Jurisdiction: civil
Date: 2021-07-12 00:00:00

19 січня 2021 року позивач звернувся з позовом до Комунального підприємства виконавчого органу Київської міської державної адміністрації «Київтеплоенерго», третя особа - Товариство з обмеженою відповідальністю «Браун» про стягнення збитків та моральної шкоди. Свої вимоги мотивував тим, що 21.05.2018 за адресою: вул. Новоконстантинівська, 11, що у м. Києві під час проведення гідравлічних випробувань теплової мережі стався прорив тепломережі, внаслідок чого було пошкоджено автомобіль «TOYOTA CAMRY», д.н.з [NUMBER] , який належить позивачу. Також, зазначив, що під час вищезазначеної події було завдано і шкоди його здоров`ю, яка виражається у ЗЧМТ, струсі головного мозку, забої м`яких тканин голови. 29 травня 2018 року позивач звернувся до ТОВ «Експертно-асистуюча компанія «Довіра» для визначення вартості завданого йому матеріального збитку. Відповідно до Звіту про визначення вартості матеріального збитку від 05.06.2018, власнику автомобіля «TOYOTA CAMRY», д.н.з [NUMBER] заподіяно матеріального збитку в розмірі - 74 146, 89 грн. Крім того, позивачем було сплачено кошти за проведення товарознавчого дослідження в розмірі 2 200, 00 грн. Вказує, що звернувся до КП «Київтеплоенерго» з претензією щодо відшкодування завданих збитків, проте отримав відмову, яка мотивована тим, що КП «Київтеплоенерго» перед початком проведення гідравлічних випробувань, надавало припис - попередження про проведення випробовування теплових мереж представнику ТОВ «Браун», приміщення якого розташоване за адресою: м. Київ, вул. Новоконстантинівська, 11. Зазначає, що з відповіді ТОВ «Браун» вбачається, що останні припис - попередження не отримували, а про проведення гідравлічних випробувань теплових мереж, які відбулися 21.05.2018 ТОВ «Браун» дізналося з факту аварійної події. Отже, вважає, що шкода його автомобілю завдана з вини саме відповідача, тому на підставі ст.ст. 1166, 1192 ЦПК України Комунальне підприємство зобов`язане її відшкодувати. В результаті спричинення матеріальної шкоди та шкоди завданої здоров`ю, позивач зазнав душевних страждань, які він оцінює в розмірі 5000,00 грн, а тому для захисту своїх прав та законних інтересів змушений звернутися до суду. У зв`язку з чим просить стягнути з Комунального підприємства виконавчого органу Київради «Київської міської державної адміністрації «Київтеплоенерго» матеріальну шкоду у розмірі 74146,89 грн, витрати на проведення автотоварознавчого дослідження у розмірі 2200,00 грн, моральну шкоду у розмірі 5000,00 грн, а також судовий збір у розмірі 1816,00 грн. 19 січня 2021 року згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями, вищевказана справа передана на розгляд судді Анохіну А.М. Ухвалою Подільського районного суду міста Києва від 22.02.2021 відкрито провадження у даній справі, постановлено розгляд справи проводити у порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Сторонам роз`яснено їх процесуальні права подати заяви по суті справи та встановлено відповідні строки. 08 квітня 2021 року до суду представником ТОВ «Браун» - адвокатом Чайкою Л.Й. були подані пояснення на позовну заяву. В своїх поясненнях зазначає, що ТОВ «Браун» не є власником земельної ділянки по [ADDRESS]. Власником земельної ділянки є ТОВ «СІГАЛ ГРУП ЛТД», яке також не було попередженим про проведення гідравлічних випробувань теплотраси. Ремонтні роботи з відновлення асфальтового покриття на земельній ділянці, на якій сталася аварія, були виконані відповідачем через 6 місяців з дня аварії, а саме в кінці листопада 2018 року. Під час аварії, що сталася 21.05.2018 через гідравлічні випробування теплової мережі, вода під високим тиском зривала асфальтове покриття, піднімалася фонтаном на дах будівель, вибила вікна будинку, пошкодила стіни будівель та автомобілі, що знаходилися поруч з будинком [ADDRESS] , нанесла тілесні ушкодження позивачу. ТОВ «Браун» вважає, що відповідач має відшкодувати шкоду завдану позивачу, оскільки ним проводилися гідравлічні випробування без попередження власника земельної ділянки, на якій прокладена теплова мережа та з перевищенням тиску, що призвело до аварії та завдання шкоди позивачу. Відповідач, як власник мереж, має нести відповідальність за порушення Правил проведення гідравлічних випробувань мереж. З урахуванням викладеного, просить задовольнити позовні вимоги. 27 квітня 2021 року до суду представником КП «Київтеплоенерго» - Король О.М. було подано відзив на позовну заяву. Відповідно до п.7.7.20 Правил технічної експлуатації теплових установок і мереж, затверджених наказом Міністерства палива та енергетики від 14.02.2007 № 71 передбачено, що перед початком опалювального сезону на всіх системах опалення здійснюється гідравлічне випробування на щільність та міцність. Отже, гідравлічні випробування проводяться щороку для діагностики тепломереж у міжопалювальний сезон з метою попередження аварійності в холодні пори року. Вказав, що 12.04.2018 перед початком проведення гідравлічних випробувань представнику ТОВ «Браун», приміщення якого розташовано за адресою: вул. Новокостянтинівська, 11, представником попереднього виконавця послуг надано під особистий підпис припис-попередження про проведення гідравлічних випробувань теплових мереж на щільність у період з 23.04.2018 до 21.05.2018. У приписі-попередженні повідомлено про можливі наслідки виникнення пошкодження під час випробування теплової мережі та прийняття відповідних заходів для недопущення псування майна на прилеглій території та підвідомчих об`єктах. Зазначив, що з 01.05.2018 за КП «Київтеплоенерго» закріплено майна територіальної громади міста Києва, що повернуто ПАТ «Київенерго». При цьому підприємство продовжено проведення продовжено гідравлічних випробувань, що були розпочаті ПАТ «Київенерго». Отже, саме ТОВ «Браун» мало вжити заходів щодо безпечного перебування людей на закритій території, а також здійснити попереджувальні дії для забезпечення збереження майна. А тому, протиправна поведінка зі сторони теплопостачальної організації відсутня, у її діях нема вини та відповідно відсутній причинно-наслідковий зв`язок між протиправною поведінкою та збитками. Крім того, відповідач не погоджується за звітом, який не відповідає вимогам та складений раніше, ніж проведено сам огляд пошкодженого автомобіля. Крім того, підстави для відшкодування моральної шкоди позивачу відсутні, оскільки останнім не зазначено жодного доказу, який підтверджує ступінь завданої моральної шкоди. З урахуванням наведеного, просить відмовити в задоволенні позову в повному обсязі. 11 травня 2021 року до суду представником позивача [PERSON] - адвокатом Чевгуз М.В. було подано відповідь на відзив. Вказує, що відповідачем не надано доказів надсилання припису третій особі, яка заперечує отримання такого припису, що вбачається з пояснень та відповіді третьої особи і Комунальне підприємство як власник джерела підвищеної небезпеки повинно нести відповідальність. Крім того, зазначив, що спричинення шкоди відбулося 21.05.20218, а проведення огляду автомобіля - 29.05.2018, а звіт складено 05.06.2019, що є логічним. Просить задовольнити позовні вимоги в повному обсязі. 18 травня 2021 року до суду представником КП «Київтеплоенерго» - Король О.М. було подано заперечення на відповідь на відзив. Зазначає, що припис - попередження містить прізвище та ініціали, та під підпис представника ТОВ «Браун». Оскільки, припис вручено під особистий підпис то немає потреби відправляти даний документ засобами поштового зв`язку. Відповідно до п. п. 6.3.7. Правил № 71, п. 8.13.4 Правил технічної експлуатації електричних станцій і мереж, п. 11.25 ДБН В.2.5-39:2008 «Теплові мережі» передбачено, що у місцях прокладання трубопроводів теплових мереж/у межах охоронних зон теплових мереж забороняється розміщення гаражів, автостоянок. Враховуючи викладене, ТОВ «Браун» мало вжити заходів для забезпечення відсутності транспортних засобів на території охоронних зон. Підприємство не може нести відповідальність за невжиття ТОВ «Браун» всіх належних застережуючих заходів для уникнення пошкодження та псування майна на його ж території. Отже, КП «Київтеплоенерго» не було порушено прав позивача, а тому просить відмовити в задоволенні позову. 04 червня 2021 року до суду представником ТОВ «Браун» - адвокатом Чайкою Л.Й. були подані пояснення на заперечення на відповідь на відзив на позовну заяву. Вважає, що пошкодження автомобіля позивача та нанесення йому тілесних ушкоджень сталося внаслідок прориву тепломережі, що викликано неналежним обслуговуванням відповідачем теплових мереж, не укладанням договору сервітуту з власником земельної ділянки, через яку прокладені теплові мережі, чим позивачу завдано матеріальної та моральної шкоди. Тобто, причинно-наслідковий зв`язок між протиправною поведінкою енергопостачальної організації, яка завдала шкоди, та її результатом - шкодою, є безпосереднім. 10 червня 2021 року в судовому засіданні позивач та представник позивача позовні вимоги підтримали. В судове засідання 13.07.2021 позивач та його представник не з`явилися, про час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином, що підтверджується розпискою, яка знаходиться в матеріалах справи. Представник відповідача в судовому засіданні позовні вимоги не визнала та просила відмовити в задоволенні позову. Представник третьої особи просила задовольнити позовні вимоги. Суд, заслухавши думку представників сторін, дослідивши матеріали цивільної справи та оцінивши наявні докази у їх сукупності, встановив наступні фактичні обставини справи та відповідні їм правовідносини. Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Аналогічна норма закріплена і в ст. 16 ЦПК України. Згідно із ч. 1 ст. 19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється у порядку іншого судочинства. Судом встановлено, що [PERSON] на праві власності належить автомобіль марки «TOYOTA CAMRY», д.н.з [NUMBER] , що підтверджується відповідним Свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу (а.с. 5). 21 травня 2018 року за адресою: вул. Новоконстантинівська, 11, що у м. Києві під час проведення гідравлічних випробувань теплової мережі стався прорив тепломережі. В цей день було пошкоджено автомобіль «TOYOTA CAMRY», д.н.з [NUMBER] , який належить позивачу та завдані тілесні ушкодження останньому. Відповідно до Звіту про визначення вартості матеріального збитку від 05.06.2018, складеного ТОВ «Експертно-асистуюча компанія «Довіра», власнику автомобіль «TOYOTA CAMRY», д.н.з [NUMBER] заподіяно матеріального збитку в розмірі 74 146, 89 грн (а.с.48-80). Крім того, позивачем було сплачено кошти за проведення товарознавчого дослідження в розмірі 2 200, 00 грн (а.с.42). Підставою для задоволення позовних вимог позивач зазначив, що пошкодження належного йому автомобіля сталося внаслідок аварії під час проведення гідравлічних випробувань теплової мережі та прориву теплової мережі, що є порушенням положень Правил технічної експлуатації теплових установок і мереж, затверджених наказом Міністерства палива та енергетики України від 14 лютого 2007 року № 71, які допущені відповідачем. Згідно з п. 4 ст. 129 Конституції України однією з основних засад судочинства є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. (ч. 1 ст. 2 ЦПК України). Відповідно до частини другої статті 11 ЦК України однією з підстав виникнення цивільних прав та обов`язків, а отже й підставою цивільно-правової відповідальності, є завдання майнової та моральної шкоди іншій особі. Зобов`язання із заподіяння шкоди - це правовідношення, у силу якого одна сторона (потерпілий) має право вимагати відшкодування завданої шкоди, а інша сторона (боржник) зобов`язана відшкодувати завдану шкоду в повному розмірі. Відповідно до частини першої та пункту 1 частини другої статті 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є, зокрема, втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Згідно ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Для відшкодування шкоди за правилами ст. 1166 ЦК України необхідно довести такі факти: а) неправомірність поведінки особи. Неправомірною можна вважати будь-яку поведінку, внаслідок якої завдано шкоду, якщо завдавач шкоди не був уповноважений на такі дії. б) наявність шкоди. Під шкодою слід розуміти, зокрема, втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки ст. 22 ЦК України). в) причинний зв`язок між протиправною поведінкою та шкодою є обов`язковою умовою відповідальності та виражається в тому, що шкода має виступати об`єктивним наслідком поведінки завдавача шкоди. г) вина завдавача шкоди, за виключенням випадків, коли в силу прямої вказівки закону обов`язок відшкодування завданої шкоди покладається на відповідальну особу незалежно від вини. Частина 2 цієї статті встановлює презумпцію вини завдавача шкоди, що означає, що особа, яка завдала шкоду, буде вважатися винною, якщо вона сама не доведе відсутність своєї вини (у зв`язку із наявністю вини іншої особи або у зв`язку із дією об`єктивних обставин). Відповідно до частини 2 ст.1166 ЦК України особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкода завдана не з її вини. Так, розпорядженням Київської міської державної адміністрації від 27.12.2017 №1693 «Про деякі питання припинення Угоди щодо реалізації проекту управління та реформування енергетичного комплексу м. Києва від 27 вересня 2001 року, укладеної між Київською міською державною адміністрацією та акціонерною енергопостачальною компанією «Київенерго», КП «Київтеплоенерго» визначено підприємством, за яким закріплено на праві господарського відання майно комунальної власності територіальної громади міста Києва, що повернуто з володіння та користування ПАТ «Київенерго». За розпорядженням Виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) від 10.04.2018 №591 КП «Київтеплоенерго» видано ліцензію на право провадження господарської діяльності з виробництва та постачання теплової енергії споживачам. Відповідно п. п. 2.2.1 та 2.2.5 статуту Комунального підприємства виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) «Київтеплоенерго», метою та предметом діяльності підприємства є надання комунальних послуг з постачання теплової енергії, постачання гарячої води, постачання та розподіл енергетичної енергії. Виробництво, транспортування та постачання теплової енергії Порядок проведення випробувань джерел теплової енергії регулюється нормами Постанови Кабінету Міністрів України від 3.10.2007 № 1198 «Про затвердження Правил користування тепловою енергією», Наказу Міністерства палива та енергетики України «Про затвердження Правил технічної експлуатації теплових установок і мереж» від 14.02.2007 № 71 та нормами Наказу Міністерства палива та енергетики України, Міністерства з питань житлово-комунального господарства України від 10.12.2008 № 620/378 «Про затвердження Правил підготовки теплових господарств до опалювального періоду». Графік проведення гідравлічних випробувань складається компанією та затверджується Київською міською державною адміністрацією заздалегідь. Також з термінами гідравлічних випробувань тепломереж, які визначено графіком, узгоджуються інші роботи: графіки проведення ремонтів та роботи основного обладнання теплоджерел; графіки проведення планових ремонтів обладнання теплових мереж; фінансові плани роботи філіалів та інших підрозділів компанії, графіки роботи персоналу тощо. Основні організаційні і технічні вимоги до безпечної, надійної та економічної експлуатації джерел теплопостачання, теплофікаційних і тепловикористовувальних установок, теплових мереж, систем опалення та вентиляції, гарячого водопостачання, збирання і повернення конденсату, водопідготовки, в також засобів вимірювальної техніки встановлено Правилами технічної експлуатації теплових установок і мереж, затверджених наказом Міністерства палива та енергетики України від 14 лютого 2007 року № 71. Згідно з п.6.3.7 Правил технічної експлуатації теплових установок і мереж, затверджених наказом Міністерства палива та енергетики України від 14 лютого 2007 року № 71, організацією, що експлуатує теплову мережу, має бути забезпечено справність огороджувальних конструкцій, що перешкоджають доступу сторонніх осіб до устаткування і до запірно-регулювальної арматури, та здійснено контроль за підтриманням в належному стані шляхів доступу до об`єктів мережі, а також за дорожніми покриттями і плануванням поверхонь над підземними спорудами. Так, відповідачем не заперечується той факт, що теплова траса, на якій стався прорив, перебуває на балансі КП «Київтеплоенерго». Проте, відповідач заперечує факт, пошкодження майна під час проведення гідравлічних випробувань теплової мережі, а саме автомобіля «TOYOTA CAMRY», д.н.з [NUMBER] з його вини. Судом також установлено, що 05.12.03 між АЕК «Київенерго» (енергопостачальна організація) і ТОВ «Браун» (абонент) був укладений договір № 220261 про постачання теплової енергії (а.