Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-11 00:00:00

1 серпня 2014 року позивач [PERSON] звернулася до суду із позовом до [PERSON] про стягнення аліментів. Свої позовні вимоги позивач обґрунтувала тим, що 22 жовтня 1999 року зареєструвала шлюб із відповідачем [PERSON] Від цього шлюбу народилась донька [PERSON] [INFO], яка проживає з позивачем та знаходиться на її повному утриманні. Відповідач не бере участі у вихованні дитини, не надає добровільно матеріальної допомоги на утримання спільної дитини та не має офіційної роботи. Іншим особам він аліментів не сплачує. Посилаючись на вказані обставини позивачка просила стягнути із відповідача аліменти на утримання доньки [PERSON] за минулий час і щомісяця в розмірі ? частини заробітку виходячи із середньої заробітної плати працівника м.Дніпропетровська, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до повноліття дитини. Під час розгляду справи позивачка змінила свої позовні вимоги, посилаючись на те, що відповідач не має постійного місця роботи і просила стягувати аліменти в твердій грошовій сумі по 800грн. щомісячно. В судовому засіданні вона позов підтримала та пояснила, що відповідач не бажає бачити дитину та спілкуватися з нею, окрім того не приймає участь у вихованні та не надає ніякої матеріальної допомоги на дитину. У неї заробітна плата до 5 тис.грн, але це тимчасово. Відповідач проти позову заперечував, посилаючись на те, що у нього немає постійного заробітку, приблизно отримує 1200грн. Також на його утриманні знаходяться двоє малолітніх дітей, дружина не працює і він офіційно не працевлаштований, а тому не має можливості приймати участь у вихованні та матеріальному забезпеченні дитини. Вислухавши сторони, дослідивши докази, що є в матеріалах справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Вказані вище спірні правовідносини регулюються Сімейним кодексом України. Згідно свідоцтва про шлюб, позивач та відповідач уклали шлюб 22.10.1999р, зареєстрований у відділі реєстрації актів громадського стану Самарської районної ради м.Дніпропетровська, актовий запис 382 (а.с.5). Так, в судовому засіданні встановлено, що згідно свідоцтва про народження відповідач [PERSON], являється батьком [PERSON] (а.с.5). В судовому засіданні було встановлено, що у відповідача на утриманні знаходиться донька [PERSON], [INFO] та донька [PERSON], [INFO]. Також відповідач повідомив, що не має офіційної роботи, заробітну плату отримує у «конверті», а неофіційні доходи не можливо затвердити документально, але має можливість надавати матеріальну допомогу. Відповідач ухиляється від накладеного на нього у відповідності до ст. 180 СК України обов'язку утримувати свою дитину. Це, зокрема виявилось у відсутності будь якого матеріального (грошового) утримання доньки, а також у тому що відповідач жодним чином не приймає участі у виховані дитини. Аліменти відповідач нікому не платить, стягнень по виконавчим документам з відповідача не проводиться, непрацездатних батьків немає. Посилаючись на те, що із відповідачем проживає окремо і він не приймає участі в утриманні дитини, будучи працездатним, просила суд стягувати аліменти в твердій грошовій сумі по 800грн. щомісячно до виповнення доньці 18 років тобто до [INFO] Відповідач в такій редакції заперечував проти позову посилаючись на те, що у нього немає постійного заробітку, також на його утриманні знаходяться двоє малолітніх дітей, дружина не працює і він офіційно не працевлаштований, а тому не має можливості приймати участь у вихованні та матеріальному забезпеченні дитини. Суд вважає, що відповідач зобов'язаний надавати матеріальну допомогу на дитину, оскільки він є батьком і працездатний. Статтею 180 СК України передбачено, що батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Відповідно до ч.1 ст. 181 СК України - способи виконання батьками обов'язку утримування дітей визначаються за домовленістю ними. За ч.3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Згідно до ч.2 ст. 182 СК України, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути менш, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Частиною 1 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дітей, визначається судом. Вирішуючи питання щодо розміру аліментів на дітей, які підлягають стягненню з відповідача, суд приймає до уваги дійсні обставини справи, зокрема те, що відповідач працює, має двох малолітніх дітей, а також його обов'язок по належному утриманню дітей. На підставі викладеного, суд приходить до висновку про необхідність стягнути із відповідача аліменти на дитину у судовому порядку, починаючи стягнення з моменту звернення позивача до суду та до досягнення дитиною повноліття, оскільки відповідач є батьком дитини та зобов'язаний матеріально її утримувати. Суд вважає за можливе частково задовольнити позовні вимоги позивача по стягненню аліментів у розмірі 400грн. з усіх видів заробітків та доходів, на утримання доньки [PERSON], починаючи із дня пред'явлення позову і до досягнення дитиною повноліття щомісячно, оскільки у відповідача на його утриманні знаходяться ще двоє малолітніх дітей. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення у справі в межах платежу за один місяць. На підставі вимог ст. 88 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь держави судовий збір у розмірі 243грн. 60коп.

Outcome: partial