overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-30 00:00:00

20.06.2017 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. У позовній заяві [PERSON] вказувала, що шлюб з відповідачем був зареєстрований 01.06.1996 року. Свої вимоги розірвання шлюбу мотивувала тим, що у сімї виникли суперечки, ускладнилися взаємовідносини, втрачені один до одного почуття любові, взаєморозуміння, із-за суттєвих розбіжностей у поглядах на життя, несумісності характерів. Подальше збереження шлюбу неможливе, примирення теж, у звязку з чим вона (позивач) звернулась до суду з позовом. У судове засідання позивач не зявилась, надала суду заяву з проханням розглянути справу у її відсутності, наполягає на задоволенні позовних вимог. Відповідач [PERSON] у судове засідання не зявився, надав суду заяву з проханням розглянути справу у його відсутності, проти розірвання шлюбу з [PERSON] не заперечує. Дослідивши матеріали справи суд приходить до наступного. Судом встановлено, що сторони знаходяться у зареєстрованому шлюбі з 01.06.1996 року. Від шлюбу мають дітей: [PERSON] [INFO], [PERSON] [INFO]. Сторони з лютого 2017 року припинили шлюбні відносини, спільне господарство не ведуть. Відповідно до ст.ст. 110-112 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам дитини, що має істотне значення. Відповідно до ст.109 СК України шлюб розривається судом, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їх права, а також права їх дітей. Приймаючи до уваги, що позивач наполягає на розірванні шлюбу, а відповідач дає згоду на розірвання шлюбу, суд вважає що причини, що спонукають позивача наполягати на розірванні шлюбу, є обґрунтованими і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін, що має істотне значення, в наслідок чого позов підлягає задоволенню. Відповідно до ст.113 Сімейного Кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-27 00:00:00

20.06.2017 року [PERSON] звернулася до суду з зазначеним позовом. Вказала, що з 3 вересня 2014 року перебуває в зареєстрованому шлюбі з [PERSON], від якого мають малолітню доньку [PERSON], [INFO]. Подружнє життя не склалося через несумісність характерів, відсутність взаємоповаги, взаємодовіри, що породжувало в сімї непорозуміння та конфлікти. З цих причин шлюбно-сімейні відносини з жовтня 2015 року припинено. Збереження шлюбу та примирення за викладених обставин вона вважає неможливим. Спору з приводу розподілу майна та місця проживання дитини немає. Дитина залишається проживати з нею. Посилаючись на викладене, позивач прохала розірвати шлюб, укладений між нею та відповідачем [PERSON] У судове засідання позивач [PERSON] не зявилася. Належним чином повідомлена про дату, час та місце розгляду справи. В заяві, адресованій суду, прохала розглянути справу за її відсутності, вказала, що позов підтримує, згодна на ухвалення заочного рішення в разі неявки відповідача. Відповідач [PERSON] у судове засідання не зявився. Повістка направлялася за місцем реєстрації. Відповідно до ч.5 ст. 74 ЦПК України вважається належно повідомленим про дату, час та місце розгляду справи. За письмовою згодою позивача справа вирішена на підставі наданих доказів (заочний розгляд). Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно ст. 112 Сімейного кодексу України шлюб розривається, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхньої дитини, що має істотне значення. Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб у відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Глобинського районного управління юстиції у Полтавській області 3 вересня 2014 року, актовий запис № 122. Від шлюбу мають малолітню дочку [PERSON], [INFO]. Шлюбно-сімейні стосунки не підтримують з жовтня 2015 року через несумісність характерів, відсутність взаємоповаги, взаємодовіри, непримиренні протиріччя. Проживають окремо, спільного господарства не ведуть. З урахуванням викладеного, суд дійшов висновку, що шлюб існує формально, а подальше його збереження суперечитиме інтересам кожного з подружжя та їх дитини. Шлюб підлягає розірванню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-28 00:00:00

20.06.2017 року [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування своїх позовних вимог вказує, що вони з відповідачем по справі перебувають у зареєстрованому шлюбі з 09.08.2013 року, який був зареєстрований Тернівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Криворізького міського управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис № 235. Від даного шлюбу мають сина [PERSON], [INFO]. Шлюбні відносини припинили у червні 2016 року, проживають окремо, спільне господарство не ведуть, взаємних інтересів не мають. Таким чином позивач вважає, що їх сімя розпалася повністю та остаточно і ніякого бажання на примирення в неї немає. Майнового спору та спору стосовно місця проживання дитини не мають. В судове засідання позивач не зявилася, надала суду письмову заяву в якій позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить суд розглядати справу у її відсутність. Відповідач в судове засідання не зявився, надав суду письмову заяву, в якій позовні вимоги визнає в повному обсязі та просить суд розглядати справу у його відсутність. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що з 09.08.2013 року сторони знаходяться в зареєстрованому шлюбі, що підтверджується свідоцтвом про шлюб, - а.с. 3. Від даного шлюбу мають сина [PERSON], [INFO], - а.с. 4. Шлюбні відносини припинили, спільне господарство вони не ведуть, взаємних інтересів не мають. Майнового спору та спору стосовно місця проживання дитини - не мають. За таких обставин, суд вважає, що сім`я розпалася, зберегти її неможливо,\~тому, відповідно до ст.ст. 100, 112 СК України, позов [PERSON] про розірвання шлюбу слід задовольнити. Крім того, з [PERSON] на користь [PERSON] слід стягнути судовий збір в сумі 640 грн., сплачений позивачем при зверненні до суду та 650 грн. витрати на правову допомогу, згідно ст.ст. 79,88 ЦПК України. На підставі ст.ст. 110-112 Сімейного Кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-10 00:00:00

20.06.2017 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини сина [PERSON], [INFO], в розмірі 1500 грн. щомісячно, починаючи з дати подачі позовної заяви до суду і до досягнення дитиною повноліття. Позивач у судове засідання не зявилася, надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала та просила їх повністю задовольнити. Відповідач у судове засідання не зявився, надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги визнає. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Згідно наданим документам, сторони знаходилися в шлюбних відносинах, але заочним рішенням Березанського районного суду Миколаївської області від 06.10.2014 року, шлюб між ними розірвано. Від даного шлюбу вони мають дитину сина [PERSON], [INFO]. У теперішній час неповнолітня дитина проживає з позивачем і знаходиться на її утриманні. Відповідач ухиляється від утримання своєї дитини і добровільно не надає матеріальної допомоги. Згідно ст.ст.180-182 СК України, батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення нею повноліття. На виконання цього обовязку за рішенням суду можуть стягуватися аліменти, розмір яких визначається з урахуванням стану здоровя і матеріального становища дитини і інших обставин, що мають істотне значення. Відповідно до положення ст.3 «Конвенції про права дитини» від 20.11.1989 року, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку, що заявлені вимоги позивача підлягають частковому задоволенню, та стягненню з [PERSON] на користь [PERSON], аліменти на утримання неповнолітньої дитини, сина [PERSON], [INFO], у розмірі 1500 грн. щомісячно, починаючи з дати подачі позовної заяви до суду і до досягнення дитиною повноліття. Також на підставі ст.88 ЦПК України з відповідача підлягають стягненню судові витрати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-25 00:00:00

