Jurisdiction: civil
Date: 2018-06-24 00:00:00

20 серпня 2015 року помер батько позивача [PERSON]. До складу спадщини після його смерті входить, зокрема, земельна ділянка, що знаходяться на території Лучинецької сільської ради Мурованокуриловецького району Вінницької області. Позивач є спадкоємцем за законом першої черги після смерті [PERSON], однак із обєктивних причин пропустила строк для прийняття спадщини, у звязку з чим нотаріус не може прийняти від неї заяву про прийняття спадщини, а тому за захистом своїх прав та інтересів з відповідним позовом [PERSON] 07 червня 2018 року звернулася до суду. Ухвалою від 11 червня 2018 року (а.с. 19) відкрито підготовче провадження у справі. Позивач у підготовче засідання не зявилася, у п. 3 позовної вимоги просила провести розгляд справи за її відсутності (а.с. 3). Представник відповідача сільський голова Лучинецької сільської ради подав суду заяву про визнання позовних вимог та про слухання справи у відсутності представника сільської ради (а.с. 22). \~ \~ \~ \~З врахуванням положень ч. 1 ст. 198, ч. 3 ст. 211 ЦПК України суд ухвалив про проведення підготовчого засідання за відсутності сторін на підставі наявних у суду матеріалів. \~ \~ \~ \~Враховуючи обставину, що відповідач визнає позовні вимоги, і таке визнання позовних вимог відповідає закону, не порушує будь-чиї права чи законні інтереси інших осіб, суд вважає за можливе на підставі ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження ухвалити рішення у цій справі. \~ \~ \~ \~Розглянувши справу в судовому засіданні, дослідивши та оцінивши наявні у матеріалах справи докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позов [PERSON] слід задовольнити, виходячи з наступного: 20 серпня 2015 року в с. Лучинець Мурованокуриловецького району Вінницької області помер [PERSON] (а.с. 9). Внаслідок смерті особи відкрилася спадщина (ч. 1 ст. 1220 ЦК України), до складу якої входить, зокрема, право на земельну частку (пай) на території Лучинецької сільської ради Мурованокуриловецького району Вінницької області (а.с. 11). Право на спадкування мають особи, визначені у заповіті (ч. 1 ст. 1223 ЦК України). Інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) № 51981916 від 21 травня 2018 року (а.с. 14) стверджується, що заповіту по своїй смерті [PERSON] не залишав. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у\~статтях 1261-1265 ЦК України (ч. 2 ст. 1223 ЦК України). Спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово, кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 ЦК України (ст. 1258 ЦК України). До першої черги спадкоємців за законом, відповідно до ст. 1261 ЦК України належать, зокрема, діти померлого, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народженні після його смерті, той з подружжя, який його пережив та батьки. Своє право спадкувати після смерті [PERSON] у першій черзі спадкоємців позивач довела свідоцтвом про своє народження (а.с. 10, довідкою Лучинецької сільської ради № 102 від 21 березня 2018 (а.с. 11). Державний нотаріус Мурованокуриловецької державної нотаріального контори Вінницької області своїм розясненням № 214 від 18 травня 2018 року (а.с. 13) відмовив [PERSON] у прийнятті заяви про прийняття спадщини після матері через пропущення строків, встановлених для подання такої заяви. Інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) № 51981925 від 21 травня 2018 року (а.с. 15) стверджується, що спадкові права після смерті [PERSON] ніхто не оформляв (спадкова справа не заводилася). За загальними положеннями про спадкування право на спадщину виникає в день відкриття спадщини; спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою; для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (статті 1220, 1222, 1270 ЦК України). Відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. За змістом цієї статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Як слідує із позовної заяви, позивач пропустила встановлений законом шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини з поважних причин, оскільки, постійно з 2013 року перебувала на роботі за кордоном, а саме в Російській Федерації, та через скрутне матеріальне становище лише в січні 2018 року вона повернулася до України. Суд вважає, що вказані позивачем причини пропуску строку звернення до нотаріуса є поважними, а тому приходить до висновку, що відповідно до ст. 1272 ч. 3 ЦК України, а також враховуючи вищевикладені докази та обставину, що відповідач визнав позовну вимогу і таке визнання позовних вимог відповідає закону, не порушує будь-чиї права чи законні інтереси інших осіб, позивачу можна визначити додатковий строк для звернення до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини.

Outcome: approved