Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-02 00:00:00

20.11.2020 ТОВ «Агрофірма «Іванків» звернулося до Бориспільського міськрайонного суду Київської області з позовом відповідно до якого, з урахуванням поданої заяви про зменшення розміру позовних вимог, просить суд: стягнути з відповідача [PERSON] 6762,33 гривень збитків (неодержання доходів) у зв`язку з порушенням умов договору оренди землі від 21.12.2010 року, що зареєстрований 02.07.2012 року за №322080004003368 та понесені судові витрати (а.с. 2-7, 94-96). Позовні вимоги обґрунтовує тим, що ТОВ «Агрофірма «Іванків» є підприємством, що займається вирощуванням сільськогосподарських культур на території Бориспільського району Київської області, основним видом діяльності якої є вирощування зернових, бобових культур та насіння олійних культур. 21.12.2010 ТОВ «Агрофірма «Іванків» уклали договір оренди землі з [PERSON] , який є власником земельної ділянки площею 4,5805 га з кадастровим номером 3220884000:03:006:0087, згідно державного акту на право власності на земельну ділянку Серії ЯЖ № 426311, що зареєстрований в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею. За договором відповідач передав, а ТОВ «Агрофірма Іванків», як орендар прийняв за актом прийому-передачі 21.12.2010 земельну ділянку. Термін дії укладеного договору оренди землі з 01.01.2011 до 31.12.2015. Даним договором визначено, що орендар має право на відшкодування збитків, заподіяних унаслідок невиконання орендодавцем зобов`язань, передбачених цим договором. Крім того позивач зазначає, що за час дії договору оренди з ТОВ «Агрофірма «Іванків», [PERSON] уклав договір оренди вказаної земельної ділянки з ТОВ «Агрофірма «Макрогор», таким чином вчинив дії, що стали перешкодою орендарю ТОВ «Агрофірма «Іванків» користуватись земельною ділянкою. В зв`язку з чим позивач не зміг завершити посівну компанію 2017 року та зібрати врожай 2017 на зазначеній земельній ділянці, хоча в період осінь 2016 року - весна 2017 року ним було проведено комплекс сільськогосподарських робіт спрямованих на підготовку ґрунту до посіву сої. Позивач також зазначає, що внаслідок неправомірних дій [PERSON] , які полягали у свідомому укладенні договору оренди земельної ділянки, що перебувала в орендному користуванні ТОВ «Агрофірма «Іванків», підприємству заподіяні збитки. ТОВ «Агрофірма «Іванків» в межах поля загальною площею 140 га з історичною назвою « Любка » здійснило посів та збір врожаю 2017 - сої. Загалом у 2017 році ТОВ «Агрофірма «Іванків» у 2017 році засіяло 340 га та зібрало врожай сої з 340 га - 3240 центнерів сої. Середня врожайність сої у 2017 році склала 9,53 ц/га. За даними підприємства в межах поля з історичною назвою «Любка» загальною площею 140 га, з яких оброблялось 135 га, врожайність сої у 2017 році склала 7,78 ц/га. Відповідно до бюлетеня про хід робіт на збиранні врожаю 2017 році по ТОВ «Агрофірма «Іванків» на полі з історичною назвою Любка у 2017 році було обмолочено 135 га та намолочена зерна 106,58 тон.. Враховуючи врожайність культури соя 7,89 ц/га на полі, де знаходиться земельна ділянка [PERSON] , при обробітку 4,5805 га, підприємство могло зібрати 36,14 центнерів сої у 2017 році. Крім того зазначено, що відповідно до бухгалтерсько-статистичної інформації ТОВ «Агрофірма «Іванків» у 2017 році на площі 340 га затрати підприємства при вирощуванні сої склали 2682352,00 грн., до яких віднесено : вартість насіння - 715000 грн., затрати ПММ 328842,24 грн., прямі виробничі витрати на оплату праці - 65552,02 грн., прямі виробничі витрати на придбання мін.добрив - 1023554,67 грн., прямі виробничі витрати на роботі та послуги - 306342,92 грн., прямі виробничі витрати на очищення - 2510,80 грн., прямі виробничі затрати на соціальні заходи (податки) - 48055,95 грн., прямі виробничі витрати на засоби захисту рослин - 192493,40 грн.. Таким чином ТОВ «Агрофірма «Іванків» у 2017 році на загальній площі 340 га, при вирощуванні сої врожай 2017, що склав 324 тони після сушки (до сушки 349,9 тон), понесено затрати підприємства 2682352,00 грн., що складає 8278,86 грн. за 1 тону. ТОВ «Агрофірма «Іванків» при виробництві 1 тони сої врожай 2017 року отримувало чистий прибуток 1871,14 грн.. Враховуючи врожайність культури соя 7,89 ц/га на полі з історичною назвою « Любка », де знаходиться земельна ділянка [PERSON] , при обробітку 4,5805 га, підприємство могло зібрати 3,614 тон сої у 2017 році, та враховуючи дохід, який підприємство мало з однієї тони сої, то могло отримати при обробітку земельної ділянки [PERSON] 6762,33 гривень доходу з зазначеної земельної ділянки. 