overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-09 00:00:00

20.10.2014 року позивач звернувся до суду з даним позовом , зазначаючи , що йому на праві приватної власності в порядку спадкування за законом належить житловий будинок з господарськими спорудами , що розташований за адресою: [ADDRESS] що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за законом від 14 квітня 2000 року , посвідченим державним нотаріусом Марківської державної нотаріальної контори , зареєстрованим в реєстрі за №1148 та технічним паспортом на житловий будинок. Відповідач, [PERSON] , його рідний син ,значиться зареєстрованим за вищевказаною адресою, хоча фактично з 2004 року не проживає в будинку, але з реєстраційного обліку не знявся , чим поставив його у скрутне становище , оскільки він позбавлений можливості користуватися субсидією. Він , як власник житлового будинку ,вправі вимагати усунення цих перешкод шляхом зняття відповідача з реєстраційного обліку. Позивач надав заяву, в якій позовні вимоги підтримав та просив справу розглянути без його участі. Відповідач в судове засідання не з'явився , хоча належним чином був повідомлений . Представник Марківського районного сектору управління державної міграційної служби України в Луганській області в судове засідання не з'явився що не є перешкодою в розгляді справи. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню із таких підстав. Відповідно до ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Судом встановлено, що позивачу на праві приватної власності в порядку спадкування за законом належить житловий будинок з господарськими спорудами , що розташований за адресою: [ADDRESS] що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за законом від 14 квітня 2000 року , посвідченим державним нотаріусом Марківської державної нотаріальної контори , зареєстрованим в реєстрі за №1148 та технічним паспортом на житловий будинок. Відповідач, [PERSON] , його рідний син ,значиться зареєстрованим за вищевказаною адресою, хоча фактично з 2004 року не проживає в будинку,що підтверджують свідки : [PERSON], [PERSON] Оскільки ст.16 ЦК України не встановлює вичерпного переліку способів захисту цивільного права , суд може захистити цивільне право чи інтерес іншим способом ,що встановлений договором або законом. Згідно зі ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Відповідач , на якого законом покладено обов'язок по доказуванню правомірності своєї поведінки , в судове засідання не з'явився і заперечень не надав , що дає підстави для повного задоволення позову. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-18 00:00:00

20.10.2014 року позивач звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу. В позові зазначено, що 07.09.2013 року сторони зареєстрували шлюб. Спільне життя між ними не склалося через часті непорозуміння, що призвели до взаємного відчуження. Від шлюбу дітей не мають. Шлюбні стосунки між ними припинені з 01.04.2014 року. При таких обставинах, на думку позивача, збереження сім'ї не можливе, просить шлюб розірвати. В судове засідання сторони не з'явилися, подали заяви про розгляд справи за їх відсутності, вказавши, що позовні вимоги підтримують в повному обсязі. За таких обставин суд вважає можливим розгляд справи проводити за відсутності сторін. Дослідивши докази, що містяться у справі, прийнявши до уваги факт відсутності дітей від шлюбу, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що 07.09.2013 року, між [PERSON] та [PERSON] був зареєстрований шлюб, про що свідчить свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] від 17.10.2014 року, видане Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Валківського районного управління юстиції у Харківській області, актовий запис № 76.( а.с. 5) Згідно зі ст. 112 СК України, суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. При таких обставинах, суд вважає, що реєстрація шлюбу на даний час носить формальний характер і шлюб має бути розірвано. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-07 00:00:00

