overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-10 00:00:00

20 липня 2017 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, який було зареєстровано 12 лютого 2015 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Нововолинського міського управління юстиції Волинської області, актовий запис №32. Від спільного проживання в подружжя є неповнолітній син [PERSON], [INFO]. Вимоги позивач обгрунтовує тим, що спільне сімейне життя з відповідачем не склалось через відсутність спільних інтересів, протилежних понять щодо розуміння сімї та відносин між чоловіком та дружиною. Постійні сварки відбувались в присутності дитини, що негативно впливало на її психіку. На теперішній час сім'я фактично розпалась, з лютого 2017 року не підтримують подружніх стосунків та не ведуть спільного господарства, проживають окремо. Подальше перебування в шлюбі з відповідачем суперечить її інтересам. Вважає, що примирення і збереження сім'ї є неможливим, оскільки сім'я існує формально, а тому просить розірвати шлюб, укладений з відповідачем [PERSON] Представник позивача [PERSON] в судове засідання не з'явився, подав до суду письмову заяву, просить справу слухати у його відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, просить їх задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, подав до суду письмову заяву, просить справу слухати у його відсутності, позов визнає повністю, не заперечує проти розірвання шлюбу з позивачем [PERSON] Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідно до ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до ст. 112 Сімейного Кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Враховуючи визнання позову відповідачем, що визнання позову відповідачем не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, із врахуванням засад добровільності шлюбу, встановлених ст.24 Сімейного кодексу України, а також того, що сторони згідні на розірванні шлюбу, суд дійшов висновку про неможливість збереження шлюбу і спільного життя подружжя, збереження шлюбу буде суперечити інтересам позивача, а тому шлюб слід розірвати. До стягнення з відповідача в користь позивача підлягають понесені нею судові витрати по оплаті судового збору в розмірі 640,00 грн., що підтверджується документально (а.с.1).

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-21 00:00:00

20 липня 2017 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення боргу, у якій зазначає, що 19 січня 2015 року відповідач під розписку отримав у позивачки грошові кошти у розмірі 100000,00 грн. ( сто тисяч гривень 00 копійок), які зобовязався повернути у строк до 01 грудня 2015 року. Однак в зазначений строк гроші не повернув. У звязку з наведеним, позивачка просить позов задовольнити. В судове засідання представник позивачки не зявився, надав заяву про слухання справи у його відсутність, позовні вимоги підтримав та просив суд їх задовольнити. Відповідач у судове засідання не з'явився, про день та час судового засідання був повідомлений належним чином, причин неявки суду не сповістив. За згодою представника позивачки суд виносить рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам\~ст. 280-282 ЦПК України. Суд, вивчивши матеріали справи та представлені докази приходить до висновку про те, що позовні вимоги підлягають задоволенню виходячи з наступного. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до задоволення позовних вимог з наступних підстав. Судом встановлено, що 19 січня 2015 року відповідач під розписку отримав у позивачки грошові кошти у розмірі 100000,00 грн. ( сто тисяч гривень 00 копійок), які зобовязався повернути у строк до 01 грудня 2015 року. У відповідності до ст. 526 ЦК України, зобовязання повинні виконуватися належним чином і в установлений термін відповідно до умов договору. Відповідно до ст. 1047 ЦК України договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Відповідно до розписки позивач передав відповідачу грошові кошти у розмірі 9,045,00 грн. У відповідності до ст. 1049 ЦК України, позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ст.4 ЦПК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересах. Суд вважає за необхідне, на підставі п.1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України, стягнути з відповідача витрати пов'язані з оплатою судового збору.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-06 00:00:00

20 липня 2017 року [PERSON] звернулась до суду з\~позовом до [PERSON], та 27 липня 2017 року уточнивши позовні вимоги просить шлюб розірвати, мотивуючи це тим, що 01 березня 2003 року вона\~зареєструвала шлюб з відповідачем. Шлюбні відносини у сторін фактично припинені з квітня 2017 року, оскільки вони мають різні погляди на сімейне життя та обовязки, на підставі чого у них почали відбуватись сварки та непорозуміння. В судове засідання позивачка не з'явилась, про час і місце судового розгляду повідомлена\~належним чином, надала до суду заяву з клопотанням розглянути справу за її відсутності, наполягала на задоволенні позовних вимог. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час і місце судового розгляду повідомлений належним чином, надав до суду заяву з клопотанням розглянути справу за його відсутності, погодився розірвати шлюб з позивачкою. Суд вважає, що в справі є всі дані про права і взаємовідносини сторін і немає необхідності вислуховувати особисті пояснення сторони, які не з'явилась до суду. Судом встановлено, що 01 березня 2003 року сторони зареєстрували шлюб в відділі реєстрації актів громадянського стану Самарського районного управління юстиції м. Дніпропетровська, про що в книзі реєстрації актів про укладення шлюбу зроблено запис №49. Від шлюбу сторони мають двох малолітніх дітей [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. Відповідно до частини третьої\~статті 105 Сімейного кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду відповідно до статті 110 цього кодексу. Згідно частини другої\~статті 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя i збереження шлюбу суперечили б інтересам\~одного з них, інтересам їхніх дітей, що має істотне значення. Статтею 113 Сімейного кодексу України передбачено, що особа яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Таким чином, оцінивши зібрані по справі докази, з'ясувавши дійсні причини позову про розірвання шлюбу, фактичні взаємини позивача та відповідача, суд вважає, що шлюб між сторонами слід розірвати і бере до уваги той факт, що сторони фактично припинили подружні стосунки з квітня 2017 року, вони мають різні погляди на сімейне життя та обовязки, на підставі чого у них почали відбуватись сварки та непорозуміння. Задовольняючи позов, суд враховує, що позивач\~має категоричне небажання подальшого спільного життя з відповідачем, сторони створити міцної сім'ї за час спільного проживання не змогли, внаслідок чого шлюб фактично розпався, подальше спільне життя подружжя неможливе, а збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін та їх дітей. Після розірвання шлюбу у відповідності до вимог частини 8\~статті 235 Цивільного процесуального кодексу України\~позивачці залишити прізвище, отримане після реєстрації шлюбу -\~«Чайка». Питання судових витрат слід вирішити на підставі ст. 88 ЦПК України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-08 00:00:00

20 липня 2017 року [PERSON] звернулася до Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів. З позову вбачається, що сторони перебували у фактичних шлюбних відносинах, мають доньку [PERSON], [INFO], яка мешкає з позивачем і знаходиться на її утриманні, відповідач ухиляється від надання матеріальної допомоги в добровільному порядку на утримання дитини. Тому позивач звернулась з даним позовом до суду та просить стягнути з відповідача аліменти у розмірі 1/4 частки від усіх видів доходу до досягнення дитиною повноліття на свою користь. До судового засідання позивач не зявилась, надала до суду письмову заяву про розгляд справи за її відсутністю, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач до судового засідання не зявився, на адресу суду надійшла заява про розгляд справи у його відсутність, уточнені позовні вимоги визнає в повному обсязі. Згідно із вимогами ч. 2 ст. 197 ЦПК України судове засідання проведено без фіксації технічними засобами, в звязку з розглядом справи судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає позовні вимоги обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню з таких підстав. Згідно свідоцтва про народження, [PERSON] є батьком [PERSON], [INFO] (а.с. 2). Відповідач не є інвалідом, не втратив працездатність, працює, тому зобовязаний утримувати свою неповнолітню дитину, однак свої обовязки не виконує. Відповідно до положень ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Враховуючи викладене та визнання відповідачем позовних вимог, позов [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дитини підлягає задоволенню. Відповідно до вимог ч. 3 ст. 88 ЦПК України, з відповідача належить стягнути судовий збір в дохід держави. На підставі викладеного і

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-15 00:00:00

20 липня 2017року [PERSON] звернулася до суду з вищезазначеним позовом, посилаючись на те, що з відповідачем [PERSON] перебувала у зареєстрованому шлюбі. Під час подружнього життя у них [INFO] народилася донька - [PERSON], яка проживає разом з нею та знаходиться на її утриманні. Оскільки відповідач - батько дитини - матеріальної допомоги у добровільному порядку на утримання доньки не надає, просить суд стягнути аліменти у розмірі 1/4 частини всіх видів доходу відповідача щомісяця, але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку до досягнення дитиною повноліття. У судове засідання позивач [PERSON] не з'явилася, згідно телефонограми просить справу розглянути у її відсутність, позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, заяву про розгляд справи у його відсутність чи відкладення розгляду справи до суду не надав. Відповідно до ч.1 ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Вивчивши матеріали справи, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню. Встановлено, що рішенням Куп'янського міськрайонного суду Харківської області від 14.03.2017 шлюб між [PERSON], [INFO], і [PERSON] (дошлюбне прізвище «[PERSON]»), [INFO], який було зареєстровано 20 квітня 2012 року виконавчим комітетом Тошківської селищної ради м. Первомайська Луганської області за актовим записом № 6 - розірвано (а.с.7). [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження (а.с.8). Відповідно до довідки за № 339 від 18.07.2017, виданої Кислівською сільською радою Куп'янського району Харківської області, малолітня [PERSON], [INFO] проживає разом з матір'ю [PERSON] за адресою: [ADDRESS] (а.с.4). Згідно ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття. Відповідно до ч.2 ст. 182 СК України із змінами, внесеними Законом України № 2037-VІІ від 17.05.2017року, який набрав чинності 08.07.2017року, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ч.1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 367 ЦПК України рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць підлягає до негайного виконання. Оскільки рішення ухвалюється на користь позивача, яка звільнена від сплати судового збору, він підлягає стягненню з відповідача в дохід держави відповідно до вимог ч.3 ст.88 ЦПК України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-28 00:00:00

