Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-05 00:00:00

20.12.2019 представник Дніпровського державного\~аграрно-економічного\~університету звернувся до Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська з позовною заявою до [PERSON] про виселення із службового житлового приміщення. В позовній заяві, позивач посилався на те, що трикімнатна квартира [ADDRESS] на праві власності належить Дніпровському державному аграрно-економічному університету на підставі договору купівлі-продажу від 21.12.2004, посвідченого приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Вербою В М за реєстровим № 4690. За договором найму житла від 25 січня 2005 року між Дніпропетровським державним аграрним університетом та [PERSON] наймодавець надав наймачу і членам його сім`ї: дружина [PERSON] та батько [PERSON] у користування на строк виконання договірних обов`язків службову квартиру [ADDRESS] . Наказом [ADDRESS] державного аграрного університету По особовому складу від 13.04.2009 року № 656 [PERSON] , [INFO] звільнено від роботи за власним бажанням за ст. 38 КЗпП України. [INFO] [PERSON] помер. Позивач неодноразово звертався до [PERSON] з листами про звільнення службового житлового приміщення, проте відповідачка відмовляється у добровільному порядку звільняти службову квартиру. У зв`язку з викладеним просив суд виселити [PERSON] з квартири [ADDRESS] з усіма особами, які з нею проживають, без надання іншого житлового приміщення, а також стягнути з неї судові витрати. Ухвалою судді Батманової В.В. від 14.01.2020 було відкрито провадження по справі та призначено розгляд справи в спрощеному провадженні з повідомленням сторін (а.с. № 47). В наданій суду 06.02.2020 заяві представник позивача позовні вимоги підтримав та просив суд їх задовольнити, справу просив розглядати за його відсутністю, без фіксування процесу технічними засобами, проти винесення заочного рішення не заперечував. Відповідач в судове засідання, яке призначалось на 06.02.2020 не з`явилась. Про дати судових засідань була повідомлена належним чином: за адресою вказаною позивачем, будь-яких заперечень або відзив на позов відповідач так і не надала. З урахуванням положень п. 1 ч. 8 ст. 128 ЦПК України, відповідач вважається таким, що належним чином повідомлений про дату та час слухання. Таким чином, суд вважає за можливе на підставі ч. 4 ст. 223, ч. 2 ст. 247, ч.1 ст. 280 ЦПК України ухвалити у справі заочне рішення суду в судовому засіданні за відсутності сторін та без фіксування процесу технічними засобами. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані докази за принципами ст. 89 ЦПК України, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Згідно ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Статтею 12 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненнями фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Судом встановлено, що на праві власності Дніпровському державному аграрно-економічному університету належить трикімнатна квартира [ADDRESS] на підставі договору купівлі-продажу від 21.12.2004, посвідченого приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Вербою В М за реєстровим № 4690. За договором найму житла від 25 січня 2005 року між Дніпропетровським державним аграрним університетом та [PERSON] наймодавець надав наймачу і членам його сім`ї: дружина [PERSON] та батько [PERSON] у користування на строк виконання договірних обов`язків службову квартиру [ADDRESS] . У пункті 2 цього Договору зазначено, що через 5 років праці в Університеті за умов бездоганної роботи наймача і наявності бажання продовжити співпрацю надалі, порушити перед держадміністрацією Жовтневого району м. Дніпропетровська клопотання про виключення приміщення, про яке йдеться, з числа службових. Наказом Дніпропетровського державного аграрного університету По особовому складу від 13.04.2009 року № 656 [PERSON] , професора 0,25 ставки за сумісництвом з боку кафедри с.-г. машин, 15 квітня 2009 року звільнено від роботи за власним бажанням за ст. 38 КЗпП України. [INFO] [PERSON] помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть за актовим записом № 6 від 28.08.2017, зареєстрованого виконавчим комітетом Томашівської сільської ради Уманського району Черкаської області у зв`язку із чим його право користування житловим приміщенням у квартирі [ADDRESS] припинено. Згідно довідки № 11172 про склад сім`ї або зареєстрованих у житловому приміщенні осіб за адресою: [ADDRESS] зареєстрована [PERSON] . Батько наймача [PERSON] помер [INFO] , припинивши право користування житловим приміщенням у квартирі [ADDRESS] . Позивач неодноразово звертався до [PERSON] з листами про звільнення службового житлового приміщення, оскільки члени сім`ї наймача не мають права вимагати укладання з ними окремого договору найму. Крім того, член сім`ї наймача службового житлового приміщення користується правом проживання на службовій житловій площі до тих пір, поки таким правом користується та особа, якому вона надана, тобто [PERSON] не має рівного з наймачем самостійного права на житлову площу. Пунктами 2, 15 Положення про порядок надання службових жилих приміщень і користування ними в Українській РСР, затвердженого постановою Ради Міністрів УРСР «Про службові жилі приміщення» № 37 від 4 лютого 1988 р., передбачено, що службове жиле приміщення надається робітникам, службовцям і колгоспникам на час виконання ними обов`язків, які потребують проживання в такому приміщенні. Службові жилі приміщення призначаються для заселення громадянами, які у зв`язку з характером їх трудових відносин повинні проживати за місцем роботи, або поблизу від нього. Відповідно до статті 124 ЖК Української PCP робітники і службовці, що припинили трудові відносини з підприємством, установою, організацією, а також громадяни, які виключені з членів колгоспу або вийшли з колгоспу за власним бажанням, підлягають виселенню з службового жилого приміщення з усіма особами, які з ними проживають, без надання іншого жилого приміщення. Виходячи з усього вище викладеного, аналізуючи в сукупності вищезазначені правові норми та надані докази, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі, оскільки безпідставне користування [PERSON] вищезазначеним житловим приміщенням позбавляє Дніпровський державний аграрно-економічний університет можливості вільно володіти та розпоряджатися своїм майном. Обговорюючи питання розподілу судових витрат, відповідно до положень ст. 141 ЦПК України, з урахуванням задоволення позову, суд вважає за можливе стягнути з [PERSON] на користь Дніпровського державного аграрно-економічного університету судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 1 921 грн. На підставі викладеного, ст. 18 абз. 1 ст. 118 Житлового кодексу Української РСР, п. 1, ч.1 ст. 29, ч.5 ст.\~60 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», п.п. 2, 15, Положення про порядок надання службових жилих приміщень і користування ними в Українській РСР, затвердженим постановою Ради Міністрів УРСР від 04.02.1988 № 37, ст.ст. 259, 263-265, 274, 279, ч.1 ст. 280 ЦПК України, суд,

Outcome: approved