Jurisdiction: civil
Date: 2018-06-10 00:00:00

20 квітня 2018 року [PERSON] звернувся до суду з вказаним позовом до відповідача - Кам'янської сільської ради Ізюмського району Харківської області про визнання права власності в порядку спадкування по закону на земельну ділянку і просив визнати за ним, [PERSON], в порядку спадкування за заповітом за [PERSON], який помер [INFO] р., право власності на земельну ділянку площею 2 га, кадастровий номер [NUMBER], яка розташована за межами населених пунктів на території Кам'янської сільської ради, та також визнати за ним, [PERSON], в порядку спадкування за заповітом за [PERSON], який помер [INFO] р., право власності на земельну ділянку площею 2 га, кадастровий номер [NUMBER], яка розташована за межами населених пунктів на території Кам'янської сільської ради. У підтвердження своїх позовних вимог позивач вказав наступне: [INFO] р. померла [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть від [INFO] року. В силу положень ст. 1261 ЦК України, єдиним спадкоємцем прав та обов'язків [PERSON] був її чоловік, [PERSON]. Відповідно до довідок Виконавчого комітету Кам'янської сільської ради № 0220/300 та 0220/301 від 29 березня 2018 р., станом на день смерті [PERSON], тобто, станом на [INFO] року [PERSON] проживав із [PERSON] в будинку [ADDRESS] Оскільки на час відкриття спадщини [PERSON] постійно проживав із [PERSON], то відповідно до положень ст. 1268 ч. З ЦК України, він вважається таким, що прийняв спадщину після смерті [PERSON]. За час життя, 15 червня 2017 р. [PERSON] звернулась до Головного управління держгеокадастру у Харківській області із заявою про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 2,0000 га для ведення особистого селянського господарства. Наказом Головного управління держгеокадастру у Харківській області № 10826-СГ від 16 червня 2017 року [PERSON] надано дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 2,0000 га для ведення особистого селянського господарства. Наказом Головного управління держгеокадастру у Харківській області №21047-СГ від 7 грудня 2017 р., [PERSON] передано у власність земельну ділянку площею 2,0 га, кадастровий номер [NUMBER] із земель сільськогосподарського призначення державної власності для ведення особистого селянського господарства, розташовану за межами населених пунктів на території Кам'янської сільської ради Ізюмського району Харківської області. Таким чином, відповідно до положень ст. 131 ч. 1 ЗК України, ст. ст. 1218, 1225 ЦІ&?н; України, [PERSON] мав право на спадкування земельної ділянки площею 2,0 га, кадастровий номер [NUMBER], яку було передано у власність [PERSON]. Однак, [PERSON] не встиг оформити свідоцтво про право на спадщину на земельну ділянку площею 2,0 га, кадастровий номер [NUMBER], в зв'язку зі своєю смертю. [INFO] року [PERSON] помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть від 9 жовтня 2017 року. Позивач, [PERSON], на підставі заповіту, посвідченого секретарем виконавчого комітету Кам'янської сільської ради Ізюмського району Харківської області 26 вересня 2017 р. і зареєстрованого в реєстрі за № 16, є спадкоємцем всього майна, де б таке не було та з чого б воно не складалося, і взагалі всього того, що буде належати [PERSON] на день його смерті та на що він за законом буде мати право. Відповідно до положень ст. 1296 ч. З ЦК України, відсутність у [PERSON] свідоцтва про право на спадщину на майно, право на отримання якого набула [PERSON], не позбавляє позивача на спадкування такого майна після смерті [PERSON]. За час життя, 15 червня 2017 р., [PERSON] звернувся до Головного управління держгеокадастру у Харківській області із заявою про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 2,0 га для ведення особистого селянського господарства. Наказом Головного управління держгеокадастру у Харківській області № 10874-СГ від 16 червня 2017 року [PERSON] надано дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 2,0000 га для ведення особистого селянського господарства. Наказом Головного управління держгеокадастру у Харківській області № 19619-СГ від 12 жовтня 2017 року [PERSON] передано у власність земельну ділянку площею 2,0000 га, кадастровий номер [NUMBER] із земель сільськогосподарського призначення державної власності для ведення особистого селянського господарства, розташовану за межами населених пунктів на території Кам'янської сільської ради Ізюмського району Харківської області. Таким чином, відповідно до положень ст. ст. 1218, 1225 ЦК України, земельна ділянка площею 2,0000 га, кадастровий номер [NUMBER], яку було передано у власність [PERSON], також має бути включена до складу спадщини. З метою оформлення права на спадщину позивач, [PERSON], звернувся до Ізюмської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини. Відповідно до положень п. п. 4.15 глави 10 розділу II Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України № 296/5 від 22 лютого 2012 року спадкоємець повинен надати нотаріусу правовстановлюючий документ на нерухоме майно, належне померлому. В зв'язку із відсутністю оригіналів правовстановлюючих документів на земельні ділянки з кадастровими номерами [NUMBER] та [NUMBER] позивач не може оформити право на спадщину. Листом Ізюмської державної нотаріальної контори № 673/02-17 від 5 березня 2018 р. позивачеві було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на земельні ділянки з кадастровими номерами [NUMBER] та [NUMBER]. Позивач та його представник до суду не з'явились, надали заяву про розгляд справи без їх участі, підтримують позовні вимоги і просили суд позов задовольнити. Представник відповідача - Кам'янської сільської ради в судове засідання не з'явився, надав суду заяву про розгляд справи без його участі, заперечень щодо позову не надав, проти позовних вимог не заперечував. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні судового засідання за відсутності сторін та без здійснення фіксації судового засідання технічними засобами, що відповідає положенням ст. 247 ЦПК України. Перевіривши і дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку про задоволення позовних вимог з наступних підстав. Судом встановлені факти і відповідні їм правовідносини. Відповідно до статей 3, 4, 10-13 ЦПК України особа має конституційне право на судовий захист своїх цивільних прав і може звернутися із позовом про захист порушеного, оспореного або невизнаного права у спосіб, передбачений ЦК України. Відповідно до ч. 3 ст. 2, ч. 1 ст. 13 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підстави своїх вимог або заперечень, надавши докази відповідно до вимог статей 76-81 ЦПК України. Як установлено судом і підтверджується матеріалами справи: [INFO] року в селі Кам'янка Ізюмського району Харківської області померла [PERSON], копія свідоцтва про смерть серія [NUMBER] з актовим записом № 13 /а.с.8/. [INFO] року в с. Кам'янка Ізюмського району Харківської області помер [PERSON], копія свідоцтва про смерть серія [NUMBER] з актовим записом № 14./а.с.16/. Копією довідки Кам'янської сільської ради № 0220/300 від 29.03.2018 підтверджується те, що [PERSON] дійсно проживала та була зареєстрована [ADDRESS] з 15 червня 2017 року по день смерті [INFO] року ( а.с.9). Копією довідки Кам'янської сільської ради № 0220/301 від 29.03.2018 підтверджується те, що [PERSON] дійсно проживав та був зареєстрований [ADDRESS] з 15 червня 2017 року по день смерті [INFO] року ( а.с.10). Копією наказу Головного управління держгеокадастру у Харківській області № 10826-СГ від 16 червня 2017 року, [PERSON] надано дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки сільськогосподарського призначення державної власності, розташованої за межами населених пунктів на території Кам'янської сільської ради Ізюмського району Харківської області. ( а.с.12) Копією наказу Головного управління держгеокадастру у Харківській області № 21047-СГвід 07 грудня 2017 року, [PERSON] передано у власність земельну ділянку площею 2,0000 га в тому числі рілля площею 2,0000 га ( кадастровий номер [NUMBER]) ( а.с.13). Копією наказу Головного управління держгеокадастру у Харківській області № 10874-СГ від 16 червня 2017 року, [PERSON] надано дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки сільськогосподарського призначення державної власності, розташованої за межами населених пунктів на території Кам»янської сільської раджи Ізюмського району Харківської області. ( а.с.19). Копією наказу Головного управління держгеокадастру у Харківській області № 19619-СГ від 12 жовтня 2017 року, [PERSON] передано у власність земельну ділянку площею 2,0000 га в тому числі рілля площею 2,0000 га (кадастровий номер [NUMBER]) ( а.с.30). Копією витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку кадастровий номер [NUMBER] (а.с.14). Копією заповіту [PERSON] від 26 вересня 2017 року ( а.с.17). Копією витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку кадастровий номер [NUMBER] (а.с.21-22). Відповідно до ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Ч.3 ст. 1223 ЦК України передбачено, що право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. В свою чергу, відповідно до положень ст. 1220 ч. 1 ЦК України, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Відповідно до положень ст. 1258 ч. 1 ЦК України, спадкоємці за законом одержують право на спадкування позачергово. Відповідно до ст. 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі, зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Таким чином, в силу положень ст. 1261 ЦК України, єдиним спадкоємцем прав та обов'язків [PERSON] був її чоловік, [PERSON]. Ч.3 ст. 1268 ЦК України передбачено, що спадкоємець, який постійно проживав із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього кодексу, він не заявив про відмову від неї. Оскільки на час відкриття спадщини [PERSON] постійно проживав із [PERSON], то відповідно до положень ст. 1268 ч. З ЦК України, він вважається таким, що прийняв спадщину після смерті [PERSON]. Ч.1 ст. 131 ЗК України передбачено можливість набуття громадянами права власності на земельні ділянки в порядку спадкування. Відповідно до положень ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять всі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Перелік прав та обов'язків, які не входять до складу спадщини, передбачений ст. 1219 ЦК України, та є вичерпним. Зазначений перелік не містить обмежень на спадкування права на земельну ділянку, відведення якої погоджено за життя спадкодавця. Ч.1 ст. 1225 ЦК України передбачено, що право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Таким чином, відповідно до положень ст. 131 ч. 1 ЗК України, ст. ст. 1218, 1225 ЦК України, [PERSON] мав право на спадкування земельної ділянки площею 2,0000 га, кадастровий номер [NUMBER], яку було передано у власність [PERSON]. Однак, [PERSON] не встиг оформити свідоцтво про право на спадщину на земельну ділянку площею 2,0000 га, кадастровий номер [NUMBER], в зв'язку зі своєю смертю. Відповідно до статей 1216, 1217, 1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно положень ч. 1, 2 ст. 1220, ч. 1 ст. 1222, ч. 3 ст. 1223 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи, часом відкриття спадщини в такому випадку є день смерті особи. Спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Ч.1, 3 ст. 1268, ч. 1 ст. 1269, ч. 1 ст. 1270 ЦК України передбачено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Відповідно до змісту ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народженні після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Відповідно до п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» за наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Отже, право на оформлення спадщини у судовому порядку повязане з відмовою нотаріуса у видачі свідоцтва про право на спадщину.(а.с. 28) Таким чином, враховуючи наявність письмових доказів, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню.

Outcome: approved