20.10.2014 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідачів, в якому просить стягнути солідарно з відповідачів на його користь заборгованість за послуги з централізованого опалення та підігріву холодної води з потреб гарячого водопостачання у сумі 5370грн. 13 коп. та судовий збір. В обґрунтування позову зазначив, що відповідачі є споживачами послуг центрального опалення та підігріву холодної води для потреб гарячого водопостачання. Відповідачі проводили розрахунки не в повному обсязі, що призвело до утворення заборгованості за період з 01.10.2009 року по 31.07.2013 року у розмірі 5370,13 грн. Представник позивача, яка діє на підставі довіреності, позовні вимоги підтримала, просила позов задовольнити, розглядати справу за її відсутністю та ухвалити заочне рішення у разі неявки відповідачів, про що надала письмову заяву. Відповідачі про час і місце судового розгляду повідомлені належним чином, причину неявки в судове засідання не повідомили. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Суд, дослідивши надані докази в їх сукупності, встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що відповідачі зареєстровані за адресою: [ADDRESS] /а.с.9,10/. Згідно відомості нарахувань та оплат за послуги теплопостачання, заборгованість відповідачів за період з 01.10.2009 року по 31.07.2013 складає 5370,13 грн. /а.с. 2/. Згідно ст. 68 ЖК України споживачі зобов'язані щомісячно сплачувати комунальні послуги, у тому числі і за опалення та гарячу воду. Таким чином судом встановлено, що відповідачі не в повному розмірі сплачували послуги позивача, внаслідок чого утворилася заборгованість. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Відповідно до ч.1 ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). На підставі викладеного, суд вважає позов обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню. Судові витрати суд розподіляє відповідно до ст. 88 ЦПК України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-19 00:00:00

20.10.2014 року позивач звернувся з позовом в якому просив визнати за ним права та обов'язки забудовника на садовий житловий будинок [ADDRESS] в порядку спадкування за законом після смерті [INFO] року його дружини [PERSON]. Позовні вимоги мотивовані тим, що після смерті дружини відкрилась спадщина на її майно, в тому числі і вказаний садовий будинок, який дружина при житті побудувала, але право власності на нього не зареєструвала, в зв'язку з чим він звернувся до суду з даним позовом. В судове засідання позивач надав заяву в якій позов підтримав та просив його задовольнити, а справу розглядати в його відсутність. [PERSON] в судове засідання не з'явився, але надав заяву в якій позов визнав і проти його задоволення не заперечує, а справу просить розглядати в його відсутність. Представник Первомайської міської ради Миколаївської області надав заяву з проханням слухати справу в його відсутність, з позовом згоден та не заперечує проти його задоволення. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного. Із ксерокопії свідоцтва про смерть ( а.с.3) та свідоцтва про право на спадщину за законом від 07.11.2013 року ( а.с.6) видно, що [PERSON] померла [INFO] року в м. Первомайськ Миколаївської області, а її спадкоємцем є чоловік - [PERSON], який отримав спадщину, що складається з земельної ділянки, площею 0,0836 га що розташована в [ADDRESS] Із копії довідки Первомайського МБТІ від 08.10.2014 року ( а.с.7) видно, що право власності на дачний будинок [ADDRESS] не зареєстровано. Із копії дозволу №290 від 04.07.1989 року на будівельні роботи групи техбюро виконкому Первомайської міської ради ( а.с.14) видно, що [PERSON] дозволено будівництво садового будинку в [ADDRESS]. А копією технічного паспорту виготовленого КП «Первомайське МБТІ» 30.09.2014 року ( а.с.9-13) вищевказаний дачний будинок збудовано, а його вартість складає 17740 грн. на 03.11.2014 року ( а.с.27). Копіями свідоцтв про народження ( а.с.15, 16) підтверджено, що батьками [PERSON] та [PERSON] являються [PERSON] та [PERSON], тобто підтверджено, що вони брат та сестра. На підставі викладеного суд знаходить відповідно до вимог ст. 60 ЦПК України доведеним те, що позивач являється чоловіком померлої [INFO] року [PERSON] і відповідно до ст. 1261 ЦК України спадкоємцем першої черги, а так як відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинились внаслідок його смерті, а так як згідно ст. 331 ЦК України право власності на новостворене нерухоме майно виникає з моменту завершення будівництва, а згідно Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 року «Про судову практику в справах про спадкування» якщо будівництво нерухомого майна здійснювалось згідно із законом, то у разі смерті забудовника до завершення будівництва, його права та обов'язки як забудовника входять до складу спадщини, а тому позов підлягає задоволенню, з урахуванням відсутності заперечень відповідача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-01 00:00:00

