Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-26 00:00:00

20.11.2014 р. [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON], в якому вказує, що від шлюбу з відповідачем [INFO] народився син [PERSON]. Шлюб не розірвано, але вони проживають окремо. Син продовжує навчання на 2-му курсі денного відділення факультету управління обласного комунального вищого навчального закладу «Інститут підприємництва «Стратегія» за рахунок коштів держбюджету до 30.06.2017 р.. До досягнення [PERSON] повноліття відповідач сплачував аліменти, а в теперішній час працює, отримує заробітну плату, однак не надає матеріальної допомоги, яку потребує син на витрати на навчання, харчування, придбання учбової літератури та інші витрати. Вважає, що батько здатний надавати матеріальну допомогу у розмірі ? частини його заробітку (доходу) до закінчення навчання. Позивач про місце і час розгляду справи повідомлена належним чином, в судове засідання не з'явилася, подала заяву про розгляд справи за її відстуності, позовні вимоги підтримує. Відповідач про місце і час розгляду справи повідомлений належним чином, в судове засідання не з'явився, а подав заяву про розгляд справи за його відстуності, позов визнає. Третя особа [PERSON] про місце і час розгляду справи повідомлений належним чином, в судове засідання не з'явився, подав заяву про розгляд справи за його відстуності. Матеріалами справи встановлено, що відповідач є батьком [PERSON], [INFO], актовий запис № 12 (а.с. 7). Відповідно до довідки обласного комунального вищого навчального закладу «Інститут підприємництва «Стратегія» від 24.10.2014 р. [PERSON] навчається на 2 курсі денного відділення факультету управління з 01 вересня 2013 р. до 30 червня 2017 р. за рахунок бюджетних коштів (а.с. 9). Сторони працюють, отримують доходи. З довідок про доходи позивача [PERSON] її середній заробіток становить 2686,17 грн., а відповідача [PERSON] - 2436,32 грн.. При цьому, окрім нарахованої заробітної плати сторони не мають інших доходів. Відповідно до положень ст. 198 СК України батьки зобов'язані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть таку матеріальну допомогу надавати. Згідно ст. 199 цього Кодексу якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. За таких обставин суд вважає, що сукупність наведених фактів утворюють юридичний склад, необхідний і достатній для виникнення зазначеного аліментного зобов'язання, а аліменти підлягають примусовому стягненню з дня подачі заяви безпосередньо до суду, оскільки повнолітній [PERSON] є непрацездатним, продовжує навчання на денному відділенні, потребує матеріальної допомоги, а батько матеріально забезпечений, здатний утримувати сина. Визначаючи розмір аліментів суд бере до уваги матеріальне становище батька, який працює, отримує заробітну плату, його стан здоров'я, відсутність у платника аліментів інших зобов'язань по утриманню інших дітей чи родичів, яких він зобов'язаний утримувати відповідно до Сімейного кодексу України. Суд враховує і матеріальне становище матері, яка також працює і має відповідні доходи. У відповідності до ч. 3 ст. 88 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. На підставі ст.ст. 182, 198-200 Сімейного кодексу України та

Outcome: approved