Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-14 00:00:00

20 травня 2016 року до Деснянського районного суду міста Києва надійшла позовна заява Житлово-будівельного кооперативу «Арсеналець - 25» до [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] про стягнення заборгованості. Вимоги позову обґрунтовано наступним. Житлово-будівельний кооператив «Арсеналець-25» було зареєстровано виконкомом київської міської Ради народних депутатів від 23.01.1985 № 370. Згідно ст.137 Житлового кодексу Української PCP житлово-будівельний кооператив діє підставі статуту, прийнятого відповідно до Примірного статуту і зареєстрованого у встановленому порядку. Позивач має право вживати заходи по стягненню заборгованості за комунальні послуги та плату за утримання будинку та прибудинкової території. Відповідач [PERSON] , є власником квартири [ADDRESS] . В даній квартирі, згідно довідки по ф.№ 3, зареєстровані, проживають та користуються во-комунальними послугами: [PERSON] (власник); [PERSON] (дочка); [PERSON] (дочка); [PERSON] (син); [PERSON] (бувша дружина). В обґрунтування позову зазначено, що на протязі тривалого часу боржники не сплачують за житлово-комунальні послуги в повному обсязі, у зв`язку з чим за ними, згідно з договором про реструктуризацію заборгованості за житлово-комунальні послуги від 24 березня 2011 б/н, та розрахунком поточної заборгованості за комунальні послуги та експлуатаційні витрати, виданим бухгалтерією ЖБК «Арсеналець-25» за період з 01.01.2013 по 30.12.2015 року складає 5766,58 грн. в тому числі: основний борг складає 3089,58 грн., інфляційна складова боргу складає 2423,92 грн., 3% річних - 253,08 грн. Вказано, що з Відповідачем [PERSON] , який є власником особового рахунку по квартирі [ADDRESS] вже укладався договір реструктуризації, які не був виконаний належним чином. Відповідачі неодноразово попереджались про обов`язок виконання укладеного договору реструктуризації та оплату поточних платежів за житлово-комунальні послуги, але боржники не виконують свої обов`язки та відмовляються добровільно погасити заборгованість. Рахунки мешканцям за комунальні послуги та плату за утримання будинку та прибудинкової території виставляються КП ГІОЦ по встановленим тарифам та нормативам. Посилаючись на викладені обставини справи, представник позивача Житлово-будівельного кооперативу «Арсеналець - 25», просить суд: стягнути солідарно з [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] зареєстрованих в [ADDRESS] , на користь Житлово-будівельного кооперативу «Арсеналець-25» ( м. Київ, вул. Ніколаєва, ЗБ, р/р [NUMBER] в Деснянському від.8451 ОБМУ м. Києва, МФО 320230, ЄДРПОУ 22885080) суму боргу за спожиті житлово-комунальні послуги та обслуговування будинку і прибудинкової території в розмірі 2 660,65 гри. 65 коп., інфляційну складову боргу в розмірі 2 558 гри. 56 коп. та 3% річних в розмірі 279 гри. 82 коп. та покласти на відповідачів судові витрати. Ухвалою Деснянського районного суду м. Києва від 14 червня 2016 року відкрито провадження в цивільній справі за позовом Житлово-будівельного кооперативу «Арсеналець - 25» до [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] про стягнення заборгованості. Призначено судове засідання по названій справі. В судовому засіданні 07 березня 2017 року прийнято до розгляду заяву Житлово-будівельного кооперативу «Арсеналець - 25» про збільшення (зміну) позовних вимог, відповідно до якої збільшено позовні вимоги в частині стягнення суми за період з 01.01.2013 по 31.12.2016 року, яка складає: 6649,50 грн., в тому числі: основний борг складає 3464,40 грн., інфляційна складова боргу складає 2828,00 грн., 3 % річних - 357,17 грн., крім того уточнено кількість відповідачів у відповідності з фактично проживаючими в квартирі та банківські реквізити позивача. З урахуванням заяви про збільшення позовних вимог від 28.02.2017 року №30, представник позивача Житлово-будівельного кооперативу «Арсеналець - 25», просить суд: стягнути солідарно з [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] зареєстрованих в [ADDRESS] на користь Житлово-будівельного кооперативу «Арсеналець-25» (м. Київ, вул. Ніколаєва, ЗБ, п/р [NUMBER] в Головному управлінні по м. Києву та Київській області АТ «Ощадбанк» ТВБВ № Ю026/066, МФО 322669, ЄДРПОУ 22885080) суму боргу за спожиті житлово-комунальні послуги та обслуговування будинку і прибудинкової території в розмірі 3464 грн. 40 коп., інфляційну складову боргу в розмірі 2 828 грн. 00 коп. та 3% річних в розмірі 357 грн. 17 коп. та судові витрати. В судовому засіданні 28 липня 2017 року прийнято до розгляду заяву Житлово-будівельного кооперативу «Арсеналець - 25» про збільшення (зміну) позовних вимог, відповідно до якої збільшено позовні вимоги в частині стягнення суми за період з 01.01.2013 по 31.03.2017 року, яка складає: 7434,49 грн., в тому числі: основний борг складає 4065,86 грн., інфляційна складова боргу складає 2982,29 грн., 3 % річних - 386,34 грн. З урахуванням заяви про збільшення позовних вимог від 15.05.2017 року, представник позивача Житлово-будівельного кооперативу «Арсеналець - 25», просить суд: стягнути солідарно з [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] зареєстрованих в [ADDRESS] на користь Житлово-будівельного кооперативу «Арсеналець-25» (м. Київ, вул. Ніколаєва, ЗБ, п/р [NUMBER] в Головному управлінні по м. Києву та Київській області АТ «Ощадбанк» ТВБВ № Ю026/066, МФО 322669, ЄДРПОУ 22885080) суму боргу за спожиті житлово-комунальні послуги та обслуговування будинку і прибудинкової території в розмірі 4065 грн. 86 коп., інфляційну складову боргу в розмірі 2982 грн. 29 коп. та 3% річних в розмірі 386 грн. 34 коп. та судові витрати. Відповідач [PERSON] , яка діє в своїх інтересах та представляє інтереси відповідача [PERSON] , 17 листопада 2017 року подала письмові заперечення, в яких зазначила, що вважають, що позовна заява не підлягає задоволенню, мотивуючи тим, що жодна сума, яка вказана в розрахунках позивача не відповідає дійсним обставинам та є невірною. Зазначили, що представником ЖБК «Арсеналець-25» не надано ніякого документу на підставі якого ЖБК «Арсеналець-25» надає послуги власникам квартири [ADDRESS] . Вказали, що з боку ЖБК «Арсеналець-25» надаються неякісні послуги по утриманню будинку та прибудинкової території. 15 грудня 2017 року набули чинності зміни, внесені до Цивільного процесуального кодексу України Законом України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» від 03.10.2017, № 2147-VIII, яким ЦПК України викладено в новій редакції. Відповідно до Перехідних положень Цивільного процесуального Кодексу України в редакції Закону України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» №2147-VIII від 03.10.2017, справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу. Заяви і скарги, подані до набрання чинності цією редакцією Кодексу, провадження за якими не відкрито на момент набрання ним чинності, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу. 28 грудня 2017 року через канцелярію суду, Відповідач [PERSON] , яка діє в своїх інтересах та представляє інтереси відповідача [PERSON] подала заяву про застосування строку позовної давності, відповідно до якої просять суд відмовити в задоволені позову, застосувавши позовну давність. Представники позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримали повністю з підстав, викладених в позовній заяві, просили задовольнити позовні вимоги. Відповідач [PERSON] , яка діє в своїх інтересах та представляє інтереси відповідача [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги не визнала, посилаючись на те, що жодна сума, яка вказана в розрахунку не відповідає дійсним обставинам та є невірною. Просила суд застосувати до позовних вимог строк позовної давності та відмовити в задоволенні позову. Допитаний в судовому засіданні свідок [PERSON] , суду надала показання, що працює бухгалтером ЖБК «Арсеналець-25». Зазначила, що розрахунок заборгованості робиться на підставі даних, які надає КП «ГІОЦ». Також, було проведено звірку квитанцій відповідачів та інформацію яку має кооператив, всі проплачені суми були враховані при проведені розрахунку заборгованості. Розбіжності виникли, у зв`язку з тим, що відповідачі сплачують заборгованість нерегулярно, вносять виправлення в квитанції та заповнюють власноручно квитанції старого формату. Суд, заслухавши пояснення сторін, показання свідка, дослідивши письмові докази, давши оцінку належності, допустимості, достовірності кожного доказу окремо, а також достатності і взаємного зв`язку доказів у їх сукупності, застосовуючи до визначених правовідносин норми матеріального та процесуального права, вважає, що позовні вимоги є частково обґрунтованими та підлягають частковому задоволенню, виходячи з наступного. Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави ( ч.1 ст. 2 ЦПК України ). Суд при розгляді справи керується принципом верховенства права, розглядаючи справи відповідно до Конституції України, законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, та застосовуючи при розгляді справ, зокрема, Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права ( ч.1,2 та 4 ст. 10 ЦПК України). Згідно п. 1 Статуту Житлово-будівельного кооперативу «Арсеналець-25», зареєстрованого Відділом по керівництву організацією та діяльністю ЖБК при виконкомі Київської Ради народних депутатів від 23.01.1985 року №370, ЖБК «Арсеналець-25» організовується з метою задоволення потреб членів кооперативу та їх сімей в житло шляхом будівництва житлових будинків на 383 квартири /проекти будинків серії Т-2, Т.-4 / Троєщина, Ш мікрорайонів, будинки №12, 13, 13а, Ізо /будівельні номера/ с господарськими прибудовами за власні кошти кооперативу з допомогою державного кредиту, а також для подальшої експлуатації і управління цим будинком. Згідно п. 2 Статуту Житлово-будівельного кооперативу «Арсеналець-25» від 23.01.1985 року №370, ЖБК «Арсеналець-25», організований при виконкомі Київської Ради народних депутатів /рішення №38/2 від 21.01.1985 року/ і виробничим об`єднанням «Завод «Арсенал». Як убачається з матеріалів справи, загальними зборами ЖБК «Арсеналець-25», протокол №1 від 21.12.2016 року, затверджено нову редакцію Статуту Житлово-будівельного кооперативу «Арсеналець-25». Згідно п.1.1. Статуту ЖБК «Арсеналець-25» (нова редакція) - ЖБК «Арсеналець-25» організовано з метою задоволення економічних, соціальних, житлових і інших потреб членів ЖБК на основі об`єднання їх особистих і колективних інтересів на засадах самоврядування і самоконтролю. Цей Статут є новою редакцією статуту ЖБК «Арсеналець-25» зареєстрованого відділом по керівництву організацією і діяльністю ЖБК при виконані Київської міської Ради народних депутатів від 23.01.1985 року №370 (п. 1.2. Статуту). Відповідно до п.1.3. Статуту ЖБК «Арсеналець-25» (нова редакція), до складу членів кооперативу входять власники квартир, що проживають у багатоквартирних будинках за номерами: [ADDRESS] , 1 [ADDRESS] , які були прийняті до дня затвердження Статуту у новій редакції, в тому числі особи, які сплатили пай, але не оформили право власності на надані їм у користування квартири. Відповідно до п.2.1. Статуту (нова редакція) - метою діяльністю ЖБК «Арсеналець-25» є забезпечення потреб членів ЖБК шляхом обслуговування, ремонту, реконструкції та утримання житлових будинків 3, 3А, 3Б, 1/27 та прибудинкової території по [ADDRESS] за рахунок внесків членів ЖБК та іншої діяльності, яка не суперечить чинному законодавству України. Згідно ордеру на житлове приміщення [NUMBER] від 02 липня 1986 року, відповідач [PERSON] разом з [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] вселились в квартиру [ADDRESS] . Крім того, згідно Довідки ЖБК «Арсеналець-25» від 17 травня 2016 року №77, в квартирі [ADDRESS] зареєстровані 7 (сім) осіб, в тому числі: [PERSON] (в.о. рах.), [PERSON] (дочка), [PERSON] (дочка), [PERSON] (син), [PERSON] (був. дружина), [PERSON] (зять), [PERSON] (онук). Власником особового рахунку по вказаній квартирі є [PERSON] . З метою виконання функцій покладених на ЖБК, позивач уклав відповідні договори, а саме: -23 грудня 1998 року з Державним комунальним об`єднанням «КИЇВВОДОКАНАЛ» Договір №6068/4-13 на послуги водопостачання та водовідведення; - 28 серпня 2013 року з Комунальним підприємством «Головним інформаційно-обчислювальним центром» Договір №896 про надання послуг та 01 вересня Додаткову угоду до Договору № 896 від 28/08/2013. Згідно п.3.4. Статуту ЖБК «Арсеналець-25» (нова редакція), ЖБК забезпечує виконання власниками квартир і нежилих приміщень вимог Правил користування приміщеннями житлових будинків та прибудинковими територіями, затвердженими Постановою Кабінету Міністрів України від 08.10.1992 №572. Пунктом 3.5. Статуту ЖБК «Арсеналець-25» (нова редакція), визначено, що Житлово-будівельний кооператив здійснює експлуатацію та ремонт належного йому жилого фонду, прибудинкової території за рахунок коштів кооперативу. Пунктом 3.6. Статуту ЖБК «Арсеналець-25» (нова редакція), визначено, що оплата за користування тепловою та електричною енергією, водопроводом і каналізацією в будинку ЖБК проводиться за тарифами, встановленими для житлового фонду. Відповідно до п.8.2 Статуту ЖБК «Арсеналець-25» (нова редакція), Член ЖБК зобов`язаний, зокрема, п.п.8.2.1. виконувати вимоги Статуту та чинного законодавства (в тому числі земельного) щодо використання своєї власності (квартири та ін..) та майна, що забезпечує функціонування будинку в цілому, за цільовим призначенням з дотриманням правил добросусідства, пожежних, будівельних, санітарних норм та правил користування приміщеннями житлових будинків і прибудинковою територією. Відповідачі є членами ЖБК, а тому відповідно до Закону України «Про житлово-комунальні послуги», ЦК України, Житлового кодексу Української PCP, Статуту ЖБК зобов`язані своєчасно сплачувати платежі на покриття витрат на експлуатацію та ремонт будинку, прибудинкової території та плату за спожиті комунальні послуги, а також виконувати прийнятті рішення загальних зборів членів кооперативу. 24 березня 2011 року ЖБК «Арсеналець-25» в особі голови ЖБК Панаса С.Б., що діє на підставі Статуту та [PERSON] уклали Договір про реструктуризацію заборгованості за житлово-комунальні послуги. Згідно предмету договору, п.1 Підприємство надає громадянину розстрочку у погашені заборгованості з квартирної плати (плати за утримання житла) та плати за комунальні послуги (водо-, тепло-, газопостачання, послуги водовідведення, електроенергія, вивезення побутового сміття та рідких нечистот), що утворилася станом на 01 березня 2011 року на суму 3458,00 грн., з 01 березня 2011 року до 01 березня 2013 року, у тому числі: 2011 рік 144,00 грн., 1728,00 грн., 290,00 грн. Сума поточного щомісячного платежу становить 144,00 грн. Правовідносини із споживання житлово-комунальних послуг регулюються Законом України «Про житлово-комунальні послуги», відповідно до ст.4 якого законодавство України у сфері житлово-комунальних послуг базується на Конституції України і складається з нормативно-правових актів у галузі цивільного, житлового законодавства, цього Закону та інших нормативно-правових актів, що регулюють відносини у сфері житлово-комунальних послуг. У залежності від функціонального призначення житлово-комунальні послуги поділяються на: 1) комунальні послуги (централізоване постачання холодної та гарячої води, водовідведення, газопостачання, централізоване опалення тощо), 2) послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій (прибирання внутрішньо будинкових приміщень та прибудинкової території, санітарно-технічне обслуговування, обслуговування внутрішньобудинкових мереж, освітлення місць загального користування, поточний ремонт тощо), 3) послуги з управління будинком, спорудою або групою будинків (балансоутримання, укладання договорів на виконання послуг, контроль виконання умов договору тощо) (ч. 1 ст. 13 Закону України «Про житлово-комунальні послуги»). Відповідно до ст. 14 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» передбачено розподіл житлово-комунальних послуг за порядком затвердження цін і тарифів на них. Відповідно до частини 7 статті 18 Закону України «Про місцеві державні адміністрації», місцева державна адміністрація регулює ціни та тарифи за виконання робіт та надання житлово-комунальних послуг підприємствами, а також визначає і встановлює норми їх споживання, здійснює контроль за їх додержанням. Згідно зі ст. 13 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» залежно від функціонального призначення житлово-комунальними послугами є, зокрема, комунальні послуги (централізоване постачання холодної та гарячої води, водовідведення, газо- та електропостачання, централізоване опалення, а також вивезення побутових відходів тощо). Відповідно до ст. 19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах. Пунктом 1 ч. 1 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» передбачено право споживача одержувати вчасно та відповідної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством та умовами договору про надання житлово-комунальних послуг, при цьому такому праву прямо відповідає визначений п. 5 ч. 3 ст. 20 цього Закону обов`язок споживача оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Таким чином, згідно із зазначеними нормами закону споживачі зобов`язані оплатити отримані ними житлово-комунальні послуги. Відсутність письмового договору щодо надання житлово-комунальних послуг сама по собі не може бути підставою для звільнення споживача від встановленого законом обов`язку оплати послуг у повному обсязі, якщо він фактично користується ними зі згоди постачальника послуг. В розрізі даного спору зобов`язання відповідача оплатити комунальні послуги не урегульовано окремим договором між сторонами спірних правовідносин, тому зобов`язання щодо сплати житлово-комунальних послуг урегульовано публічним договором надання таких послуг, відповідно до якого відповідач зобов`язана сплати вартість фактично отриманих нею комунальних послуг. Порядок оплати за житлово-комунальні послуги визначений у ст.32 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», якою передбачено, що плата за житлово-комунальні послуги нараховується щомісячно відповідно до умов договору в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. Розмір плати за комунальні послуги розраховується, виходячи з розміру затверджених цін/тарифів та показань засобів обліку або за нормами, затвердженими в установленому порядку. Згідно п.7 Правил користування приміщеннями житлових будинків і гуртожитків, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 08.10.1992 № 572, з наступними змінами, власник та наймач (орендар) квартири, житлового приміщення у гуртожитку зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Тобто, згідно із зазначеними нормами закону споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Частиною 3 ст. 13 Конституції України, ч. 4 ст. 319 ЦК України передбачено, що власність зобов`язує. Відповідно до положення статті 322 Цивільного кодексу України, власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Статтею 162 Житлового кодексу України передбачено, що власник зобов`язаний своєчасно вносити квартирну плату і плату за комунальні послуги. Як свідчить розрахунок заборгованості по комунальним платежам по особовому рахунку № [NUMBER] за період з 01.01.2013 року по 31.03.2017 року, борг відповідачів станом на 31.03.2017 року складає 4065,86 грн., інфляційна складова боргу складає 2982,29 грн., 3 % річних складає 386,34 грн., а всього: 7434,49 грн. Також, з матеріалів справи вбачається, що 25 лютого 2016 року Деснянським районним судом м. Києва було винесено судовий наказ, згідно якого з [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] стягнуто на користь ЖБК «Арсеналець-25» заборгованість за спожиті житлово-комунальні послуги за період з 01.01.2013р. по 31.12.2015р. у розмірі 3089,58 грн., інфляційну складову боргу в розмірі 2423,92 грн. та 3% річних в розмірі 253,08 грн., а також судовий збір в розмірі 689,00 грн. Судом встановлено, що ухвалою Деснянського районного суду м. Києва від 01 квітня 2016 року скасовано судовий наказ №2н-66/16 виданий Деснянським районним судом м. Києва від 25 лютого 2016 за заявою Житлово-будівельного кооперативу «Арсеналець-25» про стягнення заборгованості за спожиті житлово-комунальні послуги за період з 01.01.2013р. по 31.12.2015р. у розмірі 3089,58 грн., інфляційну складову боргу в розмірі 2423,92 грн. та 3% річних в розмірі 253,08 грн., а також судовий збір в розмірі 689,00 грн. на користь останнього з [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] . Відповідач [PERSON] , яка діє в своїх інтересах та представляє інтереси відповідача [PERSON] просить суд застосувати строк позовної давності та відмовити в задоволені позову. Щодо застосування строку позовної давності, слід зазначити наступне. Згідно з ст. 256 ЦК України позовна давність це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (частина четверта статті 267 ЦК України). Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (стаття 257 ЦК України). Відповідно до статті 253 ЦК України перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок. За загальним правилом перебіг загальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (частина перша статті 261 ЦК України). Початок перебігу позовної давності співпадає з моментом виникнення у зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд. Згідно зі ст.264 ЦК України перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов`язку. Позовна давність переривається у разі пред`явлення особою позову до одного із кількох боржників, а також якщо предметом позову є лише частина вимоги, право на яку має позивач. Оскільки відповідачі отримували надані позивачем житлово-комунальні послуги, які своєчасно не оплачували, то порушене право позивача підлягає судовому захисту, враховуючи загальний строк позовної давності до подачі заяви про видачу судового наказу та розмірі заборгованості після видачі судового наказу та його скасування, а отже підлягає задоволенню позовна вимоги щодо стягнення з відповідачів заборгованості за період з 01.03.2016 року по 31.03.2017 року. Крім того, як вбачається з матеріалів справи, згідно копій Повідомлення КП «ГІОЦ» станом на 01.04.2017 року, сплачено борг у розмірі 94,00 грн. та Повідомлення КП «ГІОЦ» станом на 01.06.2017 року, сплачено борг у сумі 13,68 грн., по квартирі [ADDRESS] . Посилання сторони відповідача на сплив строку давності, не припиняє суб`єктивного права кредитора та не є окремою підставою для припинення зобов`язання в односторонньому порядку. У даному випадку докази у справі достовірно вказують на те, що відповідачі не виконали свого зобов`язання перед Позивачем з оплати за спожиті житлово-комунальні послуги та послуг з утримання будинку та прибудинкової території. Таким чином, суд приходить до висновку, що заборгованість відповідачів з оплати наданих житлово-комунальних послуг та послуг з утримання будинку та прибудинкової території за період з 01.03.2016 року по 31.03.2017 року, з урахуванням часткової сплати боргу, перед позивачем становить 3333,76 грн. Згідно п. 35 Правил користування приміщеннями житлових будинків і прибудинковими територіями, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 08.10.1992 року №572, обов`язок по сплаті за обслуговування і ремонт будинку, комунальні та інші послуги покладається на власника, наймача, орендаря житлового приміщення. Що стосується позовних вимог в частині стягнення інфляційних втрат та трьох процентів річних від простроченої суми, то суд вважає необхідним зазначити наступне. Згідно з ч. 1 ст. 509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Відповідно до ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема відшкодування збитків та моральної шкоди. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов`язання повинно виконуватись належним чином згідно з умовами договору та вимогами ЦК України, інших актів цивільного законодавства. Таким чином, правовідносини, в яких замовник зобов`язаний оплатити надану послугу у грошах, а виконавець має право вимагати від замовника відповідної оплати, тобто в якому передбачено передачу грошей як предмета договору або сплату їх як ціни договору, є грошовими зобов`язаннями. З огляду на викладене, правовідносини, які склалися між сторонами з надання житлово-комунальних послуг, є грошовим зобов`язанням, у якому, серед інших прав і обов`язків сторін на боржника покладено виключно певний цивільно-правовий обов`язок з оплати отриманих житлово-комунальних послуг, якому кореспондує право кредитора вимагати сплату грошей за надані послуги. Таким чином, виходячи з юридичної природи правовідносин сторін як грошового зобов`язання, на них поширюється дія ч.2 ст.625 ЦК України, як спеціальний вид цивільно-правової відповідальності за прострочення грошового зобов`язання, відповідно до якої боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Закріплена в пункті 10 частини третьої статті 20 Закону України «Про житлово- комунальні послуги» правова норма щодо відповідальності боржника за несвоєчасне здійснення оплати за житлово-комунальні послуги у вигляді пені не виключає застосування правових норм, установлених у частині другій статті 625 ЦК України. Інфляційне нарахування на суму боргу за порушення боржником грошового зобов`язання, вираженого в національній валюті та трьох відсотків річних від простроченої суми полягає у відшкодуванні матеріальних витрат кредитора від знецінення грошових коштів у наслідок інфляційних процесів та отримання компенсації (плати) від боржника за неправомірне користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові, тому ці кошти нараховуються незалежно від сплати ним неустойки (пені) за невиконання або неналежне виконання зобов`язання. За відсутності оформлених договірних відносин, але у разі існування прострочення виконання грошового зобов`язання зі сплати отриманих житлово-комунальних послуг покладається на боржника відповідальність, передбачена частиною другою статті 625 ЦК України. Така правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 30.10.2013 року у справі №6-59цс13. Суд приходить до висновку, що в межах даного спору ЖБК «Арсеналець-25» правомірно пред`явлено вимоги до відповідачів про стягнення нарахованого індексу інфляції за весь час прострочення та три проценти річних від простроченої суми заборгованості. Таким чином, ураховуючи порушення відповідачем виконання зобов`язань по сплаті коштів за оплату житлово-комунальних послуг та послуг з утримання будинку та прибудинкової території за період з 01.04.2016 року по 31.03.2017 року, суд визнає правомірною вимогу позивача щодо стягнення з відповідачів на його користь втрати від інфляції внаслідок несвоєчасного розрахунку у розмірі - 2419,98 грн. грн., а також 3% річних від простроченої суми заборгованості у розмірі - 391,71 грн. Згідно з ч.3 ст.12 ЦПК України та ч.ч.1,4 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх позовних вимог або заперечень, крім випадків, встановлених ст.82 цього Кодексу. Тобто, сторони мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідачами не надано жодного належного та допустимого доказу на спростування позовних вимог.Доказів належної оплати житлово-комунальних послуг відповідачі суду не надали. Розрахунки сторони відповідача судом не приймаються, оскільки вони не підтверджені доказами, вирахувані на власний розсуд та є приблизними. Крім того, суд вважає, з урахуванням вимог статті 27Закону України «Про житлово-комунальні послуги», що єдиним належним доказом неналежного надання або ненадання відповідних послуг є акт-претензія встановленого Законом зразку. Тому лише наявність такого акту є підставою для суду встановлювати факт ненадання або неналежного надання певних послуг. У відповідності до вимог ч. 2 ст. 79 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Таким чином, з`ясувавши повно, всебічно та об`єктивно усі обставини справи, оцінивши за своїм внутрішнім переконанням надані сторонами докази з точки зору їх належності, допустимості, достовірності, достатності і взаємозв`язку, виходячи з вищевикладених вимог діючого законодавства, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню. а в іншій частині відмовити за у зв`язку із застосуванням до спору наслідків пропуску строків позовної давності. Враховуючи наведене та

Outcome: partial