Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-21 00:00:00

21 липня 2016 року заявник, Комунальна лікувально-профілактична установа «Міська психіатрична лікарня № 7», в особі головного лікаря [PERSON], завідуючої відділенням № 6 установи [PERSON], звернувся до Орджонікідзевського районного суду міста Маріуполя Донецької області з заявою про госпіталізацію [PERSON] до психіатричного закладу у примусовому порядку. В обґрунтування заяви зазначено, що 20 липня 2016 року до відділення № 6 КЛПУ «Міська психіатрична лікарня № 7» на підставі направлення дільничного лікаря-психіатра була доставлена [PERSON], [INFO]. За результатами огляду останньої комісією лікарів-психіатрів встановлено, що вона виявляє ознаки психічного захворювання, діагноз афективно-марений синдром. У звязку з тим, що [PERSON] згоди на лікування не дає, але потребує лікування, заявник звертається до суду з даною заявою та зауважує, що вона вчиняє дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї та оточуючих. У судовому засіданні представник КЛПУ «Міська психіатрична лікарня № 7 міста Маріуполя» лікар [PERSON], яка діє на підставі довіреності, доводи заяви підтримала у повному обсязі, дала суду пояснення, аналогічні викладеним у заяві та додала, що [PERSON] потребує лікування, тому що виявляє ознаки тяжкого психічного захворювання, та без отримання лікування уявлятиме реальну загрозу для себе та оточуючих. Але у звязку з тим, що згоди на лікування хвора не надає, заявник змушений звертатись до суду з даною заявою. Додала, що тривалість лікування у кожному випадку залежить від індивідуальних особливостей організму людини, але у даному випадку становитиме приблизно 3-4 тижні. [PERSON], щодо якої вирішується питання про надання їй психіатричної допомоги у примусовому порядку, назвала дату народження, адресу проживання. Вважає, що потребує лікування в окуліста, травматолога та невропатолога. Лікування психоневролога не потребує, вважає, що донька оговорює її з причини неприязних стосунків, що склались між нею та зятем. Значила, що у місті Бердянськ має квартиру, але з 2006 року проживає у місті Маріуполь. Квартира, в якій вона проживає, техніка в ній, перебувають в аварійному стані, а дочка на її прохання привести житло до ладу, не реагує, не відвідує її. Будь-які погрози в адресу доньки та зятя не висловлювала, лише намагалась налякати, щоб змусити полагодити пічку та привести квартиру в порядок. Також висловлювала згоду на лікування амбулаторно, або у денному стаціонарі в місті Бердянськ, якщо дійсно є така потреба. Проти госпіталізації до стаціонару в місті Маріуполі заперечувала, висловлюючи недовіру лікарям. Законний представник [PERSON] [PERSON] у судовому засіданні пояснила, що [PERSON] її мати, стан здоровя якої погіршився приблизно у 2010-2011 році, коли вона почала конфліктувати із сусідами, висловлювати підозри до всіх, хто її оточує. Матері належить квартира, розташована у місті Бердянську, де вона проживала до 2014 року. У вересні 2014 року вона забрала мати до міста Маріуполь, винаймає для неї квартиру, оскільки сусіди стали скаржитись, що мати стукає по батареях, стінах, кричить. Погрожувала підірвати будинок, та періодично шантажує, погрожуючи зробити щось із собою, накласти на себе руки. Вважає, що мати потребує лікування, але добровільної згоди не дає, тому просить заяву задовольнити. Представник [PERSON], адвокат [PERSON] вважав доцільним заяву задовольнити. Прокурор проти задоволення заяви не заперечував. Суд, заслухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, думку прокурора, вивчивши та дослідивши письмові матеріали справи, вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. На підставі ст. 14 ЗУ «Про психіатричну допомогу» особа, яка страждає на психічний розлад, може бути госпіталізована до психіатричного закладу без її усвідомленої згоди або без згоди її законного представника, якщо її обстеження або лікування можливі лише в стаціонарних умовах, та при встановленні в особи тяжкого психічного розладу, внаслідок чого вона: вчиняє чи виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї чи оточуючих, або неспроможна самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує її життєдіяльність. Згідно висновку комісії лікарів-психіатрів у складі: виконуючої обовязки завідуючого відділенням № 6 КЛПУ «Міська психіатрична лікарня № 7 міста Маріуполя» [PERSON], завідуючої відділенням № 9 установи [PERSON], складеного 21 липня 2016 року за результатами комісійного огляду, [PERSON], [INFO], потребує госпіталізації до психіатричної лікарні, оскільки вчиняє дії, які являють безпосередню загрозу для себе та оточуючих. На підставі викладеного, приймаючи до уваги пояснення осіб, які брали участь у розгляді справи, суд дійшов висновку, що доводи заяви знайшли своє підтвердження у судовому засіданні та вважає необхідним заяву задовольнити.

Outcome: approved