Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-04 00:00:00

20.07.2016 року [PERSON] звернулась в суд із вказаним позовом, мотивуючи заяву тим, що її батькам [PERSON] та [PERSON] за життя належав житловий будинок з господарськими та побутовими будівлями і спорудами по вул. 1-го Травня, 42, в смт. Маневичі Волинської області. 13.07.1990 року [PERSON] помер, спадщину після смерті якого прийняла його дружина [PERSON] шляхом спільного сумісного проживання, проте, не встигнувши оформити своїх спадкових прав, 22.04.2009 року померла. Ще за життя 02.11.2006 року [PERSON] залишила заповіт, яким належний їй на праві власності житловий будинок по вул. 1-го Травня, 42, з господарськими та побутовими будівлями та спорудами, що знаходиться в смт. Маневичі Волинської області заповіла своїй дочці [PERSON] Позивач прийняла спадщину шляхом подачі до нотаріальної контори у встановлений законом строк заяви про прийняття спадщини, проте у звязку з відсутністю у спадкодавця правовстановлюючих документів про право власності на вказане спадкове майно, їй відмовлено в нотаріальному оформленні спадкових прав. Тому вона просить суд визнати в порядку спадкування за заповітом право власності на спадкове майно, а саме житловий будинок з господарськими та побутовими будівлями та спорудами, що знаходиться по вул. 1-го Травня, 42, в смт. Маневичі Волинської області. В судове засідання позивач [PERSON], її представник [PERSON], кожен зокрема, не зявилися, проте подали до суду заяву з проханням розглядати справу у їх відсутності, позовні вимоги підтримують, просять позов задовольнити. Відповідач [PERSON] селищна рада Волинської області свого представника для участі в розгляді справи не направили, проте подали до суду заяву з проханням проводити розгляд справи у відсутності їх представника, позов визнають та не заперечують щодо його задоволення. Дослідивши письмові докази у справі та проаналізувавши їх в сукупності, суд приходить висновку про задоволення позову з наступних підстав. Відповідно до ст. ст. 1216, 1217 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців); спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Статтею 1233 ЦК України встановлено, що заповіт є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Відповідно до ч. 1 ст. 1235, ч. 1 ст. 1236 цього ж Кодексу заповідач може призначати своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин. Заповідач має право охопити заповітом права та обовязки, які йому належать на момент складання заповіту, а також ті права та обовязки, які можуть йому належати в майбутньому. Згідно ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на момент відкриття спадщини не проживав постійно із спадкоємцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Статтею 1270 вказаного Кодексу унормовано, що для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Відповідно до ч. 3 ст. 1296 ЦК України відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Судом установлено, що 13.07.1990 року помер батько позивача [PERSON], а 22.04.2009 року мати - [PERSON], яка ще за життя, а саме 02.11.2006 року посвідчила заповіт, яким належний їй житловий будинок по вул. 1-го Травня, 42, в смт. Маневичі Волинської області, з господарськими та побутовими будівлями та спорудами заповіла [PERSON], що підтверджується матеріалами справи (а.с. 5-10). Із інвентаризаційної справи № 42 від 25.05.1976 року, викопіровки із будівельного кварталу №6 на присадибну ділянку №42 від 8.07.1977 року та довідки [PERSON] селищної ради №1682 від 02.03.2016 року вбачається, що житловий будинок з господарськими спорудами по вул. 1-го Травня, 42, в смт. Маневичі Волинської області належить [PERSON], який помер 13.07.1990 року та його дружині [PERSON], яка померла 22.04.2009 року (а.с. 11-15). Рішенням Маневицького районного суду від 11.05.2016 року [PERSON] визначено додатковий строк в один місяць для подання заяви про прийняття спадщини після смерті [PERSON] і 27.05.2016 року позивач подала відповідну заяву, проте постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 14.07.2016 року [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом у звязку з відсутністю правовстановлюючих документів на імя спадкодавця [PERSON] та які підтверджують право власності на житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами, що знаходяться по вул. 1-го Травня, 42, в смт. Маневичі Волинської області (а.с. 16-17, 21). Відповідно до повідомлення [PERSON] державної нотаріальної контори Волинської області № 392/01-16 від 29.07.2016 року після смерті [PERSON], яка померла 22.04.2009 року, вказаною нотконторою заведена спадкова справа № 121 за 2016 рік за заявою [PERSON] (а.с. 31-32). Згідно висновку Маневицького архітектурно планувального підприємства від 12.07.2016 року житловий будинок та господарські будівлі, що знаходяться в смт. Маневичі Волинської області по вул. 1-го Травня, 42, відповідають діючим державним будівельним, санітарним і пожежним нормам (а.с. 19). Зважаючи на вищевикладене та беручи до уваги те, що [PERSON] є спадкоємцем за заповітом, прийняла спадщину в встановлений законом строк та спосіб, суд приходить висновку про доцільність визнання за нею права власності на вказане спадкове майно.

Outcome: approved