Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-17 00:00:00

21 липня 2014 року позивач звернувся з позовом до суду, просить стягнути з відповідача у якості індексованої суми у зв'язку зі збільшенням вартості життя 34 821 грн. 93 коп., та з 1 липня 2014 року щомісячно стягувати по 1 597 грн. 90 коп. в якості компенсації втраченого заробітку, також просить стягнути 67 853 грн. у якості відшкодування шкоди з урахуванням збільшення розміру мінімальної заробітної плати за період з 2009 року по теперішній час; зобов'язати відповідача компенсувати вартість протезу гомілки шляхом перерахування коштів на розрахунковий рахунок ТОВ «Турбота» в сумі 58 950 грн., а також стягнути з відповідача у відшкодування витрат на правову допомогу 1 500 грн. В обґрунтування позову посилається на те, що 29 вересня 1997 року на станції «Харків-пасажирський» при переході залізничних шляхів його було травмовано тепловозом, внаслідок чого йому встановлена загальна втрата працездатності - 70% безстроково. У період з 2001 по 2008 р.р. він звертався до суду з позовами про стягнення з відповідача компенсації втраченого заробітку, та на підставі рішення апеляційного суду Харківської області від 17 червня 2008 року на його користь стягнуто з відповідача у якості такої компенсації по 1 215 грн. 68 коп. щомісячно, яку він отримує до цього часу. Виходячи з офіційної інформації про індекс інфляції за період 2009-2014 р.р. індексована сума у зв'язку зі збільшенням вартості життя становить, на його думку, 34 821 грн. 93 коп., яку він просить стягнути, посилаючись на ч.1 ст. 1208 ЦК України. Крім того, позивач вважає, що має право на збільшення розміру відшкодування відповідно до ч.2 ст. 1208 ЦК України у зв'язку зі збільшенням розміру мінімальної заробітної плати відповідно до Законів України «Про державний бюджет» на 2009-2014 р.р, виходячи з розміру втрати ним працездатності - 70%, вважає, що загальна сума відшкодування шкоди з урахуванням збільшення розміру мінімальної заробітної плати за зазначений період становить 67 853 грн. Крім того, позивач посилається на те, що у зв'язку з отриманою травмою потребує чергового протезування лівої ноги, тому відповідач зобов'язаний оплатити вартість протезу згідно рахунку-фактури ТОВ «Турбота» №0000009 від 17 червня 2014 року, оскільки відповідачем відмовлено у оплаті вартості протезу. У судовому засіданні представники позивача [PERSON] та [PERSON] позов підтримали, посилаючись на вищенаведені обставини, викладені в позовній заяві. Представник відповідача надав письмові заперечення проти позову, підстави в частині розрахунків відшкодування втраченого заробітку змінив в судовому засіданні, та в остаточній редакції своїх письмових запереченнях позов визнав частково, зазначив, що підстави для виплати позивачу сум на підставі ч.2 ст. 1208 ЦК України - з урахуванням розміру мінімальної заробітної плати за вказаний період відсутні, оскільки застосування певної частини ст. 1208 ЦК України нерозривно пов'язано з попереднім судовим рішенням про призначення щомісячного втраченого заробітку. Оскільки рішенням суду позивачу була присуджена частина від раніше отриманої заробітної плати в розмірі 1215, 68 грн. щомісячно, а не від мінімальної заробітної плати, то для проведення перерахунку може бути застосована лише частина 1 ст. 1208 ЦК України. Представник відповідача навів розрахунок індексації заробітної плати позивача за період з липня 2011 р. по липень 2014 року, посилаючись на Закон України «Про індексацію грошових доходів населення» та Порядок проведення індексації грошових доходів населення, затв. Постановою Кабінету Міністрів України № 1078 від 17 липня 2003 р., та зазначив, що сума, яка підлягає відшкодуванню позивачу відповідно до ч.1 ст. 1208 ЦК України становить 19 956 грн. 04 коп. До позовних вимог про стягнення сум до липня 2011 року просив застосувати строк позовної давності - 3 роки, та в позові в цій частині відмовити у зв'язку зі пропуском вказаного строку. Заперечував проти відшкодування вартості протезу, посилаючись на відсутність індивідуальної програми реабілітації позивача та висновку МСЕК про необхідність такого протезу, а також відсутність даних щодо наявності у ТОВ «Турбота» відповідної ліцензії на реалізацію протезної продукції. В судовому засіданні представник відповідача Мироненко Г.