Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-06 00:00:00

20 грудня 2013 року позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до Територіальної громади міста Вознесенська про визнання права власності на земельну ділянку. В якому вказала що 01 серпня 1994 року вона отримала державний акт на право власності на земельну ділянку площею 0,0445 га, розташовану на території садового товариства «Будівельник», цільове призначення - ведення садівництва. Маючи намір розпорядитися належною їй земельною ділянкою позивачка виявила відсутність оригіналу Державного акту на право власності на землю. Звернувшись з заявою до управління Держземагенства стосовно видачі дублікату Державного акту, вона 11 листопада 2013 року отримала відмову Посилаючись на те, що право власності на земельну ділянку підлягає захисту в судовому порядку, позивач просила визнати за нею право власності на земельну ділянку. Представник позивача [PERSON]. в судовому засіданні позовні вимоги підтримав у повному обсязі. Представник відповідача - Вознесенська міська рада Миколаївської області - в судове засідання не з'явився, на адресу суду надіслав заяву, в якій просить розглядати справу без участі представника, при цьому не заперечує проти задоволення позовних вимог. Вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши докази по справі, суд дійшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. В судовому засіданні було встановлено, що позивач 01 серпня 1994 року на підставі рішення виконавчого комітету Бузької сільської ради № 96 від 25.11.1993 року отримала Державний акт на право приватної власності на землю площею 0,0445 га, яка розташована на території садового товариства «Будівельник», цільове призначення якої ведення садівництва. Вказаний Державний акт був виданий на ім'я [PERSON], що підтверджується довідкою Управління Держземагенства у Вознесенському районі Миколаївської області № 254/5-21 від 04.02.2014 року. В судовому засіданні було встановлено, що на момент видачі Державного акту позивач мала прізвище «[PERSON]», яке вона змінила після реєстрації шлюбу, що відбулося 30 квітня 1999 року, на «[PERSON]», що підтверджується свідоцтвом про одруження серії [NUMBER], видане 30 квітня 1999 року (а.с..10). Відповідно до рішення виконавчого комітету Вознесенської міської ради від 27 вересня 2013 року № 206 земельній ділянці, загальною площею 0,0445 га, яка належить [PERSON] було присвоєна адреса [ADDRESS] Оригінал Державного акту втрачено, про що позивачем було здійснена публікація у пресі - газеті «День за Днем» (а.с.14). Як було встановлено в судовому засіданні та підтвердилося матеріалами справи отримати дублікат втраченого Державного акту на сьогоднішній день не можливо. Вказане підтверджується відповіддю начальника Управління Держземагенства у Вознесенському районі від 17.12.2013 року № 4875/5-31 про неможливість видати дублікат Державного акту на право власності на земельну ділянку. Статтею 16 ЦК України передбачено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Таким чином обраний позивачем спосіб захисту цивільного права, а саме визнання за ним права власності на земельну ділянку є вірним і може бути застосований судом. Згідно довідки КП «Вознесенське міжміське бюро технічної інвентаризації» № 473 від 25.10.2013 року [PERSON] дійсно має у власності земельну ділянку для ведення садівництва загальною площею 0,0445 га, що розташована за адресою [ADDRESS]. (а.с.9). Також ця обставина підтверджується іншими матеріалами справи, а саме Витягом з технічної документації про нормативно грошову оцінку землі (а.с.11) та Витягом з Державного земельного кадастру про земельну ділянку (а.с.12). Відповідно до ст..392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. На підставі викладеного та з врахуванням неможливості отримати дублікат Державного акту на право власності на землю, що знайшло своє підтвердження в судовому засіданні, суд приходить до висновку про можливість визнання за позивачем права власності на земельну ділянку.

Outcome: approved