overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-27 00:00:00

21.01.2015р. [PERSON] звернувся до суду з цим позовом, вказуючи, що [INFO] померла його баба - [PERSON]. Після її смерті відкрилася спадщина у вигляді земельної ділянки, що розташована на території Черемошненської сільської ради Погребищенського району Вінницької області. [PERSON] являється спадкоємцем за заповітом. Позивач не має можливості успадкувати майно у зв'язку з відсутністю правовстановлюючого документа щодо прийняття спадщини. В судове засідання позивач не з'явився, просив провести розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, про що до суду повідомив у телефонному режимі. Представник Черемошненської сільської ради просив розгляд даної справи провести без його участі, позовні вимоги визнав в повному обсязі, про що до суду повідомив відповідною заявою. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з огляду на таке. Беззаперечно встановлено, що померла [INFO] [PERSON] (свідоцтво про смерть а.с. 7) була власницею земельної ділянки, що розташована на території Черемошненської сільської ради Погребищенського району Вінницької області. Після смерті спадкодавця позивач [PERSON] являється спадкоємцем за заповітом (а. с. 8). Позивач має намір успадкувати майно померлої баби, проте успадкувати майно не має можливості у зв'язку з відсутністю правовстановлюючих документів щодо прийняття спадщини. Дані правовідносини у системному зв'язку регулюються: · ч.1 ст. 1 Протоколу 1 Конвенції про захист прав і основоположних свобод, яка передбачає право на ефективне мирне володіння майном; · ст. 328 ЦК України, за змістом якої фізична або юридична особа може набути право власності на підставах, що не заборонені законом; · ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. · ст. 1218 ЦК України, відповідно до якої до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Оскільки в судовому засіданні беззаперечно доведено, що [PERSON], яка померла [INFO]., володіла земельною ділянкою, що розташована на території Черемошненської сільської ради Погребищенського району Вінницької області. [PERSON] як спадкоємець за заповітом, має намір успадкувати майно померлої баби, проте успадкувати майно не має можливості у зв'язку з відсутністю правовстановлюючого документа щодо прийняття спадщини, то з метою захисту майнових прав позивача, необхідно визнати за ним право власності на земельну ділянку, яка належала його померлій бабі.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-02 00:00:00

21.01.2015р. [PERSON] звернулась з позовом до відповідача про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої доньки в розмірі 1/4 частини усіх видів його доходів щомісяця, вказуючи, що вони з відповідачем перебувають в зареєстрованому шлюбі, позов про розірвання якого перебуває в суді. Під час шлюбу [INFO] у них народилась донька [PERSON], яка проживає з нею та знаходяться на її утриманні. Відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини не надає. Позивач в судовому засіданні підтримала свої позовні вимоги та просила їх задовольнити. Відповідач позов визнав в повному обсязі та проти його задоволення не заперечував. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд дійшов слідуючого. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі. Під час шлюбу [INFO] у них народилась донька [PERSON] (а.с. 3), яка проживає разом з позивачем (а.с. 8) та знаходиться на її утриманні. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. За змістом ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Статтею 183 СК України визначено, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Згідно із ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує, стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Судом встановлено, що відповідач є працездатним, не працює, інших дітей не має. Таким чином, враховуючи вище викладене, те, що відповідач визнав позов, суд вважає, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню в повному обсязі. В силу ст. 88 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача судовий збір в сумі 243 грн. 60 коп. в доход держави.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-12 00:00:00

21.01.2015р. [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою про розірвання шлюбу з [PERSON], зареєстрованого 16 грудня 2005 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Приморського районного управління юстиції Запорізької області (актовий запис № 125), посилаючись на те, що сім'я розпалася остаточно, бажання продовжувати шлюбні відносини відсутнє, тому вона просить суд розірвати шлюб. Вказує, що вони проживають окремо, спір про розподіл майна відсутній, шлюб у неї та відповідача перший. Їх спільна неповнолітня дитина буде мешкати з нею. В судове засідання сторони не з'явились, проте від них надійшли заяви за якими позивач наполягає на позовних вимогах, відповідач проти позову не заперечує (а.с.17,18). Вивчивши матеріали по справі, суд може розглянути справу та ухвалити рішення за правилами ст. 174 ЦПК. Судом встановлено, що згідно свідоцтва про шлюб сторони уклали шлюб 16.12.2005 року Відділом РАЦС Приморського РУЮ Запорізької області (актовий запис №125) (а.с.6). Від шлюбу сторони мають сина - [PERSON], [INFO], про що свідчить свідоцтво про народження (а.с.7). Сім'я розпалась остаточно, спільне господарство не ведеться. Бажання до примирення у сторін відсутнє. Відновити шлюб неможливо, так як, між сторонами відсутня любов, взаємна довіра і повага. Згідно ст. 111 СК України, суд приймає міри до збереження шлюбу, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства. В даному випадку, позивач вважає неможливим, з моральної точки зору, продовжувати шлюбні відносини, тому суд не може зобов'язати сторони прийняти заходи до примирення. Таким чином, позов є обґрунтованим і підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-01 00:00:00

