overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-02 00:00:00

21 лютого 2018 року позивачка звернулася до суду з позовною заявою, в якій просила шлюб з відповідачем, зареєстрований 03 жовтня 2009 року відділом реєстрації актів цивільного стану Куйбишевського районного управління юстиції у м. Донецьку Донецької області, згідно актового запису № 472 розірвати. В обґрунтування позову вона зазначила, що між нею та відповідачем 03 жовтня 2009 року було укладено шлюб. В шлюбі у них 25 січня 2011 року народився син [PERSON], який проживає разом з нею. Спільне життя з відповідачем не склалося. Фактичні шлюбні відносини припинені з вересня 2014 року. Причиною розпаду сім'ї є несумісність характерів та різні погляди на сімейне життя. Позивачка вважає, що сім'я розпалася остаточно і відновлена бути не може, тому строк на примирення їм не потрібен. Позивачка [PERSON] у судове засідання не зявилася, але від неї надійшла заява, в якій вона просила розглянути справу без її участі, позовні вимоги підтримала та не заперечувала проти заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явився, про час і місце розгляду справи повідомлявся шляхом розміщення повідомлення на офіційному сайті Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області http://pvm.dp.court.gov.ua., причини неявки суду не повідомив. Зі згоди позивача та на підставі наявних у справі доказів суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України. Вивчивши та дослідивши письмові матеріали справи у їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що сторони 03 жовтня 2009 року уклали шлюб (арк.с.7). Від зазначеного шлюбу у них 25 січня 2011 року народився син [PERSON], який проживає разом з позивачкою. Сторони шлюбно-сімейні відносини не підтримують та загальне господарство не ведуть з вересня 2014 року, шлюб носить формальний характер і збереження його суперечило б інтересам сторін. Відповідно до ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно ст.113 СК України, особа, яка змінила прізвище у звязку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Відповідно до положень ст.51 Конституції України, ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до вимог ст.141 ЦПК України з відповідача на користь позивачки повинно бути стягнено судовий збір у розмірі 704 грн. 80 коп., який було сплачено позивачкою при подачі позовної заяви і який підтверджується квитанцією (арк.с.1). На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-30 00:00:00

21 лютого 2018 року позивачка звернулася до суду з позовною заявою, в якій просила шлюб з відповідачем, зареєстрований 15 жовтня 2005 року Адміністрацією Россошинської сільської ради Алтайського району Алтайського краю, згідно актового запису № 5 розірвати. В обґрунтування позову вона зазначила, що між нею та відповідачем 15 жовтня 2005 року було укладено шлюб. В шлюбі у них 09 травня 2006 року народилася донька [PERSON], яка проживає разом з нею. Спільне життя з відповідачем не склалося. Фактичні шлюбні відносини припинені. Причиною розпаду сім'ї є несумісність характерів та різні погляди на сімейне життя. Позивачка вважає, що сім'я розпалася остаточно і відновлена бути не може. Позивачка [PERSON] у судове засідання не зявилася, але у своїй заяві вона просила розглянути справу без її участі, позовні вимоги підтримала, та не заперечувала проти заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явився, про час і місце розгляду справи був належним чином повідомлений, причини неявки суду не повідомив. Зі згоди позивача та на підставі наявних у справі доказів суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України. Вивчивши та дослідивши письмові матеріали справи у їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що сторони 15 жовтня 2005 уклали шлюб (арк.с.9). Від зазначеного шлюбу у них 09 травня 2006 року народилась дитина [PERSON] (арк.с.10), яка проживає разом з позивачкою. Сторони шлюбно-сімейні відносини не підтримують та загальне господарство не ведуть, шлюб носить формальний характер і збереження його суперечило б інтересам сторін. Відповідно до ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно ст.113 СК України, особа, яка змінила прізвище у звязку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Відповідно до положень ст.51 Конституції України, ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Крім того, відповідно до вимог ч.1 ст.141 ЦПК України з відповідача на користь позивачки повинно бути стягнено судовий збір у розмірі 704 грн. 80 коп., який було сплачено позивачкою при подачі позовної заяви і який підтверджується квитанцією (арк.с.1). На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-23 00:00:00

