Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-14 00:00:00

20 червня 2018 року позивач звернулась до Бориспільського міськрайонного суду Київської області з даним позовом, просила стягнути з відповідача на свою користь 1/3 частину від 6731 грн.18 коп. сплаченої суми, що становить 2243 грн. 73 коп. як заборгованість [PERSON] щодо оплати за комунальні послуги у період з 01 квітня 2017 року по 01 квітня 2018 року, а також стягнути судові витрати. Вимоги обгрунтовано тим, що позивач, відповідач та їх син на праві спільної часткової власності в рівних частинах по 1/3 частці кожному володіють кімнатою [ADDRESS] житлова площа якої становить 17,5 кв.м.. [PERSON] у спірній кімнаті не проживає та за житлово-комунальні послуга, послуги з теплопостачання витрат не несе. [PERSON] за період з 01 квітня 2017 року по 01 квітня 2018 року за вказані послуги сплачено кошти за загальну суму 6731 грн. 18 коп. Позивач вважає, що кожен зі співвласників майна має нести витрати по оплаті комунальних послуг, а тому просить суд стягнути з відповідача на її користь 1/3 частину від сплаченої суми, а саме 2243 грн. 73 кп. Позивач позов підтримала та просила задовольнити. Крім того зазначила, що [PERSON] дійсно сплатив їй за період з 01 квітня по 30 листопада 2017 року кошти в розмірі 577 грн. 06 коп. за житлово - комунальні послуги згідно довідки ОСББ «Світла оселя», у зв'язку з чим не наполягала на стягненні цих коштів з відповідача. Відповідач позов не визнав та просив відмовити в його задоволенні з підстав, наведених у відзиві та письмових поясненнях. Крім того наголосив, що у зв'язку з подачею ним у жовтні 2017 року до КПТМ «Бориспільтепломережа» пакету документів, він рахується як тимчасово відсутня особа, а тому на нього не нараховуються платежі. Відтак, вимоги позивача в цій частині є безпідставними. Суд, заслухавши надані сторонами пояснення в обгрунтування вимог чи заперечень, дослідивши повно та всебічно матеріали справи та наявні в ній докази, прийшов висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Відповідно ч. 1 ст. 4 та ч. 1 ст. 5 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановле-ному цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Статтею 2 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» визначено, що суд, здійснюючи правосуддя на засадах верховенства права, забезпечує кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України. Пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Законом України від 17 липня 1997 року за № 475/97-ВР передбачено, що кожен має право на справедливий розгляд його справи судом. Частинами 3, 4 ст. 12 ЦПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов'язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Судом встановлено, що сторони з 05 лютого 2000 року перебували у зареєстрованому шлюбі, який на підставі рішення Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 20 липня 2016 року розірвано. Дане судове рішення набрало законної сили 02 серпня 2016 року (а.с.9). Від шлюбу у сторін народився сина [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження виданого 15 лютого 2012 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Романівського районного управління юстиції Житомирської області (а.с 13). Позивачу, відповідачу та їх неповнолітньому сину на праві приватної спільної часткової власності в рівних частках, по 1/3 частці кожному, належить кімната [ADDRESS] загальною та житловою площею 17,5 кв.м. Наведене підтверджується свідоцтвом про право власності на нерухоме майно № 10849 виданого 10 грудня 2009 року Виконавчим комітетом Бориспільської міської ради на підставі розпорядження Бориспільського міського голови за №10749 та Витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно № 24888153 виданого 23 грудня 2009 року Комунальним підприємством «Бориспільське бюро технічної інвентаризації» (а.с.14, 15). Житловий будинок, розташований за адресою [ADDRESS] належить Об'єднанню співвласників багатоквартирного будинку «Світла оселя» (далі по тексту - ОСББ «Світла оселя») на підставі свідоцтва № 537989, серії А00 про державну реєстрацію від 25 лютого 2010 року та налічує 30 житлових кімнат. Наведене підтверджується довідкою ОСББ від 14 травня 2018 року за № 5 (а.с. 7-8). Даною довідкою підтверджено, що загальна площа кімнати [NUMBER] становить 25,7 кв.м, житлова 17,5 кв.м., на якій зареєстровано три особи: позивач, відповідач та їх син [PERSON]. Відповідно прийнятого 01 березня 2010 року рішення загальних зборів мешканців ОСББ «світла оселя» нарахування плати за отримання комунальних послуг, а саме: електроенергію, природний газ, воду та водовідведення здійснюється на фактичну кількість проживаючих осіб протягом місяця; решта послуг, таких як утримання будинку, теплопостачання, вивіз сміття, нараховується на загальну площу, що належить відповідним мешканцям. Крім того, зазначено, що мешканці ОСББ «Світла оселя» здійснюють оплату праці Голови правління з податками на банківські послуги за свої власні кошти, нарахування їх проводиться на кількість зареєстрованих житлових кімнат. На підставі заяви [PERSON] нарахування оплати за електроенергію, природний газ, воду та водовідведення здійснюються на фактичну кількість проживаючих осіб протягом поточного місяця. Так, у період з 01 квітня 2017 року по 01 травня 2018 року оплата нараховувалась на двох осіб. 25 грудня 2017 року [PERSON] подав до ОСББ «Світла оселя» заяву про нарахування оплати за вказані вище послуги окремо з 01 грудня 2017 року. До даної заяви оплату всіх послуг здійснювала [PERSON] У період з 01 квітня по 30 листопада 2017 року нараховано плату, за які [PERSON] сплачено кошти на загальну суму 1731 грн. 18 коп., а саме : за електроенергію - 201 грн. 60 коп., утримання будинку 411 грн. 36 коп., вивіз сміття 128 грн. 70 коп., заробітна плата Голови правління 976 грн. 08 коп., послуги банку 13 грн. 44 коп.. 1/3 частина вартості з наданих послуг за вищевказаний період становить 577 грн. 06 коп. (а.