overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-07 00:00:00

20 листопада 2017 року [PERSON] звернулася до суду з цим позовом, вказуючи, що [INFO] року померла її тітка [PERSON], після смерті якої відкрилася спадщина у виді земельної частки (паю) та іншого майна. У встановлений законом строк позивачка прийняла спадщину, що належала спадкодавцю, оскільки фактично вступила в користування, управління і володіння спадковим майном, однак вона не може отримати свідоцтво про право на спадщину. Позивач в судове засідання не з'явилася, подала заяву у якій справу просила розглянути у її відсутності, позовні вимоги підтримала в повному обсязі. Представник Старостинецької сільської ради до суду не з'явився також, подав заяву в якій позовні вимоги визнав в повному обсязі, проти їх задоволення не заперечував. З'ясувавши позицію сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з огляду на таке. У відповідності до ч. 4 ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд, за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову, якщо таке визнання не суперечить закону і не порушує права свободи чи інтереси інших осіб. Згідно з ч. 1 ст. 61 ЦПК України, обставини визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Беззаперечно встановлено, що померла [INFO] року [PERSON] (свідоцтво про смерть, а. с. 5) мала право на земельну частку (пай), розміром 2,84 в умовних кадастрових гектарах, яка перебувала у колективній власності КСП «Батьківщина» с. Ліщинці Погребищенського району Вінницької області. У встановлений законом строк позивачка прийняла спадщину, що належала спадкодавцю, оскільки фактично вступила в користування, управління і володіння спадковим майном, однак вона не може отримати свідоцтво про право на спадщину. Дані правовідносини у системному зв'язку регулюються: -п.1 ч.1 ст.549 ЦК України в редакції 1963 року, згідно з якою спадкоємець прийняв спадщину, якщо фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; -ч.1 ст. 1 Протоколу 1 Конвенції про захист прав і основоположних свобод, яка передбачає право на ефективне мирне володіння майном. Оскільки в судовому засіданні беззаперечно доведено, що [PERSON], яка померла [INFO] року (а.с. 5), мала право на земельну частку (пай), розміром 2,84 в умовних кадастрових гектарах, яка перебувала у колективній власності КСП «Батьківщина» с. Ліщинці Погребищенського району Вінницької області (а.с. 6); [PERSON] як спадкоємиця за законом у встановлений законом строк прийняла спадщину (а.с.9), що належала спадкодавцю, але не може отримати свідоцтво про право на спадщину, то з метою захисту майнових прав позивачки, необхідно визнати за нею право на цю земельну частку (пай).

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-16 00:00:00

20 листопада 2017 року [PERSON] звернулася до суду із позовом до [PERSON] про визнання таким, що втратив право на користування житлом, посилаючись на те, що їй на праві спільної часткової власності належить квартира [ADDRESS]. У зазначеній квартирі зареєстровано місце проживання [PERSON]. Відповідач у цій квартирі ніколи не проживав, фактичне місце проживання його не відоме. З огляду на викладене, позивач, зазначивши, що відповідач у квартирі не проживає понад один рік без поважних причин, просить визнати його таким, що втратив право на користування квартирою. Позивач подала до суду заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала в повному обсязі, у випадку неявки відповідача не заперечила, щодо заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, хоча про час та місце розгляду справи був повідомлений в установленому законом порядку. Третя особа [PERSON] в судове засідання не зявився, хоча був належним чином повідомлений про час та місце судового засіданні. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Як встановлено в судовому засіданні власниками квартири [ADDRESS] в рівних частках є [PERSON] та [PERSON]. Зазначені обставини підтверджуються копією свідоцтва про право власності на житло від 23 жовтня 2007 року. У зазначеній квартирі з 14 жовтня 2014 року зареєстровано місце проживання відповідача [PERSON], [INFO]. Однак відповідно до акту від 14 листопада 2017 року [PERSON] у квартирі [ADDRESS] з часу реєстрації не проживає, відповідні обставини також підтвердив і допитаний в судовому засіданні свідок [PERSON], яка зазначила, що неодноразово відвідуючи [PERSON] за місцем проживання останньої ніколи не бачила та сторонніх людей чи їхніх речей, одну кімнату у квартирі займає позивач, а іншу [PERSON] В силу ч.1 ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що в силу ч.2 ст. 405 ЦК України, відповідач втратив право на користування цим житлом оскільки відсутній без поважних причин понад один рік, а іншого не встановлено домовленістю між ними і власником житла або законом. Факт реєстрації відповідача у квартирі [ADDRESS] перешкоджає позивачу оформити субсидію, у звязку із чим вона несе надмірні витрати по утриманню житла. Судові витрати по справі становлять 880 грн., та складаються з судового збору в сумі 640 грн. та 240 грн. витрат за публікацію оголошення про виклик відповідача в судове засідання, які відповідно до ст.141 ЦПК України слід стягнути з [PERSON] на користь позивача [PERSON]

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-12 00:00:00

20 листопада 2017 року [PERSON] звернулася до суду із позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що з 16 вересня 2009 року сторони перебувають у шлюбі, мають спільну дочку [PERSON], [INFO]. На обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначив, що спільне життя не склалось через відсутність взаєморозуміння, несумісність характерів, внаслідок чого сторони припинили спільне проживання з 15 серпня 2016 року. З огляду на викладене, позивач просить її вимоги задовольнити в повному обсязі. . Позивач подала до суду заяву, в якій просить справу розглянути за її відсутності, позовні вимоги підтримала в повному обсязі. Відповідач подав до суду заяву про розгляд справи без його участі, позов визнав та просив строк на примирення не надавати. Суд, дослідивши матеріали справи вважає, що позов підлягає задоволенню, з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебувають в зареєстрованому шлюбі з 16 вересня 2009 року, мають спільну дочку [PERSON], [INFO]. Дані факти підтверджуються: свідоцтвом про одруження та свідоцтвом про народження дитини. Сторони припинили шлюбні відносини внаслідок відсутності взаєморозуміння, спільного господарства не ведуть, примирення між подружжям є неможливим, оскільки обидві сторони наполягають на розірванні шлюбу, за таких обставин по справі суд приходить до висновку, що сімя сторін розпалась і зберегти її неможливо, а подальше спільне життя сторін та збереження шлюбу суперечить їх інтересам.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-04 00:00:00

20 листопада 2017 року [PERSON] звернулася з позовом, в якому просить суд постановити рішення, яким розірвати шлюб, укладений між нею та [PERSON], зареєстрований 06 серпня 2013 року у Франківському відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Львівського міського управління юстиції, про що зроблено актовий запис № 445. В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що 06 серпня 2013 року одружилася з відповідачем. Від шлюбу у сторін народився син [PERSON] [INFO] Спільне життя у позивачки з відповідачем не склалося внаслідок відсутності взаєморозуміння і відмінності поглядів на шлюб та сім'ю. Шлюбні відносини на даний момент між сторонами припинені, спільне господарство не ведеться, подальше спільне життя і збереження сімї вважає неможливим. У звязку із наведеним звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу. Позивачка у судовому засіданні позов підтримала, покликаючись на обставини, викладені в позовній заяві, просила позов задовольнити. Відповідач у судовому засіданні позов визнав, просив суд розірвати шлюб між ним та позивачкою. Заслухавши пояснення учасників судового процесу, зясувавши дійсні обставини справи, права та обовязки сторін, перевіривши зібрані по справі матеріали, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення, з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що 06 серпня 2013 року між позивачкою та відповідачем укладено шлюб, зареєстрований у Франківському відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Львівського міського управління юстиції, про що зроблено актовий запис № 445. Від шлюбу у сторін народився син [PERSON] [INFO] Спільне життя у позивачки з відповідачем не склалося внаслідок відсутності взаєморозуміння і відмінності поглядів на шлюб та сім'ю. Шлюбні відносини на даний момент між сторонами припинені, спільне господарство не ведеться, подальше спільне життя і збереження сімї є неможливим. Згідно ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхньої дитини, що мають істотне значення для справи. Виходячи із наведеного судом встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження сімї суперечить інтересам як позивача, так і відповідача, оскільки сторони втратили почуття любові та поваги один до одного, шлюб існує формально, тому його слід розірвати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-28 00:00:00

