Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-12 00:00:00

21.12.2016 року представник позивача звернулась до суду з позовом, в якому просить суд визнати за позивачем право власності в порядку спадкування за законом на житловий будинок з господарськими будівлями, що знаходяться за адресою: Бригадирівка, вул.Центральна,1, Козельщинського району, Полтавської області. Позовна заява обґрунтована тим, що 4 грудня 2012 року, помер дід позивача - [PERSON]. Після сметрі [PERSON] залишилось спадкове майно, а саме житловий будинок з господарськими будівлями, що знаходиться за адресою: с.Бригадирівка, вул.Центральна,1. У встановлений законом терміном позивач звернулась до Козельщинської державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини. Інший спадкоємець за законом, син померлого [PERSON], від спадщини відмовився, спадкове майно є особистою власністю померлого, пережившого з подружжя не має, інших спадкоємців передбачених ст.1261 та ст.1241 ЦК України не має. Однак, Козельщинська державна нотаріальна контора повідомила про неможливість видачі свідоцтва про право на спадщину у звязку відсутністю правовстановлюючих документів на житловий будинок. Позивач, належним чином повідомлена про час та місце судового розгляду, у судове засідання не з`явилась, заяв та клопотань до суду не подавала. Представник позивача, належним чином повідомлена про час та місце судового розгляду, у судове засідання не з`явилась, надала суду заяву з проханням розглянути справу за її відсутності, позовні вимоги підтримує. Відповідач, належним чином повідомлений про час та місце судового розгляду, у судове засідання не з`явився, надав суду заяву з проханням розглянути справу за його відсутності, не заперечує проти задоволення позовних вимог. Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, Козельщинська державна нотаріальна контора, належним чином повідомлена про час та місце судового засідання, у судове засідання представника не забезпечила, надала заяву про розгляд справи без участі її представника. Відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що визнання позову відповідачем не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, а позовна заява підлягає задоволенню виходячи з наступного. 14.12.2012 року помер [PERSON] (а.с.14). 28.06.1976 року померла [PERSON], яка є дочкою померлого [PERSON] (а.с.11, 12). Позивач є дочкою померлої [PERSON], тобто онукою померлого [PERSON] (а.с.9, 10). За життя померлий [PERSON] мав на праві власності будинок №1 по вул.Центральна, село Бригадирівка, який належав його матері, що підтверджується погосподарськими книгами Бригадирівської сільської ради за 1955, 1956, 1957 роки, особовий рахунок №199 (а.с.69). Згідно з витягом з господарської книги № 2 на 2011 2015 роки від 14.12.2016 року головою вказаного домогосподарства був [PERSON], [INFO], помер 14.12.2012 року. Проживав один. Інших співмешканців домогосподарства не було (а.с.21) Право власності на домоволодіння в КП «Кременчуцьке міжміське бюро технічної інвентаризації Полтавської обласної ради» не реєструвалось (а.с.23). Відповідно до Технічного паспорту, Звіту про оцінку майна склад домогосподарства за адресою: Полтавська область, Козельщинський район, с.Бригадирівка, вул.Центральна, буд.1 складають будівлі та споруди 1956 - 1980 років побудови, загальною ринковою вартістю 32300 грн (а.с.24-26, 70-94). Згідно витягу із Спадкового реєстру за померлим [PERSON] заповітів не зареєстровано (а.с.57). Таким чином, право на спадкування одержують відповідно до ст.ст.1223, 1261 ЦК України спадкоємці за законом першої черги, якою є позивач в силу ст.1266 ЦК України. Відповідно до ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. 05.06.2013 року, тобто у строк, передбачений ст. 1270 ЦК України, позивач звернулась до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини (а.с.15). Таким чином, позивач прийняла спадщину. Згідно витягу із Спадкового реєстру заведено спадкову справу за № 11/2013 року після померлого [PERSON] (а.с.56 57). Інший спадкоємець за законом, син померлого, [PERSON], 23.01.2013 року відмовився від належної йому частки спадщини на користь позивача (а.с.17). Відповідно до ч.3 ст.1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Відповідно до довідки Оленівської сільської ради [PERSON] проживав один, інших осіб не зареєстровано (а.с.44). Таким чином, позивач є єдиною спадкоємицею, що прийняла спадщину. 11.11.2016 року позивач звернулась до Козельщинської державної нотаріальної контори з заявою про видачу свідоцтва про на спадщину за законом (а.с.16). 11.11.2016 року нотаріусом видано позивачу свідоцтво про право на спадщину на земельну ділянку площею, надану для будівництва і обслуговування спірного житлового будинку (а.с.29). В той же час, 11.11.2016 року постановою державного нотаріуса Козельщинської державної нотаріальної контори відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок у звязку із відсутністю документа, який засвідчує право власності [PERSON] на цей житловий будинок (а.с.18). Відповідно до ч.5 ст.1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно до ч.2 ст.1220 ЦК України часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою. Відповідно до ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, ратифікованих Законом України №475/97-ВР від 17.07.1997 року, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Відповідно до ст.41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Відповідно до ч.2 ст.16 ЦК України способом захисту цивільного права може бути визнання права. Таким чином, є законні підстави для визнання права власності позивача на спірний житловий будинок з господарськими будівлями. На підставі викладеного,

Outcome: approved