В. підтримала свої письмові заперечення (а.с. 74-76), а також просила застосувати строк позовної давності та відмовити в позові про стягнення коштів за період до липня 2011 року та в частині перерахування вартості протезу, про що зазначено у первісних письмових запереченнях представника відповідача ( а.с. 37-40). Суд, опитавши представників сторін, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню на підставі наступного. Як вбачається з матеріалів справи та встановлено рішенням апеляційного суду Харківської області від 17 червня 2008 року, 29 вересня 1997 року на станції «Харків-пасажирський» при переході залізничних шляхів позивача було травмовано тепловозом, внаслідок чого він отримав тяжкі тілесні пошкодження - відкритий перелом обох кісток лівої голені в нижній третині, травматичну ампутацію нігтьової фаланги одного пальця правої стопи. Згідно висновку МСЕК і висновком судово-медичної експертизи №411-Д від 4 жовтня 2001 року у зв'язку з травмою загальна втрата працездатності позивача становить 70% безстроково. У період з 2001 по 2008 р.р. він звертався до суду з позовами про стягнення з відповідача компенсації втраченого заробітку, та отримував щомісячно відшкодування втраченого заробітку. На підставі рішення апеляційного суду Харківської області від 17 червня 2008 року на його користь стягнуто з відповідача у якості компенсації втраченого заробітку по 1 215 грн. 68 коп. щомісячно, яку він отримує до цього часу, а також стягнуто одноразово вартість протезування в сумі 35 897 грн. 50 коп. шляхом перерахування на рахунок ТОВ «Турбота» згідно рахунку-фактурі вказаного підприємства. Визначаючи суму компенсації втраченого заробітку щомісячно, суд виходив з доходів, фактично отриманих позивачем, середня заробітна плата якого складала 1 736 грн. 69 коп., та визначив суму компенсації у розмірі 1 215 грн. 68 коп., що становить 70% від середньої заробітної плати позивача, виходячи з 70% втрати працездатності. Відповідно до довідки №21083 Українського НДІ протезування позивач потребує чергового протезування лівої ноги. Позивачем надано суду рахунок-фактура № СФ-0000009 від 17 червня 2014 року, відповідно до якого вартість протезу гомілки модульного з вкладишем з силіконової композиції 01В, яку слід оплатити [PERSON] на рахунок ТОВ «Турбота», становить без ПДВ 58 950 грн. Позивач звертався на адресу відповідача з питань відшкодування втраченого заробітку на підставах, зазначених у позовній заяві, та оплати протезу, однак йому було відмовлено у задоволенні вимог. Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Частиною 3 статті 61 ЦПК України передбачено, що обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Частиною 1 статті 11 ЦПК України передбачено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно з ч. 1 ст. 1208 ЦК України за заявою потерпілого у разі підвищення вартості життя розмір відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров'я або смертю, підлягає індексації на підставі рішення суду. Відповідно до ч. 2 ст. 1208 ЦК України за заявою потерпілого у разі збільшення розміру мінімальної заробітної плати розмір відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров'я або смертю, підлягає відповідному збільшенню на підставі рішення суду. Таким чином законом передбачене право потерпілого на перерахунок раніше визначеного розміру відшкодування йому шкоди, завданої ушкодженням здоров'я. У контексті зазначеної норми під поняттям «мінімальна заробітна плата» слід