Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-29 00:00:00

21.05.2014 року позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на повнолітнього сина. Позовні вимоги мотивовані тим, що в період з 1992р. по 2005р. вона знаходилась з відповідачем у шлюбі. 06.06.2005р. шлюб між ними розірвано. В період шлюбу народився син - [PERSON], [INFO]. Сину виповнилося 18 років, але він продовжує навчання, та є студентом 2 курсу денного відділення по спеціальності «Бухгалтерський облік» Верхньодніпровського коледжу Дніпропетровського державного аграрно-економічного університету. Термін закінчення навчання - червень 2015р. Відповідач добровільно не надає кошти на утримання сина, на підставі чого просить стягнути з відповідача аліменти на її користь на утримання сина - [PERSON], [INFO] у розмірі ? частини від усіх видів заробітку до закінчення його навчання. В судове засідання позивач з'явився, позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив їх задовольнити з підстав, зазначених в позовній заяві. Відповідач в судове засідання з'явився, позовні вимоги не визнав. Суду пояснив, що він є батьком трьох малолітніх дітей, які знаходяться на його на утриманні, також його дружина знаходиться у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, в зв'язку з чим вона не працює та також знаходиться на його утриманні. Він працює, але його доходу не достатньо для надання допомоги повнолітньому сину. Зазначав що третя особа - [PERSON], навчається за рахунок державного бюджету та отримує стипендію, також син отримує пенсію, як дитина-інвалід ІІІ групи. Третя особа: [PERSON], в судове засідання не з'явився, про час, день та місце судового засідання повідомлений належним чином, надав суду заяву в якій просив розглянути справу за його відсутністю (а.с. 12). Суд, заслухавши позивача, відповідача, вивчивши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, приходить до висновку, що позов не підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що сторони перебували в зареєстрованому шлюбі, якій було розірвано, про що в Книзі реєстрації розірвань шлюбів зроблено відповідний актовий запис за №151 від 06.09.2005р. та 19 квітня 2006 року видано Свідоцтво про розірвання шлюбу серії [NUMBER] (а.с. 4) Сторони є батьками [PERSON], [INFO], що підтверджується Свідоцтвом про народження серії [NUMBER], виданим 26 квітня 1996 року Відділом реєстрації актів громадського стану Верхньодніпровської районної державної адміністрації (а.с.3). Відповідно до Довідок Верхньодніпровського коледжу Дніпропетровського державного аграрно-економічного університету, [PERSON] навчається в коледжі на ІІ курсі, спеціальність «Бухгалтерський облік» з 01 вересня 2011 року, по теперішній час на денному відділенні, на бюджетній основі. Термін закінчення навчання червень 2015 року (а.с. 5; 18). Згідно з Довідкою про доходи Верхньодніпровського коледжу Дніпропетровського державного аграрно-економічного університету за №110 від 07.07.2014р., [PERSON] отримує стипендію у розмірі 599 грн. 50 коп. в місяць (а.с. 19). За відомостями управління пенсійного фонду України у Верхньодніпровському районі Дніпропетровської області від 25.07.2014 року за №5626/08/14, [PERSON] знаходиться на обліку в УПФ у Верхньодніпровському районі та отримує соціальну пенсія інваліда з дитинства ІІІ групи в розмірі 979,00 грн. на місяць (а.с. 24-25). Отже самостійний щомісячний дохід повнолітнього сина відповідача складає 1578,50 грн. (979,00 грн.(пенсія) + 599 грн. 50 коп.(стипендія)) Відповідач 17 вересня 2005 року уклав другий шлюб з [PERSON], яка після реєстрації шлюбу змінила прізвище на «[PERSON]», що підтверджується Свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER], виданим 30 листопада 2005 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Верхньодніпровського районного управління юстиції Дніпропетровської області (а.с. 14). Від цього шлюбу у відповідача народилося три дитини: [PERSON], [INFO], Свідоцтво про народження серії [NUMBER] (а.с. 15); [PERSON], [INFO], Свідоцтво про народження серії [NUMBER] (а.с.16); [PERSON], [INFO], Свідоцтво про народження серії [NUMBER] Відповідно до Наказу по КЗ «Верхньодніпровському дитячому будинку-інтернату №2 «ДОР» за №16 від 19 листопада 2012 року, [PERSON] надано частково-оплачувану відпустку по догляду за дитиною до 3-х років з 19 листопада 2012 року по вересень 2015р. включно (а.с.13). Згідно з Довідкою про доходи ТОВ «Шлях» від 26.06.2014 р. за №52, [PERSON] нарахована заробітна плата за період з грудня 2013 року по травень 2014 року 13118,19 грн. (а.с.20), тобто його щомісячний дохід складає біля 2186 грн. на місяць, без урахування податків та обов'язкових платежів. Відповідно до ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Згідно зі ст. 200 СК України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. Статтею 182 СК України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до п. 20 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 N 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов'язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв'язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. В силу ст. ст. 10, 11, 60 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи в межах заявлених позивачем вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень Враховуючи, що розмір щомісячного доходу відповідача складає біля 2186 грн., на його утриманні знаходиться три малолітні дитини, його дружина знаходиться у відпустці за доглядом за дитиною до досягнення нею трирічного віку, тобто також не має можливості працювати та отримувати дохід, тому суд погоджується з доводами відповідача про відсутність у нього матеріальної можливості надавати допомогу повнолітньому сину. Одночасно з цим, повнолітній син відповідача має самостійних регулярний дохід в розмірі 1578,50 грн.,частину якого він отримує в зв'язку з навчанням у вигляді стипендії; позивачкою не доведено, що повнолітній син потребує матеріальної допомоги та ця потреба викликана продовженням навчання сином, тобто відсутні обов'язкові складові з якими законодавство пов'язує стягнення аліментів на утримання повнолітнього сина, а саме: можливість відповідача надавати матеріальну допомогу повнолітньому сину та потреба у матеріальній допомозі виникла у зв'язку навчанням сина, тому позовні вимоги задоволенню не підлягають. Відповідно до п.3 ч.1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», від сплати судового збору звільняються позивачі за подання позовів про стягнення аліментів. Згідно з ч.4 ст. 88 ЦПК України, у разі залишення позову без задоволення, закриття провадження у справі або залишення без розгляду позову позивача, звільненого від оплати судових витрат, судові витрати, понесені відповідачем, компенсуються за рахунок держави. Враховуючи, що позивач звільнений від сплати судового збору, а відповідачем не понесені будь-які судові витрати, то судові витрати не відшкодовуються та покладаються за рахунок держави.

Outcome: dismissed