Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-11 00:00:00

21.11.2017 р. [PERSON] звернувся до суду з позовом до Костянтинівської районної державної адміністрації та Миколайпільської сільської ради Костянтинівського району Донецької області, в якому просить визнати за ним в порядку спадкування за законом право на отримання земельної частки (паю) із земель колишнього КСП «Дружківське» розміром 4,78 умовних кадастрових гектарів без визначення меж цієї частки в натурі на місцевості, на території Костянтинівського району Донецької області, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яке належало спадкодавцю -[PERSON], яка померла [INFO]., на підставі сертифікату на право на земельну частку (пай) [NUMBER], зареєстрованого 18.12.1996 р. за №5136 в Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай), розміром 4,78 умовних кадастрових гектарів, виданого на підставі розпорядження Костянтинівської райдержадміністрації від 29.05.1996 р. №291, пославшись на таке: Він є рідним сином [PERSON], яка померла [INFO]. Після її смерті відкрилася спадщина, яка складається із сертифікату [NUMBER] на право на земельну частку (пай) із земель колишнього КСП «Дружківське» розміром 4,78 умовних кадастрових гектарів без визначення меж цієї частки в натурі на місцевості, на території Костянтинівського району Донецької області. Відповідно до ст.529 ЦК УРСР 1963р., чинного на той час, право на спадкування за законом в першу чергу мав він, як син померлої. Згідно з положеннями ст.549 ЦК УРСР 1963р., які були чинні на час відкриття спадщини, визнається, що спадкоємець прийняв спадщину , якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Він прийняв спадщину, як спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Відповідно до п.п.4, 5 Прикінцевих та Перехідних положень ЦК України, Цивільний кодекс України застосовується до цивільних відносин, що виникли після набрання ним чинності. Щодо цивільних відносин, які виникли до набрання чинності Цивільним кодексом України, положення цього Кодексу застосовуються до тих прав і обов'язків, що виникли або продовжують існувати після набрання ним чинності. Правила книги шостої Цивільного кодексу України застосовуються також до спадщини, яка відкрилася, але не була прийнята ніким із спадкоємців до набрання чинності цим Кодексом. Відповідно до ст.1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Статтею 1218 ЦК України визначено, що до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. За життя його матері сертифікат на право на земельну частку (пай), виданий на ім'я [PERSON], був втрачений. Згідно з ч.1 ст.2 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власниками земельних ділянок (паїв), основним документом, що посвідчує право на земельну частку (пай), є сертифікат на право на земельну частку (пай), виданий районною (міською) державною адміністрацією. Пунктом 5 Указу Президента України «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» від 8 серпня 1995 року № 720/95 передбачено, що видача громадянам сертифікатів на право на земельну частку (пай) єдиного в Україні зразка та їх реєстрація провадяться відповідною районною державною адміністрацією. З метою підтвердження факту отримання його матір'ю сертифікату на право на земельну частку (пай) він звернувся з відповідною заявою до міськрайонного управління у Костянтинівському районі та м. Торецьку Головного управління Держгеокадастру у Донецькій області. У відповіді було зазначено, що у 1996 році [PERSON] дійсно отримала сертифікат на право на земельну частку (пай) колишнього КСП «Дружківське» Костянтинівського району [NUMBER], зареєстрований 18.12.1996 р. за №5136 в Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай), розміром 4,78 умовних кадастрових гектарів, виданий на підставі розпорядження Костянтинівської райдержадміністрації від 29.05.1996 р. №291, про що свідчить особистий підпис [PERSON] Також ним була отримана довідка від Миколайпільської сільської ради, в якій було зазначено, що земельна ділянка згідно із сертифікатом [NUMBER] площею 4,78 умовних кадастрових гектарів, виданого на ім'я [PERSON], була передана в оренду ДП «Агрофірма Шахтар» строком на 12 років, про що свідчить запис в книзі реєстрації договорі. З метою отримання спадщини, він звернувся з відповідною заявою до Дружківської державної нотаріальної контори, на яку отримав постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії, де було зазначено, що видати свідоцтво про право на спадщину за законом неможливо, оскільки ним не надано оригіналу сертифікату на земельну частку (пай), та рекомендовано звернутися до суду для підтвердження свого права на земельну частку (пай). Крім того, оформити спадкові права у нотаріальній конторі він не може, оскільки померлою [PERSON] оригінал сертифікату на право на земельну частку (пай) за життя був втрачений. Позивач у судове засідання не з'явився, надавши суду заяву про розгляд справи у його відсутність та з посиланням на підтримання позову (а.с.41). Відповідач - Костянтинівська районна державна адміністрація явку представника у судове засідання не забезпечив, надавши суду заяву про розгляд справи у відсутність представника з посиланням на відсутність заперечень проти задоволення позовних вимог (а.с.38). Відповідач - Миколайпільська сільська рада Костянтинівського району Донецької області явку представника у судове засідання не забезпечив, надавши суду заяву про розгляд справи у відсутність представника з посиланням на відсутність заперечень проти задоволення позовних вимог (а.с.39). З'ясувавши всі обставини справи та перевіривши їх доказами, суд дістає таких висновків. Судом встановлено, що у 1996 році [PERSON] отриманий сертифікат на право на земельну частку (пай) колишнього КСП «Дружківський» Костянтинівського району, [NUMBER], зареєстрований 18.12.1996 р. за №5136 у Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай), розміром 4,78 умовних кадастрових гектарів, виданий на підставі розпорядження Костянтинівської райдержадміністрації від 29 травня 1996 року №291, про що свідчить особистий підпис [PERSON] у книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай), що видаються у Костянтинівській районні державній адміністрації по КСП «Дружківський» (відповідні відомості міськрайонного управління у Костянтинівському районі та м. Торецьку Головного управління Держгеокадастру у Донецькій області - на а.с.29,30). Як вбачається з листа Миколайпільської сільської ради Костянтинівського району Донецької області від 04.10.2017 р. №2, земельна ділянка (пай) згідно із сертифікатом [NUMBER] площею 4,78 умовних кадастрових гектарів на ім'я [PERSON] була здана в оренду ДП «Агрофірма Шахтар» строком на 12 років, про що свідчить запис №384 в книзі реєстрації договорів (а.с.13-15). Відповідно до довідки виконавчого комітету Миколайпільської сільської ради Костянтинівського району Донецької області від 05.12.2017 р. №247, згідно із сертифікатом [NUMBER], виданим Костянтинівською районною державною адміністрацією 18 грудня 1996 року на ім'я [PERSON], колишньому члену КСП «Дружківський», виділена земельна частка (пай) в лоті №36 із земель Миколайпільської сільської ради для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка в оренді не перебуває (а.с.26). [INFO] [PERSON] померла, про що складено відповідний актовий запис №835, що підтверджується свідоцтвом про смерть [NUMBER], зареєстрованим у відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Дружківського міського управління юстиції у Донецькій області (а.с.8). Як роз'яснив Пленум Верховного Суду України в п. 24 постанови від 16 квітня 2004 року № 7 «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ», член колективного сільськогосподарського підприємства, включений до списку, що додається до державного акту на право колективної власності на землю, набуває право на земельну частку (пай) з дня видачі цього акту, і в разі його смерті успадкування права на земельний пай здійснюється за нормами Цивільного кодексу України, у тому числі й у випадку, коли з різних причин ця особа не отримала сертифікат на право на земельну частку (пай). Згідно зі ст.529 ЦК УРСР (в редакції 1963 року) при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. До числа спадкоємців першої черги належить також дитина померлого, яка народилася після його смерті. Онуки і правнуки спадкодавця є спадкоємцями за законом, якщо на час відкриття спадщини немає в живих того з їх батьків, хто був би спадкоємцем; вони успадковують порівну в тій частці, яка належала б при спадкоємстві за законом їх померлому родителю. Відповідно до ст.549 ЦК УРСР (в редакції 1963 року) визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Як вбачається з листа та доданої до нього з інформативної довідки зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину), сформованої 18 січня 2018 року Дружківською державною нотаріальною конторою, після смерті [PERSON], яка померла [INFO] р., яка на день смерті постійно мешкала в [ADDRESS], заведено спадкову справу №129/2004 за заявою про прийняття спадщини за законом №165 від 04.03.2004 р. від сина спадкодавця - [PERSON]. Заяв від інших спадкоємців за законом чи заповітом не надходило, свідоцтв про право на спадщину за законом чи за заповітом не видавалося (а.с.52-57). Постановою державного нотаріуса Дружківської державної нотаріальної контори Алексєєвою В.Є. від 25.10.2017 р. у віддачі свідоцтва про право на спадщину за законом на право на земельну частку (пай) в КСП «Дружківський» Костянтинівського району Донецької області [PERSON] відмовлено у зв'язку з відсутністю документів, підтверджуючих право власності спадкодавця на вище згадувану земельну ділянку (а.с.16). Відповідно до пунктів 4,5 Прикінцевих та Перехідних положень ЦК України передбачено, що Цивільний кодекс України застосовується до цивільних відносин, що виникли після набрання ним чинності. Щодо цивільних відносин, які виникли до набрання чинності Цивільним кодексом України, положення цього Кодексу застосовуються до тих прав і обов'язків, що виникли або продовжують існувати після набрання ним чинності. Правила книги шостої Цивільного кодексу України застосовуються також до спадщини, яка відкрилася, але не була прийнята ніким із спадкоємців до набрання чинності цим Кодексом. Відповідно до ст.1216 Цивільного кодексу України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Статтею 1218 Цивільного кодексу України визначено, що до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно із ч.1 ст.1 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власниками земельних ділянок (паїв)», право на земельну частку (пай) мають колишні члени колективних сільськогосподарських підприємств, сільськогосподарських кооперативів, сільськогосподарських акціонерних товариств, у тому числі створених на базі радгоспів та інших державних сільськогосподарських підприємств, а також пенсіонери з їх числа, які отримали сертифікати на право на земельну частку (пай) у встановленому законодавством порядку, та громадяни - спадкоємці права на земельну частку (пай). Відповідно до ч.1 ст.2 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власниками земельних ділянок (паїв)», основним документом, що посвідчує право на земельну частку (пай), є сертифікат на право на земельну частку (пай), виданий районною (міською) державною адміністрацією або рішення суду про визнання права на земельну частку (пай). Крім того, відповідно до роз'яснень Постанови Пленуму Верховного Суду України від 12.06.2008 р. №2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції», у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову (п.24). Враховуючи те, що відповідачі визнали позов в повному обсязі, і таке визнання не суперечить діючому законодавству і не порушує права інших осіб, з урахуванням обставин, що мають істотне значення, суд дістає висновків про необхідність задоволення позову.

Outcome: approved