Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-17 00:00:00

20.10.2017 року [PERSON] звернулася до суду із позовом до приватного підприємця [PERSON], третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, - Відділ у Розівському районі Головного управління Держгеокадастру у Запорізькій області, про розірвання договору оренди землі та стягнення орендної плати. В подальшому [PERSON] змінила свої позовні вимоги і просила визнати договір оренді землі припиненим, та за її заявою було замінено третю особу, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, - на Головне управління Держгеокадастру у Запорізькій області. В обґрунтування свого позову [PERSON] зазначала, що 19.03.2009 року вона з приватним підприємцем [PERSON] уклала договір оренди земельної ділянки (надалі Договір), який було зареєстровано у Розівському відділі Запорізької регіональної філії ДП «Центр державного земельного кадастру», про що у Державному реєстрі земель вчинено запис від 05.10.2009 року за № 040927900116. Відповідач протягом останніх трьох років припинив підприємницьку діяльність та згідно рішення Господарського суду Запорізької області від 13.12.2013 року визнаний банкротом. Таким чином, оскільки відповідно до ст. 31 Закону України «Про оренду землі» та п. 37 Договору, однією із підстав припинення договору оренди землі є ліквідація особи орендаря, позивач просила визнати договір оренди землі, укладений 19.03.2009 року, між нею та приватним підприємцем [PERSON], який зареєстрований у Розівському відділі Запорізької регіональної філії ДП «Центр державного земельного кадастру», про що у Державному реєстрі земель вчинено запис від 05.10.2009 року за № 040927900116, припиненим. Ухвалою Розівського районного суду Запорізької області від 06.11.2017 року у вказаній справі було відкрито провадження у справі. 15.12.2017 року набув чинності Закон України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» № 2147-VIII від 03.10.2017 року. Відповідно до п.п. 9 п. 1 Розділу ХІІІ Перехідних положень ЦПК України в новій редакції, справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу. В судовому засідання [PERSON] підтримали свої позовні вимоги і просила визнати договір оренди землі укладений 19.03.2009 року, між нею та приватним підприємцем [PERSON], припиненим. Відповідач [PERSON], будучи належним чином повідомлений про час, дату та місце розгляду справи, в судове засідання не зявився без повідомлення (поважних)\~ причин, відзив не подав. Вимогами ч. 4 ст. 223 ЦПК України, передбачено, що у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). За згодою позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, Головного управління Держгеокадастру у Запорізькій області, будучи належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи в судове засідання не зявився. Крім того, подав до суду клопотання про розгляд справи у його відсутність. Враховуючи наведене, та вимоги ч. 3 ст. 211 ЦПК України, суд вважає можливим судовий розгляд даної справи здійснити за відсутності представника третьої особи. Заслухавши позивача, перевіривши докази, які містяться в матеріалах справи, суд доходить наступного висновку. Відповідно до положень статті 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обовязків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, повязаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Частиною 1 статті 13 ЦПК України встановлено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно до частини 1 статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до частини 1 статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Частинами 1, 2 статті 792 ЦК України встановлено, що за договором найму (оренди) земельної ділянки наймодавець зобов'язується передати наймачеві земельну ділянку на встановлений договором строк у володіння та користування за плату. Відносини щодо найму (оренди) земельної ділянки регулюються законом. Відповідно до частини 1 статті 93 Земельного кодексу України визначено, що право оренди земельної ділянки - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для провадження підприємницької та іншої діяльності. Згідно до частини 1 статті 51 ЦК України до підприємницької діяльності фізичних осіб застосовуються нормативно-правові акти, що регулюють підприємницьку діяльність юридичних осіб, якщо інше не встановлено законом або не випливає із суті відносин. Цивільна правоздатність юридичної особи виникає з моменту її створення і припиняється з дня внесення до єдиного державного реєстру запису про її припинення (ч. 4 ст. 91 ЦК України). Статтею 31 Закону України «Про оренду землі» передбачено, що договір оренди землі припиняється в разі ліквідації юридичної особи-орендаря. Судом\~ встановлені наступні обставини справи та відповідні їм правовідносини. 19.03.2009 року між [PERSON] та приватним підприємцем [PERSON] укладено договір оренди земельної ділянки загальною площею 7,2003 га, у тому числі рілля 7,2003 га, яка належить [PERSON] на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії ІІ-ЗП № 045539, виданого згідно рішення Карла-Лібкнехтівської сільської ради від 16 березня 2001 року № 3, зареєстрованого в Книзі реєстрації державних актів на право приватної власності на землю від 6 липня 2001 року № 124, кадастровий номер 2324981800:01:004:0055, який зареєстрований у Розівському відділі Запорізької регіональної філії ДП «Центр державного земельного кадастру», про що у Державному реєстрі земель вчинено запис від 05.10.2009 року за № 040927900116. Згідно до Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іншого речового права, до вказаного реєстру 06.09.2017 року за № 22267585, внесено дані про реєстрацію спірного договору оренди землі (а.с. 22). Пунктом 37 Договору передбачено, що дія договору припиняється у разі ліквідації юридичної особи орендаря (а.с. 8). Згідно до Витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, відповідач припинив свою підприємницьку діяльність на підставі рішення Господарського суду Запорізької області від 13.12.2013 року, про що 24.12.2013 року до вказаного реєстру внесено відповідні дані (а.с. 82-85). Відповідач [PERSON] відзив на позов не подав, чим не скористався своїми процесуальними правами, передбаченими ст. 12 ЦПК України. Таким чином, з огляду на зазначене, та відсутність у позивача можливості вирішити зазначений спір у позасудовому порядку, суд доходить висновку, що позовні вимоги [PERSON] є обґрунтованими, та такими, що підлягають задоволенню. Питання про розподіл судових витрат позивачем не порушувалось.

Outcome: approved