20.06.2017 року [PERSON] звернулася до суду із заявою про встановлення факту родинних відносин між нею та її померлим двоюрідним братом [PERSON], мотивуючи свої вимоги тим, що після\~ смерті\~ останнього, яка сталася 23.04.2004 року, відкрилася спадщина, яку оформити належним\~ чином у нотаріуса вона не може, через відсутність доказів родинного звязку. Отже відсутні відомості про народження її батька [PERSON] та його сестри (тітки заявниці) [PERSON] (матері [PERSON]П.). Просила встановити факт, що [PERSON] є її двоюрідним братом. Представник заявниці [PERSON] у судовому засіданні заявлені вимоги підтримав в повному обсязі, просив суд їх задовольнити. Представник заінтересованої особи Слобідської сільської ради Буринського району проти задоволення заяви не заперечував, просив справу розглянути без його участі, про що надав до суду листа. Свідок [PERSON] у судовому засіданні вказав, що знає родину заявниці усе життя, оскільки вони проживають в одному селі та підтвердив, що [PERSON] дійсно був двоюрідним братом [PERSON] тобто [PERSON] та [PERSON] були рідними сестрою та братом. Дослідивши обставини справи, представлені докази та давши їм оцінку, суд\~ вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Так, судом встановлено, що 23 квітня 2004 року\~ в с. Слобода Буринського району Сумської області помер [PERSON], що вбачається з актового запису про смерть №23 від 27.04.2004 р. (а.с.30). Згідно довідки Слободській сільській ради Буринського району Сумської області № 1063 від 14.06.2017 року матірю [PERSON] є [PERSON] (а.с. 7). Із запису акта про шлюб №56 від листопада 1962 р. вбачається, що факт зміни дошлюбне прізвище [PERSON] є «Барабан» на.(а.с.28). Згідно свідоцтва про народження №296450 року, виданого 07.12.1951 року імя на [PERSON], вбачається, що її батьком був [PERSON] (а.с. 5) Аналізом наведених письмових доказів суд набуває висновку, що батько заявниці [PERSON] та мати померлого [PERSON] [PERSON], є рідними братом та сестрою, а заявниця є двоюрідною сестрою померлого [PERSON] Вказані обставини також у повній мірі підтверджуються показаннями свідка [PERSON] Згідно ст.256 п.1 ЦПК України, суд розглядає справи по встановленню факту родинних відносин між фізичними особами. Відповідно положень\~ п. 7 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» №5 від 31.03.1995 року, відповідно до п.1 ст. 273 ЦПК України суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо підтвердження такого факту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину, для оформлення права на пенсію у звязку із втратою годувальника. Враховуючи вищевикладене та приймаючи до уваги,\~ що встановлення даного факту має для заявниці юридичне значення, так як дозволяє їй\~ реалізувати свої права на спадщину, у суду не має сумнівів, що [PERSON] був двоюрідним братом заявниці [PERSON], а тому заява є обґрунтованою та такою, що підлягає задовленню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-20 00:00:00

20.06.2017 року [PERSON] звернулася до суду із цим позовом посилаючись на те, що з 23.09.2004 року перебуває із відповідачем у шлюбі, від якого мають двоє дітей: дочку [PERSON], [INFO] та сина [PERSON], [INFO]. Проте подружнє життя не склалося, так як відповідач принижує її людську гідність, зневажає її, наносить побої. Із - за неналежної поведінки відповідача втратила до нього повагу та любов, тому просила шлюб розірвати. Сторони в судове засідання не з'явилися, подали суду заяви, якими просили справу розглядати в їх відсутності. Позивач [PERSON] позовні вимоги підтримала та просила шлюб розірвати. Відповідач [PERSON] проти розірвання шлюбу не заперечив. Дослідивши докази суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав: Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини: Сторони одружилися 23.09.2004 року, зареєструвавши шлюб за актовим записом № 9 у Торчиновицькій сільській раді Старосамбірського району Львівської області, при реєстрації одруження позивач змінила прізвище [PERSON] на [PERSON]; мають спільних дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Сторони подружні відносини не підтримують, спільного господарства не ведуть. У відповідності до ч.2 ст.112 Сімейного Кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам хоч одного із них, інтересам їх дітей, що мають істотне значення. Оскільки сторони подружні відносини не підтримують, спільного господарства не ведуть, втратили один до одного повагу і любов, це свідчить, що сім'я розпалася, а формальне існування шлюбу суперечить інтересам сторін із-за неможливості влаштувати своє життя у відповідності зі своїми бажаннями, вподобаннями, тому цей шлюб слід розірвати. А тому,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-27 00:00:00

