Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-13 00:00:00

21 грудня 2020 року АТ КБ «ПриватБанк» звернувся з позовом до відповідача про стягнення заборгованості за кредитним договором, в якому просить суд стягнути з [PERSON] на користь АТ КБ «ПриватБанк» заборгованість у розмірі 30607,61 грн. за кредитним договором б/н від 30.07.2014 року. Позовні вимоги мотивує тим, що відповідач звернувся до АТ КБ «Приватбанк» з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписав заяву б/н від 30.07.2014 року. Відповідно до виявленого бажання відповідачу було відкрито кредитний рахунок та встановлено початковий кредитний ліміт. Для користування кредитним картковим рахунком відповідач отримав кредитну картку. Відповідач користувалася картковим рахунок, однак не надала своєчасно Банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов Договору, тому просить стягнути з неї заборгованість по кредитному договору в сумі 30607,61 грн. та судові витрати. Позивач в судове засідання не з`явився, в письмовій заяві просить справу розглядати у відсутності представника позивача, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач та її представник в судове засідання не з`явилися, про дату, час і місце розгляду справи повідомлені у встановленому законом порядку. З поданих представником відповідачки заяв та клопотань вбачається, що відповідачка позовні вимоги не визнає, так як кредитний борг нею сплачений, а більша частина банківських операцій нею не проводилися. Вивчивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку. Судом встановлено, що 30 липня 2014 року [PERSON] підписала анкету-заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у ПриватБанку (а.с. 6). Друкованим текстом анкети-заяви передбачено, зокрема, наступне: «Я згоден(-на) з тим, що ця заява разом з Пам`яткою клієнта, Умовами та Правилами надання банківських послуг, а також Тарифами становить між мною та банком Договір про надання банківських послуг. Я ознайомився(-лась) і згоден(-на) з Умовами та Правилами надання банківських послуг, а також Тарифами банку. Відповідно до довідки АТ КБ «ПриватБанк» [PERSON] були надані кредитні картки, термін дії останньої 07/21 (а.с. 65). Також позивачем до позовної заяви додано розрахунок заборгованості [PERSON] за договором № б/н від 30 липня 2014 року станом на 02.11.2020 р. (а.с. 57-63) та виписку за договором № б/н станом на 04.11.2020 р. (а.с. 41-56). Згідно з наданим банком розрахунком заборгованість [PERSON] за вказаним кредитним договором від 30 липня 2014 року станом на 02 листопада 2020 року становить 30607,61 грн., яка складається із: 23958,53 грн. - заборгованість за тілом кредиту, в тому числі 0,00 грн. - заборгованість за поточним тілом кредиту, 23958,53 грн. - заборгованість за простроченим тілом кредиту; 0,00 грн. - заборгованість за нарахованими відсотками; 6649,08 грн. - заборгованість за простроченими відсотками; 0,00 грн. - заборгованість за відсотками, нарахованими на прострочений кредит згідно ст. 625; 0,00 грн. - нарахована пеня; 0,00 грн. - нараховано комісії. Як вбачається з виписки за договором станом на 04.11.2020 року за карткою серед операцій щодо витрат коштів крім операцій відповідача щодо зняття готівки, переказу коштів, оплату комунальних послуг, оплату покупок, є також операції «списання відсотків за використання кредитного ліміту», «комісія за обслуговування», «пеня за прострочку за кредитом на суму понад 100 грн.» (а.с. 41-56). До кредитного договору банк додав Витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна»: «Універсальна, 30 днів пільгового періоду», «Універсальна, 55 днів пільгового періоду», «Універсальна CONTRACT», «Універсальна GOLD», який відповідачкою не підписаний (а.с. 7). З виписки за картковими рахунками вбачається, що відповідачка користувалася кредитним лімітом (а.с. 41-56). Згідно з довідкою АТ КБ «Приватбанк» про зміну умов кредитування та обслуговування кредитної картки, оформленої на [PERSON] , (договір б/н) сума кредитного ліміту змінювалася і максимально було встановлено 25000 грн. кредитного ліміту (а.с. 64). Також позивачем надано Витяг з Умов та правил надання банківських послуг в ПриватБанку, розміщені на сайті www.privatbank.ua (а.