Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-01 00:00:00

21.06.2016 р. до суду подано позов, у якому позивач просила встановити факт належності до складу спадщини після смерті 25.05.2014 р. [PERSON] права власності на земельні ділянки площею 0,1100 га для ведення особистого селянського господарства та площею 0,2500 га для будівництва та обслуговування житлового будинку по вул.Парна-115 в с.Гранів Гайсинського району, визнати за нею право власності на ці земельні ділянки та визнати за нею право власності на 2/3 частини житлового будинку з господарськими будівлями в с.Гранів по вул.Парна-115 Гайсинського району в порядку спадкування за заповітами, оскільки він є єдиним спадкоємцем за заповітами на 1/3 частину житлового будинку після померлого 25.05.2014 року батька [PERSON] та на 1/3 частину житлового будинку після померлої 01.06.2014 року [PERSON], які законно шляхом несамовільного (несамочинного) будівництва набули (у них виникло) право власності на 2/3 частини житлового будинку з господарськими будівлями в с.Гранів Гайсинського району по вул.Парна-115, який власними працею та коштами у 1978 р. з дозволу виконкому Гранівської сільської ради на виділеній загальними зборами колгоспу земельній ділянці спорудили житловий будинок з господарськими будівлями, проживали у ньому, володіли і користувалися; 19.05.2016р. державним нотаріусом їй відмовлено у вчиненні нотаріальної дії через те, що у свідоцтві про право особистої власності власником цілого будинку з господарськими будівлями вказано [PERSON] без визначення його частки у праві спільної власності на будинок та часток решти членів колгоспного двору з відповідною державною реєстрацією права власності усіх членів колгоспного двору, то позивачу як спадкоємиці за заповітами право власності на спадкову нерухомість необхідно визнати рішенням суду. Позивач в судове засідання не з'явилася, письмово просила справу розглянути без неї, вимоги задовільнити (а.с.44). Представник Гранівської сільської ради Гайсинського району в судове засідання не з'явився, письмово позовні вимоги визнав повністю, справу просив розглянути без нього (а.с.43). З урахуванням позицій учасників розгляду справи, досліджених доказів та вимог закону, суд визнає за необхідне позов задовільнити частково з таких міркувань. Доведено, що [PERSON] є єдиною спадкоємицею за заповітами 1/3 частину житлового будинку після померлого 25.05.2014 року батька [PERSON] та на 1/3 частину житлового будинку після померлої 01.06.2014 року [PERSON], які законно шляхом несамовільного (несамочинного) будівництва набули (у них виникло) право власності на 2/3 частини житлового будинку з господарськими будівлями в с.Гранів Гайсинського району по вул.Парна-115, який власними працею та коштами у 1978 р. з дозволу виконкому Гранівської сільської ради на виділеній загальними зборами колгоспу земельній ділянці спорудили, проживали у ньому, володіли і користувалися, господарство відносилось до суспільної групи колгоспних дворів; 19.05.2016р. державним нотаріусом їй відмовлено у вчиненні нотаріальної дії через те, що у свідоцтві про право особистої власності власником цілого будинку з господарськими будівлями вказано [PERSON] без визначення його частки у праві спільної власності на будинок та часток решти членів колгоспного двору з відповідною державною реєстрацією права власності усіх членів колгоспного двору. Спірні правовідносини регламентуються: - чинними на час їх виникнення ч.1 ст. 120, ч.2 ст. 123 Цивільного кодексу Української РСР (в редакції 1963 р.), згідно з якими колгоспний двір має у власності житловий будинок, який належить його членам на праві сумісної власності, та ст. 127 цього самого кодексу, за змістом якої особиста праця є підставою законного набуття права власності, в тому числі членами колгоспного двору та двором в цілому; - ч. 1 ст. 3, п. 9 ч. 1 ст. 27 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», відповідно до яких державна реєстрація прав на нерухоме майно є обов'язковою і проводиться вона на підставі, зокрема, рішення суду, що набрало законної сили; - ч.1 ст.328 ЦК України, за якою фізична особа може набути право власності на підставах, що не заборонені законом, зокрема з правочинів; правомірність (законність) набуття права власності презюмується; - ч. 5 ст.1268 ЦК України, відповідно до якої незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Оскільки [PERSON] є єдиною спадкоємицею за заповітами на 1/3 частину житлового будинку після померлого 25.05.2014 року батька [PERSON] та на 1/3 частину житлового будинку після померлої 01.06.2014 року [PERSON], які законно шляхом несамовільного (несамочинного) будівництва набули (у них виникло) право власності на 2/3 частини житлового будинку з господарськими будівлями в с.Гранів Гайсинського району по вул.Парна-115, який власними працею та коштами у 1978 р. з дозволу виконкому Гранівської сільської ради на виділеній загальними зборами колгоспу земельній ділянці спорудили, проживали у ньому, володіли і користувалися, 19.05.2016р. державним нотаріусом їй відмовлено у вчиненні нотаріальної дії через те, що у свідоцтві про право особистої власності власником цілого будинку з господарськими будівлями вказано [PERSON] без визначення його частки у праві спільної власності на будинок та часток решти членів колгоспного двору з відповідною державною реєстрацією права власності усіх членів колгоспного двору, то з метою захисту спадкових прав за позивачем як спадкоємицею за заповітом право власності на спадкову нерухомість необхідно визнати рішенням суду. В задоволенні вимог про встановлення факту належності до складу спадщини після смерті 25.05.2014 р. [PERSON] права власності на земельні ділянки площею 0,1100 га для ведення особистого селянського господарства та площею 0,2500 га для будівництва та обслуговування житлового будинку по вул.Парна-115 в с.Гранів Гайсинського району та визнання за позивачем право власності на ці земельні ділянки необхідно відмовити через наявність законного права у позивача отримати на ці земельні ділянки свідоцтво про право на спадщину у нотаріуса. Висновки суду підтверджуються такими доказами: - свідоцтвом про народження серії ІV-УР № 1063433 від 17.07.1962 р., відповідно до якого 08.07.1962 р. народилася [PERSON], батьками якої є [PERSON] та [PERSON] (а.с.7); - свідоцтвом про укладення шлюбу № 432401 від 01.03.1986 р., за яким 01.03.1986 р. одружилися [PERSON] та [PERSON] (а.с.8); - свідоцтвом про одруження серії І-АМ № 060267 від 14.06.2001 р., за яким 24.11.1991 р. одружилися [PERSON] та [PERSON] (а.с.11); - заповітом від 05.02.2008 р., яким [PERSON] все своє майно заповіла [PERSON] (а.с.12); - заповітом від 05.02.2008 р., яким [PERSON] все своє майно заповів [PERSON] (а.с.13); - свідоцтвом про смерть серії І-АМ № 296744 від 26.05.2014 р., за яким 25.05.2014 р. у віці 84 р. помер [PERSON] (а.с.9); - свідоцтвом про смерть серії І-АМ № 296767 від 02.06.2014 р., за яким 01.06.2014 р. у віці 84 р. помер [PERSON] (а.с.10); - довідкою виконкому Гранівської сільської ради № 286 від 29.02.2016 р. про те, що згідно з записом в господарській книзі № 4-1 особовий рахунок 1233 станом на 15.04.1991 р. житловий будинок №115 по вул.Парна в с.Гранів Гайсинського району відноситься до суспільної групи колгоспників, до складу якого входили [PERSON], [PERSON] та [PERSON] (а.с.16); - довідкою Гранівської сільської ради № 602 від 06.06.2016 р. про те, що після смерті 25.05.2014 р. [PERSON] відкрилася спадщина, яка складається з 1/3 частини житлового будинку по вул.Парна-115 в с.Гранів Гайсинського району, єдиною спадкоємицею за заповітом є [PERSON] (а.с.14); - довідкою Гранівської сільської ради № 604 від 06.06.2016 р. про те, що після смерті 01.06.2014 р. [PERSON] відкрилася спадщина, яка складається з 1/3 частини житлового будинку по вул.Парна-115 в с.Гранів Гайсинського району, єдиною спадкоємицею за заповітом є [PERSON] (а.с.15); - технічним паспортом на садибний (індивідуальний) житловий будинок №115 по вул.Парна в с.Гранів Гайсинського району від 09.06.2016 р.(а.с.22-29); - постановою державного нотаріуса про відмову у вчиненні нотаріальної дії № 797/02-31 від 19.05.2016 р., відповідно до якого свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок не можуть бути видані через те, що у свідоцтві про право особистої власності власником цілого будинку з господарськими будівлями вказано [PERSON] без визначення його частки у праві спільної власності на будинок та часток решти членів колгоспного двору з відповідною державною реєстрацією права власності усіх членів колгоспного двору; в цій постанові відсутні доводи про неможливість видати свідоцтво про право на спадщину на земельні ділянки площею 0,1100 га для ведення особистого селянського господарства та площею 0,2500 га для будівництва та обслуговування житлового будинку по вул.Парна-115 в с.Гранів Гайсинського району, право власності на які зареєстровано за спадкодавцем згідно з витягами з Державного земельного кадастру про земельну ділянку № НВ-0501565312014 від 13.02.2014 р. та № НВ-0501565292014 від 13.02.2014 р., тобто до смерті [PERSON] 25.05.2014 р. (а.с.40).

Outcome: dismissed