21.01.2015 р. [PERSON] та [PERSON] звернулися до суду з позовом до свого сина [PERSON] про стягнення аліментів на своє утримання в розмірі по 1/8 частини всіх видів заробітку відповідача на кожного з батьків. Вказують, що відповідач проживає окремо матеріальної допомоги на їх утримання не надає, працює водієм, має постійний заробіток, одного утриманця. Вони є непрацездатними за віком 1952 та 1951 р.народження, потребують допомоги, батько [PERSON] є інвалідом 3-ї групи. Позивачі надали суду заяву про підтримання позову та розгляд справи в свою відсутність. Відповідач надав заяву про визнання позову. Оскільки відповідач позов визнав, відповідно до ст. 174 ч.4 ЦПК України суд приймає визнання позову відповідачем, яке здійсненими судом заходами по перевірці на думку суду, не суперечить вимогам закону, позов є законним, та для його задоволення маються всі законні підстави. Родинні відносини батьків та сина, розмір доходу підтверджується наданими позивачами доказами Відповідно до ст.ст.202, 205 Сімейного Кодексу України - повнолітні дочка, син зобов'язані утримувати батьків, які є непрацездатними і потребують матеріальної допомоги. Суд визначає розмір аліментів на батьків у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) з урахуванням матеріального та сімейного стану сторін. При визначенні розміру аліментів та додаткових витрат суд бере до уваги можливість одержання утримання від інших дітей, до яких не пред'явлено позову про стягнення аліментів, дружини, чоловіка та своїх батьків. На підставі ст.ст.202, 205 Сімейного Кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-01 00:00:00

21.01.2015р. до Слов'янського міськрайонного суду звернулась [PERSON] з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, підтверджуючи свої позовні вимоги тим, що вона з відповідачем з 12.06.1999 року по 05.06.2012 року перебувала у зареєстрованому шлюбі, від якого мають неповнолітню дитину - сина [PERSON], [INFO], який проживає з нею і знаходиться на її утриманні. Відповідач добровільно надавати матеріальну допомогу на утримання сина не бажає. Просить суд стягнути з відповідача на свою користь аліменти на утримання неповнолітньої дитини у розмірі 1/3 частини усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 30% від прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно, до повноліття сина. Позивач [PERSON] у судове засідання не з'явилась, але надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутністю, просила позовні вимоги задовольнити, від вимог в частині негайного виконання рішення в межах суми плати за один місяць відмовилась. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явився, але надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутністю, позовні вимоги визнав частково, просив суд стягнути з нього аліменти на утримання дитини у розмірі 1/4 частини усіх видів його заробітку, але не менше 30% від прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку. Відповідно до ч. 1 ст. 61 ЦПК України обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Згідно ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення; мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Позивачем суду жодних підтверджень того, що неповнолітній [PERSON] потребує на своє утримання додаткових витрат не надала, у зв'язку з чим суд приходить до висновку про необхідність та достатність визначення розміру аліментів, які підлягають стягненню на її утримання з відповідача, як 1/4 частка від заробітку (доходу) останнього. Таким чином у суду є усі підстави для часткового задоволення позовних вимог та стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання неповнолітньої дитини - сина [PERSON], [INFO], у розмірі 1/4 частини усіх видів його заробітку (доходу), але не менш 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 21.01.2015 р. та до повноліття [PERSON]

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-25 00:00:00

21.01.2015р. до суду з позовною заявою звернувся [PERSON] до [PERSON]про розірвання шлюбу. В обґрунтування позову позивач зазначив, що 21 листопада 2003 р. позивач зареєстрував шлюб з відповідачем у Коротичанській селищній раді Харківського району Харківської області. Спільне життя з відповідачем не склалося внаслідок різних характерів, поглядів на життя, що призвело до повного відчуження, почуття любові та поваги втрачені. Подальше сімейне життя та збереження шлюбу неможливе. Від шлюбу мають дитину. Позивач в судове засідання не з'явився, але надав до суду заяву, згідно якої свої позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить суд їх задовольнити (а.с. 12). Відповідач в судове засідання не з'явилася, але надала суду заяву, згідно якої позов визнала у повному обсязі та просила його задовольнити (а.с. 13). Суд, дослідивши докази, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Сторони знаходяться в зареєстрованому шлюбі з 21.11.2003 року, який зареєстрували у Коротичанській селищній раді Харківського району Харківської області, актовий запис № 29, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] (а.с.4). Від шлюбу у сторін є дитина: [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження дитини серії [NUMBER], виданим Коротичанською селищною радою Харківського району Харківської області (а.с.4). Однак сторони сумісно не проживають з 2014р., спільного господарства не ведуть, подружніх стосунків не підтримують, в наслідок чого ставлення один до одного склалося, як між сторонніми особами. За таких обставин примирення сторін та поновлення подружніх стосунків, відновлення сім'ї, яка фактично розпалася, є неможливим. І подальше формальне збереження шлюбу не відповідає інтересам позивача. Тому шлюб необхідно розірвати. Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-25 00:00:00

