Jurisdiction: civil
Date: 2020-12-02 00:00:00

1.Виклад позиції позивача. [PERSON] звернулася до суду з позовом, в якому просить стягувати з відповідача аліменти на її утримання у розмірі 1/6 частини з усіх видів його заробітку (доходу) до досягнення молодшою дочкою - [PERSON] ( [INFO] ) трирічного віку ( [INFO] ). Свої позовні вимоги, позивач обґрунтовує тим, що між сторонами по справі був 27 вересня 2017 року зареєстрований шлюб. У шлюбі народились діти: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Поведінка відповідача викликала неможливість подальшого збереження сім`ї, тому проживають окремо. Через малолітній вік дочок працювати не може, батько дітей допомоги не надає. Шлюб між сторонами розірвано рішенням Кегичівського районного суду Харківської області від 28 жовтня 2020 року. Відповідач працює у сільськогосподарському підприємстві. 2. Позиція відповідача. Заявлені позовні вимоги відповідач визнає, про що надав письмову заяву. 3. Процесуальні питання пов`язанні з розглядом справи. 10 листопада 2020 року позивач звернулася до Кегичівського районного суду Харківської області з позовом. На виконання вимог ч. 6 ст. 187 ЦПК України 11 листопада 2020 року судом направлено звернення до відповідного органу реєстрації щодо місця перебування та місця проживання відповідача. Ухвалою суду від 16 листопада 2020 року прийнято до розгляду та відкрито провадження у даній справі за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін та призначено судове засідання на 03 грудня 2020 року. Сторони у судове засідання не звились, натомість надали зави: - позивач про підтримання позову; - відповідач про його визнання. Відповідно до ч.3 ст.211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Фіксація судового розгляду справи технічними засобами не проводилась, згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України. За змістом ч.1 ст.206 ЦПК України відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. Як передбачено 4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. 4. Фактичні обставини, встановлені судом та зміст спірних правовідносин. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] знаходились у зареєстрованому шлюбі з 27 вересня 2017 року, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серія [NUMBER] , про що складено відповідний актовий запис №54, виданий Кегичівським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківській області 27 вересня 2017 року (копія, а.с.7). [PERSON] та [PERSON] є батьком та матір`ю [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження [NUMBER] , виданим Амур-Нижньодніпровським районним у місті Дніпрі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис №456 (а.с.8) та [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження [NUMBER] , виданим Кегичівським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківській області, актовий запис №10 (копія, а.с.9). Відповідно до довідки виданої Кегичівською селищною радою Харківської області [PERSON] має склад сім`ї: донька [PERSON] , 2018 року народження, донька [PERSON] , 2019 року народження, чоловік [PERSON] , 1995 року народження, свекруха [PERSON] , 1971 року народження (копія, а.с.11). Відповідно до довідки Комунального некомерційного підприємства міська дитяча поліклініка №13 Харківської міської ради від 26 серпня 2020 року мати виконує всі поради лікаря, обидві дівчинки щеплені за віком, здорові, хронічних захворювань не виявлено (копія, а.с.12). Згідно декларацій про вибір лікаря, який надає первинну медичну допомогу, щодо дітей, вони оформлені у м. Харкові (копії, а.с.13,14). Фактичні обставини, встановлені судом, норми права, які застосовував суд, мотиви суду. Відповідно до ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до вимог ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Відповідно до вимог ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданими відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. У відповідності до вимог ч.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення. Статтею 75 СК України передбачено, що дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного. Право на утримання (аліменти) має той із подружжя, який є непрацездатним, потребує матеріальної допомоги, за умови, що другий із подружжя може надавати матеріальну допомогу. Непрацездатним вважається той із подружжя, який досяг пенсійного віку, встановленого законом, або є інвалідом I, II чи III групи. Один з подружжя є таким, що потребує матеріальної допомоги, якщо заробітна плата, пенсія, доходи від використання його майна, інші доходи не забезпечують йому прожиткового мінімуму, встановленого законом. Особливим видом права подружжя на утримання є право дружини на утримання під час вагітності та у разі проживання з нею дитини. Його особливість полягає у строковості дії, незалежності надання утримання від доходу дружини та наявністю лише однієї підстави, яка унеможливлює надання такого утримання, - можливості чоловіка надавати таке утримання. Відповідно до статті 84 СК України, дружина має право на утримання від чоловіка під час вагітності; - дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років; - якщо дитина має вади фізичного або психічного розвитку, дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка до досягнення дитиною шести років; - право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу; - аліменти, присуджені дружині під час вагітності, сплачуються після народження дитини без додаткового рішення суду; - право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має і в разі розірвання шлюбу. Частина 4 статті 84 СК України регламентує умову виникнення права дружини на утримання під час вагітності та уразі проживання з нею дитини - чоловік може надавати матеріальну допомогу. Принципове положення законодавця полягає у тому, що право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, і в разі розірвання шлюбу. Таким чином, сімейним законодавством передбачено право дружини-матері на утримання чоловіком-батьком до досягнення дитиною трирічного віку незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Подання суду доказів того, що дружина, з якою проживає дитина, потребує матеріальної допомоги, не є обов`язковим, оскільки право на аліменти належить дружині-матері незалежно від цієї обставини. У зв`язку з доглядом за дитиною, якій менше трьох років, позивачка не має змоги працювати і утримувати себе. В той час як, відповідач є здоровим молодим чоловіком, який працює, іншої сім`ї та інших дітей, які знаходяться на його утриманні не має. На спростування цих фактів, суду доказів не надано. У добровільному порядку питання щодо утримання дружини позивач та відповідач не вирішили. Судом встановлено, що сторони проживають окремо один від одного (різні адреси згідно позовної зави), діти проживають разом із матір`ю. Відповідно до ч.1ст.80 СК України аліменти присуджуються одному із подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя або у твердій грошовій сумі. Визначаючи розмір аліментів на утримання дружини, суд виходить з того, що відповідач має працездатний вік та працює, відсутність у позивачки самостійного доходу та те, що на утриманні відповідач має ще малолітніх дітей. Згідно зі ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Тому є всі підстави для стягнення з відповідача на користь позивача аліментів на утримання дружини до досягнення їх дитиною трирічного віку, саме у розмірі 1/6 частки від доходів відповідача. Вказаний розмір аліментів суд вважає доцільним та достатнім. При визначенні розміру аліментів суд враховує, що відповідач є працездатною особою молодого віку, а позивач позбавлена можливості працевлаштуватись та отримувати самостійний дохід, оскільки доглядає за дітьми. Суд зазначає, що підстави для звільнення відповідача від сплати аліментів на утримання дружини відсутні, докази неможливості такого утримання відповідачем суду не надані, домовленості щодо порядку утримання дружини сторони не дійшли. Також судом враховано, визнання позову відповідачем. Враховуючи викладене, суд вважає, що позов підлягає задоволенню у повному обсязі. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. 5. Процесуальні витрати у справі. Згідно з ч. ч. 1, 6 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Враховуючи, що при зверненні до суду позивач звільнена від сплати судового збору, з відповідача стягується судовий збір на користь держави. Відповідно до ст. 259 ЦПК України суди ухвалюють рішення іменем України негайно після закінчення судового розгляду. Рішення суду приймаються, складаються і підписуються в нарадчій кімнаті складом суду, який розглянув справу.

Outcome: approved