Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-10 00:00:00

20 липня 2020 року [PERSON] , в особі представника [PERSON] звернувся з позовом до суду до відповідача [PERSON] , третя особа Бердянський міськрайонний відділ ДВС Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції України про звільнення від сплати аліментів. Свої вимоги мотивує тим, що він та відповідачка є батьками сина: [PERSON] , [INFO] . Рішенням Бердянського міськрайонного суду від 08.04.2019 року шлюб між ним та відповідачкою розірваний. Рішенням Бердянського міськрайонного суду від 09.04.2020 року місцем проживання малолітньої дитини [PERSON] визначено разом з батьком [PERSON] за місцем його фактичного проживання. Судовим наказом Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 05.03.2019 року було видано судовий наказ про стягнення з позивача на користь відповідача аліменти на утримання дитини [PERSON] у твердій грошовій сумі в розмірі 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісяця, починаючи стягнення з 01.03.2019 року до досягнення дитиною повноліття. Позивач стверджує, що син постійно проживає з ним, що підтверджується наданими суду письмовими доказами: актом обстеження умов проживання від 08.05.2019 року, довідкою з дошкільного навчального закладу №25 «Ромашка», довідкою з учбового центру, які підтверджують проживання малолітнього сина з ним та знаходження сина на його утриманні. В зв`язку з цим просив звільнити його від сплати аліментів на утримання сина, а також просив звільнити від стягнення заборгованості по аліментам. В судове засідання позивач не з`явився, повідомлений належним чином про час та місце слухання справи у відповідності до ст.128 ЦПК України. Представник позивача адвокат Амельченко М.Д. подав суду письмову заяву про розгляд справи за його відсутності, на задоволенні позовних вимог наполягає. Відповідач в судове засідання не з`явилася з невідомих суду причин, про час і місце розгляду справи була повідомлена у відповідності до вимог ст.128 ЦПК України. За таких обставин суд проводить розгляд справи у відсутності сторін без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу за правилами ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає можливим розглянути справу, в порядку, передбаченому гл. 11 ЦПК України, у відсутність відповідача, який згідно ст. 128 ЦПК України повідомлений про день та час розгляду справи належним чином та провести заочний розгляд справи. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Позивач [PERSON] та відповідачка [PERSON] знаходились в зареєстрованому шлюбі з 19.11.2011 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану по м.Бердянську Бердянського міськрайонного міськрайонного управління юстиції у Запорізькій області серії [NUMBER] від 19.11.2011 року, актова запис № 749 ( а.с.7). У відповідності із свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану по м.Бердянську Бердянського міськрайонного управління юстиції у Запорізькій області серії, актова запис №611, сторони є батьками малолітнього сина [PERSON] , [INFO] (а.с.8). Судовим наказом Бердянського міськрайонного суду від 05.04.2019 року стягнуто з [PERSON] , [INFO] , на користь [PERSON] , [INFO] , аліменти на утримання дитини [PERSON] ча, [INFO] , у твердій грошовій сумі в розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісяця, починаючи стягнення з 01.03.2019 року до досягнення дитиною повноліття. Заочним рішенням Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 09 квітня 2020 року по справі № 310/3711/19 визначено місце проживання малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , уродженця м.Бердянськ Запорізької області разом з батьком [PERSON] , [INFO] за місцем його фактичного проживання: [ADDRESS] (а.с.18-21). Судом встановлено, що син сторін постійно проживає з батьком в м. Бердянську. Це підтверджується актом обстеження умов проживання від 28.08.2019 року, де зазначено, що дитина проживає разом з батьком (а.с.12), актом обстеження умов від 08.05.2019 року, згідно якого малолітня дитина [PERSON] мешкає разом з батьком. Мати [PERSON] не проживає два місяця, сином не цікавиться (а.с.17), довідкою з дошкільного навчального закладу №25 «Ромашка» від 26.04.2019 року за №43, згідно якої дитина [PERSON] відвідує групу 6 року життя «Веселка», з дитячого садка забирає батько, за 2 роки мати бачили декілька разів (а.с.14), довідкою з учбового центру «СООL English», згідно якої батько дитини сплачує за гурток, а також приводить до вказаного гуртка свого сина [PERSON] (а.с.16). Відповідно до акту від 15.07.2019 року малолітня дитина [PERSON] мешкає за адресою: [ADDRESS] разом з батьком, мати [PERSON] за вказаною адресою не проживає, сусіди її не бачать з квітня 2019 року, вихованням дитини повністю займається батько [PERSON] (а.с.15) Згідно ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до частин 1, 2 статті 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована постановою Верховної Ради України № 789-ХІІ від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Стаття 179 СК України передбачає, що аліменти, одержані на дитину, є власністю дитини. Той із батьків або інших законних представників дитини, на ім`я якого виплачуються аліменти, розпоряджається аліментами виключно за цільовим призначенням в інтересах дитини. Неповнолітня дитина має право брати участь у розпорядженні аліментами, одержаними на її утримання. Згідно ч.1 ст.192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Відповідно до ст.273 СК України якщо матеріальний або сімейний стан особи, яка сплачує аліменти, чи особи, яка їх одержує, змінився, суд може за позовом будь-кого з них змінити встановлений розмір аліментів або звільнити від їх сплати. Суд може звільнити від сплати аліментів осіб, зазначених у статтях 267-271 цього Кодексу, за наявності інших обставин, що мають істотне значення. Відтак, з урахуванням предмета даного спору (припинення стягнення аліментів на утримання дитини), однією з обставин, яка підлягає доказуванню у справі, є те, з ким саме з батьків проживає дитина на час звернення до суду з позовом і розгляду справи судом та ухвалення рішення по справі, зокрема з одержувачем аліментів чи з їх платником. З наданих доказів суд встановив, що малолітній син позивача та відповідачки [PERSON] , [INFO] , не проживає з матір?ю, на користь якої були стягнуті аліменти з позивача - батька дитини, і що вказана дитина постійно проживає з позивачем, батьком і платником аліментів, і знаходиться на його утриманні. Враховуючи встановлені судом обставини, а саме те, що неповнолітня дитина проживає з батьком, тобто змінився сімейний стан особи, і виникли суттєві обставини, що змінюють перерозподіл прав та обов`язків батьків дитини між собою, враховуючи, що дитина не проживає з стягувачем аліментів, і тому у неї припинилось право на отримання аліментів, що призначені на утримання дитини і стягуються на її користь, а також враховуючи, що дитина проживає з платником аліментів і у зв`язку з цим відпали підстави для стягнення з нього аліментів на утримання цієї дитини на користь матері, яка проживає окремо від дитини. При таких обставинах суд вважає необхідним захистити порушене право позивача і припинити стягнення аліментів з нього на користь відповідача. Відповідно до ч. 2 ст. 197 СК України за позовом платника аліментів суд може повністю або частково звільнити його від сплати заборгованості за аліментами, якщо вона виникла у зв`язку з його тяжкою хворобою або іншою обставиною, що має істотне значення. За матеріалами справи вбачається, що його малолітня дитина син [PERSON] постійно проживає з ним і перебуває на його утриманні. При цьому суд приймає до уваги, що відповідачка на час звернення до Бердянського міськрайонного суду про видачу судового наказу про стягнення аліментів достовірно знала про те, що її малолітня дитина з нею не проживає. Враховуючи те, що сімейний стан платника аліментів та особи, що їх одержує, змінився, дитина проживає разом з батьком, суд вважає за необхідне захистити порушене право позивача шляхом припинення примусового стягнення аліментів на дитину, адже стягнення аліментів з того з батьків, з ким постійно проживає дитина, не відповідає вимогам ч. 2 ст. 181 СК України, а також звільнити позивача від стягнення заборгованості по аліментам на користь відповідача, оскільки весь час нарахування заборгованості по аліментам, малолітній [PERSON] мешкав постійно зі своїм батько, позивачем по справі. При цьому, суд враховує, що відповідно до ст. 18 Конвенції про права дитини, що була ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789-XII від 27.02.1991 року, Держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. За таких обставинах суд приймає до уваги, що позов [PERSON] , в особі представника [PERSON] до [PERSON] , третя особа Бердянський міськрайонний відділ ДВС Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції України про звільнення від сплати аліментів є обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved