Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-19 00:00:00

19 січня 2015 року позивач [PERSON] звернулась до Шосткинського міськрайонного суду Сумської області з позовом до [PERSON], у якому просить розірвати шлюб зареєстрований між сторонами 27 липня 2001 року Відділом реєстрації актів громадянського стану Шосткинського міського управління юстиції, запис за №216. В обґрунтування позову позивач зазначає, що спільне життя сторін не склалося через різні погляди на життя, ведення спільного господарства, використання спільного бюджету. Між подружжям втрачено почуття любові та взаєморозуміння. Сторони періодично розходилися та проживали окремо, після чого намагалися заново розпочати спільне життя, але це не давало бажаних результатів. Згодом відповідач черговий раз почав проживати окремо і тому сторони перестали вести спільне господарство та підтримувати сімейні відносини. Крім того, позивач зазначає, що подальше збереження шлюбу є неможливе та суперечить її інтересам. Від шлюбу сторони мають малолітню дитину - [PERSON], [INFO]. Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явилася, але до суду надала заяву в якій просить провести судовий розгляд за її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та не заперечує проти розгляду справи в заочному порядку. (а.с.17). Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, про час, дату та місце його проведення повідомлений належним чином, про поважність причини неявки до суду не повідомив. (а.с.15). В зв'язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до положень ч.2 ст.197 Цивільного процесуального кодексу України від 18 березня 2004 року за №1618-ІV (далі - ЦПК України), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. У відповідності із ч.1 ст.224 ЦПК України, постановлено провести заочний розгляд справи. Суд, дослідивши матеріали справи, прийшов до наступного. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Так, із свідоцтва про одруження [NUMBER] виданого 27 липня 2001 року вбачається, що [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], одружились 27 липня 2001 року про що в цей день Відділом реєстрації актів громадянського стану Шосткинського міського управління юстиції в книзі реєстрації актів про одруження зроблено запис за №216. Прізвища після одруження: чоловіка - [PERSON], дружини - [PERSON]. (а.с.4). З інформації про місце проживання (перебування) фізичної особи виданої 26 січня 2015 року Шосткинським МВ УДМС України в Сумській області вбачається, що у [PERSON], [INFO], місце проживання зареєстровано за адресою: [ADDRESS]. (а.с.11). З паспорта громадянина України [NUMBER] виданого Шосткинським МРВ УМВС України в Сумській області 26 лютого 2003 року вбачається, що [PERSON] народилася [INFO] у м. Шостка Сумської області. (а.с.16). Відповідно до ч.1 ст.24 Сімейного кодексу України від 10 січня 2002 року за №2947-ІІІ (далі - СК України), шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Відповідно до ч.3 ст.105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110. Згідно із ч.1 ст.110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Відповідно до ч.2 ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони спільного господарства не ведуть, не підтримують шлюбних відносин, не мають взаємних почуттів, не несуть взаємних обов'язків. За таких обставин, зважаючи на те, що відповідач [PERSON] заперечень проти розірвання шлюбу до суду не надав, суд вважає, що їх сім'я розпалася остаточно, і тому цей шлюб необхідно розірвати. Крім того, відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Із квитанції №155N39946 виданої 19 січня 2015 року відділенням №0898 АТ «Райфайзен Банк Аваль» вбачається, що [PERSON] сплачено судовий збір в сумі 243 гривні 60 копійок. (а.с.1). З врахуванням вимог ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір» від 08.07.2011 за №3674-VI, з відповідача [PERSON] на користь позивача [PERSON] слід стягнути судовий збір у розмірі 243 гривні 60 копійок (0,2 розміру мінімальної заробітної плати встановленої на 01 січня 2015 року).

Outcome: approved