overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-15 00:00:00

20 жовтня 2015 року позивачка [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позовних вимог зазначила, що 20 грудня 2013 року уклала шлюб з відповідачем, зареєстрований Жовтневим відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Криворізького міського управління юстиції у Дніпропетровській області. Від шлюбу мають малолітню дитину-сина [PERSON], [INFO]. Шлюбні стосунки припинили у липні 2015 року, проживають окремо, спільне господарство не ведеться. Подальше збереження шлюбу неможливо, оскільки між сторонами втрачене взаємне порозуміння, повага та почуття одне до одного. Позивачка в судове засідання не зявилась, надала до суду заяву, в якій позовні вимоги підтримала, просила задовольнити з підстав викладених в позовній заяві, справу розглянути за її відсутності. Прізвище після розірвання шлюбу просила змінити на дошлюбне «Данілова». Відповідач у судове засідання не зявився, надав до суду заяву, в якій позовні вимоги визнав, проти задоволення позову не заперечував, просив справу розглянути за його відсутності. Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно зясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, обєктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, застосувавши до спірних правовідносин відповідні норми матеріального та процесуального права, встановив наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. Сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 20 грудня 2013 року, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії І-КИ №265535 (а.с.3). Сторони мають неповнолітню дитину-сина [PERSON], [INFO] (а.с.12). З матеріалів справи вбачається, що подружні стосунки сторони фактично припинили з липня 2015 року. Згідно ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що причина розладу подружніх відносин між сторонами є справжньою, глибинною, подружжя фактично припинили спільне проживання і сімейне життя з поважних причин, а також встановлено у судовому засіданні, що сторони не підтримують сімейних відносин, в звязку з чим суд прийшов до висновку, що у даний час шлюб носить формальний характер, подальше спільне життя сторін і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, а тому\~\~вважає, що шлюб між сторонами повинний бути розірваний. Згідно ч. 2 ст. 114 Сімейного кодексу України, у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. \~ \~

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-25 00:00:00

20 жовтня 2015 року позивачка звернулась до суду з позовом про розірвання шлюбу з [PERSON], посилаючись на те, що з відповідачем знаходиться у шлюбі з 25 жовтня 2008 року, зареєстрованому відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Чугуєву Чугуївського міськрайонного управління юстиції Харківської області за актовим записом № 274. Від шлюбу мають малолітню дитину [PERSON], [INFO]. Приводом для розлучення стали розбіжність характерів, різні життєві інтереси та цілі, внаслідок чого їх подальше спільне життя і збереження шлюбу стало суперечити їх інтересам. Строк для примирення просить не надавати. У судове засідання сторони не з'явилися, позивачка надала заяву про розгляд справи у заочному порядку за її відсутності, наполягала на розірванні шлюбу. Відповідач у судове засідання не зявився, про дату, час та місце його проведення повідомлявся належним чином, причини неявки до суду не повідомив. Суд розглядає дану справу відповідно до вимог ст.224-226 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи у їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Як вбачається із свідоцтва про одруження серії 1-ВЛ № 102649 виданого відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Чугуєву Чугуївського міськрайонного управління юстиції Харківської області, сторони 25 жовтня 2008 року уклали шлюб, про що зроблено відповідний актовий запис № 274. Відповідно до свідоцтва серії 1-ВЛ № 161504 про народження [PERSON], [INFO], батьками дитини зазначені сторони по справі. Відповідно до вимог ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу після з'ясування фактичних взаємин подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу та встановивши, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Як вбачається з письмових пояснень позивачки, вона наполягає на розірванні шлюбу та не бажає його збереження, посилаючись на фактичне припинення з відповідачем шлюбно-сімейних відносин. Зазначені позивачкою причини розірвання шлюбу та неможливість збереження сім'ї суд вважає поважними, тому надання строку для примирення суд вважає не доцільним. Майнового спору між сторонами немає. Таким чином, суд вважає, що шлюб між подружжям підлягає розірванню, оскільки вступ до шлюбу здійснюється вільно і добровільно та ніхто не може бути примушений до зберігання подружніх відносин, якщо їхні засади втрачені. З відповідача підлягають стягненню судові витрати понесенні позивачкою у сумі 487 грн. 20 коп.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-24 00:00:00

