Jurisdiction: civil
Date: 2020-06-21 00:00:00

20 липня 2016 року [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб у Золотоніському районному відділі ДРАЦС Головного територіального управління юстиції в Черкаській області за актовим записом № 36, що стверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] від 20.07.2016 року. Після одруження дружині присвоєно прізвище - [PERSON] . Від шлюбу сторони мають неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] . Позивач стверджує, що спору про поділ майна на час подачі позову не існує. Шлюбні відносини між подружжям припинені з листопада 2019 року. Причиною цьому стало те, що подружжя мають різні погляди на сімейне життя, що призводить до постійних сварок та непорозумінь. Сім`я існує лише формально. Оскільки сторони не підтримують шлюбних відносин, спільне господарство не ведуть, а тому вважаючи, що збереження шлюбних відносин неможливе, [PERSON] звернулась до суду з позовом про розірвання шлюбу з [PERSON] . Позивач [PERSON] у судове засідання не прибула, у письмовій заяві, направленій на адресу суду, позивач позовні вимоги підтримала повністю та просила суд розглядати справу за її відсутності, після розірвання шлюбу просила залишити їй прізвище « [PERSON] ». Відповідач [PERSON] у судове засідання повторно не прибув, не повідомивши суд про причини неявки, хоча про дату, час та місце судового засідання ставився до відому належним чином. Оскільки у справі достатньо матеріалів про права та взаємовідносини сторін, суд проводить судовий розгляд за відсутності позивача та відповідача. Суд, вивчивши матеріали справи та враховуючи відсутність заперечення відповідача проти розірвання шлюбу, вважає, що позов підлягає до повного задоволення з наступних підстав. Згідно із ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає і ст. 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН від 10.12.1948 року, згідно з якою чоловіки та жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей. Оскільки у судовому засіданні було достовірно встановлено, що збереження шлюбу неможливе, так як сторони подружніх стосунків не підтримують, мір до примирення не приймають, і позивач наполягає на розірванні шлюбу, а відповідач жодних заперечень проти розірвання шлюбу суду не надав, доказів на спростування позиції дружини не надав, вільної згоди дружини на проживання у шлюбі немає, а тому суд вважає, що подальше спільне життя подружжя буде суперечити інтересам позивача, і за таких обставин приходить до висновку про задоволення позовних вимог [PERSON] . Згідно з ч. 2 ст. 114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішення суду про розірвання шлюбу. Суд також приходить до висновку про стягнення з відповідача на користь позивача відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України судових витрат. На підставі зазначеного та

Outcome: approved