Jurisdiction: civil
Date: 2019-06-10 00:00:00

21.03.2019 [PERSON] звернулась до Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області з вказаним позовом. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що з відповідачем перебувала у зареєстрованому шлюбі. Від спільного подружнього життя у них народилась дитина [PERSON] , [INFO] . Рішенням Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області від 10.11.2015 з відповідача на користь позивача стягуються аліменти на утримання неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , у твердій грошовій сумі в розмірі 600 гривень щомісячно до досягнення дитиною повноліття. Однак на даний час дитина сторін подорослішала, що потребує значно більших витрат на харчування, одяг та навчання. Також суттєво змінилась економічна ситуація в державі та мінімально необхідний рівень матеріального забезпечення дитини відповідного віку. Позивач на даний час не працює, через утримання малолітньої дитини не може влаштуватись на роботу із змінним графіком або виїхати на заробітки через те, що дитину не має з ким залишити. Аліменти у розмірі 600 грн., які сплачує відповідач, не вистачає для забезпечення належного утримання та гармонійного розвитку дитини. При цьому, відповідач фізично здоровий, має можливість працювати та заробляти, проте добровільно збільшити розмір аліментів не бажає. За таких обставин позивач просить змінити спосіб та розмір стягнення аліментів на утримання дитини з 600 гривень щомісячно на 1/4 частину від заробітку (доходу) відповідача, але не менше ніж 50 відсотків від прожиткового мінімуму на утримання дитини відповідного віку. Ухвалою Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області від 23.03.2019 відкрито провадження у справі та призначено справу до судового розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін, наданий відповідачу строк для подання відзиву на позовну заяву. У судове засідання позивач та її представники не з`явились, представник [PERSON] подав суду заяву про розгляд справи у їх відсутність, позов підтримав повністю та просив його задовольнити, не заперечує проти ухвалення заочного рішення. Відповідач, належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, у судове засідання не з`явився без повідомлення причин своєї неявки, правом подання відзиву на позовну заяву не скористався. Оскільки представник позивача не заперечує проти заочного вирішення справи, з урахуванням викладеного вище, це дає підстави суду відповідно до ст. 280 ЦПК України ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з огляду на таке. Згідно з копією Свідоцтва про народження серії [NUMBER] батьками дитини [PERSON] , [INFO] , є [PERSON] та [PERSON] (а.с. 5). Рішенням Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області від 10 листопада 2015 року з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання дитини [PERSON] , [INFO] , стягуються аліменти у твердій грошовій сумі у розмірі по 600 грн. щомісячно до досягнення дитиною повноліття (а.с. 8). За змістом статті 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Також відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. З аналізу вказаної норми вбачається право позивача звернутись з позовом про зміну способу стягнення аліментів. Крім того, згідно з ч. 1 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Частина перша статті 192 СК України передбачає, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Отже, враховуючи зміст ст. 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним і може бути змінений за рішенням суду за наявності підстав, визначених вказаною нормою. Право вимагати заміни розміру аліментів шляхом зміни способу присудження аліментів не може заперечуватися, адже можливість вибору способу присудження аліментів з огляду на мінливість життєвих обставин, зазначених статтями 182-184 СК України, не може обмежуватися разовим її здійсненням. При цьому у спірних правовідносинах підлягає застосуванню не тільки ст. 192 СК України, але й низка інших норм, присвячених обов`язку батьків утримувати своїх дітей (зокрема, статті 182, 183 СК України). Така правова позиція зазначена в постанові Верховного Суду від 10 вересня 2018 року (справа № 486/466/18). При визначенні розміру аліментів суд, враховуючи вимоги ст. 182 СК України, виходить з такого. Мінімально необхідний рівень матеріального забезпечення дитини відповідного віку встановлений на законодавчому рівні . Так, частиною 2 статті 182 встановлено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року № 789-XII та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Зважаючи на зміну з часу ухвалення рішення суду від 10.11.2015 року мінімально необхідного рівня матеріального забезпечення дитини відповідного віку, збільшення у позивача витрат на утримання та розвиток дитини сторін, що впливає на зміну її матеріального стану та на рівний обов`язок батьків утримувати дитину, суд вважає, що достатніми та фінансово можливими для відповідача для забезпечення належного рівня життя дитини будуть аліменти в розмірі 1/4 частини його заробітку (доходу) щомісячно, а вимоги позивача є обґрунтованими і доведеними, а відтак такими, що підлягають задоволенню.

Outcome: approved