20 листопада 2017 року до суду від позивача надійшла заява про ухвалення додаткового рішення у даній справі, яким вирішити питання про розподіл судових витрат, понесених позивачем в звязку зі сплатою судового збору. У звязку з чим було призначено судове засідання щодо вирішення питання про ухвалення додаткового рішення у справі. Сторони в судове засідання не з'явилися, про час і місце слухання справи були належним чином повідомлені, про причину своєї неявки суду не повідомили. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. У відповідності до ч. 3 ст. 220 ЦПК України суд ухвалює додаткове рішення після розгляду питання в судовому засіданні з повідомленням сторін. Їх присутність не є обов'язковою. Судом встановлено, що позивачем при подачі позовної заяви було сплачено судовий збір у розмірі 1600,00 грн., що підтверджується платіжним дорученням № 384 від 23 червня 2017 року. 11 жовтня 2017 року судом ухвалено заочне рішення, яким визнано відповідача [PERSON] таким, що втратив право користування житловим приміщенням в [ADDRESS], м. Жовті Води в Дніпропетровській області (а.с.70-71). Разом з тим, питання про розподіл судових витрат судом не вирішено, а саме судового збору у розмірі 1600,00 грн. (а.с. 2). Пункт 4 частини 1 статті 220 ЦПК України передбачає, що суд, що ухвалив рішення, може за заявою осіб, які беруть участь у справі, чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Статтею 79 Цивільного процесуального кодексу України визначено перелік судових витрат, до яких частиною 1 зазначеної статті віднесено судовий збір. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України, у разі задоволення позовних вимог відшкодування судових витрат покладається на відповідача. Враховуючи викладене, суд вважає за необхідне ухвалити додаткове рішення щодо розподілу судових витрат, які підтверджені документально, стягнувши їх з відповідача на користь позивача. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-21 00:00:00

20 листопада 2017 року до суду із заявою звернулися заявники та просять розірвати шлюб, укладений між ними. Свою заяву обгрунтовують тим, що вони з 02.09.2012 року перебувають у шлюбі. Від шлюбу мають сина - [PERSON], [INFO]. Як зазначають заявники, спільне життя між ними не склалося у зв'язку з тим, що у них протилежні погляди на сімейне життя, вони переконалися, що є різними людьми і тому вирішили розірвати шлюб, оскільки подальше збереження шлюбу стало неможливим. Спільне життя сторони не ведуть та проживають окремо. Щодо утримання дитини сторони досягли згоди. В судовому засіданні заявники підтримали заявлені вимоги та просили їх задовольнити. Перевіряючи обставини справи судом встановлено, що сторони знаходяться у шлюбі з 02 вересня 2012 року, який зареєстрований Центральним відділом державної реєстрації шлюбів міста Києва з центральним розвитком сім'ї, про що в книзі реєстрації записів про одруження зроблено запис №2124. Від шлюбу мають неповнолітнього сина - [PERSON], [INFO]. Сторони разом не проживають, не ведуть спільне господарство, не підтримують сімейно-шлюбних стосунків з липня 2017 року. Спір щодо спільного майна відсутній, як зазначено в заяві. Крім цього, заявники надали до суду письмовий договір, що укладався між ними 21.01.2017 року щодо місця проживання їх неповнолітньої дитини, в якому зазначено з ким із них буде проживати дитина, яку участь у забезпеченні умов життя сина братиме той з батьків, хто буде проживати окремо, а також про умови здійснення ними права на особисте виховання дитини та її утримання. Приймаючи до уваги викладене, суд вважає неможливим подальше збереження сім'ї і приймає рішення про розірвання шлюбу.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-13 00:00:00

