overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-03 00:00:00

20 січня 2016 року [PERSON] (далі позивач) звернулася до суду з позовом до [PERSON] (далі відповідач) з вимогою про розірвання шлюбу, мотивуючи свої позовні вимоги тим, що спільне життя з відповідачем не склалося і шлюбні відносини між ними припинені. У судове засідання позивач не з'явилася, надіслала заяву про розгляд справи без її участі, на заочний розгляд справи погодилась. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином відповідно до статті 74 Цивільно процесуального кодексу України (далі ЦПК) за адресою місця проживання, зареєстрованою у встановленому законом порядку, про причини неявки в судове засідання суд не повідомив. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам статті 224 ЦПК. Судом на підставі частини другої статті 197 ЦПК, у зв'язку із неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Вивчивши матеріали справи, повно і всебічно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Згідно із частиною першою статті 110 Сімейного кодексу України (далі СК) позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. У судовому засіданні встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 24 лютого 2006 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER]. Під час перебування сторін у шлюбі, у них народилися дитина - донька [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] (а.с.6). На момент розгляду справи позивач та відповідач проживають окремо. Перешкод для пред`явлення позову про розірвання шлюбу судом не встановлено. Згідно із частиною другою статті 112 СК суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до статті 51 Конституції України, частини першої статті 24 СК шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування до шлюбу не допускається. Як вбачається з матеріалів справи, спільне подружнє життя у них не склалося, вони припинили шлюбні стосунки і поновлювати їх не мають наміру, примирення і збереження сім'ї є неможливим. За таких обставин, враховуючи фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, беручи до уваги наявність малолітньої дитини та інші обставини життя подружжя, суд знаходить підстави для розірвання шлюбу, оскільки його збереження суперечило б інтересам сторін. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-02 00:00:00

20 січня 2016 року [PERSON] звернулась до суду з цим позовом, вказуючи, що 01.06.1992р. померла її мати, [PERSON], після її смерті відкрилась спадщина у виді квартири № 2 житлового будинку № 60 з господарськими будівлями та спорудами, які розташовані в м. Погребище по вул. Б. Хмельницького. Однак позивачка не може отримати свідоцтво про право на спадщину за законом у звязку з відсутністю правовстановлюючого документу, який би підтверджував право власності спадкодавця [PERSON] на нерухоме майно. В судовому засіданні позивачка позовні вимоги підтримала, просила визнати за нею право власності в порядку спадкування за законом на квартиру № 2 житлового будинку № 60 з господарськими будівлями та спорудами, які розташовані в м. Погребище по вул. Б. Хмельницького. Представник відповідача в судове засідання не з'явився, проте телефонограмою повідомив суд про неможливість зявитись в судове засідання, просив розглянути справу у його відсутності, позовні вимоги визнав повністю, не заперечував проти задоволення позову. Зясувавши позиції сторін та дослідивши матеріали справи, суд уважає, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі з огляду на таке: - ч.1 ст.1 Протоколу 1 Конвенції про захист прав і основоположних свобод, яка передбачає право на ефективне мирне володіння майном.; - ч.1 ст.328 ЦК України, за змістом якої фізична особа або юридична особа може набути право власності на підставах, що не заборонені законом. Оскільки в судовому засіданні беззаперечно доведено, що [PERSON], яка померла 01.06.1992р., була власником квартири № 2 житлового будинку № 60 з господарськими будівлями та спорудами, які розташовані в м. Погребище по вул. Б. Хмельницького; [PERSON], як єдина спадкоємиця за законом не може отримати свідоцтво про право на спадщину у звязку з відсутністю правовстановлюючого документа про належність нерухомого майна спадкодавиці за життя, то з метою захисту майнових прав позивачки, необхідно визнати за нею право власності в порядку спадкування за законом на квартиру № 2 житлового будинку № 60 з господарськими будівлями та спорудами, які розташовані в м. Погребище по вул. Б. Хмельницького.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-01 00:00:00

20 січня 2016 року [PERSON] звернулася до суду з позовом, в якому просила стягнути з [PERSON] за договором позики від 26.04.2015 року 50000,00 грн., а також судові витрати у вигляді суми сплаченого судового збору в розмірі 551,20 грн. В судове засідання позивач не зявилась, через канцелярію суду надала заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не зявився, через канцелярію суду надав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги визнав, проти їх задоволення не заперечував. Суд, розглянувши заяви позивача і відповідача про розгляд справи у їх відсутність,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-02 00:00:00

20 січня 2016 року [PERSON] звернулася до суду з цим позовом, вказуючи, що 03.12.2007р. помер її чоловік, [PERSON], після його смерті відкрилась спадщина у виді земельних ділянок, які розташовані по вулиці Кравченка, 82 в м. Погребище Вінницької області. Згодом вона звернулася до нотаріальної контори для отримання свідоцтва про право на спадщину, проте їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, у звязку з відсутністю правовстановлюючих документів оригіналів Державних актів на право власності на земельні ділянки, які були втрачені. Позивачка в судовому засіданні позовні вимоги підтримала, просила позов задовольнити Представник відповідача в судове засідання не з`явився, проте телефонограмою повідомив суд про неможливість зявитись в судове засідання, просив розгляд справи провести у відсутності представника відповідача, не заперечував проти задоволення позовних вимог. Зясувавши позиції сторін та дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з огляду на таке. Дані правовідносини у системному звязку регулюються: -ч.1 ст. 1 Протоколу 1 Конвенції про захист прав і основоположних свобод, яка передбачає право на ефективне мирне володіння майном; -ст.328 ЦК України, за змістом якої фізична або юридична особа може набути право власності на підставах, що не заборонені законом; -ст.1218 ЦК України, відповідно до якої до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Оскільки в судовому засіданні беззаперечно доведено, що після смерті [PERSON], який помер 03.12.2007р., відкрилась спадщина у виді земельних ділянок, які розташовані по вулиці Кравченка, 82 в м. Погребище Вінницької області, яку має намір успадкувати [PERSON], проте через відсутність оригіналів Державних актів на право власності на земельні ділянки не має такої можливості, які були втрачені, тому з метою захисту майнових прав позивачки, необхідно визнати за нею право власності на земельні ділянки в порядку спадкування за законом.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-14 00:00:00

20 січня 2016 року [PERSON] звернулася до суду із заявою про визнання недієздатним її чоловіка [PERSON], який є психічно хворим, не може розуміти значення своїх дій, потребує постійного догляду. Визнання чоловіка недієздатним їй необхідно для встановлення над ним опіки, тому просить призначити її опікуном чоловіка. В судовому засіданні заявниця доводи заяви підтримує повністю. Після отримання висновку психіатричної експертизи заявниця до суду не прибула, в письмовій заяві просить розглянути справу без її участі, доводи заяви підтримує повністю. Селищний голова в суд не прибув, направив письмову заяву про розгляд заяви без їх участі, не заперечує проти задоволення заяви. Дослідивши докази, що є в справі, суд вважає, що заява підлягає задоволенню. Встановлено, що заявниця [PERSON] є дружиною [PERSON], який страждає стійким психічним розладом у вигляді органічного розладу особистості судинного ґенезу з вираженими змінами, не може усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. Понінківська селищна рада вважає можливим призначити опікуном заявницю, яка проживає разом із чоловіком. Дані обставини встановлені з пояснень заявниці, з досліджених в суді письмових доказів паспортом заявниці [PERSON], паспортом [PERSON], рішенням виконкому Поніківської селищної ради про надання згоди на призначення опікуном, довідкою лікарської комісії про встановлення [PERSON] довічно першої групи інвалідності, висновком лікарської комісії про можливість [PERSON] здійснювати догляд, довідкою про розмір компенсаційної виплати за здійснення догляду за інвалідом першої групи, довідкою про розмір пенсії, довідкою про склад сім»ї, висновком судово-психіатричної експертизи № 116 від 10 березня 2016 року. Згідно ч.1ст.39 та ч.1 ст. 60 ЦК України фізична особа може бути визнана судом недієздатною, якщо внаслідок хронічного стійкого психічного розладу не здатна усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. Суд встановлює опіку над фізичною особою у разі визнання її недієздатною і призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування. З огляду на встановлені обставини та правові положення суд вважає, що визнання [PERSON] недієздатним має для заявниці [PERSON] юридичне значення, оскільки надає їй право бути опікуном хворого чоловіка, здійснювати всі необхідні дії по захисту інтересів чоловіка.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-24 00:00:00

