overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-26 00:00:00

21.08.2014 року представник ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» Сафір Ф.О. звернувся до Новобузького районного суду Миколаївської області з позовом до [PERSON], в якому просив стягнути з відповідача на користь ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» заборгованість за кредитним договором № KRXRRW06561132 від 04.08.2008 року у розмірі 6635 гривень 82 копійки, а також судовий збір в розмірі 243 гривні 60 копійок, мотивуючи тим, що відповідач ([PERSON]) зобов'язання за вказаним вище кредитним договором належним чином не виконав. Представник позивача Шпонарський М.О. в судове засідання не з'явився, про час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином, надав суду заяву, в якій позов підтримав в повному обсязі та просив справу слухати без участі представника позивача, проти винесення заочного рішення в разі неявки відповідача не заперечував. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення, яке відповідає вимогам ст.224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Як видно з розрахунку заборгованості за договором № KRXRRW06561132 від 04.08.2008 року, укладеним між ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» та [PERSON] (а.с.4-5), відповідач станом на 18.07.2014 року має заборгованість перед позивачем в сумі 6635 гривень 41 копійки, яка складається з наступних сум : 599 гривень 22 копійки - заборгованість за кредитом; 5244 гривні 03 копійки - заборгованість з пені; 500 гривень - штраф (фіксована частина); 292 гривні 16 копійок - штраф (відсоток від суми заборгованості). Вказана заборгованість, на підставі ст.ст. 526, 527, 530 Цивільного кодексу України підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. Крім того, відповідно до вимог ст.88 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню на користь позивача, судові витрати, понесені позивачем та підтверджені письмовими доказами в сумі 243 гривні 60 копійок.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-26 00:00:00

21.08.2014 року представник ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» Сафір Ф.О. звернувся до Новобузького районного суду Миколаївської області з позовом до [PERSON], в якому просив стягнути з відповідача на користь ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» заборгованість за кредитним договором № NKXRRX10850028 від 22.08.2007 року у розмірі 11408 гривень 01 копійки, а також судовий збір в розмірі 243 гривні 60 копійок, мотивуючи тим, що відповідач ([PERSON].) зобов'язання за вказаним вище кредитним договором належним чином не виконав. 26.11.2014 року представник позивача Шпонарський М.О. надав суду уточнену позовну заяву, в якій просив стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитним договором, яка підлягає достягненню станом на 28.07.2014 року розміром 7715 гривень 24 копійки. Представник позивача Шпонарський М.О. в судове засідання не з'явився, про час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином, надав суду заяву, в якій позов підтримав в повному обсязі та просив справу слухати без участі представника позивача, проти винесення заочного рішення в разі неявки відповідача не заперечував. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення, яке відповідає вимогам ст.224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Як видно з уточненої позовної заяви, відповідач станом на 28.07.2014 року має заборгованість перед позивачем в сумі 7715 гривень 24 копійки, яка складається з наступних сум : 5437 гривень 58 копійок - заборгованість по процентам за користування кредитом; 188 гривень 04 копійки - заборгованість по комісії за користування кредитом; 1484 гривні 13 копійок - пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором; 250 гривень - штраф (фіксована частина); 355 гривень 49 копійок - штраф (процентна складова). Вказана заборгованість, на підставі ст.ст. 526, 527, 530 Цивільного кодексу України підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. Крім того, відповідно до вимог ст.88 ЦПК України з відповідача підлягають стягненню на користь позивача, судові витрати, понесені позивачем та підтверджені письмовими доказами в сумі 243 гривні 60 копійок.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-22 00:00:00

21.08.2014 р. ПАТ «Чернігівобленерго» звернулось до суду з позовом до [PERSON] про стягнення грошових коштів (а.с.2), мотивуючи свої вимоги наступним. При перевірці приладів обліку і оплати за електроенергію у помешканні [PERSON] за адресою: [ADDRESS] виявлено порушення п. 48 Правил користування електроенергією для населення, а саме здійснення самовільного підключення електроустановок до електричної мережі енергопостачальника з порушенням схеми обліку, про що складено акт. На підставі акту споживачу [PERSON] нарахована оплата за використану електроенергію 6702 кВт/г, як компенсація понесених збитків у сумі 3496,26 грн. Просять стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість в сумі 3496,26 грн. та судовий збір. Представник позивача, відповідачка в судове засідання не з'явилась. Про час та місце судового слухання повідомлені в установленому порядку; відповідач через оголошення у пресі. Представник позивача надав суду письмову заяву про розгляд справи у його відсутність; позов підтримує; проти заочного розгляду справи не заперечує. Суд визнає причини неявки відповідача неповажними. Відповідно до ч. 4 ст. 169 ЦПК України суд вирішує справу у їх відсутність та відповідно до ст. 224 ЦПК України вважає за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Згідно вимог ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню виходячи з наступного. При перевірці приладів обліку і оплати за електроенергію в [ADDRESS], власником якої є [PERSON] на підставі договору дарування від 18.04.2006 р.(а.с.12), виявлено порушення п. 48 Правил користування електроенергією для населення, а саме здійснення самовільного підключення електроустановок до електричної мережі енергопостачальника з порушенням схеми обліку (а.с.6;7). Працівниками ПАТ «Чернігівобленерго» 01.11.2013 р. складено акт про порушення, на підставі якого споживачу [PERSON] нарахована оплата за використану електроенергію 6702 кВт/г, як компенсація понесених збитків у розмірі 3496,26 грн. (а.с.4). Згідно ч. 1 і ч. 2 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала; особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Виходячи з наведеного з відповідачки на користь позивача необхідно стягнути грошові кошти в розмірі 3496,26 грн.. Позивачем понесені і документально підтверджені судові витрати в розмірі 243,60 грн.(а.с.1), дана сума підлягає стягненню з відповідачки на користь позивача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-10 00:00:00

