Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-18 00:00:00

20 липня 2015 р. Товариство звернулося до суду з вказаним позовом до відповідача. Свої вимоги обґрунтовує тим, що мім публічним акціонерним товариством «Платинум банк» (далі [PERSON]) і [PERSON] укладено кредитні договори № 1068/2313SFPR7 від 27 вересня 2011 р. на суму 6\~108,03 грн, строком до 27 вересня 2014 р. і № 1069/2313SFPR7 від 27 вересня 2011 р. на суму 6\~108,03 грн, строком до 27 вересня 2014 р. Зазначили, що 08 травня 2015 р. між Товариством і товариством з обмеженою відповідальністю «Європейська агенція з повернення боргів» укладено договір факторингу, за яким набула права вимоги на ці борги. Вказали, що [PERSON] не виконує свої зобовязання по договорам кредиту, а тому просять стягнути з неї борг на загальну суму 12\~296,60 грн. В судове засідання представник Товариства не зявився, але надав суду письмове клопотання, в якому вимоги підтримав та просив справу розглянути без його участі. Відповідач [PERSON] будучи своєчасно та належним чином повідомленою за місцем реєстрації про час і місце розгляду справи у судове засідання без поважних причин не зявилася. Про причини неявки суду не повідомила. Дослідивши обставини справи і перевіривши їх письмовими доказами, оцінивши досліджені в судовому засіданні докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню виходячи з наступного. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного Кодексу, а в силу ч. 1 ст. 527 ЦК України боржник зобовязаний виконати свій обовязок, а кредитор прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом. Зі змісту положень ст. 1054 ЦК випливає, що [PERSON] зобовязується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених кредитним договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити відсотки. Зобовязання припиняється виконанням, проведеним належним чином (ст. 599 ЦК). Як вбачається з матеріалів справи і встановлено судом, 27 вересня 2011 р. між Банком та [PERSON] укладено кредитний договір з обслуговування кредитної картки та страхуванням життя позичальника № 1068/2313SFPR7, відповідно до умов якого їй надано кредит на суму 6\~108,03 грн, з процентною ставкою 0,0001 % річних, з комісією за надання кредиту 398 грн, і комісією за обслуговування кредиту 183 грн, на строк 36 місяців, тобто з кінцевим терміном повернення 27 вересня 2014 р. Кредитні кошти Банком шляхом безготівкового перерахування направлені на картковий рахунок боржника. 27 вересня 2011 р. між Банком та [PERSON] укладено кредитний договір з обслуговування кредитної картки та страхуванням життя позичальника № 1069/2313SFPR7, відповідно до умов якого йому надано кредит на суму 6\~108,03 грн, з процентною ставкою 0,0001 % річних, з комісією за надання кредиту 398 грн, і комісією за обслуговування кредиту 183 грн, на строк 36 місяців, тобто з кінцевим терміном повернення 27 вересня 2014 р. Кредитні кошти Банком шляхом безготівкового перерахування направлені на картковий рахунок боржника. Пунктом 1 ч. 1 ст. 512 ЦК визначено, що кредитор у зобовязанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Згідно ст. 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобовязується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату, а клієнт відступає або зобовязується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). 19 червня 2012 р. між Банком та товариством з обмеженою відповідальністю «ФК»Бізнесфінанс» укладено договір факторингу № 20120619-Г, за яким останньому передано Банком права вимоги до [PERSON] за кредитним договором № 1068/2313SFPR7 від 27 вересня 2011 р. 08 жовтня 2012 р. між товариством з обмеженою відповідальністю «ФК»Бізнесфінанс» та товариством з обмеженою відповідальністю «Європейська агенція з повернення боргів» укладено договір факторингу № 2, за яким останньому передано права вимоги до [PERSON] за кредитним договором № 1068/2313SFPR7 від 27 вересня 2011 р. 08 травня 2015 р. між товариством з обмеженою відповідальністю «Європейська агенція з повернення боргів» та Товариством укладено договір факторингу № 1/15-ФКю, за яким останній, тобто позивач набув права вимоги до [PERSON] за кредитним договором 1068/2313SFPR7 від 27 вересня 2011 р. 19 червня 2012 р. між Банком та товариством з обмеженою відповідальністю «ФК»Бізнесфінанс» укладено договір факторингу № 20120619-Г, за яким останньому передано Банком права вимоги до [PERSON] за кредитним договором № 1069/2313SFPR7 від 27 вересня 2011 р. 08 жовтня 2012 р. між товариством з обмеженою відповідальністю «ФК»Бізнесфінанс» та товариством з обмеженою відповідальністю «Європейська агенція з повернення боргів» укладено договір факторингу № 2, за яким останньому передано права вимоги до [PERSON] за кредитним договором № 1069/2313SFPR7 від 27 вересня 2011 р. 08 травня 2015 р. між товариством з обмеженою відповідальністю «Європейська агенція з повернення боргів» та Товариством укладено договір факторингу № 1/15-ФКю, за яким останній, тобто позивач набув права вимоги до [PERSON] за кредитним договором № 1069/2313SFPR7 від 27 вересня 2011 р. З реєстру заборгованостей наданого Товариством видно, що у [PERSON] перед Банком станом на 25 червня 2015 р. існує заборгованість за кредитним договором № 1068/2313SFPR7 у сумі 6\~148,30 грн, з яких: - заборгованість за основною сумою 4\~568,60 грн; - заборгованість за відсотками 732 грн; - заборгованість за пенею 837,70 грн, за кредитним договором № 1069/2313SFPR7 в розмірі 6\~148,30 грн, з яких: - заборгованість за основною сумою 4\~568,60 грн; - заборгованість за відсотками 732 грн; - заборгованість за пенею 837,70 грн. За таких умов Товариство є правонаступником Банку, отже належним позивачем, який має право предявляти зазначені вимоги до боржника у межах вищевказаної суми боргу. Судом зясовано, що відповідач сплатила як за першим, так і за другим договорами по 2\~353 грн і з 01 січня 2012 р. припинила погашення кредитів. Таким чином, з відповідача підлягає стягненню заборгованість за кредитними договорами. За правилами ст. 88 ЦПК з відповідача на користь Товариства слід стягнути судовий збір сплачений при подачі позову до суду.

Outcome: approved