20.10.2014 року позивач звернулася до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу. В обґрунтування позову зазначила, що перебуває з відповідачем у шлюбі, який зареєстровано 11.10.2003 року, від шлюбу мають дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Подружнє життя не склалося, сторони припинили шлюбні відносини, спільного господарства не, а тому подальше збереження шлюбу є недоцільним. У судове засідання сторони подали заяви про розгляд справи без їх участі, позовні вимоги просять задовольнити. Згідно частини 2 статті 197 цього Кодексу справа розглянута без застосування технічної фіксації. Дослідивши матеріали справи суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Як вбачається з матеріалів справи, сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 11.10.2003 року, від шлюбу мають дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Враховуючи те, що сторони припинили шлюбні відносини та ведуть окреме господарство, суд доходить висновку, що подальше збереження шлюбу не відповідає інтересам сторін. Зазначені обставини в сукупності є підставою для розірвання шлюбу.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-29 00:00:00

20.10.2014 року позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу. Позивачка у судове засідання не з'явилася, але надала заяву про те, що позов підтримує та просить справу розглянути у її відсутність, не заперечує проти розгляду справи у попередньому судовому засіданні. Відповідач у судове засідання не з'явився, надав суду заяву з проханням справу слухати за його відсутності, проти задоволення позову не заперечує, не заперечує проти розгляду справи у попередньому судовому засіданні. Із позову вбачається, що 13.02.2007 року позивачка зареєструвала шлюб з відповідачем по справі у відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Краматорського міського управління юстиції Донецької області, актовий запис № 77. Від шлюбу мають неповнолітню дитину, сина [PERSON], [INFO] Сумісне життя, сумісне господарство не ведуть з червня 2013 року. Подальше збереження сім'ї позивачка вважає неможливим. Спору про розподіл майна, що є спільною власністю на даний час між ними немає. Позивачка просила розірвати їх шлюб. Згідно ст. 212 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтуються на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, що підтверджується свідоцтвом про шлюб /а.с.6/, свідоцтвом про народження дитини /а.с.9/. Згідно ст. ст. 110, 112 Сімейного Кодексу України, шлюб розривається, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя чоловіка й жінки та збереження родини стали неможливими. Суд вважає, що доводи позивачки про розпад родини й неможливості надалі зберігати сімейні відносини знайшли підтвердження в судовому засіданні. Таким чином, суд вважає, що подальше збереження сімейних відносин при сформованих взаєминах між сторонами неможливо, позивачка категорично наполягає на розірванні шлюбу, перспектива відновлення родини втрачена.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-03 00:00:00

