overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2020-07-08 00:00:00

21.05.2020 року до суду надійшла заява представника позивача [PERSON] про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу, в якій просить стягнути з відповідачів на користь [PERSON] витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 9000 грн.. В обгунтування заяви [PERSON] вказала, що в провадженні Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області знаходиться справа за позовною заявою [PERSON] до Головного управління Національної поліції в Хмельницькій області, Прокуратури Хмельницької області, Державної казначейської служби України про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої бездіяльністю органу досудового розслідування. У поданій до суду позовній заяві [PERSON] зазначалося про намір подання доказів понесення нею витрат па правову допомогу протягом п яти днів після ухвалення рішення суду. Орієнтовний розмір таких витрат складає п`ятнадцять тисяч гривень. Окрім того, у судовому засіданні 13 травня 2020 року - адвокатом Керницькою І.Р. заявлено про намір подання доказів понесення [PERSON] витрат на професійну правничу допомогу адвоката (договори, рахунки, довідки, квитанції, акти тощо) протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2020-07-29 00:00:00

21.05.2020 року до суду надійшов позов [PERSON] про розірвання шлюбу з [PERSON] , оскільки: останні 3 роки стосунки погіршились, їм стало складно знаходити спільну мову та життя тривалий час одне від одного не пішло їм на користь; шлюб носить формальний характер, шлюбні відносини фактично припинені 2 роки, проживають окремо;подальше збереження сім`ї і шлюбу є неможливим і суперечить його інтересам. Позивач надав письмову заяву про підтримку позову, просив справу розглянути за його відсутності, не заперечував проти заочного розгляду справи (а.с. 23). Відповідач про час і місце судового засідання повідомлена належним чином за зареєстрованим місцем проживання (перебування) (а.с. 10), про що свідчить отримання судової повістки (а.с. 22), однак в судове засідання не з`явилась, причини неявки суду не повідомила, відзиву на позовну заяву не надала, поважності неявки не убачається. Тому суд ухвалив провести заочний розгляд справи, на підставі наявних у ній доказів і зважаючи на вжиті заходи для забезпечення участі відповідача в розгляді справи. Судом встановлені обставини і визначені відповідні до них правовідносини. 17 жовтня 1998 року у Балаклійському відділі реєстрації актів громадянського стану Харківської області за актовим записом № 191 сторони зареєстрували шлюб (а.с. 6). Шлюбно-сімейні відносини між сторонами припинені, проживають окремо. Виходячи з наведеного, суд приходить до висновку, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі позивача, подальше збереження шлюбу суперечить інтересам позивача. Відповідач відзиву на позовну заяву не надала, до суду не з`явилась, що розуміється судом як небажання зберегти шлюб і фактичне визнання позову. Окрім того, сам факт розірвання шлюбу не може бути перешкодою для примирення сторін, якщо у них є таке бажання. Відповідно до ст. 51 Конституції України, ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування до шлюбу не допускається. Внаслідок задоволення позову судові витрати покладаються на відповідача. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-13 00:00:00

21.05.2020 року позивач [PERSON] звернувся до Новобузького районного суду з позовом до відповідача [PERSON] , згідно з яким просив ухвалити судове рішення про розірвання шлюбу між ним та відповідачкою, що зареєстрований 12.09.2006 року відділом реєстрації актів цивільного стану Новобузького районного управління юстиції Миколаївської області, актовий запис № 77, мотивуючи тим, що шлюбні відносини з відповідачем припинились, причиною розлучення є несумісність характерів. За ухвалою суду від 02.06.2020 року відкрито провадження у справі та призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін на 17.06.2020 р. о 09.00 год. 17.06.2020 року ухвалою суду зупинено провадження у справі до закінчення строку для примирення. 17.08.2020 року ухвалою суду провадження у справі поновлено. Позивач [PERSON] на судовий розгляд справи не з`явився, надав суду письмову заяву про можливість розгляду справи без його участі, заявлені вимоги підтримав і просив їх задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання також не з`явилась, надала до суду заяву, в якій позовні вимоги визнала, не заперечувала проти розірвання шлюбу. Просила справу розглядати за її відсутності. Оскільки в судове засідання сторони не з`явились, суд відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, проводить слухання справи без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписуючого технічного засобу. Суд, вивчивши доводи позовної заяви та дослідивши додані до неї письмові документи в їх сукупності, приходить до наступного висновку. Як встановлено у судовому засіданні сторони знаходяться в зареєстрованому шлюбі з 12.09.2006 року. Від даного шлюбу неповнолітніх дітей не мають. У зв`язку з погіршенням взаємовідносин шлюбні відносини подружжя фактично припинились в липні місяці 2019 року. З цього часу сторони проживають відокремлено, спільне господарство не ведуть та спільного бюджету не мають, відтак їх сумісне життя не склалось. У відведений судом строк для примирення подружжя, сторони не примирились, тому наполягання позивача на розірванні шлюбу і визнання відповідачкою пред`явленого до неї позову базуються на неможливості подальшого спільного життя і збереження сім`ї. За таких обставин, у суду складається достатня переконаність у наявності стійкого волевиявлення подружжя, спрямованого на припинення сімейних стосунків, збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін, що згідно до ст.112 СК України є підставою для задоволення позову про розірвання шлюбу. При вирішенні питання про розподіл судових витрат між сторонами суд виходить з того, що позивач у своїй заяві просив не стягувати з відповідачки понесені ним витрати на оплату судового збору, а тому ці судові витрати суд відносить на рахунок позивача [PERSON] .

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-23 00:00:00

21.05.2020 року позивача звернулася до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу. Вимоги обґрунтувала тим, що вона 07.08.2010 року зареєструвала шлюб з відповідачем. Від даного шлюбу мають доньку - [PERSON] , [INFO] . Життя з відповідачем не склалося. Підставою для розірвання шлюбу є втрата між позивачем та відповідачем почуття взаємної поваги та любові а також взаємопорозуміння, фактичне припинення проживання родина. Враховуючи викладене, позивач вважає, що подальше збереження сім`ї з відповідачем не можливе, тому шлюб між ними повинен бути розірваний. Позивач в судове засідання не з`явилася, надала до суду заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги просить задовольнити, шлюб розірвати, строк на примирення просить не надавати. Відповідач в судове засідання не з`явився, про день, місце та час слухання справи повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив. Суд, дослідивши докази надані сторонами, приходить до висновку, що позов слід задовольнити з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що позивач та відповідач зареєстрували шлюб 07.08.2010 року, про що 07.08.2010 року зроблено відповідний актовий запис №37, що підтверджується відповідним свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] виданим відділом реєстрації актів цивільного стану Апостолівського районного управління юстиції Дніпропетровської області 07.08.2010 року (а.с.10). [INFO] у сторін народилася донька [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] виданим 30.10.2012 року (а.с.11). При вирішенні спору суд виходить з наступного. В силу ч. 1 ст. 21 СК України, шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Згідно ч. 1 ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушення жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ч. 1 ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Ст. 112 СК України визначає, що суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, вбачається з матеріалів справи, що шлюбні відносин сторони припинили, спільне господарство не ведуть, належних заходів щодо збереження шлюбу та примирення сторони не вчиняли. Тому, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, примушення якого до шлюбу законом не допускається, тому позов слід задовольнити. На підставі ст.. 110, 112 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-06-29 00:00:00

21.05.2020 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, що зареєстрований 15 серпня 2009 року , мотивуючи позов тим, що спільне життя не склалося, сторони припинили шлюбні стосунки,спільне господарства не ведеться. Позивач просив справу розглядати за його відсутності, позов підтримує. Відповідач надала заяву про розгляд справи за її відсутності, позов визнає. Дослідивши матеріали справи, суд доходить до висновку, що позовні вимоги обґрунтовані і підлягають задоволенню. Судом встановлено, що сторони уклали шлюб 15 серпня 2009 року, актовий запис №1334. Сторони від шлюбу мають сина [PERSON] , [INFO] . Спільні подружні відносини подружжя припинило, спільне життя не склалося, сторони припинили шлюбні стосунки. Примирення між сторонами не відбулось. Згідно із ч. 1 ст. 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. За приписом ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-06-02 00:00:00

21.05.2021 Дарницький районний суд м. Києва ухвалив рішення у цивільній справі № 761/6223/20, яким відмовив у задоволенні позову [PERSON] до [PERSON] про визнання договору дарування недійсним. У зв`язку з тим, що до закінчення судових дебатів відповідач заявила про існування доказів на підтвердження розміру її витрат на професійну правничу, питання про їх розподіл між сторонами під час ухвалення рішення не вирішувалось, що відповідно до положень статті 270 ЦПК України є підставою для ухвалення додаткового рішення. У встановлений рішенням суду строк від відповідача [PERSON] надійшло клопотання про відшкодування її витрат на професійну правничу допомогу в сумі 3 000 грн. разом з доказами на підтвердження здійснення таких витрат. Вирішуючи питання про судові витрати у даній справі, суд виходить з наступного. Відповідно положень статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу. Судом установлено, що витрати відповідача на професійну правничу допомогу адвоката у цій справі склали 3 000 грн., що підтверджується наданими суду доказами, а саме: договором про надання правової допомоги від 02.06.2020; додатковою угодою № 1 від 04.05.2021 до вказаного договору; актом виконаних робіт від 25.05.2021 на суму 3 000 грн.; меморіальним ордером та банківською квитанцією від 24.05.2021 на вказану суму. Співмірність та пов`язаність з розглядом даної справи понесених відповідачем витрат на професійну правничу допомогу позивач не оспорював, клопотання про зменшення їх розміру ним не заявлялось. Відповідно до положень статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених вимог, а інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, у разі відмови в позові - на позивача. Отже з огляду на результат розгляду справи суд покладає на позивача у повному обсязі понесені відповідачем витрати на професійну правничу допомогу в сумі 3 000 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-06-23 00:00:00

21.05.2021 позивач звернулася до суду з даним позовом та повідомила, що між нею та відповідачем 21.06.2013 був зареєстрований шлюб у Відділі ДРАЦС реєстраційної служби Вінницького міського управління юстиції у Вінницькій області, за актовим записом №1181. Від шлюбу сторони мають сина [PERSON] , [INFO] . Позивач вказує, що спільне життя не склалося, сторони втратили почуття поваги, взаєморозуміння, припинили подружні відносини, не ведуть спільного господарства, а тому просила суд розірвати шлюб між нею та відповідачем. Відповідач відзив на позов не надав. Позивач в судове засідання не з`явилася. Натомість до суду подала заяву відповідно до якої просить розгляд справи провести у її відсутність, позовні вимоги підтримала, просить їх задовольнити. Відповідач у судовому засіданні позов визнав. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом установлено наступні фактичні обставини справи, яким відповідають правовідносини, врегульовані нормами СК України щодо припинення шлюбу. Відповідно до ч.2 ст.104 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Згідно ч.3 ст.105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст.110 цього Кодексу. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Судом установлено, що 21.06.2013 між сторонами [PERSON] та [PERSON] був зареєстрований шлюб у Відділі ДРАЦС реєстраційної служби Вінницького міського управління юстиції у Вінницькій області, за актовим записом №1181. Від шлюбу сторони мають сина [PERSON] , [INFO] . Сторони не підтримують подружніх відносин, шлюб фактично розпався, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін. Позивач наполягає на розірванні шлюбу, відповідач не заперечує щодо його розірвання. За таких обставин суд дійшов висновку про розірвання шлюбу. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-07-28 00:00:00

21.05.2021 року [PERSON] звернулася до суду із вищевказаним позовом, який обгрунтувала тим, що 03.09.2009 року між сторонами було укладено шлюб, який зареєстрований виконкомом Колочавської сільської ради Міжгірського р-ну Закарпатської обл. за актовим записом №25. Від шлюбу у сторін є двоє неповнолітніх синів: - [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Спільне життя сторін не склалося. Сторони разом не проживають і не можуть віднайти взаємопорозуміння між собою. Шлюб існує формально. Позивачка, покликається на вимоги ст.ст.110-113 СК України, просить шлюб укладений між нею та відповідачем розірвати. Згідно ухвали Міжгірського районного суду Закарпатської області від 18.06.2021 розгляд справи за позовом [PERSON] ухвалено проводити в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Оцінивши позиції сторін, подані в справу докази, суд дійшов висновку, що позов слід задовольнити, виходячи з такого. Позивачка вказала, що вона з відповідачем шлюбних відносин та стосунків з ознаками сім`ї не підтримує. Спору про поділ спільного майна, набутого за час шлюбу, між сторонами не має. Враховуючи те, що відзиву відповідачем до суду подано не було, клопотання про проведення розгляду справи в судовому засіданні з викликом від жодної із сторони не надходило, представник позивача в поданій позовній заяві просив розглянути справу за його відсутності, суд приходить до переконання, що розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження у відповідності до вимог ч.5 ст.279 ЦПК України проводиться без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. Згідно ч.1 ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно ч.3, ч.4 ст.56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до збереження шлюбних відносин є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність. За наведених обставин, суд, вважає, що відновлення шлюбу між сторонами є неможливим, оскільки позивачка не бажає примирення у шлюбі. Встановлене дає підстави визнати, що подружнє життя сторін фактично припинене і застосувати ст.ст.112, 113 СК України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-08-09 00:00:00

21.05.2021 року до суду надійшла спільна заява [PERSON] , [PERSON] про розірвання шлюбу, у якій заявники посилаються на те, що спільне життя між ними не склалося, шлюбні відносини вони не підтримують, спільного господарства не ведуть, у зв`язку з чим подальше збереження сім`ї вважають неможливим. В судове засідання заявники не з`явилися, подали через канцелярію суду заяву, з якої вбачається, що вони просять розглядати справу без їхньої участі, вимоги спільної заяви підтримують. Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши надані докази, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебувають у шлюбі з 21.05.2011 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] . Від шлюбу мають малолітню доньку - [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження. Відповідно до ст. 109 СК України подружжя, яке має дітей, має право подати до суду заяву про розірвання шлюбу разом із письмовим договором про те, з ким із них будуть проживати діти, яку участь у забезпеченні умов їхнього життя братиме той з батьків, хто буде проживати окремо, а також про умови здійснення ним права на особисте виховання дітей. Договір між подружжям про розмір аліментів на дитину має бути нотаріально посвідчений. У разі невиконання цього договору аліменти можуть стягуватися на підставі виконавчого напису нотаріуса. 22.04.2021 року заявники уклали договір про утримання дитини, посвідчений приватним нотаріусом КМНО Ковальчук Н.М.., зареєстрований в реєстрі за № 133. Вказаний договір визначає місце проживання дитини з матір`ю, порядок та спосіб участі батька у вихованні дитини, а також утримання дитини. Зі спільної заяви вбачається, що заявники не ведуть спільного господарства та не підтримують сімейно-шлюбних стосунків. За таких обставин, суд приходить до висновку, що збереження сім`ї буде носити формальний характер. Відповідно до ч. 3 ст. 109 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей. З огляду на наведене, заява підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-20 00:00:00

21.05.2021 року позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на наступне. 16.09.1994 року вони з відповідачем уклали шлюб, який був зареєстрований міським Палацом шлюбів м. Полтава. Від спільного шлюбу мають повнолітню дочку. Зазначила, що фактично шлюб між ними розпався, сімейні стосунки припинені, подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечило б їх інтересам, з березня 2020 року сімейно - шлюбні стосунки вони не підтримують. Тому, просить шлюб між ними розірвати. Ухвалою Київського районного суду м. Полтави від 22.04.2021 року у справі відкрито провадження та визначено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. У судове засідання позивач не з`явилась, надавши до суду заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити . Відповідач у судове засідання не з`явився, надавши до суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги визнає , не заперечує проти розірвання шлюбу. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 16.09.1994 року між [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , укладено шлюб, який був зареєстрований міським Палацом шлюбів м. Полтава, актовий запис № 1811, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серії [NUMBER] від 16.09.1994 року (а.с. 4). Також судом встановлено, що між сторонами спільне господарство не ведеться. Шлюбні відносини сторони припинили та до цього часу не підтримують. Сторонами вживались заходи до примирення, але позитивного результату вони не дали, примирення не досягнуто. За нормами ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Позивач просить шлюб розірвати, не бажає миритися з відповідачем, наполягає на розірванні шлюбу, що вбачається з її позову. Таким чином, судом встановлено відсутність вільної згоди позивача перебувати в шлюбі з відповідачем. Згідно з ч. 1 ст. 51 Конституції України та ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Примушення жінки чи чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ст. 111 СК України суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства. Приймаючи до уваги те, що позивач категорично заперечує проти примирення з відповідачем та не бажає відновлювати сімейні відносини, посилаючись на те, що між ними відношення погіршились до того рівня, що відновлення їх неможливе, суд вважає недоцільним надавати їм строк для примирення. Враховуючи вищевикладене, а також на те, що сім`я розпалась остаточно, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити їх інтересам, позов необхідно задовольнити, а шлюб зареєстрований між [PERSON] та [PERSON] - розірвати.

Outcome: approved