Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-08 00:00:00

20.10.2015 року на адресу Кагарлицького районного суду Київської області надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу та стягнення аліментів, в якій позивачка просила суд винести рішення,?яким: - розірвати шлюб між нею, [PERSON], та відповідачем, - [PERSON], зареєстрований 21.07.2012 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Кагарлицького районного управління юстиції у Київській області, актовий запис № 52 від 21.07.2012 року та визначити, що дитина проживатиме з матір»ю; - щомісячно стягувати з [PERSON], [INFO], уродженця та жителя [ADDRESS], паспорт серії [NUMBER], виданий Кагарлицьким РВ ГУ МВС України в Київській області 07.08.2002 року, ІПН [NUMBER], аліменти на її користь та утримання сина [PERSON], [INFO] у розмірі 1000 (одна тисяча) грн.. щомісячно, починаючи з дня подання заяви і до його повноліття. Автоматизованою системою документообігу суду на підставі ч. 3 ст. 11 - 1 ЦПК України для слухання справи був визначений суддя Кагарлицького районного суду Закаблук О.В. 28.10.2015 року Кагарлицьким районним судом на підставі ст..ст. 122, 127 ЦПК України винесено ухвалу про відкриття провадження у справі та призначено справу до слухання на 09.11.2015 року. В судове засідання, яке відбулося 09.11.2015 року, позивачка [PERSON] не з»явилася, проте, на адресу Кагарлицького районного суду надійшла письмова заява позивачки, в якій вона просить суд слухати справу без її участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. В судове засідання, яке відбулося 09.11.2015 року, відповідач [PERSON] не з»явився, проте, на адресу Кагарлицького районного суду надійшла письмова заява відповідача, в якій він просить суд слухати справу без його участі, позовні вимоги визнає в повному обсязі. Вивчивши матеріали справи, суд вважає на підставі ч. 2 ст. 197 ЦПК України розглянути справу без участі осіб, які беруть участь у справі та без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу та ухвалити рішення на підставі наявних у справі доказів, та позовні вимоги задовольнити, обґрунтовуючи своє рішення наступним. Обгрунтування судом задоволення позовних вимог в частині розірвання шлюбу. Фактичні обставини справи, встановлені в судовому засіданні, та застосування до них норм матеріального та процесуального права. В 2012 році позивачка [PERSON] та відповідач [PERSON] зареєстрували шлюб. Даний факт підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER], яке видане 21 липня 2012 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Кагарлицького районного управління юстиції Київської області, з якого видно, що [PERSON], [INFO], уродженець село Кадомка Кагарлицького району Київської області, громадянин України, та [PERSON], [INFO], уродженка місто Біла Церква Київської області, зареєстрували шлюб 21 липня 2012 року, про що в Книзі реєстрації шлюбів 21 липня 2012 року зроблено відповідний актовий запис за № 52 Прізвище після реєстрації шлюбу: Чоловіка - [PERSON]. Дружини - [PERSON]. Від спільного подружнього життя сторони мають одну малолітню дитину, - [PERSON], [INFO]. Даний факт підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER], яке видано 25 грудня 2012 року виконкомом Кадомської сільської ради Кагарлицького району Київської області, з якого видно, що [PERSON] народився [INFO] в с. Кадомка Кагарлицького раону Київської області, про що 25 грудня 2012 року складено відповідний актовий запис за № 07. В графі «батько» зазначений відповідач по даній справі, - [PERSON] В графі «мати» зазначена позивачка по даній справі, - [PERSON]. Як встановлено судом під час судового засідання, зокрема, з матеріалів справи, позивачка [PERSON] та відповідач [PERSON] не підтримують шлюбних відносин тривалий час, станом на час слухання справи, більше, ніж пів - року, з червня 2015 року відповідач взагалі змінив місце проживання, переїхавши на постійне місце проживання до своїх батьків за адресою: [ADDRESS], відповідно, сторони по справі спільного господарства не ведуть, спільного бюджету не мають, майнових спорів у них немає, шлюбних стосунків взагалі не підтримують. На думку суду, шлюб сторін носить формальний характер, при його фактичному розпаді. Що ж стосується застосування норм матеріального права, то суд при винесенні рішення керувався наступним. Відповідно до п. 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21.12.2007 року № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» при розгляді справ, які виникають у зв'язку з укладенням, припиненням шлюбу, а також з інших сімейних відносин, необхідно виходити з положень Конституції України, норм Сімейного кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Закону України від 23 червня 2005 р. N 2709-ІУ «Про міжнародне приватне право» та інших нормативно - правових актів, що регулюють сімейні відносини. Відповідно до ч. 2 ст. 104 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Відповідно до ч. 1 ст. 110 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Відповідно до ч. 1 ст. 112 Сімейного кодексу України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Підсумовуючи вищевикладене, суд приходить до висновку щодо того, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивачки та інтересам її неповнолітньої дитини, тому його необхідно розірвати в судовому порядку, окрім того, суд враховує ту обставину, що відповідач [PERSON] позов визнав, відповідно, суд вважає, що відповідач також не бажає зберегти сім»ю, так як це суперечить його інтересам. Згідно ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв»язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Проте, відповідачка [PERSON] ні в мотивувальній частині позовної заяви, ні в її прохальній частині не ставить питання щодо зміни прізвища, тому,

Outcome: approved