Jurisdiction: civil
Date: 2019-06-02 00:00:00

20.03.2019 року до суду звернувся позивач [PERSON] , з позовом про припинення стягнення аліментів до відповідача [PERSON] , третя особа, що не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Верхньодніпровський районний відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області 15.04.2019 року отримана довідка про реєстрацію місця проживання відповідача фізичної особи. Ухвалою Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області від 03.05.2019 року відкрите провадження у справі. Справа призначена до розгляду в спрощеному провадженні без виклику сторін на 03.06.2019 року. Учасникам розгляду справи роз`яснені права та обов`язки у відповідності до ст. 43, 44, 49 ЦПК України. У судовому засіданні 03.06.2019 року оголошено вступну та резолютивну частини рішення. Згідно поданої позовної заяви позивач просить припини стягнення з нього аліментів на користь відповідачки на утримання дитини [PERSON] , [INFO] за рішенням Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області від 11 лютого 2013 року у справі №173/185/13-ц В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на наступне: за рішенням Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області від 11 лютого 2013 року у справі №173/185/13-ц з нього стягуються аліменти на користь відповідачки на утримання неповнолітньої дитини - [PERSON] , [INFO] в розмірі ј частини всіх видів його заробітку (доходу) але не менше 30% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи стягнення з 23.01.2013 року і до досягнення дитиною повноліття. Проте за рішенням Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області від 21.02.2019 року у справі 173/920/18 було виключено запис про нього, як про батька, з актового запису про народження № 41 від 06 березня 2009 року дитини - [PERSON] , [INFO] , в зв`язку з тим, що його визнано не батьком дитини, що є підставою для припинення стягнення з нього аліментів. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав в повному об`ємі за доводами, викладеними в позовній заяві. Відповідач в судове засідання не з`явилась, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином. Третя особа, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору представник Верхньодніпровського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Відповідно до п. 1 ст. 6 Європейської Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, ратифікованої Україною, Законом України № 475/97-ВР від 17 липня 1997 року, яка відповідно до ст.9 Конституції України є частиною національного законодавства України, кожна людина при визначенні її громадянських прав та обов`язків має право на справедливий розгляд справи незалежним та безстороннім судом. Відповідно до вимог ст. 55 Конституції України кожному гарантується судовий захист його прав і свобод. Згідно ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку , встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів Завданням суду при здійсненні правосуддя, в силу ст. 2 Закону України Про судоустрій і статус суддів є забезпечити кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною радою України. За змістом положень вказаних норм, розпорядження своїм правом на захист є диспозитивною нормою цивільного законодавства, яке полягає у наданні особі, яка вважає свої права порушеними, невизнаними або оспорюваними, можливості застосувати способи захисту, визначені законом або договором. Відповідно до ч. 1 ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, держави та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором При цьому, предметом позову є матеріально-правова вимога позивача до відповідача, а підставою - посилання на належне йому право, юридичні факти, що призвели до порушення цього права, та правове обґрунтування необхідності його захисту. Отже, виходячи із наведеного, на момент звернення із тим чи іншим позовом, права та інтереси, на захист яких поданий позов вже мають бути порушені, невизнані або оспорювані особою, до якої пред`явлений позов, тобто, законодавець пов`язує факт звернення до суду із наявністю вже порушених прав та інтересів позивача. Метою ж позову є розгляд спору і захист вже порушених, невизнаних або оспорюваних суб`єктивних прав або законних інтересів позивача. Суд, з`ясувавши зміст заявлених позовних вимог, заслухавши учасників розгляду справи, вивчивши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, приходить до таких висновків. Судом встановлено такі факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що відповідно до рішення Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області від 11 лютого 2013 року у справі №173/185/13-ц з позивача [PERSON] , стягуються аліменти на користь [PERSON] , на утримання неповнолітньої дитини - [PERSON] , [INFO] в розмірі ј частини всіх видів його заробітку (доходу) але не менше 30% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи стягнення з 23.01.2013 року і до досягнення дитиною повноліття, що підтверджується копією рішення суду. Відповідно до рішенням Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області від 21.02.2019 року у справі 173/920/18 було виключено запис про [PERSON] , як про батька, з актового запису № 41 від 06 березня 2009 року про народження дитини - [PERSON] , [INFO] , в зв`язку з тим, що його визнано не батьком дитини, що підтверджується рішенням суду. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати свою дитину до досягнення нею повноліття. Таким чином з положень ст. 180 СК України вбачається, що обов`язок матеріально утримувати дитину покладається на батьків. В свою чергу за рішенням Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області від 21.02.2019 року у справі 173/920/18 встановлено, що позивач не є батьком дитини - [PERSON] , [INFO] У відповідності до ч. 1\~ст. 81 ЦПК України - \~Кожна сторона\~повинна довести\~ті обставини,\~на які\~вона посилається\~як на\~підставу своїх\~вимог або\~заперечень,\~крім випадків,\~встановлених цим\~Кодексом. Згідно ч. 6 цієї ж статті доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно вимог ч. 1 ст. 76 ЦПК України \~засобами доказування в цивільній справі є , показання свідків, письмові докази, речові, електронні докази і висновки експертів. Відповідно до ч. 4 ст.82 ЦПК України - Обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. \~ \~ Таким\~ чином\~ \~факт,\~що \~позивач не\~ є\~батьком \~дитини \~- [PERSON] , [INFO] , встановлений рішенням суду, яке на даний час набрало законної сили і доказуванню не підлягає Відповідно до ч. 4 ст. 273 ЦПК України якщо після набрання рішенням законної сили, яким з відповідача присуджені періодичні платежі, зміняться обставини, що впливають на визначені розміри платежів, їх тривалість чи припинення, кожна із сторін має право шляхом пред`явлення нового позову вимагати зміни розміру, строків платежів або звільнення від них. Враховуючи, що позивач не є батьком дитини та на позивача не покладається обов`язок утримувати дитину, яка не має кровного споріднення з ним, відповідно існують підстави для задоволення позовних вимог. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України - Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Так як згідно заявлених позовних вимог позивач не визначає з якого строку припинити стягнення з нього аліментів, а законодавчо дане питання не врегульоване, відповідно припинення стягнення аліментів здійснювати з часу набрання чинності рішенням суду. Відповідно до положень ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені судові витрати по сплаті судового збору в сумі 768 грн. 40 коп., оскільки судом ухвалюється рішення про задоволення позовних вимог.

Outcome: approved