20 липня 2017 року [PERSON] звернулася до суду з даною заявою, вказуючи, що 22 листопада 1959 року між нею та [PERSON] було укладено шлюб. Після реєстрації одруження заявниці було присвоєно прізвище чоловіка, як «[PERSON]». [INFO] від вказаного шлюбу у заявниці народився син- [PERSON]. 17 квітня 1997 року Погребищенським РВ УМВС України у Вінницькій області заявниці було видано паспорт [NUMBER], проте запис прізвища заявниці був зроблений як «[PERSON]». В теперішній час [PERSON] не може реалізувати своє право на спадщину після померлого сина, оскільки в свідоцтві про народження сина її прізвище як матері зазначено як «[PERSON]», що не відповідає запису прізвища в її паспорті, згідно з яким вона «[PERSON]». В судове засіданні заявник не з'явилася, подала заяву у якій заявлені вимоги підтримала, просила встановити факт, що вона є рідною матір'ю [PERSON], який помер [INFO] Представник заінтересованої особа до суду не з'явився також, у телефонному режимі просив розглянути справу у його відсутності, проти задоволення заяви не заперечував. З'ясувавши позицію сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає задоволенню з таких міркувань. В судовому засіданні, зокрема свідоцтвом про народження (а. с. 6), свідоцтвом про одруження (а. с. 7) та свідоцтвом про смерть (а. с. 8), беззаперечно доведено, що [PERSON], яка народилася [INFO], є рідною матір'ю [PERSON], який помер [INFO] Дані правовідносини регулюються п.1 ч.1 ст.256 ЦПК України, згідно з якими суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами. Оскільки в судовому засіданні беззаперечно доведено, що [PERSON], яка народилася [INFO], є рідною матір'ю [PERSON], який помер [INFO], іншого порядку встановлення цього факту немає, то його необхідно встановити на підставі п.1 ч.1 ст. 256 ЦПК України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-06 00:00:00

20 липня 2017 року [PERSON] звернулася до суду з позовом. Вказувала, що перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі з 15 жовтня 2005 року. Від шлюбу мають дочку, 2005 року народження. Зазначала, що спільне життя у них не склалося через різність характерів, життєвих інтересів та поглядів на життя, внаслідок чого між ними почали виникати непорозуміння, шість років проживають окремо, тому через неможливість подальшого спільного проживання однією сім'єю, просила шлюб розірвати, стягнути на її корись 640 грн. в рахунок повернення судового збору. Сторони у судове засідання не з'явилися, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, у своїй заяві відповідач позов визнав, просив розглянути справу без його участі. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов таких висновків. Із матеріалів справи вбачається, що з 15 жовтня 2005 року [PERSON], 1982 року народження, та [PERSON], 1976 року народження, перебувають у шлюбі, який зареєстровано виконкомом Беївської сільської ради Липоводолинського району Сумської області, актовий запис № 05. Мають спільну дочку [PERSON], [INFO]. Позивачка зареєстрована у [ADDRESS], проживає по [ADDRESS], а відповідач зареєстрований та проживає по [ADDRESS]. Відповідно до ч.3 ст.105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. За таких обставин, за відсутності між сторонами взаєморозуміння, поваги, спільного вирішення сімейних проблем, відмови від поновлення та продовження подальших, у розумінні ст.3, ч.ч.5, 6 ст.7, ст.51 СК України шлюбних відносин, суд вважає, що подальше збереження шлюбу буде суперечити їхнім інтересам, що в силу ч.2 ст.112 СК України є підставами для розірвання шлюбу за позовом одного з подружжя. Тому, позовні вимоги підлягають задоволенню, а шлюб - розірванню. Згідно з вимогами ст.88 ЦПК України з відповідача на користь поивача в рахунок повернення судового збору слід стягнути 640 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-06 00:00:00

