Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-15 00:00:00

20 січня 2016 року [PERSON] звернулася до суду із вказаною заявою про встановлення факту , що заповіт від імені [PERSON] , посвідченого 21 березня 2008 року секретарем Прохідської сільської ради Ратнівського району Волинської області за реєстровим № 123 на імя [PERSON] , належить [PERSON]. Заявлені вимоги обґрунтовує тим, що в селі Прохід по вул. 08 Березня,14 Ратнівського району Волинської області , проживали її дід та баба - [PERSON] , який помер 01 серпня 2008 року , та [PERSON] , яка померла 29 жовтня 2014 року. 21 березня 2008 року [PERSON] склав заповіт, посвідчений секретарем Прохідської сільської ради за реєстровим № 123 , згідно якого усе майно, яке належатиме йому на день смерті , в тому числі житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами , заповів їй. Після смерті діда прийняла спадщину, оскільки на час її відкриття була неповнолітньою . 17 жовтня 2012 року уклала юридичний шлюб із [PERSON] , змінила прізвище на [PERSON]. На даний час має намір оформити свідоцтво про право на спадщину відповідно до заповіту, але в державній нотаріальній конторі повідомлено, що прийняти від її заяву про прийняття спадщини неможливо з тих підстав, що у заповіті допущено ряд помилок: вказано дата народження спадкодавця 08 лютого 1929 року замість 09 березня 1924 року , номер будинку дванадцять замість чотирнадцять, її прізвище Антонюк вказано Антонюв, прізвище імя та по батькові спадкодавця в реченні , що йому видається другий примірник заповіту [PERSON] замість [PERSON]. 15 лютого 2016 року заявник [PERSON] уточнила заявлені вимоги , просить встановити юридичний факт, що заповіт від імені [PERSON] , посвідчений 21 березня 2008 року секретарем Прохідської сільської ради Ратнівського району Волинської області за реєстровим № 123 на імя [PERSON] , належить [PERSON], [INFO]. В судовому засіданні заявник підтримала уточнені заявлені вимоги, просить їх задовольнити. Додатково пояснила, що помилка допущена секретарем сільської ради . Оригіналу заповіту немає. На руках лише дублікат без відмітки про зміну, відміну , чи дійсність цього заповіту. Факт прийняття спадщини не може підтвердити, оскільки до нотаріуса на даний час не зверталася, а лише написала письмову заяву, яку долучено до матеріалів справи. Ствердила, що є інші спадкоємці за законом після смерті спадкодавця [PERSON] його сини : [PERSON], [PERSON], [PERSON]. Заінтересована особа ,представник сільської ради , сільський голова [PERSON], пояснив, що у період складання заповіту не працював на посаді сільського голови, допускає, що секретар могла допустити помилку. Ствердив, що у сільській раді відсутній оригінал заповіту та журнал реєстрації нотаріальних дій за 2007 2008 роки. Заінтересовані особи [PERSON], який підтримав свої показання як свідок, [PERSON] пояснили суду, що [PERSON], [INFO] , що проживає [INFO] не є їх батьком. Фактично їх батько [INFO] і проживав у будинку по вул. 8-го Березня, 14 с. Прохід. [PERSON], якому видано другий екземпляр заповіту не знають. Заінтересовано особа [PERSON] у судове засідання не зявився,хоча належним чином був повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, про причини неявки не повідомив. Свідок [PERSON] показала суду, що працювала секретарем сільської ради у 2008 році і дійсно [PERSON] приходив посвідчувати заповіт. Однак чому такий зміст заповіту пояснити не змогла. Ствердила, що нею дотримано Порядку вчинення нотаріальних дій посадовими особами органів місцевого самоврядування. Свідок [PERSON],секретар Прохідської сільської ради, показала суду, що видала дублікат заповіту заявниці з оригіналу, який зберігався у сільській раді на час його видачі. У дублікаті відтворила зміст оригіналу, про що відправила заяву про реєстрацію дублікату та повернувся витяг про реєстрацію у спадковому реєстрі № 40979687 від 20.07.2015 року , який долучила до матеріалів справи. У