Jurisdiction: civil
Date: 2020-06-16 00:00:00

21 листопада 2020 року позивач звернулася до суду із вказаним позовом. В обґрунтування своїх вимог вказує, що [INFO] померла її мати [PERSON] , яка при житті належну їй частину житлового будинку за адресою [ADDRESS] подарувала її дочці [PERSON] та брату [PERSON] , про що їй було відомо. Знаючи, що іншого спадкового майна, належного на праві власності її матері немає, вона не подавала заяву про прийняття спадщини після її смерті. [INFO] в межах розгляду справи за позовом [PERSON] до [PERSON] про виділ в натурі частки із спільного майна їй стало відомо про наявність спадкового майна, а саме: частки будинку, подарованої матір`ю синові [PERSON] , право власності на яку після укладення договору дарування він не зареєстрував в установленому законом порядку, а значить не набув таке право на отриману в дарунок частку в нерухомому майні. Оскільки зазначена частка житлового будинку за адресою [ADDRESS] є спадковим майном, в жовтні 2019 року вона звернулася до Першої Луцької державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після смерті матері. 14.11.2019 року державним нотаріусом надано відповідь, якою рекомендовано звернутися до суду для визначення додаткового строку для подання заяви прийняття спадщини після смерті [PERSON] . Покликаючись на пропуск нею строку для подання заяви про прийняття спадщини з об`єктивних та поважних причин, просить визначити їй додатковий строк тривалістю два місяці з дня набрання рішенням суду законної сили для подання заяви про прийняття спадщини, яка відкрилася після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] . Позивач [PERSON] та її представник [PERSON] у судовому засіданні заявлені позовні вимоги підтримали з підстав, зазначених у позовній заяві. Просили суд позов задовольнити. Представник відповідача [PERSON] - [PERSON] у письмовому відзиві та судовому засіданні проти позову заперечила, покликаючись на відсутність поважних причин пропуску строку на подання заяви про прийняття спадщини. Вказує також, що частина житлового будинку за адресою [ADDRESS] , на яку вказує позивач та її представник як на спадкове майно, належить брату позивача [PERSON] на підставі нотаріально посвідченого договору дарування від 22.04.2008 року, право власності на яку виникло в нього з моменту прийняття дарунку та фактичного доступу до користування, володіння ним. Відсутність запису у відповідному реєстрі не позбавляє його права власності на частку житлового будинку, здійснити державну реєстрацію якого він позбавлений можливості через наявність самочинного будівництва іншого співвласника [PERSON] Представник Луцької міської ради в судове засідання не з`явився. Подав суду заяву про розгляд справи у його відсутності. Заслухавши учасників справи, з`ясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами, суд дійшов висновку, що у задоволенні позову слід відмовити з наступних підстав. Судом встановлено, що [INFO] померла [PERSON] . Позивач у справі є її рідною дочкою, що сторонами не заперечується. Надаючи правову оцінку відносинам, що склалися між сторонами, суд зазначає наступне. Відповідно до положень частини першої статті 1270 ЦК України, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. З пояснень позивача та її представника встановлено, що [PERSON] дізналася про наявність спадкового майна у зв`язку із розглядом Луцьким міськрайонним судом цивільної справи за позовом [PERSON] до [PERSON] про виділ в натурі частки із спільного майна. Однак, у розглядуваному випадку позивач не навела суду будь-яких поважних причин пропуску нею строку для подання заяви про прийняття спадщини, яка відкрилася ще у 2013 році після смерті її матері. Незнання позивачем щодо наявності та обсягу спадкового майна не є поважною причиною пропуску строку для прийняття спадщини, оскільки про смерть матері позивачу було достовірно відомо, про що вона не заперечила в судовому засіданні. Факт погіршення у позивача стану здоров`я у період з 2012 року по даний час ніяким чином не обґрунтовує поважність пропуску строку для прийняття спадщини, який закінчився ще 2013 року. Крім того, суд звертає увагу на значний строк який пропустила позивач з дня відкриття спадщини (6 років), а отже безпідставне продовження їй строку для прийняття спадщини буде суперечити принципу правової визначеності, який є одним зі складових принципу верховенства права у розумінні практики Європейського суду з прав людини. Щодо доводів учасників справи про наявність спадкового майна чи його склад, суд зазначає, що це не є предметом даного судового розгляду, а тому суд оцінки зазначеним доводам не надає. З наведених мотивів та підстав суд дійшов висновку про необґрунтованість позовних вимог та необхідність відмови у задоволенні позову. На підставі наведеного та

Outcome: dismissed