Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-13 00:00:00

1. Щодо позову. 1.1. Відповідно до позовної заяви, з 05.01.2007р. позивач працювала на ТОВ «МІГ» на посаді головного бухгалтера. Позивач зазначає, що з вересня 2013р. відповідач припинив належним чином виплачувати заробітну плату, грошові кошти видавались частково та нерегулярно, а 09.12.2014р. вона звільнилась з займаної посади за власним бажанням на підставі ст.38 КЗпПУ. Також позивача зазначає, що на її неодноразові звернення щодо погашення заборгованості по заробітній платі, відповідач не відреагував, у звязку з чим за її заявою Дніпровським районним судом м.Херсона 25.06.2015р. було видано судовий наказ про стягнення нарахованої, але не виплаченої заробітної плати у розмірі 75404,67грн., яка виникла станом на 10.12.2014р. На підставі вищевикладеного, просила суд стягнути з ТОВ «МіГ» на її користь середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні у розмірі 43534,32грн., у тому числі податок з доходів фізичних осіб у розмірі 7157,23грн. та військовий збір у розмірі 653,02грн. 1.2. Ухвалою Дніпровського районного суду м.Херсона від 14.09.2015р. позовні вимоги [PERSON] в частині стягнення з ТОВ «МіГ» на її користь податок з доходів фізичних осіб у розмірі 7157,23грн. та військовий збір у розмірі 653,02грн. залишено без розгляду. 1.3. Позивач в судове засідання не зявилась, однак на адресу суду надала заяву про уточнення позовних вимог, в якій просила суд стягнути з ТОВ «МіГ» на її користь середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні в сумі 43534,32грн. за період з 10.12.2014р. по 22.07.2015р. Також просила справу розглянути без її участі, надала згоду на ухвалення заочного рішення. 2. Щодо позиції відповідача та пояснення інших осіб 2.1. Представник відповідача в судове засідання не зявився, однак надав на адресу суду заперечення, якими позовні вимоги не визнав в повному обсязі, просив відмовити у задоволені позову. Зазначив, що відповідач погоджується з існуванням заборгованості по заробітній платі перед позивачем у розмірі 75404,67грн., однак вказана заборгованість виникла у звязку з накладенням арешту на все майно товариства та його рахунки по зведеному виконавчому провадженню, яке перебуває на виконанні у ВДВС Дніпровського РУЮ у м.Херсоні. 2.2. Позивач надала згоду на ухвалення заочного рішення, на підставі чого суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст.224 ЦПК України. 3. Щодо встановлених обставин та інших доказів. 3.1. з 05.01.2007р. по 09.12.2014р. позивач перебувала у трудових відносинах з ТОВ «МІГ» на посаді головного бухгалтера, що підтверджується відомостями трудової книжки, серії АХ №938322 від 17.11.2003р.; 3.2. 09.12.2014р. [PERSON] було звільнено з посади за власним бажанням згідно ст.38 КЗпПУ на підставі наказу № 26-К від 09.12.2014р.; 3.3. виплата всіх сум, що належать позивачу від підприємства, в день звільнення не були виплачені відповідачем; 3.4. заборгованість по заробітній платі перед [PERSON] за період з 01.11.2013р. по 09.12.2014р. складає 75404,67грн., що підтверджується довідкою про доходи № 124 від 10.12.2014р., виданою ТОВ «МІГ»; 3.5. за заявою позивача 25.06.2015р. Дніпровським районним судом м.Херсона було видано судовий наказ, згідно якого стягнуто з ТОВ «МІГ» на користь [PERSON] заборгованість по заробітній платі станом на грудень 2014р. в сумі 75404,67грн., судовий наказ 21.07.2015р. набрав законної сили; 3.6. позивачу на теперішній час не виплачено заробітну плату; 3.7. відповідно довідки про середню заробітну плату [PERSON] №7 від 26.08.2015р., виданої директором ТОВ «МіГ» [PERSON], середньоденна заробітна плата [PERSON] становить 286,41грн. (заробітна плата за жовтень 2014р. складає 6132,76грн., з якого 23 робочих дні; заробітна плата за листопад 2014р. складає 6182,73грн., з якого 20 робочих днів), всього за останні два календарні місяці роботи перед звільненням заробітна плата позивача складає 12315,52грн./43 робочі дні; 3.8. нарахування середнього заробітку розпочинає свій перебіг з наступного дня за днем звільнення тобто з 10.12.2014р.; 3.9. середній заробіток за час затримки за період з 10.12.2014р. по 22.07.2015р. (вказаний позивачем період в позовній заяві) становить 43534,32грн., що вираховується із розрахунку: середньоденна заробітна плата за жовтень 2014р. листопад 2014р. х кількість робочих днів за час затримки, де середньоденна заробітна плата складає 286,41грн. без урахування обовязкових платежів, а кількість робочих днів затримки за період з 10.12.2014р. по 22.07.2015р. 152 дні. 4. Щодо правовідносин. 4.1. Відповідно до ст.116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред'явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум. В разі спору про розмір сум, належних працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган в усякому випадку повинен в зазначений у цій статті строк виплатити не оспорювану нею суму. 4.2. Відповідно до ст.117 КЗпП України в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. 4.3. Відповідно до п.2 Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою КМУ від 8 лютого 1995 року № 100, середньомісячна заробітна плата за час вимушеного прогулу працівника обчислюється, виходячи з виплат за останні два календарні місяці роботи, що передують події, з якою пов'язана виплата, тобто, що передують дню звільнення працівника з роботи. 4.4. Відповідно до п.8. Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою КМУ від 8 лютого 1995 року № 100, нарахування виплат, що обчислюються із середньої заробітної плати за останні два місяці роботи, провадяться шляхом множення середньоденного (годинного) заробітку на число робочих днів/годин, а у випадках, передбачених чинним законодавством, календарних днів, які мають бути оплачені за середнім заробітком. Середньоденна (годинна) заробітна плата визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі (календарні) дні на число відпрацьованих робочих днів (годин), а у випадках, передбачених чинним законодавством, - на число календарних днів за цей період. 4.5. Відповідно до п.20 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про практику застосування судами законодавства про оплату праці» суд на підставі ст.117 КЗпП стягує на користь працівника середній заробіток за весь період затримки розрахунку, а при не проведенні його до розгляду справи - по день постановлення рішення, якщо роботодавець не доведе відсутності в цьому своєї вини. Сама по собі відсутність коштів у роботодавця не виключає його відповідальності. 4.6. Відповідно до ст.88 ЦПК України, якщо позивач, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. 5. Щодо мотивів, порушених прав, свобод чи інтересів. 5.1. Оскільки позивачу при звільненні не були виплачені належні їй суми з вини відповідача у встановлені законом строки та погашення заборгованості по заробітній платі не здійснено на час розгляду справи, що також не заперечується відповідачем, порушене право позивача підлягає судовому захисту шляхом стягнення з відповідача на її користь середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні, відповідно позов підлягає задоволенню. 5.2. Крім того - оскільки позивача звільнено від сплати судового збору, він підлягає стягненню з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної частини вимог, що відповідає вимогам ч.2 ст.88 ЦПК України.

Outcome: approved