overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-11 00:00:00

20.03.2014 року позивач звернулась до суду із позовом до відповідача, в якому просить розірвати шлюб, який був зареєстрований між сторонами 15.10.2011 року (актовий запис № 989) Міським відділом реєстрації актів цивільного стану Миколаївського міського управління юстиції. В судове засідання позивач не з'явилась, надала заяву про розгляд справи за її відсутності, вимоги позову підтримує у повному обсязі, просила позов задовольнити, у разі неявки відповідача проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач в судове засідання не з'явився, про день та час розгляду справи був повідомлений належним чином, причину неявки суду не повідомив. Ухвалою суду справа розглянута за відсутністю сторін в порядку заочного провадження , оскільки у справі достатньо даних про права та взаємини сторін. Вивчивши доводи позову, дослідивши письмові докази, судом встановлено наступне. Як вбачається із матеріалів справи, сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 15.10.2011 року (актовий запис № 989) Міським відділом реєстрації актів цивільного стану Миколаївського міського управління юстиції. Від шлюбу неповнолітніх дітей немає. Сім'я розпалась, сторони подружніх відносин не підтримують, спільне господарство не ведуть. На підставі вищевикладеного, у відповідності до вимог ст.ст. 110, 112 СК України, суд дійшов висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б їх інтересам, у зв'язку з чим вимоги позову обґрунтовані та підлягають задоволенню. Тому, шлюб зареєстрований 15.10.2011 року (актовий запис № 989) Міським відділом реєстрації актів цивільного стану Миколаївського міського управління юстиції між [PERSON] та [PERSON] слід розірвати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-02 00:00:00

20.03.2014 року позивач звернулася до Голосіївського районного суду м.Києва до відповідача про розірвання шлюбу, мотивуючи вимоги тим, що 12.12.1998 року між нею та відповідачем зареєстровано шлюб. Тривалий час вона та відповідач проживають окремо, подружніх стосунків не підтримують, спільного господарства не ведуть. Припинення шлюбних відносин із відповідачем вважає необхідним через відсутність між ними близьких відносин, проживання окремо один від одного, втрати почуття поваги та любові, шлюб носить формальний характер. Позивач в судове засідання не з'явився, надав до суду заяву про розгляд справи без її участі, на позові наполягала на підставі викладених у ньому обставин, просила його задовольнити та не заперечувала проти ухвалення судом заочного рішення. Відповідач в судове засідання не з'явився, повідомлявся належним чином про час і місце судового розгляду. Жодних клопотань про відкладення розгляду справи до суду завчасно не надходило. Відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Згідно ст. 224 ЦПК України, за згодою позивача, суд ухвалив постановити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Вивчивши надані письмові докази у сукупності, суд дійшов висновку, що заявлений позов є законним, обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню в повному обсязі з наступних підстав. Судом достовірно встановлено, що 12.12.1998 року зареєстровано шлюб між сторонами у відділі реєстрації актів громадянського стану Московського району за актовим записом №981 /а.с.3/. Згідно ст.105 ч.3 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст.110 цього Кодексу. Відповідно до ст.112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно ст.24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Враховуючи особливий характер сімейних відносин, зважаючи на норми ст.ст. 111, 112 Сімейного кодексу України, так як фактично шлюбні відносини між подружжям припинені, суд не вбачає підстав для надання додаткового строку для примирення сторін. Оскільки подальше спільне життя подружжя і збереження сім'ї є неможливим і суперечить інтересам позивача, позовні вимоги позивача підлягають задоволенню. Згідно ст.114 ч.2 Сімейного кодексу України, у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-06 00:00:00

