Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-05 00:00:00

1. Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача. 27 серпня 2018 року позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до відповідача [PERSON] про зміну розміру аліментів. В обґрунтування позовних вимог вказувала, що з 2002 року по 2011 рік вони з відповідачем перебували в зареєстрованому шлюбі, мають сина [PERSON], [INFO]. Рішенням Полонського районного суду Хмельницької області від 07 червня 2017 року з [PERSON] на користь позивача стягнуто аліменти на утримання сина [PERSON] в розмірі по 500 грн. щомісячно до досягнення дитиною повноліття. В даний час сума 500 грн. на дитину не відповідає рівню життя (інфляція, син росте, потребує все більших витрат), а відповідач працездатний, їздить на заробітки, у зв'язку з чим просить суд змінити розмір аліментів та стягувати з відповідача по 1500 грн. щомісячно. Відповідно до ч.5 ст.279 ЦПК України, розгляд справи проводиться у порядку спрощеного провадження з повідомленням сторін. Позивач в судове засідання не з'явилась, надала заяву, де просить розглядати справу у її відсутності, наполягає на задоволенні позову, не заперечує проти ухвалення заочного рішення. Представник відповідача в судовому засіданні заперечував проти задоволення позову та пояснював, що аліменти відповідачем сплачено до повноліття дитини сторін однією сумою з умовою, що позивач не буде збільшувати їх розмір. 2. Заяви, клопотання, інші процесуальні дії у справі. Ухвалою суду від 05 вересня 2018 року відкрито провадження у справі та призначено її до розгляду у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін. Ухвалою суду від 05 листопада 2018 року призначено судовий розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадженням з викликом сторін. 19 листопада 2018 року розгляд справи закінчено ухваленням заочного рішення у справі. 12.12.2018 р. відповідачем подано до суду заяву про перегляд заочного рішення. Ухвалою суду від 19.12.2018 р. заочне рішення суду скасовано та призначено розгляд справи на 21.01.2019 р. 16.01.2019 р. від позивача надійшли заперечення. 21.01.2019 р. розгляд справи не відбувся у зв'язку з зайнятістю судді в розгляді кримінальної справи про обвинувачення Азімова та ін. 06.02.2019 р. розгляд справи закінчено ухваленням рішення у справі. 3. Фактичні обставини встановлені судом та зміст спірних правовідносин. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що вимоги позивача знайшли своє підтвердження та підлягають до задоволення з наступних підстав. Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. Відповідно до даних рішення Полонського районного суду Хмельницької області від 25 листопада 2011 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано (а.с.6); відповідно до даних свідоцтва про народження серії [NUMBER] сторони у справі є батьками [PERSON] (а.с.7); за даними рішення цього ж суду від 07 червня 2017 року з [PERSON] на користь [PERSON] стягнуто аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO], в розмірі по 500 грн. щомісячно на дитину, починаючи з 26 січня 2017 року і до досягнення ним повноліття (а.с.8). Згідно з ч.1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до вимог ч.1 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. 4. Докази, відхилені судом, та мотиви їх відхилення. У своїх запереченнях відповідач вказує, що ним повністю сплачено аліменти на утримання дитини до повноліття з умовою, що вона не буде збільшувати їх розмір. На підтвердження таких слів подав до суду копію заяви позивача до відділу ДВС в якій вона повідомляє про те, що відповідач сплатив на її користь аліменти з 01.01.2018 р. по 01.03.2021 р. із розрахунку 500 грн. на місяць. На заперечення таких слів відповідача, позивач подала до суду зразок заяви, який їй надавався для написання заяви про отримання нею аліментів від відповідача та у своїх поясненнях пояснила, що на її прохання дати дозвіл на вивезення їх спільної дитини за кордон, відповідач змусив її написати таку заяву про що свідчить відеозапис на долученому до її заперечень диску. Однак відповідач бажав щоб позивач зазначила про сплачені ним аліменти в сумі 1500 грн. на що вона не погодилась і вони досягнули згоди, що вона напише заяву про сплату ним аліментів у сумі 500 грн. На написання такої заяви вона погодилась лише для того, щоб відповідач дав їй дозвіл на вивезення дитини за кордон. Не дивлячись на написання нею цієї заяви, відповідач продовжував сплачувати аліменти у визначеній рішенням суду сумі. Під час перегляду відеодиску, дійсно встановлено, що сторони перебувають в приміщенні нотаріальної контори м.