Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-09 00:00:00

19 серпня 2016 року [PERSON] звернулась до Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області з позовом до [PERSON], третя особа служба у справах дітей Виконавчого комітету Покровської районної у місті Кривому Розі ради про позбавлення батьківських прав відносно дитини [PERSON]. В обґрунтування позову зазначила, що відповідач є колишнім чоловіком її доньки [PERSON] та батьком неповнолітнього [PERSON], [INFO]. Донька позивачки [PERSON] померла [INFO]. Після розлучення із донькою позивачки відповідач ухилявся від виконання своїх обов'язків по вихованню сина, не піклувався про нього, та не цікавився його життям, станом здоров'я розвитком, що свідчить про самоусунення від виховання дитини. Просить суд позбавити батьківських прав [PERSON] відносно його сина [PERSON], [INFO], стягнути з відповідача судові витрати. Позивач у судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила їх задовольнити з підстав викладених у позовні заяві. Відповідач до судового засідання не з'явився, був належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, шляхом виклику через оголошення у пресі, що підтверджується матеріалами справи. Надав до суду письмову заяву в якій позовні вимоги не визнав, просив справу розглядати за його відсутності. Представник третьої особи Бондуровська М.В. у судовому засіданні позовні вимоги підтримала. Допитаний у судовому засіданні неповнолітній [PERSON] пояснив суду, що його батько [PERSON] не цікавиться його життям, не допомагає матеріально та самоусунувся від його виховання. Вважає за доцільне позбавити батьківських прав [PERSON] Суд, вислухавши пояснення сторін, неповнолітнього [PERSON], дослідивши письмові матеріали цивільної справи, всебічно і повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, застосувавши до спірних правовідносин відповідні норми матеріального та процесуального права, встановив наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. [INFO] народився [PERSON], батьками якого зазначено [PERSON] та [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER], виданого відділом реєстрації актів громадянського стану виконкому Жовтневої районної ради м.Кривого Рогу Дніпропетровської області.(а.с.9). Згідно свідоцтва про розірвання шлюбу серії [NUMBER], шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано 28 жовтня 2008 року, актовий запис № 511.Після реєстрації розірвання шлюбу [PERSON] присвоєно прізвище «[PERSON]».(а.с.10). Відповідно до свідоцтва про смерть серії [NUMBER], виданого Жовтневим відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Криворізького міського управління юстиції у Дніпропетровській області, [PERSON] померла [INFO]. (а.с.11). Згідно письмових пояснень [PERSON], наданих останнім начальнику служби у справах дітей, він є батьком дитини [PERSON], [INFO], після розлучення з матір'ю дитини із сином не проживає, його вихованням не займається, періодично допомагає матеріально. У зв'язку із частими відрядженнями сина бачить рідко. Після смерті дружини вихованням та матеріальним забезпеченням сина займається баба [PERSON]. Згоден з позбавленням його батьківських прав. (а.с.12). Згідно висновку виконкому Покровської районної в місті ради за № 7/29-528 від 06.02.2017 року, визнано за доцільне позбавити батьківських прав [PERSON] відносно неповнолітньої дитини [PERSON], [INFO]. (а.с.62). У відповідності до ст.ст. 11, 60 ЦПК України суд розглядає справу не інакше, як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін чи інших осіб, які беруть участь у справі. Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і докази подаються сторонами і іншими особами, які беруть участь у справі. Відповідно до ч. 1 ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: 1) не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров'я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; 2) ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини; 3) жорстоко поводяться з дитиною; 4) є хронічними алкоголіками або наркоманами; 5) вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; 6) засуджені за вчинення умисного кримінального правопорушення щодо дитини. Згідно до ч. 3 ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені батьківських прав щодо усіх своїх дітей або когось із них. Ч. 2 ст. 171 СК України передбачає, що дитина, яка може висловити свою думку, має бути вислухана при вирішенні між батьками, іншими особами спору щодо її виховання, місця проживання, у тому числі при вирішенні спору про позбавлення батьківських прав. Відповідно до п.п. 15, 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 30.03.2007р. «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених ст. 164 СК. При цьому, ухилення від виховання можна розцінювати лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. Згідно до положень ст. 6 Європейської конвенції про здійснення прав дітей, ратифікованої Україною 03.08.2006, під час розгляду справи, що стосується дитини, перед прийняттям рішення судовий орган приділяє належну увагу думкам, висловленим дитиною. Так, у судовому засіданні знайшло своє підтвердження невиконання батьківських обов'язків [PERSON] по відношенню до свого неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], щодо ненадання матеріальної допомоги, відсутності участі у вихованні дитини. За таких обставин, враховуючи думку неповнолітнього [PERSON], суд дійшов висновку про доведеність позовних вимог. Відповідно до ч. 2 ст. 166 СК України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов'язку щодо утримання дитини. Одночасно з позбавленням батьківських прав суд може на вимогу позивача або за власною ініціативою вирішити питання про стягнення аліментів на дитину. Згідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Згідно до положень ч. 2 ст. 182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. За таких обставин суд вважає, що з [PERSON] підлягають стягненню аліменти на утримання його неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], в розмірі 1/4 частини від всіх доходів відповідача, але не менше 30 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно, на користь майбутнього опікуна дитини або дитячого закладу де буде перебувати дитина. Розподіляючи судові витрати між сторонами, суд керується ст. 88 ЦПК України та стягує з відповідача на користь позивачки сплачені судові витрати по справі (а.с.1). На підставі викладеного, відповідно до ст.ст. 164, 166, 167, 171, 180-182 Сімейного кодексу України, Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 30.03.2007 р. «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав»,

Outcome: approved