Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-10 00:00:00

20 квітня 2017 року представник ПАТ КБ «ПриватБанк» [PERSON] звернувся до суду з позовом, в якому зазначив, що банк видав [PERSON] кредит у вигляді встановлення кредитного ліміту на платіжну карту, на підставі укладеного між ними 31 січня 2011 р. договору без номеру, який складається з підписаної позичальником Заяви, «Умов та правил надання банківських послуг», Правил користування платіжною картою та Тарифів банку. Позивачем заявлена вимога стягнути з позичальника заборгованість за даним договором, яка утворилася в звязку з неналежним виконанням ним своїх договірних зобовязань по поверненню кредиту, і станом на 28 лютого 2017 р. становить 12645,60 грн., складаючись із заборгованості по кредиту в сумі 770,85 грн., заборгованості по процентах в сумі 8596,39 грн., заборгованості за пенею та комісією в сумі 2200,00 грн. та штрафів в сумі 500 грн. (фіксована частина) та 578,36 грн. (процентна складова). В судове засідання представник позивача не зявився, згідно заяви просить розглянути справу за відсутності представника банку. Згідно ч. 5 ст. 74 ЦПК України, судова повістка разом із розпискою, а у випадках, встановлених цим Кодексом, разом з копіями відповідних документів надсилається поштою рекомендованим листом із повідомленням або через курєрів за адресою, зазначеною стороною. У разі ненадання особами, які беруть участь у справі, інформації щодо їх адреси, судова повістка надсилається фізичним особам, які не мають статусу підприємців, за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку. У разі відсутності осіб, які беруть участь у справі, за такою адресою, вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене їм належним чином. Судові повістки відповідачеві, направлені за зареєстрованим місцем його проживання [INFO] вручені не були та повернуті до суду з приміткою «За зазначеною адресою не проживає», зробленим поштовим відділенням. Таким чином, відповідач був відсутній за адресою свого зареєстрованого місця проживання, тому, згідно ч. 5 ст. 74 ЦПК України, він вважається таким, що повідомлений належним чином. Справа розглянута заочно, на підставі заяви представника позивача про такий розгляд, викладеній у позовній заяві, та без здійснення фіксації судового засідання звукозаписувальним технічним засобом відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов переконання про наявність підстав для задоволення позову. 31 січня 2011 р. між кредитодавцем Публічним акціонерним товариством комерційний банк «ПриватБанк» (далі Банк), та позичальником [PERSON] був укладений договір про надання банківських послуг, який складається з Анкети-заяви позичальника про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у ПриватБанку, Умов та правил надання банківських послуг та тарифів, на виконання якого Банк відкрив на імя [PERSON] рахунок та видав платіжну картку для доступу до нього. Відповідно до пунктів 2.1.1.2.1 та 2.1.1.2.3 вищезазначених Умов і Правил надання банківських послуг, Банк надає клієнту Карту, визначену в Памятці Клієнта/Довідці про умови кредитування і Заяві, та встановлює кредитний ліміт, клієнт погоджується з тим, що кредитний ліміт встановлюється по рішенню банку, клієнт також дає банку право в будь-який момент змінити (зменшити, збільшити або анулювати) кредитний ліміт. [PERSON], відповідно до умов даного договору (Тарифи та п. 2.1.1.12.2 Правил), в разі використання кредитних коштів, зобовязувався щомісячно до 25 числа, наступного за звітним, вносити на погашення кредиту платежі в розмірі 7 % від заборгованості, які включають плату за користування кредитними засобами у звітному періоді, виходячи з 3 % у місяць (36 % річних), причому нарахування процентів здійснюється за пільговою ставкою у 0,01 % річних на строк до 55 днів по кожній витраті. Згідно п. 1.1.3.2.3. Умов і Правил надання банківських послуг, банк має право здійснювати зміну тарифів та інших умов обслуговування рахунків, не менш, ніж за 7 днів до введення змін повідомити клієнта, зокрема у виписці по картрахунку. Якщо впродовж 7 днів банк не отримав повідомлення від клієнта про незгоду із змінами, то вважається, що клієнт приймає нові умови. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог законодавства. Згідно ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором кредитодавець зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові в розмірі та на умовах договору, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України, яка на підставі ч. 2 ст. 1054 ЦК України поширюється на правовідносини щодо кредиту, якщо за договором встановлений обовязок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього кодексу. Статтею 611 ЦК України передбачено, що в разі порушення зобовязання настають правові наслідки, передбачені договором або законом, зокрема, сплата неустойки, яка згідно ст. 549 ЦК України є грошовою сумою або іншим майном, які боржник повинен передати кредиторові в разі порушення боржником зобовязання. Пунктом 2.1.1.5.5. Умов і правил надання банківських послуг позичальник зобовязаний погашати заборгованість по кредиту, процентів за його користування, а також оплачувати комісії на умовах договору. Відповідно до наданого банком розрахунку заборгованості, за період з 31 січня 2011 року по 31 серпня 2012 року [PERSON] використовував кредитні кошти, про що свідчить збільшення показників в графі «Сальдо, на яке в цьому періоду проценти не нараховуються (пільговий період)», збільшення поточної заборгованості по кредиту по закінченню пільгового періоду на дану суму кредиту (графа «Сальдо поточної заборгованості за кредитом»). Відповідач до 25 лютого 2014 року вносив кошти на погашення кредиту, але допускаючи прострочення, які розподілялися в черговості, визначеній статтею 534 ЦК України, тобто спочатку на погашення пені, потім заборгованості по процентах та в останню чергу тіло кредиту, після чого припинив виконання своїх договірних зобовязань та жодного платежу на погашення заборгованості більше не внесла, що підтверджується зменшенням залишку поточної заборгованості по кредиту та пропорційним збільшенням залишку простроченої заборгованості, тому, з врахуванням внесених платежів, утворилася заборгованість по тілу кредиту в сумі 770,85 грн. та заборгованість по процентах за користування кредитними коштами в сумі 8596,39 грн., які підлягають стягненню в повному обсязі. Пунктом 2.1.1.12.6.1 Умов і правил надання банківських послуг та Тарифів передбачено, що у випадку несвоєчасного погашення заборгованості нараховується пеня, яка розраховується як 1/30 базової процентної ставки за договором за кожен день прострочення кредиту та 1 % від заборгованості, але не менше 30 грн. на місяць, яка нараховується 1 раз на місяць, при наявності прострочення за кредитом або відсотками 5 і більше днів при виникненні прострочення на суму понад 50 грн., тому позовна вимога в частині стягнення нарахованої пені в сумі 2200,00 грн. підлягає задоволенню. Пунктом 2.1.1.7.6. вищезазначених Умов та довідкою про умови кредитування також визначено, що при порушенні термінів платежів по будь-якому із грошових зобовязань, передбачених договором, більше ніж на 120 днів, позичальник зобовязаний сплатити банку штраф в сумі 500 грн. та 5 % від суми заборгованості по кредитному ліміту, із врахуванням нарахованих і прострочених процентів і комісій, у звязку з чим дана неустойка також підлягає стягненню. Судовий збір, сплачений про подачі позову до суду, підлягає стягненню з відповідача.

Outcome: approved