Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-10 00:00:00

20 квітня 2017 року [PERSON] звернулася до суду із зазначеним позовом, в якому вказувала, що вона перебувала у фактичних шлюбних відносинах з відповідачем [PERSON] Від даних стосунків у них народилась одна дитина: син [PERSON] (01.12.2015 р.н.). Відповідач проживає окремо від дитини, матеріальної допомоги не надає, хоча має на це змогу. У зв'язку з цим позивачка просила стягнути з відповідача аліменти на утримання малолітньої дитини в розмірі 800 грн. щомісячно, починаючи з дня подання позову. В судове засідання позивачка не зявилась, однак надала письмову заяву, в якій позовні вимоги підтримала, обставини справи підтвердила. Проти розгляду справи в заочному порядку не заперечувала. В судове засідання відповідач не з'явився, однак надав письмову заяву в якій просив слухати справу у його відсутність, проти позову не заперечував. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України в разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову, оскільки визнання позову відповідачем не суперечить закону, не порушує прав та інтересів інших осіб. Дослідивши наявні в справі матеріали, суд приходить до висновку про достатність підстав для задоволення позову [PERSON] Судом встановлено, що між позивачкою та відповідачем склалися сімейні правовідносини щодо утримання дитини, які врегульовані Сімейним кодексом України. Згідно з вимогами ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обовязки щодо утримання дитини, розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обовязків щодо дитини. Відповідно ст. 180 СК України, батьки повинні утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Частиною 3 ст. 181 СК України передбачено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Сімейним кодексом України, а саме в ч. 1 ст. 182, також визначено, які обставини враховуються судом при визначенні розміру аліментів, серед яких: стан здоровя та матеріальне становище дитини; стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Під час судового слідства встановлено, що дійсно 01.12.2015 року народився [PERSON] (свідоцтво про народження, видане виконкомом Веряцької сільської ради Виноградівського району Закарпатської області від 06.04.2016 року серія 1-ФМ №346601 (а.с.3)). Батьками дитини записані [PERSON] та [PERSON]. Дитина, на яку стягуються аліменти, проживає разом з позивачкою та перебуває на її утриманні, що підтверджується довідкою виконкому Веряцької сільської ради Виноградівського району Закарпатської області №02-17 від 03.04.2017 р. (а.с.4). Враховуючи вказані обставини суд приходить до висновку про необхідність призначення аліментів на утримання сина [PERSON] відповідно до ст. 184 СК України з визначенням їх розміру у твердій грошовій сумі із заробітку батька. При визначенні розміру аліментів судом враховані положення ч. 2 ст. 182 СК України щодо мінімального розміру аліментів на одну дитину, згідно якого такий розмір не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідно віку. Так, згідно ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2017 рік» від 21.12.2016 року №1801-VІІІ, з 1 січня 2017 року прожитковий мінімум на дітей віком до 6 років становить 1355 грн., 30 відсотків від якого становить суму в розмірі 406 грн. 50 коп., а на дітей віком від 6 до 18 років становить 1689 грн., 30 відсотків від якого становить суму в розмірі 506 грн. 70 коп. Інших обставин, які мали б істотне значення для визначення розміру аліментів на утримання малолітньої дитини судом не встановлено. Про них не зазначили і сторони в справі. У зв'язку з наведеним вище суд вважає, що розмір аліментів на утримання малолітньої дитини а саме: сина [PERSON], [INFO] слід визначити в розмірі 800 грн. із доходів [PERSON] щомісячно з моменту подання позовної заяви до досягнення дитиною повноліття. Приймаючи таке рішення суд виходив із встановленого законом прожиткового мінімуму на дитину певного віку та того, що батьки в рівній мірі повинні забезпечувати необхідні умови для існування дитини. Судові витрати в справі, а саме суму судового збору в розмірі 640 грн. 00 коп., які підлягають покладенню на відповідача, відповідно до ч.1, 3 ст.88 ЦПК України, - слід стягнути з [PERSON] на користь держави, оскільки позивачка звільнена від їх оплати. При цьому розмір судового збору визначений судом на підставі Закону України «Про судовий збір» від 08.07.2011 року №3674-VI. Відповідно до вимог п.1 ч.1 ст.367 ЦПК України суд зобовязаний допустити негайне виконання рішення про стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць. При цьому судом враховано вимоги ч.1 ст.191 СК України, згідно якої аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову. На підставі викладеного,

Outcome: approved