20 листопада 2017 року до суду подано цей позов. В позовній заяві вказано, що 11.03.2017 року померла її мати [PERSON]. Після її смерті відкрилась спадщина, що складається з земельної ділянки та іншого майна. Протягом шести місяців позивач до нотаріальної контори не зверталася, в звязку з важким матеріальним становищем, а відтак в теперішній час не має можливості прийняти спадщину померлої через пропуск вказаного строку. Позивач в судове засідання не зявилась, подала заяву в якій позовні вимоги підтримала та просила суд їх задовольнити. Представник Ширмівської сільської ради в судове засідання не зявився також, подав заяву у якій позовні вимоги визнав в повному обсязі, не заперечує проти їх задоволення. Зясувавши позицію сторін, дослідивши матеріали справи суд вважає, що позов підлягає задоволенню з таких міркувань. В судовому засіданні беззаперечно доведено, що позивач є спадкоємцем за заповітом після померлої 11.03.2017 року [PERSON], однак не подала у встановлений законом шестимісячний термін заяву про прийняття спадщини до нотаріальної контори через скрутне матеріальне становище, суд визнає поважною причиною пропуску строку на подання цієї заяви. Оскільки [PERSON] пропустила встановлений законом шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини з поважних причин, то з метою захисту майнових прав позивача, необхідно визначити їй додатковий строк, достатній для подання вказаної заяви до нотаріальної контори.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-18 00:00:00

20 листопада 2017 року позивач звернувся до суду з позовом, у якому просить розірвати шлюб з відповідачем, зареєстрований 30 серпня 2017 року, мотивуючи позов тим, що спільне життя з відповідачем не склалося і шлюбні відносини між ними припинені. Позивач у судове засідання не зявився, подав заяву, у якій просить справу розглянути без його участі, зазначивши, що позовні вимоги підтримує. Відповідач у судове засідання не зявилася, подала заяву про розгляд справи без її участі, вказавши, що позов визнає. У відповідності до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. У судовому засіданні встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 30 серпня 2017 року, актовий запис № 1680 (а/с 3). Від даного шлюбу дітей не мають. Подружні відносини подружжя припинило, спільне господарство не ведеться, подальше збереження шлюбу позивач вважає не можливим, оскільки це суперечить його інтересам. Відповідно до ч. 3 ст. 56 Сімейного кодексу України, кожен має право припинити шлюбні відносини. Згідно ч. 1 ст. 24 Сімейного кодексу України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Відповідно до ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. За таких умов суд вважає, що подальше збереження шлюбу між сторонами суперечитиме їхнім інтересам, а тому шлюб підлягає розірванню. Враховуючи викладене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-28 00:00:00

20 листопада 2017 року позивач звернулась до суду з цим позовом та просить розірвати шлюб між нею та відповідачем, мотивуючи свої вимоги тим, що подальше збереження шлюбу та сімї з відповідачем неможливе, так як в період подружнього життя між ними почали виникати конфлікти, причиною яких є несумісність характерів. У судове засідання позивач подала заяву про розгляд справи без її участі. Свої позовні вимоги підтримала та просила задовольнити, прізвище після розірвання шлюбу просила залишити «Малиш». У судове засідання відповідач надав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги визнав повністю. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 23 жовтня 2010 року у Наумівській сільській раді, Корюківського району Чернігівської області, актовий запис за №22, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії І-ЕЛ №056746 виданого 23.10.2010 року. Від спільного подружнього життя вони мають неповнолітню дитину, сина [PERSON], [INFO]. Під час перебування у зареєстрованому шлюбі між сторонами, почали виникати конфлікти, причиною яких є несумісність характерів. Подружжя неодноразово намагалось налагодити нормальне сімейне життя, але спроби давали результат тільки на незначний час. На даний час вони припинили сімейно-шлюбні відносини і ведення спільного господарства, проживають за різними адресами. Відповідно до вимог чинного сімейного законодавства України позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя. Суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства. Суд зясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу та інші обставини життя подружжя і постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам дітей, що мають істотне значення. За таких обставин, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що подальше збереження шлюбу та сімї неможливе, а тому позов є законним, обґрунтованим та підлягає задоволенню. Оскільки позов задовольняється, а позивач не просить стягнути судові витрати з відповідача, тому судовий збір сплачений позивачем при зверненні з позовом до суду, слід залишити за нею.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-12 00:00:00