20.06. 2017 року до Пустомитівського районного суду Львівської області надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу. У позовній заяві позивач просить суд розірвати шлюб укладений між сторонами, зареєстрований 16.01. 2009 року Сокільницькою сільською радою Пустомитівського району Львівської області, актовий запис № 02. Позивач у позовній заяві, як на підстави для задоволення заявлених позовних вимог, покликається на наступні обставини: сторони зареєстрували шлюб 16.01. 2009 року. Спільно з відповідачем позивач подружніх стосунків не підтримує, спільного господарства не веде, шлюб носить формальний характер. У сторін склалися різні погляди на життя. Позивач вважає, що подальше перебування сторін у шлюбі та примирення неможливі, а тому змушена звертатися до суду із позовом про розірвання шлюбу. На підставі наведеного позивач у позовній заяві просить суд задоволити заявлені позовні вимоги. Позивач [PERSON] у судове засідання не зявився, проте подав до суду письмову заяву у якій просить суд розглядати справу без його участі, позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явився, хоча належними чином був повідомлений про час та місце розгляду справи про причини своєї неявки суд не повідомив, заяв про розгляд справи без участі відповідача чи відкладення розгляду справи до суду від останнього не надходило. Проаналізувавши матеріали цивільної справи, суд вважає, що існує достатньо підстав визначених ст. 224 ЦПК України для проведення заочного судового розгляду справи, без участі відповідача, у відповідності до ч. 4 ст. 169 ЦПК України, за наявними у ній доказами та ухвалення за його результатом рішення, відповідно ст. 226 ЦПК України. Згідно ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу технічними засобами не здійснюється. Проаналізувавши матеріали цивільної справи, зокрема: Свідоцтво про шлюб серії І СГ № 104505 від 16.01. 2009 року, Свідоцтво про народження І- СГ № 307366 від 23.01. 2012 року повно та всебічно дослідивши всі докази у справі у їх сукупності, судом встановлено: відповідно до ч. 1 ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ч. 1 ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Позов про розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. Зважаючи на те, що разом із відповідачем позивач шлюбних стосунків не підтримує, спільного господарства не веде, сторони спроб для примирення не здійснюють, шлюб між сторонами набув формального характеру, суд вважає, що збереження шлюбу між сторонами є неможливим. На підставі наведеного, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги заявлені позивачем підставні та підлягають задоволенню. Згідно ч. 1 ст. 88 ЦПК України з відповідача в користь позивача слід стягнути документально підтвердженні судові витрати понесені позивачем, які складаються із судового збору. На підставі наведеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-17 00:00:00

20.06.2017 року до суду заявлено цей позов, в якому вказано, що з 20.08.2001 року по 19.01.2006 року позивач перебувала у зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Від цього шлюбу у них народився син [PERSON], [INFO], утримання, виховання та догляд за яким здійснює позивач. Відповідач [PERSON], який є батьком [PERSON], [INFO], ухиляється від виконання свого обов'язку по утриманню неповнолітнього сина, проживає окремо та не надає будь якої матеріальної допомоги. Позивач в судове засідання не з'явилася, подала заяву у якій позовні вимоги підтримала в повному обсязі, наполягала на позбавленні батьківських прав [PERSON] відносно неповнолітнього сина [PERSON]. Представник служби у справах дітей Погребищенської райдержадміністрації [PERSON] до суду не з'явився також, у телефонному режимі повідомив, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі та не заперечував проти їх задоволення. Відповідач в судове засідання не з'явився, не повідомляючи про причини неявки, хоча про день та час розгляду справ був повідомлений завчасно, у встановленому законом порядку. З урахуванням позиції позивача, дослідивши матеріали справи, суд визнає за необхідне позов задовольнити повністю з таких міркувань. Достовірно встановлено, що з 20.08.2001 року по 19.01.2006 року позивач перебувала у зареєстрованому шлюбі з відповідачем (свідоцтво про розірвання шлюбу а. с. 8). Від шлюбу у них народився син [PERSON], [INFO] (свідоцтво про народження а.с.6), утримання, виховання та догляд за яким здійснює позивач. Відповідач [PERSON], який є батьком [PERSON], [INFO], ухиляється від виконання свого обов'язку по утриманню неповнолітнього сина, проживає окремо, не піклується про його духовний та фізичний розвиток та не надає будь якої матеріальної допомоги (довідка про неотримання аліментів а.с.9). Відповідно до п.2 ч.1 ст. 164 Сімейного кодексу України мати, батько, можуть бути позбавлені батьківських прав, якщо вони ухиляються від свого обов'язку по вихованню дитини. Оскільки, відповідач ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків по вихованню неповнолітнього сина, то його необхідно позбавити батьківських прав щодо [PERSON], [INFO].

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-11 00:00:00

20.06.2017 року до суду звернулись з заявою [PERSON] та [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування заяви зазначили, що перебувають у зареєстрованому шлюбі з 21.10.2000 року, від шлюбу мають неповнолітню дитину [PERSON], [INFO]. Сімейні стосунки не склалися, вони припинили шлюбні відносини та прийшли до спільної згоди до розірвання шлюбу. У судове засідання заявники не зявились, до його початку надали заяви про розгляд справи у їх відсутність, заяву підтримують. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що заявники перебувають у зареєстрованому шлюбі з 21.10.2000 року, від шлюбу мають неповнолітню дитину [PERSON], [INFO]. Частиною 3 статті 234 ЦПК України передбачено, що справи про розірвання шлюбу за заявою подружжя, яке має дітей, розглядаються в порядку окремого провадження. Відповідно до ч. 1 ст. 109 СК України подружжя, яке має дітей, має право подати до суду заяву про розірвання шлюбу разом із письмовим договором про те, з ким із них будуть проживати діти, яку участь у забезпеченні умов їхнього життя братиме той з батьків, хто буде проживати окремо, а також про умови здійснення ним права на особисте виховання дітей.\~ 24.03.2017 року заявники уклали договір про визначення місця проживання дитини та участі батьків у її вихованні, яким передбачено, що дитина залишається проживати з матірю, визначено участь батька у його вихованні та матеріальному забезпеченні. \~Відповідно до ч. 1 ст. 109 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей.\~ Враховуючи, що заявники припинили шлюбні відносини, не бажають подальшого збереження шлюбу та спільного проживання однією сімєю, після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, права їх дітей, суд приходить до висновку, що заява про розірвання шлюбу підлягає задоволенню. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-09 00:00:00

20.06.2017 року до суду надійшов вищевказаний позов, який позивачка підписала в цей же день і в якому просить стягнути з відповідача аліменти на утримання двох дітей у сумі: 4000 грн., посилаючись на ухилення відповідача від утримання дітей. У судовому засіданні позивачка позов підтримала і просила про його задоволення. Відповідач, посилаючись на те, що він офіційно працює і має регулярний заробіток, а тому, не заперечував проти стягнення з нього аліментів у розмірі 1/3 частини усіх видів заробітку (доходу). Позивачка не заперечувала проти стягнення з відповідача аліментів у розмірі 1/3 частини усіх видів заробітку (доходу). Вислухавши пояснення сторін, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, суд у судовому засіданні встановив наступне. Відповідно до наявної в матеріалах справи, копії свідоцтва про народження від 24.03.2006 року, сторони мають дитину: [PERSON], [INFO]. Відповідно до наявної в матеріалах справи, копії свідоцтва про народження від 11.01.2013 року, сторони мають дитину: [PERSON], [INFO]. Згідно зі ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з ч. 1 ст. 183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Згідно з ч. 2 ст. 182 СК України, Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. З урахуванням положень ст. 182 СК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивачки на утримання неповнолітніх дітей до досягнення нею повноліття аліменти в розмірі 1/3 частини усіх видів заробітку (доходу) але не менше, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. За таких обставин, позов підлягає задоволенню. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 367 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. Оскільки позов задовольняється, а позивачка при подачі позову була звільнена від сплати судових витрат, то відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України, з відповідача у дохід держави підлягають стягненню понесені по справі судові витрати, пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Outcome: approved