Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-26 00:00:00

21 грудня 2017 р. [PERSON] (далі - [PERSON], заявник) звернувся до суду із заявою про встановлення факту смерті його батька [PERSON] (далі по тексту - [PERSON].), який помер [INFO] р. в Автономній Республіці Крим у м. Севастополі. На обґрунтування заяви послався на те, що батько помер на тимчасово окупованій території України, на якій неможливо отримати медичний документ, який може бути прийнятий відділом державної реєстрації актів цивільного стану для здійснення реєстрації смерті відповідно до статті 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану». В судовому засіданні [PERSON] заяву підтримав пославшись на викладені у ній обставини. Дарницький районний у місті Києві відділ державної реєстрації актів цивільного стану надіслав заяву про розгляд справи у відсутність його представника. Заслухавши заявника та дослідивши письмові докази, суд встановив такі обставини. Заявник [PERSON], [INFO], уродженець м. Красноярська, є сином [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER], виданим 29 січня 1977 р. бюро ЗАГС Советського району м. Красноярська. Згідно даних паспорта громадянина України серії [NUMBER], виданого 12 лютого 1998 р. Артемівським РВЛМУ УМВС України в Луганській області, [PERSON] народився [INFO] р. у с. Ясна Поляна Косогорського району Тульської області та був зареєстрований у [ADDRESS]. З пояснень заявника та з довідки про смерть № 1125 від 23 вересня 2016 р. вбачається, що [PERSON] помер [INFO] р. у м. Севастополі. Причиною його смерті зазначено атеросклеротичний кардіосклероз. За приписами ст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» державна реєстрація смерті здійснюється на підставі документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров'я або судово-медичною установою. Форма та порядок видачі документа про смерть, на підставі якого здійснюється державна реєстрація смерті, встановлена Інструкцією про порядок заповнення та видачі лікарського свідоцтва про смерть, затвердженої наказом МОЗ України № 258 від 03.07.2001 р. (далі - Інструкція). Відповідно до положень Інструкції лікарське свідоцтво про смерть видається лікарем медичного закладу, що лікував померлого, на підставі спостережень за хворим і запису в медичній документації, які відображали стан хворого до його смерті, або патологоанатомом на підставі вивчення медичної документації та результатів розтину. Суд визнає загальновідомим, що з 2014 р. вся Автономна Республіка Крим є тимчасово окупованою територією. Відповідно до ст. 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» державні органи та органи місцевого самоврядування, утворені відповідно до Конституції та законів України, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території діють лише на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території України та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків. Оскільки довідка про смерть [PERSON] видана на окупаційною владою та тимчасово окупованій території України, вона є недійсною і не створює правових наслідків, а тому відділ державної реєстрації актів цивільного стану не може здійснити державну реєстрацію його смерті, що є підставою для встановлення факту смерті в судовому порядку. На підставі викладеного,

Outcome: approved