виданому дублікаті відсутня відмітка, що цей заповіт не змінений і не відмінений . На даний час відсутній оригінал цього заповіту. Ствердила, що дублікат заповіту видається спадкоємцю, а згідно цього заповіту останньою є [PERSON] . Записи у заповіт вносити не зможе, бо дублікат видано не спадкоємцю. Крім того, дід заявниці [PERSON] [INFO] ,а не [INFO] , і не проживає [INFO] . За цією адресою проживає інша сімя. Також другий екземпляр заповіту виданий [PERSON] , якого вона не знає. Заслухавши заявника, заінтересованих осіб , свідків, дослідивши письмові докази, суд приходить до висновку відмовити у задоволенні заявлених вимог повністю. Відповідно до ст.15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, та інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Стаття 16 ЦК України передбачає, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Частиною 2 ст. 256 ЦК України передбачено, що у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти , від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. В силу вимог ст.1223 ЦК України заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Право на заповіт має фізична особа з повною цивільною дієздатністю, що слідує із ч. 1 ст. 1234 ЦК України. Крім того, за вимогами ч. 2 ст. 1234 ЦК України вбачається право на заповіт здійснюється особисто. Заявник ствердила, що зверталася до Ратнівської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини за заповітом, про що надала письмову заяву від 15 лютого 2016 року. Про те, таке її твердження спростовується повідомленням Ратнівської державної нотаріальної контори № 138/01-16 від 14 березня 2016 року, інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру № 43233320 від 14.03.2016 року згідно до яких спадкова справа від імені [PERSON], який помер 01 серпня 2008 року не заводилася. Так, заявник просить встановити факт належності її заповіту , з дублікату якого вбачається 21 березня 2008 року [PERSON] , [INFO] , народився в селі Прохід Ратнівського району Волинської області, проживає в [INFO],на випадок своєї смерті робить таке розпорядження : усе майно , яке належатиме йому на день його смерті, в чому б воно не заключалося і де б воно не знаходилося , в тому числі : житловий будинок з усіма господарськими будівлями і спорудами заповів онуці [PERSON]. Цей заповіт складено і підписано 21 березня 2008 року 0 10 годині 15 хвилин в приміщенні Прохідської сільської ради в двох примірниках , один з яких залишається на зберіганні у справах Прохідської сільської ради , а другий видається заповідачу , [PERSON]. Отже, вказаний заповіт посвідчений відповідно до ст. 1251 ЦК України посадовою особою [PERSON] секретарем виконавчого комітету Прохідської сільської ради Ратнівського району Волинської області , зі слів [PERSON], заповідача, який прочитаний вголос останньому і власноручно ним , у її присутності , підписано, дієздатність перевірено. З довідки № 58/2-16 від 08 лютого 2016 року Прохідської сільської ради вбачається , що не може бути виправлений текст заповіту , оскільки заповідач [PERSON], [INFO] помер 01 серпня 2008 року. З витягу № 40979687 ивід 20.07.2015 року слідує, [PERSON],[INFO] , місце народження с. Прохід, Ратнівського району Волинської області, посвідчував заповіт , зареєстрований у реєстрі за № 123. Допитана свідок [PERSON] підтвердила , що [PERSON] посвідчувала заповіт, але наявність неточностей у ньому не змогла пояснити. У судовому засіданні представник сільської ради ствердив, що оригінал заповіту відповідно до якого видано дублікат заповіту заявниці та журнал реєстрації нотаріальних дій за 2007 2008 роки відсутній на даний час у сільській раді по причині їх зникнення . Статтею 53 ч. 1 Закону України « Про нотаріат» передбачено ,що у разі втрати або зіпсування документа, посвідченого або виданого нотаріусом чи посадовою особою органу місцевого самоврядування , за письмовою заявою осіб, перелічений у першому реченні частини пятої статті 8 цього Закону , видається дублікат втраченого документу. Видача дубліката втраченого або зіпсованого документа здійснюється державним нотаріальним архівом . До передачі в архів примірників документів , посвідчених або виданих нотаріусом чи посадовою особою органу місцевого самоврядування , дублікат втраченого документа видається відповідно нотаріусом чи посадовою особою виконавчого комітету за місцем його зберігання ( ч. 2 ст. 53 Закону України « Про нотаріат». Таким чином, посадова особа повинна видати дублікат заповіту на письмову вимогу спадкоємця. Нотаріус або посадова особа,яка вчиняє нотаріальні дії,не приймає для вчинення нотаріальних дій документи, якщо вони не відповідають вимогам, встановленим у статті 47 цього Закону, або містять відомості, передбачені частиною третьою статті 47 цього Закону ( ст. 49 ч. 2 . Закону України « Про нотаріат»). Статтею 47 вказаного закону визначено, що тексти нотаріально посвідчуваних правочинів, заяв, засвідчуваних копій (фотокопій) документів і витягів з них, тексти перекладів та заяв повинні бути написані зрозуміло і чітко, дати, що стосуються змісту посвідчуваних правочинів, повинні бути позначені хоча б один раз словами, а назви юридичних осіб та їх ідентифікаційний код за даними Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців - без скорочень із зазначенням їх місцезнаходження. Прізвища, імена та по батькові фізичних осіб, їх місце проживання та ідентифікаційний номер за даними Державного реєстру фізичних осіб платників податків, крім уповноважених представників юридичних осіб, повинні бути написані повністю, а у випадках, передбачених законами, - із зазначенням дати їх народження. У судовому засіданні встановлено ,що на підтвердження факту того, що заявник є онукою спадкодавця [PERSON], [INFO], що проживав у [INFO] , який є її дідом , долучено до заяви документи : свідоцтво про шлюбу [PERSON] і [PERSON] серії 1-ЕГ № 078269 , виданого Гірниківською сільською радою Ратнівського району Волинської області 17 жовтня 2012 року, свідоцтво про народження [PERSON] серії 11-ЕГ № 487915 , виданого Прохідською сільською радою Ратнівського району Волинської області 16 листопада 1991 року, свідоцтво про народження [PERSON] серії 1-ЕГ № 286066 ,Ратнівським райбюро ЗАГС Волинської області 22 червгня 1973 року, свідоцтво про народження [PERSON] серії 1-ЕГ № 406132 ,Ратнівським райбюро ЗАГС Волинської області 09 вересня 1977 року, свідоцтво про одруження [PERSON] і [PERSON] серії 111-УР № 564074, виданого Ратнівською селищною радою 14 серпня 1963 року, свідоцтвом про смерть [PERSON] серії 1-ЕГ № 061017 , виданого виконавчим комітетом Прохідської сільської ради 05 серпня 2008 року, свідоцтвом про смерть [PERSON] серії 1-ЕГ № 161762 , виданого виконавчим комітетом Прохідської сільської ради 29 жовтня 2014 року, витягом з по господарської книзи № 1 за 2006 2010 року, свідоцтвом про право особистої власності на жилий будинок , зареєстрований у Волинському обласному бюро технічної інвентаризації на праві особистої власності за [PERSON] та записаний 26 лютого 1990 року в реєстрову книгу № 1 за реєстровим № 58 . Отже, враховуючи , що відсутній оригінал заповіту ,а також його зміст - рік народження, місце проживання спадкодавця , прізвище спадкоємці не відповідають року народження, місця проживання спадкодавця [PERSON], прізвище спадкоємці Антонюк , беручи до уваги , що другий екземпляр заповіту видано [PERSON], особі якого не встановлено, відсутності відмітки про дійсність заповіту після , суд приходить до глибокого переконання відмовити у встановленні факту належності заповіту [PERSON], оскільки встановлення факту належності цього заповіту із таким змістом не породжує для заявниці виникнення, зміну або припинення особистих чи майнових прав . В силу вимог ч. 7 ст. 235 ЦПК України при ухваленні судового рішення судові витрати не відшкодовуються. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed