Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-11 00:00:00

21 вересня 2015 року позивач [PERSON] звернулася до суду з даним позовом про позбавлення права користування житловим приміщенням [PERSON], обґрунтувавши свої вимоги тим, що вона є власницею ? частки житлового будинку, розташованого в м. Словянську по вул. Краматорській, 21. У 2012 році в своїй частині будинку вона зареєструвала свого родича [PERSON], однак, фактично відповідач в будинку не проживав, власних речей у будинку не має, його місце знаходження їй не відомо. Відповідач здійснює перешкоди в користуванні та розпорядженні належною їй часткою будинку. Вона бажає оформити субсидію та отримати пільги на оплату комунальних послуг. Посилаючись на наведене, просить суд позбавити [PERSON] права користування житловим будинком № 21 по вул. Краматорській у м. Словянську Донецької області. У судове засідання позивач [PERSON] не зявилася, надавши суду заяву в якій просить позовні вимоги задовольнити повністю, стягнути з відповідача судові витрати по справі, розгляд справи провести без її участі. Відповідач [PERSON], будучи належним чином повідомленим про день, час та місце судового розгляду, через оголошення у друкованих засобах масової інформації, у судове засідання не зявився, про причини неявки суд не повідомив, з заявою про розгляд справи у його відсутності не звертався, у звязку з чим, суд відповідно до ст. 224 ЦПК України дійшов до висновку про можливість ухвалення заочного рішення на підставі наявних у справі доказів, проти чого позивач не заперечував. Третя особа у справі на стороні позивача [PERSON] у судове засідання не зявився, надав суду заяву в якій просить справу розглянути без його участі, не заперечує проти задоволення позовних вимог [PERSON] Суд, дослідивши надані докази і вивчивши матеріали справи, у межах заявлених позовних вимог (стаття 11 ЦПК України) установив наступне. Як вбачається з матеріалів справи, на підставі договору дарування від 19 квітня 1979 року, зареєстрованому в Словянському бюро технічної інвентаризації 23 травня 1979 року № 1389-25а-96, позивачу належить ? частка будинку № 21 по вул. Краматорській в м. Словянську Донецької області. (а.с. 7-8) Згідно довідки Словянської міської ради від 17 вересня 2015 року за адресою: м. Словянськ, вул. Краматорська, буд. 21, значаться зареєстрованими: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO]. (а.с. 6). Спірні правовідносини, що виникли між сторонами, регулюються положеннями статті 405 Цивільного кодексу України, відповідно до якої члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Відповідно до вимог ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Положення статті 405 ЦК України та статті 71 ЖК України однаково регулюють правовідносини\~\~щодо визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням, а саме не проживання без поважної причини в приміщенні понад встановлений законом строк. За правилами статей 10, 60 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до частини 1 статті 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (ч. 1 ст. 58 ЦПК). У підтвердження відсутності відповідача в будинку понад рік суду надано акт від 17 вересня 2015 року, складений керівником комітету мікрорайону «Словважмаш» м. Словянська, зі змісту якого убачається, що [PERSON] не проживає в [INFO] з моменту прописки, а саме 14 березня 2012 року по теперішній час. Даний факт в акті підтверджено свідками - сусідами вказаного житлового будинку: [PERSON] та [PERSON] (а.с. 7). У матеріалах справи відсутні докази на підтвердження того, що [PERSON] перешкоджає проживанню відповідачу в будинку, а також, будь-якої домовленості між сторонами щодо користування вказаним житлом. Відповідач не надав доказів поважності причин його відсутності у будинку понад однин рік. У статті 6 Закону України від 11 грудня 2003 року №1382-ІV «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» передбачено, що громадянин України, а також, іноземець чи особа без громадянства, які перебувають в Україні на законних підставах, зобов'язані протягом десяти днів після прибуття до нового місця проживання зареєструвати місце проживання. Відповідно до статті 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Таким чином, у судовому засіданні належними доказами встановлено, що відповідач за власною ініціативою і у добровільному порядку залишив будинок. На протязі тривалого часу - більше одного року за даною адресою не проживає, тому втратив право користування ним, у зв'язку з чим вимоги позивача підлягають задоволенню. Статтею 7 закону «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» визначено, що зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі заяви особи, запиту органу реєстрації за новим місцем проживання особи, остаточного рішення суду (про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою), свідоцтва про смерть. Зі змісту нормативно-правового акта убачається, що рішення суду про позбавлення права користування жилим приміщенням за законом є самостійною підставою для зняття особи з реєстраційного обліку місця проживання. Позивач просить стягнути понесені по справі судові витрати. Оскільки, суд дійшов висновку про повне задоволення позовних вимог, згідно ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню, понесені та підтверджені документально, судові витрати, а саме судовий збір у розмірі 487 грн. 20 коп., та витрати повязані з публікацією оголошення у пресі в сумі 150 грн. 00 коп. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved