Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-03 00:00:00

21.04.2017 року заявник [PERSON] звернулася до суду з заявою про встановлення факту проживання однією сім'єю. В обґрунтування заяви заявниця зазначила, що вона, [PERSON] - її двоюрідна сестра та [PERSON] - чоловік її двоюрідної сестри, з липня 1975 року проживали разом у будинку по [ADDRESS] та вели спільне господарство. Вона доглядала їх, готувала для них їжу. Інших родичів у них не було. [PERSON] була медсестрою і завжди лікувалась сама, за медичною допомогою останні роки життя не зверталась. Коли двоюрідна сестра померла, заявниця займалась її похованням та несла відповідні витрати. Крім того, заявниця допомагала її чоловікові [PERSON], який залишився один. Вона готувала їжу, слідкувала за станом його здоров'я та надавала йому все необхідне, бо він був членом їх родини. [INFO] року [PERSON] помер та заявниця організовувала його поховання, оплачувала квитанції на похорони. 2/5 частини будинку № [ADDRESS] належали її рідній тітці по лінії матері [PERSON], яка була матір'ю [PERSON] Інша частина будинку належала матері заявниці [PERSON] Після смерті матері вона прийняла спадкове майно і стала власницею части будинку. [INFO] році померла [PERSON] До нотаріальної контори для оформлення спадщини після смерті [PERSON], донька [PERSON] не зверталась, інших спадкоємців не було. [INFO] року [PERSON] померла, її чоловік [PERSON] до нотаріальної контори не звертався. [INFO] року [PERSON] помер. Після його смерті відкрилась спадщина па 2/3 частини буд. [ADDRESS]. Заявниця звернулася до нотаріуса, який відмовив їй в прийнятті заяви про прийняття спадщини, оскільки вона не може підтвердити родинний зв'язок з спадкодавцем та рекомендував звернутись до суду. Встановлення факту проживання однією сім'єю заявниці необхідно для подальшого оформлення спадкових прав після смерті спадкодавця [PERSON] Просить встановити факт проживання однією сім'єю [PERSON], померлого [INFO] року та [PERSON], [INFO], не менш як п'ять років до часу відкриття спадщини, а саме з 1975 року з 1990 року по [INFO] року за адресою: [ADDRESS]. Заявник [PERSON] та її представник [PERSON], яка діє на підставі договору, в судовому засіданні надали пояснення аналогічні викладеним у заяві, просили її задовольнити. Зацікавлена особа Друга маріупольська державна нотаріальна контора надала суду заяву про розгляд справи без представника нотаріальної контори. Свідок [PERSON] суду пояснила, що [PERSON] знає з 1982 року. [PERSON] та [PERSON] теж знає, вони проживали разом з заявницею по [ADDRESS]. [PERSON] жили з [PERSON] однією сім'єю. Дітей у [PERSON] не було, а у заявниці було двоє дітей. [PERSON] двоюрідна сестра заявниці, а [PERSON] чоловік двоюрідної сестри. Вони допомогали [PERSON] з дітьми, а заявниця допомагала їм по господарству. Після смерті двоюрідної сестри, [PERSON] несла витрати щодо поховання. Свідок [PERSON] суду пояснив, що [PERSON] його дружина. [PERSON] її двоюрідна сестра, [PERSON] чоловік двоюрідної сестри. Вони разом проживали за адресою [ADDRESS]. Він там проживає більш 10 років. Проживали вони, як одна сім'я, [PERSON] допомогали їм з дітьми. Коли [PERSON] хворіли вони їм допомагали. Двоюрідна сестра померла в 2013 році, а її чоловік у 2014 роцу. Прописані всі за цією адресою. [PERSON] ховала заявниця та він. Суд, вислухавши заявницю та її представника, свідків, дослідивши письмові матеріали справи, вважає, що дана заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що згідно свідоцтва про народження [NUMBER], виданого 18.02.1955 року Крснотур'їнським МіськЗАГС, [PERSON] народилася [INFO] року, актовий запис №311, батько - [PERSON], мати - [PERSON] (а.с.8). Згідно довідки Маріупольського БТІ від 20.05.2009 №210, 7/20 частини домоволодіння [ADDRESS] належить [PERSON], на підставі свідоцтва про право на спадщину від 14.02.1985 р. р-р 722, посвідченого Другою маріупольською державною нотаріальною конторою. ? частина домоволодіння належить [PERSON], на підставі свідоцтва про право на спадщину від 25.10.1974 р. р-р 3194, посвідченого Другою маріупольською державною нотаріальною конторою. 2/5 частини домоволодіння належить [PERSON], на підставі договору купівлі-продажу від 08.10.1975 р. р-р 3272 (а.с.5). Згідно свідоцтва про шлюб [NUMBER], виданого 07.07.1973 року Міськбюро ЗАГС, [PERSON] та [PERSON] вступили у шлюб 07.07.1973 року, актовий запис №1049. Після реєстрації присвоєні прізвища: чоловіку - [PERSON], дружині - [PERSON] (а.с.9). Згідно заповіту, посвідченого 14.11.1989 року, посвідченого державним нотаріусом Третьої Іжевської державної нотаріальної контори, р-р №1-3591, [PERSON] на випадок своєї смерті зробила розпорядження, про те що належна їй доля жилого будинку, який знаходиться за адресою: [ADDRESS] з належними прибудовами заповіла доньці [PERSON] Згідно свідоцтва про смерть [NUMBER], виданого 10.12.2002 року Відділом управління ЗАГС Іркутської області по Центральному АО МО м.Братська, [PERSON], [INFO], померла [INFO] року у м.Братськ, Іркутської області, Росія, актовий запис №2374 (а.с.6). Згідно свідоцтва про смерть [NUMBER], виданого 19.11.2013 року Приморським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Маріупольського міського управління юстиції у Донецькій області, [PERSON], померла [INFO] року, актовий запис №863 (а.с.7). Згідно свідоцтва про смерть [NUMBER], виданого 31.05.2014 року та витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про смерть для отримання допомоги на поховання №00013959262, сформованого 31.05.2014 р. Приморським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Маріупольського міського управління юстиції у Донецькій області, [PERSON], помер [INFO] року, актовий запис №440 (а.с.10). Згідно квитанцій від 19.11.2013 року на суму 220 грн., від 19.11.2013 року на суму 100 грн., від 19.11.2013 року на суму 25 грн., від 19.11.2013 року на суму 1155 грн., від 19.11.2013 року на суму 540 грн., 02.06.2014 року на суму 200 грн., 02.06.2014 року на суму 100 грн., від 02.06.2014 року на суму 2050 грн. [PERSON] понесла витрати на поховання [PERSON] та [PERSON] (а.с.11-12). Згідно довідки КСН «Бригантина» від 15.04.2017 року №04/150/15, [PERSON], [INFO], зареєстрована та з 1975 року проживає за адресою: [ADDRESS] разом з [PERSON] по день її смерті [INFO] року, свідоцтво про смерть [NUMBER] від 19.11.2013, та вели спільне господарство (а.с.13). Згідно довідки КСН «Бригантина» від 15.04.2017 року №04/151/16, [PERSON], [INFO], зареєстрована та з 1975 року проживає за адресою: [ADDRESS] разом з [PERSON] по день його смерті [INFO] року, свідоцтво про смерть [NUMBER] від 31.05.2014, та вели спільне господарство (а.с.14). Згідно листа Другої маріупольської державної нотаріальної контори від 22.06.2017 №841/01-16, інформація щодо заведення спадкових справ до майна [PERSON], померлого [INFO] року, [PERSON], померлої [INFO] року та [PERSON], померлої [INFO] року у Спадковому реєстрі відсутня (а.с.39-42). Відповідно до ч. 2 ст. 256 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Відповідно до ст.1216 ЦК України, спадкування є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або законом. Частиною 1 ст. 1258 ЦК України встановлено, що спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Відповідно до ч. 1 ст. 1264 у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали разом зі спадкодавцем однією сімєю не менш як п'ять років до часу відкриття спадщини. Відповідно до ч.2, 4 ст. 3 СК України сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки. Сім'я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства. Згідно до ч. 1 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Частиною 3 передбачено, що спадкоємець, який постійно проживав разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Пунктами 21, 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» визначено, що при вирішенні спору про право на спадщину осіб, які проживали зі спадкодавцем однією сім'єю не менш як п'ять років до часу відкриття спадщини (четверта черга спадкоємців за законом), судам необхідно враховувати правила частини другої статті 3 СК про те, що сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки. Зазначений п'ятирічний строк повинен виповнитися на момент відкриття спадщини і його необхідно обчислювати з урахуванням часу спільного проживання зі спадкодавцем однією сім'єю до набрання чинності цим Кодексом. До спадкоємців четвертої черги належать не лише жінка (чоловік), які проживали однією сім'єю зі спадкодавцем без шлюбу, таке право можуть мати також інші особи, якщо вони спільно проживали зі спадкодавцем, були пов'язані спільним побутом, мали взаємні права та обов'язки, зокрема, вітчим, мачуха, пасинки, падчерки, інші особи, які взяли до себе дитину як члена сім'ї, тощо. Якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв'язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини Враховуючи викладене, суд вважає заявлені заявником вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню, оскільки з матеріалів справи та показів свідків вбачається, що заявниця дійсно на час відкриття спадщини постійно та більше ніж п'ять років проживала разом зі спадкодавцем, та має право на спадкування його майна.

Outcome: approved