с. 8-32). Проте у цьому витязі відсутня дата формування, відсутні дані про ознайомлення позичальника і її підпис, дані про їх вручення відповідачу на час укладення угоди теж відсутні. Вказане свідчить, що між сторонами склалися спірні правовідносини з приводу виконання кредитного зобов`язання, які регулюються ст. ст.\~526,\~530,\~536,\~610,\~612,\~625,\~1054,\~1055,\~1056-1 ЦК України. Відповідно до частин 1, 2\~статті 207 ЦК України\~правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом статей\~626,\~628 ЦК України\~договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною 1\~статті 638 ЦК України\~передбачено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Статтею 526 ЦК України\~передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до частини першої\~статті 1054 ЦК України\~за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша\~статті 1048 ЦК України). Як передбачено частиною другою\~статті 1054 ЦК України\~до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфу 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). Згідно із частиною першою\~статті 633 ЦК України\~публічним є договір, в якому одна сторона підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. За змістом\~статті 634 цього Кодексу\~договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. За змістом\~статті 1056-1 ЦК України\~в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин, розмір процентів, тип процентної ставки та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів. Відповідно до частини першої\~статті 1048 ЦК України\~позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно зі\~статтею 1049 ЦК України\~позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. За змістом\~статті 549 ЦК України\~неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. Частинами першою, другою\~статті 551 ЦК України\~визначено, що предметом неустойки може бути грошова сума, рухоме і нерухоме майно. Якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства. Згідно з частиною першою\~статті 1050 ЦК України\~якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до\~статті 625 цього Кодексу. Банк, пред`являючи вимоги про стягнення заборгованості за кредитом, просив, у тому числі, крім простроченого тіла кредиту, стягнути також заборгованість за простроченими відсотками в сумі 6649,08 грн. Позивач, обґрунтовуючи право вимоги в цій частині, в тому числі їх розмір і порядок нарахування, крім самого розрахунку кредитної заборгованості за договором від 30 липня 2014 року, посилався на Витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна» та Витяг з Умов та правил надання банківських послуг в ПриватБанку, які викладені на банківськму сайті www.рrivatbank.ua, як невід`ємні частини спірного договору. При цьому, матеріали справи не містять підтверджень, що саме ці Витяг з Тарифів та Витяг з Умов розуміла відповідачка та ознайомилася і погодилася з ними, підписуючи заяву-анкету про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг ПриватБанку, а також те, що вказані документи на момент отримання відповідачкою кредитних коштів взагалі містили умови, зокрема й щодо сплати процентів, та саме у зазначеному в цих документах, що додані банком до позовної заяви, розмірах і порядках нарахування. За таких обставин та без наданих підтверджень про конкретні запропоновані відповідачу Умови та правила банківських послуг, відсутність у анкеті-заяві домовленості сторін про сплату процентів за кредитним договором, надані банком Витяг з Тарифів та Витяг з Умов не можуть розцінюватися як стандартна (типова) форма, що встановлена до укладеного із відповідачем кредитного договору, оскільки достовірно не підтверджують вказаних обставин. При цьому, згідно з ч. 6\~ст. 81 ЦПК України\~доказування не може не може ґрунтуватися на припущеннях. Надані позивачем Правила надання банківських послуг ПриватБанку, з огляду на їх мінливий характер, не можна вважати складовою кредитного договору й щодо будь-яких інших встановлених ними нових умов та правил, чи можливості використання банком додаткових заходів, які збільшують вартість кредиту, чи щодо прямої вказівки про збільшення прав та обов`язків кожної із сторін, якщо вони не підписані та не визнаються позичальником, а також, якщо ці умови прямо не передбачені, як у даному випадку - в анкеті-заяві позичальника, яка безпосередньо підписана останнім і лише цей факт може свідчити про прийняття позичальником запропонованих йому умов та приєднання як другої сторони до запропонованого договору. Судом встановлено, що Витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна» та Витяг з Умов та правил надання банківських послуг, які містяться в матеріалах даної справи, не містять підпису відповідача, тому їх не можна розцінювати як частину кредитного договору, укладеного між сторонами 30.07.2014 року шляхом підписання анкети-заяви, у зв`язку з чим відсутні підстави вважати, що сторони обумовили у письмовому вигляді ціну договору, яка встановлена у формі сплати процентів за користування кредитними коштами та відповідальність у вигляді неустойки (пені, штрафів) за порушення термінів виконання договірних зобов`язань. При виборі і застосуванні норм права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 03 липня 2019 року у справі № 342/180/17 (провадження № 14-131цс19). Отже, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні позовних вимог про стягнення заборгованості за відсотками. Крім того, за змістом позовних вимог станом на 02 листопада 2020 року заборгованість відповідача за тілом кредиту становить 23958,53 грн., у той же час з наданого банком розрахунку вбачається, що банк погашав відсотки за рахунок тіла кредиту (четверта колонка вказаного розрахунку) (а.с. 41-56). Дана обставина також підтверджується наявними операціями з списання відсотків за використання кредитного ліміту (а.с. 57-63). Доказів погодження сторонами договору в письмовій формі такого порядку погашення відсотків позивачем не надано. Такі дії банку не відповідають суті кредитних правовідносин, оскільки проценти за своєю суттю є платою за користування кредитними коштами. Отже, шляхом погашення відсотків за рахунок тіла кредиту банк безпідставно збільшив тіло кредиту на загальну суму 23958,53 грн. Таким чином, відповідач не знаючи постійно сплачував кошти, які позивач безпідставно направив на погашення тіла кредиту, яке утворилося як «Відсотки погашені за рахунок кредиту» у розмірі 32808,71 грн. У зв`язку з цим, у позивача і утворилася неіснуюча заборгованість по тілу кредиту у розмірі 23958,53 грн. З врахуванням того, що банк безпідставно до тіла кредиту зарахував нараховані відсотки на загальну суму 32808,71 грн., відтак суд вважає, що банк не довів наявність у відповідача заборгованості за простроченим тілом кредиту в сумі 23958,53 грн. Крім того, як також, вбачається з розрахунку заборгованості, позивачем безпідставно в односторонньому порядку було збільшено розмір не погодженої сторонами на момент укладення договору річної відсоткової ставки за користування кредитними коштами, а саме з 30,00% на рік до 34,80% на рік та з 34,80% на рік до 43,20% на рік. У анкеті-заяві про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у ПриватБанку №б/н від 30 липня 2014 року процентна ставка не зазначена. Тому, розрахунок позивача нарахованих і погашених (списаних) за рахунок кредиту відсотків як договірних є не вірним та спростовується вище зазначеним, що також свідчить про необґрунтованість вимог позивача в цій частині. Разом з тим, відповідачем, в зазначений вище спірний період, погашалась заборгованість (підтверджується двадцять першою колонкою розрахунку заборгованості). Суд враховує, що за період з 30 липня 2014 року по 02 листопада 2020 року відповідачам було використано 66076,73 грн. кредитних коштів (третя колонка розрахунку), а на погашення заборгованості було внесено 72141,97 грн. (двадцять перша колонка розрахунку) , що також свідчить про не обґрунтованість позовних вимог по стягненню заборгованості за тілом кредита (а.с.57-63). Таким чином, із вказаного розрахунку слідує, що фактично отримані відповідачем кошти повернуті банку в повному обсязі. Враховуючи вищевикладене суд вважає, що в задоволенні позовних вимог Акціонерного товариства Комерційний Банк «ПриватБанк» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором слід відмовити. На підставі викладеного, ст. ст. 207, 509, 526, 549, 551, 626, 628, 633, 634, 1048-1050, 1054 ЦК України,

Outcome: dismissed