Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-25 00:00:00

19 лютого 2020 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до Вознесенської міської ради про визнання договору купівлі - продажу дійсним в якому вказував, що 07 березня 2002 року між ним та [PERSON] було укладено договір купівлі-продажу, відповідно до якого [PERSON] придбав в останньої житловий будинок [ADDRESS] . В цей же день договір було зареєстровано на Універсальній товарно-сировинній біржі «Номінал» за № 471 . Нотаріально договір сторони не посвідчували. Проте всі істотні умови договору купівлі-продажу були виконані, а саме продавець передала покупцю майно, а покупець прийняв його та сплатив за нього певну грошову суму, обумовлену сторонами договору. Під час оформлення права власності на будинок позивач дізнався, що договір купівлі-продажу є недійсним. Оскільки нотаріальне посвідчення договору купівлі-продажу на час розгляду справи з об`єктивних причин неможливе (сторона договору, а саме продавець майна [PERSON] померла), що перешкоджає позивачу належним чином оформити та розпоряджатися набутим майном, а тому останній просив суд визнати договір дійсним. В судове засідання позивач [PERSON] не з`явився, проте від нього надійшла заява про розгляд справи без його участі в якій він позовні вимоги підтримав у повному обсязі. Представник відповідача - Вознесенської міської ради в судове засідання не з`явилася, проте надала заяву про розгляд справи без її участі, вирішення питання про задоволення позову залишила на розсуд суду. Суд вважав можливим провести розгляд справи без участі позивача та представника відповідача, оскільки матеріали справи містять достатньо інформації для її вирішення. Дослідивши матеріали справи в межах заявлених позовних вимог та на підставі наявних у ній доказів, суд прийшов до наступного. Судом встановлено, що 07 березня 2002 року [PERSON] придбав у [PERSON] житловий будинок [ADDRESS] , зареєструвавши в цей же день письмовий договір купівлі-продажу на Універсальній товарно-сировинній біржі «Номінал» в журналі реєстрації договорів з нерухомістю за №471. Нотаріально договір сторони не посвідчували, ухилившись від цього, проте повністю виконали взяті на себе зобов`язання. [INFO] [PERSON] помела. Під час оформлення права власності на будинок позивач дізнався, що договір купівлі-продажу є недійсним. Нотаріальне посвідчення договору купівлі-продажу на час розгляду справи з об`єктивних причин неможливе (сторона договору, а саме продавець майна [PERSON] померла), що перешкоджає позивачу належним чином оформити та розпоряджатися набутим майном Ст. 9 Житлового Кодексу України вказує, що громадяни України мають право на придбання будинків і квартир на біржових торгах. При укладенні договору сторони угоди узгодили всі її істотні умови і виконали свої зобов`язання, але не здійснили нотаріального посвідчення цього договору, як того вимагала ст. 227 ЦК України 1963 року (чинна на час придбання майна). З положень ч. 1 ст. 47 ЦК України 1963 року вбачається те, що угода, укладена з порушенням вимог про її обов`язкове нотаріальне посвідчення, вважається недійсною. Проте, згідно ч. 2 ст. 47 ЦК України 1963 року, якщо одна зі сторін повністю або частково виконала угоду, що потребує нотаріального посвідчення, а друга сторона ухиляється від нотаріального оформлення угоди, суд вправі за вимогою сторони, яка виконала угоду, визнати угоду дійсною. В цьому разі наступне нотаріальне оформлення угоди не вимагається. В п. 4 постанови від 28 квітня 1978 року №3 «Про судову практику в справах про визнання угод недійсними» (зі змінами) Пленум Верховного Суду України зазначив, що з підстав недодержання нотаріальної форми визнаються недійсними тільки угоди, які відповідно до чинного законодавства підлягають обов`язковому нотаріальному посвідченню, зокрема, договори довічного утримання; застави, купівлі-продажу (в тому числі при придбанні на біржових торгах) міни або дарування жилого будинку (квартири) чи його (її) частини; дарування іншого майна на суму понад 500 крб. і валютних цінностей на суму понад 50 крб. Якщо така угода виконана повністю або частково однією з сторін, а друга сторона ухиляється від її нотаріального оформлення, суд на підставі ч.2 ст.47 ЦК за вимогою сторони, яка виконала угоду, її правонаступників або прокурора вправі визнати угоду дійсною. Враховуючи встановлені обставини, суд вважає, що цивільне право позивача підлягає захисту, а позов - задоволенню.

Outcome: approved