overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-02 00:00:00

20.02.2014 року позивач звернулася в суд з позовом до відповідача про стягнення аліментів на дитину. В судовому засіданні позивача підтримала заявлені вимоги і суду показала, що перебувала з відповідачем у зареєстрованому шлюбі з 02.04.1997 року по 04.11.2005 року. Мають спільну дочку [PERSON], [INFO], яка мешкає з нею та знаходиться на її утриманні. Відповідач на утримання дочки матеріальної допомоги не надає з січня 2014 року, однак має таку можливість, оскільки є працездатним. Інших осіб на утриманні не має. Просить стягнути з відповідача на її користь, аліменти на утримання дитини до досягнення нею повноліття в розмірі 1000 грн. щомісяця, оскільки розмір доходів відповідача є мінливим. Відповідач в судове засідання не з'явився по невідомій причині, хоча про час слухання справи повідомлений належним чином. Суд вважає, що по справі можливо ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Позивач в судовому засіданні проти винесення заочного рішення не заперечує. Вислухав пояснення позивача, проаналізувавши зібрані в справі докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Згідно ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати своїх неповнолітніх дітей. Згідно ст.181 ч.3, 183 Сімейні кодекси України, за рішенням суду грошові кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються в частці від доходу його матері, батька та (або) у твердій грошовій сумі, розмір яких визначається судом. Згідно ст.182 Сімейного кодексу України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, сина, дочки, інші обставини, що мають істотне значення. Таким чином, вимоги позивача про стягнення аліментів на дитину у розмірі 1000 грн. щомісяця на утримання дочки до досягнення нею повноліття є законними і підлягають задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-09 00:00:00

\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ 20.02.2014 року позивач звернулася до суду з позовом про стягнення аліментів на утримання дітей на час навчання. В обґрунтування позову зазначила, що вона перебуває у шлюбі з відповідачем. Від шлюбу має дітей: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. Діти знаходяться на її утриманні та навчаються у Криворізькому коледжі економіки та управління. Відповідач матеріальної допомоги на утримання дітей не надає, хоча має таку можливість. Просить позов задовольнити і стягнути з відповідача на утримання дітей аліменти у розмірі 1/3 частини з усіх видів доходу до закінчення дітьми навчання або досягнення ними 23-річного віку. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~За заявою позивача справу розглянуто без її участі. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Відповідач в судове засідання не з»явився не з»явився, про дату та час розгляду справи повідомлений належним чином. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Суд, дослідивши докази, наявні в матеріалах справи, вважає, що у задоволенні позову необхідно відмовити з наступних підстав. Відповідно до ст. 199 Сімейного кодексу України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і в звязку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобовязані їх утримувати до досягнення 23-х років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. Позивач звернулася з позовом на підставі ст.199 СК України, посилаючись на те, що її діти продовжують навчання, але в судовому засіданні встановлено, що [PERSON] та [PERSON] є неповнолітніми, тому підстав для стягнення аліментів на час їх навчання на підставі ст.199 СК України не має і у задоволенні позову слід відмовити, що не позбавляє позивача права звернутися до суду з позовом про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей на підставі положень ст.ст.180-181 СК України. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-01 00:00:00

20.02.2014 року позивачка [PERSON] звернулася до Краматорського міського суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дитини, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що від шлюбу, який був укладений з відповідачем [PERSON] 30.08.2003 року сторони мають неповнолітню дитину [PERSON], [INFO]. В теперішній час сторони проживають окремо, дитина мешкає з позивачкою. На утримання доньки відповідач матеріальної допомоги не надає. Просила стягнути з відповідача аліменти на її користь на утримання дитини в розмірі 1/4 частки заробітку відповідача щомісяця й до повноліття дитини. Позивачка у попередньому судовому засіданні позовні вимоги підтримала, просила суд розглянути справу на попередньому судовому засіданні. Відповідач у попередньому судовому засіданні позов визнав, просив розглянути справу на попередньому судовому засіданні. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Відповідно до ст.ст. 180,183 Сімейного кодексу України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Судом встановлено, що від шлюбу, який був укладений з відповідачем [PERSON] 30.08.2003 року сторони мають неповнолітню дитину [PERSON], [INFO], яка за взаємною згодою сторін, проживає разом з позивачкою. Відповідач добровільної матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, хоча має таку можливість. Суд вважає доведеним те, що відповідач не виконує своїх обов'язків щодо утримання дитини, тому вимоги позивачки про стягнення з відповідача аліментів в розмірі 1/4 частки доходу відповідача на утримання дитини є законними та підлягають задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-23 00:00:00

20.02.2014 року позивачка [PERSON] звернулася до суду з вищезазначеним позовом, посилаючись на те, що зареєструвала шлюб з відповідачем по даній справі 22.12.2006 року у Веселокутській сільській раді Арцизького району Одеської області, про що у Книзі реєстрації шлюбів зроблений відповідний актовий запис за № 04. Спільне життя між позивачкою та відповідачем не склалося з причини взаємного непорозуміння. Від цього шлюбу у сторін є неповнолітня дитина - донька [PERSON] [INFO]. З урахуванням наведеного, зазначаючи, що подальше збереження сім'ї неможливо, [PERSON] просить розірвати шлюб між нею та [PERSON] Сторони в судове засідання не з'явилися. 24.03.2014 року від позивачки та відповідача до суду надійшли заяви про розгляд справи за їх відсутності, що відповідає положенням ч. 2 ст. 158 ЦПК України, у зв'язку з чим в силу ч. 2 ст.197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. При цьому відповідно до письмових заяв позивачка позовні вимоги підтримала, просила задовольнити позов у повному обсязі, після припинення шлюбу просила залишити за нею те ж саме прізвище - «[PERSON]». Відповідач позовні вимоги визнав та не заперечував проти розірвання шлюбу. Суд, перевірив матеріали справи, вважає, що позовна заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Спільне життя між сторонами не склалося з причини взаємного непорозуміння. Згідно з ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Як вбачається із свідоцтва про шлюб, сторони дійсно перебувають у шлюбі, однак він носить формальний характер. Сторони фактично припинили відносини як подружжя, відносин не підтримують. Спору матеріального характеру, майнових заперечень один до одного у них немає. Між ними досягнута згода про місце проживання дитини. У зв'язку з наведеним суд вважає, що подальше спільне проживання сторін та збереження їх шлюбу неможливо та шлюб між ними слід розірвати. Відповідно до ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Як вбачається із свідоцтва про шлюб у зв'язку з реєстрацією шлюбу [PERSON] змінила прізвище, у якої до шлюбу було прізвище «[PERSON]». Позивачка виявила бажання після припинення шлюбу іменуватися цим же прізвищем, що і зараз, а саме - «[PERSON]». Відповідно до ч. 2 ст. 114 СК України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Суд також вважає за необхідне роз'яснити, що згідно абз. 2 ч. 3 ст. 115 СК України документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-17 00:00:00

20.02.2014 року позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позову зазначила, що 27.04.2012 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем по справі [PERSON] Шлюб зареєстрований виконкомом Лисівської сільської ради Красноармійського району Донецької області, актовий запис № 2. Від цього шлюбу мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO] З жовтня 2013 року вони припинили сімейно-шлюбні відносини з тієї причини, що в них різні характери, різні погляди на сумісне життя, відсутні спільні інтереси, мешкають окремо з січня 2014р.. Вона вважає, що примирення між ними неможливо, а тому просила розірвати шлюб, залишити їй прізвище [PERSON] Позивачка [PERSON] до в судового засідання на з'явилася, надала суду заяву про розгляд справи в її відсутність, в якій повністю підтримала свої позовні вимоги та просила їх задовольнити. (а.с.15). Відповідач [PERSON] до в судового засідання не з'явився, належним чином повідомлений про дату та час слухання справи, надав суду заяву про розгляд справи в його відсутність, не заперечував проти розірвання шлюбу.(а.с.14) Суд ухвалює заочне рішення, що відповідає положенню ст.224 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. З свідоцтва про шлюб вбачається, що [PERSON] та [PERSON] перебувають в шлюбі з 27 квітня 2012 року, шлюб зареєстрований виконкомом Лисівської сільської ради Красноармійського району Донецької області, актовий запис № 2.(а.с.7). Від шлюбу мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO](а.с.6) Судом встановлено, що з жовтня 2013 року сторони припинили сімейно-шлюбні відносини, з січня 2014р. мешкають окремо з причини різних характерів, різних поглядів на життя, відсутність спільних інтересів, примирення між сторонами неможливо. Згідно ч.2 ст.112 Сімейного Кодексу України, суд може розірвати шлюб, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. За ч.8 ст..235 ЦПК України у рішенні суду про розірвання шлюбу зазначається про вибір прізвища тим з подружжя, який змінив прізвище під час державної реєстрації шлюбу, що розривається. Враховуючи викладене, суд вважає, що цей шлюб суперечить інтересам сторін, а тому зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для задоволення позову [PERSON] Шлюб між нею та [PERSON] слід розірвати, прізвище позивачці після розірвання шлюбу залишити «[PERSON]». На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-13 00:00:00

20.02.2014 року позивачка звернулась до суду з дійсним позовом до відповідача про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини в обґрунтування якого вказала наступне: 08.09.2006 року сторони зареєстрували шлюб. Від шлюбу мають сина [PERSON], [INFO]. Син проживає з позивачкою. Матеріальної допомоги на утримання дитини відповідач не надає. З серпня 2013 року вони не підтримують сімейних стосунків. Відповідач має нерегулярний дохід, оскільки працює приватним підприємцем і тому позивачка вважає, що з відповідача варто стягувати аліменти у твердій грошовій сумі в розмірі 600 грн. щомісячно. Позивачка в судове засідання не з`явилася, надала заяву про розгляд справи в її відсутність, а також надала уточнену позовну заяву в якій просила стягувати аліменти на її користь на утримання неповнолітнього сина у розмірі 500 грн. щомісячно до повноліття сина, уточнений позов підтримала просила його задовольнити. Відповідач в судове засідання не з'явився, надав суду заяву про розгляд справи у його відсутність, уточнені позовні вимоги позивачки визнав у повному обсязі. Дослідивши матеріали справи, суд признав уточнений позов обґрунтованим, доведеним та таким, що підлягає задоволенню, оскільки у відповідності зі ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 08.09.2006 року підтверджується, що сторони уклади шлюб саме 08.09.2006 року. З копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 31.01.2007 року видно, що [PERSON], [INFO] і дійсно його батьками є [PERSON] та [PERSON] Довідкою виданою Станично-Луганською селищною Радою № 300 від 20.02.2014 року підтверджується, що дитина знаходиться на утриманні позивачки. З копії трудової книжки [NUMBER] виданої 19.11.1999 року слідує, що відповідач офіційно не працює з 16.09.2011 року. Стаття 181 ч.3 СК України наголошує, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі. Згідно з ст. 191 ч.1 СК України - аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Крім того, згідно зі ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини та платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дітей та інші обставини, що мають істотне значення. В судовому засіданні було встановлено, що відповідач є особою працездатного віку, інвалідом не є, працює, тому він у стані утримувати матеріально і свого сина, відповідно до конституційного принципу верховенства права, з урахуванням потреб дитини та можливостей батька, суд вважає за необхідне присудити з нього аліменти у розмірі зазначеному позивачкою в уточнюючій позовній заяві. Суд вважає за необхідне роз'яснити сторонам положення ст. 192 Сімейного кодексу України, згідно з якою він має право звернутись до суду з відповідним позовом про зменшення розміру сплачуваємих аліментів у разі зміні його матеріального та сімейного стану, погіршення здоров'я.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-11 00:00:00

20.02.2014 року позивачка звернулась з позовом про стягнення з відповідача аліментів на її утримання в розмірі 1/6 частини всіх видів його заробітку щомісячно до досягнення сином [PERSON], [INFO], трирічного віку, так як відповідач проживає окремо, а допомоги на її утримання не надає, але сплачує аліменти в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку на утримання дитини, а син проживає з нею. В судове засідання позивачка не з'явилась, надала заяву в якій підтримала позовні вимоги і просила їх задовольнити, а справу розглядати без неї. Відповідач в судове засідання не з'явився, надав заяву в якій позов визнав та проти його задоволення не заперечував, а справу просив розглядати без нього. Суд, дослідивши матеріали справи, знаходить позовні вимоги підтвердженими ксерокопіями свідоцтв про шлюб ( а.с.3) та народження ( а.с.4) із яких видно що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 02.02.2013 року і у них народився 23.03.2013 року син [PERSON], який проживає разом із позивачкою згідно довідки квартального комітету ( а.с.5), а тому відповідно до вимог ст. 60 ЦПК України суд знаходить позов доведеним та підлягаючим задоволенню згідно ст. ст. 80, 79ч.1, 84 ч.2 СК України. Згідно ст. 88 ЦПК України з відповідача необхідно стягнути судові витрати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-23 00:00:00

20.02.2014 року позивачка звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу з відповідачем, посилаючись на те, що з відповідачем перебуває у зареєстрованому шлюбі з 24 квітня 1998 року. З липня 2013 року з відповідачем шлюбні відносини фактично припинені, спільне господарство не ведуть, кожен мешкає окремо, мають окремий бюджет. Оскільки сім'я розпалась та зберегти її позивач вважає не можливим, просить суд шлюб розірвати. Позивачка у судове засідання не з'явилася, подала письмову заяву про розгляд справи за її відсутності, на задоволенні позовних вимог наполягає. Відповідач до початку судового засідання подав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги визнає. Дослідивши матеріали справи, судом фактично встановлено: сторони перебувають у шлюбі, який зареєстрований 24 квітня 1998 року Відділом реєстрації актів громадянського стану міста Харцизька Донецької області, актовий запис № 113. Від шлюбу мають неповнолітню дитину: - [PERSON], [INFO]; Відповідно до ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Сторони мешкають окремо, не ведуть спільного господарства, мають окремий бюджет з липня 2013 року. А тому судом встановлено саме такі обставини, позивачка наполягає на розірванні шлюбу, а відповідач не заперечує проти розірвання шлюбу. З цих підстав позов [PERSON] до [PERSON] слід задовольнити, шлюб між сторонами - розірвати. Згідно ст. 113 СК України, особа яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Після розірвання шлюбу [PERSON] необхідно залишити прізвище - [PERSON]. Відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України, у зв'язку з задоволенням позовних вимог, з відповідача необхідно стягнути судові витрати на користь позивача, а саме: - судовий збір в сумі 243 грн. 60 коп.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-23 00:00:00

20.02.2014 року позивачка звернулася до суду з позовом про стягнення аліментів на її утримання, посилаючись на те, що вона з 27 серпня 2010 року перебуває у шлюбі з відповідачем, від якого мають неповнолітню дитину - [PERSON], [INFO]. Відповідач на теперішній час не дбає про матеріальне забезпечення сім*ї, мешкає на власний розсуд. Позивач просить суд стягнути з відповідача аліменти на її користь у розмірі 350 грн. з усіх видів доходів позивача щомісячно, починаючи з дати подання позову. Позивачка у судове засідання не з*явилась, подала письмову заяву про розгляд справи за її відсутності, на позові наполягає. Відповідач у судове засідання не з*явився, подав письмову заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги визнає. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч. 2 ст. 84 Сімейного кодексу України дружина з якою проживає дитина , має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Частиною 4 ст. 84 Сімейного кодексу України встановлено, що право на утримання вагітна дружина, а також дружина , з якою проживає дитина , має незалежно від того, чи вона працює, та не залежно від її матеріального становища, за умови , що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Судом встановлені наступні фактичні обставини. Позивачка та відповідач перебувають у шлюбі, який зареєстрований 27 серпня 2010 року відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Шахтарську Шахтарського міськрайонного управління юстиції Донецької області , актовий запис № 239, свідоцтво про одруження [NUMBER]. Від спільного проживання позивачка та відповідач мають малолітню дитину: [PERSON], [INFO]. Таким чином у позивачки одна дитина, яка не досягла три річного віку. Дитина мешкає разом з позивачкою, що підтверджується домовою книгою. Відповідач, який є батьком дитини, не надає матеріальної допомоги дружині з якою проживає дитина до досягнення дитиною три річного віку. Визначаючи розмір аліментів суд вважає розмір аліментів у сумі 350 грн. у даному випадку достатнім, для забезпечення життєвих потреб позивачки. З відповідача, відповідно до ст. 88 ЦПК України на користь держави підлягає стягненню судовий збір в сумі 243 грн. 60 коп.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-12 00:00:00

20.02.2014 року позивачка звернулася до суду із зазначеним позовом, покликаючись на те, що з відповідачем перебувала у зареєстрованому шлюбі з 17.09.2003 року, який відділом РАЦС Мостиського РУЮ Львівської області 07.09.2010 року (за актовий запис № 69) розірвано. Під час шлюбу в них народилася одна дитина - донька [PERSON], [INFO]. Вказувала, що донька проживає разом з нею та перебуває на повному її утриманні, оскільки відповідач дитині матеріально не допомагає та ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків. Стверджувала, що відповідач працює, однак де саме їй не відомо. З огляду на наведене, просила суд винести рішення, яким стягнути з відповідача в її користь аліменти на утримання доньки [PERSON], [INFO], в розмірі 900 грн. щомісячно до її повноліття. Позивачка в судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила суд їх задоволити. Відповідач в судовому засіданні позов визнав частково та пояснив, що на даний час ніде офіційно не працевлаштований, через що не в змозі сплачувати аліменти в розмірі, в якому просить позивачка, однак, бажаючи допомогти своїй донці, згоден платити аліменти в розмірі 400 грн. щомісячно. Заслухавши пояснення сторін та дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов слід задоволити частково, виходячи з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебували між собою у шлюбі, який розірвано 07.09.2010 року відділом РАЦС Мостиського РУЮ Львівської області (за актовий запис № 69). В даному шлюбі в них народилася одна дитина - донька [PERSON], [INFO], яка проживає разом з позивачкою та перебуває на її повному матеріальному утриманні. Відповідач офіційно ніде не працює, має нерегулярний мінливий дохід. Вказане підтверджується: поясненнями сторін; копією свідоцтва про розірвання шлюбу серії [NUMBER] від 07.09.2010 року; копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 26.01.2005 року; довідкою Годиніської сільської ради Мостиського району Львівської області № 135 від 18.02.2014 року; а також іншими матеріалами справи. Згідно ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує, в тому числі і матеріальне становище платника аліментів, наявність у нього непрацездатних батьків та інші обставини, що мають істотне значення. Враховуючи пояснення сторін та те, що відповідач ніде офіційно не працевлаштований, має нерегулярний мінливий дохід, суд приходить до висновку, що відповідач хоча і ніде не працює, однак є працездатною особою і спроможний платити аліменти на утримання дитини, а тому вважає можливим призначити аліменти на утримання доньки в твердій грошовій сумі в розмірі 700 грн. щомісячно до досягнення нею повноліття. Виходячи з вимог ст.367 ЦПК України, слід допустити негайне виконання рішення в межах суми платежу за один місяць. Також підлягають стягненню з відповідача у відповідності до вимог ст.88 ЦПК України судові витрати по сплаті судового збору в сумі 243 грн. 60 коп.

Outcome: approved