Jurisdiction: civil
Date: 2018-06-25 00:00:00

20 квітня 2018 року [PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів. Як підставу позову позивач зазначає, що сторони мають спільного сина. Посилаючись на положення ст.ст.180-183 СК України позивач просить суд стягнути з відповідача аліменти у розмірі 1\~500,00 грн., але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Представник позивача у письмовій заяві просить суд розглядати справу за його відсутності, проти заочного розгляду справи не заперечує, позовні вимоги підтримує. Відповідач в судове засідання не зявилася однак подала на адресу суду заяву в якій визнає позовні вимоги частково на суму 930,00 грн. Дослідивши письмові матеріали справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги слід задовольнити частково, з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебували у фактичних шлюбних відносинах, від яких сторони мають спільного сина [PERSON], [INFO]. Відповідач з позивачем та сином не проживає та не приймає участі в утриманні дитини. Натомість рішенням виконавчого комітету Луцької міської ради від 04 квітня 2018 року №219-2 місце проживання сина визначено з батьком. Як зазначено у статті 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Частиною третьою статті 181 СК України передбачено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Під час судового розгляду встановлено, що відповідач, не приймає участі в утриманні дитини, а отже вона зобовязана сплачувати аліменти на користь позивача, який проживає разом з дитиною. Визначаючи розмір та порядок стягнення аліментів, суд виходить з наступного. Статтею 182 СК України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Під час судового розгляду не встановлено обставин щодо поганого матеріального становища дитини, або поганий стан її здоровя. Позивач доказів протилежного суду не надала. Відповідач інших утриманців не має і доказів протилежного суду не надала. Інших істотних обставин при визначенні розміру аліментів суд не знаходить. При цьому, частиною девятою статті 7 СК України визначено, що сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства. На думку суду, виходячи з засад справедливості, добросовісності та розумності, а також беручи до уваги рівність прав та обовязків батьків в утриманні дитини, на користь позивача з відповідача слід стягувати аліменти у твердій грошовій сумі у розмірі 930,00 грн., а позовні вимоги задовольнити частково. Заявлений до стягнення розмір аліментів у 1\~500,00 грн. є явно завищеним та необґрунтованим. Також частиною другою статті 182 СК України (в редакції чинній з 08 липня 2017 року), визначено, що мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Крім того, частиною другою статті 184 СК України передбачено, що розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону. Тому суд вважає за необхідним стягувати аліменти з врахуванням індексації стягуваних сум відповідно до ст.2 Закону України «Про індексацію грошових доходів населення». Стосовно розподілу судових витрат, суд зазначає наступне. Частиною першою статті 141 ЦПК України визначено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. У статті 1 Закону України «Про судовий збір» визначено, що судовий збір - збір, що справляється на всій території України за подання заяв, скарг до суду, за видачу судами документів, а також у разі ухвалення окремих судових рішень, передбачених цим Законом. Судовий збір включається до складу судових витрат. Оскільки при зверненні до суду позивач не сплачував судового збору у розмірі 704,80 грн., при цьому суд задовольняє позов частково, суд пропорційно стягує з відповідача судовий збір у розмірі 436,98 грн. На підставі пункту 1 частини першої статті 430 ЦПК України, судове рішення слід допустити до негайного виконання в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. На підставі наведеного та

Outcome: partial