с. 7-8). Сторони в судовому засіданні не заперечували наведених вище обставин та підтвердили їх, що в силу вимог ч. 1 ст. 82 ЦПК України не підлягає доказуванню. Також встановлено, що 22 травня 2018 року відповідач перерахував на ім'я позивача в рахунок сплати в порядку регресу комунальних послуг грошові кошти в розмірі 577 грн. 06 коп. Наведене підтверджується платіжними документами, наявними на а.с. 61. В свою чергу позивач підтвердила отримання нею цих коштів в рахунок сплати 1/3 частини понесених витрат за послуги, надані ОСББ «Світла оселя» за період з 01 квітня по 30 листопада 2017 року. У зв'язку з цим, вимоги [PERSON] про стягнення з відповідача на її користь боргу в розмірі 577 грн. 06 коп. не підлягають задоволенню, оскільки на момент судового розгляду, вже сплачені їй [PERSON]. Також судом встановлено, що підставі Договору № 335 від 09 лютого2015 року про надання послуг з централізованого опалення та підігріву води для централізованого постачання гарячої води, укладеного між КПТМ «Бориспільтепломережа» та позивачем [PERSON] КПТМ «Бориспільтепломережа» надає послуги з централізованого теплопостачання за місцем знаходження належної сторонам на праві спільної часткової власності кімнати в гуртожитку (а.с. 21-24). Відповідно ст. 322 Цивільного кодексу України власник зобов'язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно ст. 360 Цивільного кодексу України співвласник відповідно до своєї частки у праві спільної часткової власності зобов'язаний брати участь у витратах на управління, утримання та збереження спільного майна, у сплаті податків, зборів (обов'язкових платежів), а також нести відповідальність перед третіми особами за зобов'язаннями, пов'язаними із спільним майном. В ч. 1 ст. 544 Цивільного кодексу зазначено, що боржник, який виконав солідарний обов'язок, має право на зворотну вимогу (регрес) до кожного з решти солідарних боржників у рівній частці, якщо інше не встановлено договором або законом, за вирахуванням частки, яка припадає на нього. У п.6 ч.1 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач має право: на несплату вартості житлово-комунальних послуг за період тимчасової відсутності спожива-ча та/або членів його сім'ї при відповідному документальному оформленні. Відповідно підпункту 1 п. 29 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої воді в водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 року № 630 споживач має право на зменшення розміру плати у разі: тимчасової відсутності споживача та/або членів його сім'ї на підставі письмової заяви споживача та офіційного документа, що підтверджує його/їх відсутність (довідка з місця тимчасового проживання, роботи, лікування, навчання, проходження військової служби, відбування покарання). Згідно довідки КПТМ «Бориспільтепломережа» від 11 травня 2018 року по абоненту ОР за № 15381 за період з 01 квітня 2017 року по 01 квітня 2018 року за надані сплачено 5000 грн. 00 коп. Кількість проживаючих вказано 3 особи, з яких одна рахується тимчасово відсутньою (а.с. 20). Проте, в даній довідці не вказано відомості щодо періоду, з якого відповідач вважається тимчасово відсутнім споживачем. Та обставина, що позивачем сплачувались її особисті кошти за надані послуги з централізованого теплопостачання у період з 01 квітня 2017 року по 01 квітня 2018 року, відповідач визнає та не спростовує. Згідно ч. 1 ст. 81, 89 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Під час судового розгляду відповідач зазначив, що в жовтні 2017 року він звернувся до КПТМ «Бориспільтепломережа» з заявою та відповідним пакетом документів, на підставі якого його визнано тимчасово відсутнім та у зв'язку з цим на нього не здійснюється нарахування плати за послуги з централізованого теплопостачання. Разом з тим, всупереч вимог ст. 12, 81, 89 ЦПК України сторонами не надано суду жодних доказів на підтвердження звернення відповідача до КПТМ саме у цей період та доказів визнання його тимчасово відсутнім споживачем саме з жовтня 2017 року. Наведене не дає суду можливості встановити з якого саме періоду [PERSON] на підставі п.6 ч.1 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» та підпункту 1 п. 29 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої воді в водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 року за № 630 вважається тимчасово відсутнім споживачем та може не сплачувати вартість наданих послуг за період своєї тимчасової відсутності. В свою чергу суд неодноразово роз'яснював [PERSON] право на звернення до суду з клопотання про витребування доказів або з клопотанням про приєднання до матеріалів справи доказів, яким останній не скористався. Зважаючи на вказане, вимоги позивача про стягнення з відповідача 1/3 частини сплаченої вартості послуг з централізованого теплопостачання за період з 01 квітня 2017 року по 01 квітня 2018 року в розмірі 1666 грн. 67 коп. підлягають задоволенню. Частинами 1, 2 ст. 141 ЦПК України передбачено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов'язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. При подачі позову до суду [PERSON] сплатила судовий збір в розмірі 704 грн. 80 коп., що підтверджується квитанцією про сплату № 57013 від 20 червня 2018 року (а.с. 1). Позовні вимоги задоволено на 74 % (1666,67 / (2243,73 / 100)), у зв'язку з чим з [PERSON] на користь [PERSON] слід стягнути судові витрати у розмірі 521 грн. 55 коп. ((704,80/ 100) х 74%). На підставі наведеного та

Outcome: partial