Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-27 00:00:00

1. Стислий виклад позиції позивача, заперечення відповідача: Позивач [PERSON] звернулась до суду із позовом до Публічного акціонерного товариства КБ «ПриватБанк» про стягнення грошових коштів. В обґрунтування позову позивач зазначила, що відповідач Публічне акціонерне товариство КБ «ПриватБанк» на протязі всього періоду хвороби з 20 квітня 2018 року безпідставно утримував з її пенсії штрафи, пеню та інші відчислення, усього утримано 8739,5 грн. З огляду на викладене просить суд стягнути з відповідача утримані та одержані з [PERSON] кошти за період хвороби 20 квітня 2018 року, що дорівнює з урахуванням інфляції за 2018 рік 109,8 відсотків, тобто 18 287,91 грн.; для погашення заборгованості зобов`язати відповідача надати інформацію по кредиту, а саме письмовий розрахунок заборгованості із зазначенням суми заборгованості, за яку послугу, відсотків, розрахунку пені, штрафів та строків за які ці пеня і штраф нараховані, а також сум, які надійшли та утримані; при розрахунку застосувати позовну давність згідно до ст. 267 ЦК України, не нараховувати штрафні санкції по кредиту спочатку хвороби з 20 квітня 2018 року; надати копію договору № SAMDNS0000016529698 від 08 жовтня 2007 року, а у разі підписання додатків до договору, копії додатків, копії інших договорів, копії договір страхування, судові витрати покласти на відповідача. У своєму позові посилалась на норми Закону України «Про звернення громадян», Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». В судовому засіданні представник позивача [PERSON] підтримав позовні вимоги та просив їх задовольнити, посилався на обставини викладені в позові, просить суд стягнути з відповідача утримані та одержані з [PERSON] кошти за період хвороби 20 квітня 2018 року, що дорівнює з урахуванням інфляції за 2018 рік 109,8 відсотків, тобто 18 287,91 грн.; для погашення заборгованості зобов`язати відповідача надати інформацію по кредиту, а саме письмовий розрахунок заборгованості із зазначенням суми заборгованості, за яку послугу, відсотків, розрахунку пені, штрафів та строків за які ці пеня і штраф нараховані, а також сум, які надійшли та утримані; при розрахунку застосувати позовну давність згідно до ст. 267 ЦК України, не нараховувати штрафні санкції по кредиту спочатку хвороби з 20 квітня 2018 року; надати копію договору № SAMDNS0000016529698 від 08 жовтня 2007 року, а у разі підписання додатків до договору, копії додатків, копії інших договорів, копії договір страхування, судові витрати покласти на відповідача. В судове засіданні представник відповідача не з`явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. 2.Заяви, клопотання учасників справи 30 вересня 2019 року позивачем подана заява про усунення недоліків. 3.Процесуальні дії суду 05 вересня 2019 року ухвалою суду позовну заяву залишено без руху. 04 жовтня 2019 року ухвалою суду відкрито провадження по справі. 4.Обставини встановлені судом та зміст спірних правовідносин В судовому засіданні встановлено, що між позивачем [PERSON] та Публічним акціонерним товариством КБ «ПриватБанк» укладений кредитний договір № SAMDNS0000016529698 від 08 жовтня 2007 року, що вбачається з виписки по картці та додатковим рахункам договору, де кредитний ліміт становить 13 400 грн. (а.с.15-23). Як встановлено в судовому засіданні позивач [PERSON] з 20 квітня 2018 року по 30 квітня 2018 року та з 25 вересня 2018 року по 04 жовтня 2018 року знаходилась на лікування, діагноз «Ішемічний інсульт у лівій-скронево-тімьяній долі ГХ-ІІІ, правобічний виражений геміпарез до елегії у руці», «Повторне гостре порушення мозкового кровообігу у лівій гемісфері мозку на фоні гіпертонічної хвороби ІІІ ЦА». Ст.4 ЦПК України визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до вимог ст.ст.15, 16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Позивачем обраний спосіб захисту, що відповідає вимогам ч.2 ст.16 ЦК України та предметом позову є стягнення коштів, зобов`язати відповідача надати інформацію по кредиту. Згідно до вимог ст.19 ЦПК України, суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства. З позовних вимог вбачається, що між сторонами виник спір з цивільних правовідносин, який урегульований ЦК України. 