Jurisdiction: civil
Date: 2020-07-21 00:00:00

1. Позиції сторін, процесуальні дії 1.1. [PERSON] звернулася до Сєвєродонецького міського суду Луганської області з позовною заявою до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання. В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що вона є донькою відповідача. На теперішній час вона є студенткою ІІ курсу факультету дизайну Львівської національної академії мистецтв денної бюджетної форми навчання. Вона отримує стипендію в розмірі 1287 грн. Термін її навчання становить з 01.09.2018 по 30.06.2022. Її мати працює у Сєвєродонецькій міській багатопрофільній лікарні медичною сестрою та отримує заробітну плату у середньому близько 8000 грн. На утриманні у матері перебуває ще молодший брат позивача. Позивач не має змоги працювати, тому потребує матеріальної допомоги від відповідача, який у добровільному порядку її не надає. У зв`язку з тим, що відповідач не працює, позивач вимушена звернутися до суду з даним позовом, в якому просить стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на її утримання в твердій грошовій сумі в розмірі 2000 грн. з урахуванням середнього заробітку по регіону та розміру прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до закінчення нею навчання - 30.06.2022 від дня пред`явлення позову. 1.2. У судове засідання позивач не з`явилася, надала до суду заяву, в якій просила розглянути справу без її участі. Відповідач в судове засідання не з`явився, про причину неявки суд не повідомив, про день, час та місце слухання справи повідомлявся належним чином. Заяви про розгляд справи без його участі до суду не надходило, відзиву на позов від відповідача також не надходило. 1.3. Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Позивач не заперечувала проти заочного розгляду справи за відсутності відповідача. У зв`язку з наведеним, суд вважав за можливе слухати справу за відсутністю відповідача, а матеріали, що є у справі, достатніми для цього, про що було постановлено ухвалу, яка відображена в протоколі судового засідання. 2. Обставини справи, зміст спірних правовідносин 2.1. Згідно з копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого повторно Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Сєвєродонецького міського управління юстиції у Луганській області 02.03.2017, [PERSON] народилася [INFO] , про що зроблено відповідний запис № 53. Батьком записаний [PERSON] , матір`ю - [PERSON] . Відповідно до копії довідки № 18-176 від 07.09.2018, виданої Львівською національною академією мистецтв, [PERSON] є студенткою 1-го курсу, денної бюджетної форми навчання, кафедри «Графічного дизайну» факультету дизайну. Термін навчання: 01.09.2018 - 30.06.2022. Згідно з копією виписки з карткового рахунку АТ КБ «Приватбанк», відкритого на ім`я [PERSON] , [INFO] відбулося надходження грошових коштів в сумі 1287 грн. з позначкою «стипендія». З копії довідки про доходи № 102, виданої 07.05.2020 КНП «Сєвєродонецька міська багатопрофільна лікарня», вбачається, що [PERSON] працює у КНП «Сєвєродонецька міська багатопрофільна лікарня» Сєвєродонецької міської ради та займає посаду сестри медичної з фізіотерапії. Нарахована заробітна плата за січень 2020 року становить 9651,68 грн., лютий 2020 року - 9951,68 грн., березень 2020 року - 10651,68 грн. 3. Релевантні джерела права 3.1. Відповідно до ст. 199 Сімейного кодексу (далі - СК України) якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Відповідно до ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного із батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Згідно із ст. 201 СК України до відносин між батьками і дочкою, сином щодо надання їм утримання застосовуються норми статей 187, 189 - 192 і 194 - 197 цього Кодексу. Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Згідно із ч. 2 ст. 184 СК України розмір аліментів, визначений судом або домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, щорічно підлягає індексації відповідно до закону, якщо платник і одержувач аліментів не домовилися про інше. За заявою одержувача аліментів індексація може бути здійснена судом за інший період. Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви. 3.2. В постанові Верховного Суду від 23 січня 2019 року по справі № 346/103/17 вказано, що при визначенні розміру аліментів необхідно враховувати вартість навчання, підручників, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження. Норми цієї глави не встановлюють самостійного, окремого від аліментних зобов`язань, обов`язку батьків брати участь у додаткових витратах на дочку, сина, що викликані особливими обставинами. Таким чином, обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18 років, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. При встановленні потреби в утриманні повнолітньої дитини суд повинен враховувати всі джерела, що утворюють її дохід, обов`язок обох батьків із надання відповідної матеріальної допомоги та спроможність останніх її надавати. Той факт, що під час канікул повнолітня дитина не проходить навчання, не є підставою для звільнення від передбаченого статтею 199 СК України обов`язку батьків утримувати її, оскільки канікулярний час входить в період навчання. За змістом статті 199 СК України законодавцем визначено обов`язок батьків утримувати повнолітніх дітей, які продовжують навчатись, тобто на весь період навчання, який охоплює період від вступу до закінчення чи відрахування з навчання. 4. Оцінка доказів та аргументів сторін 4.1. Суд враховує, що [PERSON] продовжує навчання у Львівській національній академії мистецтв на денній формі навчання та у зв`язку із цим не працює. Єдиним джерелом самостійного доходу [PERSON] є стипендія в розмірі 1287 грн. щомісячно, в той час як прожитковий мінімум для працездатних осіб в Україні з 01.07.2020 складає 2197 грн. Тобто, розмір отримуваної позивачем стипендії є на 910 грн. меншим за розмір прожиткового мінімуму, що свідчить про те, що [PERSON] потребує матеріальної допомоги у зв`язку із навчанням. Суд також враховує, що сторонами не надано доказів наявності у відповідача непрацездатних утриманців, інвалідності, або інших обставин, що мають істотне значення та можуть свідчити про неможливість надання відповідачем матеріальної допомоги доньці, яка продовжує навчання. З іншого боку суд враховує, що позивач так і не надала доказів того, що вона орендує житло у зв`язку із навчанням та витрачає на таку оренду певні суми коштів. Суд двічі надсилав позивачу листи із пропозицією надати докази понесення витрат у зв`язку із навчанням, а також витрат на оренду житла, при цьому лист від 03.06.2020 був отриманий за вказаною позивачем адресою. Проте, жодних додаткових доказів позивач до суду не надала, а також не вказала з чого вона виходила, визначаючи розмір аліментів у сумі 2000 грн. щомісячно. Також суд враховує, що відповідач за твердженням позивача не працює, не має постійного заробітку. Крім того, мати позивача працює, отримує щомісячний дохід та має брати участь в утриманні повнолітньої дитини, яка продовжує навчання. Враховуючи вищевикладені обставини у їх сукупності суд вважає, що визначення розміру аліментів у розмірі 600 грн. щомісячно з урахування індексації є справедливим та розумним з огляду на всі встановлені судом обставини справи та з огляду на ті матеріальні потреби, наявність яких довела позивач (отримання стипендії на 910 грн. менше прожиткового мінімуму). Тобто, позов підлягає частковому задоволенню. 5. Розподіл судових витрат 5.1. Відповідно до підп. 3 п. 5 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», від сплати судового збору звільняються позивачі за подання позовів про стягнення аліментів. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат суд враховує, що позивач була звільнена від сплати судового збору за подання позову про стягнення аліментів. Згідно із ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інших положень щодо сплати судового збору відповідачем, в разі задоволення вимог позивача, звільненого від сплати судового збору, чинна редакція ЦПК України не містить. При цьому суд виходить із необхідності обов`язкового покладення на сторону, не на користь якої ухвалено судове рішення та яка не звільнена від сплати судового збору, зобов`язання щодо сплати судового збору, а також суд виходить з того, що кошти судового збору спрямовуються на забезпечення здійснення судочинства та функціонування органів судової влади (ч. 3 ст. 9 Закону України «Про судоустрій і статус суддів»). У постанові Великої Палати Верховного Суду від 08.05.2019 по справі № 161/4985/17 зроблено висновок про те, що у разі задоволення позову позивача, звільненого від сплати судового збору, судовий збір стягується з відповідача на користь держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини заявлених до нього позовних вимог, якщо цього відповідача також не звільнено від сплати судового збору. Приймаючи до уваги вимоги ст. 141 ЦПК України та положення Закону України «Про судовий збір», суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь держави судовий збір у сумі 252 грн. 24 коп. - пропорційно до розміру задоволених позовних вимог (600 грн. від 2000 грн. складає 30%, в той час як 30% від суми судового збору в розмірі 840,80 грн. складає 252,24 грн.) У відповідності до ст. 430 ЦПК України суд вважає за необхідне допустити негайне виконання рішення у межах суми платежу за один місяць. На підставі викладеного,

Outcome: partial