20 жовтня 2015 року позивачка звернулася до суду з позовною заявою, в якій просила шлюб з відповідачем, зареєстрований 27 березня 1998 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану смт.Дністровськ, актовий запис №14 - розірвати. В обґрунтування позову вона вказала на те, що від шлюбу вони мають неповнолітнього сина - [PERSON], [INFO]. Спільне життя з відповідачем не склалося. Фактичні шлюбні відносини припинені. Причиною розпаду сім'ї є несумісність характерів, різні погляди на життя і побут. Сторони втратили почуття любові та поваги. Позивач вважає, що сім'я розпалася остаточно і відновлена бути не може. У судове засідання позивачка не з'явилася, про день і час слухання справи була повідомлена своєчасно та належним чином. До суду звернулась представник позивачки [PERSON] , надавши суду письмову заяву про розгляд справи за відсутності її довірительки, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач у судове засідання не з'явився, про день і час слухання справи був повідомлений, причини неявки суду не повідомив. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. У зв'язку з неявкою осіб, які приймають участь у справі, суд розглядає справу у відповідності до ч.2 ст.197 ЦПК України, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Відповідно до ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. У судовому засіданні встановлено, що [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб 27 березня 1998 року. Від шлюбу вони мають неповнолітнього сина - [PERSON], [INFO]. Сторони шлюбно-сімейні відносини не підтримують та загальне господарство не ведуть, шлюб носить формальний характер і збереження його суперечило б інтересам сторін. Відповідно до ст.113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-20 00:00:00

20 жовтня 2015року рішенням Золочівського районного суду Львівської області позов [PERSON] до [PERSON] про реальний поділ житлового будинку та встановлення порядку користування земельною ділянкою задоволеною. Проте при винесенні цього рішення суд не вирішив розподілу витрати між сторонами, а саме: за рахунок позивача 06.10.2014р. проведено судову інженерно-технічну експертизу, та ним понесено витрати в сумі 3936,0 грн. Як видно з (а.с. 50) листа ЛНДІСЕ від 16.10.2014р. № 2300/2301 вартість проведеної експертизи, що оплачена стороною по справі становить 3936,0 грн. Відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Згідно ч.2 п.4 ст. 220 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою осіб, які беруть участь у справі, чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-01 00:00:00

20 жовтня 2015 р. позивач звернулася до суду з позовом до відповідача про стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини. В обґрунтування своїх вимог зазначила, що перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем з 27 жовтня 2001 року. У період подружнього життя, а саме [INFO] року у них народилася донька - [PERSON]. Вказала, що відповідач більше ніж 10 років як покинув сім'ю і з ними не проживає. Вона сама утримує дитину, а відповідач працюючи ухиляється від батьківських обов'язків, гроші на утримання дитини не надає. Просила суд постановити рішення, за яким стягувати з відповідача на її користь на утримання дитини аліменти в розмірі ? частки щомісячно до повноліття дитини. У судове засідання позивач не з'явилася, але надала суду письмову заяву, в якій позовну заяву підтримала та просила позов задовольнити, а справу розглянути за її відсутності. Відповідач будучи своєчасно та належним чином повідомленим за місцем реєстрації про час і місце розгляду справи у судове засідання без поважних причин не з'явився. Про причини неявки суду не повідомив. У своїй заяві позивач погодилася на постановлення судом рішення у заочному порядку в разі неявки відповідача. Дослідивши обставини справи і перевіривши їх письмовими доказами, оцінивши досліджені в судовому засіданні докази, суд приходить до висновку, що позов [PERSON] підлягає задоволенню з таких підстав. Як вбачається з позовної заяви, сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 27 жовтня 2001 року. У період подружнього життя, а саме, [INFO] року у них народилася донька - [PERSON], батьком якої є відповідач у справі. Встановлено, що відповідач [PERSON] проживає окремо від сім'ї, а дитина знаходиться на утриманні позивача. Відповідно ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Зі змісту позовної заяви видно, що відповідач є працездатним, однак не виконує своїх обов'язків по утриманню дитини, не надає позивачу допомоги на її утримання. Суд, з урахуванням обставин визначених ст. 182 СК України приходить до висновку про необхідність стягнення з відповідача на користь позивача аліменти на утримання малолітньої дитини. Відповідно з вимогами ст. 191 СК України аліменти підлягають стягненню з відповідача з моменту подачі до суду позову, тобто з 20 жовтня 2015 року і на підставі п. 1 ч. 1 ст. 367 ЦПК України підлягають обов'язковому негайному стягненню у межах суми платежу за один місяць.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-17 00:00:00

20 жовтня 2016 року [PERSON] звернувся до Очаківського міськрайонного суду Миколаївської області із зазначеним позовом до [PERSON]. Свої вимоги позивач обґрунтовував тим, що він перебуває з відповідачкою у шлюбі, зареєстрованому 04 січня 2011 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Очаківського міськрайонного управління юстиції Миколаївської області. Від шлюбу мають двох неповнолітніх дітей, які проживають з відповідачкою. Посилаючись на те, що сімейні стосунки припинені, через різні погляди на життя та відсутність взаєморозуміння сумісне життя є неможливим, просив розірвати їхній з відповідачкою шлюб. Сторони в судове засідання не зявилися, надали до суду заяви, в яких просили розглянути справу за їхньої відсутності, позивач, крім цього, зазначив, що підтримує заявлені вимоги; відповідачка вказала, що позов визнає повністюта виявила бажання після розірвання шлюбу надалі іменуватися прізвищем, на яке змінила своє у звязку з реєстрацією шлюбу. Дослідивши письмові докази, суд дійшов такого. Сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 04 січня 2011 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Очаківського міськрайонного управління юстиції Миколаївської області, про що складено відповідний актовий запис № 01 (а. с. 5), від шлюбу мають неповнолітніх дітей [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]що підтверджується свідоцтвами про народження (а. с. 6, 7), які проживають з відповідачкою. Фактичні шлюбні стосунки між сторонами припинилися та сумісне господарство не ведеться. Причинами розпаду сімї стали несумісність характерів, а також те, що сторони втратили почуття взаємної поваги та любові. Враховуючи викладене, суд вважає, що за зазначених обставин подальше сумісне життя подружжя і збереження сімї є неможливим, тому, в силу ч. 1 ст. 110, ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України, вимоги позивача про розірвання шлюбу є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 113 Сімейного кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у звязку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Згідно з ч. 2 ст. 114 Сімейного кодексу України, у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Судові витрати суд відносить на рахунок позивача. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-08 00:00:00

20 жовтня 2016 року [PERSON] звернувся до суду з позовною заявою про розірвання шлюбу, мотивуючи свої вимоги тим, що з 2016 року стосунки між Сторонами стали напруженими, вони перестали проживати разом, вести спільне господарство та спілкуватися. Позивач зазванив, що подальше спільне життя подружжя і збереження сімї є неможливим і суперечить інтересам Сторін і моральним засадам суспільства. Позивач вказує, що Сторони мають спільну дитину - [PERSON], [INFO], яка на даний час проживає з Відповідачем, а Позивач має можливість безперешкодно спілкуватись з нею та приймати учать у її вихованні. Позивач на судове засідання не з'явився, проте надав суду заяву, у якій підтримав свої вимоги в повному обсязі та просив розглянути справу за його відсутності. Відповідач на судове засідання не з'явився, про час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Дослідивши матеріали справи, суд вирішив задовольнити позовні вимоги та постановити заочне рішення відповідно до вимог ч. 1. ст. 224 ЦПК України. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 20 липня 2014 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб від 20 липня 2014 року, виданим відділом державної реєстрації актів цивільного стану Солом'янського районного управління юстиції у місті Києві (а.с. 9). З матеріалів справи вбачається, що на даний момент Сторони мають спільну дитину, не підтримють шлюбних стосунків, не ведуть спільного господарства, проживають окремо. Позивач на примирення не згодний. Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного Кодексу України, шлюб розривається, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. За таких обставин, суд приходить до висновку, що збереження сім'ї буде носити формальний характер. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд утримує з другої сторони понесені нею документально підтверджені судові витрати. З урахуванням задоволення позову, стягненню з Відповідача на користь Позивача підлягає судовий збір у розмірі 551, 20 грн. Враховуючи вищевикладене та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-28 00:00:00

20 жовтня 2016 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON], в якій просить розірвати шлюб. Позов мотивовано тим, що 17 листопада 1995 року він зареєстрував шлюб з відповідачем. Шлюб зареєстровано відділом реєстрації актів громадянського стану м.Дружківки, актовий запис № 615. Від даного шлюбу неповнолітніх дітей сторони не мають Спільне життя з відповідачем не склалося. Подружні відносини припинені через різні погляди на сімейне життя. Сторони спільне господарство не ведуть, спільного бюджету не мають. Спору про розділ майна, що є сумісною власністю не виникає. В зв'язку з цим позивач просить суд розірвати шлюб. В судове засідання позивач та відповідач не з'явились, надали суду письмові заяви про розгляд справи за їх відсутності, позовні вимоги позивач підтримав в повному обсязі, відповідач визнав повністю та не заперечував проти їх задоволення. Згідно з ч.4 ст.174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд дослідивши матеріали цивільної справи, вважає що заявлений позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що позивач та відповідач перебувають у шлюбі з 17 листопада 1995 року. Шлюб зареєстровано відділом реєстрації актів громадянського стану м.Дружківки, актовий запис № 615 (а.с.). Від даного шлюбу неповнолітніх дітей сторони не мають. Спору про поділ майна, що є спільною власністю на даний час немає. В сім'ї позивача та відповідача подружні відносини припинені через різні погляди на сімейне життя. Сторони проживають за різними адресами. Враховуючи ці обставини суд вважає, що родина розпалась остаточно, відновлення подружніх відносин неможливе, оскільки подальше спільне життя і збереження шлюбу буде суттєво суперечити інтересам сторін. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-11 00:00:00

20 жовтня 2016 року [PERSON] звернулась в Баглійський районний суд м. Дніпродзержинська з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування предявлених позовних вимог позивачка зазначила, що з відповідачем вона перебуває у шлюбі з 22 вересня 2001 року; шлюб зареєстрований виконкомом Могилівської сільської ради Царичанського району Дніпропетровської області за актовим записом № 11. Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину - доньку [PERSON], [INFO]. Шлюбні відносини між подружжям фактично припинилися з червня 2016 року і на теперішній час вони проживають окремо. [PERSON]М вважає, що подружні стосунки припинені остаточно і відновлені бути не можуть, тому просить шлюб розірвати. Спору про розподіл майна та місця проживання дитини сторони не мають. В наданій до суду письмовій заяві позивачка [PERSON] зазначила, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить їх задовольнити і розглянути справу без її участі. Відповідач [PERSON] в наданій суду письмовій заяві просить суд розглянути справу без його участі, зазначив, що позовні вимоги визнає в повному обсязі та не заперечує проти розірвання шлюбу. Суд, взявши до уваги позицію позивачки та відповідача, дослідивши письмові докази у справі, вважає, що позовні вимоги про розірвання шлюбу підлягають задоволенню з наступних підстав. Як встановлено в судовому засіданні, шлюб між [PERSON] та [PERSON] зареєстрований 22 вересня 2001 року виконкомом Могилівської сільської ради Царичанського району Дніпропетровської області за актовим записом № 11 (л.с. 8). Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину - доньку [PERSON], [INFO] (л.с. 8). Як зазначила позивачка і проти чого не заперечував відповідач, шлюбні відносини між подружжям фактично припинилися з червня 2016 року і на теперішній час вони проживають окремо. [PERSON] вважає, що поновлення з відповідачем подружніх стосунків неможливе, наполягає на розірванні шлюбу. Спору про розподіл майна та місця проживання дитини сторони не мають. З письмової заяви відповідача вбачається, що він не заперечує проти розірвання шлюбу та обставин, викладених позивачкою в позовній заяві. Відповідно до ст. 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи вищевикладене та зважаючи на те, що добровільність шлюбу є основною з його засад і грунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, суд вважає, що розірвання шлюбу буде відповідати як інтересам позивачки так і відповідача, тому позов необхідно задовольнити. Виходячи з викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-20 00:00:00

20 жовтня 2016 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON], в якій просить розірвати шлюб. Позов мотивовано, що 01 серпня 2009 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем. Шлюб зареєстровано відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Павлограду Павлоградського міськрайонного управління юстиції Дніпропетровської області, актовий запис № 368. Від даного шлюбу сторони мають неповнолітню дитину - [PERSON], [INFO]. Спільне життя з відповідачем не склалося. Подружні відносини припинені з червня 2016 року через різні погляди на сімейне життя. Сторони спільне господарство не ведуть, спільного бюджету не мають. Спору про розділ майна, що є сумісною власністю не виникає. В зв'язку з цим позивач просить суд розірвати шлюб. В судове засідання позивач та відповідач не з'явились, надали суду письмові заяви про розгляд справи за їх відсутності, позовні вимоги позивач підтримав в повному обсязі, відповідач визнав повністю та не заперечував проти їх задоволення. Згідно з ч.4 ст.174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд дослідивши матеріали цивільної справи, вважає що заявлений позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що позивач та відповідач перебувають у шлюбі з 01 серпня 2009 року. Шлюб зареєстровано відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Павлограду Павлоградського міськрайонного управління юстиції Дніпропетровської області, актовий запис № 368. Від даного шлюбу сторони мають неповнолітню дитину - [PERSON], [INFO]. Спору про поділ майна, що є спільною власністю на даний час не має. В сім'ї позивача та відповідача подружні відносини припинені з червня 2016 року через різні погляди на сімейне життя. Сторони проживають за різними адресами. Враховуючи ці обставини суд вважає, що родина розпалась остаточно, відновлення подружніх відносин неможливе, оскільки подальше спільне життя і збереження шлюбу буде суттєво суперечити інтересам сторін. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved