Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-12 00:00:00

21 вересня 2020 року позивач звернулася до Бердянського міськрайонного суду з позовом до Бердянської міської ради Запорізької області про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини. В обґрунтування своїх вимог позивач зазначила, що [INFO] померла її мати, [PERSON] . Після смерті матері залишилось спадкове майно, що складається з житлового будинку [ADDRESS] , який належав померлій на праві власності на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 12.09.2007 року. [PERSON] вказала, що наприкінці жовтня 2019 року вона звернулася до нотаріуса для оформлення спадкових прав, однак нотаріус роз`яснив, що звернутися за прийняттям спадщини можна до [INFO] , тому позивач не поспішала. Позивачка для подолання психологічного розладу, який вона пережила після смерті матері, погодилася на пропозицію своєї доньки поїхати до неї в гості до Ізраїлю на декілька місяців, а в березні 2020 року повернутися і оформити спадщину. Повернення в Україну було заплановане на 29.03.2020 року, що підтверджується авіаквитком № 000-0007052114. Однак за два тижні до вильоту, 14.03.2020 року, від авіаперевізника [PERSON] на електронну адресу позивача надійшло повідомлення про повне обмеження авіасполучення в Україні на підставі рішення РНБО від 13 березня 2020 року, введеним в дію наказом президента України від 13 березня 2020 року № 87/2020 «Про невідкладні заходи щодо забезпечення національної безпеки в умовах спалаху гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2», на всій території України запроваджено карантин з 12 березня 2020 року до 24 квітня 2020 року, який в подальшому був поетапно продовжений до 22 травня 2020 року. У зв`язку із запровадженням в Україні карантину та закриттям державного кордону [PERSON] не мала можливості повернутися в Україну, та відповідно пропустила строк для прийняття спадщини після смерті своєї матері. В судове засідання позивач [PERSON] та її представник адвокат Баранова О.П. не з`явилися, адвокат Баранова О.П. подала письмову заяву про розгляд справи за її відсутності та за відсутності позивача, позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити (а.с.39). Представник відповідача, Бердянської міської ради Запорізької області, в судове засідання не з`явився, про причини своєї неявки суду не повідомив, про місце та час судового розгляду справи був повідомлений належним чином (а.с.38). Відповідно до вимог ч. 2\~ст. 247 ЦПК України\~у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши письмові докази, які містяться в матеріалах справи, суд встановив наступне. [INFO] померла\~мати позивача,\~ [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть від 24.10.2019 року (а.с. 8). Після смерті [PERSON] залишилось спадкове майно, що складається з житлового будинку [ADDRESS] , який належав померлій на праві власності на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 12.09.2007 року (а.с. 6-7). Заповіту після себе [PERSON] не залишила, отже єдиним спадкоємцем першої черги є [PERSON] , донька померлої [PERSON] . Судом також встановлено, що 08.12.2019 року позивач [PERSON] вилетіла з м. Запоріжжя в м. Тель-Авів, повернення в Україну було заплановане на 29.03.2020 року (а.с. 13-14). Згідно з рішенням РНБО від 13 березня 2020 року, введеним в дію наказом президента України від 13 березня 2020 року № 87/2020 «Про невідкладні заходи щодо забезпечення національної безпеки в умовах спалаху гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» вирішено вжити заходів щодо закриття пунктів пропуску через державний кордон України для здійснення регулярного пасажирського сполучення. Відповідно до\~Постанови Кабінету\~Міністрів України\~№ 211\~від 11\~березня 2020\~року «Про\~запобігання поширенню\~на території\~України гострої\~респіраторної хвороби\~СОVID-19,\~спричиненої коронавірусом\~SARS-CoV-2» на всій території України запроваджено карантин з 12 березня 2020 року до 24 квітня 2020 року, який в подальшому був поетапно продовжений до 22 травня 2020 року. Через вказані обставини, [PERSON] , не мала можливості повернутися в Україну, що підтверджується авіаквитками та листами-повідомленнями на електронну пошту від 09 та 18 липня 2020 року про зупинення авіасполучення до 15.08.2020 року, повернулася лиш 16.08.2020 року, а тому пропустила шестимісячний строк на прийняття спадщини. Суд приймає до уваги, що направити заяву про прийняття спадщини поштою [PERSON] також не мала можливості у зв`язку із запровадженням карантину і в в Ізраїлі, оскільки було введено режим самоізоляції та заборонено пересуватися містом. У відповідності до ч. 1 ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Згідно зі ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). У відповідності до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно з витягом зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) № 61660220 від 15.09.2020 року, виданим приватним нотаріусом Бердянського міського нотаріального округу Запорізької області Градовою\~В.Г., спадкова справа після [PERSON] не заводилася, свідоцтва про право на спадщину не видавалися. Інші спадкоємці після [PERSON] , що фактично прийняли б спадщину, відсутні, що підтверджується будинковою книгою на домоволодіння, з якої вбачається, що у домоволодінні зареєстрована була лише померла. Статтею 1258 ЦК України встановлено, що спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу. Згідно зі ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Частиною 3 ст. 1272 ЦК України встановлено, що за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Постановою Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» (п. 24)\~роз`яснено, що, вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. Головною ознакою поважних причин є те, що вони роблять своєчасне звернення про прийняття спадщини неможливим. Позивач з незалежних від неї причин не мала фізичної можливості вчасно повернутися в Україну, так як заплановані авіарейси, на які вона купувала квитки, скасовувалися, відтак вказані причини пропуску позивачем строку для подання заяви про прийняття спадщини пов`язані з об`єктивними обставинами. Згідно зі стандартом, розробленим у практиці ЄСПЛ на підставі висновків у його рішеннях, для встановлення відповідності певного заходу принципу правомірності позбавлення володіння слід проаналізувати три критерії: 1) чи є такий захід правомірним (передбачається національним законодавством); 2) чи має позбавлення власності суспільний (громадський) інтерес; 3) чи є такий захід пропорційним поставленій меті (забезпечує справедливу рівновагу між інтересами суспільства та необхідністю додержання фундаментальних прав окремої людини). Якщо хоча б одного із зазначених критеріїв не буде дотримано, то ЄСПЛ констатує порушення державою ст. 1 Першого протоколу до Конвенції. Відповідно до третього критерію, уніфікований підхід ЄСПЛ до оцінки вимог, закріплених у ст.1 Першого протоколу до Конвенції, ґрунтується також на критерії «справедливої рівноваги (балансу)» між інтересами держави (суспільства), повязаними з втручанням у право власності, та інтересами особи, яка так чи інше страждає від такого втручання (рішення від 23.09.1982 року справі «Спорронг і Льоннрот проти Швеції»). Зазначений критерій передбачає наявність розумного співвідношення (обґрунтованої пропорційності) між поставленою метою та засобами, які використовуються для її досягнення. ЄСПЛ вважає, що будь-яке втручання у право власності обов`язково повинне відповідати принципу пропорційності. «Справедливий баланс» має бути дотриманий між вимогами загального інтересу суспільства та вимогами захисту основних прав людини. Необхідний баланс не буде дотриманий, якщо особа, про яку йдеться, несе «індивідуальний і надмірний тягар» (рішення у справі «Трегубенко проти України»). Питання про те, чи буде досягнута справедлива рівновага між вимогами загального інтересу і захисту фундаментальних прав особи, має значення лише при умові, що таке втручання відповідає вимогам закону і не є безпідставним. Наслідки пропущення позивачкою строку для прийняття спадщини не будуть відповідати принципу пропорційності, оскільки вона втратить право на успадкування майна, яке залишилося після смерті спадкодавця. Крім того, спочатку смерть близької людини, а потім і втрата спадкового майна будуть для неї занадто надмірним тягарем та порушуватимуть «баланс» між інтересами держави та фізичної особи. Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що вказані причини пропуску позивачем строку для подання заяви про прийняття спадщини є поважними, оскільки вони пов`язані з об`єктивними, непереборними обставинами, у зв`язку із чим позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved