Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-18 00:00:00

20.07.2020 року адвокат Мух К.Б. звернулась до суду в інтересах [PERSON] з позовною заявою до [PERSON] , третя особа: Орган опіки та піклування Міської ради міста Кропивницького , Управління служби у справах дітей Департаменту праці та соціальної політики Харківської міської радипро усунення перешкод та встановлення порядку спілкування з донькою - [PERSON] , [INFO] , та з метою недопущення переривання навчального процесу дитини, за наступним графіком: перший тиждень осінніх канікул без присутності матері за місцем проживання батька; один тиждень зимових канікул ( з 29 грудня по 5 січня - кожний парний рік; з 3 січня по 9 січня - кожний непарний рік) без присутності матері за місцем проживання батька; перший тиждень весняних канікул без присутності матері за місцем проживання батька; кожен серпень без присутності матері за місцем проживання батька або на території України (з метою організації літнього відпочинку дитини); стягнути з [PERSON] , на користь [PERSON] судові витрати у розмірі 8 840 (вісім тисяч вісімсот сорок) гривень 80 коп. В позові посилається на те, що хоча його донька - [PERSON] зареєстрована за адресою проживання позивача - [ADDRESS] , фактично відповідачка без згоди батька дитини та без відповідного судового рішення перевезла дитину до м. Кропивницький, перешкоджає спілкуванню з дитиною та участі батька у її вихованні. Ухвалою судді від 29 липня 2020 року відкрито спрощене провадження у вказаній цивільній справі та судове засідання. Ухвалою суду від 20 січня 2021року призначено судове засідання в режимі відео конференції. Ухвалою суду від 17 березня 2021року призначено розглядати за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання. Ухвалою суду від 17 травня 2021 року закрито підготовче засідання. Позивач та його представник просили задовольнити позовні вимоги, пояснивши в судових засіданнях, що відповідач перешкоджає зустрічам його доньці з ним, а тому з цієї ж причини він не сплачує аліменти. В судовому засіданні відповідач та її представник позовні вимоги не визнали , підтримали висновок опікунської ради щодо визначення графіку зустрічей дитини з батьком, вказавши, що донька не бажає їздити до міста, в якому мешкає її батько. 02.09.2020 року від відповідача до суду надійшов відзив на позовну заяву, відповідно якого вказано, що вона не визнає позовні вимоги та просить відмовити в їх задоволенні /а.с.33-38/, вказавши на наступне. Відповідач вважає, що поданий представником [PERSON] адвокатом Мух К.Б. позов про усунення перешкод у вихованні дитини шляхом встановлення графіка спілкування є зловживанням процесуальними правами у зв`язку з тим, що позов подано за неіснуючими обставинами з метою виправдати дії позивача пов`язані з злісним ухиленням від сплати аліментів на дитину. Позивач жодного разу з часу переїзду Відповідачки разом з дитиною у м. Кропивницький не виявив бажання спілкуватися з дитиною. Жодного разу він не приїздив за місцем мешкання дитини у м. Кропивницький. Всі особи які мешкають по сусідству з Відповідачкою та дитиною за адресою [ADDRESS] можуть підтвердити в якості свідків у суді, що жодного разу не бачили [PERSON] за вищезазначеною адресою та не бачили, щоб Відповідачка чинила йому перешкоди у спілкуванні з дитиною. Важливим фактом в цій справі є та обставина, що позивач [PERSON] є злісним неплатником аліментів, має заборгованість по сплаті аліментів більш ніж два роки у розмірі 45645,48 грн. Представник служби в справах дітей Кіровоградської міської ради підтримала Висновок Виконавчого комітету Кропивницької міської ради за № 966/49 від 01.03.2021 року. Згідно Висновку Виконавчого комітету Кропивницької міської ради за № 966/49 від 01.03.2021 року органом опіки та піклування визначено наступний спосіб участі гр. [PERSON] у вихованні малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , та спілкуванні з нею, а саме: кожної другої суботи та четвертої неділі щомісяця з 10.00 до 18.00 в громадських місцях на території міста Кропивницького у присутності матері дитини. У канікулярний період - за попередньою домовленістю між батьками дитини та за згодою дитини. Представник Управління служби у справах дітей Департаменту праці та соціальної політики Харківської міської ради до суд не зявився, повідомлений належним чином, надав заяву про розгляд справи у їх відсутність, просив при прийнятті рішення врахувати інтереси дитини. Суд, заслухавши пояснення сторін та їх представників, третьої особи, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню частково. Судом встановлено, що [INFO] в період шлюбу у сторін народилася донька [PERSON] , про що складено відповідний актовий запис № 732 що підтверджується свідоцтвом про народження серія [NUMBER] /а.с.9/. Рішенням Червонозаводського районного суду м. Харкова від 16.08.2018 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] , зареєстрований 1 червня 2012 року Червонозаводським відділом Державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції, актовий запис № 157-розірвано Позивач вказує, що відповідачка без його згоди та без відповідного судового рішення, перевезла дитину до м. Кропивницький, перешкоджає спілкуванню з дитиною та участі батька у її вихованні. Крім того, вказує, що матір позивача - [PERSON] , двічі відвідувала онучку у м. Кропивницькому, проте, з березня 2020 року жодного зв`язку із [PERSON] або ж з [PERSON] немає. На телефонні дзвінки відповідачка не відповідає. Адвокатом [PERSON] направлено до органів Національної поліції заяву про розшук дитини з метою встановлення актуальної адреси перебування дитини та її матері/а.с.11 та зворотна сторона/. Згідно відповіді ГУ НП в Кіровоградській області №4976/19-2020 від 26.06.2020р., місце проживання дитини встановлено/а.с.12/. З відповіді Управління освіти Міської ради міста Кропивницького №1632/10109 від 01.07.2020р. стало відомо місце навчання [PERSON] /а.с.15/. Зазначено, що позивач, як батько дитини бажає спілкуватися зі своєю донькою, брати участь у її вихованні, всі його дії направлені на досягнення вказаної мети. Свідок [PERSON] пояснила, що вона є бабусею [PERSON] ; її син не може зустрічатись з донькою через перешкоди, які чинить відповідачка. Статтею 18 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої Україною 27 лютого 1991 року (далі - Конвенція), визначено принцип загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини, а також встановлено, що найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Частиною першою статті 3 Конвенції визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Згідно статті 9 Конвенції держави-учасниці поважають право дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками, підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить найкращим інтересам дитини. У статті 7 Конвенції передбачено, що кожна дитина має право знати своїх батьків і право на їх піклування. Відповідно до ч.1 ст.10 ЗУ «Про охорону дитинства» кожній дитині гарантується право на свободу, особисту недоторканність та захист гідності. В силу ст.12 вказаного Закону, виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Виховання дитини має спрямовуватися на розвиток її особистості, поваги до прав, свобод людини і громадянина, мови, національних історичних і культурних цінностей українського та інших народів, підготовку дитини до свідомого життя у суспільстві в дусі взаєморозуміння, миру, милосердя, забезпечення рівноправності всіх членів суспільства, злагоди та дружби між народами, етнічними, національними, релігійними групами. Держава надає батькам або особам, які їх замінюють, допомогу у виконанні ними своїх обов`язків щодо виховання дітей, захищає права сім`ї, сприяє розвитку системи послуг з підтримки сімей з дітьми та мережі дитячих закладів. Позбавлення батьківських прав або відібрання дитини у батьків без позбавлення їх цих прав не звільняє батьків від обов`язку утримувати дітей. Порядок і розміри відшкодування витрат на перебування дитини в прийомній сім`ї, сім`ї патронатного вихователя, дитячому будинку сімейного типу, будинку дитини, дитячому будинку, дитячому будинку-інтернаті, школі-інтернаті чи іншому закладі для дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування, встановлюються законодавством. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за порушення прав і обмеження законних інтересів дитини на охорону здоров`я, фізичний і духовний розвиток, навчання, невиконання та ухилення від виконання батьківських обов`язків відповідно до закону. У разі відмови від надання дитині необхідної медичної допомоги, якщо це загрожує її здоров`ю, батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність згідно з законом. Медичні працівники у разі критичного стану здоров`я дитини, який потребує термінового медичного втручання, зобов`язані попередити батьків або осіб, які їх замінюють, про відповідальність за залишення дитини в небезпеці. Згідно з ч.1-3 ст.15 зазначеного Закону - дитина, яка проживає окремо від батьків або одного з них, має право на підтримання з ними регулярних особистих стосунків і прямих контактів. Батьки, які проживають окремо від дитини, зобов`язані брати участь у її вихованні і мають право спілкуватися з нею, якщо судом визнано, що таке спілкування не перешкоджатиме нормальному вихованню дитини. У разі коли батьки не можуть дійти згоди щодо участі одного з батьків, який проживає окремо, у вихованні дитини, порядок такої участі визначається органами опіки та піклування за участю батьків виходячи з інтересів дитини. Рішення органів опіки та піклування з цих питань можуть бути оскаржені до суду у порядку, встановленому законом. Згідно із статтею 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Відповідно до статті 153 СК України мати, батько та дитина мають право на безперешкодне спілкування між собою, крім випадків, коли таке право обмежене законом. Статтею 157 СК України встановлено, що питання виховання дитини вирішується батьками спільно. Той з батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той з батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини. Системний аналіз наведених норм матеріального права дає підстави вважати, що батько, який проживає окремо від дитини, також має право на особисте спілкування з нею, а мати не має права перешкоджати батьку спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не має негативного впливу на нормальний розвиток дитини. Відповідно до статті 159 СК України, якщо той з батьків, з ким проживає дитина, чинить перешкоди тому з батьків, хто проживає окремо, у спілкуванні з дитиною та її вихованні, зокрема він ухиляється від виконання рішення органу опіки і піклування, другий з батьків має право звернутися до суду з позовом про усунення цих перешкод. Суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування з урахуванням віку, стану здоров`я дитини, поведінки батьків, а також інших обставин, що мають істотне значення. В окремих випадках, якщо це викликано інтересами дитини, суд може обумовити побачення з дитиною присутністю іншої особи. Згідно з частинами четвертою, п`ятою статті 19 СК України при розгляді судом спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини, місця проживання дитини, орган опіки та піклування подає письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. Частиною шостою статті 19 СК України передбачено, що суд може не погодитися із висновком органу опіки та піклування, якщо він є недостатньо обґрунтованим, суперечить інтересам дитини. Орган опіки і піклування може визначити місце зустрічі батька з дитиною (за місцем проживання когось із них чи іншої особи), періодичність та тривалість їх. Висновок органу опіки і піклування має базуватися на достовірній інформації про усі фактичні обставини, які можуть мати істотне значення та ретельному їх з`ясуванні. Такий висновок є рекомендаційним, тому суд може постановити інше рішення, ніж пропонує орган опіки та піклування. Суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування. В окремих випадках, якщо це викликано інтересами дитини, суд може обумовити побачення з дитиною присутністю іншої особи. При вирішенні спору щодо участі одного з батьків у вихованні дитини береться до уваги ставлення батьків до виконання своїх обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення, в тому числі стан психічного здоров`я одного з батьків, зловживання ним алкогольними напоями або наркотичними засобами. Ухвалюючи рішення в справі «М.С. проти України» від 11 липня 2017 року (заява № 2091/13), Європейський суд з прав людини наголосив, що в таких справах основне значення має вирішення питання про те, що найкраще відповідає інтересам дитини. На сьогодні існує широкий консенсус, у тому числі в міжнародному праві, на підтримку ідеї про те, що у всіх рішеннях, що стосуються дітей, їх найкращі інтереси повинні мати першочергове значення. Європейський суд з прав людини зауважив, що при визначенні найкращих інтересів дитини у кожній конкретній справі необхідно враховувати два аспекти: по-перше, інтересам дитини найкраще відповідає збереження її зав`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я є особливо непридатною або неблагополучною; по-друге, у якнайкращих інтересах дитини є забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагонадійним. Системний аналіз зазначених норм права, практики Європейського суду з прав людини, дає підстави для висновку, що рівність прав батьків щодо дитини є похідною від прав та інтересів дитини на гармонійний розвиток та належне виховання, й у першу чергу повинні бути визначені та враховані інтереси дитини, виходячи із об`єктивних обставин спору, а вже тільки потім права батьків. Ухвалюючи рішення у цій справі, суди виходили у першу чергу з необхідності забезпечення найкращих інтересів дитини, що відповідає як національному законодавству так і практиці Європейського суду з прав людини. Взявши до уваги вищевикладене, суд на основі повного і всебічного з`ясування обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, вважає позов таким, що підлягає частковому задоволенню, зважаючи на наступне. Суд, враховує взаємовідносини між позивачем і відповідачем, ставленням позивача до доньки, відсутність будь-яких фактів, що свідчили б про негативний вплив позивача на фізичний, психологічний стан та розвиток дитини, малолітній вік дитини, яка не бажає зустрічатися з батьком у м. Харкові, сталий режим дня, висновок органу опіки та піклування, діючі в інтересах дитини, та визначає [PERSON] спосіб його участі у вихованні доньки - [PERSON] , [INFO] , а саме:кожної другої суботи та четвертої неділі щомісяця з 10.00 до 18.00 в громадських місцях на території міста Кропивницького у присутності матері дитини. У канікулярний період - за попередньою домовленістю між батьками дитини та за згодою дитини. Місце зустрічей вирішувати за спільною домовленістю батька та матері, виходячи з обставин, які склалися на дату зустрічі.

Outcome: partial