Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-13 00:00:00

21 березня 2017 року ТОВ «Сміла Енергоінвест» звернулося в Смілянського міськрайонного суду Черкаської області з позовом до [PERSON], в якому просить стягнути з неї заборгованість за спожиті та неоплачені послуги централізованого опалення у сумі 13875 гривень 72 копійки. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що ТОВ «Сміла Енергоінвест» є постачальником теплової енергії в квартиру [ADDRESS] власниками якої є [PERSON] Зазначена квартира не відключена у встановленому законом порядку від внутрішньобудинкових систем централізованого опалення. На початку опалювальних сезонів ТОВ «Сміла Енергоінвест» було здійснено подачу теплової енергії до вищевказаного будинку, що підтверджується відповідними актами про подачу теплоносія. Оскільки позивач виконав свої зобов'язання щодо надання житлово-комунальних послуг, а відповідач протягом тривалого часу, а саме з жовтня 2013 року по квітень 2016 року не сплачує надані комунальні послуги у зв'язку з чим утворилась заборгованість у сумі 13875 гривень 72 копійки, яку і просить стягнути з останньої. Предстаник позивача в судове засідання не зявився, однак надав суду заяву, в якій просив судові засідання проводити без його участі, позовні вимоги задовольнити в повному обсязі, проти винесення заочного рішення не заперечував. Відповідач в судове засідання не з'явилась з невідомих суду причин, хоча про день, час та місце розгляду цивільної справи була повідомлена належним чином. Згідно ч.4 ст.169 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Відповідно до вимог ч.1 ст. 224 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Заяви про розгляд цивільної справи від відповідача до суду не надходило, за таких обставин суд приходить до висновку про можливість розгляду такої за відсутності відповідача у порядку заочного провадження, з дотриманням вимог встановлених законом. У відповідності до ч.2 ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснюється. Оскільки розгляд справи відбувався за відсутності учасників процесу фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснювалося. Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, всебічно та повно з'ясувавши обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для її розгляду і вирішення спору по суті, прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Статтею 57 ЦПК України визначено, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Письмовими доказами є будь-які документи, акти, довідки, листування службового або особистого характеру або витяги з них, що містять відомості про обставини, які мають значення для справи (ч. 1 ст. 64 ЦПК України). Відповідно до вимог ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. За правилами ст.212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів в їх сукупності. Рішенням виконавчого комітету Смілянської міської ради від 21 червня 2007 року №661 «Про визначення виконавців житлово-комунальних послуг у житловому фонді» та рішенням виконавчого комітету від 20 жовтня 2010 року №651 «Про внесення змін до рішення виконавчого комітету від 21 червня 2007 року №661 «Про визначення виконавців житлово комунальних послуг у житловому фонді» визначено виконавців житлово-комунальних послуг у житловому фонді в галузі теплопостачання по м. Сміла ТОВ «Сміла Енергоінвест» (а.с.6, 7-8). Згідно ч. 1 ст. 73 ЗУ «Про місцеве самоврядування в Україні» від 21 травня 1997 №280/97-ВР акти ради, сільського, селищного, міського голови, голови районної в місті ради, виконавчого комітету сільської, селищної, міської, районної у місті (у разі її створення) ради, прийняті в межах наданих їм повноважень, є обовязковими для виконання всіма розташованими на відповідній території органами виконавчої влади, обєднаннями громадян, підприємствами, установами та організаціями, посадовими особами, а також громадянами, які постійно або тимчасово проживають на відповідній території. Відповідно до ст. 15 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги» від 24 червня 2004 року №1875-IV комунальні послуги надаються споживачам безперебійно. Згідно ст. 20 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги» споживач зобовязаний сплачувати житлово-комунальні послуги у строк встановлений договором чи законом. Відповідно до ч. 2 ст. 24 ЗУ «Про теплопостачання» від 2 червня 2005 року №2633-IV основними обовязками споживача теплової енергії є своєчасне укладення договору з теплопостачальною організацією на постачання теплової енергії. В свою чергу ч. 1 ст. 25 зазначеного Закону укладення договорів купівлі-продажу теплової енергії відносить до прав теплопостачальної організації, а не до її обов'язків. Закон України «Про теплопостачання» - є спеціальним нормативно - правовим актом, що регулює відносини в галузі теплопостачання. Невжиття споживачем всіх необхідних залежних від нього заходів щодо приведення відносин з тепло постачальником у відповідність до норм даного закону є порушенням. Сам факт відсутності договору між сторонами, не є підставою для припинення постачання теплової енергії як для організації, яка надає такі послуги, так і для особи, яка є споживачем даних послуг. Відповідно до ч.1 ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Згідно актів від 16 жовтня 2013 року, 24 жовтня 2014 року, позивач здійснював подачу теплової енергії в будинок № 51 по вул. Рєпіна в м. Сміла, де проживає відповідач (а.с. 15,16). Як вбачається з розрахунку заборгованості за послуги з централізованого опалення станом на 01 вересня 2016 року заборгованість за теплопостачання квартири [ADDRESS] за період з жовтня 2013 року по вересень 2016 року становить 13875 гривень 72 копійки (а.с. 13). Під час судового розгляду судом встановлено, що відповідач користувалася послугами теплопостачання, оплату за які не проводила, внаслідок чого утворилась заборгованість в розмірі 13875 гривень 72 копійки, яка підлягає стягненню з неї. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved