Jurisdiction: civil
Date: 2020-04-05 00:00:00

20 лютого 2020 року АТ «Державний ощадний банк України» звернулося до суду із позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості в сумі 31974,34 грн., посилаючись на те, що 14.03.2019 року було укладено договір про споживчий кредит № 22-2019-113, відповідно до п.п. 2.2 якого банк надав позичальнику кредит у розмірі 30000,00 грн. на строк 60 (шістдесят) місяців з терміном остаточного повернення кредиту не пізніше 16.03.2024 року, якщо інший строк та/або термін не буде встановлено згідно з умовами кредитного договору. За користування кредитом позичальник зобов`язаний сплачувати банку відповідну плату (проценти) в розмірі 56 % річних. Відповідач взяті на себе зобов`язання виконував не належним чином, внаслідок чого станом на 13.02.2020 року його заборгованість перед банком становить 31974 грн. 34 коп., які він в добровільному порядку сплатити відмовляється, а тому позивач просить його позов задовольнити. Представник позивача подав до суду заяву про розгляд справи без його участі, у випадку неявки відповідача не заперечив, щодо заочного розгляду справи, позовні вимоги підтримав в тому обсязі, що визначений у позовній заяві. Відповідач в судове засідання не з`явився, хоча про час та місце розгляду справи був повідомлений у встановленому законом порядку, заяви про розгляд справи без його участі не надсилав, про причини неявки суд не повідомив. Із письмової згоди представника позивача суд ухвалив проводити заочний розгляд справи, на підставі наявних у справі доказів відповідно до ст. 280 ЦПК України. Враховуючи, що відповідно до положень ЦПК України, розгляд справи здійснюється судом в порядку спрощеного позовного провадження за відсутності учасників справи, відповідно до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Як встановлено в судовому засіданні, що 14.03.2019 року було укладено договір про споживчий кредит № 22-2019-113, відповідно до якого банк надав позичальнику кредит у розмірі 30000,00 грн. на строк 60 (шістдесят) місяців з терміном остаточного повернення кредиту не пізніше 13.03.2024 року, якщо інший строк та/або термін не буде встановлено згідно з умовами кредитного договору. За користуванням кредитом позичальник зобов`язаний сплачувати банку відповідну плату (проценти) в розмірі 56 (п`ятдесят шість) процента (-ів) річних. Зазначена у цьому пункті Договору процентна ставка є фіксованою.(п. 2.4.1). Пунктом 3.3.3 позичальник зобов`язується здійснювати повернення кредиту рівними частинами в розмірі 500,00 грн. та сплату процентів нарахованих на залишок основної суми боргу за кредитом щомісячно до 20 числа місяця наступного за звітним, починаючи з квітня 2019 року, шляхом внесення власних коштів на поточний рахунок, які банк використовуючи право договірного списання коштів, наданого йому згідно з умовами цього договору, списує в рахунок погашення основної суми боргу за кредитом та сплати процентів відповідно до послідовності визначеної Кредитним договором. Проте, відповідач взяті на себе зобов`язання виконував неналежним чином, внаслідок чого станом на 13.02.2020 року його заборгованість перед банком становить 31974 грн. 37 коп., з яких заборгованість по тілу кредиту 26000,00 грн. заборгованість по відсоткам 4527,91 грн., пеня за прострочений борг -987,81 грн., пеня за прострочені відсотки - 401,01 грн., загальна сума 3%річних від прострочених сум по кредиту - 114,24 грн., загальна сума 3% річних від прострочених сум по відсотках - 41,02 грн., втрати від інфляції за несвоєчасне погашення процентів за користування кредитом - 52,46 грн., втрати від інфляції за несвоєчасне погашення комісії - 16,44 грн. Дані обставини підтверджуються копією паспорту споживчого кредиту, копією договору споживчого кредиту, розрахунком заборгованості. Згідно ч.1 ст. 1069 ЦК України, якщо відповідно до договору банківського рахунка банк здійснює платежі з рахунка клієнта, незважаючи на відсутність на ньому грошових коштів (кредитування рахунка), банк вважається таким, що надав клієнтові кредит на відповідну суму від дня здійснення цього платежу. ч. 2 цієї статті визначено, що права та обов`язки сторін, пов`язані з кредитуванням рахунка, визначаються положеннями про позику та кредит (параграфи 1 і 2 глави 71 цього Кодексу), якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк, або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язуються надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірові та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Статтею 526 ЦК України визначено, що зобов`язання має виконуватися алежним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ст.611 п.1 даного Кодексу у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема - припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору. Згідно ст.625 ч.1 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що оскільки відповідач не виконав зобов`язання з повернення грошових коштів ПАТ «Державний ощадний банк України», з нього слід стягнути суму неповернутого кредиту, проценти за користування коштами та пеню. Судові витрати по справі становлять 2102 грн. 00 коп., які слід стягнути з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved