Jurisdiction: civil
Date: 2020-05-03 00:00:00

1. Описова частина Короткий зміст позовних вимог та заперечень на позов У липні 2019 року до Малиновського районного суду м. Одеси звернулася[PERSON] з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначила, що з лютого 2005 року з відповідачем у справі перебувала у шлюбі, який у січні 2012 року було розірвано за рішенням Київського районного суду м. Одеси. Від шлюбу мають спільну дитину [PERSON] , [INFO] . Повторно, сторони 24.04.2012 року зареєстрували шлюб. Від шлюбу мають спільну дитину [PERSON] , [INFO] . Причинами розпаду сім`ї стали відсутність взаєморозуміння, несумісність характерів, різні погляди на життя, що зумовило втрату почуття взаємної довіри, любові та поваги. Спільного господарства сторони не ведуть, проживають окремо. Посилаючись на дані обставини, позивачка просить суд шлюб з відповідачем розірвати. 10.07.2019 року ухвалою Малиновського районного суду м. Одеси провадження у справі було відкрито. 03.12.2019 року на підставі клопотання позивача ухвалою Малиновського районного суду м. Одеси сторонам було надано строк для примирення до 03.03.2020 року, цією ж ухвалою провадження по справі зупинено. 28.02.2020 року через канцелярію суду від позивачки надійшла заява про розгляд справи за її відсутності (вхід.№9540) в якій додатково зазначила, що сторони по справі не примирилися, просить суд задовольнити заявлені позовні вимоги, шлюб між сторонами розірвати, справу розглянути за її відсутності (а.с.46). 04.03.2020 року на підставі ухвали Малиновського районного суду м. Одеси провадження по справі поновлено та призначено судове засідання на 22.04.2020 року. Відповідач в судове засідання не з`явився з невідомих суду причин, про дату час та місце розгляду скарги повідомлявся судом у відповідності до вимог ст. 128 ЦПК України. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється. Заяви, клопотання, інші процесуальні дії у справі (забезпечення доказів, вжиття заходів забезпечення позову, зупинення і поновлення провадження, тощо): не застосовувалися. Відповідно до ч. 4 ст. 223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється. У зв`язку з тим, що відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, та відповідачем не подано відзив у встановлений судом термін, в порядку ст. 280 ЦПК України, зі згоди позивача, викладеної в письмовій заяві, суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у матеріалах справи доказів, що відповідає вимогам ст. 223 ЦПК України. 2. Мотивувальна частина Фактичні обставини, встановлені судом Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовна заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 24.04.2012 року між сторонами зареєстровано шлюб, про що Відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Приморському районі Одеського міського управління юстиції, зроблено актовий запис №386, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] (а.с.5). Сторони припинили шлюбні стосунки. Основною причиною припинення сімейних відносин є те, що сторони втратили почуття любові і поваги один до одного, у сторін різні погляди на подружнє життя та сім`ю, подальше спільне життя чоловіка й дружини та збереження шлюбу буде суперечити інтересам подружжя. Мотиви, з яких виходить суд та застосовані норми права У відповідності ст.51 Конституції України, ч.1 ст.24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст. 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Шлюб може укладатися тільки при вільній і повній згоді сторін, що одружуються. Судом встановлено, що шлюбні відносини припинені через відсутність взаєморозуміння. Сім`я фактично розпалася і надалі спільне проживання і збереження сім`ї неможливе. Відповідно до ст. 105 Сімейного кодексу України, шлюб може бути розірваний за заявою одного з подружжя на підставі рішення суду. Згідно зі ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Відповідно до ст. 112 СК України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причину позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини та інші обставини життя подружжя. Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо доказів для встановлення фактичних відносин сторін, суд, зі згоди позивача, відповідно до ст. 280 ЦПК України, вважає можливим постановити рішення при заочному розгляді справи. Суд задовольняє позовні вимоги позивача про розірвання шлюбу, оскільки побудова сімейних відносин повинна здійснюватися на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги і підтримки (ст. 1 СК України) та не може будуватись на примушуванні сторони до навіть формального знаходження в зареєстрованому шлюбі, а тим більш в подружніх відносинах. Відповідно до ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує, у тому числі, питання щодо розподілу між сторонами судових витрат. Судовий збір по справі складає 768,40 грн., які повністю сплачено позивачем при зверненні до суду. Відповідно до ст. 141 ч.1 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Таким чином, суд вважає обґрунтованим стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати, а саме: суму оплаченого судового збору у розмірі 768,40 гривень. На підставі ч.3 ст. 105, ст. ст. 110, 112, 115, Сімейного кодексу України,

Outcome: approved