Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-18 00:00:00

21.10.2016р. [PERSON] звернулася до Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська з позовом про стягнення аліментів на утримання малолітньої доньки. В обґрунтування позовних вимог, позивачка в позовній заяві посилалася на те, що сторони зареєстрували шлюб 18.03.2014р. у Жовтневому ВРАЦС цивільного стану м. Дніпропетровська. Від даного шлюбу сторони мають малолітню доньку [PERSON], 11.04.2014р.народження, яка проживає з позивачкою та знаходиться на її утриманні. Відповідач матеріальну допомогу на утримання доньки не надає, у звязку з чим позивачка 19.12.2016р. уточнила розмір аліментів та просила суд стягувати з відповідача аліменти на утримання малолітньої доньки у розмірі 1000 грн. щомісячно до досягнення донькою повноліття. Крім того, в наданій до суду заяві 19.12.2016р. позивачка просила задовольнити позов, з урахуванням уточнення до позовних вимог, та розглядати справу за її відсутності, без фіксації судового процесу технічними засобами, винести у справі заочне рішення суду (а.с.№20). Відповідач [PERSON] в судові засідання 23.11.2016р. та 19.12.2016р. повторно не зявився, про дату та час слухання справи двічі повідомлявся належним чином за адресою, наданою ВАДР управління з питань громадянства, реєстрації та роботи з громадянами з тимчасово окупованої території України ГУДМС України в Дніпропетровській області (а.с. № 15), про що в матеріалах справи є поштові повідомлення ( а.с № 12,19), про причини неявки суд не сповістив. Таким чином, суд вважає за можливе на підставі ч. 4 ст. 169 та ч. 1 ст. 224 ЦПК України ухвалити заочне рішення в судовому засіданні за відсутності сторін. Справа розглянута відповідно до положень ч. 2 ст. 197 ЦПК України без фіксації судового процесу технічними засобами. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що батьком малолітньої дитини [PERSON], 11.04.2014р. народження є відповідач (а.с. № 4). Малолітня донька мешкає зі своєю матірю [PERSON] та знаходяться на її утриманні, що підтверджується довідкою про склад сім,ї ( а.с. № 9). Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобовязані утримувати своїх неповнолітніх дітей. Згідно ч. 1 ст. 191 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у твердій грошовій сумі, починаючи від дня пред`явлення позову. Відповідно до ч.1 ст. 184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення , суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Оскільки позивачка просила стягувати аліменти у твердій грошовій сумі у розмірі 1000 грн. щомісячно, крім того, враховуючи, що відповідач не надав суду жодних заперечень щодо розміру аліментів, не надав суду відомостей щодо місця роботи, наявності або відсутності у нього інших дітей, суд вважає за можливе стягувати з відповідача на користь позивачки аліменти у зазначеному розмірі щомісячно до досягнення донькою повноліття, починаючи стягнення із дня подачі позову, а саме з 21.10.2016р. При визначенні розміру аліментів, суд виходить з того, що та сума, на стягненні якої наполягає позивачка, фактично дорівнює ? частину від середньої заробітної плати по м. Дніпропетровську, яка складає 4036 грн. 44 коп. та в незначному розмірі перевищує 50% прожиткового мінімуму на дитину у віці до 6 років. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення у справі в межах платежу за один місяць. Обговорюючи питання щодо розподілу судових витрат, з огляду на те, що позивачка при предявленні позову була звільнена від сплати судового збору, то на підставі ст. 4 Закону України «Про судовий збір», суд вважає за можливе стягнути з відповідача на користь держави судовий збір у розмірі 551грн. 20 коп. На підставі викладеного,

Outcome: approved