20 листопада 2017 року позивач звернулася до суду із позовом до відповідача про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що з 13 липня 2012 року сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі, в якому народився син [PERSON], [INFO]. Свої вимоги [PERSON] обґрунтовує тим, що спільне життя з відповідачем не склалося внаслідок відсутності взаєморозуміння, що призвело до припинення шлюбних стосунків із [PERSON] З огляду на викладене просить суд розірвати шлюб. Позивач в судовому засіданні вимоги підтримала в повному обсязі, крім цього зазначила, що строк на примирення не надавати, оскільки збереження сімї є неможливим. Відповідач в судове засідання не зявився, будучи належним чином повідомленим про час і місце розгляду справи, заяви про розгляд справи без його участі не надсилав, про причини неявки суд не повідомив. Суд, із згоди позивача ухвалив заочний розгляд справи на підставі наявних у ній доказів відповідно до ст.224 ЦПК України. Заслухавши пояснення позивача та дослідивши матеріали справи суд вважає, що позов підлягає задоволенню, з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебувають в зареєстрованому шлюбі з 13 липня 2012 року, мають спільного сина [PERSON], [INFO]. Дані факти підтверджуються: свідоцтвом про одруження та свідоцтвом про народження дитини. Сторони припинили шлюбні відносини, внаслідок відсутності взаєморозуміння, спільного господарства не ведуть, примирення між подружжям є неможливим, оскільки позивач наполягає на розірванні шлюбу, за таких обставин по справі суд приходить до висновку, що сімя сторін розпалась і зберегти її неможливо, а подальше спільне життя сторін та збереження шлюбу суперечить їх інтересам.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-24 00:00:00

20 листопада 2017 року позивачка [PERSON] звернулася до суду з уточненим до початку розгляду справи по суті позовом про стягнення аліментів з [PERSON], посилаючись на те, що 23 січня 2011 року зареєструвала шлюб з відповідачем по справі. Від шлюбу у сторін народилася дочка - [PERSON], [INFO], яка проживає разом з позивачкою та перебуває на її утриманні. Позивачка працює, однак її заробітку не вистачає, щоб повністю забезпечити належний рівень життя доньки, а тому зазнає значних матеріальних труднощів, оскільки сама утримує дитину Відповідач здоровий, працездатний, офіційно працює, а тому має змогу платити аліменти, однак в добровільному порядку відмовляється це робити, а тому позивачка змушена звернутися до суду і просить стягнути з відповідача аліменти на свою користь на утримання дочки [PERSON], [INFO] в розмірі не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку щомісячно до досягнення дитиною повноліття. Позивачка [PERSON] в судове засідання не з'явилася, подала до суду заяву в просила проводити розгляд справи у її відсутності. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, однак подав до суду заяву в якій уточнений позов визнав повністю, згідний сплачувати аліменти на утримання дитини в розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, просив проводити розгляд справи у його відсутності. Суд, дослідивши матеріали справи та заяви сторін, вважає, що позов підлягає задоволенню, а розгляд справи слід провести в порядку ст.247 ЦПК України. Судом встановлено, що сторони з 23 січня 2011 року перебувають у зареєстрованому шлюбі, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб. Від спільного проживання мають дочку [PERSON], [INFO], яка проживає разом з позивачкою та знаходиться на її утриманні, що підтверджується копією свідоцтва про народження дитини та актом депутата Дунаєвецької міської ради від 10.11.2017 року. Відповідно до ст.180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно до ст.182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ст.191 Сімейного кодексу України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду з дня пред'явлення позову. Також відповідно до ст. 141 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь держави судовий збір у сумі 640,00 грн. Крім того, суд вважає за необхідне на підставі п.1 ч.1 ст. 430 ЦПК України допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів за один місяць.

Outcome: approved