overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-27 00:00:00

20 квітня 2016 р. позивач звернулась до Краматорського міського суду Донецької області з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, в якому зазначила, що 18.08.2007 р. вона зареєструвала шлюб з відповідачем у відділі реєстрації актів цивільного стану Краматорського міського управління юстиції Донецької області, актовий запис за № 637. Від шлюбу народилася дитина [PERSON], [INFO]. Вже більше року вони мешкають окремо, в родині немає взаєморозуміння. Неодноразові намагання до врегулювання сімейних відносин до позитивного результату не привели. Подальше спільне життя та збереження шлюбу вважає неможливим. Просить розірвати шлюб з відповідачем. Позивач [PERSON], яка належним чином повідомлена про дату, час і місце розгляду справи в судове засідання не з'явилась. Надала суду заяву про розгляд справи у її відсутність, підтримала у повному обсязі заявлені позовні вимоги та доводи позовної заяви, на яких вони ґрунтуються. Відповідач [PERSON], який належним чином повідомлений про дату, час і місце судового розгляду справи, в судове засідання не з'явився. Надав суду письмову заяву, згідно якої визнав в повному обсязі заявлені позовні вимоги, просить суд розглянути справу у його відсутність. Згідно із ч.2 ст. 197 ЦПК України встановлено, що у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Повно та всебічно проаналізувавши матеріали цивільної справи, суд встановив такі обставини справи та визначені відповідно до них правовідносини. Як видно, 18.08.2007 р. між сторонами був зареєстрований шлюб у відділі реєстрації актів цивільного стану Краматорського міського управління юстиції Донецької області, актовий запис за №637, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] виданим відділом реєстрації актів цивільного стану Краматорського міського управління юстиції Донецької області 18.08.2007 р. (а.с. 3). Відповідно до положень статті 51 Конституції України, та частини першої ст. 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, згідно ч.2 ст. 112 СК України, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Як видно, причинами позову про розірвання шлюбу стали відсутність взаємоповаги, взаєморозуміння, неприязні стосунки між подружжям. Крім того, сторони припинили шлюбні відносини та спільний побут. Відповідно до положень сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають спільні права та обов'язки. Таким чином, суд прийшов до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам сторін, визнає збереження сім'ї неможливим, а тому позовні вимоги про розірвання шлюбу підлягають задоволенню. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-01 00:00:00

20 квітня 2017 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Сторони з 07 лютого 2015 року перебувають в зареєстрованому шлюбі. Від спільного шлюбу мають малолітню доньку [PERSON], [INFO]. Позивач, посилаючись на те, що вони з відповідачем з грудня 2016 року спільно не проживають, не ведуть спільного господарства, відновлювати сімейні стосунки не бажає, звернувся до суду з позовом про розірвання шлюбу. В судове засідання позивач не з'явився, надав до суду заяву про розгляд справи без його участі, на позовних вимогах про розірвання шлюбу наполягав. Відповідач в судове засідання також не з'явився, але надав до суду заяву про розгляд справи без його участі, позов визнав повністю. Згідно з ч.4 ст.174 ЦПК України - у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Вивчивши матеріали справи, та перевіривши їх доказами, суд дійшов висновку про те, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони з 07 лютого 2015 року перебувають в зареєстрованому шлюбі, що підтверджується свідоцтвом про шлюб І-СР №115232 від 07 лютого 2015 року. Від спільного шлюбу мають доньку [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження І-СР №204377 від 07 лютого 2015 року. З грудня 2016 року позивач спільно з відповідачем не проживає, не ведуть спільного господарства, шлюбні стосунки припинено, відновлювати сімейні стосунки не бажає. Отже суд приходить до висновку, що подальше збереження шлюбу є неможливим. Відповідно до ст.88 ЦПК України з відповідача слід стягнути на користь позивача понесені судові витрати по сплаті судового збору в сумі 640 грн. 00 коп..

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-28 00:00:00

20 квітня 2017 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дитини [PERSON], 29.08.2013р.н., що проживає разом з нею і перебуває на її утриманні. Вказуючи, що відповідач відбуває покарання у виправній колонії, участі в утриманні дитини не приймає, хоча має таку можливість, просила стягнути аліменти в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу), але не менше встановленого законодавством мінімального розміру аліментів. Позивач просила розглянути справу за її відсутності. Відповідач позов визнав, просив розглянути справу за його відсутності. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Таким чином, визнання відповідачем позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Обставин, які б унеможливлювали сплату відповідачем аліментів у заявленному розмірі, суду не надано. Внаслідок задоволення позову судові витрати покладаються на відповідача. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-17 00:00:00

20 квітня 2017 року [PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON], просить ухвалити рішення про розірвання шлюбу, зареєстрованого між нею та відповідачем. В обґрунтування своїх вимог позивач зазначила, що 30 серпня 1998 року з відповідачем зареєстровано шлюб. Від даного шлюбу народилося двоє дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. З відповідачем вони проживають в одній квартирі, проте припинили підтримувати шлюбні стосунки більше 4 (чотирьох) років назад. Вони стали вже зовсім чужими людьми. Різні погляди на життя, сімю, виховання дітей віддалили їх одне від одного. Їхній шлюб давно існує формально. Її рішення розірвати шлюб відповідач підтримує. Вони спільно вирішили, що юридичне розірвання шлюбу буде кращим не тільки для них обох, а й для їхніх дітей, які залишаються проживати із нею. Вони прийшли до остаточного висновку, що шлюб зберегти вже неможливо. В судове засідання позивач [PERSON] не з'явилася, подала до суду заяву від 10.05.2017 року, якою підтримала позовні вимоги, просила розглянути справу без її участі. \~ \~ \~ \~ Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, подав до суду заяву від 10.05.2017 року, якою не заперечував проти розірвання шлюбу, просив розглянути справу без його участі. Оцінивши зібрані по справі докази в сукупності, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, з наступних підстав. Судом встановлено, що 30 серпня 1998 року між позивачем [PERSON] та відповідачем [PERSON] було зареєстровано шлюб відділом реєстрації актів громадянського стану м. Здолбунів, Рівненської області, актовий запис № 118, що підтверджується свідоцтвом про шлюб від 30.08.1998 року. Від спільного сумісного проживання народилися діти: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Відповідно до ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечили б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи, що позивач наполягає на розірванні шлюбу, миритися вона не бажає, відповідач визнав позов та не заперечував проти розірвання шлюбу, сторони не підтримують сімейно-шлюбні відносини, тому суд прийшов до висновку, що дана сім'я розпалась. \~ Вказані обставини у своїй сукупності дають підстави для задоволення позовних вимог про розірвання шлюбу. \~

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-01 00:00:00

20 квітня 2017 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування своїх вимог позивач [PERSON] посилалася на те, що 04 жовтня 1997 року виконавчим комітетом Голубівської сільської ради Новомосковського району Дніпропетровської області зареєстрований шлюб між нею та відповідачем, актовий запис № 27. Від шлюбу мають дітей: [PERSON], [INFO] і [PERSON], [INFO]. Позивач зазначила, що вона та відповідач з лютого 2013 року не підтримують сімейні стосунки, не ведуть сумісне господарство внаслідок різниці інтересів, характерів, різних поглядів на життя та відсутність взаємодопомоги, вона втратила почуття любові та поваги до чоловіка, подальше спільне життя та збереження шлюбу вона вважає неможливим, таким, що суперечить її інтересам, в звязку з чим, просила суд розірвати шлюб між нею та відповідачем. В судове засідання позивач [PERSON] не зявилася, в своїй заяві просила суд розглянути справу без її участі, вимоги підтримує, в разі розірвання шлюбу її прізвище залишити без змін. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, в своїй заяві просив суд розглянути справу без його участі, позов визнав, просив суд розірвати шлюб. Суд, дослідивши надані сторонами докази, приходить до наступного. Судом встановлено, що 04 жовтня 1997 року виконавчим комітетом Голубівської сільської ради Новомосковського району Дніпропетровської області зареєстрований шлюб між сторонами, актовий запис № 27, що підтверджується відповідним свідоцтвом. Сторони мають дітей від шлюбу: [PERSON], [INFO] і [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвами про народження. На підставі ст. 104 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Відповідно до вимог ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони з лютого 2013 року не підтримують шлюбні відносини, не ведуть спільне господарство, позивач втратила почуття любові та поваги до чоловіка, подальше спільне життя і збереження шлюбу вважає неможливим, за таких обставин суд приходить до переконання, що подальше збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з подружжя, що мають істотне значення, і шлюб підлягає розірванню. У відповідності до ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у звязку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. В звязку з наведеним, вимоги позивача [PERSON] є обґрунтованими, та вона має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися прізвищем, яке вона змінила у звязку з реєстрацією шлюбу. Враховуючи вищевикладене і

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-17 00:00:00

20 квітня 2017 року [PERSON] звернулася до суду із зазначеним позовом, в якому вказувала, що 09 серпня 2003 року у відділі РАГС Виноградівського РУЮ Закарпатської області зареєстровано шлюб між нею та відповідачем [PERSON], про що було зроблено актовий запис в книзі реєстрації за №103. Від даного шлюбу народилась двоє дітей: дочка [PERSON], [INFO] та син [PERSON], [INFO] Сімейне життя в них не склалось, шлюбні стосунки припинені, вони разом не проживають, спільне господарство не ведуть, сімя фактично розпалась. На підставі вищезазначеного позивач просить розірвати шлюб. В судове засідання відповідач не з'явився, хоча про день, час та місце слухання справи повідомлений належним чином, про причини неявки не повідомив, а тому суд вирішив проводити розгляд справи у відсутності відповідача в заочному порядку, про що постановив ухвалу, оскільки на проведенні розгляду наполягав позивач. В судове засідання позивач не зявився, однак надав письмову заяву, в якій позовні вимоги підтримав, обставини справи підтвердив. Проти розгляду справи в заочному порядку не заперечував. Судом встановлено, що між сторонами склалися сімейні правовідносини щодо припинення шлюбу, які врегульовуються ст.ст. 104 ч.2, 105 ч.3, 110 ч.1, 112 Сімейного кодексу України. Так, під час судового слідства встановлено, що дійсно між [PERSON] та [PERSON] 09 серпня 2003 року укладено шлюб, про що свідчить свідоцтво про одруження, видане відділом РАГС Виноградівського РУЮ Закарпатської області, й зроблено в книзі реєстрації актів запис за №103 (а.с.3). Від шлюбу сторони мають двох малолітніх дітей: дочку [PERSON], [INFO] (а.с. 4) та сина [PERSON], [INFO] (а.с.5). З матеріалів справи вбачається, що спільне життя у них не склалося, подальше існування їхньої сім'ї неможливе, у звязку з чим вони відмовляються від примирення. Шлюбні стосунки між ними припинені, спільне господарство не ведеться. Також в судовому засіданні встановлено, що майновий спір між позивачем та відповідачем відсутній, малолітні діти після розірвання шлюбу залишається з матірю. З цього приводу спір відсутній. З урахуванням зазначеного суд визнає встановленим, що між сторонами у справі подальше спільне життя неможливе, у звязку з чим позивач звернувся з позовом в порядку ч.1 ст.110 Сімейного кодексу України. Саме той факт, що сторони спільного господарства не ведуть, сім'я фактично розпалась, унеможливлює їх сумісне співіснування. При ухваленні рішення судом враховано бажання [PERSON] швидше розірвати шлюб, оскільки подальші шлюбні відносини між ними є неприпустимими. Враховуючи вказане, суд вважає встановленим, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б їхнім інтересам, та інтересам малолітніх дітей, що має істотне значення, у звязку з чим шлюб між [PERSON] та [PERSON] слід розірвати на підставі ст. 112 Сімейного кодексу України. Судові витрати у справі, а саме суму судового збору в розмірі 640 грн. 00 коп. покласти на позивача, оскільки рішення ухвалено на його користь.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-27 00:00:00

20 квітня 2017 року [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб у Золотоніському районному відділі ДРАЦС ГТУЮ у Черкаській області за актовим записом № 25 (свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] від 17.05.2015 року). Пісдя одруження дружині присвоєно прізвище [PERSON] [PERSON] . Від шлюбу сторони мають сина: [PERSON] , [INFO] , який проживає з відповідачем по справі. \~ \~ \~ \~Шлюбні відносини між подружжям припинені з грудня 2018 року. Причиною цьому стало те, що подружжя мають різні погляди на сімейне життя, в результаті чого постійно відбувалися сварки. \~Оскільки сторони не підтримують шлюбних відносин, спільне господарство не ведуть, проживають окремо, а тому вважаючи, що примирення неможливе, [PERSON] звернувся до суду з позовом про розірвання шлюбу із [PERSON] У підготовче засідання позивач [PERSON] не з`явився, направив на адресу суду клопотання про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримує повністю. Відповідач [PERSON] у підготовче засідання не з`явилась, направивши до суду письмову заяву, в якій просила справу розглядати у її відсутності, позовні вимоги визнає, на розлучення згідна. Після розірвання шлюбу просила залишити набуте у шлюбі прізвище [PERSON] . Оскільки у справі достатньо матеріалів про права та взаємовідносини сторін, суд проводить підготовче засідання за відсутності позивача та відповідача. Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Суд, вивчивши матеріали справи та враховуючи згоду сторін на розірвання шлюбу, вважає, що позов підлягає до повного задоволення з наступних підстав. Згідно із ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає і ст. 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН від 10.12.1948 року, згідно з якою чоловіки та жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ Оскільки у судовому засіданні було достовірно встановлено, що збереження шлюбу неможливе, так як сторони подружніх стосунків не підтримують тривалий час, мір до примирення не приймають і обоє на примирення не згідні, вільної згоди обох сторін на проживання у шлюбі немає, а тому суд вважає, що подальше спільне життя подружжя буде суперечити інтересам сторін, за таких обставин приходить до висновку про задоволення позовних вимог [PERSON] Згідно з ч.2 ст. 114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішення суду про розірвання шлюбу. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~\~На підставі зазначеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-09 00:00:00

20 квітня 2017 року до суду з заявою звернувся [PERSON], в якій просить скасувати рішення Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу від 21 квітня 2006 року, яким його визнано безвісно відсутнім. В обґрунтування своїх вимог, зазначив, що рішенням Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу від 21 квітня 2006 року за заявою колишньої дружини [PERSON] він був визнаний безвісно відсутнім з тих підстав, що з 2000 року після того як він поїхав на заробітки до Санк-Петербургу жодних звісток про нього та його місце перебування не було. Жовтневим РВ КМУ УМВС України в Дніпропетровській області була заведена розшукова справа. Він не заперечує, що дійсно, в 2000 році він поїхав на заробітки, але у зв'язку з тим, що робота не склалася повернувся до України до своїх батьків в Черкаську область, пгт Бабанка, де проживає і по цей час. Про те, що його розшукує колишня дружина йому відомо не було. А дізнався він про вищевказане рішення суду тільки у 2017 році, під час процедури оформлення (вклеювання фотокартки). В судове засідання заявник [PERSON] не з'явився, надавши суду заяву, у якій просив суд розглядати справу за його відсутністю, без фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу, заяву підтримує у повному обсязі. Заінтересована особа [PERSON] до суду не з?явилася, про день та час розгляду справи повідомлена належним чином, причини неявки суду не відомі. Суд, дослідивши матеріали справи, перевіривши надані докази, дійшов висновку про задоволення заяви, з наступних підстав. Рішенням Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 21 квітня 2006 року (справа № 2-о-6-2006) за заявою [PERSON], визнано безвісно відсутнім [PERSON], [INFO]. Зазначене рішення не оскаржувалось та набрало законної сили. Відповідно дост. 45 ЦК України, фізична особа, яка була визнана безвісно відсутньою, з'явилася, або якщо одержано відомості про місце її перебування, суд за місцем її перебування або суд, що постановив рішення про визнання цієї особи безвісно відсутньою, за заявою цієї особи або іншої зацікавленої особи скасовує рішення про визнання фізичної особи безвісно відсутньою. Згідност. 250 ЦПК Україниу разі одержання заяви про появу фізичної особи, яку було визнано безвісно відсутньою, або відомостей про місце перебування цієї особи, суд за місцем перебуванням особи, або суд, який ухвалив рішення про визнання особи безвісно відсутньою, призначає справу до слухання за участю цієї особи, заявника та інших заінтересованих осіб і скасовує своє рішення про визнання фізичної особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою. Таким чином, дослідивши та перевіривши матеріали справи, враховуючи наявність відомостей про місце перебування [PERSON], якого згідно рішення суду було визнано безвісно відсутнім, суд дійшов висновку, що правові підстави вважати вказану особу безвісно відсутньою відпали, тому рішення Жовтневого районного суду м.Кривого Рогу Дніпропетровської області від 21 квітня 2006 року про визнання [PERSON] - безвісно відсутнім повинно бути скасованим.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-13 00:00:00

20 квітня 2017 року до суду надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON], в якій позивач просить розірвати шлюб між ним та відповідачем, який зареєстрований 16.05.1995 р. Батятицькою сільською радою Кам'янка-Бузького району Львівської області, про що зроблено відповідний актовий запис № 6. Свої вимоги обґрунтовує тим, що протягом останніх чотирьох років він проживає з іншою жінкою, а тому їх шлюб з відповідачкою існує лише формально. Відновлення їх шлюбних стосунків є неможливим. Від шлюбу вони мають двох дітей: сина, який вже є повнолітнім та дочку, [INFO] Оскільки разом як подружжя вони не проживають, не поєднані спільним побутом, примирення між ними не відбудеться, тому просить їх шлюб розірвати. В судове засідання позивач [PERSON] не зявився, через канцелярію суду подав заяву, в якій просить суд справу розглядати без його участі, позовні вимоги підтримав. Відповідач [PERSON] в судове засідання також не з'явилась та подала заяву про розгляд справи без її участі. За таких обставин суд вирішив розглянути справу за наявними в ній матеріалами. Дослідивши матеріали цивільної справи у їх сукупності та взаємозвязку, суд встановив наступні обставини справи та відповідні до них правовідносини. 16 травня 1995 року між [PERSON] та [PERSON] був укладений шлюб про що Батятицькою сільською радою Кам'янка-Бузького району Львівської області в Книзі реєстрації шлюбів зроблено відповідний актовий запис № 6 та видано свідоцтво про шлюб серії І-СГ № 287397 від 16.05.1995 р. Після реєстрації шлюбу відповідачка отримала прізвище [PERSON]. Відповідно до ч. 1\~ст. 110 СК України\~позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Відповідно до\~ст. 112 СК України\~суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи, що фактичні шлюбні відносини між сторонами припинились, разом вони не проживають протягом чотирьох років, не поєднані спільним побутом, від шлюбу мають неповнолітню чочку [PERSON], [INFO] та повнолітнього сина [PERSON], [INFO], не виявили бажання примиритись та наполягали на розірівнні шлюбу, то суд прийшов до висновку, що подальше спільне життя і збереження шлюбу між сторонами є неможливим, а подальше існування шлюбу суперечитиме інтересам кожного з подружжя на створення нової сімї, а також створюватиме невизначеність у правах та обовязках подружжя. Відтак, суд дійшов до висновку про необхідність задоволення позову та розірвання шлюбу між сторонами. Враховуючи положення\~ст. 113 СК України, а також заяву відповідачки, в якій вона просила залишити їй прізвище отримане в результаті шлюбу, то після розірвання шлюбу, позивачці слід залишити прізвище [PERSON]. На підставі ст. ст.\~110,\~112 \~Сімейного кодексу України,

Outcome: approved