с.173). Згідно додатків № 5 та № 6 даного договору сторонами узгоджена і підписана схема абонентської теплотраси, що знаходиться на балансі «Абонента» і теплотраса, яка знаходиться на балансі енергопостачальної організації, а також Акт розмежування меж балансової належності тепломереж та експлуатаційної відповідальності сторін. У своїй заяві до суду (а.с.160) ТОВ «Браун» також вказує, що воно є орендарем приміщень у будинку по [ADDRESS] , який розташований на з.д. площею 0, 4698 га, власником якої є ТОВ «СІГАЛ ГРУП ЛТД». Згідно припису - попередження ТОВ «Браун» було попереджено про виконання випробувальних робіт на щільність теплових мереж в період з 08:00 23.04.2018 по 24:00 21.05.2018. Припис був вручений під особистий підпис працівнику товариства 12.04.2018. Суд відхиляє доводи представника позивача та третьої особи про неотримання останнім вказаного припису, оскільки зазначені заперечення нічим не підтверджені, підпис на приписі не спростований. Отже, суд вважає, що відповідачем були вжиті всі необхідні заходи для попередження заподіяння шкоди, що свідчить про відсутність протиправної поведінки та вини Комунального підприємства у заподіянні шкоди майну позивача, відтак підстав для задоволення позову на підставі ст. 1166 ЦПК України, немає. Слід також зазначити, що у відповіді на відзив позивач послався на заподіяння йому шкоди джерелом підвищеної небезпеки (ст. 1187 ЦПК України) а.с.126, при цьому підстави позову в установленому законом порядку не змінив, будь - яких клопотань не заявляв, в судовому засіданні наполягав на розгляді справи за фактичними матеріалами (а.с. 198). Проте, норми ст.ст. 1166 ЦК і ст. 1187 ЦК передбачають різні критерії для цивільно - правової відповідальності, які підлягають доведенню. В свою чергу, позивач як учасник процесу, згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України, має довести ті обставини, на які посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Крім того, дослідивши матеріали справи, судом не встановлено жодних належних та достатніх доказів, які б підтверджували, що автомобіль «TOYOTA CAMRY», д.н.з [NUMBER] пошкоджено саме 21.05.2018 року за адресою: м. Київ, вул. Новокостянтинівська, 11, тобто з наданих позивачем доказів не вбачається встановлення органами поліції обставин пошкодження автомобіля позивача, причинно-наслідкового зв`язку між пошкодженням автомобіля та проривом тепломережі. Матеріали справи не містять доказів, фіксації прориву тепломережі, перебування авто позивача у цей час у місці прориву. Щодо відшкодування моральної шкоди на користь позивача, суд виходить з наступного. Відповідно до ч. 3 ст. 22 ЦК України моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Частиною 5 цієї ж статті Кодексу визначено, що моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом. Крім того, наявність моральної шкоди доводиться потерпілим, який в позовній заяві має зазначити, які моральні страждання та у зв`язку з чим він поніс і чим обґрунтовується розмір компенсації. Умовою відповідальності за моральну шкоду є неправомірне рішення, дія чи бездіяльність, внаслідок яких завдано моральну шкоду. Зобов`язання відшкодувати моральну (немайнову) шкоду виникає лише за умови, що вказана шкода є безпосереднім наслідком певної протиправної дії (бездіяльності). Враховуючи наведене, суд приходить до висновку, що вимога про відшкодування моральної шкоди в розмірі 5 000,00 грн. задоволенню не підлягає, оскільки вина відповідача у спричиненні позивачу моральної шкоди не доведена в судовому засіданні, відсутній причинний зв`язок між будь-яким погіршенням здоров`я позивача і діями відповідача, які мали б винний характер, разом з тим заявлені вимоги заявлені без достатніх правових підстав та обгрунтування. Відповідно частин 1, 3 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цьогоКодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності. Згідно ч. 1 ст. 81 Цивільного процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно зі статтею 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). З огляду на вищевикладене, беручи до уваги всі встановлені судом факти і відповідні їм правовідносин, належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, суд приходить до висновку про відмову в задоволенні позову в повному обсязі. Відповідно до ст.141 ЦПК України в зв`язку з відмовою в позові судові витрати не відшкодовуються .

Outcome: dismissed