Jurisdiction: civil
Date: 2019-06-02 00:00:00

21 березня 2019 року представник позивача ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ» (далі - ТОВ «ФК «ЄАПБ») Мінаков А.А. звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. В обґрунтування позовних вимог зазначив, що 15 грудня 2015 року [PERSON] подав до ТОВ «Фінансова компанія «Центр фінансових рішень» (далі - ТОВ «ФК «ЦФР») заяву про приєднання до умов отримання кредитів та інших послуг та Заяву № 7231548772 на отримання від ТОВ «ФК «ЦФР» кредиту,підписанням якої підтвердив згоду , що заявка разом із умовами отримання кредитів та інших послуг від ТОВ «ФК «ЦФР» становлять кредитний договір з [PERSON] як позичальником. Отже, відповідно до Умов отримання кредитів та інших послуг від ТОВ «ФК «ЦФР», умови разом із заявою про приєднання і заявою про отримання кредиту становлять кредитний договір. Внаслідок невиконання [PERSON] умов кредитного договору в частині повернення коштів утворилась заборгованість у розмірі 168654,26 грн. із яких : -88338,16 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу - 17202,43 грн. - сума заборгованості за відсотками, -45 149,7 грн. - сума заборгованості за платою управління кредитом -17963,97 грн. - сума заборгованості за пенею. Позивач зазначив, що 30 липня 2018 року між ТОВ «ФК «ЦФР» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» було укладено договір про відступлення права вимоги, за яким право вимоги № 20180730 згідно умов якого, ТОВ «ФК «ЦФР» відступило позивачу право грошової вимоги до відповідача за зазначеним кредитним договором. У зв`язку із зазначеним, представник ТОВ «ФК «ЄАПБ» звернувся до суду та просить стягнути з [PERSON] заборгованості за кредитним договором № 7231548772 від 15 грудня 2016 року в сумі 168654,26 гривень та судові витрати по справі. Ухвалою суду від 03 квітня 2019 року відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження з викликом осіб. В судове засідання представник позивача не з`явився, в позові просив справу розглянути у його відсутність, позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив їх задовольнити, проти заочного розгляду справи не заперечував. Відповідач [PERSON] повідомлвся про розгляд справи належним чином, відзив на позов у запропонований судом строк не надав. Відповідач фактично ухвалу про відкриття спрощеного провадження з копією позовної заяви та доданими до неї документами не отримав, до матеріалів справи долучено поштові повідомлення про повернення кореспонденції на адресу суду через закінчення строку зберігання, проте за змістом п.4 ч.8 ст.128 ЦПК України вищевказані документи вважаються врученими відповідачу, оскільки надсилались за адресою його місця проживання, зареєстрованою у встановленому законом порядку. Суд, відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України, з урахуванням згоди представника позивача на проведення заочного розгляду справи, вважає можливим ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Справа розглядається за відсутності учасників справи, тому у відповідності до ст. 247 ч. 2 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши письмові докази у справі, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, застосувавши до спірних правовідносин відповідні норми матеріального та процесуального права, вважає, що заявлений позов підлягає задоволенню частково з таких підстав. Згідно ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Судом встановлено, що між ТОВ «Фінансова компанія «Центр Фінансових рішень» та [PERSON] було укладено кредитний договір на підставі письмової заяви [PERSON] № 7231548772 від 15 грудня 2016 року відповідно до якого [PERSON] приєднався до кредитних умов та отримав кредит в сумі 88 338,16 грн., на строк 48 місяців за сплатою узгоджених сторонами процентів. Факт оформлення кредитного договору підтверджено довікою від 31 жовтня 2018 року що міститься в матеріалах справи. 30 липня 2017 між ТОВ «ФК «ЦФР» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» дійсно було укладено договір про відступлення права вимоги, відповідно до умов якого право вимоги за кредитним договором № 7231548772 від 15 грудня 20016 року було відступлене на користь ТОВ «ФК «ЄАПБ» стосовно заборгованості [PERSON] у розмірі 168654,26 грн. що утворилась станом на момент укладення цього договору із урахуванням основного розміру боргу з урахуванням нарахованих відсотків. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Статтею 526 ЦК України визначено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Фінансовою установою умови кредитного договору виконані в повному обсязі, що підтверджується матеріалами справи, спору щодо невиконання грошових обов`язків щодо надання кредитних коштів не було, відповідач не заперечував факт отримання коштів. Відповідно до ч. 1 ст. 527 ЦК України боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту. У відповідності до ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. - Як встановлено в судовому засіданні, відповідач всупереч умовам договорів зобов`язання за договорами належним чином не виконав, у зв`язку з чим має непогашену заборгованість перед позивачем за договором № 7231548772 від 15 грудня 20016 року у розмірі 168654,26 грн. що підтверджується відповідним розрахунком , що міститься в матеріалах справи, де 88338,16 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу, 17202,43 грн. - сума заборгованості за відсотками, 45 149,7 грн. - сума заборгованості за платою управління кредитом, 17963,97 грн. - сума заборгованості за пенею станом на 30 липня 2018 року. З огляду на те, що відповідач прострочив погашення поточних платежів кредиту та нарахованих відсотків, не виконавши взятих за договором зобов`язань, суд приходить до висновку, що позовні вимоги знайшли своє підтвердження наданими доказами та підлягають задоволенню в повному обсязі. Платіжним дорученням № 8361 від 05 березня 2019 року підтверджується, що позивач сплатив за подання позовної заяви судовий збір у розмірі 2 529,81 грн. Відповідно до ст.141 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Таким чином, на підставі вищевикладеного та відповідно до доказів, які міститься в матеріалах справи, необхідно стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати в сумі 2 529,81 грн. по сплаті судового збору. На підставі викладеного та

Outcome: approved