Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-03 00:00:00

21.08.20202.року позивач звернувся до суду з вищевказаним позовом. В обґрунтування позову послався на те, що 22.06.2018 року між АТ «АБ «Радабанк» та [PERSON] було укладено договір комплексного банківського обслуговування фізичних осіб по ліміту овердрафту № 116018/ФКР521/0, встановленого на платіжну картку, відповідно до заяви на приєднання до «Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб» № 666718/RBC/1 від 22.06.2018 року. Позивачем було надано [PERSON] кредит у формі овердрафту з лімітом у сумі 50 000,00 грн. на споживчі кредити з кінцевим строком повернення ліміту овердафту 20.06.2020 р. на платіжну картку міжнародних платіжних систем на наступних умовах: процентна ставка за користування овердрафтом встановлюється в розмірі 0,01% річних за перші 30 днів користування овердрафтом та 35% річних починаючи з 31-го дня користування. Також, відповідно до умов договору, якщо позичальник не погашає до 31-го дня користування овердрафтом суму заборгованості за овердрафтом повністю, банк здійснює перерахунок нарахованих відсотків за весь період користування овердрафтом починаючи з першого дня за ставкою 35% річних. Процентна ставка за прострочену заборгованість - 55% річних. Однак, відповідачем порушені умови договору, внаслідок чого станом на 12.08.2020 року за відповідачем виникла заборгованість в розмірі 60 925 грн. 38 коп., з яких: 50 000 грн. - прострочена заборгованість по ліміту овердрафту, 10 906 грн. 14 коп. - прострочена заборгованість по нарахованим процентам, 19 грн. 24 коп. - дебіторська заборгованість, яку позивач просить стягнути на його користь з відповідача разом із судовими витратами у сумі 2102 гривень. Ухвалою від 08 вересня 2020 року у справі відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження, без повідомлення сторін. Дослідивши матеріали справи, перевіривши фактичні обставини справи у межах наданих позивачем письмових доказів, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні позову, виходячи з наступного. З матеріалів справи вбачається, що звертаючись до суду з позовом, банк зазначив, що між сторонами 22.06.2018 року було укладено договір комплексного банківського обслуговування фізичних осіб по ліміту овердрафту № 116018/ФКР521/0, встановленого на платіжну картку, відповідно до заяви на приєднання до «Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб» № 666718/RBC/1 від 22.06.2018 року. Кредитним договором, на думку позивача, є сукупність документів, що містять умови надання кредиту, а саме: Заява про встановлення/продовження/ зміну ліміту овердрафту, Заява на приєднання до «Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб», Паспорт споживчого кредиту овердрафт на платіжну карту пакету «RADAcard» АТ «АБ «Радабанк» та Договір комплексного банківського обслуговування фізичних осіб АТ «АБ «Радабанк». Відповідач, на думку позивача, неналежно виконує свої зобов`язання, і у нього перед позивачем, станом на 12.08.2020 року, утворилася заборгованість у сумі 60 925 грн. 38 коп., відповідно до доданого позивачем розрахунку . На підтвердження заявлених позовних вимог АТ «АБ «Радабанк» надано Заява про встановлення/продовження/ зміну ліміту овердрафту від 22.06.2018 року, Заява на приєднання до «Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб» від 22.06.2018 року, Паспорт споживчого кредиту овердрафт на платіжну карту пакету «RADAcard» АТ «АБ «Радабанк», Договір комплексного банківського обслуговування фізичних осіб АТ «АБ «Радабанк» та виписка по особовому рахунку [NUMBER] . Однак, як вбачається з Заяви про встановлення/продовження/ зміну ліміту овердрафту від 22.06.2018 року та Заяви на приєднання до «Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб» від 22.06.2018 року, які підписані відповідачем, останні містять прохання відповідача про надання кредиту у формі Овердрафту в розмірі 50 000 грн. на платіжну картку. При цьому, даних про розмір відсоткової ставки, про видачу кредитної картки, про строк дії договору, про строк дії такої картки, про строк повернення овердрафту (як короткострокового кредиту), про пільговий період вказані зави не містять. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 202 ЦК України, правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Частинами 1, 2 ст. 207 ЦК України встановлено, що правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Правочин, який вчиняє юридична особа, підписується особами, уповноваженими на це її установчими документами, довіреністю, законом або іншими актами цивільного законодавства, та скріплюється печаткою. Згідно із вимогами п. 2 ч. 1 ст. 208 ЦК України, у письмовій формі належить вчиняти правочини між фізичною та юридичною особою, крім правочинів, передбачених ч. 1 ст. 206 цього Кодексу. Відповідно до вимог ст.ст. 3, 6, 11, 525, 627 ЦК України, підставами для виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договір, який є обов`язковим для виконання сторонами, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. При цьому сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Згідно із вимогами ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до вимог ст. 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору (предмет договору, умови, визначені законом як істотні, а також ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди). Різновидом договору є кредитний договір, який обов`язково укладається в письмовій формі (ст.