Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-28 00:00:00

20 серпня 2020 року [PERSON] звернулася до Шевченківського районного суду м. Львова з позовною заявою до Комунальної 5-тої стоматологічної поліклініки про стягнення нарахованої, але не виплаченої заробітної плати в сумі 78910,06 грн. за період з 01 липня 2019 року по 29 лютого 2020 року. Стислий виклад позицій сторін. Обґрунтування позивача. Позивач зазначила, що вона перебуває у трудових відносинах з Комунальною 5-тою стоматологічною поліклінікою м. Львова і працює на посаді лікаря стоматолога терапевта, що підтверджується трудовою книжкою [NUMBER] та довідкою про доходи № 58, виданою відповідачем 09.07.2020, згідно яких вона працює у відповідача з 22.03.1993. Соціально-економічні, виробничі і трудові відносини у Комунальній 5-тій стоматологічній поліклініці м. Львова регулюються Колективним договором, що зареєстрований у Департаменті економічної політики Львівської міської ради за № 232 від 22.11.2016, згідно якого сторонами договору є «Роботодавець» - Комунальна 5-та стоматологічна поліклініка м. Львова та «Профспілка» - Первинна профспілкова організація працівників Комунальної 5-ої стоматологічної поліклініки м. Львова. Відповідно до додатку 5 Колективного договору, встановлено надбавку до посадового окладу за вислугу років, залежно від стажу роботи, а саме: стаж роботи понад 3 роки - 10%, стаж роботи понад 10 років - 20%, стаж роботи понад 20 років - 30%. Оскільки стаж роботи позивача понад 20 років, то право на надбавку за вислугу років становить 30% посадового окладу. Позивач зазначає, що починаючи з 01 липня 2019 року по 30 червня 2020 року, на момент подання позовної заяви до суду, їй не виплачується заробітна плата з невідомих причин, хоча вона сумлінно виконує свої посадові обов`язки. Період заборгованості по невиплаті заробітної плати складає 12 (дванадцять) місяців з 01 липня 2019 року по 30 червня 2020 року, а заборгованість по невиплаченій заробітній платі, згідно довідки, становить 60700,05 (шістдесят тисяч сімсот гривень 05 копійок), а з врахуванням надбавки до посадового окладу за вислугу років понад 20 років у розмірі 30 % становить 78910,06 (сімдесят вісім тисяч дев`ятсот десять гривень 06 копійок). У зв`язку з невиплатою відповідачем заробітної плати позивач [PERSON] просить суд ухвалити рішення, яким стягнути з Комунальної 5-тої стоматологічної поліклініки м. Львова, ЄДРПОУ 01984330, що знаходиться за адресою: м. Львів, вул. Замарстинівська, 39, на користь [PERSON] , РНОКПП - [NUMBER] , зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , невиплачену заробітну плату за період з 01 липня 2019 року по 29 лютого 2020 року у розмірі 78910,06 (сімдесят вісім тисяч дев`ятсот десять гривень 06 копійок). Обґрунтування заперечень відповідача. Представником відповідача Комунальної 5-тої стоматологічної поліклініки м. Львова відзив на позовну заяву у встановлений судом строк та порядок подано не було. Процесуальні дії у справі. Ухвалою судді Шевченківського районного суду м. Львова від 04 вересня 2020 року відкрито провадження у справі та призначено розгляд у спрощеному позовному провадженні з викликом сторін. У судове засідання позивач [PERSON] не з`явилася, про день, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином. Представник відповідача Комунальної 5-тої стоматологічної поліклініки м. Львова в судове засідання не з`явився з невідомих суду причин, хоча належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення, яке отримано 23.10.2020, заяви про розгляд справи у його відсутності не подав, причин неявки не повідомив, а тому оскільки в матеріалах справи достатньо доказів для розгляду справи без його участі, суд у відповідності до вимог статтей 280-283 ЦПК України вважає за можливе провести заочний розгляд справи на підставі наявних доказів. У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. З`ясувавши дійсні обставини справи, повно та всебічно дослідивши усі докази у справі, суд приходить висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що позивач [PERSON] перебуває у трудових відносинах з Комунальною 5-тою стоматологічною поліклінікою м. Львова на посаді лікаря стоматолога-терапевта, що підтверджується трудовою книжкою [NUMBER] , копія якої долучена до матеріалів справи (а. с. 4-5). Згідно довідки про доходи, виданої Комунальною 5-тою стоматологічною поліклінікою м. Львова, позивач [PERSON] працює в Комунальній 5-тій стоматологічній поліклініці м. Львова на посаді лікар стоматолог-терапевт, за період з 01 липня 2019 року по 30 червня 2020 року їй нараховано, але не виплачено заробітну плату у сумі 60700,05 (шістдесят тисяч сімсот гривень 05 копійок) (а. с. 6). Згідно ст. 2 КЗпП України, право громадян на працю - тобто на одержання роботи з оплатою праці не нижче встановленого державою мінімального розміру, включаючи право на вільний вибір професії, роду занять і роботи, забезпечується державою. Працівники реалізують право на працю шляхом укладення трудового договору про роботу на підприємстві, в установі, організації або з фізичною особою. Відповідно до ч. 4 ст. 7 Конституції України, право на своєчасне одержання винагороди за працю захищене законом. Частинами 1, 7 ст. 43 Конституції України визначено, що кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає, або на яку вільно погоджується. Право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом. Згідно ст. 115 КЗпП України, заробітна плата повинна виплачуватися робітнику регулярно у робочі дні у строки, встановлені колективною угодою, але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів. Відповідно до ч. 1 ст. 94 Кодексу законів про працю України, заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану роботу. У нормі ч. 1 ст. 1 Закону України «Про оплату праці» від 24 березня 1995 року, який є спеціальним нормативно-правовим актом, що регулює правовідносини у сфері оплати праці, міститься аналогічне визначення поняття заробітна плата. Згідно ст. 2 Закону України «Про оплату праці», основна заробітна плата - це винагорода за виконану роботу відповідно до встановлених норм праці (норми часу, виробітку, обслуговування, посадові обов`язки). Вона встановлюється у вигляді тарифних ставок (окладів) і відрядних розцінок для робітників та посадових окладів для службовців. Додаткова заробітна плата - це винагорода за працю понад установлені норми, за трудові успіхи та винахідливість і за особливі умови праці. Вона включає доплати, надбавки, гарантійні і компенсаційні виплати, передбачені чинним законодавством; премії, пов`язані з виконанням виробничих завдань і функцій. Інші заохочувальні та компенсаційні виплати. До них належать виплати у формі винагород за підсумками роботи за рік, премії за спеціальними системами і положеннями, компенсаційні та інші грошові і матеріальні виплати, які не передбачені актами чинного законодавства, або які провадяться понад встановлені зазначеними актами норми. У відповідності до вимог ч. ч. 1, 4 ст. 95 КЗпП України, мінімальна заробітна плата - це встановлений законом мінімальний розмір оплати праці за виконану працівником місячну (годинну) норму праці. Мінімальна заробітна плата є державною соціальною гарантією, обов`язковою на всій території України для підприємств, установ, організацій усіх форм власності і господарювання та фізичних осіб, які використовують працю найманих працівників, за будь-якою системою оплати праці. Згідно п. 8 ч. 1 ст. 40 Бюджетного кодексу України, розмір мінімальної заробітної плати на відповідний бюджетний період визначається Законом про Державний бюджет України. Так, згідно довідки про доходи, виданої Комунальною 5-тою стоматологічною поліклінікою м. Львова, позивач [PERSON] працює в Комунальній 5-тій стоматологічній поліклініці м. Львова на посаді лікар стоматолог-терапевт та за період з 01 липня 2019 року по 30 червня 2020 року їй нараховано, але не виплачено заробітну плату у сумі 60700,05 (шістдесят тисяч сімсот гривень 05 копійок). Період заборгованості по невиплаті заробітної плати складає 12 (дванадцять) місяців Відповідно до ст. 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Згідно ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. У відповідності до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Виходячи з наведеного та враховуючи, що позивач дійсно перебуває у трудових відносинах із відповідачем, з 01 липня 2019 року по 30 червня 2020 року їй нараховано, але не виплачено заробітну плату, суд приходить висновку, що позов слід задовольнити в повному обсязі. На підставі ч. 1 ст. 141 ЦПК України, з відповідача слід стягнути судовий збір на користь держави в розмірі 840,80 грн.

Outcome: approved