розуміти законодавчо встановлений розмір заробітної плати за просту, некваліфіковану роботу, нижче якого не може проводитися оплата за виконану працівником місячну, погодинну норму праці, обсяг робіт (ст. 1 Закону України «Про оплату праці»), а наявність підвищення вартості життя визначається на підставі встановленого законодавцем прожиткового мінімуму відповідно до динаміки його зростання. Виходячи зі змісту наведеної норми, при вирішенні даного спору суду належить встановити, у зв'язку з чим потерпілий просить змінити розмір відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров'я, а саме: чи у зв'язку зі збільшення вартості життя, чи у зв'язку із збільшенням розміру мінімальної заробітної плати. У разі заявлення такої вимоги на підставі ч. 2 ст. 1208 ЦК України, підлягає з'ясуванню як потерпілому вперше було визначено розмір відшкодування: виходячи з середньої заробітної плати згідно із займаною посадою на час завдання шкоди, чи виходячи з мінімальної заробітної плати, і залежно від встановлених обставин, суди повинні зробити висновок, щодо наявності підстав для збільшення розміру відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров'я. При цьому суд виходить з того, що розмір мінімальної заробітної плати переглядається, в тому числі, і в залежності від зростання індексу цін на споживчі товари і тарифи на послуги. Тому при паралельному застосування обох підстав збільшення розміру відшкодування шкоди, передбачених ст. 1208 ЦК України, розмір відшкодування шкоди буде збільшуватись, частково, у подвійному розмірі, що призведе до порушення прав відповідача. Оскільки позивачу рішенням суду визначено розмір відшкодування шкоди не у відповідності до мінімальної заробітної плати, суд приходить до висновку, що немає підстав для збільшення відшкодування шкоди відповідно до вимог ч. 2 ст. 1208 ЦК України. Заявляючи позов на підставі ст. 1208, ч. 2 ЦК України позивач фактично обґрунтовує свій позов вимогами ст.1195, та ст. 1197 ЦК України щодо визначення його середнього заробітку, намагаючись таким чином спростувати попередні судові рішення, щодо визначення розміру його заробітку, не враховуючи те, що на підставах передбачених ст. 1195, ст. 1197 ЦК України проводиться розрахунок при призначенні такого відшкодування вперше. За таких обставин позовні вимоги і частині стягнення з відповідача 67 853 грн у якості відшкодування шкоди з урахуванням збільшення розміру мінімальної заробітної плати, а також щомісячне стягнення по 1 597 грн. 90 коп. в якості компенсації втраченого заробітку, починаючи з 1 липня 2014 року, є необґрунтованими та задоволенню не підлягають. Щодо вимоги про стягнення з відповідача на користь позивача виплат у відшкодування втраченого заробітку у якості індексованої суми у зв'язку зі збільшенням вартості життя суд приходить до наступного. Спірні правовідносини регулюються ч. 1 ст. 1208 ЦК України, яка і застосовується судом при винесенні рішення. Позивачем надано розрахунок, згідно з яким загальна сума індексації за період з 2009 по 2014 р.р. становить 34 821, 93 грн. Відповідно до ст.ст. 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Як зазначено у ст. 267 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Відповідно до ч.5 п.22 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 6 від 27.03.1992 р. «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» вимоги про перерахунок (наприклад, за відсотком втрати працездатності) сум щомісячних платежів, раніше визначених судом або роботодавцем, підлягають задоволенню за час, що не перевищує трьох років. Оскільки позивачем подану заяву про застосування строку позовної давності, у задоволенні позовних вимог про стягнення індексованої суми у зв'язку зі збільшенням вартості життя за період з 2009 по червень 2011 року слід відмовити внаслідок пропуску строку позовної давності. Враховуючи, що рішенням апеляційного суду Харківської області від 17.06.2008 року для виплат позивачу була присуджена частина від раніше отриманої заробітної плати у розмірі 1215 грн. 68 коп., для проведення перерахунку може бути застосована лише частина 1 ст. 1208 ЦК України - індексація заробітної плати. Представником відповідача наданий розрахунок індексованої суми за період з липня 2011 по липень 2014 року, яка підлягає відшкодуванню позивачу. Вказаний розрахунок відповідає вимогам Закону «Про індексацію грошових доходів населення» та Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затв. Постановою Кабінету Міністрів України № 1078 від 17 липня 2003 р., тому суд погоджується з наданим розрахунком. Відповідно до Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» та Порядком проведення індексації грошових доходів населення, затв. Постановою Кабінету Міністрів України № 1078 від 17 липня 2003 р. сума щомісячного втраченого заробітку - 1 215 грн. 68 коп., яка підлягає виплаті позивачу на підставі вищенаведеного рішення суду, підлягає індексації в період з липня 2011 року по липень 2014 року, в межах 3-річного строку позовної давності, відповідно до наступного розрахунку: -у липні 2011 року коефіцієнт індексації становив 35,8, прожитковий мінімум - 960 грн., відповідно сума індексації становить 343,68 грн., сума заробітної плати з індексацією - 1 559, 36 грн.; -у липні 2011 року коефіцієнт індексації становив 35,8; прожитковий мінімум - 960 грн., відповідно сума індексації становить 343,68 грн., сума заробітної плати з індексацією - 1 559,36 грн.; -у серпні 2011 року коефіцієнт індексації становив 37,4; прожитковий мінімум - 960 грн., відповідно сума індексації становить 359,04 грн., сума заробітної плати з індексацією - 1 574, 72 грн.; -у вересні 2011 року коефіцієнт індексації становив 37,4; прожитковий мінімум - 960 грн., відповідно сума індексації становить 359,04 грн., сума заробітної плати з індексацією - 1 574, 72 грн.; -у жовтні 2011 року коефіцієнт індексації становив 37,4; прожитковий мінімум - 985 грн., відповідно сума індексації становить 368,39 грн., сума заробітної плати з індексацією - 1 584, 07 грн.; -у листопаді 2011 року коефіцієнт індексації становив 37,4; прожитковий мінімум - 985 грн., відповідно сума індексації становить 368,39 грн., сума заробітної плати з індексацією - 1 584, 07 грн.; -у грудні 2011 року коефіцієнт індексації становив 37,4; прожитковий мінімум - 1004 грн., відповідно сума індексації становить 375,50 грн., сума заробітної плати з індексацією - 1 591, 18 грн.; -у січні 2012 року коефіцієнт індексації становив 37,4; прожитковий мінімум - 1073 грн., відповідно сума індексації становить 401,30 грн., сума заробітної плати з індексацією - 1 616,98 грн.; -у лютому 2012 року коефіцієнт індексації становив 37,4; прожитковий мінімум - 1073 грн., відповідно сума індексації становить 401,30 грн., сума заробітної плати з індексацією - 1 616,98 грн.; -у березні 2012 року коефіцієнт індексації становив 37,4; прожитковий мінімум - 1073 грн., відповідно сума індексації становить 401,30 грн., сума заробітної плати з індексацією - 1 616,98 грн.; -у квітні 2012 року коефіцієнт індексації становив 37,4; прожитковий мінімум - 1094 грн., відповідно сума індексації становить 409,16 грн., сума заробітної плати з індексацією - 1624, 84 грн.; -у травні 2012 року коефіцієнт індексації становив 37,4; прожитковий мінімум - 1094 грн., відповідно сума індексації становить 409,16 грн., сума заробітної плати з індексацією - 1624, 84 грн.; -у червні 2012 року коефіцієнт індексації становив 37,4; прожитковий мінімум - 1094 грн., відповідно сума індексації становить 409,16 грн., сума заробітної плати з індексацією - 1624, 84 грн.; -у липні 2012 року коефіцієнт індексації становив 37,4; прожитковий мінімум - 1102 грн., відповідно сума індексації становить 412,15 грн., сума заробітної плати з індексацією - 1627, 83 грн.; -у серпні 2012 року коефіцієнт індексації становив 37,4; прожитковий мінімум - 1102 грн., відповідно сума індексації становить 412,15 грн., сума заробітної плати з індексацією - 1627, 83 грн; -у вересні 2012 року коефіцієнт індексації становив 37,4; прожитковий мінімум - 1102 грн., відповідно сума індексації становить 412,15 грн., сума заробітної плати з індексацією - 1627, 83 грн.; -у жовтні 2012 року коефіцієнт індексації становив 37,4; прожитковий мінімум - 1118 грн., відповідно сума індексації становить 418,13 грн., сума заробітної плати з індексацією - 1633, 81 грн; -у листопаді 2012 року коефіцієнт індексації становив 37,4; прожитковий мінімум - 1118 грн., відповідно сума індексації становить 418,13 грн., сума заробітної плати з індексацією - 1633, 81 грн.; -у грудні 2012 року коефіцієнт індексації становив 37,4; прожитковий мінімум - 1134 грн., відповідно сума індексації становить 424,12 грн., сума заробітної плати з індексацією - 1639, 80 грн.; -у січні 2013 року коефіцієнт індексації становив 37,4; прожитковий мінімум - 1147 грн., відповідно сума індексації становить 428,98 грн., сума заробітної плати з індексацією - 1644, 66 грн; -у лютому 2013 року коефіцієнт індексації становив 37,4; прожитковий мінімум - 1147 грн., відповідно сума індексації становить 428,98 грн., сума заробітної плати з індексацією - 1644, 66 грн.; -у березні 2013 року коефіцієнт індексації становив 37,4; прожитковий мінімум - 1147 грн., відповідно сума індексації становить 428,98 грн., сума заробітної плати з індексацією - 1644, 66 грн; -у квітні 2013 року коефіцієнт індексації становив 37,4; прожитковий мінімум - 1147 грн., відповідно сума індексації становить 428,98 грн., сума заробітної плати з індексацією - 1644, 66 грн.; -у травні 2013 року коефіцієнт індексації становив 37,4; прожитковий мінімум - 1147 грн., відповідно сума індексації становить 428,98 грн., сума заробітної плати з індексацією - 1644, 66 грн; -у червні 2013 року коефіцієнт індексації становив 37,4; прожитковий мінімум - 1147 грн., відповідно сума індексації становить 428,98 грн., сума заробітної плати з індексацією - 1644, 66 грн.; -у липні 2013 року коефіцієнт індексації становив 37,4; прожитковий мінімум - 1147 грн., відповідно сума індексації становить 428,98 грн., сума заробітної плати з індексацією - 1644, 66 грн; -у серпні 2013 року коефіцієнт індексації становив 37,4; прожитковий мінімум - 1147 грн., відповідно сума індексації становить 428,98 грн., сума заробітної плати з індексацією - 1644, 66 грн.; -у вересні 2013 року коефіцієнт індексації становив 37,4; прожитковий мінімум - 1147 грн., відповідно сума індексації становить 428,98 грн., сума заробітної плати з індексацією - 1644, 66 грн.; -у жовтні 2013 року коефіцієнт індексації становив 37,4; прожитковий мінімум - 1147 грн., відповідно сума індексації становить 428,98 грн., сума заробітної плати з індексацією - 1644, 66 грн.; -у листопаді 2013 року коефіцієнт індексації становив 37,4; прожитковий мінімум - 1147 грн., відповідно сума індексації становить 428,98 грн., сума заробітної плати з індексацією - 1644, 66 грн.; -у грудні 2013 року коефіцієнт індексації становив 37,4; прожитковий мінімум - 1218 грн., відповідно сума індексації становить 454,66 грн., сума заробітної плати з індексацією - 1670,34 грн.; -у січні 2014 року коефіцієнт індексації становив 37,4; прожитковий мінімум - 1218 грн., відповідно сума індексації становить 454,66 грн., сума заробітної плати з індексацією - 1670,34 грн; -у лютому 2014 року коефіцієнт індексації становив 37,4; прожитковий мінімум - 1218 грн., відповідно сума індексації становить 454,66 грн., сума заробітної плати з індексацією - 1670,34 грн.; -у березні 2014 року коефіцієнт індексації становив 37,4; прожитковий мінімум - 1218 грн., відповідно сума індексації становить 454,66 грн., сума заробітної плати з індексацією - 1670,34 грн.; -у квітні 2014 року коефіцієнт індексації становив 37,5; прожитковий мінімум - 1218 грн., відповідно сума індексації становить 455,88 грн., сума заробітної плати з індексацією - 1671,56 грн.; -у травні 2014 року коефіцієнт індексації становив 40,2; прожитковий мінімум - 1218 грн., відповідно сума індексації становить 488,70 грн., сума заробітної плати з індексацією - 1704,38 грн; -у червні 2014 року коефіцієнт індексації становив 44,8; прожитковий мінімум - 1218 грн., відповідно сума індексації становить 544,62 грн., сума заробітної плати з індексацією - 1760,30 грн.; -у липні 2014 року коефіцієнт індексації становив 50,3; прожитковий мінімум - 1218 грн., відповідно сума індексації становить 611, 49 грн., сума заробітної плати з індексацією - 1827,17 грн. Загальна сума заробітної плати з індексацією за вказаний період становить 60 720, 52 грн. Оскільки за вказаний період позивачу було виплачено відповідачем на підставі рішення суду 43 764, 48 грн. ( 1215,68 грн.*36 міс.), що не заперечується позивачем, різниця, яка підлягає відшкодуванню - сума індексації становить 19 956 грн. 04 коп.: 60720,52 грн. - 43 764,48 грн.= 19 956 грн. 04 коп. Позовні вимоги в частині перерахування вартості протезу суд знаходить обґрунтованими. Вартість протезу була стягнута з відповідача на рахунок ТОВ «Турбота» вищезазначеним рішенням суду від 17 червня 2008 року. При вирішенні спору в цій частині у даній справі суд виходить з вимог Постанови Кабінету Міністрів України «Про забезпечення технічними та іншими засобами реабілітації інвалідів, дітей-інвалідів та інших окремих категорій населення», відповідно до якої строк придатності протезу гомілки становить 3 роки. Вказаний строк на час розгляду справи сплинув, проти чого не заперечував представник відповідача. Заперечення відповідача в частині невизнання позову в частині оплати вартості протезу суд до уваги не приймає, оскільки вони спростовуються вищенаведеним рішенням суду та наданими позивачем доказами. Щодо вимог про відшкодування витрат на правову допомогу суд виходить з наступного. Згідно зі ст. 84 ЦПК України граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу встановлюється законом. Згідно ст. 1 Закону України «Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах»від 20 грудня 2011 року, розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних справах, в яких така компенсація виплачується стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, іншою стороною, не може перевищувати 40 відсотків встановленої законом мінімальної заробітної плати у місячному розмірі за годину участі особи, яка надавала правову допомогу, у судовому засіданні, під час вчинення окремих процесуальних дій поза судовим засіданням та під час ознайомлення з матеріалами справи в суді, що визначається у відповідному судовому рішенні. Відповідно до договору про надання юридичних послуг від 13 травня 2014 року, укладеного позивачем з адвокатським об'єднанням «Колегія адвокатів України», завдання на виконання з зазначенням дій адвоката та загальної вартості вчиненої дії - ознайомлення з документами, підготовка позовної заяви, необхідного пакету документів для подачі до суду, супровід позову в судовому засіданні, розрахункових чеків, позивачем сплачено за надання правової допомоги у - вказаній цивільній справі вказаному об'єднанню 15.05.2014 року 1 000 грн, та 25.07.2014 року - 500 грн., всього 1 500 грн. З матеріалів справи вбачається, що адвокат приймав у участь у 5 судових засіданнях. Таким чином, сума 1 500 грн. не перевищує встановлений законом граничний розмір витрат -1218, 00 *40% = 487, 20 грн. на годину, а тому позовні вимоги про відшкодування витрат на правову допомогу в сумі 1 500 грн. підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача слід також стягнути на користь позивача суму судового збору пропорційно задоволеним позовним вимогам, у розмірі 774 грн. 06 коп.

Outcome: partial