21.08.2014 р. позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] (а.с. 3-6), в якому просив стягнути заборгованість за кредитним договором у сумі 9376,87 грн., посилаючись на те, що 31.07.2008 р. між ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» і [PERSON] було укладено кредитний договір, відповідно до якого банк надав відповідачу грошові кошти (кредит) в сумі 4000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 24 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Однак відповідач належним чином свої обов'язки не виконує, у зв'язку з чим виникла заборгованість по поверненню кредиту, яка складає 9376,87 грн. В судове засідання 11.12.2014 р. представник позивача не з'явилася, надала клопотання про розгляд справи у відсутності їх представника, не заперечувала проти заочного розгляду справи (а.с. 36, 40). В судове засідання відповідач не з'явилась, про причини неявки не повідомила, про день, час та місце слухання справи була повідомлена належним чином, про що свідчить оголошення у пресі (а.с. 42). За згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст. ст. 224-226 ЦПК| України.|речі| З'ясувавши обставини справи та дослідивши надані докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини. 31.07.2008 р. між ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» і [PERSON] було укладено кредитний договір, відповідно до якого банк надав відповідачу грошові кошти (кредит) в сумі 4000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 24 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки (а.с. 14-19). Банк свої зобов'язання виконав. Однак відповідач належним чином свої обов'язки не виконує, у зв'язку з чим виникла заборгованість по поверненню кредиту, яка складає 9376,87 грн., з яких: заборгованість за кредитом - 8454,16 грн., штраф (фіксована частина) - 500 грн., штраф (процентна складова) - 422,71 грн. (а.с. 8-12.). Згідно ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ст.530 ЦК України зобов'язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню за настанням цієї події. Статтею 628 ЦК України передбачено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами. Частиною 1 ст. 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). У відповідності до ч.1 ст.611 ЦК України у разі невиконання зобов'язання настають правові наслідки встановлені договором або законом. За таких обставин позов підлягає задоволенню у повному обсязі. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-02 00:00:00

21.08.2015 р. [PERSON] звернувся до суду з заявою (а.с. 4-5), в якій просить встановити факт родинних відносин з [PERSON], посилаючись на те, що він є рідним братом [PERSON], померлої 23.06.2013 р., що виникли розбіжності в його прізвищі та прізвищі сестри, що змусило його звернутися до суду, т.я. виникли перешкоди в оформленні спадщини. В судове засідання не зявились заявник, представник заінтересованої особи. Заявник подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності, заявлені вимоги просить задовольнити у повному обсязі (а.с. 40). Представник заінтересованої особи надала клопотання (а.с. 24), в якому просила розглянути справу у їх відсутності, не заперечували проти задоволення заяви. Судом винесено ухвалу про розгляд справі у відсутності заявника, представника заінтересованої особи. Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини: 23.06.2013 р. померла [PERSON], факт смерті якої підтверджується свідоцтвом про смерть серії 1-АМ № 275455, виданим 26.11.2013 р. відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Тульчинського районного управління юстиції у Вінницькій області, актовий запис № 9 (а.с. 10). Після смерті [PERSON]відкрилася спадщина, але через розбіжності у написанні прізвища заявника та його сестри виникли складнощі щодо оформлення спадщини, а саме: прізвище сестри вказано як «Дерев'яга», а прізвище заявника вказано як «Деревяга» (а.с. 6, 11, 33-35). Факт родинних відносин підтверджується доказами на а.с. 6, 8, 13-18, 19, 20. Відповідно до ст. 256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами, якщо від нього залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Таким чином, зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для задоволення заяви.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-17 00:00:00

21.08.2015 р. [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, мотивуючи вимоги тим, що з відповідачем перебуває у шлюбі, зареєстрованому 21.06.1985 р. Міським відділом РАЦС м. Запоріжжя, про що зроблено актовий запис № 1397. Неповнолітніх дітей у сторін немає. Позивач просить розірвати шлюб з відповідачем, посилаючись на те, що спільне життя не склалося, шлюбні стосунки припинені 2006 року, взаєморозуміння між ними втрачено та вони мають протилежні погляди на життя. У судове засідання позивач не зявилась, про дату, час та місце слухання справи була повідомлена судом належним чином, що підтверджується рекомендованим поштовим повідомленням про вручення відправлення з судовою повісткою, суду надала письмову заяву, в якій на позовних вимогах наполягає та просить справу розглянути без її участі, після розірвання шлюбу просить залишити прізвище «Махота». Відповідач про час і місце судового засідання двічі повідомлявся належним чином рекомендованим листом із повідомленням, що підтверджується рекомендованими поштовими повідомленнями про вручення відправлень з судовими повістками, причину неявки не повідомив. За таких обставин, суд вважає за можливе ухвалити рішення при заочному розгляді справи на підставі наявних у справі доказів в порядку статті 224 ЦПК України. Суд, дослідивши обставини справи та перевіривши їх доказами в межах заявлених позовних вимог, встановив наступне. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 21.06.1985 р. відділом РАЦС міськвиконкому м. Запоріжжя, про що зроблено актовий запис № 1397, що підтверджується свідоцтвом про одруження серії ІІ-ЖС № 319334, виданого 21.06.1985 р. Сімейні відносини між сторонами припинені з 2006 року, сімя розпалась остаточно, поновлення її не можливе та суперечить їх інтересам. Відповідно до ч. 3 ст. 105 Сімейного Кодексу України (далі СК України), шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного із подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст. 110 цього Кодексу. Згідно із ч. 1 ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути предявлено одним із подружжя. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного із них. Враховуючи обставини справи, суд вважає, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню, оскільки, фактично шлюбні відносини між подружжям припинені майже девять років тому, сімя розпалась остаточно, поновлення її не можливе та суперечить їх інтересам, тому вважає за необхідне розірвати шлюб між сторонами. Після розірвання шлюбу позивач просить залишити їй прізвище «Махота». Відповідно до частини 1 статті 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Таким чином, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати по сплаті судового збору у розмірі 243,60 гривень, що документально підтверджені (арк. справи 1).

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-01 00:00:00

21.08.2015 р. [PERSON] звернулася до Іллічівського міського суду з зазначеним позовом (а.с.2-3), в якому просить стягнути з [PERSON] аліменти на утримання доньки в розмірі 1/4 частини доходу щомісячно, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня пред'явлення позову до суду і до досягнення дитиною повноліття. В судове засідання сторони не зявились. Позивачка надала заяву, в якій\~ підтримала позов у повному обсязі та просила розглянути справу у її\~ \~ відсутності (а.с. 18). Відповідач\~ надав заяву, в якій визнав позовні вимоги та заявив клопотання про розгляд справи у його відсутності (а.с. 16). Судом винесена ухвала про розгляд справи у відсутності нез'явившихся учасників судового розгляду. З′ясувавши обставини справи та дослідивши надані докази, суд приходить до висновку, що встановлені слідуючі факти: Сторони знаходилися у шлюбі з 25.10.2010 р. по 26.08.2014 (а.с. 7), мають спільну дитину доньку [PERSON], [INFO] (а.с. 8), яка мешкає з позивачкою (а.с. 9). Сторони на час звернення до суду не досягли домовленості з питання утримання дитини. Матеріальний та сімейний стан відповідача, його стан здоров′я дозволяють йому здійснювати допомогу на утримання дитини. При цьому суд бере до уваги визнання позову відповідачем (а.с. 16). Згідно ст. 88 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 487,20 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-26 00:00:00

21.08.2015 р. [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про визнання права власності на 1/2 частину квартири, яка розташована за адресою: [ADDRESS] (а.с. 3-4), посилаючись на те, що вона є власницею 1/2 частини квартири [ADDRESS] згідно свідоцтва про право власності. Власником ще 1/2 частини вищевказаної квартири є [PERSON] на підставі договору дарування від 06.09.2012 р. На момент укладання договору дарування квартири діяв договір довічного утримання, який позивач склала на користь [PERSON] 30.07.2012 р. 17.03.2015 р. рішенням Іллічівського міського суду Одеської області розірвано договір довічного утримання, припинено право власності [PERSON] на 1/2 частину квартири [ADDRESS] та повернуто сторони у первісний стан. В звязку з тим, що отримати у нотаріуса свідоцтво про право власності вона немає можливості, і в звязку з тим, що відсутність правовстановлюючого документу перешкоджає їй користуватися та розпоряджатися квартирою на власний розсуд, позивач звернулась до суду з вказаним позовом. В судове засідання позивач та її представник [PERSON] не з'явилися, надали суду заяву про підтримання позовних вимог та про слухання справи в їх відсутності (а.с. 37 об.). Відповідач надав заяви, в яких визнав позовні вимоги в повному обсязі та просив розглянути справу у його відсутності (а.с. 32, 37). Судом винесена ухвала про розгляд справи у відсутності сторін, представника позивача. З`ясувавши обставини справи та дослідивши надані докази, суд приходить до висновку, що встановлені слідуючі факти: Сторони є власниками по 1/2 частині квартири [ADDRESS] (а.с. 11-15, 16-17, 18-20). Рішенням Іллічівського міського суду Одеської області від 17.03.2015 р. розірвано договір довічного утримання, припинено право власності [PERSON] на 1/2 частину квартири [ADDRESS] та повернуто сторони у первісний стан (а.с. 21-21 об.). У позивача відсутні правовстановлюючі документи на вищезазначену квартиру і вона немає можливості отримати їх, що порушує її права та заважає розпоряджатися квартирою на власний розсуд, що підтверджується доказами на а.с. 10-20, 25, 26-26 об., 27. Відповідно до ст. 756 ЦПК України у разі розірвання договору довічного утримання (догляду) у звязку з невиконанням або неналежним виконанням набувачем обовязків за договором, відчужувач набуває право власності на майно, яке було ним передане, і має право вимагати його повернення, у цьому разі витрати, зроблені набувачем на утримання та (або) догляд відчужувача, не підлягають поверненню. Суд також бере до уваги і правові положення, встановлені ст. ст. 321, 355, 364, 367 ЦК України, на які було зроблено посилання у позові. За таких обставин суд вважає, що позов підлягає задоволенню. При цьому суд бере до уваги визнання відповідачем позову (а.с. 32, 37).

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-21 00:00:00

21.08.2015р. до Словянського міськрайонного суду Донецької області звернулося ОКП «Донецьктеплокомуненерго» в особі виробничої одиниці «Словянськтепломережа» з позовною заявою до [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості за спожиті послуги з опалення. Відповідно до вимог ч.3 ст.209 ЦПК України, складання повного рішення може бути відкладено на строк не більше як пять днів з дня закінчення розгляду справи, але вступну і резолютивну частину суд має проголосити в тому самому засіданні, в якому закінчився розгляд справи. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-16 00:00:00

21.08.2015 р. до Слов'янського міськрайонного суду з вказаною позовною заявою звернулася [PERSON] Відповідно до вимог ч.3 ст.209 ЦПК України, складання повного рішення може бути відкладено на строк не більше як п'ять днів з дня закінчення розгляду справи, але вступну і резолютивну частину суд має проголосити в тому самому засіданні, в якому закінчився розгляд справи. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-04 00:00:00

21.08.2015 р. до суду заявлено позов, у якому позивачка просить розірвати їх з відповідачем шлюб через відсутність любові, поваги, взаєморозуміння, взаємодопомоги, спільних життєвих інтересів, протягом останніх двох місяців з відповідачем подружні стосунки не підтримує, миритися не бажає, в шлюбі у них народилася дитина, спір майнового характеру буде вирішуватись окремо. Позивачка в судове засідання не з'явилась, письмово просила справу розглянути без неї, позов задовільнити, після розірвання шлюбу вибрала прізвище «Лісова» (а.с.12); Відповідач до суду неодноразово без поважних причин не з`явився, хоча належним чином був повідомлений про час і місце розгляду справи (а.с.а.с. 11, 18, 20), про причини неявки суд не повідомив, клопотань про відкладення розгляду справи не заявляв, письмового заперечення не надіслав. Судом на підставі ст.224 ЦПК України ухвалено рішення про заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів (а.с.21). З урахуванням позицій сторін та наявних в справі доказів, суд визнає за необхідне позов задовільнити з таких міркувань. Доведено, що любов, повага, взаєморозуміння, взаємодопомога, спільні життєві інтереси між сторонами відсутні, протягом останніх двох місяців подружні стосунки не підтримують, миритися не бажають, що унеможливлює спільне життя подружжя та збереження шлюбу. Вказані правовідносини регламентуються ч. 2 ст. 112, ч. 1 ст. 113 Сімейного кодексу України, відповідно до яких суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам дітей, що мають істотне значення; особа яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Оскільки між сторонами відсутні любов, повага, взаєморозуміння, взаємодопомога, спільні життєві інтереси, протягом останніх двох місяців подружні стосунки не підтримують, миритися не бажають, від шлюбу у них є дитина, суд визнає, що сімя сторін розпалася остаточно, а тому їх шлюб необхідно розірвати, як такий, що суперечить інтересам сторін.

Outcome: approved