20.03.2014 року позивач звернулася до судe з позовом до відповідача про розірвання шлюбу. Позовні вимоги мотивувала тим, що 28 липня 2009 року зареєструвала шлюб з відповідачем. Від шлюбу в подружжя є малолітня дитина: [PERSON], [INFO] Між подружжям шлюбні відносини припинені з червня 2013р., спільно не проживають. Шлюб носить формальний характер, подальше його збереження, примирення неможливе. Позивач в судове засідання не з'явився. Про час та місце слухання справи була повідомлена у встановленому законом порядку. Направила в суд заяву в якій просить суд слухати справу за її відсутності. Позовні вимоги підтримує в повному обсязі, у разі неявки в судове засідання відповідача не заперечує проти ухвалення заочного рішення. Відповідач в судове засідання не з'явився. Про час та місце слухання справи був повідомлений у встановленому законом порядку, однак до суду не з'явився, причин неявки суд не повідомив. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи згідно положень ст. 224 ЦПК України. Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про шлюб (а.с.3) позивач та відповідач одружилися 28.07.2009 року, який зареєстрували у Височанській селищній раді Харківського району Харківської області. Згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] (а.с.4) у сторін народилася дочка [INFO] - [PERSON]. Відповідно до ч.2 ст.104, ст. 110 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Згідно із ч.2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони фактично не підтримують шлюбні відносини, сім'я розпалась і існує лише формально. Збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, оскільки вони спільно з відповідачем не проживають їх шлюб розпався і існує формально. З огляду на викладене, суд дійшов висновку про те, що позов підлягає задоволенню, а шлюб між позивачем та відповідачем слід розірвати, оскільки подальше збереження шлюбу без взаємної згоди - є неможливим.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-22 00:00:00

20.03.2014 року позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення боргу. В обґрунтування позовних вимог вказувала, що передала [PERSON] під розписку про позику у строк до - 26.06.2010 року 9 000 грн. під 24% річних, про що він власноруч написав розписку, у якій вказав суму боргу, розмір проценту за користування грошовими коштами та строк їх повернення. У зв*язку з порушенням та неналежним виконанням відповідачем взятих на себе зобов*язань, позивачка в уточненій позовній заяві просить суд стягнути на її користь з [PERSON] борг у розмірі 4 530 грн. 55 коп. Також, просила стягнути з відповідача матеріальну шкоду в сумі 1 249 грн. та моральну шкоду, яку вона оцінює у 5 000 грн. В судовому засіданні позивачка уточнені позовні вимоги підтримала повністю, просила їх задовольнити. Відповідач та його представник в судовому засіданні позовні вимоги позивача визнали частково. Заслухавши учасників цивільного процесу, дослідивши матеріали справи, суд приходить до слідуючого. В силу ст.ст. 1046, 1047 ЦК України, за договором позики одна сторона передає у власність другій грошові кошти, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів у зазначений термін. Договір позики є укладеним з моменту передачі грошей. З розписки (а.с.7) датованої 26.06.2008 року та написаної власноруч [PERSON], він взяв в борг у [PERSON] 9 000 грн., які зобов*язувався повернути під 24% місячних, про що власноруч написав розписку, у якій вказав суму боргу та розмір проценту за користування грошовими коштами та строк їх повернення. В судовому засіданні встановлено, що між сторонами виник спір з приводу невиконання договірних зобов*язань. Залишок боргу за договорм позики складає 3 296 грн. 55 коп.. Договором позики не було передбачено відшкодування ні матеріальної ні моральної шкоди, тому позовні вимоги в цій частині позову задоволенню не підлягають за безпідставністю. Відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення суд присуджує з другої сторони понесені нею та документально підтверджені судові витрати. Тому, виходячи з вищевикладеного, згідно ст.ст.1046,1049 ЦК України, суд вважає, що є правові підстави для часткового задоволення позову.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-19 00:00:00

20.03.2014 року позивачка звернулася до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, в якому вказала, що 25 жовтня 1996 року вони зареєстрували шлюб. Від спільного проживання народилося троє дочок: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. Одруження з відповідачем виявилося невдалим. Через ухилення відповідачем від матеріального забезпечення сім'ї подальше спільне проживання та збереження сім'ї є неможливими. Позивачка в судовому засіданні позов підтримала, вказала, що з відповідачем спільно не проживають. Просила шлюб розірвати. Після розірвання шлюбу залишити прізвище «[PERSON]». Відповідач [PERSON] позов визнав. Просив шлюб розірвати. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Статтею 24 Сімейного кодексу України встановлено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Частиною 2 ст. 112 Сімейного кодексу України встановлено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, їх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що зберегти сім?ю сторони не бажають. При таких обставинах зберегти шлюб неможливо. Позов підлягає задоволенню. На підставі наведеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-27 00:00:00

20.03.2014 року позивачка звернулася до суду з позовом до відповідача про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей обгрунтовавши свої вимоги тим, що вона перебувала з відповідачем у юридичному шлюбі. Від шлюбу вони мають дітей - сина [PERSON], [INFO], доньку [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO]. На теперішній час дитина повністю перебуває на її утриманні, відповідач ніякої допомоги на утримання дитини не надає, хоча працездатний і має таку можливість. Відповідач аліменти нікому не сплачує. Просила стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дитини в розмірі 1/4 долі усіх доходів кожного місяця до повноліття дітей. У судовому засіданні позивачка підтримала позовні вимоги та просила їх задовольнити в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з'явився, по невідомій суду причині, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Відповідно до вимог ст.ст.224-225 ЦПК України, судом прийняте рішення про заочний розгляд справи. Згідно ст. 212 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Всебічно та об'єктивно вивчивши матеріали справи, суд вважає за можливе ухвалити рішення, яким задовольнити позовні вимоги. Судом встановлено, що сторони одружилися 26.08.1995 року. На підставі рішення Краматорського міського суду від 19.12.2013 року шлюб між сторонами розірвано. Від шлюбу мають неповнолітніх дітей - сина [PERSON], [INFO], доньку [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], про що свідчать свідоцтва про народження. Згідно зі ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч.1 ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне положення дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дітей, інші обставини, що мають істотне значення для справи. Таким чином, вимоги позивачки підлягають задоволенню, і з відповідача слід стягнути аліменти на утримання неповнолітніх дітей у розмірі 1/2 долі усіх видів заробітків (доходу) щомісяця. Крім того, згідно з ч. 3 ст. 88 ЦПК України, з відповідача підлягає стягнення на користь держави судовий збір в сумі 243,60 грн. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-29 00:00:00

20.03.2014 року позивачка звернулася до суду із позовною заявою про стягнення аліментів з [PERSON] на тих підставах, що від сумісного життя із відповідачем у них є неповнолітній син - [PERSON], [INFO], який проживає спільно із позивачкою. [PERSON] не надає належної матеріальної допомоги на утримання сина, у зв'язку з чим, позивачка просить стягнути аліменти на його утримання. 07.04.2014 року до канцелярії Суворовського районного суду м. Одеси від відповідача надійшло заперечення на позовну заяву, в якому відповідач вказав, що частково визнає позовні вимоги, оскільки він офіційно працевлаштований та отримує щомісячну заробітну плату, позовні вимоги [PERSON] вважає необґрунтованими, але не заперечує про стягнення з нього аліментів на утримання неповнолітнього сина у розмірі ? частини від заробітної плати щомісячно. Позивачка у судове засідання не з'явилася, надала до суду заяву, в якій уточнила позовні вимоги, а саме: змінити розмір аліментів на утримання неповнолітньої дитини з твердої грошової суми 1500 грн. на ? частини з усіх видів заробітків щомісячно, просила розглядати справу у її відсутність, Відповідач у судове засідання не з'явився, але надав заяву, в якій просив розглядати справу у його відсутність, з урахування заперечень. Згідно ч. 4 ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд, за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню за наступних підстав. Судом встановлено, що від спільного шлюбу сторони мають неповнолітнього сина - [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження (а.с.2). Рішенням Суворовського районного суду м. Одеси шлюб між [PERSON] та [PERSON] було розірвано (а.с.5). З представленої копії трудового договору № 15371201136 вбачається, що [PERSON] починаючи з 13 липня 2012 року працює водієм у ФОП-[PERSON] та отримує заробітну плату в розмірі 1300 гривень (а.с.16-17). Відповідач не надає матеріальну допомогу на утримання неповнолітнього сина. В даний час позивачка, не має можливості належним чином його забезпечити. Відповідно до вимог ст.ст. 180, 183 Сімейного Кодексу України батьки повинні утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Згідно ст. 367 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. Враховуючи викладене та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-15 00:00:00

