Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-14 00:00:00

20.03.2014 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення аліментів у зв'язку з втратою працездатності. В позові вказує, що є інвалідом 2 групи за загальним захворюванням. Єдиним доходом є його пенсія , інших джерел доходу позивач не має. Він є самотнім чоловіком, проте має доньку [PERSON],[INFO], яка матеріальної допомоги не надає. Позивач просить суд стягнути з відповідачки аліменти на його утримання в розмірі 100 грн. щомісячно, починаючи з дати подання позову, і довічно. Позивач в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи вона повідомлена належним чином. Надав заяву про розгляд справи в його відсутність, позовні вимоги підтримує. Відповідач в судове засідання не з'явилася, будучи належним чином повідомленою про час та місце розгляду справи, надала заяву про розгляд справи в її відсутність, проти задоволення позову не заперечує. Відповідно до ч.2 ст. 197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі, якщо відповідно до положень Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснюється. У зв'язку з чим, на підставі ст..197 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності сторін, на підставі наявних у справі доказів, без фіксації судового процесу. Всебічно та повно з'ясувавши обставини справи, об'єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи, надавши їм оцінку у сукупності з оголошеними та дослідженими матеріалами справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, у зв'язку з наступним. У відповідності зі ст. ст. 10, 11 ЦПК України, суд розглядає справи на принципах змагальності і диспозитивності, у межах заявлених позовних вимог на підставі доказів, наданих сторонами. Відповідно до ч. 3 ст. 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Згідно ч.1 ст. 202 СК України повнолітні дочка, син зобов'язані утримувати батьків, які є непрацездатними і потребують матеріальної допомоги. В відповідності до ст. 205 СК України суд визначає розмір аліментів на батьків у твердій грошовій сумі або у частці від заробітку з урахуванням матеріального та сімейного стану сторін. Так, згідно до ст. 26 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», а також Постанови Пленуму Верховного суду України від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України», непрацездатними визнаються особи, які досягли пенсійного віку або є інвалідами 1,2,3 груп. Судом встановлено, що [PERSON] народився [INFO], проживає одиноко, є інвалідом ІІ групи, непрацездатний, за станом здоров'я потребує стороннього догляду. Як вбачається з свідоцтва про народження серії [NUMBER] ( а.с.9) позивач [PERSON] має дорослу працездатну дочку - [PERSON], [INFO], яка не надає йому матеріальної допомоги . Згідно довідки про доходи виданої Харківським інститутом фінансів УДУ ФМТ від 03.03.2014 року [PERSON] є студенткою даного інституту, доходів не отримує. ( а.с.15). Згідно п. 21 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15.05.2006 року, роз'яснити судам, що обов'язок повнолітніх дочки , сина утримувати своїх непрацездатних батьків, які потребують матеріальної допомоги (ст. 202 СК), не є абсолютним. У зв'язку з цим суд на вимогу дочки, сина, до яких пред'явлено позов про стягнення аліментів, зобов'язаний перевірити їхні доводи про ухилення батьків від виконання своїх обов'язків щодо них (ст.204 СК), згідно ч.2 ст. 205 СК України при визначені розміру аліментів на непрацездатних батьків необхідно враховувати можливість отримання ними матеріальної допомоги від інших дітей, до яких не пред'явлено позову про стягнення аліментів, а також від дружини, чоловіка та своїх батьків. На підставі викладеного, аналізуючи зібрані у справі докази, кожний окремо та всі в сукупності, суд вважає , що з відповідачки слід стягнути аліменти на утримання непрацездатного батька в розмірі 17 грн. щомісячно - довічно, в розмірі одного неоподатковуваного мінімуму доходів громадян. Оскільки позов задоволено частково, то в відповідності до ст.88 ЦПК України необхідно стягнути з відповідача судовий збір на користь держави. На підставі викладеного і

Outcome: partial