], належної померлому на підставі державного акту на право приватної власності на земельну ділянку серії [NUMBER], який було втрачено. З приводу втрати державного акта на право власності на земельну ділянку [PERSON] зверталась з оголошенням в газету. Спадщину після смерті чоловіка [PERSON] прийняла у відповідності до частини 3 статті 1268 ЦК України, на підставі цього їй було видано свідоцтво про право на спадщину за законом, що складається з житлового будинку з прибудовою, господарськими будівлями та спорудами, розташованого в [ADDRESS] Також спадкоємцями після смерті [PERSON] являються його діти: [PERSON] та [PERSON], які відмовились від спадщини шляхом подачі письмових заяв до нотаріальної контори. При зверненні [PERSON] до Тиврівської районної державної нотаріальної контори з приводу отримання свідоцтва про право на спадщину на вищевказану земельну ділянку після смерті чоловіка [PERSON], було відмовлено у видачі свідоцтва у зв'язку з відсутністю правовстановлюючих документів. Інші спадкоємці відсутні. 21.03.2018 ухвалою суду відкрито провадження в справі, з Тиврівської районної державної нотаріальної контори витребувано спадкову справу, справа призначена до підготовчого судового засідання на 30.04.2018 23.03.2018 ухвалою суду виправлено допущену описку в ухвалі суду від 22.03.2018 року, справа призначена до підготовчого розгляду на 02.05.2018 року. 06.04.2018 з Тиврівської районної державної нотаріальної контори надійшла спадкова справа. 02.05.2018 ухвалою суду підготовче судове засідання закрито справа призначена до судового розгляду на 19.07.2018. 19.07.2018 представник позивача [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити. Вказав, що [INFO] року в м. Гнівань Тивріського району Вінницької області помер його батько [PERSON], після його смерті залишилась спадщина, що складається з земельної ділянки, що розташована в с. Могилівка Жмеринського району Вінницької області. Мати - [PERSON], яку він представляє в засіданні, не може оформити дану спадщину в зв'язку з втратою державного акта на право власності на земельну ділянку. Є також інші спадкоємці після смерті батька зокрема він як син та його сестра, які написали відмову від прийняття спадщини. Представник Гніванської об'єднаної територіальної громади в особі Гніванської міської ради Тиврівського району Вінницької області в особі міського голови В.В. Кулешова в судове засідання не з'явився, в наданій до суду 06.04.2018 та 15.05.2018 року заяві зазначив, що Гніванська міська рада просить судовий розгляд справи у справі за позовом [PERSON], що діє в інтересах [PERSON] до Гніванської міської ради Тиврівського району Вінницької області про визнання права власності на спадкове майно розглянути без участі представника міської ради. Вирішити справу відповідно до вимог чинного законодавства. Відзиву на позовну заяву не надала. Відповідності до частини 3 статті 211 ЦПК України, за погодження з представником позивача судовий розгляд справи здійснено на підставі наявних у суду матеріалів. Фактичні обставини, встановлені судом та зміст спірних правовідносин. Відповідно до копії паспорта громадянина України серії [NUMBER] виданого Гніванським МВМ УМВС України у Вінницькій області (а.с.9) та копії свідоцтва про укладення шлюбу [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб 13.01.1967 року (а.с.11). Згідно копії свідоцтва про смерть серії [NUMBER] зареєстрованого виконавчим комітетом Гніванської міської ради Тиврівського району Вінницької області [PERSON] помер [INFO] року в м. Гнівань Тиврівського району Вінницької області (а.с.12). Відповідно до довідки Комунального підприємства «Гніваньводопостач» № 265 від 26.01.2018 року [PERSON], [INFO] був зареєстрований та проживав в [ADDRESS] до дня смерті. На день смерті померлого в даному будинку зареєстровані: дружина [PERSON], [INFO], невістка [PERSON], [INFO], онук [PERSON], [INFO] та онук [PERSON], [INFO] (а.с.13). Як вбачається з копії свідоцтва про право на спадщину посвідченого державним нотаріусом Тиврівської державної нотаріальної контори Зданевич С.А. за законом спадкоємицею [PERSON] є його дружина [PERSON], [INFO]. Спадщина на яку видане свідоцтво складається з житлового будинку з прибудовою, господарськими будівлями та спорудами, розташованого в [ADDRESS], який належав спадкодавцю на підставі свідоцтва про право власності (а.с.14), дане свідоцтво про право на спадщину зареєстровано за № 266681405210 в Державному реєстрі речових права на нерухоме майно, що підтверджується копією витягу з реєстру речових прав на нерухоме майно (а.с.15-16). Замовником технічного паспорту на одноквартирний (садибний) житловий будинок під [ADDRESS] являється [PERSON], що підтверджується копією технічного паспорта виданого Комунальним підприємством «Вінницьке обласне бюро технічної інвентаризації» (а.с.20-21). Відповідно до копії листа Головного управління держгеокадастру у Вінницькій області відділ у Жмеринському районі від 14.02.2018 № 0-2.22-197/106-18, відповідно до архівного примірника Державного акта на право власності на землю серія [NUMBER] площа 0,3717 га виданого [PERSON] на підставі рішення 15 сесії 21 скликання Демидівської сільської ради від 22.03.1994 року, нормативна грошова оцінка земельної ділянки станом на 01.01.2018 року становить - для ведення особистого селянського господарства, 0,1217 га - 3476,17 грн., - для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд 0,2500 га - 36357,12 грн., загальна грошова оцінка земельної ділянки становить - 39833,29 грн., що також підтверджується копією державного акта на право приватної власності на землю виданого [PERSON] (а.с.22,23). Згідно витягів з Державного земельного кадастру № НВ - 0500905152013 та НВ -0500905182013 земельна ділянка за кадастровим номером [NUMBER] площею 0,2500 га для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд та земельна ділянка за кадастровим номером [NUMBER] площею 0,1217 га для ведення особистого селянського господарства, власник [PERSON] зареєстровані в земельному кадастрі (а.с.24-30). Як вбачається з копії газети «Наша газета», 31.01.2018 р. № 5 (1159) було опубліковано оголошення в розділі «Різне», а саме «втрачено державний акт на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER] на ім'я [PERSON] вважати недійсним». (а.с.30-31). Відповідно до копії постанови державного нотаріуса Тиврівської державної нотаріальної контори Зданевич С.А. від 14.03.2018 № 480/02-31 [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на земельну ділянку, загальною площею 0,3717 га для обслуговування житлового будинку, ведення особистого підсобного господарства, які розташовані в с. Могилівка Жмеринського району Вінницької області у зв'язку з відсутністю правовстановлюючих документів (а.с.32). Згідно копії спадкової справи № 352-2011 до майна померлого [PERSON], син [PERSON] та дочка [PERSON] відмовились від прийняття спадщини на користь своєї матері - дружини померлого [PERSON], яка спадщину після смерті чоловіка прийняла шляхом подачі заяви до нотаріальної контори (а.с.28-34). Вказані докази суд приймає до уваги, так як вони містять інформацію щодо предмета доказування, одержані в порядку встановленому законом і ніким не оскаржені. До вказаних правовідносин застосовуються норми права, визначені Цивільним та Земельним кодексами України. У відповідності до частини 1 статті 131 ЗК України, громадяни та юридичні особи України, а також територіальні громади та держава мають право набувати у власність земельні ділянки на підставі міни, ренти, дарування, успадкування та інших цивільно-правових угод. Відповідно до статті 202 ЗК України державна реєстрація земельних ділянок здійснюється у Державному земельному кадастрі в порядку, встановленому Законом. Згідно із частинами 2 та 4 статті 25 ЦК України, цивільна правоздатність фізичної особи виникає у момент її народження та припиняється у момент її смерті. Відповідно до пункту 11 частини 1 статті 346 ЦК України право власності припиняється у разі смерті власника. Як роз'яснено в пункті 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 за № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування /зі збереженням її цільового призначення/ при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом. Відповідно до пункту 23 наведеної вище в рішенні Постанови Пленуму Верховного Суду України, у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Згідно із статтею 1218 ЦК України, до складу спадщини входять всі права та обов'язки, які належали спадкодавцю на момент відкриття спадщини і не припинились внаслідок його смерті. Згідно із статтями 1216, 1217 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до частин 3 та 5 статті 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Згідно із частиною 1 статті 1270 ЦК України, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. У відповідності до частин 1 та 2 статті 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто. Якщо документи, що засвідчують право власності на нерухоме майно, існували, проте були втрачені власником та не можуть бути відновлені в передбаченому законом порядку, застосуванню підлягає стаття 392 ЦК України, відповідно до якої позов про визнання права власності може бути пред'явлений, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати власником документа, який засвідчує його право власності. Згідно з пунктом 9 частини 1 статті 27 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація права власності та інших речових прав проводиться на підставі: в т.ч. рішення суду, що набрало законної сили, щодо права власності та інших речових прав на нерухоме майно. На аналогічні норми законодавства послався і представник позивачки у своєму позові. Відповідно до статей 12, 13, 81 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до положень частини 1 статті 82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників. Оскільки у позивачки іншого способу, крім як звернутися з позовом до суду щоб визнати за собою право власності в порядку спадкування на майно, яке залишилося після померлої [PERSON], за умови відсутності правовстановлюючих документів на неї, немає, а відповідач не надав будь-яких заперечень з цього приводу, а тому за вищевикладених обставин позов слід задовольнити повністю, адже він повністю аргументований доказами дослідженими судовому засіданні, вказані докази суд приймає до уваги, так як вони зібрані із дотриманням вимог закону, ніким не оспорюються та не суперечать один одному. Судові витрати слід залишити за позивачкою, як вона того просила.

Outcome: approved