20.03.2014 року позивачка звернулася у суд з даним позовом і просить ухвалити рішення, яким стягнути з відповідача в її користь аліменти на утримання їх дитини в розмірі 1/4 частини його заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, розпочинаючи з дня подання заяви до суду і до повноліття дитини. Свій позов позивачка мотивує тим, що вона з відповідачем 30.10.2007 року зареєстрували шлюб. 04.04.2012 року відповідно до рішення Богуславського районного суду Київської області шлюб було розірвано. Під час спільного проживання у них народилась дитина - [PERSON], [INFO], яка проживає з позивачкою. Відповідач відмовляється утримувати власну дитину у добровільному порядку, цим самим ухиляється від виконання батьківських обов'язків по утриманню дитини до досягнення нею повноліття. В судове засідання позивачка не з'явилась, але надіслала заяву з проханням справу слухати без її участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з'явився, але надіслав заяву з проханням справу слухати без його участі, позовні вимоги визнав повністю та не заперечує стосовно їх задоволення. Суд, повно дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає до задоволення. У судовому засіданні встановлено, що позивачка з відповідачем 30.10.2007 року зареєстрували шлюб. 04.04.2012 року відповідно до рішення Богуславського районного суду Київської області шлюб було розірвано. Під час спільного проживання у сторін народилась дитина - [PERSON], [INFO], батьком якої записаний відповідач, що підтверджується свідоцтвами про народження серії [NUMBER] від 04.04.2008 року. Відповідно до вимог ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Таким чином, визнання відповідачем пред'явленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, а тому позов підлягає до задоволення. Оскільки позов задовольняється, суд стягує з відповідача судові витрати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-31 00:00:00

20.03.2014 року Публічне акціонерне товариство комерційного банку «Приватбанк» звернулося до суду з позовом до відповідача про стягнення заборгованості за кредитом. В судовому засіданні встановлено, що ПАТ КБ «Приватбанк» та [PERSON] уклали кредитний договір № б/н від 03.06.2007року. Згідно договору [PERSON] отримав кредит у розмірі 13000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. У порушення зазначених норм закону та умов договору відповідач зобов'язання за вказаним договором належним чином не виконав. У зв'язку з зазначеними порушеннями зобов'язань за кредитним договором відповідач станом на 28.02.2014року має заборгованість - 28357,07грн., яка складається з наступного: 11785,64 грн. - заборгованість за кредитом; 14744,90 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; а також штрафи відповідно до умов кредитного договору: 500,00 грн. - штраф (фіксована частина), 1326,53 грн. - штраф (процентна складова). Просить суд стягнути з відповідача на користь ПАТ КБ «Приватбанк» заборгованість у розмірі 28357,07 грн. за кредитним договором № б/н від 03.06.2007 року, а також судові витрати у розмірі 283,57 грн. судовий збір. Представник позивача в судове засідання не з'явився, але надав суду заяву з проханням справу розглянути в його відсутність, на позовних вимогах наполягав та просив суд їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не з'явився по невідомій суду причині, про розгляд справи повідомлявся належним чином. Відповідно до вимог ст.ст.224-225 ЦПК України, судом прийняте рішення про заочний розгляд справи. Позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Проаналізувавши в сукупності зібрані по справі докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, що об'єктивно підтверджується кредитною угодою № б/н від 03.06.2007року, довідками-розрахунками за кредитним договором, з яких убачається, що відповідач одержав від позивача кредит, має заборгованість за кредитом, яку не погашає. Як вбачається зі ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (Кредитор) зобов'язуються надати грошові кошти (кредит) у розмірі й на умовах, передбачених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит і сплатити відсотки. Відповідно до ст. 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Згідно ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язань є його невиконання або виконання з порушенням умов, певних змістом зобов'язання. Згідно ст. 611 ЦК України у випадку порушення зобов'язання наступають правові наслідки, установлені договором або законом, зокрема припинення зобов'язання внаслідок однобічної відмови від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору. Згідно з ч. 1 ст. 88 ЦПК України, з відповідача підлягають стягненню на користь позивача судовий збір у сумі 283,57 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-17 00:00:00

20.03.2014 р. позивач звернувся до суду з позовом до відповідачки про розірвання шлюбу(а.с.2), мотивуючи свої вимоги тим, що 19.03.2010 р. зареєстровано шлюб з відповідачкою. Спільне життя з відповідачкою не склалось, шлюбні відносини припинені з серпня 2013 р.. Спільне господарство не ведеться. В судовому засіданні позивач позов (а.с.2) підтримав; строк на примирення просить не давати; судові витрати з відповідачки просить не стягувати. Відповідачка в судовому засіданні позов визнала; просить шлюб розірвати; строк на примирення не давати; прізвище залишити «[PERSON]». Вислухавши осіб, які беруть участь у справі, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, оскільки встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б їх інтересам, що мають істотне значення. Судові витрати не стягуються, оскільки позивач просить цього не робити.

Outcome: approved