Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-23 00:00:00

21.09.2017 позивач звернувся до суду із позовом до [PERSON] про відшкодування шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, в якому просив стягнути з відповідача на відшкодування матеріальної шкоди 179467 61 коп. та 50000 грн. на відшкодування моральної шкоди. До матеріальної шкоди позивач включив вартість матеріального збитку у звязку з пошкодженням автомобіля в розмірі 160871 грн. 51 коп., понесені витрати на діагностику пошкодженого автомобіля та його зберігання в ПП «Магр Авто» на суму 13235 грн., витрати на евакуатор в сумі 1000 грн., 400 грн. витрат за проведене автотоварознавче дослідження та витрати на придбання ліків після ДТП в розмірі 3961 грн. 10 коп. Згідно заяви від 24.05.2018 позивач уточнив свої позовні вимоги, просив стягнути з відповідача заявлену у позові грошову суму за мінусом 100000 грн., які йому сплачіні як страхове відшкодування МТСБУ у лютому поточного року та за мінусом 3961 грн. 10 коп., оскільки це витрати на лікування і питання про їх відшкодування вирішується МТСБУ. Позивач у судовому засіданні позов підтримав та просив суд його задовольнити та стягнути з відповідача вартість матеріального збитку, завданого внаслідок пошкодження автомобіля в ДТП, виходячи з розміру, визначеного висновком судової автотоварознавчої експертизи. Відповідач та його представник у судовому засіданні позов визнали частково, просили відмовити позивачу в задоволенні вимоги про стягнення матеріальної шкоди в повному обсязі, моральну шкоду визнали в розмірі 2000 грн. При цьому, представник відповідача послався на відсутність законних підстав для стячнення витрат на евакуатор, так як евакуатор викликався працівниками поліції під час оформленні ДТП, і позивач не повинен був платити ці витрати. Також відповідач заперечує проти стягнення витрат на діагностику та зберігання автомобіля, так як вважає ці витрати надмірними. Оскільки судом призначалася судова автотоварознавча експертиза у цій справі, а тому відсутні підстави для стягнення з відповідача витрат, понесених позивачем, на автотоварознавче дослідження, адже позивач його замовив передчасно з власної ініціативи. Заслухавши пояснення позивача, відповідача, представника відповідача та дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню. У судовому засіданні встановлено, що 31 березня 2016 року о 20 годині 40 хвилин по проспекту Миру зі сторони вулиці Неборака в напрямку вулиці Кільцева в м. Чернігові сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобілів: «Mitsubishi Outlander», державний реєстраційний номер СВ 8000 AM та автомобіля «Fiat Linea», державний реєстраційний номер [NUMBER]. В результаті дорожньо-транспортної пригоди [PERSON] отримав тілесні ушкодження ушкодження у звязку з чим, 31.03.2016 звернувся по медичну допомогу в травмпункт Чернігівської міської лікарні №2, де позивачу було проведено рентгенографію органів грудної клітки та встановлено діагноз: перелом 10-го ребра зліва без зміщення фрагментів, що підтверджується довідкою Чернігівської міської лікарні № 2 (а/с 18). Згідно висновку судово- медичної експертизи №328 від 25.04.2016, отримані позивачем під час ДТП тілесні ушкодження відносяться до категорії тілесних ушкоджень середнього ступеня тяжкості. Згідно медичної картки амбулаторного хворого вбачається, що позивач з 01.04.2016 по 22.04.2016 знаходився на амбулаторному лікуванні в Чернігівській міській лікарні № 2 (а/с 22-23), вартість лікування за цей період склала 3961 грн. 10 коп., що підтверджується товарним чеком (а/с 12). Позивач подав заяву, в якій зазначив, що витрати на лікування йому повинно провести МТСБУ, а тому вимоги до відповідача [PERSON] про стягнення 391 грн. 10 коп. він не заявляє. Вироком Деснянського районного суду м. Чернігова від 06.09.2017, який набрав законної сили 28.11.2017, [PERSON] визнано винним за ч. 1 ст. 286 КК України та призначено покарання 4 (чотири) місяці арешту з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 1 рік (а/с 5-9). Відповідно до ч. 6 ст. 82 ЦПК України, вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обовязковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Згідно положень ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Частиною 1 ст. 5 ЦПК України встановлено, що здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Стаття 16 Цивільного кодексу України передбачає, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Статтею 1166 ЦК України передбачено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до частин 1, 2 та 5 ст. 1187 ЦК України: джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов'язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого. Статтею 1188 ЦК України встановлено, шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. Відповідно до ч.1 ст.22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками відповідно до п.1 ч.2 ст.22 ЦК України є втрати, яких особа зазнала у звязку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушенного права (реальні збитки. Позивачем були понесені витрати на послуги по евакуації транспортного засобу в розмірі 1000 грн., що підтверджується актами виконаних робіт (а/с 16-17), витрати на зберігання авто в ПП «Магр-Авто» з 21 квітня 2016 року по 18 вересня 2017 року та сервісне обслуговування: діагностика ходової після ДТП в розмірі 120 грн., с/у крила в розмірі 150 грн., с/у капота в розмірі 90 грн., що підтверджується рахунком на оплату № 11940 від 21.04.2017 та договором про надання послуг по сервісному обслуговуванню автотранспорту від 12.04.2016, а тому ці витрати мають бути відшкодовані відповідачем, як особою, яку визнано винуватою у ДТП (а/с 13, 20, 29). Згідно висновку експерта судової автотоварознавчої експертизи № 10 від 19.04.2018, складеного експертом автотоварознавцем [PERSON], вартість матеріального збитку, завданого власнику колісного транспортного засобу легкового автомобіля «Fiat Linea», державний реєстраційний номер [NUMBER], внаслідок його пошкодження у ДТП 31.03.2016, у тому числі з урахуванням розміру втрати товарної вартості в сумі 8252,44 грн., станом цін на час проведення експертизи 19.04.2018, складає 187135,67 грн. (а/с 107-138). З врахуванням того, що позивачу МТСБУ у лютому поточного року відшкодувало 100000 грн. в межах ліміту відповідальності (відповідач не мав діючого полісу цивільно правової відповідальності власників наземних транспортних засобів), а тому з відповідача на користь позивача належить стягнути 87135 грн. 67 коп. невідшкодованого матеріального збитку, завданого пошкодженням автомобіля у ДТП, який визначений у висновку експерта за результатами проведення судової автотоварознавчої експертизи. Позивач зазначає, що внаслідок ДТП йому завдано моральної шкоди, яку він оцінює у 50000 грн., оскільки через отримані тілесні ушкодження він зазнав психологічних страждань, які полягали у фізичному болі та моральних переживаннях. Крім того, дотепер продовжуються проблеми зі здоровям у вигляді періодичних болів, виключення носіння вантажів, обмеження фізичної активності на найближчий рік. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 23 Цивільного кодексу України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у звязку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоровя; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у звязку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сімї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у звязку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Частиною 1 ст. 1167 Цивільного кодексу України передбачено, що моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. За таких обставин, виходячи із засад розумності і справедливості, враховуючи, що позивачу завдані тілесні ушкодження середнього ступеня тяжкості, і у звязку з цим він поніс фізичні та душевні страждання, суд вважає достатньої компенсацією моральної шкоди 10000 грн. Також, відповідно до ст. 141 ЦПК України, з відповідача належить стягнути судові витрати, понесені позивачем на оплату судової експертизи в сумі 2574 грн. та судовий збір на користь держави в розмірі 1654 грн. 50 коп., а витрати на проведення автотоварознавчого дослідження в сумі 400 грн. відшкодуванню не підлягають, оскільки судом взято як доказ сааме висновок судової автотоварознавчої експертизи. Враховуючи викладене,

Outcome: partial