Полонного, між ними точиться суперечка щодо отримання позивачем дозволу на вивезення дитини за кордон. Також позивач запитує у відповідача чому він зобов'язує вказати її суму у 1500 грн. і пропонує йому, що вкаже в заяві суму 500 грн. Такі її показання узгоджуються між собою та підтверджуються усіма наданими нею доказами в їх поєднанні та сукупності. Тому показання відповідача що до повної сплати ним аліментів до повноліття дитини з умовою незбільшення їх в майбутньому, суд до уваги не бере. 5. Мотивована оцінка аргументів, наведених учасниками та норми права, які застосував суд. Доводи позивача щодо можливості стягнення з відповідача аліментів на утримання їх спільного сина знаходять своє підтвердження. Однак при визначенні розміру аліментів, відповідно до ст. 182 СК України, суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. У п. 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15 травня 2006 року (далі Постанова) роз'яснено, що вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів, наявність в останнього інших неповнолітніх дітей; непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. До ч. 1 ст. 182 Сімейного кодексу України внесено зміни і крім перерахованих у вищезазначеній Постанові обставин, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів, з 08 липня 2017 року мають враховуватись також наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів. Згідно ч. 2 ст. 182 Сімейного кодексу України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Тобто, судом встановлено, що дитина здорова, відповідач також має задовільний стан здоров'я, на сьогоднішній день є працездатним, інших дітей не має; інших обставин, які мають істотне значення для справи не встановлено. Доказів протилежного сторонами для суду не надано. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно зі ст. 184 СК України суд, за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. У ч. 1 ст. 192 Сімейного кодексу України передбачено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Відповідно до п. 23 Постанови розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв'язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров'я когось із них. У новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили. Враховуючи зміст ст.ст. 181, 192 Сімейного кодексу України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не може вважатися незмінним. У ст. 192 Сімейного кодексу України лише вказується на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених в судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану платника або одержувача аліментів, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Судом об'єктивно встановлено, що після винесення рішення суду про стягнення аліментів у зв'язку із збільшенням вікових потреб дитини, зростанням цін, витрати, які несе позивач на утримання дитини значно перевищують розмір сплачуваних відповідачем аліментів, в зв'язку з чим матеріальне становище отримувача аліментів погіршується. Наведене є підставою для застосування положень ч. 1 ст. 192 СК України. Можливість змінити розмір аліментів в сторону їх збільшення, яка в даному випадку, обумовлена також мінливістю життєвих обставин, зазначених в ст.ст. 182-184 СК України, не може обмежуватися разовим її здійсненням. Розмір аліментів та спосіб його визначення не є величинами сталими. З урахуванням встановлених судом обставин та наведених правових норм, суд вважає можливим збільшити розмір стягуваних аліментів. При цьому, визначаючи розмір стягуваних з відповідача аліментів, суд зважає на його стан здоров'я, а саме те, що він є працездатним, доказів протилежного в судовому засіданні не встановлено, а також зміну мінімальних життєвих стандартів з часу ухвалення рішення та враховуючи те, що визначений ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2019 році» прожитковий мінімум на дитину з 6 до 18 років з 01.01.2019 року становить 2027 грн., вважає за необхідне визначити такий у розмірі 1500 грн. Згідно з ч.1, ч.2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог; інші судові витрати, пов'язані з розглядом справи, у разі задоволення позову покладаються на відповідача. На підставі викладеного,

Outcome: approved