Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-23 00:00:00

21 березня 2018 року [PERSON] звернулася до суду із позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на малолітню дитину. Заява мотивована тим, що 09.11.2002 року вона уклала шлюб з відповідачем, зареєстрований Виконавчим комітетом Дзензелівської сільської ради Маньківського району Черкаської області, актовий запис № 10. Від подружнього життя мають дочку [PERSON], [INFO]. Сторони прожили у спільному шлюбі пятнадцять років, вели спільне господарство та будували міцні сімейні відносини. Останнім часом вони не можуть проживати разом як сімя, виконувати сімейні обовязки, вирішувати сімейні проблеми, в сімї постійно розходяться погляди, виникають суперечки, непорозуміння та сварки. Вважає, що дитина має зростати в спокійній сімейній атмосфері. Вона неодноразово звертала на це увагу свого чоловіка, але відповідач повністю ігнорував та ніяк не реагував на її звинувачення. На даний час розлучення це єдиний вихід для них побудувати нове щасливе життя та зберегти нормальне бачення про сімю їх дитини. На даний час з відповідачем вони проживають в їх спільному будинку, однак як співмешканці, а не сімя. Їх спільна дочка проживає з позивачем та знаходиться на її утриманні. Відповідач не надає добровільної матеріальної допомоги на утримання дочки. Просить: розірвати шлюб між нею та відповідачем, зареєстрований Виконавчим комітетом Дзензелівської сільської ради Маньківського району Черкаської області, актовий запис №10; стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дочки [PERSON], [INFO], в розмірі 1/4 (але не менше 50% від прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку) від заробітку відповідача щомісячно з моменту звернення до суду з цим позовом до досягнення повноліття [PERSON], [INFO]; стягнути з відповідача на її користь судові витрати та витрати на правничу допомогу, в розмірі 1204 грн 80 коп. Позивач у підготовчому засіданні позовні вимоги підтримала, просила суд їх задовольнити в повному обсязі. Зазначила, що їм з відповідачем не потрібно надавати час на примирення, розірвання шлюбу не вплине негативно на інтереси їхньої спільної дочки. Після розірвання шлюбу вона залишить собі прізвище [PERSON]. Відповідач у підготовчому засіданні позов визнав повністю, не заперечував проти розірвання шлюбу, стягнення з нього аліментів на утримання дочки та стягнення з нього на користь позивача судових витрат та витрат на правничу допомогу. Зазначив, що їм не потрібно надавати час на примирення. У відповідності до ч.3 ст.105 Сімейного кодексу України (далі СК України) шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Згідно із статтею 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Позов про розірвання шлюбу не може бути пред'явлений протягом вагітності дружини та протягом одного року після народження дитини, крім випадків, коли один із подружжя вчинив протиправну поведінку, яка містить ознаки кримінального правопорушення, щодо другого з подружжя або дитини. Стаття 112 СК України визначає, що суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини з інвалідністю та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Статтею 180 Сімейного кодексу України передбачено, що батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч.3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Згідно ч.2 статті 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно статті 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Згідно ч.1 ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. З матеріалів справи вбачається, що [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], одружилися 09 листопада 2002 року у Виконавчому комітеті Дзензелівської сільської ради Маньківського району Черкаської області, актовий запис № 10. Після одруження прізвище чоловіка [PERSON], дружини [PERSON]. Вказане підтверджується свідоцтвом про одруження серії 1-СР № 072999. [PERSON] народилась 29 квітня 2003 року, що підтверджується свідоцтвом про народження серії 1-СР № 126423, виданим 15 травня 2003 року Відділом реєстрації актів громадянського стану Уманського міського управління юстиції Черкаської області, актовий запис № 273. Батьками записані: батько [PERSON], мати [PERSON]. Відповідно до довідки Виконавчого комітету Уманської міської ради № 99 від 14.03.2018 року, [PERSON] зареєстрована і проживає за адресою: [INFO], разом з дочкою [PERSON], [INFO]. Дитина знаходиться на утриманні матері. Судом встановлено, що сторони на даний час однією сімєю не проживають, дитина сторін проживає з позивачем, яка, фактично, несе витрати на її утримання. Згідно ч.1 ст. 82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Згідно із ч.4 ст.200 ЦПК України ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі визнання позову проводиться в порядку, встановленому статтею 206 ЦПК України. Частина 4 ст. 206 ЦПК України визначає, що у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. За результатами вивченням позовної заяви та доказів, які були надані позивачем, суд не встановив підстав для відмови у прийнятті визнання позову відповідачем. З урахуванням викладеного, позов підлягає до задоволення. У відповідності з вимогами ст.137 та ст.141 ЦПК України судовий збір в сумі 704 грн 80 коп., який сплатила позивач при зверненні до суду з позовною вимогою про розірвання шлюбу, та витрати на правничу допомогу в сумі 500 грн, підлягають стягненню на користь позивача з відповідача. Крім того, позивач була звільнена від сплати судового збору при зверненні до суду з позовною вимогою про стягнення аліментів, тому відповідно до вимог статті 141 ЦПК України, судовий збір підлягає стягненню з відповідача на користь держави. На підставі статей 105, 110, 112, 180-182,183, 191 СК України,

Outcome: approved