21.01.2015 року [PERSON] звернувся до Малиновського районного суду м. Одеси з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. При цьому позивач посилається на те, що між ним та відповідачкою 11 жовтня 1996 року було зареєстровано шлюб у відділі державної реєстрації актів цивільного стану у Київському районі реєстраційної служби одеського міського управління юстиції, актовий запис № 848. Так, позивач у позові посилається на те, що сторони не проживають разом, не ведуть спільного господарства та шлюбні стосунки між сторонами припинилися. Спільне життя з відповідачем не склалося , погіршились відносини, сторони перестали спільно вести господарство, подружні стосунки фактично припинились. З 2005 року шлюбні відносини між сторонами фактично припинилися, сторони проживають окремо один від одного, будь-які стосунки не підтримують, спільне господарство не ведуть, втратили почуття кохання один до одного, шлюб став носити формальний характер. Перебування у шлюбі з відповідачкою істотно порушує права позивача, так як він не має можливості укласти шлюб з іншою особою. Спору про поділ майна, набутого під час шлюбу, між сторонами немає. Виходячи з вищевказаного позивач звернувся до суду. Представник позивача в судове засідання не з'явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, позов підтримав повному обсязі. Проти заочного розгляду справи не заперечував. Відповідач в судове засідання не з'явилась, про час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином за допомогою ЗМІ, причини неявки суду не повідомила. Відповідно до ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 11 жовтня 1996 року між [PERSON] та [PERSON] було зареєстровано шлюб у відділі державної реєстрації актів цивільного стану у Київському районі реєстраційної служби одеського міського управління юстиції м. Одеси, про що було зроблено актовий запис № 848. Вказане підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER].Прізвище дружини після державної реєстрації шлюбу - «[PERSON]». Сторони не підтримують шлюбні відносини, спільного господарства не ведуть, будь-які стосунки не підтримують, втратили почуття любові та поваги один до одного, шлюб став носити формальний характер, неповнолітніх дітей у сторін не має, майнового спору між ними немає. За таких обставин суд приходить висновку, що подальше спільне життя подружжя суперечить інтересам сторін, а шлюб носить формальний характер, тому його слід розірвати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-26 00:00:00

21.01.2015 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про визнання договору купівлі-продажу дійсним мотивуючи тим, що між нею та матір'ю відповідачки - [PERSON], яка померла [INFO], на біржі було укладено договір купівлі-продажу 9/25 часток домоволодіння по [ADDRESS]. Усі суттєві умови були сторонами виконані, але договір купівлі-продажу нерухомого майна не було нотаріально посвідчено, у зв'язку з чим позивачка звернулася до суду. В судове засідання позивачка не з'явилася, надала до суду заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримала і просила задовольнити. Відповідачка у судове засідання не з'явилася, надала до суду заяву про розглдя справи у її відсутність, позовні вимоги визнала. Представник третьої особи - Південної Товарної Біржи в судове засідання не з'явився, причину неявки суду не повідомив, про день і час розгляду справи був повідомлений належним чином. Дослідивши матеріали справи, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав: Судом встановлено, що відповідачка по справі [PERSON] є донькою [PERSON], яка померла [INFO] (свідоцтво про смерть [NUMBER] від 18.08.1999р.). 20 червня 1997 року на Південній Товарній Біржі за реєстровим номером 6792 між [PERSON] і [PERSON] був укладений договір купівлі-продажу 9/25 часток домоволодіння по [ADDRESS]. Оскільки усі суттєві умови за договором купівлі-продажу сторонами були повністю виконані, тому договір на підставі ст. 220 ч. 2 ЦК України може бути визнаний дійсним.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-23 00:00:00

21.01.2015 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, зазначивши в позовній заяві, що 14.02.2011 року у відділі Державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Кобеляцького РУЮ у Полтавській області зареєстрував шлюб з відповідачем, актовий запис № 5. Спільне проживання припинили по тій причині, що між ними постійно виникали сварки та непорозуміння, які призвели до втрати почуття любові та поваги одне до одного. Від шлюбу неповнолітніх дітей не мають. Позивач [PERSON] в судовому засіданні підтримав позовні вимоги та наполягав на розірванні шлюбу з [PERSON] Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позов не визнала та прохала не розривати шлюбу, надавши їй строк для примирення. Суд, перевіривши та дослідивши матеріали справи, заслухавши сторін, вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено обставини, що сторони припинили спільне проживання в листопаді 2014 року, тому подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-16 00:00:00

21.01.2015 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів в розмірі 1/4 частини всіх видів її заробітку на утримання дитини, посилаючись на те, що він є опікуном [PERSON], [INFO]. Позивач зазначив, що відповідачка є матір'ю цієї дитини, але рішенням Миколаївського районного суду Миколаївської області від 25.11.2014 року вона позбавлена батьківських прав. Зазначаючи про обов'язок відповідачки утримувати дитину, просить стягувати аліменти на утримання дитини на свою користь. Позивач в судове засідання не з'явився, надавши письмову заяву про підтримання позову, в якій одночасно клопотав про розгляд справи за його відсутності. Відповідачка в судове засідання також не з'явилася, надавши заяву про визнання позову з клопотанням розглядати справу за її відсутності. Дослідивши в судовому засіданні надані сторонами письмові докази по справі, суд дійшов наступного. Відповідачка є матір'ю [PERSON], [INFO]. (а.с. 3) Рішенням Миколаївського районного суду Миколаївської області від 25.11.2014 року відповідачка позбавлена батьківських прав щодо своєї дитини. (а.с. 4) Розпорядженням голови Миколаївської районної державної адміністрації № 371-р від 29.12.2014 р. позивач призначений опікуном [PERSON], [INFO]. (а.с. 5) Дитина проживає разом з позивачем і знаходиться на його утриманні. (а.с. 6) У відповідності до ст. 180 СК України відповідачка, яка є матір'ю дитини, зобовязана утримувати її до досягнення нею повноліття. Крім того, згідно ст. 166 ч. 2 СК України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов'язку щодо утримання дитини. При цьому судом не встановлено обставин, які б унеможливлювали виконання обовязку відповідачкою по утриманню дитини. За таких обставин, на підставі ст. ст. 180, 182, 183 СК України позов підлягає задоволенню з визначенням розміру аліментів - 1/4 частини усіх видів заробітку (доходів) відповідачки. З відповідачки також належить стягнути судові витрати в дохід держави.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-16 00:00:00

21.01.2015 року [PERSON] звернувся до суду із заявою про визнання недієздатним його брата [PERSON], посилаючись на те, що він внаслідок хвороби та постійних психічних розладів не може усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними, потребує постійного стороннього догляду. Визнання [PERSON] недієздатним йому потрібно для оформлення опіки над ним. В судовому засіданні [PERSON] 29.01.2015 року заявлені вимоги підтримав. В судове засідання 17.03.2015 року [PERSON] не з»явився, згідно поданої заяви просив розгляд справи проводити у його відсутності, заяву задовольнити. Представник заінтересованої особи - сільський голова Хорошівської сільської ради в судове засідання не з'явився, направив до суду заяву в якій просив справу розглянути без його участі, вимоги визнав. Заслухавши пояснення заявника, ознайомившись із його письмовою заявою, дослідивши матеріали справи, суд прийшов до переконання, що вимоги заявника підлягають задоволенню. Так, із пояснення заявника, амбулаторної карти [PERSON] вбачається, що [PERSON] є інвалідом другої групи з діагнозом епілептична хвороба з частими судомними нападами та вираженою недоумкуватістю. Амбулаторною судово-психіатричною експертизою №129 Хмельницької обласної психіатричної лікарні №1 від 26 лютого 2015 року, проведеною на підставі ухвали Білогірського районного суду від 29 січня 2015 року, встановлено, що [PERSON] страждає хронічно протікаючим душевним захворюванням у вигляді органічного розладу особистості внаслідок епілепсії з вираженими змінами, вираженим зниженням інтелекту. Цим розладом він страждає з 15 річного віку. [PERSON] в силу свого психічного розладу здоров»я не може розуміти значення своїх дій та не може керувати ними. Частиною першою ст. 39 ЦК України передбачено, що фізична особа може бути визнана судом недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу не здатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними. Ч. 1 ст. 60 цього кодексу встановлено, що суд встановлює опіку над фізичною особою у разі визнання її недієздатною. Таким чином, зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для визнання [PERSON] недієздатним та встановлення над ним опіки. На підставі наведеного,

Outcome: approved