Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-10 00:00:00

19 червня 2014 року [PERSON] звернувся до суду із вказаним позовом. Посилався на те, що він 18.07.2012 року відповідно до наказу №75-к був призначений на посаду заступника директора Державного підприємства «Дослідне господарство « Андріївське» Інституту сільського господарства Причорномор»я Національної академії аграрних наук України. В подальшому , 09.10.2012 року його призначено виконуючим обов»язки директора цього підприємства, 18.07.2013 року він був призначений директором. 18.11.2013 року відповідно до наказу № 279-к він звільнений з посади директора в порядку переведення, відповідно до ст. 36 п.5 КЗпП України. В день звільнення йому видали трудову книжку, але не виплатили заборгованість по заробітній платі та не провели повний розрахунок при звільненні. 20.12.2013 року він направив до відповідача претензію, про виплату вказаних коштів та просив видати йому довідку про середньомісячний заробіток, але до часу звернення до суду він відповіді на свою претензію не отримав. З вини відповідача він залишився без засобів існування , вимушений був приймати додаткові зусилля для організації свого життя та життя своєї родини. Зазначає, що йому спричинена моральна шкода, яку він оцінює в 25 000 грн. Просив стягнути з відповідача на його користь: 30 888 грн. боргу по заробітній платі за 4 місяці, 10 963 грн.26 коп. компенсації за невикористану відпустку 33 933 грн. 90 коп. заробітна плата за час затримки розрахунку при звільненні, 4 603 грн. компенсації втрати частини заробітної плати, 25 000 грн. моральної шкоди. Просив допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення середнього заробітку в межах одного місяця у розмірі 30 888 грн. Протягом часу розгляду справи позивач збільшував та уточнював позовні вимоги , остаточно його позовні вимоги складались із стягнення на його користь заборгованості по заробітній платі 64 269 грн.50 коп. , 11 451 грн. 66 коп. компенсації за невикористану відпустку, 57478 грн.31 коп. заробітної плати за весь час затримки розрахунку при звільненні, 9080 грн. 49 коп. компенсації втрати частини заробітної плати, 25 000 грн. моральної шкоди, а всього 142 008 грн.87 коп. У судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги, просив їх задовольнити та з урахуванням наданих відповідачем розрахунків та сплати частини заборгованості по заробітній платі просив стягнути з відповідача на користь позивача: 64 269 грн.50 коп. борг по заробітній платі, 11 451 грн. 66 коп. компенсації за невикористану відпустку, 57478 грн.31 коп. заробітна плата за весь час затримки розрахунку при звільненні, 9080 грн. 49 коп. компенсації втрати частини заробітної плати, 25 000 грн. моральної шкоди, а всього 142 008 грн.87 коп. Представник відповідача у судове засідання не з»явився без поважних причин. У попередніх судових засіданнях позовні вимоги не визнавав, просив відмовити у їх задоволенні з підстав, що наведені у запереченнях на позовну заяву ( а.с.55-57). Заслухавши представника позивача, надані докази , матеріали справи суд приходить до наступних висновків. Встановлено, що [PERSON] 18.07.2012 року наказом № 75-к був призначений на посаду заступника директора Державного підприємства «Дослідне господарство « Андріївське» національної академії аграрних наук України . Відповідно до постанови Президії НААН від 06.11.2013 року підприємство було підпорядковане Інституту сільського господарства Причорномор»я Національної академії аграрних наук України та змінено назву відповідача на Державне підприємство « Дослідне господарство «Андріївське» Інституту сільського господарства Причорномор»я Національної академії аграрних наук України. 09.10.2012 року відповідно до наказу № 253-к від 09.10.2012 року позивач призначений виконуючим обов»язки директора, а відповідно до наказу №97-к від 18.07.2013 року позивач був призначений директором підприємства. 18.11.2013 року позивач був звільнений з роботи на підстави ст. 36 п. 5 КЗпП України в порядку переведення. На час звільнення позивача з роботи з ним не був проведений повний розрахунок. Зазначений факт підтверджується довідкою відповідача про нараховану заробітну плату позивачеві та інші нарахування за 2012-2013 роки ( а.с.120-121) довідкою про розмір компенсації за використану відпустку ( а.с. 122), платіжним дорученням про перерахунок позивачеві частини розрахунку при звільненні від 14.07.2014 року ( а.с. 123) , платіжними відомостями про виплату позивачеві заробітної плати ( а.