23.03.2021 на електронну пошту суду від [PERSON] надійшов відзив на позовну заяву, з проханням відмовити в задоволенні позовних вимог ТОВ «Агрофірма «Іванків» ( а.с. 78-82). При цьому відповідач зазначає, що позивачем не надано жодного доказу, що земельна ділянка, яка належить йому на праві власності була передана ним в оренду ТОВ «Агрофірма «Макрогор». Крім того позивачем зазначено, що позивачем не доведені викладені обставини з приводу втраченого прибутку та нанесених збитків. Ухвалою від 28.01.2021 відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження та призначено справу до підготовчого судового засідання ( а.с. 74-75). Ухвалою від 30.06.2021 закрито підготовче провадження ( а.с. 117). У судове засідання позивач не з`явився, від представника позивача Дударенко А.М. надійшла заява з проханням слухати справу без її участі, заяву про зменшення розміру позовних вимог підтримала та просила задовольнити. Відповідач у судове засідання не з`явився, про дату,час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Дослідивши письмові матеріали справи суд дійшов висновку, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що [PERSON] є власником земельної ділянки площею 4,5805 га з кадастровим номером 3220884000:03:006:0087, згідно державного акту на право власності на земельну ділянку Серії ЯЖ № 426311, що зареєстрований в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею (а.с. 16-17). 21.12.2010 між [PERSON] та ТОВ «Агрофірма «Іванків» було укладено договір оренди землі, згідно якого відповідач передав, а ТОВ «Агрофірма «Іванків» прийняв в строкове з 01.01.2011 по 31.12.2015 платне користування земельну ділянку площею 4,5805 га з кадастровим номером 3220884000:03:006:0087, яка знаходиться на території Іванківської сільської ради Бориспільського району, Київської області (а.с. 8-11). В той же день [PERSON] та позивач склали акт прийому-передачі земельної ділянки, на підставі якого ним передано спірну земельну ділянку у володіння ТОВ «Агрофірма «Іванків» (а.с. 12). Згідно п. п. 5, 6 вищевказаного договору вбачається, що договір набирає чинності з моменту державної реєстрації та укладений терміном на 5 років. Договір набирає чинності з 01.01.2011 та діє 31.12.2015. У випадку, якщо за місяць до закінчення строку договору, жодна із сторін не заявила про припинення відносин, договір вважається продовженим ще на один рік на тих же умовах (а. с. 8). Відповідно до п. 16 даного договору орендар має право на відшкодування збитків, заподіяних внаслідок невиконання орендодавцем зобов`язань, передбачених цим договором. Збитками вважаються: фактичні втрати, яких орендар зазнав у зв`язку з невиконанням або неналежним виконанням умов договору орендодавцем, а також витрати, які орендар здійснив або повинен здійснити для відновлення свого порушеного права; доходи, які орендар міг би реально отримати в разі належного виконання орендодавцем умов договору (а.с.10). Відповідно до п.28 вищевказаного договору оренди перехід права власності на орендовану земельну ділянку до другої особи, а також реорганізація юридичної особи - орендаря не є підставою для зміни умов або розірвання договору. З інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно №79552302 від 03.02.2017 року вбачається, що орендарем земельної ділянки з кадастровим номером 3220884000:03:006:0087 значиться ТОВ «Агрофірма «Макрогор», підставою виникнення речового права є договір оренди від 30.08.2016, укладений між [PERSON] та ТОВ «Агрофірма «Макрогор» (а.с. 18-19). Постановою Київського апеляційного суду від 02.07.2019 у справі № 359/3327/17 договір оренди б/н від 30.08.2016 укладений між [PERSON] та ТОВ «Агрофірма «Макрогор» на земельну ділянку 3220884000:03:006:0087 визнано недійсним (а.с. 36-45). За змістом вказаної постанови суду, зокрема, встановлено, що 30 серпня 2016 року [PERSON] уклав з Тов «Агрофірма «Макрогор» договір оренди земельної ділянки, за яким він передав у користування ТОВ «Агрофірма «Макрогор» строком на 7 років земельну ділянку площею 4,5805 га з кадастровим номером 3220884000:03:006:0087 з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовану на території Іванківської сільської ради Бориспільського району. В той же день [PERSON] та ТОВ «Агрофірма «Макрогор» склали акт приймання-передачі , на підставі якого відповідач передав вказану земельну ділянку у володіння ТОВ «Агрофірма «Макрогор». При цьому судом апеляційної інстанції зроблено висновок, що між відповідачами (в тому числі [PERSON] ) були укладені нові договори оренди земельних ділянок на час дії попередніх договорів оренди між позивачем (ТОВ «Агрофірма «Іванків»)та відповідачами. Також судом апеляційної інстанції встановлено, що строк дії договорів оренди землі, укладених, зокрема [PERSON] , до 02.07.2017 (02.07.2012 дата державної реєстрації). Між орендодавцями (в тому числі [PERSON] ) і орендарем ТОВ «Агрофірма «Іванків» додаткові угоди про розірвання Договорів оренди землі від 21.12.2010 року не укладались, жодна із сторін договорів на ініціювала його розірвання. У цьому зв`язку суд враховує, що відповідно до вимог ч.4 ст.82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Згідно з довідкою ТОВ «Агрофірма «Іванків» № 37 від 19.04.2017 земельна ділянка з кадастровим номером 3220884000:03:006:0087 площею 4,5805 га, яка згідно зі схемою поділу земель колективної власності за номером 343 розташована на території Іванківської сільської ради Бориспільського району Київської області в межах поля з історичною назвою « Любка » (а.с. 57). Представник ТОВ «Агрофірма «Іванків» 17.12.2019 року звернулась до Бориспільської РДА з заявою, якою просила направити подану заяву на розгляд Комісії з питань дотримання чинного законодавства України в сфері земельних правовідносин Бориспільської РДА заяву, та визначити розмір збитків 14499,71 гривень ТОВ «Агрофірма «Іванків» (недодержані доходи), що підлягають відшкодуванню [PERSON] про що скласти відповідний акт (а.с. 60-63). У відповіді Бориспільської РДА на дане звернення зазначено, що для вирішення даного питання рекомендується визначити розмір збитків за взаємною згодою з орендодавцями. У разі недосягнення згоди рекомендовано звернутися до суду для визначення та відшкодування збитків (а.с. 64-65). Згідно з довідкою ТОВ «Агрофірма «Іванків» № 95 від 16.08.2019, підписаної головним бухгалтером та директором товариства, понесені ТОВ «Агрофірма «Іванків» затрати на вирощування сої в 2017 році на площі 340 га, становили 2682352 грн., в т.ч.: вартість насіння - 715000 грн., затрати ПММ 328842,24 грн., прямі виробничі витрати на оплату праці - 65552,02 грн., прямі виробничі витрати на придбання мін.добрив - 1023554,67 грн., прямі виробничі витрати на роботі та послуги - 306342,92 грн., прямі виробничі витрати на очищення - 2510,80 грн., прямі виробничі затрати на соціальні заходи (податки) - 48055,95 грн., прямі виробничі витрати на засоби захисту рослин - 192493.40 грн. (а.с. 46). Як встановлено з заяви про зменшення розміру позовних вимог та доданих до неї документів, ТОВ «Агрофірма «Іванків» у 2017 році на загальній площі 340 га, при вирощуванні сої врожай 2017, що склав 324 тони після сушки (до сушки 349,9 тон), понесено затрати підприємства 2682352,00 грн., що складає 8278,86 грн. за 1 тону. ТОВ «Агрофірма «Іванків» при виробництві 1 тони сої врожай 2017 року отримувало чистий прибуток 1871,14 грн.. Враховуючи врожайність культури соя 7,89 ц/га на полі з історичною назвою « Любка », де знаходиться земельна ділянка [PERSON] , при обробітку 4,5805 га, підприємство могло зібрати 3,614 тон сої у 2017 році, та враховуючи дохід, який підприємство мало з однієї тони сої, то могло отримати при обробітку земельної ділянки [PERSON] 6762,33 гривень доходу з зазначеної земельної ділянки (а.с. 94-107). При цьому суд звертає увагу, розмір понесених позивачем витрат на вирощування сої на полі з історичною назвою «Любка» у 2017 році, а також об`єми зібраного урожаю та розмір доходу від його реалізації підтверджено уповноваженими юридичною особою ТОВ «Агрофірма «Іванків» посадовими особами, та відповідачем не оспорюються, підстави сумніватися в дійсності наведеної в довідці інформації, а, відповідно, в правильності проведеного розрахунку не отриманого позивачем доходу з земельної ділянки відповідача, у суду відсутні. Суд також враховує, що земельні правовідносини, пов`язані з користуванням землею, що виникли між сторонами, регулюються Конституцією України, Земельним кодексом України, Законом України «Про оренду землі», Цивільним кодексом України, а також договором оренди землі. Відповідно до положень ст. 14 Конституції України, земля є основним національним багатством, що перебуває під особливою охороною держави. Право на землю гарантується. Це право набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до закону. Згідно з визначенням, наведеним у ст.13 ЗУ «Про оренду землі», договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства. Відповідно до ст. 28 ЗУ «Про оренду землі» орендар має право на відшкодування збитків, яких він зазнав унаслідок невиконання орендодавцем умов, визначених договором оренди землі. Збитками вважаються: фактичні втрати, яких орендар зазнав у зв`язку з невиконанням або неналежним виконанням умов договору орендодавцем, а також витрати, які орендар здійснив або повинен здійснити для відновлення свого порушеного права; доходи, які орендар міг би реально отримати в разі належного виконання орендодавцем умов договору. Розмір фактичних витрат орендаря визначається на підставі документально підтверджених даних. За загальним правилом, передбаченим ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є, в тому числі доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі. Норми спеціального закону, яким є ЗК України, не дають визначення збитків, але визначають підстави для їх відшкодування. Так, статтею 156 ЗК України передбачено, що власникам землі та землекористувачам відшкодовуються збитки, заподіяні зокрема внаслідок: неодержання доходів за час тимчасового невикористання земельної ділянки. При цьому статтею 157 ЗК України встановлено порядок відшкодування збитків, за яким відшкодування збитків власникам землі та землекористувачам здійснюють органи виконавчої влади, органи місцевого самоврядування, громадяни та юридичні особи, які використовують земельні ділянки, а також органи виконавчої влади, органи місцевого самоврядування, громадяни та юридичні особи, діяльність яких обмежує права власників і землекористувачів або погіршує якість земель, розташованих у зоні їх впливу, в тому числі, внаслідок хімічного і радіоактивного забруднення території, засмічення промисловими, побутовими та іншими відходами і стічними водами. Спеціальним підзаконним актом є також Порядок визначення та відшкодування збитків власникам землі і землекористувачам, затверджений постановою Кабінету Міністрів України № 284 від 19.04.1993 р. (далі - Порядок). Пунктом 3 Порядку визначено, що відшкодуванню підлягають: вартість житлових будинків, виробничих та інших будівель і споруд, включаючи незавершене будівництво; вартість плодоягідних та інших багаторічних насаджень; вартість лісових і деревно-чагарникових насаджень; вартість водних джерел (колодязів, ставків, водоймищ, свердловин тощо), зрошувальних і осушувальних систем, протиерозійних і протиселевих споруд; понесені витрати на поліпшення якості земель за період використання земельних ділянок з урахуванням економічних показників, на незавершене сільськогосподарське виробництво (оранка, внесення добрив, посів, інші види робіт), на розвідувальні та проектні роботи; інші збитки власників землі і землекористувачів, у тому числі орендарів, включаючи і неодержані доходи, якщо вони обґрунтовані. Неодержаний доход - це доход, який міг би одержати власник землі, землекористувач, у тому числі орендар, із земельної ділянки і який він не одержав внаслідок її вилучення (викупу) або тимчасового зайняття, обмеження прав, погіршення якості землі або приведення її у непридатність для використання за цільовим призначенням у результаті негативного впливу, спричиненого діяльністю підприємств, установ, організацій та громадян. Розмір неодержаного доходу, який міг одержати позивач ТОВ «Агрофірма «Іванків» із земельної ділянки загальною площею 4,5805га, і який він не одержав внаслідок неправомірних дій відповідача, які полягали у перешкоджанні орендарю користуватись земельною ділянкою шляхом її передачі в оренду іншій юридичній особі, згідно розрахунку позивача становить - 6762,33 гривень. Як було зазначено судом вище, суд приймає наданий позивачем розрахунок як належний допустимий доказ, який відповідачем не спростований. Таким чином, суд дійшов висновку, що дослідженими в судовому засіданні доказами позивачем повністю доведено обґрунтованість заявлених вимог щодо завданих ТОВ «Агрофірма «Іванків» збитків у вигляді неодержаного доходу в загальній сумі 6762,33 грн., та стягнення цих збитків з відповідача [PERSON] , який в порушення та в період дії укладеного з позивачем договору оренди земельної передав земельну ділянку в користування іншій юридичній особі. Відповідно до вимог ст. 141 Цивільного процесуального кодексу України судові витрати понесені позивачем у сумі 2102 гривень (а. с. 1), слід стягнути з відповідача на користь позивача. На підставі викладеного,

Outcome: approved