20 липня 2017 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] з вимогою про розірвання шлюбу. Сторони з 19 лютого 2016 року перебувають в зареєстрованому шлюбі. Від спільного шлюбу мають дочку [PERSON], [INFO]. Позивач, посилаючись на те, що вони з відповідачем з липня 2017 року не проживають, не ведуть спільного господарства, відновлювати сімейні стосунки не бажає, звернувся до суду з позовом про розірвання шлюбу. В судове засідання позивач не з'явився, надав до суду заяву про розгляд справи без його участі, на позовних вимогах про розірвання шлюбу наполягав. Відповідач в судове засідання не з'явився, але надав до суду заяву про розгляд справи без його участі, позов визнав повністю. Згідно з ч.4 ст.174 ЦПК України - у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Вивчивши матеріали справи, та перевіривши їх доказами, суд дійшов висновку про те, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони з 19 лютого 2016 року перебувають в зареєстрованому шлюбі, що підтверджується свідоцтвом про шлюб [NUMBER] від 19 лютого 2016 року. Від спільного шлюбу мають дочку [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження дитини. З липня 2017 року позивач спільно з відповідачем не проживає, не ведуть спільного господарства, шлюбні стосунки припинено, відновлювати сімейні стосунки не бажає. Отже суд приходить до висновку, що подальше збереження шлюбу є неможливим. Відповідно до ст.88 ЦПК України з відповідача слід стягнути на користь позивача понесені судові витрати по сплаті судового збору в сумі 640 грн. 00 коп..

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-27 00:00:00

20 липня 2017 року [PERSON] звернулася до суду із зазначеним позовом, в якому вказувала, що 12 лютого 2013 року у виконкомі Матіївської сільської ради Виноградівського району Закарпатської області зареєстровано шлюб між нею та відповідачем - [PERSON], про що було зроблено актовий запис в книзі реєстрації за №1. Від даного шлюбу народилась одна дитина: син [PERSON], [INFO] Сімейне життя в них не склалось, шлюбні стосунки припинені, вони разом не проживають, спільне господарство не ведуть, сім'я фактично розпалась. На підставі вищезазначеного позивач просить розірвати шлюб. В судове засідання відповідач не з'явився, хоча про день, час та місце слухання справи повідомлений належним чином, про причини неявки не повідомив, а тому суд вирішив проводити розгляд справи у відсутності відповідача в заочному порядку, про що постановив ухвалу, оскільки на проведенні розгляду наполягав позивач. В судове засідання позивач не з'явився, однак надав письмову заяву, в якій позовні вимоги підтримав, обставини справи підтвердив. Проти розгляду справи в заочному порядку не заперечував. Судом встановлено, що між сторонами склалися сімейні правовідносини щодо припинення шлюбу, які врегульовуються ст.ст. 104 ч.2, 105 ч.3, 110 ч.1, 112 Сімейного кодексу України. Так, під час судового слідства встановлено, що дійсно між [PERSON] та [PERSON] 12 лютого 2013 року укладено шлюб, про що свідчить свідоцтво про шлюб, видане виконкомом Матіївської сільської ради Виноградівського району Закарпатської області, й зроблено в книзі реєстрації актів запис за №1 (а.с.4). Від шлюбу сторони мають одну малолітню дитину: сина [PERSON], [INFO] (а.с. 7). З матеріалів справи вбачається, що спільне життя у них не склалося, подальше існування їхньої сім'ї неможливе, у зв'язку з чим вони відмовляються від примирення. Шлюбні стосунки між ними припинені, спільне господарство не ведеться. Також в судовому засіданні встановлено, що майновий спір між позивачем та відповідачем відсутній, малолітня дитина після розірвання шлюбу залишається з матір'ю. З цього приводу спір відсутній. З урахуванням зазначеного суд визнає встановленим, що між сторонами у справі подальше спільне життя неможливе, у зв'язку з чим позивач звернувся з позовом в порядку ч.1 ст.110 Сімейного кодексу України. Саме той факт, що сторони спільного господарства не ведуть, сім'я фактично розпалась, унеможливлює їх сумісне співіснування. При ухваленні рішення судом враховано бажання [PERSON] швидше розірвати шлюб, оскільки подальші шлюбні відносини між ними є неприпустимими. Враховуючи вказане, суд вважає встановленим, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б їхнім інтересам, та інтересам малолітньої дитини, що має істотне значення, у зв'язку з чим шлюб між [PERSON] та [PERSON] слід розірвати на підставі ст. 112 Сімейного кодексу України. Судові витрати у справі, а саме суму судового збору в розмірі 640 грн. 00 коп. покласти на позивача, оскільки рішення ухвалено на його користь.

Outcome: approved