Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-10 00:00:00

21.03.2019 року [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] , в якій просить розірвати шлюб між нею та відповідачем, зареєстрований Відділом реєстрації актів громадянського стану Заводського району м. Миколаєва, актовий запис №81, та стягнути з відповідача на її користь витрати по сплаті судового збору. Позовні вимоги позивач обґрунтувала тим, що з 15.03.2002 року сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу спільних неповнолітніх дітей не мають. Протягом останнього часу сімейне життя між ними поступово погіршувалось, що в кінцевому результаті призвело до припинення між ними шлюбних відносин. З березня 2018 року шлюбні відносини між подружжям припинені, спільне господарство не ведеться, їх шлюб носить лише формальний характер. Подальше примирення та збереження шлюбу є неможливим, так як це суперечить інтересам позивача. На підставі викладеного просить вказаний шлюбу розірвати. Позивач [PERSON] та її представник [PERSON] до судового засідання не з`явились, суду надали заяву про розгляд справи за їх відсутності, заявлені позовні вимоги підтримують в повному обсязі, наполягають на задоволенні позову, не заперечують проти винесення заочного рішення. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, причину неявки суду не повідомив, про день і час розгляду справи повідомлявся належним чином, відзив до суду не надав, у зв`язку з чим справа розглядалась відповідно до вимог ст. 280 ЦПК України. Дослідивши надані матеріали, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню, виходячи з наступного. У відповідності до ч.1 ст. 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Згідно ч.2 ст. 3 СК України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Подружжя вважається сім`єю і тоді, коли дружина та чоловік у зв`язку з навчанням, роботою, лікуванням, необхідністю догляду за батьками, дітьми та з інших поважних причин не проживають спільно. У судовому засіданні встановлено, що 15.03.2002 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено шлюб, зареєстрований Відділом реєстрації актів громадянського стану Заводського району м. Миколаєва, актовий запис №81, що підтверджується свідоцтвом про одруження серії [NUMBER] , яке міститься в матеріалах справи. Протягом останнього часу сімейне життя між сторонами поступово погіршувалось, що в кінцевому результаті призвело до припинення між ними шлюбних відносин. Кожен з подружжя має діаметрально протилежні погляди на шлюб та сім`ю. З березня 2018 року шлюбні відносини між подружжям припинені, спільне господарство не ведеться, їх шлюб носить лише формальний характер. Подальше примирення та збереження шлюбу є неможливим, так як це суперечить інтересам позивача. Відповідно до ч.1 ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно ч.1 ст. 55 СК України дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Як вбачається зі змісту ч.3 та ч.4 ст. 56 СК України, кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Згідно ч.3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Відповідно до ч.1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Судом встановлено, що фактичні шлюбні відносини між подружжям припинені, сторони не ведуть спільного господарства, шлюб існує лише формально. Згідно ч.2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. За такого, враховуючи що шлюб між сторонами існує лише формально, а фактичні шлюбні відносини між ними припинені, беручи до уваги небажання позивача відновлювати шлюбні відносини, суд вважає, що їх сім`я розпалася остаточно і зберегти її неможливо, тому згідно зі ст. ст. 110, 112 СК України позов підлягає задоволенню. Окрім того, відповідно до ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сплачений судовий збір у розмірі 768,40 грн. На підставі наведеного та

Outcome: approved