21 лютого 2018 року позивачка звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дитини. Позовні вимоги обґрунтовано тим, що сторони від шлюбу мають неповнолітню дитину. Позивачка позбавлена можливості отримувати додаткові прибутки, а від надання їй матеріальної допомоги для утримання дитини відповідач ухиляється. Позивачка просить стягувати з відповідача аліменти на утримання дитини у сумі 930,00 грн. щомісяця (а.с.а.с. 1 - 3). Позивачка до суду не з'явилася, звернувшись із заявою про розгляд справи за її відсутності (а.с. 20). Відповідач у судовому засіданні не заперечував проти позову, пояснивши, що має постійний заробіток, тому розмір аліментів суд повинен визначити у частці від його заробітку. Суд, заслухавши пояснення відповідача, вивчивши матеріали справи, доходить висновку про те, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з таких підстав. Відповідно до статті 180 Сімейного кодексу України (далі - СК) батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з частиною 3 статті 181, частиною 1 статті 182, частиною 2 статті 184 СК за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. При визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я і матеріальне становище дитини, стан здоров'я і матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, жінки, батьків, доньки, сина, інші обставини, які мають суттєве значення. Розмір аліментів на одну дитину за будь-яких обставин не може бути меншим за 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду з дня подання позову. Судом встановлено, що сторони від шлюбу мають неповнолітнього сина, [PERSON], [INFO], який мешкає разом з позивачкою (а.с.а.с. 4, 9, 11, 12). Позивачка здорова, з урахуванням утримання дитини матеріально забезпечена недостатньо. Дитина здорова, матеріально забезпечена недостатньо. Відповідач здоровий, має стабільний заробіток, працюючи в Управлінні поліції охорони в Дніпропетровській області на посаді охоронника. За вказаних обставин (працевлаштованість відповідача) суд вважає, що вимоги позивачки необхідно задовольнити частково, стягнувши аліменти у частці від заробітку (доходу) відповідача. У відповідності зі статтею 430 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК) суд вважає за необхідне допустити рішення в частині стягнення коштів у межах суми платежу за один місяць до негайного виконання. У порядку статті 141 ЦПК з відповідача на користь держави також необхідно стягнути судовий збір у сумі 704,80 грн.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-26 00:00:00

21 лютого 2018 року рішенням Словянського міськрайонного суду Донецької області позовні вимоги [PERSON] до Комунальної лікувально-профілактичної установи «Міський наркологічний диспансер м. Словянська», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на стороні відповідача в.о. головного лікаря Комунальної лікувально-профілактичної установи «Міський наркологічний диспансер м. Словянська» [PERSON] про поновлення на роботі задоволені частково. Розглядаючи заявлений позов, Слов'янський міськрайонний суд Донецької області в мотивувальній частині рішення дійшов до висновку, що позовні вимоги [PERSON] в частині скасування наказу № 125 від 02.09.2017 року «Про звільнення з сумісництва [PERSON]Л.» та поновлення на роботі за сумісництвом підлягають задоволенню, однак в резолютивній частині цього рішення з приводу вимоги щодо скасування наказу висновків не зробив, з огляду на що рішення є неповним. Сторони у судове засідання не зявилися, про час, дату та місце судового засідання повідомлялись належним чином, відповідно до ч. 4 ст. 270 ЦПК України, їх неявка не перешкоджає розглядові питання про внесення додаткового рішення. Згідно до п. 1 ч. 1 ст. 270 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення. Отже, оскільки Слов'янським міськрайонним судом Донецької області в резолютивній частині рішення вимога позивача про визнання протиправним та скасування наказу в.о. головного лікаря КЛПУ «Міський наркологічний диспансер м. Словянська» [PERSON] від 02.09.2017 року № 125/1, не зазначена, слід ухвалити додаткове рішення. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-12 00:00:00

21 лютого 2019 року [PERSON] (далі - позивач) звернулася до суду із позовом до [PERSON] (далі - відповідач) про розірвання шлюбу, в якому зазначила, що з 05 грудня 1995 року вона перебуває у шлюбі з відповідачем. Від шлюбу сторони мають сина - [PERSON] , [INFO] , який на цей час є повнолітнім. Позивач просить шлюб розірвати, посилаючись на те, що спільне життя з відповідачем не склалось через різні характери та погляди на сімейне життя. Відповідач у 1996 році почав проживати окремо, а тому сім`я існує лише формально. Подальше спільне сімейне життя і збереження шлюбу, на думку позивача, є неможливим. У судове засідання позивач не з`явилася, однак подала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, не заперечує проти ухвалення судом заочного рішення (а.с. 17). Відповідач у судове засідання не з`явився, належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду, причин неявки суду не повідомив (а.с. 27). Відповідно до ухвали суду від 13 травня 2019 року прийнято рішення провести заочний розгляд справи. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Оцінивши досліджені у судовому засіданні докази, суд доходить висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи із такого. Судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 05 грудня 1995 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб Серії [NUMBER] (а.с. 5). Позивач наполягає на розлученні. Причиною її рішення розірвати шлюб з відповідачем стало те, що спільне життя не склалось через різні характери та погляди на сімейне життя. Отже, подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу є неможливим та суперечить інтересам позивача. Установленим судом обставинам відповідають сімейні правовідносини, які регулюються статтями 105, 110, 112 СК України, відповідно до яких шлюб розривається судом за позовом одного із подружжя, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них чи інтересам неповнолітніх дітей. Отже, з огляду на те, що судом установлено, що збереження шлюбу та подальше спільне проживання подружжя суперечить інтересам позивача, то суд доходить висновку, що позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-20 00:00:00

