Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-02 00:00:00

20 лютого 2018 року [PERSON] звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу, укладеного між нею та відповідачем [PERSON], 26 лютого 2005 року у відділі реєстрації актів цивільного стану Мукачівського міського управління юстиції Закарпатської області. Позовні вимоги мотивує тим, що сімейне життя з відповідачем не склалося, за час перебування в шлюбних стосунках спільного майна не набули, дітей немає. Після одруження відповідач почав зловживати спиртними напоями, вчиняти сварки. В 2010 році він поїхав на заробітки, але коли повернувся додому грошей не приніс. В 2011 році відповідач попросив в неї грошей на дорогу і знову поїхав на заробітки. Через деякий час від нього та сторонніх людей позивач дізналася, що відповідач проживає з іншою жінкою. З огляду на це на протязі семи років вони шлюбних стосунків не підтримують, сім'я фактично припинила своє існування. Позивач [PERSON] в судове засідання не зявилася. Від неї на адресу суду надійшли заяви про розгляд справи у її відсутності, де зазначила, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просять суд позов задовольнити, щодо винесення заочного рішення не заперечували. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, про день та час слухання справи судом повідомлявся належним чином, однак причину неявки суду не повідомив, будь-яких клопотань, заперечень суду не надавав. Оскільки суд не має відомостей про причину неявки відповідача, повідомленого належним чином, враховуючи відсутність відзиву відповідача, беручи до уваги, що позивач не заперечує проти ухвалення заочного рішення, суд ухвалив на підставі\~ст. 280 ЦПК України\~розглянути справу заочно та, згідно зі ч. 2\~ст. 247 ЦПК України, не здійснювати фіксацію процесу звукозаписувальними технічними засобами. Дослідивши матеріали справи суд дійшов до переконання, про задоволення позову на підставі наступного. За ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Відповідно до ст. 5 Протоколу №7 Європейської конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року (Конвенцію ратифіковано Законом №475/97-ВР (475/97-ВР) від 17.07.1997 року) кожен з подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обовязками цивільного характеру, що виникають зі вступу у шлюб, перебування в шлюбі та у випадку його розірвання. Відповідно до вимог ст. 24 Сімейного кодексу України шлюб гарантується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування до шлюбу не допускається. Судом встановлено, що між позивачем та відповідачем 26 лютого 2005 року у відділі державної реєстрації актів цивільного стану Мукачівського міського управління юстиції Закарпатської області, актовий запис № 67 (свідоцтво про шлюб серії І-ФМ № 082839, а.с.4). Шлюб між ними носить формальний характер, шлюбні стосунки не підтримують, на протязі семи років проживають окремо. Отже, судом встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що має істотне значення. Крім того, відповідно до ст.141 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню судовий збір .

Outcome: approved