Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-06 00:00:00

20 грудня 2017 року позивач звернувся до суду із позовом до [PERSON], [PERSON], третя особа [PERSON] про позбавлення права користування житловим приміщенням та зняття з реєстраційного обліку місця проживання. В обґрунтування позовних вимог зазначив, що 22.08.2014 року між позивачем та третьою особою [PERSON] було укладено договір найму житла - кімнати №29 в гуртожитку №2 по вул. Невська буд.№3 в м. Кривий Ріг, Дніпропетровської області. Користування спірним житлом надавалось [PERSON] та особам, які проживали разом із наймачем [PERSON], [PERSON]. У спірній кімнаті в гуртожитку [PERSON] не проживає з 28.04.2017 року, [PERSON] не проживає у спірній кімнаті з 21.10.2016 року та не здійснюють оплату за житлово-комунальні послуги. У звязку із відсутністю відповідачів за місцем реєстрації понад шість місяців без поважних причин просить визнати [PERSON], [PERSON] такими, що втратили право користування жилим приміщенням та зняти їх з реєстрації місця проживання. Ухвалою суду від 10 січня 2018 року позовну заяву було залишено без руху та позивачу надано строк для усунення недоліків позову. 22 лютого 2018 року ухвалою суду відкрито провадження у справі та призначено судовий розгляд. Ухвалою суду від 21 березня 2018 року, у звязку з неявкою сторін судовий розгляд справи відкладено на 07.05.2018 року. В судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги в повному обсязі, просив задовольнити позов з підстав викладених в позовній заяві. Проти заочного розгляду справи не заперечував. Відповідачі у судове засідання не з'явились, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином, що знаходить підтвердження в матеріалах справи. Суд, відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України, з урахуванням згоди позивача на проведення заочного розгляду справи, визнав можливим проводити розгляд справи в заочному порядку. Третя особа [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити, пояснив суду, що відповідачі залишили спірне житлове приміщення з власною волі та не цікавляться ним як місцем свого проживання. В судовому засіданні 07 травня 2018 року оголошено вступну та резолютивну частину рішення. Розглянувши подані документи і матеріали, вислухавши пояснення представника позивача та третьої особи, всебічно і повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті судом встановлено наступне. Відповідно до ст.12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребування судом у передбачених цим Кодексом випадках. 22 серпня 2014 року між Гірничим технікумом (Криворізького технічного університету) в особі [PERSON] та [PERSON] укладено договір найму житла в студентському гуртожитку №2, за №8/14-94. (а.с.9) Відповідно до п.2.1 вказаного договору наймачу [PERSON] і особам, які проживають разом з ним [PERSON], [PERSON] надано житло в гуртожитку №2, розташованому за адресою: м.Кривий Ріг, вул.Невська буд. №3 , Дніпропетровської області. Згідно п.7.1 Договору, цей Договір вступає в дію після його підписання сторонами і діє з 22.08.2014 року до 22.08.2015 року. 30 серпня 2016 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано, що підтверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу серії І-КИ №225438. (а.с.13) Відповідно до акту встановлення фактичного проживання від 21 жовтня 2016 року, затвердженого директором Гірничого коледжу ДВНЗ КНУ [PERSON], встановлено, що в кімнаті №29 в гуртожитку №2 по вул.Невська буд. №3 в місті Кривому Розі Дніпропетровської області значаться зареєстрованими [PERSON], [PERSON], [PERSON]. Фактично проживають [PERSON] та [PERSON] (а.с.12) Згідно акту встановлення фактичного проживання від 28 квітня 2017 року, затвердженого директором Гірничого коледжу ДВНЗ КНУ [PERSON], встановлено, що в кімнаті №29 в гуртожитку №2 по вул.Невська буд. №3 в місті Кривому Розі Дніпропетровської області значаться зареєстрованими [PERSON], [PERSON], [PERSON]. Фактично проживає [PERSON] та [PERSON] (а.с.11) Відповідно до вимог ст.\~71, ст.\~72 ЖК України\~при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Згідно роз'яснень, наданих у п. 11\~Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України» № 2 від 12.04.1985 р., відповідно до ст. 1076\~ЖК України, наймач або член його сім'ї, який вибув на інше постійне місце проживання, втрачає право користування жилим приміщенням з дня вибуття, незалежно від пред'явлення позову про це. На ствердження вибуття суд може брати до уваги будь-які фактичні дані, які свідчать про обрання стороною іншого постійного місця проживання (повідомлення про це в листах, розписка, переадресовка кореспонденції, утворення сім'ї в іншому місці, перевезення майна в інше жиле приміщення, виїзд в інший населений пункт, укладення трудового договору на невизначений строк тощо). Суд може визнати особу такою, що втратила право користування жилим приміщенням, лише з однієї вказаної позивачем підстави, передбаченої ст. 71 або\~ст. 107 ЖК України. Змінити підставу позову суд вправі тільки за згодою позивача. З огляду на вищевикладене, суд приходить до висновку, що відповідачі [PERSON], [PERSON] залишили житлове приміщення з власної волі, втратили інтерес до спірного житла як до місця свого проживання, не проживають в кімнаті № 29 в гуртожитку №2 у будинку № 3 по вул. Невська міста Кривого Рогу Дніпропетровської області з 2016 та 2017 року відповідно, тобто без поважних причин були відсутні за адресою свого мешкання більш ніж шість місяців, тому визнає відповідачів [PERSON], [PERSON] такими, що втратили право користування жилим приміщенням. Також, відповідно ст. 141 ЦПК України стягненню з відповідачів на користь позивача підлягає судовий збір у розмірі 1600,00 грн. з кожного окремо.

Outcome: approved