Jurisdiction: civil
Date: 2021-08-10 00:00:00

1 червня 2021 року Маріупольська міська рада, в особі представника Каргіна Є. С., звернулась до суду із вказаним позовом до [PERSON] , обґрунтовуючи його тим, що вироком Жовтневого районного суду міста Маріуполя Донецької області від 21 квітня 2021 року [PERSON] визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 249 КК України та призначено покарання у вигляді 1 року обмеження волі зі звільненням від відбування покарання на підставі ст. 75, 76 КК України строком на один рік із покладенням обов`язків. Вироком суду при цьому встановлено, що діями відповідача, що полягали у незаконному вилові водних живих ресурсів (53 штуки риби пеленгас), було завдано шкоду в загальній сумі 36040 грн. Притягуючи відповідача до відповідальності, питання про відшкодування ним спричиненої шкоди вирішено не було. Таким чином просив суд стягнути з відповідача в рахунок відшкодування збитків, спричинених внаслідок незаконного вилову риби, 36040 грн. Представник позивача, яка діє на підставі довіреності, [PERSON] , у судове засідання не прибула, надавши заяву суду з проханням розгляд справи провести у її відсутність, задовольнивши заявлені позовні вимоги повністю. Відповідач, [PERSON] , у судовому засіданні просив суд відмовити у задоволенні позову, оскільки вважав, що він є не обґрунтованим. Представник відповідача, адвокат Пудак Д. В., у судове засідання не з`явився, надавши суду заяву з проханням вирішити справу за його відсутності, заперечуючи при цьому проти заявлених до [PERSON] позовних вимог. Суд зазначає, що за ч. 1 ст. 223 ЦПК неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Враховуючи, що відповідач та його представник, будучи повідомленими про час та місце розгляду справи належним чином, вже висловили свою позицію по суті справи, то суд вважає відсутніми підстави для чергового відкладення розгляду позову Маріупольської міської ради. Таким чином суд, вивчивши матеріали справи, дійшов висновку, що поданий Маріупольською міською радою позов підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав. Суд встановив, що вироком Жовтневого районного суду міста Маріуполя Донецької області від 21 квітня 2021 року, який набув чинності 24 травня 2021 року, [PERSON] визнано винним у вчиненні злочину, передбаченому ч. 1\~ст. 249 КК України, та призначено покарання у виді одного року обмеження волі із застосуванням положень ст. 75, 76 КК зі звільненням від відбування покарання та покладенням обов`язків строком на 1 рік. При цьому на підставі ст. 96-1 КК щодо вудки риболовної з двох частин з катушки та гачком трійник, а також риби пеленгас (53 штуки) було застосовано спеціальну конфіскацію. Встановленими обставинами, викладеними у мотивувальній частині вказаного вироку суду є те, що 22 березня 2021 року в період часу з 15-00 год. до 18-00 год. [PERSON] , перебуваючи на річці Кальміус біля буд. 1 по вул. Гавань Шмідта в Центральному районі м. Маріуполя, з моста через вказану річку, діючи умисно, з метою зайняття незаконним рибним промислом, не маючи належного, законного дозволу на зайняття рибним промислом, виданого компетентним органом у встановленому законом порядку, за допомогою заздалегідь виготовленого забороненого знаряддя лову - гачок трійник («Драк»), у порушення п. 3.15 «Правил любительського та спортивного рибальства» та «Інструкції про порядок обчислення та внесення платежів за спеціальне використання водних живих ресурсів при здійсненні любительського і спортивного рибальства», затверджених\~наказом Державного комітету рибного господарства України № 19 від 15 лютого 1999 року, усвідомлюючи протиправність своїх дій, за допомогою вказаного забороненого знаряддя лову, здійснив незаконний вилов риби: 53 одиниці пеленгасу, вартістю за розрахунком відповідно до Додатку 1 до\~Постанови Кабінету Міністрів України № 1209 від 21 листопада 2011 року «Про затвердження такси для обчислення розміру відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок незаконного добування (збирання) або знищення цінних видів водних біоресурсів» (680\~грн. за одну особину) усього на загальну суму 36040 грн. Суд зазначає, що згідно зі змістом ч. 6\~ст. 82 ЦПК вирок суду в кримінальному провадженні, що набув законної сили, є обов`язковим для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Як вбачається зі змісту вироку Жовтневого районного суду міста Маріуполя Донецької області від 21 квітня 2021 року [PERSON] було здійснено незаконне зайняття рибним добувним промислом, внаслідок якого було заподіяно істотної шкоди водним біоресурсам на суму 36040 грн. Однак вказаним вироком суду питання про відшкодування [PERSON] спричиненої ним шкоди на суму 36040 грн. вирішено не було. Розрахунок розміру шкоди, спричиненої діями відповідача, проведено на підставі Додатку 1 до\~постанови Кабінету Міністрів України № 1209 від 21 листопада 2011 року «Про затвердження такс для обчислення розміру відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок незаконного добування (збирання) або знищення цінних видів водних біоресурсів». За ч. 1 ст. 1166 ЦК майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно із ч. 4, 5 ст. 68, ч. 1 ст. 69\~Закону України\~«Про охорону\~навколишнього природного\~середовища» підприємства, установи, організації та громадяни зобов`язані відшкодувати шкоду, заподіяну ними внаслідок порушення законодавства про охорону навколишнього середовища, в порядку та розмірах, встановлених законодавством України. Застосування заходів дисциплінарної, адміністративної або кримінальної відповідальності не звільняє винних від компенсації шкоди, заподіяної забруднення навколишнього природного середовища та погіршенням якості природних ресурсів.\~\~\~Шкода, заподіяна внаслідок порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища, підлягає компенсації в повному обсязі. Відповідно до ч. 4 ст. 63 «Про тваринний світ» підприємства, установи, організації та громадяни зобов`язані відшкодовувати шкоду, заподіяну ними внаслідок порушення законодавства в галузі охорони, використання і відтворення тваринного світу. На підставі ст. 13 Конституції України земля, її надра, атмосферне повітря, водні та інші природні ресурси, які знаходяться в межах території України, природні ресурси її континентального шельфу, виключної (морської) економічної зони є об`єктами права власності Українського народу. Від імені Українського народу права власника здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах визначених цією Конституцією. Відповідно до ст.\~15\~Закону України\~«Про охорону\~навколишнього природного\~середовища» до повноважень і компетенції місцевих рад у галузі охорони навколишнього природного середовища відноситься забезпечення реалізації екологічної політики України, здійснення контролю за додержанням законодавства про охорону навколишнього природного середовища. В сенсі наведених норм та викладених обставин справи суд дійшов переконання про обґрунтованість пред`явленого позову, внаслідок чого заявлені вимоги підлягають задоволенню шляхом стягнення з відповідача на користь Маріупольської міської ради спричинену діями [PERSON] рибному господарству України шкоду у сумі 36040 грн. За ст. 141 ЦПК з відповідача на користь держави також підлягають стягненню судовий збір у сумі 2270 грн.

Outcome: approved