с. 126-192). Згідно наданої довідки про заробітну плату та інші нарахування № 161 від 20.08.2014 року позивачеві за період роботи з липня по грудень 2012 року нараховані 33 146.00 грн., за 2013 рік ( довідка № 160 від 20.08.2014 року) 92 826 грн. 50 коп. Відповідно до листа № 0.2-22/771/1 від 06.11.2013 року Національної академії аграрних наук України позивачеві повинна бути виплачена премія у розмірі 9 360 грн., яка йому не виплачена, та яка підлягає стягненню з відповідача на користь позивача та повинна бути врахована при обрахуванні середнього заробітку позивача. Таким чином загальна суму заробітку , премій та інших нарахувань, які входять до складу заробітної плати за період роботи позивача у відповідача в період з 18.07.2012 року по 18.11.2013 року становлять 33146.00 грн. - 2012 рік, 92 826грн.50 коп. - 2013 рік, премія за 2013 рік 9360 грн., а всього 135 332.50 коп. Із платіжних відомостей вбачається, що за період роботи у відповідача позивач отримав заробітну плату у розмірі 71 063 грн. Зазначена сума визначена без урахування видаткового касового ордеру № 895 на 200 грн., який немає підпису позивача про отримання вказаних коштів, а також без урахування відомостей про заробітну плату (а.с. 124-125) від 26.06.2013 року та 06.09.2013 року про нарахування позивачеві відповідно 968 грн.52 коп. у червні 2013 року та 5 000 грн. у вересні 2013 року, оскільки із довідки ПАТ КБ « Приватбанк» № 1686538 від 02.08.2014 року вбачається , що за період з 01.05.2013 року по 30.11.2013 року на картковий рахунок позивача від ДП «ДГ « Андріївське» кошти не надходили. Статтею 11 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Будь-яких інших доказів про те, що позивач отримав нараховану йому за час його роботи у відповідача усю нараховану заробітну плату відповідач в період розгляду справи не надав. Таким чином заборгованість по заробітній платі, яку відповідач повинен був виплатити позивачеві на час його звільнення, становить 64 269 грн. 50 коп. Також на день звільнення з роботи позивач повинен був отримати компенсацію за невикористану відпустку. Суд погоджується із розміром компенсації за невикористану відпустку, що визначена позивачем і становить 11 451 грн. 66 коп. Оскільки відповідач не провів повний розрахунок з позивачем на час звільнення його з роботи, він повинен сплати середній заробіток позивача за весь час затримки розрахунку при звільненні, як це передбачено ст. 117 КЗпП України. Згідно довідки відповідача за останні два місяці роботи позивача йому була нарахована заробітна плата по 7722 грн. за кожен місяць. Однак до цього розміру не увійшла премія 9360 грн., отже середньомісячна заробітна плата, яка повинна братись до розрахунку вищевказаної компенсації становить 8502 грн., середньоденна - 287.39 грн. Затримка розрахунку при звільненні позивача становить за період із 19.11.2013 року по час розгляду справи у суді 200 днів, отже розмір середнього заробітку, який підлягає стягненню за затримку розрахунку при звільненні становить ( 287.39 х200 днів = 57 478.31 грн.) 57 478.31 грн. Позивач також повинен сплатити на нараховану, але не виплачену заробітну плату компенсацію втрати частини заробітної плати. Відповідач 14.07.2014 року сплатив позивачеві 25 271.09грн., отже компенсація за втрату частини заробітної плати повинна вираховуватись із розміру індексу інфляції 11.459% за період із 19.11.2013 року по 14.07.2014 року на суму усієї заборгованості у розмірі 75 721.16 грн. , що становить 8676.89грн., а за період з 15.07.2014 року по 11.09.2014 року із суми 50 450 грн. ( 75 721.16грн. - 25 271.09 грн.) , враховуючи індекс інфляції за вказаний період 0.8% розмір компенсації за втрати частини заробітку становить 403.60грн. Всього розмір компенсації за втрату частини заробітку становить 9080 грн. 49 коп. Таким чином підлягає стягненню з відповідача 117 08 грн. 87 коп., яка складається із: заборгованості по заробітній платі у розмірі 64 269 грн. 50 коп. , компенсації за невикористану відпустку у розмірі 11 451 грн. 66 коп., середнього заробітку за весь час затримки розрахунку при звільненні у розмірі 57 478.31 грн. , компенсації за втрату частини заробітку у розмірі 9080 грн. 49 коп. , від суми цих сум необхідно відняти 25 271 грн. 09 коп., що виплачені позивачеві 14.07.2014 року. Невиплатою заробітною плати, затримкою розрахунку при звільненні позивачеві спричинена моральна шкода, оскільки він залишився без засобів існування та повинен був докладати додаткових зусиль для організації свого життя, тим більше, що він захворів і вказані кошти були йому необхідні для лікування. Визначаючи розмір спричиненої відповідачем моральної шкоди суд виходить із наявних у справі доказів та визначає розмір заподіяної моральної шкоди у розмірі 5 000грн. Оскільки позивач звільнений від сплати судового збору при пред»явленні позову до суду , то враховуючи вимоги статті 88 ЦПК України, суд приходить до висновку про стягнення з відповідача на користь держави судові витрати по справі, які складаються із судового збору у розмірі 1170.08грн. за позовні вимоги майнового характеру та 243 грн. 60 коп. за позовні вимоги про стягнення моральної ( немайнової шкоди), а всього ці витрати складають 1657.28 грн.

Outcome: approved