Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-20 00:00:00

20.03.2019 року заявник [PERSON] звернувся до суду із заявою в якій просить встановити факт того, що [PERSON], [INFO], уродженка м.Донецьк, померла 08 грудня 2018 року в м.Донецьк, Україна, у віці 72 років. До судового засідання заявник не з'явився, був належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, надав суду заяву в якій свої вимоги підтримав та просив справу розглянути без його участі. Представник заінтересованої\~особи - Жданівського міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області будучі належним чином повідомлений про час та місце судового засідання в судове засідання не з*явився, але подав до суду заяву в якій просив справу розглянути за його відсутністю та рішення прийняти на розсуд суду, і ухвалою суду було прийняте рішення справу розглядати за його відсутністю. На підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв'язку з неявкою всіх учасників справи, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Судом при дослідженні письмових доказів встановлено: Заявник [PERSON] доводиться рідним сином [PERSON] ( а.с.7). Відповідно до свідоцтва про смерть, лікарського свідоцтва про смерть, виданих на тимчасово окупованій території України, [PERSON], [INFO], уродженка м.Донецьк, померла 08 грудня 2018 року в м.Донецьк, Україна, у віці 72 років.(а.с.8,9). Жданівським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області заявниці відмовлено в реєстрації смерті [PERSON] оскільки документ про її смерть виданий на тимчасово окупованій території України ( а.с.10). Оцінюючі вимоги та пояснення заявника викладені ним в його заяві, суд находить їх правдивими та такими, що дійсно підтверджують факт смерті [PERSON] бо сама по собі його вимога щодо встановлення факту смерті близької йому людини, явно свідчать про достовірність та обґрунтованість заявлених вимог, оскільки вони сходяться з наданими заявником свідоцтвом про смерть та лікарським свідоцтвом про смерть-саме медичними документами, хоча і виданими на тимчасово окупованій території України, але розцінююваним судом в першу чергу як саме медичні документи, видані за підписом лікаря, який в силу своїх обовязків та прийнятої ним присяги зобовязаний був це зробити та занести до документів відомості які відповідають дійсності. Заявник дійсно, крім звернення до суду не може встановити факту смерті своєї матері, оскільки інший порядок в цьому випадку не передбачений діючим законодавством. Суд, дослідивши матеріали справи вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно зі ст. 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» державні органи та органи місцевого самоврядування, утворені відповідно до Конституції та законів України, їхні посадові та службові особи на тимчасово окупованій території діють лише на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий такими органами та/або особами, є недійсним і не створює правових наслідків. Відповідно до ст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров'я або судово-медичною установою; рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою. Відповідно до п. 8 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. В статті 317 ЦПК України зазначено- Заява про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана родичами померлого або їхніми представниками до суду за межами такої території України. Справи про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, розглядаються невідкладно з моменту надходження відповідної заяви до суду. Таким чином,\~суд,\~оцінюючи пояснення\~ заявника та досліджені в судовому засіданні письмові докази, вважає, встановленим факт того, що [PERSON], [INFO], уродженка м.Донецьк, померла 08 грудня 2018 року в м.Донецьк, Україна, у віці 72 років.

Outcome: approved