5. Оцінка суду Вислухавши представника позивача, вивчивши матеріали цивільної справи, дослідивши докази по справі, суд вважає позов таким, що не підлягає задоволенню з наступних підстав. У своєму позові позивач просить суд стягнути з відповідача Публічного акціонерного товариства КБ «ПриватБанк» утримані та одержані з [PERSON] кошти за період хвороби з 20 квітня 2018 року, що дорівнює з урахуванням інфляції за 2018 рік 109,8 відсотків, тобто 18 287,91 грн. Також позивач просить суд для погашення заборгованості зобов`язати відповідача Публічне акціонерне товариство КБ «ПриватБанк» надати інформацію по кредиту, а саме письмовий розрахунок заборгованості із зазначенням суми заборгованості, за яку послугу, відсотків, розрахунку пені, штрафів та строків за які ці пеня і штраф нараховані, а також сум, які надійшли та утримані; при розрахунку застосувати позовну давність згідно до ст.267 ЦК України, не нараховувати штрафні санкції по кредиту спочатку хвороби з 20 квітня 2018 року; надати копію договору № SAMDNS0000016529698 від 08 жовтня 2007 року, а у разі підписання додатків до договору, копії додатків, копії інших договорів, копії договору страхування. Статтею 15 ЦК України визначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Отже, стаття 15 ЦК України визначає об`єктом захисту порушене, невизнане або оспорюване право чи цивільний інтерес. Порушення права пов`язане з позбавленням його володільця можливості здійснити (реалізувати) своє право повністю або частково. При оспорюванні або невизнанні права виникає невизначеність у праві, викликана поведінкою іншої особи. Таким чином, порушення, невизнання або оспорювання суб`єктивного права є підставою для звернення особи до суду за захистом цього права із застосуванням відповідного способу захисту. Статтею 16 ЦК України встановлено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: 1) визнання права; 2) визнання правочину недійсним; 3) припинення дії, яка порушує право; 4) відновлення становища, яке існувало до порушення; 5) примусове виконання обов`язку в натурі; 6) зміна правовідношення; 7) припинення правовідношення; 8) відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; 9) відшкодування моральної (немайнової) шкоди; 10) визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом чи судом у визначених законом випадках. Відповідно до вимог ст.2, 4 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів Згідно зі статтею 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону. За правилами статей 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Ст.76 ЦПК України визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно до ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Так, позивачем не наведено в чому полягає порушення, невизнання або оспорювання її прав, свобод чи законних інтересів зі сторони відповідача та яких саме. Окрім цього, на виконання вимог ст.81 ЦПК України, позивачем не доведено, що відповідачем Публічним акціонерним товариством КБ «ПриватБанк» було відмовлено позивачу здійснити відповідний перерахунок з урахуванням знаходження її на лікуванні, а також було відмовлено у наданні їй інформації по кредиту, а саме письмовий розрахунок заборгованості із зазначенням суми заборгованості, копію договору № SAMDNS0000016529698 від 08 жовтня 2007 року, додатків до договору, копії додатків, копії інших договорів, копії договору страхування. З урахуванням зазначеного суд не вбачає підстав для задоволення вимог позивача про стягнення з відповідача утримані та одержані з [PERSON] кошти за період хвороби 20 квітня 2018 року, а також не вбачає підстав зобов`язувати відповідача надати інформацію по кредиту, а саме письмовий розрахунок заборгованості із зазначенням суми заборгованості, за яку послугу, відсотків, розрахунку пені, штрафів та строків за які ці пеня і штраф нараховані, а також сум, які надійшли та утримані, копію договору № SAMDNS0000016529698 від 08 жовтня 2007 року, а у разі підписання додатків до договору, копії додатків, копії інших договорів. Щодо вимог позивача, що при розрахунку застосувати позовну давність згідно до ст.267 ЦК України, не нараховувати штрафні санкції по кредиту спочатку хвороби з 20 квітня 2018 року суд зазначає наступне. Відповідно до статті 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Згідно з частиною першою статті 261 ЦК України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. За частиною четвертою статті 267 ЦК України сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови в позові. Відповідно до статті 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Зазначений трирічний строк діє після порушення суб`єктивного матеріального цивільного права (регулятивного), тобто після виникнення права на захист (охоронного). Початок перебігу позовної давності за зобов`язаннями врегульовано частиною 5 статті 261 ЦК України, згідно з якою за зобов`язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання. Тобто, позовна давність застосовується до вимог відповідача при пред`явлені останнім вимог до позивача про стягнення боргу. Так, Публічним акціонерним товариством КБ «ПриватБанк» на даний час вимоги щодо стягнення з [PERSON] заборгованості за кредитним договором не пред`явлені, а тому суд позбавлений можливості застосувати строк позовної давності до наявної заборгованості по кредитному договору, укладеному між сторонами. Європейський суд з прав людини вказав, що пункт перший статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року). 6.Судові витрати Так, при зверненні до суду позивачем сплачено суму судового збору, але з урахуванням відмови в задоволені позову, судовий збір поверненню не підлягає. Враховуючи викладене та

Outcome: dismissed