ст.1054, 1055 ЦК України). Відповідно до вимог ч. 2 ст. 642 ЦК України, якщо особа, яка одержала пропозицію укласти договір, у межах строку для відповіді вчинила дію відповідно до вказаних у пропозиції умов договору (відвантажила товари, надала послуги, виконала роботи, сплатила відповідну суму грошей тощо), яка засвідчує її бажання укласти договір, ця дія є прийняттям пропозиції, якщо інше не вказане в пропозиції укласти договір або не встановлено законом. Частиною 3 ст. 642 ЦК України встановлено, що особа, яка прийняла пропозицію, може відкликати свою відповідь про її прийняття, повідомивши про це особу, яка зробила пропозицію укласти договір, до моменту або в момент одержання нею відповіді про прийняття пропозиції. Нормою ст. 1054 ЦК України визначено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно із вимогами ст. 1055 ЦК України, кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним. В матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази, які б підтверджували те, що між сторонами дійсно був укладений саме договір овердрафту, короткострокового кредиту, від 22.06.2018 року, оскільки заяви підписані відповідачем не містять істотних умов договору - базову відсоткову ставку, порядок погашення кредиту, пільговий період та інше, вказані заяви містять лише ідентифікуючі відомості про позичальника та розмір кредиту у формі овердрафту. Крім того, надані до позовної заяви Договір комплексного банківського обслуговування фізичних осіб АТ «АБ «Радабанк» та Умовами надання та обслуговування Овердрафту на платіжну картку пакету «RADAcard» не тільки не містять підпису відповідача, а і набрали чинності 07.07.2020 року (більш ніж два роки після підписання заяв відповідачем), а тому їх не можливо вважати належними, допустимими та достатніми доказом ознайомлення відповідача із умовами та тарифами банку, а також доказом погодження сторонами істотних умов кредитного договору в письмовій формі, як це передбачено нормами ст.ст. 207, 1055 ЦК України. Отже, в матеріалах справи відсутні докази того, що саме цей Договір комплексного банківського обслуговування фізичних осіб АТ «АБ «Радабанк» та Умови надання та обслуговування Овердрафту на платіжну картку пакету «RADAcard» розумів відповідач, ознайомився і погодився із ними, підписуючи Заяву на приєднання до «Договіру комплексного банківського обслуговування фізичних осіб», а також те, що вказані документи, на момент підписання Заяви відповідачем, взагалі містили умови, зокрема й щодо сплати процентів за користування кредитними коштами, саме у зазначеному в цих документах, що додані банком до позовної заяви, розмірах і порядках нарахування. За таких обставин та без наданих суду доказів про конкретні, запропоновані відповідачу, умови банківського обслуговування, відсутність у Заявах, які підписав відповідач, домовленості сторін про сплату відсотків за користування кредитними коштами, пені та штрафів за несвоєчасне погашення кредиту, надані банком Договір комплексного банківського обслуговування фізичних осіб АТ «АБ «Радабанк» та Умови надання та обслуговування Овердрафту на платіжну картку пакету «RADAcard» не можуть розцінюватися як стандартна (типова) форма, що встановлена до укладеного із відповідачем кредитного договору, оскільки достовірно не підтверджують вказаних обставин. Паспорт споживчого кредиту овердрафт на платіжну карту пакету «RADAcard» АТ «АБ «Радабанк», який доданий позивачем до позовної заяви та підписаний відповідачем 18.06.2019 року, взагалі не може бути прийнятий судом як належний доказ укладання позивачем та відповідачем 22.06.2018 року договору овердрафту, оскільки, як вказано у п. 7 Паспорту, надана в ньому інформація датується 18.06.2019 року і зберігає чинність та є актуальною до 18.06.20198 року, а тому не може стосуватися правовідносин, які склалися між сторонами 22.06.2018 року. Виписку по особовому рахунку [NUMBER] суд не може взяти до уваги, оскільки позивачем не доказані факти належності вказаного рахунку до карткового рахунку відповідача, зарахування коштів на картковий рахунок відповідача в розмірі 50 000 грн., а також використання кредитних коштів відповідачем. Стаття 81 ЦПК України передбачає, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказами є будь - які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи та інших обставин, які мають значення для вирішення спору. Докази мають бути належними, допустимими, достовірними. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. (ст. ст. 76, 77, 78, 79 ЦПК України). Надані позивачем докази на обґрунтування своїх позовних вимог в силу їх неконкретності, позбавляють суд можливості з`ясувати з якими саме тарифами погодився позичальник та перевірити обґрунтованість розрахунку заборгованості, перевірити факт укладання кредитного договору 22.06.2018 року, через відсутність доказів зарахування коштів на картковий рахунок, використання кредитних коштів відповідачем, а також документальних доказів волевиявлення відповідача на споживання банківської послуги у вигляді фінансового кредиту. Суд, оцінивши надані позивачем докази в їх сукупності, дійшов висновку про те, що вони не підтверджують надання відповідачу кредитних коштів у вказаній позивачем сумі та не вказують на умови, на яких укладено кредитний договір. Будь - яких інших доказів на підтвердження факту видачі банком відповідачу кредитної картки, зарахування на цю картку суми кредиту у розмірі 50 000 грн., зняття таких коштів відповідачем, відкриття рахунків на ім`я відповідача позивачем не надано. Розрахунок заборгованості, сам по собі, без надання доказів отримання кредитних коштів відповідачем, не може бути належним та допустимим доказом її наявності та розміру, а також укладення кредитного договору, адже будь-яких доказів перерахування кредитних коштів на картку чи на рахунок відповідача позивачем не надано, і нічим іншим не підтверджується та його правильність неможливо перевірити. Внаслідок недоведеності факту укладення кредитного договору в силу неконкретності доказів, позовні вимоги АТ «АБ «Радабанк», що спрямовані на захист права кредитора, задоволенню не підлягають. Згідно з вимогами ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. Враховуючи відмову у задоволенні позовних вимог, відшкодування судових витрат, понесених позивачем на сплату судового збору при поданні позову до суду, не здійснюється. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed