Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-10 00:00:00

\~\~ 20.05.2016 року за вх. № 6026 позивач [PERSON] звернувся в суд з первісною позовною заявою до [PERSON] дільниці ст. Київ-Пасажирський, третя особа начальник [PERSON] дільниці ст. Київ-Пасажирський про поновлення на роботі і стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу. 27.05.2016 року за вх. 6353 позивач [PERSON] звернувся в суд із клопотанням про заміну первісного відповідача по справі [PERSON] дільницю ст. Київ-Пасажирський, належним відповідачем [PERSON] акціонерне товариство «Українська залізниця» та звернувся із позовною заявою до [PERSON] акціонерного товариства «Українська залізниця», третя особа начальник [PERSON] дільниці ст. Київ-Пасажирський про поновлення на роботі і стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу. Ухвалою суду від 30 травня 2016 року за клопотанням позивача замінено неналежного відповідача [PERSON] дільницю ст. Київ-Пасажирький на належного відповідача [PERSON] акціонерне товариство «Українська залізниця». 11.07.2016 року позивач [PERSON] звернувся в суд із заявою про збільшення позовних вимог про стягнення з відповідача [PERSON] акціонерне товариство «Українська залізниця» про стягнення моральної шкоди. 28.07.2016 року за вх. № 8811 позивач [PERSON] звернувся в суд з уточнюючою позовною заявою до [PERSON] акціонерного товариства «Українська залізниця» про поновлення на роботі та стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу. У вказаних позовних заявах позивач [PERSON] зазначає, що 11.11.2013 року між ним та [PERSON] дільницею ст. Київ-Пасажирський був укладений контракт, на підставі якого він був прийнятий на роботу у [PERSON] дільницю в резерв працівників на посаду провідника пасажирських вагонів. [PERSON] дільниця ст. Київ-Пасажирський не є юридичною особою, а являється структурним підрозділом регіональної філії «Південно-Західна залізниця», яка в свою чергу є регіональною філією ПАТ «Укрзалізниця». Відповідно до п.22 Контракту строк його дії встановлений з 11.11.2013 року по 09.09.2016 року. Наказом (розпорядженням) № 320/ОС від 14.03.2016 року він був звільнений з роботи по п.8 ст. 36 КЗпП України. У зв»язку з незаконним звільненням він звернувся до суду з позовом про поновлення його на роботі та стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу. Під час судового розгляду представник відповідача надав суду наказ від 22.07.2016 року № 1081/ОС виробничого підрозділу [PERSON] дільниця ст. Київ - Пасажирський регіональної філії «Південно-Західна залізниця» [PERSON] акціонерного товариства «Українська залізниця» про внесення змін до наказу від 14.03.2016 року № 320/ОС. Зміни, що викладені у вищевказаному наказі, полягають у перенесенні дати його звільнення з 14.03.2016 року на 11.05.2016 року у зв»язку з тим, що він під час звільнення знаходився на лікарняному. Як підстава звільнення у наказі вказане наступне «Умови контракту № 1178 (п.17-а - встановлення факту перевезення неоплаченої надлишкової ручної поклажі, вантажу, габарити якого перевищують встановлені норми) від 11.11.2013 року, попередження про розірвання контракту № 6 від 29.02.2016 року, п.8 ст. 38 КЗпП України». Вважає його звільнення з роботи незаконним з наступних підстав. Підставою для звільнення за п.8 ст. 36 КЗпП України є підстави, передбачені контрактом. В попередженні та наказі про звільнення від 14.03.2016 року не вказані конкретні порушення з його боку: точна вага надлишкової ручної поклажі чи вантажу, які саме габарити даного вантажу та на яку величину вони перевищують встановлені законом норми. У наказі та попередженні не вказані також посилання на нормативні документи, вимоги яких він, начебто, порушив. В свою чергу, він не вчиняв ніяких дій, які б могли потягнути звільнення відповідно до контракту, оскільки не перевозив надлишкового вантажу та ще й такого, габарити якого перевищують встановлені норми. Всі посилання у наказі та попередженні не відповідають дійсності і його не стосуються. У разі незаконного звільнення з роботи, працівник згідно з ч.1, ч.2 ст. 235 КЗпП України повинен бути поновлений на попередній роботі органом, який розглядає трудовий спір, одночасно з цим повинно бути вирішене питання про виплату йому середнього заробітку за час вимушеного прогулу або різниця в заробітку за час виконання нижче оплачуваної роботи, але не більше як за один рік. Після звільнення він дуже хвилюється, переживає за своє майбутнє, втратив нормальний сон, оскільки в даний час практично неможливо знайти підходящу роботу. В сім»ї почалися непорозуміння із-за того, що він не працює та не має власного заробітку, в результаті чого йому завдана моральна шкода. Просить визнати противправним наказ від 14.03.2016 року № 320/ОС виробничого підрозділу [PERSON] дільниця ст. Київ-Пасажирський регіональної філії «Південно-Західна залізниця» [PERSON] акціонерного товариства «Українська залізниця» про припинення трудового договору (контракту), змінений наказом від 22.07.2016 року № 1081/ОС про внесення змін до наказу від 14.03.2016 року № 320/ОС, та поновити його на роботі у [PERSON] дільницю ст. Київ-Пасажирський регіональної філії «Південно-Західна залізниця» [PERSON] акціонерного товариства «Українська залізниця» в резерв працівників на посаду провідника пасажирських вагонів з 11.05.2016 року. Стягнути з відповідача ПАТ «Укрзалізниця» на його користь заробітну плату за час вимушеного прогулу з 11.05.2016 року по день поновлення на роботі. Стягнути з відповідача ПАТ «Укрзалізниця» на його користь в порядку відшкодування завданої моральної шкоди 20000 грн. 00 коп. Допустити негайне виконання рішення суду в частині поновлення його на роботі і стягнення заробітної плати за один місяць. Позивач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримав з підстав, зазначених в позовних заявах і просив визнати незаконним наказ від 14.03.2016 року № 320/ОС виробничого підрозділу [PERSON] дільниці ст. Київ-Пасажирський регіональної філії «Південна-Західна залізниця» [PERSON] акціонерного товариства «Українська залізниця» про припинення трудового договору (контракту), змінений наказом від 22.07.2016 року № 1081/ОС про внесення змін до наказу від 14.03.2016 року № 320/ОС, яким перенесено дату його звільнення з 14.03.2016 року на 11.05.2016 року та поновити його незаконно звільненого на роботу у виробничий підрозділ [PERSON] дільниці станції Київ-Пасажирський регіональної філії «Південно-Західна залізниця» [PERSON] акціонерного товариства «Українська залізниця» в Київський резерв провідників пасажирських вагонів та ЛНП ( цех 1 ) на посаду провідника пасажирських вагонів з 11 травня 2016 року. Стягнути з [PERSON] акціонерного товариства «Українська залізниця» на його користь середню заробітну плату за час вимушеного прогулу з 11 травня 2016 року по 11 серпня 2016 року включно по день поновлення на роботі. Стягнути з [PERSON] акціонерного товариства «Українська залізниця» на його користь в рахунок відшкодування завданої моральної шкоди 20000 грн. 00 коп. Стягнути з [PERSON] акціонерного товариства «Українська залізниця» на його користь 5000 грн. 00 коп. витрат, пов'язаних з оплатою правової допомоги адвоката. Рішення суду в частині поновлення його на роботу у виробничий підрозділ [PERSON] дільниці станції Київ-Пасажирський регіональної філії «Південно-Західна залізниця» [PERSON] акціонерного товариства «Українська залізниця» в Київський резерв провідників пасажирських вагонів та ЛНП ( цех 1 ) на посаду провідника пасажирських вагонів з 11 травня 2016 року та стягнення середньої заробітної плати за один місяць допустити до негайного виконання. Представник позивача [PERSON] адвокат [PERSON], який діє на підставі витягу з договору про надання юридичних послуг від 20.05.2016 року та ордера серії АА № 122791 від 20.05.2016 року, в судовому засіданні позовні вимоги [PERSON] підтримав з підстав, зазначених в позовних заявах і просив позовні вимоги задовольнити в повному обсязі. Представник відповідача [PERSON] акціонерного товариства «Українська залізниця» [PERSON], який діє на підставі довіреності від 18 грудня 2015 року, в судовому засіданні позовні вимоги [PERSON] не визнав і пояснив, що наказом № 320/ОС від 14.03.2016 року [PERSON] було звільнено з посади провідника пасажирських вагонів за п.8 ч.1 ст. 36 КЗпП України, за порушення п.17-а Контракту- встановлення факту перевезення не оплаченої надлишкової ручної поклажі. Укладаючи контракт позивач [PERSON] був обізнаний про те, що його може бути звільнено з роботи в разі встановлення факту перевезення надлишкової ручної поклажі. Працівниками ОАО ФПК «РЖФ» Російської Федерації був складений акт, яким було підтверджено перевезення надлишкової ручної поклажі провідником [PERSON], який правомірно був звільнений з роботи за вказане порушення. В зв»язку з тим, що позивач правомірно був звільнений із займаної посади, тому підстав для стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу не має. З матеріалів справи не вбачається, що позивачу завдана моральна шкода. Позивачем не надано доказів наявності моральних страждань, протиправності діяння її заподіювачу, наявності причинного зв»язку між шкодою і протиправними діяннями заподіювача, вини останнього в її заподіянні, а також з чого виходив позивач при оцінці завданої шкоди. Просить в задоволенні позовних вимог позивача [PERSON] відмовити в повному обсязі. Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог, начальник [PERSON] дільниці ст. Київ-Пасажирський [PERSON] в судове засідання не з'явився, який про час і місце розгляду справи повідомлений належним чином. Заяви про відкладання розгляду справи не подавав. Позивач, представник позивача та преставник відповідача просили розглядати справу без третьої особи, яка не з»явилась в судове засідання. Суд вважає можливий розгляд справи без третьої особи, яка про час і місце розгляду справи повідомлена належним чином та яка не з'явилась в судове засідання. \~\~ Заслухавши пояснення позивача, представника позивача, представника відповідача, дослідивши докази, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, виходячи з наступного. \~\~ 11.11.2013 року між [PERSON] та [PERSON] дільницею ст.Київ-Пасажирський було укладено Контракт № 1178 на підставі якого [PERSON] був прийнятий на роботу у [PERSON] дільницю в резерв провідників на посаду провідника пасажирських вагонів (а.с. 12). \~\~ 14.03.2016 року начальником [PERSON] дільниці ст. Київ-Пасажинський [PERSON] було прийнято наказ (розпорядження) № 320/ОС про припинення трудового договору (контракту), згідно якого [PERSON] було звільнено з роботи за п. 8 ст. 36 КЗпП України на підставі передбаченій контрактом № 1178 (п. 17-а встановлення факту перевезення неоплаченої надлишкової ручної поклажі, вантажу габарити якого перевищують встановлені норми) від 11.11.2013 року, попередження про розірвання контракту № 6 від 29.02.2016 року, п.8 ст. 36 КЗпП України.( а.с.8, 55). Під час винесення зазначеного наказу позивач [PERSON] хворів, що підтверджується ксерокопіями листків непрацездатності з 10 березня 2016 року по 10 травня 2016 року включно ( а.