20 січня 2016 року в м.Бучач Тернопільської області померла мати позивачки [PERSON] Після смерті спадкодавця залишилося спадкове майно, яке складається з житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами, що знаходиться по вул.Зелена,1 в м.Бучач Тернопільської області. Через відсутність документу, який би за життя спадкодавця посвідчував її право власності на житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами, позивачка не має змоги оформити право на спадщину в нотаріальній конторі, а тому виникла необхідність встановити право на спадкове майно в судовому порядку. В судове засідання позивачка та її представник не зявились, однак, останній подав суду заяву, в якій вказав, що позов підтримує і просить справу розглядати у його відсутності. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, однак, згідно поданої заяви, позов визнав і просить справу розглядати у його відсутності. Представник третьої особи в судове засідання не зявився, хоч належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи. Дослідивши та оцінивши письмові докази, суд встановив наступні обставини: 20 січня 2016 року в м.Бучач Тернопільської області померла [PERSON]; Після смерті спадкодавця залишилося спадкове майно у виді житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами, яке належало їй на праві приватної власності; Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина за законом; Позивачка є спадкоємцем за законом першої черги, в 6-місячний строк з дня смерті спадкодавця прийняла спадщину; Відповідач від своєї частки у спадковому майні відмовився на користь позивачки. Суд приходить до переконання, що позов обгрунтований і підлягає до задоволення.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-14 00:00:00

20 січня 2016 року до суду надійшла вказана позовна заява. Позивач просить розірвати шлюб з відповідачем посилаючись на те, що спільне життя між сторонами не склалось через відсутність взаєморозуміння між ними, розходження поглядів на сімейні відносини. Як зазначає позивач, основною причиною розпаду сімї це різниця характерів, відсутність між ними взаєморозуміння та довіри. Протягом останніх років сімейне життя між сторонами почало втрачати сенс і поступово, як наслідок почало погіршуватися, що в кінцевому результаті призвело до фактичного припинення шлюбних відносин та зобов'язань одного перед іншим. А тому збереження шлюбу в подальшому не можливе та суперечитиме інтересам позивача, як зазначено в заяві. Позивач в судовому засіданні заявлені вимоги підтримала та просила їх задовольнити. Відповідач в судовому засіданні не заперечував проти задоволення позову. Вислухавши думку сторін, вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог за наступних підстав. Перевіряючи обставини справи судом встановлено, що сторони знаходяться у шлюбі з 03 червня 2006 року, який зареєстрований Відділом реєстрації актів цивільного стану Дарницького районного управління юстиції м. Києва, про що зроблено актовий запис №325. Від шлюбу сторони мають неповнолітню дочку - [PERSON], [INFO]. Від примирення сторони в судовому засіданні відмовилися, наполягаючи на розірванні шлюбу. Як встановлено в судовому засіданні та не заперечувалось сторонами, сторони не ведуть спільне господарство та не підтримують сімейно-шлюбні стосунки з грудня 2015 року. Спір щодо спільного майна відсутній, як пояснили сторони. Приймаючи до уваги викладене, суд вважає неможливим подальше збереження сім'ї і приймає рішення про розірвання шлюбу.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-15 00:00:00

20 січня 2016 року до суду надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON], про розірвання шлюбу. Позивачка в обґрунтування своїх вимог за позовом, зазначила, що знаходиться у шлюбі, який був зареєстрований 28.07.1997 року Старомлинівською сільською радою, актовий запис за № 5. Від шлюбу подружжя має неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], який проживає разом з матірю, позивачкою по справі. У своїй позовній заяві позивачка вказує, що між нею та відповідачем постійно виникали непорозуміння та сварки з різних причин, шлюбні відносини між подружжям фактично припинились, після чого сторони проживають окремо один від одного, спільного господарства не ведуть. Спору, відносно належності спільного майна між позивачем та відповідачкою не виникло. У судове засідання сторони не зявились, про що позивачка надіслала до суду заяву про заочний розгляд справи у її відсутність, та що вона наполягає на розірванні шлюбу.\~Позивачка впевнена, що сім'я розпалась остаточно і відновлена бути не може.\~ Відповідач, повідомлений належним чином про місце та час розгляду справи, в судове засідання не зявився, але надіслав до суду заяву про те, що зявитися в судове засідання не має можливості, разом з тим з позовними вимогами [PERSON] згоден у повному обсязі, просив суд задовольнити заяву дружини. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає заяву про розірвання шлюбу такою, що належить задоволенню по наступним підставам. Судом встановлено, що згідно зі свідоцтвом про одруження, яке було видане 28 липня 1997 року Старомлинівською сільською радою Великоновосілківського району Донецької області, актовий запис за № 5, серії І-НО № 362119, сторони у справі знаходяться у зареєстрованому шлюбі (а.с. 6). Також, згідно копії свідоцтва про народження серії І-НО № 120918 від 10 березня 1999 року (а.с.6), від шлюбу подружжя має неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], який проживає разом з матірю, позивачкою по справі, та згідно з заявою позивачки, надалі буде проживати разом з позивачкою. Згідно ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.\~ \~ \~ Судом встановлено, що з початку 2016 року\~шлюбні відносини\~\~між сторонами припинені, спільне господарство не ведеться, сторони мешкають окремо.\~ На підставі викладеного, суд приходить до висновку, що\~\~їх сім'я розпалась остаточно і поновлена бути не може.\~\~ Таким чином,\~\~встановлено, що\~\~подальше спільне життя\~\~подружжя та збереження шлюбу суперечить\~\~інтересам\~\~подружжя, що має\~\~вагоме значення. Також згідно ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Однак позивачка, у своїй позовній заяві не ставить питання про стягнення з відповідача на її\~ користь сплачені судові витрати, а тому суд це питання й не розглядає. Виходячи з викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-29 00:00:00

20 січня 2016 року заявник [PERSON] психоневрологічний будинок-інтернат звернувся до Хотинського районного суду Чернівецької області із заявою про визнання фізичної особи недієздатною, в якій посилається на те, що в [PERSON] психоневрологічному будинку - інтернаті перебуває на утриманні громадянка [PERSON], [INFO], яка згідно заключення ЛКК № 332 Чернівецької обласної психіатричної лікарні від 23 липня 2015 року хворіє на органічний маячний розлад. Внаслідок цієї хвороби громадянка [PERSON] не може усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. В судовому засіданні представник заявника [PERSON] повністю підтримала доводи, викладені в заяві і просила суд їх задовольнити. Представник заінтересованої особи [PERSON] в судовому засіданні не заперечував проти задоволення заяви [PERSON] психоневрологічного будинку-інтернату щодо визнання недієздатною [PERSON] Заінтересована особа [PERSON] в судовому засіданні не заперечувала проти задоволення заяви [PERSON] психоневрологічного будинку-інтернату щодо визнання недієздатною [PERSON] Вислухавши пояснення представника заявника, заінтересованих осіб, вивчивши та дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява [PERSON] психоневрологічного будинку-інтернату є обґрунтованою і підлягає задоволенню з наступних підстав. Як вбачається з матеріалів справи та було стверджено в судовому засіданні представником заявника [PERSON] [PERSON], [INFO], страждає на хворобу органічний маячний розлад. Також судом встановлено, що [PERSON] знаходиться на повному державному утриманні в [PERSON] психоневрологічному будинку інтернаті. Як вбачається із матеріалів справи, а саме висновку судово-психіатричної експертизи № 260 [PERSON], [INFO], на даний час виявляє ознаки психічного розладу у формі органічного маячного (шизофреноподібного) розладу та за своїм психічним станом на даний час не може розуміти значення своїх дій та керувати ними. Відповідно до ст. 39 Цивільного кодексу України, фізична особа може бути визнана судом недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу не здатна усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. За таких обставин, суд вважає, що заява [PERSON] психоневрологічного будинку-інтернату підлягає задоволенню, оскільки це необхідно в інтересах [PERSON] для захисту її прав та інтересів. Зважаючи на вищевикладене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-22 00:00:00