20.10.2014 року позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення коштів (аліментів) на утримання неповнолітньої дитини. В обґрунтування позовних вимог позивачка вказувала, що перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі. 11.02.2008 року у них народилася донька - [PERSON]. Дитина проживає разом з матір'ю та знаходиться на її повному матеріальному утриманні. Відповідач добровільно матеріальну допомогу на доньку не надає, тому, позивачка в судовому порядку просила стягнути з нього на її користь кошти (аліменти) на утримання неповнолітньої дитини в розмірі ? частини від усіх видів його доходу. В судовому засіданні позивачка позовні вимоги підтримала, надала пояснення, аналогічні викладеним у позовній заяві. Відповідач у судовому засіданні позовні вимоги [PERSON] визнав у повному обсязі. Дослідивши матеріали справи в межах заявлених позовних вимог та на підставі наявних у ній доказів, суд прийшов до висновку про необхідність застосування наслідків визнання позову відповідачем, передбачених ст. 174 ЦПК України, оскільки таке визнання не суперечить вимогам закону та не порушує прав, свобод чи інтересів інших осіб. Зокрема судом встановлено, що позивачка [PERSON] та відповідач [PERSON] є батьками неповнолітньої [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про її народження, виданим 03.09.2013 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Вознесенську Вознесенського міськрайонного управління юстиції Миколаївської області. Згідно ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. І цей обов'язок є рівною мірою обов'язком як матері, так і батька. Виходячи з положень вказаної статті та ст. 181 СК України, у разі ухилення батьків від надання матеріальної допомоги на утримання дітей у добровільному порядку, стягнення зазначених коштів присуджується за рішенням суду в частці від доходу її матері (батька) і (або) у твердій грошовій сумі. При цьому, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватись як аліменти на дитину, визначається судом, що передбачено ч.1 ст. 183 СК України. При визначенні розміру аліментів, суд, враховує обставини даної справи та вимоги, викладені у ст. 182 СК України, відповідно до наданих доказів, тому, частка від доходу, яка підлягає стягненню з відповідача як аліменти, становить - 1/4 з дня подачі до суду позовної заяви, тобто, з 20.10.2014 року, що відповідає вимогам ч.1 ст. 191 СК України. В силу ст. 88 ЦПК України, з відповідача підлягає стягненню судовий збір на користь держави в розмірі 243 грн. 60 коп. Згідно п.1 ч.1 ст.367 ЦПК України, рішення суду підлягає негайному виконанню в справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-20 00:00:00

20.10.2014 року позивачка звернулась до суду з позовом до відповідача про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини. В обґрунтування своїх вимог вказала, що з 13.02.2007 року вона з відповідачем перебуває у шлюбі. Через складні відносини вони припинили спільне життя. Від шлюбу вони мають спільну неповнолітню дитину - сина [PERSON], [INFO]. Син проживає з нею і знаходиться на її утриманні. На утримання сина відповідач матеріальної допомоги не оказує, і не бажає добровільно це робити, хоча має таку можливість. Просить суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання сина [PERSON] в розмірі 1/4 частки його заробітку і до повноліття дитини, але не менш ніж 30 % прожиткового мінімуму щомісяця для дитини відповідного віку. Представник позивачки [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просив суд їх задовольнити. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явився, надав суду заяву з проханням слухати справу у його відсутність. Позовні вимоги визнає в повному обсязі, проти стягнення аліментів на утримання дитини не заперечує. Вислухавши думку сторін, проаналізувавши зібрані по справі докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню частково з наступних підстав. Згідно копії свідоцтва про шлюб, сторони з 13.02.2007 року перебувають у зареєстрованому шлюбі (а.с.6). Згідно копії свідоцтва про народження [PERSON] є батьком [PERSON], [INFO] /а.с.7/. Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Як вбачається з ч. 3 ст. 181 Сімейного кодексу України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ст. 183 Сімейного кодексу України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Таким чином, з огляду на вищевикладене, суд вважає, що вимоги позивачки про стягнення з відповідача аліментів на утримання дитини в розмірі 1/4 частки його заробітку щомісяця підлягають задоволенню. Крім того, згідно з ч. 3 ст. 88 ЦПК України, з відповідача підлягають стягненню на користь держави судовий збір в сумі 243,60 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-01 00:00:00

20.10.2014 року позивачка звернулась до суду з позовом до відповідача та просить стягнути з відповідача аліменти в розмірі 1/3 частини всіх видів доходів на утримання доньки [PERSON], [INFO] в зв'язку з її навчанням. Позивач позов підтримала та наполягала на його задоволенні. Відповідач та його представник позов визнали частково в розмірі 1500 грн. Заслухавши пояснення сторін та дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про необхідність часткового задоволення позову. Судом встановлено, що від шлюбу, який розірваний 11.10.2007 року сторони мають доньку [PERSON], [INFO], яка навчається у Чернігівському національному університеті на денній формі навчання, навчання безоплатне. Відповідно до ст. 199 СК України батьки зобов'язані утримувати повнолітню дитину, яка навчається і потребує матеріальної допомоги до досягнення 23 років за умови, що вони можуть надавати таку допомогу. Суд з врахуванням матеріального стану відповідача, позивача, безоплатного навчання [PERSON] та отримання останньою стипендії в розмірі 720 грн., рівної участі батьків утримувати повнолітню дитину, вважає необхідних стягнути з відповідача аліменти в розмірі 1/5 частини всіх видів доходу (заробітку) щомісяця, на період її навчання в Чернігівському національному технологічному університеті до 30.06.2016 року, але не більше як до досягнення нею 23 років, починаючи з 20.10.2014 року. Також з відповідача на користь держави належить стягнути судові витрати.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-26 00:00:00

20.10.2014 р. позов [PERSON] про розірвання шлюбу та позбавлення батьківських прав було задоволено. 25.01.2015 р. від відповідача надійшла заява щодо виправлення у тексті рішення описки, що стосується року та номеру актового запису укладення шлюбу. Згідно ст. 219 ЦПК України суд може з власної ініціативи або за заявою осіб, які беруть участь у справі, виправити допущені в рішенні описки чи явні арифметичні помилки. Питання про внесення виправлень вирішується в судовому засіданні. Суд, дослідивши матеріали справи вважає, що у даному випадку позивач - заявник [PERSON] помилково прийшла до висновку щодо виправлень у 4 абзаці резолютивної частини рішення суду від 20.10.2014 р., так як просить суд внести зміни у актовий запис, що стосується видалення запису про батька дитини, який вказано судом із свідоцтва про народження (а.с. 6), а він вказаний судом вірно, а тому у суду не має підстав задовольняти дану заяву. При цьому суд на власний розсуд вносить зміни у другий абзац резолютивної частини даного рішення, що стосується актового запису про укладення шлюбу. Суд,

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-19 00:00:00

20.10.2014 р. у справі було постановлене рішення суду, проте, питання про судові витрати- судовий збір, витрати на правову допомогу вирішені не були. Суд вважає за необхідне стягнути з відповідача судовий збір у розмірі 243,60 грн., поскільки позовні вимоги задоволені частково. Щодо витрат на правову допомогу, то в цій частині суд відмовляє в задоволенні вимог, так як суду не надані документи на підтвердження сплати грошової суми позивачкою представнику за надання послуг, а також відсутній розрахунок представника позивача у підтвердження грошової суми за надання юридичної допомоги.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-31 00:00:00

20.10.2015 позивач [PERSON] в особі свого представника [PERSON], звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди. Позовні вимоги мотивував тим, що 21.10.2014 в місті Кривий Ріг, по вул. В. Великого (Мелешкіна), в районі майдану Артема, сталася дорожньо-транспортна пригода (надалі за текстом - ДТП), внаслідок якої позивач, будучи в цей момент пасажиром автомобіля «MITSUBISHI OUTLANDER 2.0», реєстраційний номер [NUMBER], отримав тяжкі тілесні ушкодження. За фактом вчинення ДТП, за ознаками злочину передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, прокуратурою Дніпропетровської області відкрито кримінальне провадження та внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №12014040000000704 від 21.10.2014. Досудовим розслідуванням встановлено, що ДТП сталося з вини водія [PERSON] (надалі - водій), який керував на той час автомобілем «MITSUBISHI OUTLANDER 2.0», реєстраційний номер [NUMBER], та загинув на місці події. Крім нього в автомобілі знаходилося ще двоє чоловіків, один з яких помер на місці, другий - [PERSON] отримав тяжкі тілесні ушкодження. Водій, знаходячись в стані алкогольного сп'яніння, не діяв таким чином, щоб не наражати на небезпеку життя і здоров'я громадян, будучи неуважним до дорожньої обстановки та її зміни, не впорався з керуванням автомобіля, продовжив рух та скоїв наїзд на перешкоду, в результаті чого автомобіль, змінивши напрямок, продовжив некерований рух, та здійснив наїзд на електроопору. Через настання смерті водія, якого досудовим слідством визнано винним у вчиненні ДТП,

Outcome: partial