с.11,113,114, 115). В наказі виробничого підрозділу [PERSON] дільниці ст. Київ-Пасажирський від 22.07.2016 року № 1081/ос про внесення змін до наказу від 14.03.2016 року № 320/ос зазначено, що у зв'язку із розглядом судової справи в Ніжинському міськрайонному суді Чернігівської області № 740/1897/16-ц за позовом [PERSON] до ПАТ «Укрзалізниця», наказую: 1. Внести зміни до наказу начальника вагонної дільниці від 14.03.2016 № 320/ос про звільнення провідника пасажирського вагона [PERSON] (р.м.5847) в період знаходження на лікарняному та перенести дату звільнення з 14.03.2016 року на 11.05.2016 року. 2. Відділу кадрів внести відповідні записи у трудову книжку. \~\~ Відповідно до п.8 ч. 1 ст. 36 КЗпП України підставами припинення трудового договору є підстави, передбачені контрактом. \~\~\~\~ Підпунктом «а» п. 17 Контракту, укладеного між [PERSON] та [PERSON] дільницею ст. Київ-Пасажирський, передбачено, що працівник може бути звільнений, а цей контракт розірваний з ініціативи роботодавця до закінчення терміну його дії у разі: встановлення факту перевезення безквиткових пасажирів, не оплаченої надлишкової ручної поклажі, вантажу, габарити якого перевищують встановлені норми або не оформленого належним чином багажу. ( а.с. 12 -13 ). \~\~ 26.02.2016 року [PERSON] перебував в рейсі поїзда № 6 сполученням «Київ-Москва» і як провідник обслуговував вагон № 10/24704. На дільниці Брянськ Москва працівниками ФПК ВАТ «РЖД» Російської Федерації було здійснено перевірку вагону складу поїзду № 6 і по результатам перевірки було складено акт форми ЛУ-4 від 26.02.2016 року № 081783 на перевезення в вагоні № 10/24704 неоплаченої надлишкової ручної поклажі загальною вагою 120 кг. 12 місць. Але у вказаному акті не зазначені місця у вагоні, на яких перевозилась надлишкова ручна поклажа, а також яким чином проводилось зважування.( а.с.56 57, 58 59, 66 - 67).\~\~\~\~ \~\~ Згідно п. 2.4 Інструкції провідника пасажирських вагонів перед поїздкою з початкового пункту відправлення провідник зобов'язаний здійснити огляд усіх місць вагона, де можуть бути заховані предмети або переховуватися люди, накласти на них засоби контролю (пломби, ліпкі стрічки, само руйнівні голографічні етикетки, тощо).\~\~\~\~При виявленні під час огляду в пункті відправлення або на шляху прямування поїзда сторонніх предметів, нелегальних мігрантів терміново інформувати начальника поїзда. Під час приймання - завдання чергування та на шляху прямування поїзда періодично перевіряти зазначені місця. В своєму поясненні від 27.02.2016 року начальнику ВЧ-1 [PERSON] зазначає, що 26.02.2016 року в поїзді № 6 у вагоні № 10 був складений акт, з яким він не погоджується, так як пакети були не його, а пасажирів, які їхали на місцях № 43, № 44. Працівниками ПКФ були допущені грубі порушення: пакети не були зважені, а вага була встановлена візуально. Даний акт був складений після виходу пасажирів у парку оборота.( а.с.71). В своєму рапорті на ім'я начальника ВЧ-1 та поясненні на ім'я начальника ВЧ-1 начальник пасажирського поїзда [PERSON] зазначає, що 26.02.2016 року від станції Брянськ-Орловський до ст. Москва-Київська працівниками ФПК РЖД проводилась супровід-перевірка. Перевірка від станції Брянськ до ст. Сухінічі проводилась в постійній його присутності, порушень правил перевезення пасажирів та багажу перевіряючими не виявлено. По прибутті на ст. Москва-Київська при виході пасажирів з вагону № 10/24704, черговий провідник [PERSON], виявлено 12 місць ручної поклажі загальною вагою 120 кг. Зважування не проводилось, вагу працівники ФПК встановили візуально. Працівниками ФПК ВАТ «РЖД» Російської Федерації був складений акт А 081783 на перевезення у вагоні № 10/24704 неоплаченої надлишкової ручної поклажі загальною вагою 120 кг 12 місць. ( а.с. 68, 69 70). \~\~ \~Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 911 ЦК України пасажир має право перевозити з собою безоплатно ручну поклажу у межах норм, встановлених транспортними кодексами (статутами). \~\~ Пунктом 1.7 Правил перевезення пасажирів, багажу, вантажобагажу та пошти залізничним транспортом, затвердженого Наказом Міністерства транспорту та зв'язку № 1196 від 27.12.2006 «Про затвердження Правил перевезення пасажирів, багажу, вантажобагажу та пошти залізничним транспортом України» визначено, що ручна поклажа - особисті предмети або речі пасажирів, які перевозяться разом з ними. \~\~\~\~ Відповідно до п. 15.1 Правил до ручної поклажі належать предмети і речі незалежно від виду упакування, що легко переносяться і за своїми розмірами без труднощів розміщаються у вагонах на місцях, що призначені для розміщення ручної поклажі. Кожний пасажир має право безплатно перевозити з собою у вагоні ручну поклажу вагою до 36 кг на повний, пільговий, дитячий, у тому числі безплатний проїзний документ, якщо її розмір за сумою трьох вимірів не перевищує 200 см. \~\~\~\~ Пунктом 15.2 Правил встановлено, що збереження ручної поклажі, що перевозиться разом з пасажиром, забезпечує її власник. Провідники (стюарди) вагонів повинні вживати усіх залежних від них заходів для забезпечення збереження поклажі пасажирів. \~\~\~\~ Отже, виходячи із вимог\~\~Правил перевезення пасажирів, багажу, вантажобагажу та пошти залізничним транспортом, кожному пасажиру дозволяється перевозити безоплатно ручну поклажу вагою до 36 кг. Надлишковість ручної поклажі повинна бути встановлена відносно конкретної особи із зазначенням ваги, яка перевищує встановлені до безоплатного перевезення 36 кг. \~\~ Разом з тим, в матеріалах перевірки, які в подальшому стали підставою для розірвання контракту з позивачем, відсутні відомості чи інші докази, з яких можна встановити, яка вага надлишкової ручної поклажі та яким особам вона належала. \~\~ Відповідач, приймаючи рішення про розірвання контракту з позивачем не вказав, яка вага ручної поклажі, яким чином вона встановлена та кому саме належала надлишкова ручна поклажа. \~\~ Вказані обставин не були перевірені відповідачем під час проведення перевірки, а тому з цих підстав суд вважає, що звільнення позивача було незаконним так як прийнято з порушенням вимог чинного трудового законодавства України, без врахування і з'ясування всіх обставин, а тому суд вважає необхідним визнати незаконним наказ від 14.03.2016 року № 320/ОС виробничого підрозділу [PERSON] дільниці ст. Київ-Пасажирський регіональної філії «Південна-Західна залізниця» [PERSON] акціонерного товариства «Українська залізниця» про припинення трудового договору (контракту), змінений наказом від 22.07.2016 року № 1081/ОС про внесення змін до наказу від 14.03.2016 року № 320/ОС, яким перенесено дату звільнення [PERSON] з 14.03.2016 року на 11.05.2016 року та поновити незаконно звільненого [PERSON] на роботу у виробничий підрозділ [PERSON] дільниці станції Київ-Пасажирський регіональної філії «Південно-Західна залізниця» [PERSON] акціонерного товариства «Українська залізниця» в Київський резерв провідників пасажирських вагонів та ЛНП ( цех 1 ) на посаду провідника пасажирських вагонів з 11 травня 2016 року. В ч.2 ст. 235 КЗпП України зазначено, що при винесенні рішення про поновлення на роботі орган, який розглядає трудовий спір, одночасно приймає рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу або різниці в заробітку за час виконання нижчеоплачуваної роботи, але не більш як за один рік. Якщо заява про поновлення на роботі розглядається більше одного року, не з вини працівника, орган, який розглядає трудовий спір, виносить рішення про виплату середнього заробітку за весь час вимушеного прогулу. Представник відповідача надав суду довідку від 10.05.2016 року № 1132, в якій зазначена середньомісячна заробітна плата [PERSON] складає 4911 грн. 24 коп., а середньоденна зарплата складає 210 грн. 70 коп.( а.с. 54) та надав довідку від 04.08.2016 року № 1965, в якій зазначена середньомісячна заробітна плата [PERSON] 4000 грн. 72 коп., середньоденна зарплата складає 162 грн. 86 коп., а середньогодинна зарплата складає 23 грн. 26 коп. ( а.с. 172), але у вказаних довідках відсутній розрахунок, за які місяці бралась заробітна плата позивача, тому суд вважає, що зазначені довідки не заслуговують на увагу. В п. 8 Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 100 від 08 лютого 1995 року, з послідуючими змінами, зазначено: Нарахування виплат, що обчислюються із середньої заробітної плати за останні два місяці роботи, провадяться шляхом множення середньоденного (годинного) заробітку на число робочих днів/годин, а у випадках, передбачених чинним законодавством, календарних днів, які мають бути оплачені за середнім заробітком. Середньоденна (годинна) заробітна плата визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі (календарні) дні на число відпрацьованих робочих днів (годин), а у випадках, передбачених чинним законодавством, - на число календарних днів за цей період. У разі коли середня місячна заробітна плата визначена законодавством як розрахункова величина для нарахування виплат і допомоги, вона обчислюється шляхом множення середньоденної заробітної плати, розрахованої згідно з абзацом першим цього пункту, на середньомісячне число робочих днів у розрахунковому періоді. Середньомісячне число робочих днів розраховується діленням на 2 сумарного числа робочих днів за останні два календарні місяці згідно з графіком роботи підприємства, установи, організації, встановленим з дотриманням вимог законодавства. В абз.2 п.4 вказаного Порядку зазначено, що при обчисленні середньої заробітної плати за останні два місяці, не враховуються допомога у зв'язку з тимчасовою непрацездатністю. З наданої представником відповідача довідки про доходи [PERSON], ідентифікаційний номер [NUMBER] за період із вересня 2015 року по лютий 2016 року включно вбачається, що [PERSON] нараховано в січні 2016 року 5198 грн. 99 коп., а в лютому 2016 року 6732 грн. 49 коп.( а.с. 51-52, 61). На підставі зазначеної довідки про доходи позивача, суд на підставі п.8 Порядку обчислення середньої заробітної плати вираховує середньомісячну заробітну плату позивача [PERSON] за два повні місяці роботи перед звільненням: 5198 грн. 99 коп. + 6732 грн. 49 коп. = 11931 грн. 48 коп. : 2 = 5965 грн. 74 коп. середньомісячна заробітна плата позивача [PERSON] перед звільненням. Згідно наданого представником відповідача графіком роботи, рекомендований для працівників «Південно-Західної залізниці» при 6-ти денному робочому тижні з одним вихідним днем і тривалістю робочого дня 7 годин ( щосуботи 5 годин) при 40 годинному тижні на 2016 рік становить: січень 24 дні, лютий 25 днів, травень 23 дні, червень 24 дні, липень 26 днів, серпень 24 дні. Згідно зазначеного графіка за січень і лютий 2016 року було 49 робочих днів, а з дня звільнення позивача 11 травня 2016 року і по день поновлення на роботі 11 серпня 2016 року було 78 робочих днів і це становить вимушений прогул позивача. Середньоденна заробітна плата позивача [PERSON] перед звільненням становила ( 11931 грн. 48 коп. : 49 = 243 грн. 50 коп. Середній заробіток позивача за час звільнення становить 243 грн.50 коп. х 78 днів вимушеного прогулу = 18933 грн.00 коп. Тому суд вважає необхідним стягнути з [PERSON] акціонерного товариства «Українська залізниця», яке знаходиться за адресою: Київ-150, вул Тверська, 5, ідентифікаційний код юридичної особи 40075815 на користь [PERSON], зареєстрованого за адресою: 16600, Чернігівська область, місто Ніжин, пров. Київський, буд. № 4, ідентифікаційний номер [NUMBER] середню заробітну плату за час вимушеного прогулу з 11 травня 2016 року по 11 серпня 2016 року включно день поновлення на роботі судом в сумі 18993 ( вісімнадцять тисяч дев'ятсот дев'яносто три) грн. 00 коп. (сума \~визначена без утримання \~прибуткового податку й інших обов'язкових платежів) . Рішення суду в частині поновлення [PERSON], зареєстрованого за адресою: 16600, Чернігівська область, місто Ніжин, пров. Київський, буд. № 4, ідентифікаційний номер [NUMBER] на роботу у виробничий підрозділ [PERSON] дільниці станції Київ-Пасажирський регіональної філії «Південно-Західна залізниця» [PERSON] акціонерного товариства «Українська залізниця» в Київський резерв провідників пасажирських вагонів та ЛНП ( цех 1 ) на посаду провідника пасажирських вагонів з 11 травня 2016 року та стягнення середньої заробітної плати за один місяць в сумі 5965 (п'ять тисяч дев'ятсот шістдесят п'ять) грн. 74 коп. (сума \~визначена без утримання \~прибуткового податку й інших обов'язкових платежів) допустити до негайного виконання. \~ Відповідно до ст.237-1 КЗпП України відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику проводиться у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв'язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. \~\~ Як було встановлено в судовому засіданні, позивачу була завдана моральна шкода, оскільки його нормальні життєві устої були порушенні в зв'язку з\~\~незаконним звільненням з роботи, в результаті чого він отримав\~\~моральні страждання, але в судовому засіданні позивач не довів і не надав доказів, що йому була завдана моральна шкода саме на 20000 грн. 00 коп. Тому, суд вважає за необхідне задовольнити вимоги позивача в частині відшкодування моральної шкоди частково та стягнути з [PERSON] акціонерного товариства «Українська залізниця», яке знаходиться за адресою: Київ-150, вул Тверська, 5 , ідентифікаційний код юридичної особи 40075815 на користь [PERSON], зареєстрованого за адресою: 16600, Чернігівська область, місто Ніжин, пров. Київський, буд. № 4, ідентифікаційний номер [NUMBER] в рахунок відшкодування завданої моральної шкоди 1000 ( одна тисяча) грн. 00 коп. А в іншій частині зазначених позовних вимог відмовити. Згідно акта виконаних робіт та розрахунку оплати праці адвоката [PERSON] від 03.08.2016 року вартість витрат, пов'язаних з оплатою правової допомоги адвоката становить 6090 грн. 00 коп. ( а.с. 163). Але позивач надав квитанцію від 20.05.2016 року про сплату адвокату [PERSON] 3000 грн. 00 коп. ( а.с. 162) та квитанцію від 19.07.2016 року про сплату адвокату [PERSON] 2000 грн.00 коп. ( а.с. 161) і просив в судовому засіданні стягнути з відповідача витрати, пов'язані з оплатою правової допомоги адвоката в сумі 5000 грн. 00 коп., тому суд вважає можливим стягнути з [PERSON] акціонерного товариства «Українська залізниця», яке знаходиться за адресою: Київ-150, вул Тверська, 5, ідентифікаційний код юридичної особи 40075815 на користь [PERSON], зареєстрованого за адресою: 16600, Чернігівська область, місто Ніжин, пров. Київський, буд. № 4, ідентифікаційний номер [NUMBER] - 5000 (п'ять тисяч) грн. 00 коп. витрат, пов'язаних з оплатою правової допомоги адвоката. \~\~ Відповідно до ст.88 ч.3 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Виходячи з вимог ст.88 ч.3 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з [PERSON] акціонерного товариства «Українська залізниця», яке знаходиться за адресою: Київ-150, вул Тверська, 5 , ідентифікаційний код юридичної особи 40075815 на користь держави 2756 ( дві тисячі сімсот п'ятдесят шість) грн. 00 коп. судового збору. У задоволенні іншої частини позовних вимог [PERSON] - відмовити.

Outcome: partial