Jurisdiction: civil
Date: 2019-06-13 00:00:00

20.11.2018 року Акціонерне товариство комерційний банк «Приватбанк» звернулися до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. В обґрунтування позовних вимог посилаються на те, що відповідно до укладеної Генеральної угоди про реструктуризацію заборгованості та приєднання до Умов та правил надання продукту кредитних карт\~б/н від 06.10.2014 року [PERSON] отримав кредит у розмірі 12541,31 грн., у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 18,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Банк свої зобов`язання за Договором та угодою виконав в повному обсязі, надав відповідачу кредит у розмірі встановленому Договором, натомість відповідач не сплатив своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками та іншими витратами відповідно до умов Договору, у зв`язку з чим порушив свої зобов`язання, наслідком стала заборгованість, яка станом на 15 липня 2018 року становить 36900,59 грн. і складається із: заборгованості за кредитом\~11222,83 грн.; заборгованості по відсоткам за користування кредитом\~7265,49 грн.; заборгованості за пенею та комісією за користування кредитом\~17956,40 грн.,\~а також штраф 455,87 грн.\~відповідно до п. 2.2. Генеральної угоди. Відповідач продовжує ухилятись від виконання своїх зобов`язань, порушує законні права та інтереси банку, тому останній просить стягнути з [PERSON] зазначену вище заборгованість, та судові витрати у розмірі 1762,00 грн. Ухвалою Соснівського районного суду м. Черкаси від 25 січня 2019 року відкрито провадження у справі та призначено судове засідання на 25 лютого 2019 року на 11-00 год. в спрощеному провадженні. Представники позивача в судовому засіданні підтримали заявлені позовні вимоги та просили задовольнити позов у повному обсязі. Представник відповідача адвокат Татаринов О.С. надав відзив проти позову, в якому просив відмовити у задоволенні позову в зв`язку із пропуском Банку строку позовної давності. \~ \~ \~ \~Відповідно до п.3 розділу Х11 «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 02.06.2016 року №1402-У111 «Про судоустрій та статус суддів», районні, міжрайонні, районні у містах, міські, міськрайонні суди продовжують здійснювати свої повноваження до утворення та початку діяльності місцевого окружного суду, юрисдикція якого розповсюджується на відповідну територію. У зв`язку з цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України, який вступив в дію 15.12.2017 року. Дослідивши матеріали справи, судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини, які регулюються нормами цивільного законодавства. Як вбачається з матеріалів справи, 06 жовтня 2014 року між ПАТ «ПриватБанк» та [PERSON] укладено Генеральну угоду про реструктуризацію заборгованості та приєднання до Умов та правил надання продукту кредитних карт. Згідно вказаної угоди сторони домовилися по Договору 1: зменшено розмір заборгованості, яка виникла за період з дати надання позичальнику кредиту, а саме: проценти на 0,0 грн., комісію на 0,0 грн., пеню на 303,64 грн., штраф на 0,0 грн. Заборгованість по Договору 1 з часу підписання Генеральної угоди складає 6806,60 грн. Дата кінцевого погашення заборгованості по Договору 1 31.10.2016 року. По Договору 2: зменшено розмір заборгованості, яка виникла за період з дати надання позичальнику кредиту, а саме: проценти на 0,0 грн., комісію на 0,0 грн., пеню на 152,23 грн., штраф на 0,0 грн. Заборгованість по Договору 2 з часу підписання Генеральної угоди складає 7184,71 грн. Дата кінцевого погашення заборгованості по Договору 2 31.10.2016 року. Відповідно до положень пункту 1.4.1. Генеральної угоди строком повернення кредиту, який указаний в п.п.1.1.3.1.2.3.Генеральної угоди являється 2-й день з моменту такого порушення. Згідно п. 2.1. зазначеної Генеральної угоди банк надав позичальнику строковий кредит в сумі 12541,31 грн на строк 24 місяці, з 06.10.2014 року по 31.10.2016 року шляхом встановлення кредитної лінії на платіжну картку на споживчі цілі в сумі 12541,31 грн, в обмін на зобов`язання позичальника по поверненню кредиту, сплати процентів в розмірі 1,5 % у місяць на суму залишку заборгованості по кредиту зазначені в Заяві, Умовах та правилах строки. Погашення заборгованості відбувається у наступному порядку: починаючи з 1 по 25 число кожного місяця позичальник надає банку кошти (щомісячний платіж) у сумі 627,57 грн для погашення заборгованості з кредиту, яка складається із заборгованості з кредиту, процентів, а також інших витрат відповідно до Умов та правил. Дата останнього погашення заборгованості має бути не пізніше 31 жовтня 2016 року. З наданого банком розрахунку заборгованості вбачається, що внаслідок неналежного виконання відповідачем умов договору, загальна сума заборгованості за кредитним договором станом на 15 липня 2018 року становить 36900,59грн., з яких: заборгованість за кредитом\~11222,83 грн.; заборгованість по відсоткам за користування кредитом\~7265,49 грн.; заборгованість за пенею та комісією за користування кредитом\~17956,40 грн.,\~а також штраф 455,87 грн.\~відповідно до п. 2.2. Генеральної угоди. Згідно з пунктом 2.2 Генеральної угоди сторони погодили, що строком повернення кредиту рахується 32-й день з моменту виникнення порушення. Заборгованість з кредиту, починаючи з 32-го дня порушень, вважається простроченою. Позичальник сплачує банку штраф в розмірі 455,87 грн. Для надання послуг банк видає позичальнику платіжну карту згідно з пунктом 2.1 Генеральної угоди (пункт 2.3 генеральної угоди). Отже, добровільно погодженими умовами Генеральної угоди сторони визначили, що внаслідок домовленості про реструктуризацію заборгованості за кредитними договорами № 1 та № 2 узгоджений розмір заборгованості позичальника перед банком становить 6806,60 грн за договором № 1 та 7184,71 грн. за договором № 2, та передбачили порядок її погашення шляхом сплати обумовленої суми кредиту та строк повернення у випадку виникнення порушення. При укладенні Генеральної угоди сторони керувались ч. 1\~ст. 634 ЦК України, якою передбачено, що договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Відповідно до ч. 1\~ст. 1054 ЦК України\~за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. За змістом ч. 1\~ст. 1049 ЦК України\~позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно зі ст. ст.\~526,\~530,\~610 ч. 1 ст.\~612 ЦК України\~зобов`язання повинні виконуватись належним чином у встановлений строк (термін) відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). У відповідності до положень\~статті 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Одним із видів порушення зобов`язання є прострочення - невиконання зобов`язання в обумовлений сторонами строк. Як вбачається зі змісту п.2.2. Генеральної угоди від 06.10.2014 року, згідно зі статтями\~212,\~611, 651 ЦК України\~у разі порушення позичальником будь-якого із зобов`язань, передбачених у графіку погашення кредиту, понад 31 день, датою погашення заборгованості є 32-й день. Вся заборгованість за кредитом, починаючи з цього дня, вважається простроченою. Отже, сторони кредитних правовідносин врегулювали в договорі питання зміни строку виконання основного зобов`язання та дострокового повернення коштів у разі прострочення виконання зобов`язання за кредитом, визначили умови такого повернення коштів. Встановлено, що останній платіж за кредитним договором позичальник здійснив 25 лютого 2015 року у розмірі 1000,00 грн, а тому за визначенням пункту 2.2. Генеральної угоди строк користування кредитом вважається таким, що сплив через 31 день після порушення позичальником зобов`язань, передбачених у графіку погашення кредиту, зокрема, 29 березня 2015 року. Позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу (частина перша\~статті 256 ЦК України). Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (частина перша\~статті 257 ЦК України). Позовна давність в один рік застосовується, зокрема, до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені) (пункт 1 частини другої\~статті 258 ЦК України). Перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок (частина перша\~статті 253 ЦК України). Перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (частина перша\~статті 261 ЦК України). За зобов`язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання (частина п`ята\~статті 261 ЦК України). Зі спливом позовної давності до основної вимоги вважається, що позовна давність спливла і до додаткової вимоги (стягнення неустойки, накладення стягнення на заставлене майно тощо) (частина перша\~статті 266 ЦК України). Позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (частини три та чотири\~статті 267 ЦК України). З огляду на викладене, допустивши невиконання умов кредитного договору з 28 березня 2015 року, тобто більше ніж на 31 день, відповідно до п. 2.2 Генеральної угоди, на 32 день настав строк повернення кредиту у повному обсязі. Банк звернувся з позовом до суду 20 листопада 2018 року, отже, за межами трирічного строку позовної давності. Посилання представників позивача на те, що перебіг позовної давності щодо повернення кредиту в повному обсязі починається зі спливом останнього календарного дня вказаного місяця, який зазначено на лицьовій стороні перевипущеної картки (07.2018 року), в даній справі є безпідставними, оскільки Генеральна угода від 06 жовтня 2014 року не містить таких умов (на строк 24 місяців з 06 жовтня 2014 року по 31 жовтня 2016 року), зате містить положення про зміну строку повернення кредиту (пункт. 2.2.). З огляду на викладене, суд приходить до висновку про відмову в задоволенні позову з підстав спливу позовної давності. \~ \~ \~ \~

Outcome: dismissed