Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-11 00:00:00

21 листопада 2019 року позивач звернулась в суд з цим позовом, в якому просила стягнути з відповідача [PERSON] аліменти на її користь на її утримання в розмірі 1/6 частини від всіх видів його доходів щомісячно, починаючи з дня звернення до суду і до досягнення сином [PERSON] , [INFO] , трирічного віку. Стислий виклад позицій позивача. Позивач вказала, що з відповідачем по справі перебувають в шлюбі, зареєстрованому 30.09.2016 року, від даного шлюбу мають спільну дитину, сина [PERSON] , [INFO] , який проживає разом з нею та знаходиться на її утриманні. Позивач вказала, що згідно довідки від 19.11.2019 вона працює в ТОВ «ПОСТ ФІНАНС» на посаді касира ПНФП філії № 16 від 01.06.2016, та з 13.06.2018 і по даний час вона перебуває у декретній відпустці по догляду за дитино. Вона знаходиться на обліку в УПСЗН Жмеринської міської ради де отримує щомісячну одноразову допомогу при народженні першої дитини. Інші доходи відсутні. Вищевказаної допомоги не вистачає для нормального проживання та харчування її та дитини, оплати комунальних послуг, придбання інших необхідних речей. Їй одній матеріально важко, вона перебуває у скрутному матеріальному становищі. Позивач вважає, що відповідач має можливість та повинен утримувати її як дружину, яка доглядає дитину до досягнення нею трирічного віку та платити аліменти на її утримання. Інших утриманців у відповідача не має, стягнень по виконавчим документам не проводиться. Стислий виклад заперечень відповідача. Відповідно до наданого до суду відзиву, копія якого направлена на адресу позивача відповідач просив задовольнити позовні вимоги [PERSON] частково та стягувати з нього аліменти на її користь на її утримання в твердій грошовій сумі в розмірі 500 (п`ятсот) грн. щомісячно, з підстав того, що він дійсно не заперечує проти того факту, що має утримувати дружину, яка здійснює догляд за дитиною до досягнення трирічного віку, проте оскільки з травня 2019 року він не має офіційного місця роботи, що стверджується записами в його трудовій книжці, він не має можливості сплачувати аліменти в розмірі 1/6 частки від заробітку. Він намагався знайти постійну роботу, проте поки що вимушений підшукувати хоча б тимчасові підробітки, що мати можливість забезпечувати свою життєдіяльність, його матеріальне становище дозволяє сплачувати йому аліменти на утримання дружини в розмірі 500 грн. (а.с.24,25). Відповідь на відзив до суду не надходила. Процесуальні дії, заяви та клопотання. 02.12.2019 ухвалою судді відкрито провадження в даній справі. Визначено розгляд справи провести за правилами спрощеного позовного провадження, без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. Одночасно роз`яснено учасникам справи їх право на звернення до суду із клопотанням про розгляд справи у судовому засіданні із повідомленням (викликом) сторін, встановлено відповідачу 15-денний строк з дня отримання ухвали про відкриття провадження у справі для подачі до суду відзиву на позовну заяву. Роз`яснено відповідачу, що у разі ненадання відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Встановлено сторонам 5-денний строк з дня вручення цієї ухвали для подання заперечень проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження. 20.12.2019 від відповідача [PERSON] у встановлений строк до суду надійшов відзив на позовну заяву. Клопотання про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін до суду не надходило. З огляду на вищезазначене суд на підставі частини 5 статті 279 ЦПК України розглянув справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. Відповідно до положень частини 2 статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалось. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин, посилання на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини. Відповідно до копії свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] позивач та відповідач перебувають у зареєстрованому шлюбі з 30.09.2016 року, зареєстрованого Жмеринським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області (а.с.3). Згідно копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] батьками [PERSON] , [INFO] , являються [PERSON] та [PERSON] (а.с.4). Син [PERSON] , зареєстрований в [ADDRESS] (а.с.5), проживає разом з матір`ю та знаходиться на її утриманні, що вбачається з копії довідки Квартального комітету «Петрівка» від 20.11.2019 року (а.с.6). Згідно копії довідки ТОП «ПОСТ ФІНАНС» [PERSON] працює в ТОВ «ПОСТ ФІНАНС» на посаді касира ПНФП філії №6 з 01.06.2016 по теперішній час. Знаходиться у відпустці для догляду за дитиною, до досягнення дитиною трирічного віку. (а.с.7). Як вбачається з довідки УПСЗН Жмеринської міської ради від 18.11.2019 № 2813 [PERSON] знаходиться на обліку в УПСЗН Жмеринської міської ради і отримує щомісячну одноразову допомогу при народженні 1 дитини, яка за травень 2019 - жовтень 2019 склала 5160,00 грн. (а.с.8). Згідно копії трудової книжки серії [NUMBER] [PERSON] 30.05.2019 звільнений за угодою сторін (а.с.28). Вказані докази суд приймає до уваги, так як вони містять інформацію щодо предмета доказування, одержані в порядку встановленому законом. З доказів наданих позивачем судом встановлено, що позивач на даний час не працює, адже перебуває у декретній відпустці по догляду за дитиною, яка проживає разом з нею та знаходиться на її утриманні до досягнення донькою трирічного віку та відповідно позивач потребує матеріальної допомоги з боку відповідача, однак суду не представлено належних розрахунку та доказів в обґрунтування заявлених до стягнення з відповідача аліментів в розмірі 1/6 частини від всіх його доходів. Натомість з доказів наданих відповідачем до відзиву на позовну заяву судом встановлено, що відповідач на теперішній час не працює. До вказаних правовідносин застосовуються норми права визначені Сімейним кодексом України. Згідно з ч.1 ст.75 СК України дружина,чоловік повинні матеріально підтримувати один одного. У Сімейному кодексі України не встановлено мінімального та максимального розміру аліментів, які можуть бути стягнені судом на утримання одного з подружжя. Суд при визначенні розміру коштів, що стягуються як аліменти, прагне не до зрівняння матеріального становища платника й одержувача аліментів, а до того, щоб одержувач аліментів у результаті їх сплати перестав бути таким, що потребує матеріальної допомоги. При цьому суд виходить з прожиткового мінімуму й життєвих потреб особи, з матеріального і сімейного стану платника та одержувача аліментів. Аліменти мають бути достатніми й співрозмірними з огляду на цілі зобов`язання по утриманню. Матеріальне становище платника оцінюється, виходячи з вартості належного йому майна, розміру заробітку (доходу). Про матеріальне становище також свідчить розмір витрат, що здійснюються платником на утримання себе й членів своєї сім`ї. Постановою Кабінету Міністрів України від 26 лютого 1993 р. № 146 затверджений Перелік видів доходів, які враховуються при визначенні розміру аліментів на одного з подружжя, дітей, батьків, інших осіб. При визначенні розміру аліментів суд враховує сімейне становище платника, а саме наявність у нього інших осіб, яких він за законом повинен утримувати (дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина). Слід розуміти певну умовність використання в законі словосполучення «сімейне становище», тому що воно не охоплює всі випадки наявності у відповідача осіб, яких він за законом зобов`язаний утримувати. Суд також враховує інші обставини, що мають істотне значення. Це можуть бути будь-які обставини, що стосуються справи, мають майновий аспект свого прояву і тим або іншим способом впливають на матеріальне становище сторін. До них можна віднести стан здоров`я платника і одержувача аліментів, необхідність здійснювати певні виплати (наприклад, погасити кредит за житло, сплачувати за оренду житла, сплата аліментів на утримання дитини). Відповідно до частини 2 ст. 84 СК України, дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. При вирішенні питання щодо стягнення аліментів на утримання жінки до досягнення дитиною трьох років, суд виходить з положень ст. 84 Сімейного Кодексу України, Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», та бере до уваги стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; стан здоров`я та матеріальне становище отримувача аліментів, відсутність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних дружини, батьків, повнолітніх дітей; сімейний стан платника аліментів, наявність у платника аліментів зобов`язань зі сплати аліментів на дитину за рішенням суду, наявність нерегулярного, мінливого, невизначеного доходу. Отже, ч. 4 ст. 84 СК України регламентує умову виникнення права дружини на утримання під час вагітності та у разі проживання з нею дитини - чоловік може надавати матеріальну допомогу. Принципове положення законодавця полягає у тому, що право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, і в разі розірвання шлюбу. Водночас за положеннями ч. 4 ст. 84 СК України право на утримання має дружина, з якою проживає дитина, незалежно від того, чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Відповідно до частин 1 і 2 ст. 80 СК України, аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів одному з подружжя суд визначає з урахуванням можливості одержання утримання від повнолітніх дочки, сина, батьків та з урахуванням інших обставин, що мають істотне значення. Відповідно до частини 1 ст. 79 СК України, аліменти присуджуються за рішенням суду від дня подання позовної заяви. Відповідно до статей 12,13, 81 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Аналізуючи зібрані у справі докази та встановлені судом обставини, суд дійшов до переконання, що позовні вимоги щодо стягнення з відповідача аліментів на утримання позивача до досягнення дитиною трирічного віку підлягає частковому задоволенню з огляду на те, що позивач є непрацездатною особою внаслідок того, що здійснює догляд за малолітньою дитиною. Відповідач є особою працездатного віку, не маючого протипоказань за станом здоров`я, при цьому суд враховує, що на даний час відповідач не має офіційного місця роботи, що підтверджено відповідними доказами. Вирішуючи питання щодо розміру аліментів, та способу їх присудження, суд бере до уваги, що відомостей щодо працевлаштування [PERSON] суду не надано, у зв`язку з чим його дохід на даний час є нерегулярним та мінливим, суд не має змоги визначити в якому грошовому еквіваленті буде складати 1/6 від доходів відповідача, з огляду на що вважає за необхідне визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі в розмірі 500 грн., що на думку суду, виходячи з оцінених судом доказів, що надані сторонами, буде справедливим. Розподіл судових витрат між сторонами. З урахуванням задоволення позову відповідно до статті 141 ЦПК України з відповідача необхідно стягнути в дохід держави судовий збір в розмірі 768,40 гривень. На підставі викладеного та

Outcome: partial