Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-19 00:00:00

20 липня 2007 року помер дядько позивача [PERSON], житель [INFO], після смерті якого відкрилась спадщина на майно у вигляді земельних ділянок для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яку [PERSON] прийняла шляхом постійного проживання з ним на день його смерті. Проте позивач не може оформити право на спадщину, так як документи про родинні зв`язки втрачені і оригінали правовстановлюючих документів на спадкове майно відсутні. У судове засідання позивач [PERSON] не з`явилась, направивши до суду письмову заяву, в якій підтримала позовні вимоги, просили суд повністю їх задовольнити, справу розглядати за її відсутності. Представник відповідача [PERSON] сільської ради в судове засідання не з`явився, направивши до суду заяву за вих. № 145 від 25.08.2016 року, в якій просив суд справу розглядати без його участі, з позовними вимогами згідний, заперечень проти задоволення позову не має. Так як у справі достатньо матеріалів про права та взаємовідносини сторін, суд розглядає справу у відсутність учасників процесу. Суд, вивчивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає до повного задоволення. При цьому суд виходить з наступних підстав. Згідно з вимогами ст. 256 ЦПК України суд встановлює факт родинних відносин між фізичними особами, від яких залежить виникнення, зміна чи припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб. Відповідно до свідоцтва про смерть (серії І-СР № 072440 від 20.07.2007 року) [PERSON] помер 20 липня 2007 року. Факт родинного зв`язку стверджено наступними документами: свідоцтвом про народження (серії VІІІ-УР № 0712699 від 17.03.1967 року), свідоцтва про укладення шлюбу (серії І-СР № 428226 від 06.04.1985 року), свідоцтвом про розірвання шлюбу (серії І-СР № 096847 від 27.04.2004 року), відновленим свідоцтвом про одруження (серії ІІ-АБ № 689176 від 18.12.1990 року), записом акта про народження № 43 від 16.10.1946 року, виконаним виконкомом Бубнісько-Слобідської сільської ради, записом акта про народжння № 1033 від 03.05.1940 року, виконаним виконкомом Гельмязівської сільської ради, записом акта про одруження № 5 від 05.06.1966 року, виконаним виконкомом Бубнісько-Слобідської сільської ради. Крім того, факт родинних відносин стверджується довідками [PERSON] сільської ради від 21.03.2016 року за вих. № 105, № 106, з яких вбачається, що [PERSON], [INFO], яка померла 27.10.2001 року, на день смерті була постійною жителькою с. Бубнівська Слобідка, і до дня смерті з нею проживали її син [PERSON], [INFO], що помер 20.07.2007 року, та онука [PERSON], [INFO], яка є племінницею [PERSON], з яким проживала постійно до дня його смерті без реєстрації. Як вбачається із копії свідоцтва про одруження серії ІІ-АБ № 689176 від 18.12.1990 року [PERSON] отримала прізвище [PERSON] у результаті укладення шлюбу із [PERSON] в 1939 році. Згідно з копією актового запису про народження № 43 від 16.10.1946 року, складеного виконавчим комітетом [PERSON] сільської ради Золотоніського району Черкаської області, [PERSON] народився 05.10.1946 року, його матірю зазначена саме [PERSON], а відомості про батька новонародженого зазначено як Григорій, інші відомості відсутні. Відповідно до копії актового запису про народження № 1035 від 1950 року, складеного виконавчим комітетом [PERSON] сільської ради Золотоніського району Черкаської області [PERSON] народилась 03.05.1940 року, а її батьками зазначені як [PERSON] та [PERSON]. Таким чином судом встановлено, що померлий [PERSON] є сином померлої [PERSON], яка також народила дочку [PERSON]. Як вбачається із копії запису акту про одруження № 5 від 05.06.1966 року, складеного виконавчим комітетом [PERSON] сільської ради Золотоніського району Черкаської області [PERSON] змінила своє прізвище на Касіч в результаті укладення шлюбу із [PERSON]. Відповідно до свідоцтва про народження серії VII-УР №0712699 [PERSON] народилася 20.02.1967 року, її батьками зазначені [PERSON] та [PERSON]. Позивач по справі змінила своє прізвище на [PERSON] у результаті укладення шлюбу із [PERSON], що стверджується відповідним свідоцтвом про укладення шлюбу серії І-СР № 428226 від 06.04.1985 року. Відповідно до свідоцтва про смерть серії 1-СР №192846 від 07 червня 2002 року [PERSON] померла 06.06.2002 року про що в книзі реєстрації актів про смерть зроблено відповідний запис за №10. Як вбачається із письмових заяв [PERSON] та [PERSON] від 05.07.2016 року, підписи на яких засвідчені секретарем Бубнівської сільської ради за реєстровим № 41, № 40, [PERSON], [INFO], є племінницею померлого [PERSON], якого доглядала до дня його смерті. Таким чином у судовому засіданні встановлено, що [PERSON], [INFO], яка померла 27.10.2001 року, є матір`ю [PERSON], [INFO], що помер 20.07.2007 року, а [PERSON], [INFO], є онукою [PERSON], [INFO], яка померла 27.10.2001 року, та племінницею [PERSON], [INFO], що помер 20.07.2007 року. При цьому суд зазначає, що розбіжність у прізвищах на різних документах Шолудько та Шелудько виникла із-за помилок посадових осіб, що виконували записи у документах. Згідно із записом акта про смерть № 35 від 29.10.2001 року [PERSON] померла 27 жовтня 2001 року. Як вбачається з копії Державного акта на право власності на землю серії І-ЧР № 039325 від 23.08.2001 року [PERSON] на праві власності належать земельні ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 0,3316 га та 2,1851 га, що розташовані на території [PERSON] сільської ради Золотоніського району Черкаської області. Відповідно до копії Державного акта на право власності на землю серії І-ЧР № 039059 від 23.08.2001 року [PERSON] на праві власності належать земельні ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 0,2859 га та 2,1727 га, що розташовані на території [PERSON] сільської ради Золотоніського району Черкаської області. Як вбачається з ощадної книжки від 02.02.2007 року рахунок № 8858 шелудько [PERSON] має грошовий вклад у відділенні Ощадного банку України № 3275/033 на суму 2474,43 грн. Таким чином судом встановлено, що померлий [PERSON], як спадкоємець першої черги прийняв спадщину після смерті своєї матері, оскільки постійно проживав та був зареєстрований зі спадкодавицею на момент її смерті, але за життя не оформив спадщину належним чином. Як вбачається із повідомлення Золотоніської районної державної нотаріальної контори від 19.08.2016 року №852/01-16 згідно даних Спадкового реєстру та Алфавітних книг після смерті [PERSON] спадкова справа не заводилась. Згідно ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися в наслідок його смерті. Відповідно до ч. 3 ст. 1296 ЦК України відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Відповідно до ст. 15 та ст. 16 ЦК України передбачено право особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, визнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Одним із способів захисту прав, встановлених цивільним законодавством, є, зокрема, його визнання. Згідно з ч. 1 ст. 1266 ЦК України внуки, правнуки спадкодавця спадкують ту частку спадщини, яка належала б за законом їхнім матері, батькові, бабі, діду, якби вони були живими на час відкриття спадщини. Відповідно до ч. 3 ст. 1266 ЦК України племінники спадкодавця спадкують ту частку спадщини, яка належалаб за законом їхнім матері, батькові (сестрі, братові спадкодавця), якби вони були живими на час відкриття спадщини. Таким чином судом встановлено, що позивач по справі є єдиною спадкоємницею після смерті [PERSON] та має право на спадкування за законом за правом представлення на все майно, що йому належало на момент смерті, оскільки вона постійно проживала зі своїм дядьком на день смерті, а тому фактично прийняла спадщину після смерті свого дядька в порядку передбаченому ч. 3 ст. 1268 ЦК України. Відповідно до ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Таким чином у судовому засіданні встановлено, що позивач прийняла спадщину у встановлений чинним законодавством термін відповідно до ст. 1268 ЦК України. Згідно із ст. 346 ЦК України однією з підстав припинення права власності є смерть власника, то первинна реєстрація права власності в такому випадку не може бути проведена на померлого, оскільки власник спадкового майна помер, а за життя право власності не було зареєстровано в належному порядку, то визначення належності зазначеного майна повинно проводитись шляхом визнання права власності за спадкоємцем, який подав заяву до нотаріальної контори про прийняття спадщини чи іншим чином має право на спадщину. Згідно ч.4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. За таких підстав суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] підлягають до повного задоволення. На підставі зазначеного та

Outcome: approved