Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-20 00:00:00

21.09.2018р. позивач звернулася до суду із зазначеним позовом, покликаючись на те, що її батькові [PERSON] належав житловий будинок з господарськими спорудами №6 по вул.Зеленій в с.Мостиська Другі Мостиського району Львівської області. Вказує, що 18.02.2018р. її батько [PERSON] помер, а за життя склав заповіт, яким усе своє майно заповів їй (позивачці). Стверджує, що спадкоємців, яким би належало право на обовязкову частку в спадщині не має, матір [PERSON] померла 05.06.2008р. Зазначає, що звернулася в нотаріальну контору із заявою про прийняття спадщини, однак не може в позасудовому порядку оформити право власності на вказаний житловий будинок, оскільки батько (спадкодавець [PERSON]А.) за життя не оформив право власності на таке. З огляду на наведені обставини просить суд ухвалити рішення, яким визнати за нею право власності на вищевказаний індивідуальний житловий будинок з господарськими спорудами. Позивач [PERSON]в судовому засіданні позовні вимоги підтримала, з підстав наведених у позовній заяві, та просила їх задовольнити. Представник відповідача\~ Волицької сільської ради Мостиського району Львівської області в судове засідання не зявився, проте подав заяву, в якій просить справу слухати у його відсутності та проти позову не заперечує. Представник третьої\~особи\~в.о. завідувача Мостиської державної нотаріальної контори в судове засідання не з'явився, проте надіслав\~заяву-повідомленнявід 11.12.2018р. та інформаційну довідку зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) від 10.12.2018р. №54425381, з якої слідує, що спадкова справа після смерті [PERSON],\~яка померла\~05.06.2008р.,\~не заводилась. Третя особа\~ приватний нотаріус Мостиського районного нотаріального округу Львівської області [PERSON] в судове засідання не зявилася, проте подала\~копії сторінок\~спадкової справи\~після смерті\~[PERSON],\~який помер\~18.02.2018р.,\~за №27/2018\~та просив\~справу слухати\~у її\~відсутності. Треті особи [PERSON] та [PERSON] в судовому засіданні проти позовних вимог позивача не заперечили та просили їх задовільнити. У ч.4\~ст.206 ЦПК України\~зазначено, що у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно зясувавши всі фактичні обставини справи, суд вважає, що у відповідності до вимог ст.ст.200, 206 ЦПК України у справі можливо ухвалити рішення про задоволення позову при проведенні підготовчого засідання. Судом встановлено, що 18.02.2018р. відкрилась спадщина внаслідок смерті [PERSON] (батька позивача). До складу даної спадщини входить право власності на житловий будинок з господарськими спорудами по вул.Зелена,6 в с.Мостиська Другі Мостиського району Львівської області, 1950 року будівництва, який належав до суспільної групи «робітничий двір». Спадкодавець [PERSON] за життя розпорядився усім своїм майном, склавши 23.03.2016р. заповіт на імя своєї дочки [PERSON], позивача по справі. Позивач [PERSON] є єдиним спадкоємцем за заповітом даної спадщини. Згідно довідки виданої виконавчим комітетом Волицької сільської ради Львівської області №605 від 02.05.2018р. слідує, що [PERSON], який помер 18.02.2018р., на час смерті був зареєстрований та проживав в [INFO] та разом з ним проживала його дочка (позивачка) [PERSON] Відповідно до копій матеріалів спадкової справи №27/2018 заведеної 10.07.2018р., позивач у встановлені законом строки звернулася в нотаріальну контору із заявою про прийняття спадщини після смерті батька [PERSON] Інших можливих спадкоємців, яким би належало право на обовязкову частку в спадщині спадкодавця [PERSON], - судом не встановлено. Дружина спадкодавця [PERSON] померла 05.06.2008р. В той же час, через відсутність правовстановлюючого документу на спірний житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами позивач не може в позасудовому порядку в повній мірі оформити свої спадкові права та одержати в нотаріальній конторі свідоцтво про право на спадщину на дане спадкове майно, у зв'язку із чим звернулася до суду із зазначеним позовом. Діти спадкодавця (треті особи) [PERSON] та [PERSON] не є в розумінні ст.1241 Цивільного кодексу України спадкоємцями, яким би належало право на обовязкову частку в спадщині. Інструкція про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затверджена заступником Міністра комунального господарства Української РСР 31 січня 1966 року, яка втратила чинність на підставі\~наказу Держжитлокомунгоспу України від 13 грудня 1995 року № 56, передбачала обов'язкову реєстрацію (інвентаризацію) будинків і домоволодінь у межах міст і селищ (п. 4 Інструкції), в тому числі й на підставі записів у погосподарських книгах (п. 20 Інструкції). Тобто записи у погосподарських книгах визнавались в якості актів органів влади (публічних актів), що підтверджують право приватної власності. Вказані обставини сторонами не оспорюються та підтверджуються наявними у справі письмовими доказами, а саме: заявами і поясненнями сторін та третіх осіб; копією свідоцтва про смерть спадкодавця [PERSON] серії І-СГ №482633 від 19.02.2018р. та копією заповіту від 23.03.2016р.; довідками Волицької сільської ради від 02.05.2018р. про склад сімї на час смерті [PERSON]; копією свідоцтва про смерть [PERSON]; листом нотаріуса від 20.08.2018р. №179/02-14, в якому позивачу розяснюється право звернення до суду із позовною заявою «Про визнання права власності на майно в порядку спадкування за заповітом»; копією спадкової справи №27/2018 заведеної після смерті [PERSON]; копією свідоцтва про укладення шлюбу, паспорта позивача; іншими матеріалами справи. Відповідно до ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до іншої особи (спадкоємця). Згідно ст. 1223 ЦК України\~право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у\~статтях 1261 - 1265 цього Кодексу\~(спадкоємці за законом). Правилами\~ст.1268 ЦК України\~встановлено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Прийнята спадщина визнається власністю спадкоємця з часу відкриття спадщини. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого\~статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно (ч.1\~ст. 1297 ЦК України). Практика Верхового Суду України (п.23\~Постанови Пленуму ВСУ «Про судову практику у справах про спадкування» №7 від 30.05.2008 року) при розгляді справ даної категорії вказує на те, що свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розгляду не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Оскільки у даному випадку питання про право позивача на спадщину не може бути вирішено в нотаріальному порядку шляхом видачі свідоцтва про право на спадщину у зв'язку з вищевикладеними обставинами, тому це питання можливо вирішити у судовому порядку шляхом визнання права власності на вищевказане спадкове майно за позивачем у порядку спадкування за заповітом. Відповідно до ч.3 ст.12, ст.81\~цього\~Кодексу, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень,крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази мають бути належними і допустимими у відповідності до вимог ст.ст.77-78 ЦПК України. З огляду на те, що на час відкриття спадщини спадкодавець [PERSON] був фактичним власником спірного майна, хоча і не оформив право власності на таке, то суд вважає, що є всі підстави для визнання за позивачем права власності на вищевказані будинковолодіння в порядку спадкування після смерті останнього, оскільки вона є спадкоємцем за заповітом і прийняла спадщину, а інших спадкоємців, які б мали право на обовязкову частку в спадщині судом не встановлено. На підставі викладеного,

Outcome: approved