Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-01 00:00:00

21.01.2014 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до Головного управління МВС України в Харківській області, прокуратури Харківської області про відновлення особистих немайнових прав та відшкодування моральної шкоди, судових витрат. В обґрунтування позовних вимог посилалася на те, що їй ніколи не пред'являлось обвинувачення у вчиненні злочину, передбаченого ст. 94 КК України (в редакції 1960 року), кримінальна справа щодо неї за цим складом злочину не порушувалась. Проте в інформаційній базі інформаційно-аналітичного забезпечення ГУМВС України в Харківській області наявними є такі відомості і це спричиняє їй моральну шкоду. За її письмовими зверненнями з приводу вказаного питання відповідачі ніякого рішення не прийняли. Остаточно уточнивши позовні вимоги (а.с. 136) позивач просить: - поновити стан [PERSON], який існував до порушення її особистих немайнових прав; - зобов'язати прокуратуру Харківської області та Головне управління МВС України в Харківській області анулювати недостовірну інформацію (персональні дані) стосовно [PERSON] у відомостях УІАЗ ГУМВС України в Харківській області у повному обсязі, а саме: щодо її арешту 11.01.1995 року Орджонікідзевським РВ ХМУ УМВС України в Харківській області за ст. 94 КК України; щодо зміни 31.01.1995 року запобіжного заходу стосовно неї за постановою прокурора Орджонікідзевського району м. Харкова від 30.01.1995 року на підставі ст. 227 КПК України; щодо відсутності рішення по цій справі за ст. 94 КК України стосовно неї станом на 12.08.2013 року; щодо припинення 22.08.1996 року кримінальної справи № 1895030 за ст. 187 ч.1 КК України стосовно неї на підставі ст. 7 КПК України, - впродовж одного календарного місяця з моменту набрання законної сили рішенням суду за цим позовом; - стягнути солідарно в рівних частинах з відповідачів на користь [PERSON] судові витрати по цій справі. В обґрунтування завданої моральної шкоди позивач посилається на вимоги ст.ст. 276, 23 ЦК України та ті обставини, що внаслідок протиправних дій відповідачів вона зазначала душевних страждань, що принижувало її честь, гідність, ділову репутацію, позбавляло можливості гідним чином працевлаштуватись, зайняти відповідну посаду, виїхати за кордон. В судовому засіданні позивач та її представники позовні вимоги підтримали в повному обсязі та просили їх задовольнити. Представник Головного управління МВС України в Харківській області проти позовних вимог заперечував, зазначаючи про те, що в діях ГУМВС України в Харківській області не було допущено правопорушень, пов*язаних з діями або бездіяльністю у сфері публічно-правових відносин та порушенням немайнового права позивача. Представник прокуратури Харківської області в судовому засіданні просив відмовити в задоволенні позовних вимог, оскільки доводи [PERSON] є необґрунтованими та недоведеними. Суд, вислухавши учасників судового розгляду, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного. Відповідно до ч.1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Поняття особистих немайнових прав визначено в ст. 269 ЦК України, де зазначено, що особисті немайнові права належать кожній фізичній особі від народження або за законом. Особисті немайнові права фізичної особи не мають економічного змісту. Особисті немайнові права тісно пов'язані з фізичною особою. Фізична особа не може відмовитися від особистих немайнових прав, а також не може бути позбавлена цих прав. Особистими немайновими правами фізична особа володіє довічно. Згідно ст. 270 ЦК України фізична особа має право на життя, право на охорону здоров'я, право на безпечне для життя і здоров'я довкілля, право на свободу та особисту недоторканність, право на недоторканність особистого і сімейного життя, право на повагу до гідності та честі, право на таємницю листування, телефонних розмов, телеграфної та іншої кореспонденції, право на недоторканність житла, право на вільний вибір місця проживання та на свободу пересування, право на свободу літературної, художньої, наукової і технічної творчості. Цим Кодексом та іншим законом можуть бути передбачені й інші особисті немайнові права фізичної особи. Перелік особистих немайнових прав, які встановлені Конституцією України, цим Кодексом та іншим законом, не є вичерпним. Відповідно до ст. 273 ЦК України органи державної влади, органи влади Автономної Республіки Крим, органи місцевого самоврядування у межах своїх повноважень забезпечують здійснення фізичною особою особистих немайнових прав. Юридичні особи, їх працівники, окремі фізичні особи, професійні обов'язки яких стосуються особистих немайнових прав фізичної особи, зобов'язані утримуватися від дій, якими ці права можуть бути порушені. Діяльність фізичних та юридичних осіб не може порушувати особисті немайнові права. Вимогами ст.ст. 275-276 ЦК України передбачено захист особистого немайнового права та його поновлення у разі порушення. Так, фізична особа має право на захист свого особистого немайнового права від протиправних посягань інших осіб. Захист особистого немайнового права здійснюється способами, встановленими главою 3 ЦПК України. Захист особистого немайнового права може здійснюватися також іншим способом відповідно до змісту цього права, способу його порушення та наслідків, що їх спричинило це порушення. Згідно ст. 276 ЦК України орган державної влади, орган влади Автономної Республіки Крим, орган місцевого самоврядування, фізична особа або юридична особа, рішеннями, діями або бездіяльністю яких порушено особисте немайнове право фізичної особи, зобов'язані вчинити необхідні дії для його негайного поновлення. Якщо дії, необхідні для негайного поновлення порушеного особистого немайнового права фізичної особи, не вчиняються, суд може постановити рішення щодо поновлення порушеного права, а також відшкодування моральної шкоди, завданої його порушенням. Судом під час розгляду справи встановлено, що станом на 12.08.2013 року в відомостях УІАЗ ГУМВС України в Харківській області відносно [PERSON] було зазначено: 11.01.1995 заарештована Орджонікідзевським РВ ХМУ УМВС України в Харківській області за ст. 94 КК України. Згідно постанови прокурора Орджонікідзевського району м. Харкова від 30.01.1995 року

Outcome: dismissed