21 лютого 2019 року [PERSON] звернувся в суд з заявою, в якій просить встановити факт, що правовстановлюючі документи, а саме: державні акти на право приватної власності на землю серії [NUMBER] та серії [NUMBER] від 22.12. 2009 року видані на ім'я [PERSON] належать [PERSON]. Заявник [PERSON] в судове засідання не з'явився, однак, подав суду письмову заяву, в якій просить слухання справи проводити у його відсутності, заяву підтримує, просить його задовольнити. Представник заінтересованої особи в судове засідання не з'явився, але суду подано письмову заяву сільського голови Маркопільської сільської ради Бродівського району Львівської області № 139 від 06 березня 2019 року, в якій позовні вимоги [PERSON] про встановлення факту, що має юридичне значення визнають в повному обсязі, слухання справи проводити у відсутності представника сільської ради. Суд розглянув справу без фіксування судового засідання звукозаписувальними технічними засобами, що відповідає положенням ч. 2 ст. 247 ЦПК України. З'ясувавши обставини справи, взявши до уваги заяви сторін, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення. Суд розглянув справу без фіксування судового засідання звукозаписувальними технічними засобами, що відповідає положенням ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Встановлено, що відповідно до паспорта громадянина України серії [NUMBER] позивач значиться як [PERSON] (а.с. 3). Згідно державних актів на право власності на землю серії [NUMBER] та серії [NUMBER] від 2212.2009 року, виданих Бродівською райдержадміністрацією, [PERSON] на праві приватної власності належать земельні ділянки площами 1,2533 га та 0,4353 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Маркопільської сільської ради Бродівського району (а.с. 4,5). В паспорті громадянина України серії [NUMBER] позивач значиться як [PERSON] (а.с.3), в державних актах на право власності на землю серії [NUMBER] та серії [NUMBER] від 22.12.2009 року, виданих Бродівською райдержадміністрацією особу зазначено «[PERSON]» (а.с.4,5). З пояснень заявника, зазначених в заяві, вбачається, що з приводу виправлення зазначеної помилки у державних актах він звернувся до Бродівського відділу Держгеокадастру, проте, йому була надана відповідь, що на даний час державні акти на право власності на землю не видаються. При цьому йому були видані витяги з Державного земельного кадастру про земельну ділянку від 28.12.2018 року. У відповідності до п. 6 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів. Оскільки підтвердження фактів, що має юридичне значення, має значення для створення умов оформлення заявником майнових прав і спору про право, який підлягав би вирішенню в порядку позовного провадження, не виникло, тому суд приймає визнання заяви і знаходить підстави для її задоволення.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-25 00:00:00

21 лютого 2019 року [PERSON] звернувся до Очаківського міськрайонного суду Миколаївської області із зазначеним позовом до [PERSON]. Свої вимоги позивач обґрунтовував тим, що йому на праві приватної власності належить житловий будинок за адресою: Миколаївська область, м. Очаків, вул. Кутузова, 16/1, в якому зареєстрований його пасинок [PERSON]. Разом з тим останній з серпня 2016 року не проживає за вказаною адресою. Наявність зареєстрованої особи позбавляє його права розпорядитися своїм нерухомим майном. Посилаючись на викладене, просив визнати відповідача таким, що втратив право користування зазначеним жилим приміщенням. Сторони будучи належним чином повідомленими про час та місце розгляду справи у порядку, передбаченому ч. 2 ст. 130 ЦПК України, до суду не зявилися. Дослідивши письмові докази, що є у справі, суд дійшов такого. Позивач є власником житлового будинку № 16/1, розташованого по вул. Кутузова в м. Очакові Миколаївської області, що підтверджується відповідним витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно (а. с. 8). Відповідно до ч. 1 ст. 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Згідно з положеннями ст. 316 ЦК України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. За зазначеною вище адресою зареєстрований відповідач [PERSON], але фактично не проживає там понад два роки, що підтверджується довідкою ЦНАП Очаківської міської ради за вих. № 2/56-6.2 від 18 січня 2019 року (а. с. 10), а також актом від 18 січня 2019 року, складеним за участю сусідів [PERSON] та [PERSON], з якого вбачається, що відповідач [PERSON] за вказаною адресою не проживає з 2016 року (а. с. 11). Відповідно до ч. 2 ст. 405 ЦК України член сімї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сімї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Таким чином, враховуючи те, що відповідач [PERSON] за адресою: Миколаївська область, м. Очаків, вул. Кутузова, буд. 16/1, фактично не проживає більше одного року, а також те, що наявність зареєстрованої особи позбавляє позивача права розпорядитися своїм нерухомим майном, суд вважає позов останнього таким, що підлягає задоволенню. Крім цього, у порядку, передбаченому ч. 6 ст. 141 ЦПК України, підлягає стягненню з відповідача в дохід держави судовий збір у розмірі 768 грн 40 коп., від сплати якого при зверненні до суду із цим позовом позивач був звільнений. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-24 00:00:00

