Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-20 00:00:00

20.03.2013 року позивач звернулася з позовом про визнання права власності на ? частину квартири [ADDRESS]. В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що [INFO] року померла рідна сестра позивача - [PERSON], після смерті якої залишилось спадкове майно, яке складається з квартири [ADDRESS]. В установлений законом термін батько позивачки подав заяву до нотаріальної контори про прийняття спадщини, однак спадкове майно оформити не встиг, у зв'язку зі смертю. 29.06.2011 року батько склав заповіт, яким все майно заповідав позивачу. Звернувшись до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини за заповітом після смерті батька, позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на спірну квартиру, у зв'язку з відсутністю правовстановлюючого документа. Позивач в судовому засіданні підтримала заявлені вимоги, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві. Відповідач повторно не з'явився до суду та не повідомив причин неявки. Відповідно до ст. 224 ЦПК України суд вирішив ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, позивач не заперечувала проти заочного розгляду справи. Заслухавши пояснення позивача та дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступних висновків. Встановлено, що [INFO] року померла [PERSON], про що в Книзі реєстрації смертей зроблено відповідний актовий запис за №18050, дана обставина підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] (а. с. 91 - копія свідоцтва). Після смерті [PERSON] залишилась спадщина, яка складається з спірної квартири, яка була придбана померлою на підставі договору купівлі-продажу серії АВЕ №669051 від 16.12.1999 року, відповідно до якого [PERSON] придбала квартиру [ADDRESS]. Квартира складається з двох житлових кімнат, житловою площею 25,50 кв. м., загальною площею 44,30 кв. м. (а.с.9-копія договору). Згідно відповіді БТІ, квартира [ADDRESS] на праві власності зареєстрована за [PERSON] (а. с. 183). Встановлено, що 19.04.2003 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено шлюб, після чого [PERSON] змінила прізвище на «[PERSON]» (а. с. 94 - копія свідоцтва про шлюб). 24.02.2011 року [PERSON], який діє в інтересах неповнолітньої [PERSON], подав заяву про прийняття спадщини після смерті матері його малолітньої дочки [PERSON] (а. с. 90). [PERSON], [INFO], є донькою спадкодавці [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] (а. с. 95). 10.03.2011 року [PERSON] подав заяву про прийняття спадщини після смерті дочки [PERSON] (а. с. 111). 29.06.2011 року [PERSON] склав заповіт, яким все своє рухоме і нерухоме майно, де б воно не було і з чого б воно не складалося заповів [PERSON] Заповіт серії ВР1 №956877 посвідчений державним нотаріусом 12 КДНК, зареєстрований в реєстрі за №1-602 (а. с. 134-копія заповіту). [INFO] року помер [PERSON], про що в Книзі реєстрації смертей зроблено відповідний актовий запис за №12434, дана обставина підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] (а. с. 128 - копія свідоцтва). 25.07.2011 року [PERSON] подала заяву про прийняття спадщини після смерті батька [PERSON] (а. с. 127). При зверненні позивача до державного нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, нотаріусом було винесено постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії №327/02-31 від 22.01.2013 року, у зв'язку з відсутністю правовстановлюючого документу на квартиру, яка належала [PERSON], померлої [INFO] року, спадкоємцем якої був [PERSON], який прийняв спадщину, але не оформив своїх спадкових прав (а. с. 171 - копія постанови). З наведеного вбачається, що у спадкодавця [PERSON] було 2 спадкоємці першої черги - це донька [PERSON] і батько [PERSON], які в установлені строки подали заяви про прийняття спадщини, до якої (спадщини) входить квартира [ADDRESS]. [PERSON] спадщину прийняв, але не встиг оформити своїх спадкових прав, оскільки помер [INFO] року, проте за життя він склав заповіт, яким все своє рухоме і нерухоме майно заповів [PERSON] Після смерті [PERSON] його дочка [PERSON] в установлені строки подала заяву про прийняття спадщини. Відповідно до ч. 1 ст. 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народження після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Частки у спадщині кожного із спадкоємців за законом є рівними (ч. 1 ст. 1267 ЦК України). Частина 5 статті 1268 ЦК України закріплює, що незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Пунктом 20 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008 року № 7 встановлено, що за відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття всіма спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують спадкоємці відповідної черги. Свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження (п. 23 постанови Пленуму ВСУ від 30.05.2008 року № 7). Спадковим майном, щодо якого виник спір - є квартира [ADDRESS], спадкоємці першої черги - це донька спадкодавця [PERSON] і батько спадкодавця [PERSON] В силу ч. 1 ст. 1267 ЦК України, частки у спадщині кожного із спадкоємців за законом є рівними. Оскільки спадкоємців лише два, тому частка спадщини, що належить кожному із спадкоємців, становить ? квартири і незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцям з часу відкриття спадщини (ч. 5 ст. 1268 ЦК України). Спадкоємець [PERSON] прийняв у спадщину ? квартири [ADDRESS], але не встиг оформити своїх спадкових прав, оскільки помер [INFO] року, але, враховуючи прийняття ним спадщини і приписи ч. 5 ст. 1268 ЦК України, вказана частина квартири входить до спадщини, що відкрилася після його смерті. Відповідно до ст. 1223 ЦК України, право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261 - 1265 цього Кодексу. Отже, переважне право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Оскільки [PERSON] склав заповіт, яким все своє рухоме і нерухоме майно, де б воно не було і з чого б воно не складалося заповів [PERSON], остання подала заяву про прийняття спадщини, яка в силу ч. 5 ст. 1268 ЦК України належить їй з часу відкриття спадщини, проте, оформити в установленому порядку спадщину позивач не має можливості у зв'язку із відсутністю правовстановлюючого документу на квартиру. Відповідно до ст. 392 ЦК України, власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право не визнається іншими особами, а також у разі втрати ним документа, що засвідчує його право власності. Судом встановлено, що позивач є спадкоємцем за заповітом. Після смерті [PERSON] (батька позивача) відкрилась спадщина, до якої входить ? спірної квартири [ADDRESS], проте позивач не може оформити право на спадщину, оскільки відсутні оригінали правовстановлюючих документів на квартиру. Оскільки позивач в установлені строки подала заяву про прийняття спадщини, проте не може її не може оформити право на спадщину, оскільки відсутні оригінали правовстановлюючих документів на квартиру, на підставі ст. ст. 392, 1223, 1268 ч. 5 ЦК України, за [PERSON] в порядку спадкування за заповітом підлягає визнанню право приватної власності на ? частину квартири [ADDRESS].

Outcome: approved