Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-10 00:00:00

20.02.2018 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості у звязку із простроченням грошового зобовязання, а саме: три процента річних від заборгованості в розмірі - 1150.49 грн. станом на 01.01.2018 року та інфляційні втрати в розмірі 4738.37 грн. 21.02.2018 року ухвалою суду прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено підготовче судове засідання. 07.03.2018 року по справі проведено підготовче засідання і справу призначено до судового розгляду, про що повідомлено учасників справи. Обґрунтовуючи позовні вимоги [PERSON] вказує, в червні 2008 року позичив [PERSON] 20000 грн., про що остання написала розписку. Її дочка [PERSON] взяла на себе відповідальність за позичені її матірю кошти, завіривши свою відповідальність підписом у розписц,і написаної [PERSON] У встановлений строк відповідачі борг не повернули. За рішеннями даного суду борг з [PERSON] на його користь з відповідачів стягнено. В примусовому порядку рішення суду частково виконано. Станом на 01.01.2018 року з урахуванням інфляційних втрат та 3 % річних борг становить 15051.20 грн. , з яких 3% річних 1150.49 грн.; інфляційні втрати 4738.17 грн., які просить стягнути з відповідачів на його користь. Справу просить розглянути у його відсутності, проти заочного розгляду справи не заперечує. В судове засідання [PERSON] та [PERSON] не зявилися, про день та час розгляду справи повідомлялися своєчасно, належним чином. Суд вважає за можливе справу розглядати у відсутності учасників справи. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Судом встановлено, що 12 червня 2008 року між сторонами було укладено договір позики, відповідно до якого [PERSON] надав [PERSON] 20000 грн., про що остання написала розписку. Її дочка, відповідач по справі [PERSON], взяла на себе відповідальність повернути позичені її матірю [PERSON] кошти, завіривши свою відповідальність підписом у розписці написаною останньою. В обумовлений сторонами строк відповідачі кошти позивачу не повернули. У звязку з чим [PERSON] був вимушений звернутися до суду. Заборгованість з відповідачів на користь позивача було стягнено за рішенням Камянець-Подільського міськрайонного. В ході примусового виконання рішення суду державним виконавцем 15.06.2012 року [PERSON] було перераховано 20547 грн. при цьому залишок боргу становив 2750.36 грн., що підтверджено листом Камянець-Подільського районного відділу ДВС від 07.03.2017 року за № 14.4.32/3569. [PERSON] вказує, що станом на 15.06.2015 року заборгованість становить 15051.20 грн.; з яких: 3% річних 1150.49 грн.; інфляційні втрати 4738.17 грн. Статтею 625 Цивільного кодексу України передбачено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Розрахунок 3% річних: 15051,20 х 0,03 х 199+366+365= 1150,49 грн.; інфляційні втрати: 15051,20 х 0,992х1,023х0,987 х1,02 х1,007х1,124х1,137=19789.37 грн. 15051,20+=4738,17 грн. З копії пенсійного посвідчення АГ № 376982 від 10.09.2014 року вбачається, що [PERSON] є інвалідом 2-групи. Згідно ст. 5 Закону України «Про судовий збір», його слід звільнити від сплати судового збору. За таких обставин судовий збір підлягає стягненню з [PERSON] та [PERSON], відповідно до ч. 2 ст. 141 ЦПК України.

Outcome: approved