Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-06 00:00:00

21.01.2021 року позивачка звернулася до суду з позовом про визнання права власності на земельну ділянку, обґрунтувавши позовні вимоги тим, що [INFO] померла її мати [PERSON] , після смерті якої відкрилась спадщина на житловий будинок з надвірними та господарчими будівлями і спорудами по [ADDRESS] . На підставі рішення Первомайського міськрайсуду від 27.08.20 р. за [PERSON] як за спадкоємцем за законом визнано право власності на вищевказаний житловий будинок. Оскільки за нею визнано право власності на житловий будинок в порядку спадкування за законом, тому за нею потрібно визнати і право власності на земельну ділянку площею 0,0811 гектарів в межах згідно з планом, на якій цей будинок побудований, так як згідно Державного акту на право приватної власності на землю, який був виданий її матері, спадкодавцю [PERSON] належала земля, видана їй при житті на підставі рішення 2 сесії 22 скликання Підгороднянської селищної ради народних депутатів від 16.01.1995 р. Первомайського району Миколаївської області. Інших спадкоємців у спадкодавця, крім позивачки не має. Відповідно до ч. 1 ст. 120 Земельного кодексу України, у разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, що перебувають у власності, користуванні іншої особи, припиняється право власності, право користування земельною ділянкою, на якій розташовані ці об`єкти. До особи, яка набула право власності на жилий будинок, будівлю або споруду, розміщені на земельній ділянці, що перебуває у власності іншої особи, переходить право власності на земельну ділянку або її частину, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення. В зв`язку з вище викладеним, [PERSON] просить визнати в судовому порядку за нею право власності на земельну ділянку для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, площею 0,0811 га, що розташована по [ADDRESS] , в зв`язку з переходом права власності на житловий будинок за цією адресою. Представник позивачки в судове засідання надала заяву з проханням слухати справу у її відсутність, підтримала позовні вимоги в повному обсязі, просила їх задовольнити. Від відповідача на адресу суду надійшла заява з проханням слухати справу за їх відсутності, позовні вимоги визналт, не заперечували проти їх задоволення. Відповідно до ч. 1, 4 ст. 206 ЦПК України відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Частиною 3 статті 200 ЦПК України визначено, що за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Дослідивши матеріали справи, надані суду докази, суд приходить до наступного висновку. У судовому засіданні встановлено, що [PERSON] є власником житлового будинку [ADDRESS] на підставі рішення Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 27.08.20 р., яке набрало законної сили 29.09.2020 р. (а.с.11). Однак, право власності на земельну ділянку для присадибної ділянки, площею 0,0811 га, що розташована за вище вказаною адресою, зареєстроване за матір`ю позивачки [PERSON] , що підтверджується копією державного акту серії ІІ-МК № 034455, зареєстрованого за № 252, на підставі рішення 2 сесії 22 скликання Підгороднянської селищної ради народних депутатів від 16.01.1995 р. (а.с. 10). Спадкоємицею всього майна [PERSON] стала її донька [PERSON] , яка частково прийняла спадщину. Згідно ст. 4 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб у спосіб, визначений законами України. Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 16 ЦК України одним із способів захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права. Згідно ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Відповідно до ст. 377 ЦК України та ст. 120 ЗК України, у разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, до особи, яка набула право власності на жилий будинок, будівлю або споруду, розміщені на земельній ділянці, що перебуває у власності іншої особи, переходить право власності на земельну ділянку на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення. Зазначена правова позиція наведена у постанові Верховного Суду України, ухваленій у справі за № 6-2цс15 від 11.02.2015 року. Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. З урахуванням наведеного позовні вимоги позивачки є обґрунтованими та законними і підлягають задоволенню в повному обсязі.

Outcome: approved