overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-05 00:00:00

21 вересня 2011 р. позивач звернувся до Центрального районного суду м. Миколаєва з позовом до відповідача про стягнення грошових коштів за договором позики. Свої вимоги позивач мотивував тим, що 17 лютого 2011 року позивачем було передано в борг відповідачу грошові кошти в сумі 130 000 (сто тридцять тисяч) грн. Зазначену суму коштів відповідач зобов`язався повернути позивачу до 22 липня 2011 року. Посилаючись на те, що на теперішній час відповідачка свої зобов'язання щодо повернення суми боргу не виконала, просив задовольнити позов та стягнути з відповідача 130 000, 00 грн. боргу за договором позики, 1560, 00 грн. інфляційних збитків, 438, 08 грн. - 3 % річних, 5 410,13 грн. -проценти, всього разом 137 408, 21 грн., а також стягнути судові витрати, в тому числі витрати на правову допомогу адвоката - 1500, 00 грн. Ухвалою суду від 18 червня 2014 року заяву [PERSON] задоволено, заочне рішення від 13 вересня 2012 року за вищевказаним позовом скасовано, а справу призначено до судового розгляду. Представник позивача надав суду заяву про розгляд справи у його відсутність, просив задовольнити позов у повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з'явився, свого представника до суду не направив, про час і місце розгляду справи неодноразово повідомлявся судом належним чином, про причини неявки суду невідомі. Вивчивши і оцінивши в сукупності матеріали цивільної справи, суд приходить до наступного. 17 лютого 2011 року між сторонами по справі був укладений письмовий договір, оформлений у вигляді розписки, згідно умов якого [PERSON] взяв в борг у [PERSON] строком до 22 червня 2011 року 130 000, 00 грн. У відповідності до ч. 2 ст. 1047 ЦК України, на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника, яка посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми. Згідно з ч. 2 ст.625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. У відповідності до положень ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві грошові кошти у такій самій сумі у строк та порядку, що встановлені договором. Оскільки у встановлений в договорі строк відповідач не повернув грошові кошти за договором позики, позов підлягає частковому задоволенню на підставі ст.ст. 525, 526, 545,604, 611, 612 ЦК України. Також суд вважає за необхідне відмовити і у задоволенні вимог про стягнення відсотків, оскільки між сторонами склалися договірні відносини, умовами яких не передбачено стягнення відсотків. Згідно зі ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд стягує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати пропорційно до задоволених позовних вимог. Отже на користь позивача з відповідача слід стягнути 1 320,00 грн. судового збору, 120 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення та 1 500 грн. витрат на правову допомогу. На підставі викладеного,

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-23 00:00:00

21 вересня 2012 року сторони зареєстрували шлюб. Від шлюбу народилась донька [PERSON], [INFO] Позивачка посилаючись на те, що вона з відповідачем спільно більше не проживає, сімейні відносини не підтримують. Майнового спору та спору про виховання дитини між сторонами не має. Позивачка в ході судового розгляду справи направила заяву з якої видно, що на позові наполягає просить справу розглянути в її відсутність. Відповідач копію позову та матеріали до нього отримав належним чином з позовом погоджується. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. З позову та матеріалів справи видно, що з червня 2016 року сторони спільне проживання припинили, строк на примирення сторони брати не бажають. З позову який надійшов до суду спору про розподіл майна та виховання дитини не має. При таких обставинах суд приходить до висновку, що сім»я розпалася остаточно, зберегти її не можливо. Спору щодо поділу майна між сторонами не має. З матеріалів справи вбачається, що малолітня донька [PERSON] проживає разом з позивачкою, а тому суд вважає необхідним залишити малолітню доньку на виховання позивачки [PERSON] Позивачка при поданні позову сплатила судовий збір в повному обсягу, питання про поділ судових витрат позивачка не ставить, а тому відповідно до ст. 141 ЦПК України судові витрати розподілу не підлягають.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-22 00:00:00

21 вересня 2012 року сторони по справі зареєстрували шлюб у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Василівського районного управління юстиції Запорізької області за актовим записом № 68. У шлюбі народилася дитина син [PERSON], [INFO]. На теперішній час подружні відносини між сторонами фактично припинені, вони не ведуть спільне господарство, не мають спільного бюджету та шлюбні відносини не підтримують, подальше збереження шлюбу та спільне подружнє життя між ними неможливе з причини протиріч у поглядах на подружнє життя. Збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, спору з приводу поділу майна та визначення постійного місця проживання дитини між ними немає. На підставі викладеного, позивач просить суд розірвати шлюб між нею та відповідачем. У судове засідання позивач не зявилася, але до суду надійшла заява з проханням розглянути цивільну справу без її участі. На задоволенні позову наполягає. Відповідач у судове засідання не зявився, але до суду надійшла заява з проханням розглянути цивільну справу за його відсутності. Позовні вимоги визнає та не заперечує проти їх задоволення. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що сімя розпалася повністю та не може бути збережена, оскільки спільне сімейне життя сторони фактично припинили, шлюбні відносини відновлювати не збираються, а тому шлюб підлягає розірванню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-04-21 00:00:00

21 вересня 2013 року [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб у Золотоніському міськрайонному відділі ДРАЦС центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) за актовим записом № 163, що стверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] від 15.01.2020 року, (повторно). Після одруження дружині присвоєно прізвище - [PERSON] . Від шлюбу сторони дітей не мають. За твердженням позивача шлюбні відносини між подружжям не склались, були припинені з жовтня 2018 року. Причиною розпаду сім`ї є різні погляди подружжя на сімейне життя. На цьому грунті між подружжям виникали постійні сварки та непорозуміння. За таких обставин сторони почали проживати окремо. Оскільки сторони не підтримують шлюбних відносин, спільне господарство не ведуть, проживають нарізно, а тому вважаючи, що збереження шлюбних відносин неможливе, [PERSON] звернувся до суду з позовом про розірвання шлюбу із [PERSON] . Позивач [PERSON] у судове засідання не прибув, у своїй позовній заяві зазначив, позовні вимоги підтримує повністю та просить суд розглядати справу у його відсутності. Відповідач [PERSON] у судове не з`явилася, надіслала на адресу суду телефонограму про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги визнає, після розірвання шлюбу просить присвоїти їй дошлюбне прізвище « [PERSON] ». Оскільки у справі достатньо матеріалів про права та взаємовідносини сторін, суд проводить судовий розгляд за відсутності позивача та відповідача. Суд, вивчивши матеріали справи та враховуючи відсутність згоди дружини на збереження шлюбу, вважає, що позов підлягає до повного задоволення з наступних підстав. Згідно із ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає і ст. 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН від 10.12.1948 року, згідно з якою чоловіки та жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей. Оскільки у судовому засіданні було достовірно встановлено, що збереження шлюбу неможливе, так як сторони подружніх стосунків не підтримують досить тривалий час, мір до примирення не приймають, вільної згоди дружини на проживання у шлюбі немає, а тому суд вважає, що подальше спільне життя подружжя буде суперечити інтересам позивача, і за таких обставин приходить до висновку про задоволення позовних вимог [PERSON] . Згідно з ч. 2 ст. 114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішення суду про розірвання шлюбу. Суд також приходить до висновку про стягнення з відповідача на користь позивача відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України судових витрат. На підставі зазначеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-14 00:00:00

21 вересня 2013 року у с.Жуличі Золочівського району Львівської області помер [PERSON] - батько позивачки. Піля його смерті залишилось спадкове майно що складається з 1/2 частки будинку по [ADDRESS]. Цю частку він успадкував після смерті його сестри -[PERSON]. Інших спадкоємців майна батька не має, проте через те, що батько її не зареєстрував за собою право власності на половину цього будинку, то вона не може здійснити своїх прав. [PERSON] просить суд визнати за нею право власності на половину житлового будинку що по [ADDRESS]. Почапівська сільська рада Золочівського району, яка представляє інтереси територіальної громади с. Жуличі, подала суду лист, у якому просила розгляд справи проводити у відсутності її представника. Оцінивши подані докази , суд прийшов до переконання , що позов підлягає задоволенню з таких підстав. З копії свідоцтва про смерть серії [NUMBER] вбачається, що [PERSON] помер [INFO] З копії свідоцтва про народження, та свідоцтва про шлюб, то позивачка доводиться дочкою [PERSON] З свідоцтва про спадщину видно, що [PERSON] успадкував 1/2 частку житлового будинку [ADDRESS]. Проте не зареєстрував це житло, про що свідчить лист Золочівського МБТІ № 76 від 10.02.2014р.. Ця обставина позбавляє позивачку можливості оформити своє право на спадщину на 1/2 будинок в нотаріальному порядку. Оскільки її батько [PERSON] був фактичним власником, хоча і не оформив своїх прав у встановленому порядку, то за [PERSON] слід визнати право власності на 1/2 частину будинку.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-20 00:00:00

21 вересня 2015 року [PERSON] звернувся до суду з заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документу. В обгрунтування своїх вимог вказував, що у 1973 році отримав трудову книжку. В трудовій книжці було виправлено число його народження, тому заявник просить встановити належність йому указаної трудової книжки. В судовому засіданні заявник вимоги підтримав з підстав, зазначених в заяві і просив задовольнити їх. Представник зацікавленої особи [PERSON] не заперечувала проти задоволення вимог заявника і підтвердила, що встановлення даного факту буде мати юридичне значення для [PERSON] при призначенні пенсії. Заслухавши пояснення заявника, з'ясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами, суд приходить до висновку, що заява підлягає до задоволення. Згідно ст. 256 п. 6 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту, зокрема: належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження, якої що зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. З пояснень заявника, досліджених доказів, судом встановлено, що днем народження останнього є «4 жовтня» і воно підтверджується паспортом [PERSON] серії АА № 903261. Трудова ж книжка виписана з виправленнями дати дня народження. З пояснень заявника, матеріалів справи судом встановлено, що дана розбіжність в документах виникла помилково, тому суд приходить до висновку, про встановлення її належності заявнику.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-27 00:00:00

21 вересня 2015 року [PERSON] звернувся до суду з позовною заявою про стягнення аліментів з [PERSON] на утримання їхньої неповнолітньої дочки [PERSON], [INFO], у розмірі 1/4 частки з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, посилаючись на те, що з відповідачкою перебував у зареєстрованому шлюбі до його розірвання 05.02.2015 року. Від шлюбу мають малолітню дочку [PERSON], на утримання якої відповідачка не надає матеріальної допомоги. Позивач до суду не прибув, проте надав заяву про розгляд справи без його участі, наполягає на задоволенні позову. У разі неявки відповідачки, просить ухвалити заочне рішення. Відповідачка у судове засідання не зявилася, хоча судом була належним чином повідомлена про дату, час та місце судового розгляду, заперечень проти позову судові не надала, тому, зі згоди позивача, суд розглядає справу заочно без участі відповідачки на підставі наявних доказів, що не суперечить положенням ст. 224 ЦПК України, а на підставі ст. 197 ЦПК України - без фіксації процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Суд, вивчивши позовну заяву, дослідивши та проаналізувавши письмові матеріали справи, встановив такі обставини та відповідні до них правовідносини: зокрема, встановлено, що позивач [PERSON] та відповідачка [PERSON] з 09.04.2010 року перебували у зареєстрованому шлюбі до його розірвання за рішенням суду 05.02.2015 року (а.с.3). Від спільного подружнього життя мають дочку [PERSON], [INFO], що вбачається з свідоцтва про її народження (а.с.6), яка мешкає з позивачем. На даний час дитина знаходиться на утриманні батька [PERSON], оскільки відповідачка мешкає за іншою адресою, вихованням дитини не займається та матеріальної допомоги не надає. Відповідно до статті 180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Все зазначене вище дає підстави суду задовольнити позов.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-02 00:00:00

21 вересня 2015 року [PERSON] звернулась в суд з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дочки [PERSON], [INFO], в розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку, починаючи з дня звернення до суду і до повноліття дитини, вказавши, що вони з відповідачем припинили спільне проживання. Дочка [PERSON] проживає з нею і виключно нею утримується, оскільки відповідач, який є батьком дитини, добровільно не надає матеріальної допомоги на утримання дитини. При цьому, позивач посилається на положення ст.ст. 180, 181, 182, 183, 191 СК України. В судове засідання позивач не з'явилась, надала в суд заяву з просьбою розглянути справу у її відсутності, вказавши, що позов підтримує. Відповідач в судове засідання не з'явився, надав в суд заяву з просьбою розглянути справу у його відсутності, вказавши, що позов визнає. Суд вважає, що визнання позову відповідачем необхідно прийняти, оскільки це не суперечить законодавству, не порушує чиїх-небудь прав та інтересів і відповідає інтересам дитини.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-03 00:00:00

21 вересня 2015 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON], в якому просить розірвати шлюб. Позов мотивовано тим, що 26 серпня 2006 року [PERSON] зареєструвала шлюб з [PERSON]. Шлюб зареєстровано відділом реєстрації актів цивільного стану по м. Павлограду Павлоградського міськрайонного управління юстиції Дніпропетровської області, актовий запис № 582. Від даного шлюбу мають неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO]. Спільне життя з відповідачем не склалося. Подружні відносини припинені через різні погляди на сімейне життя з червня 2014 року. Сторони спільне господарство не ведуть, спільного бюджету не мають. В звязку з цим позивач просить суд розірвати шлюб. Позивач у судове засідання не зявилась, надала суду заяву, згідно якої просить суд розглянути справу у її відсутність, позовні вимоги підтримала. Відповідач у судове засідання не зявився, про час і місце судового засідання повідомлявся належним чином, причину неявки суду не повідомив, заяви про розгляд справи за його відсутності не надав. Суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Суд дослідивши матеріали цивільної справи, вважає що заявлений позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що позивач та відповідач перебувають у шлюбі з 26 серпня 2006 року. Шлюб зареєстровано відділом реєстрації актів цивільного стану по м. Павлограду Павлоградського міськрайонного управління юстиції Дніпропетровської області. Від даного шлюбу мають неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO]. Спору про поділ майна, що є спільною власністю на даний час не має. В сім'ї позивача та відповідача подружні відносини припинені через різні погляди на сімейне життя з червня 2014 року. Сторони проживають за різними адресами. Враховуючи ці обставини суд вважає, що родина розпалась остаточно, відновлення подружніх відносин неможливе, оскільки подальше спільне життя і збереження шлюбу буде суттєво суперечити інтересам сторін. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-11 00:00:00

21 вересня 2015 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] та просила розірвати шлюб, який зареєстровано між нею та відповідачем 08 січня 2014 року. У них з відповідачем є спільна дитина - [PERSON], [INFO]. Дитина мешкає з нею, перебуває на її утриманні та питання про стягнення аліментів на її утримання на даний час не стоїть. Фактично одразу після укладення шлюбу відповідач відмовився жити разом із сім'єю, пояснюючи це незручністю проїзду до своєї роботи, після народження доньки ситуація не змінилася. Крім того, з часом були втрачені почуття любові та поваги один до одного. З травня 2015 року шлюбні відносини припинилися, вони не мешкають разом. З огляду на викладене просить суд розірвати шлюб, укладений між нею та відповідачем [PERSON]. Позивачка [PERSON] у судове засідання не з'явилася, подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутності. Позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити . Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явився, надав заяву про розгляд справи у його відсутності. На примирення не згодний, просить суд розірвати шлюб. Дослідивши матеріали справи, суд позов задовольняє із наступних підстав. В судовому засіданні встановлено та зазначене підтверджується свідоцтвом про шлюб серії І-НО № 342903, що шлюб між сторонами зареєстрований 08 січня 2014 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Краматорського міського управління юстиції у Донецькій області. При вирішенні питання про розірвання шлюбу, суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини та інші обставини життя подружжя. Судом встановлено, подружжя має неповнолітню дитину [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER]. Сімейні відносини у сторін не склалися, вони перестали розуміти один одного, виникли суттєві непорозуміння та різні погляди на життя, зникла любов та спільні інтереси. З травня 2015 року шлюбні відносини припинилися, сторони не мешкають разом. Примирення між сторонами неможливе. Спору про місце проживання дитини немає, дитина залишається із позивачем. Вказані обставини сторонами не оспорюються, ними визнаються. Крім того, що зазначені обставини сторонами визнаються, вони підтверджуються матеріалами справи. В зв'язку з цим, судом у відповідності із ст. 61 ЦПК України, визнані вказані обставини такими, що не підлягають доказуванню. У відповідності із ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу, суперечило б інтересам одного з них. З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що позов [PERSON] слід задовольнити, оскільки подальше спільне життя та збереження шлюбу є неможливим і суперечить інтересам позивача. Спору про місце проживання дитини немає, дитина залишається із позивачем за домовленістю сторін. Згідно із ч. 3 ст. 115 СК України, документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. На підставі наведеного

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-28 00:00:00

21 вересня 2015 року [PERSON] звернулася в суд з позовом, в якому просить винести рішення про розірвання шлюбу з відповідачем [PERSON], який був зареєстрований 04.11.2008 р. та стягувати з відповідача аліменти в розмірі 1 500,00 грн. щомісячно. Позовну заяву обґрунтовує тим, що від даного шлюбу в сторін є дитина: [PERSON], [INFO], яка проживає разом з позивачкою. Останнім часом стосунки між сторонами погіршилися. Останні 4 роки вони проживають окремо, спільного господарства не ведуть, подружні стосунки не підтримують. Їх шлюб існує формально. Примирення неможливе. Ухвалою від 29.12.2015 р. позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] в частині стягнення аліментів залишено без розгляду. В судовому засіданні позивачка свої вимоги про розірвання шлюбу підтримала, покликаючись на наведені у позовній заяві обставини. Додала, що намір розірвати шлюб є остаточним. Просить позов задовольнити. Прізвище на дошлюбне просила не змінювати. Відповідач в судовому засіданні не заперечив щодо задоволення позову. Пояснив, що останнім часом вони проживають окремо, подружніх відносин не підтримують, шлюб існує формально, примирення вважає неможливим. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши подані докази, з'ясувавши дійсні обставини справи, фактичні взаємини подружжя, причини та мотиви розірвання шлюбу, суд дійшов висновку про задоволення позову з таких мотивів. Сторони зареєстрували шлюб 04.11.2008 р. Від даного шлюбу в сторін є дитина - [PERSON], [INFO] Судом встановлено, що останнім часом стосунки між сторонами погіршилися, у них різні характери та різні погляди на життя. Все це призвело до того, що сім'я фактично розпалася. Останніх чотири роки вони проживають окремо, спільного господарства не ведуть, подружні стосунки не підтримують. Їх шлюб існує формально. Сторони відмовилися від запропонованого судом терміну на примирення. Згідно ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення для справи. Враховуючи вищенаведене, суд дійшов висновку, що конфлікт між сторонами носить стійкий характер, їх шлюб розпався, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, цей шлюб слід розірвати. Спору про поділ майна не заявлено. Оцінюючи зібрані по справі докази в їх сукупності, суд вважає позов підлягає задоволенню. Згідно ст. 88 ЦПК України з відповідача слід стягнути в користь позивачки судові витрати.

Outcome: approved