20 січня 2016 року заявник звернувся до суду з заявою, яка в подальшому була уточнена про визнання своєї матері [PERSON], [INFO] недієздатною з тих підстав, що з травня 2015 року вона страждає на психічне захворювання, у звязку із чим знаходиться на обліку в комунальній установі «Обласна клінічна психіатрична лікарня» Запорізької обласної ради. Через хворобу вона не може усвідомлювати повною мірою значення своїх дій, потребує медичного нагляду та лікування. В судовому засіданні заявник заяву підтримав з підстав, наведених у ній. Суду пояснив, що стан здоровя матері за останній час погіршився, вона і на даний час перебуває на лікуванні у психіатричній лікарні. Представник заінтересованої особи в судовому засіданні не заперечувала проти задоволення заяви. Розглянувши заяву, матеріали справи, копію амбулаторної карти хворої [PERSON], вислухавши пояснення заявника, заінтересованої особи, яка вважає необхідним заяву задовольнити, суд приходить до висновку, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Стаття 39 ЦК України встановлює, що фізична особа може бути визнана судом недієздатною, якщо вона, внаслідок хронічного, психічного розладу не здатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними. Згідно з висновком судово-психіатричного експерта за № 208 від 25 квітня 2016 року [PERSON], [INFO], виявляє ознаки органічного шизофреноподібного розладу з помірним когнітивним зниженням. Отже, вона не може розуміти значення своїх дій і керувати ними. З урахуванням наведеного, суд приходить до висновку, що заява обґрунтована, доведена належними та допустимими доказами, а тому підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-02 00:00:00

20 січня 2016 року ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» звернувся до суду \~з позовом про стягнення з [PERSON] заборгованості за кредитним договором за № б/н від 14 лютого 2012 року у розмірі 11972 грн. 38 коп., посилаючись на невиконання відповідачем договірних умов. Відповідач у судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, заперечень проти позову не надав. За наявності умов, передбачених частиною першою ст. 224 ЦПК України, та оскільки позивач не заперечує проти заочного вирішення справи, суд вважає за можливе допустити заочний розгляд справи. Дослідивши надані докази, суд вважає, що позов є обґрунтованим та підлягає \~задоволенню. \~ Судом встановлено, що 14 лютого 2012 року між ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» і відповідачем був укладений договір за № б/н, за яким позивач надав відповідачеві кредит у розмірі 10800 грн. 00 коп., зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30 % річних на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобовязується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно зі ст. 526 ЦК України, зобовязання має виконуватися належним чином, відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Банк виконав свої зобовязання щодо надання [PERSON] кредитних коштів. Однак відповідач не здійснює повернення грошових коштів, порушує умови надання банківських послуг, внаслідок чого, станом на 31 жовтня 2015 року, у неї виникла заборгованість у загальній сумі 11972 грн. 38 коп., яка складається з: заборгованості за кредитом 7308 грн. 24 коп.; заборгованості за відсотками за користування кредитом 3517 грн. 84 коп.; пені 100 грн. 00 коп.; фіксованої частини штрафу 500 грн. 00 коп.; процентної складової штрафу 546 грн. 30 коп. Згідно зі ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання та на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу. Згідно з ч. 1 ст. 624 ЦК України, якщо за порушення зобов'язання встановлено неустойку, то вона підлягає стягненню у повному розмірі, незалежно від відшкодування збитків. Відповідно до ч.1 ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Стягненню з [PERSON] на користь позивача підлягає судовий збір у розмірі 1378 грн. 00 коп.

Outcome: approved