\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ 21 лютого 2019 року [PERSON] звернувся до суду з заявою про встановлення факту, що має\~ юридичне значення. Зокрема, останній, з метою реалізації права власності, просив встановити факт належності йому Державного акту на право приватної власності на землю серії ІV-ПЛ №030907. 22 лютого 2019 року ухвалою суду заяву [PERSON] прийнято до розгляду, провадження у справі відкрито, її розгляд ухвалено проводити у порядку окремого провадження,\~ у\~ звязку з\~ чим\~ розгляд справи\~ призначено на\~ 25 березня 2019 року / а.с.7 /. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ \~\~\~\~\~ Заявник [PERSON]\~ у судове засідання не\~ зявився, надавши суду заяву\~ про\~ підтримання\~ вимог\~ та розгляд\~ справи у його відсутність. Не\~ зявився у судове засідання й належним\~ чином\~ повідомлений представник\~ заінтересованої\~ особи\~ Шишацької селищної ради\~ Шишацького району\~ Полтавської області, заяв, клопотань про відкладення розгляду справи не подав. За правилами\~ ст. 211 ЦПК України,\~ учасник\~ справи має\~ право\~ заявити\~\~ клопотання\~ про розгляд справи у його відсутність. Положенням ч.1 ст.223 ЦПК України передбачено, що неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Зважаючи на\~ викладене, суд\~ приходить до висновку\~ про\~ розгляд\~ справи у\~ відсутність заявника та представника\~ заінтересованої особи. \~\~\~\~\~ Дослідивши, наявні в матеріалах справи, докази в їх сукупності та взаємозвязку, суд,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-16 00:00:00

\~ \~ \~ \~21 лютого 2019 року [PERSON] звернувся до суду з позовом про розірвання шлюбу, який укладений з відповідачем [PERSON] 15.01.2008 року у Відділі реєстрації актів цивільного стану Нововолинського міського управління юстиції Волинської області. Від спільного шлюбу подружжя має двох неповнолітніх дітей: дочку [PERSON], [INFO] та сина [PERSON], [INFO]. Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що подружнє життя з відповідачем не склалось. Сторони з серпня 2018 року проживають окремо, порізно ведуть свої господарства. Позивач вважає, що спільне проживання, примирення і збереження сім'ї не можливе. Позивач зазначає, що діти залишаться проживати з матір'ю - відповідачем по справі. Просить розірвати шлюб. \~ \~ \~ \~Позивач [PERSON] до проведення підготовчого засідання подав до суду письмову заяву, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить справу розглянути у його відсутності, позов задовольнити, судові витрати по справі залишити за ним. \~ \~ \~ \~Відповідач [PERSON] до проведення підготовчого засідання подала до суду письмову заяву, просила справу розглянути у її відсутності, позов визнає в повному обсязі. \~ \~ \~ \~Згідно з ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. \~ \~ \~ \~Відповідно до ст.112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. \~ \~ \~ \~Враховуючи визнання позову відповідачем, що визнання позову відповідачем не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, та наявність законних підстав для розірвання шлюбу, суд позов задовольняє і розриває шлюб між позивачем та відповідачем. \~ \~ \~ \~Понесені по справі позивачем судові витрати по сплаті\~судового збору\~в розмірі\~768,40\~грн.,\~що підтверджується\~документально (а.с.1)залишити за позивачем [PERSON] за його клопотанням. \~ \~ \~ \~

Outcome: approved