Jurisdiction: civil
Date: 2021-06-16 00:00:00

21.08.2020 року до Енергодарського міського суду Запорізької області з позовною заявою звернулась\~\~ [PERSON] в інтересах якої діє адвокат Дубков Артем Володимирович до фізичної особи підприємця [PERSON] , в якій просить суд зобов`язати фізичну-особу підприємця звільнити об`єкт оренди нерухомого майна та повернути нежитлову будівлю площею 495 кв.м. разом з земельною ділянкою площею 1000 кв.м., розміщені за адресою: [ADDRESS] у користування власника з одночасним підписанням акту прийому-передачі нерухомого майна, стягнути з відповідача майнову шкоду з розрахунку 70000 грн. за кожен місяць затримки звільнення приміщення за адресою: [ADDRESS] , стягнути з відповідача сплачені судові витрати. В обґрунтування позовної заяви позивач [PERSON] зазначає, що їй на підставі права власності належить нежитлова будівля за адресою: [ADDRESS] , що розташована на земельній ділянці з кадастровим номером 2312500000:03:019:0042. 01.10.2017 року між фізичною-особою підприємцем [PERSON] та [PERSON] було укладено договір оренди нерухомого майна №1. Актом приймання-передачі від 01.10.2017 року Орендодавець передав, а Орендар прийняв у дострокове платне користування нежитлову будівлю загальною площею 495 кв.м. разом з земельною ділянкою площею 1000 кв.м., розміщену за адресою: [ADDRESS] на правах оренди. 15.12.2018 року відповідно до п.4.4. договору, сторонами укладено додаткову угоду №1 до договору оренди нерухомого майна №1 від 01.10.2017 року, якою відповідно до домовленостей сторін розмір орендної плати збільшено до 70000 грн. На виконання п.3.2. Договору позивач 26.07.2018 року повідомив відповідача про намір розірвати договір оренди після закінчення строку оренди, що становить 34 місяці. Повідомлення вручено відповідачу під особистий підпис. 08.04.2020 року позивач поштовим зв`язком повідомила відповідача вдруге про намір розірвати договір оренди у зв`язку з закінченням строку оренди. В порушення вищевикладених умов Договору Орендар не звільняє об`єкт оренди, не маючи жодних правових підстав продовжує користуватися об`єктом. Відповідач в порушення вимог законодавства та умов договору продовжує користуватися орендованим приміщенням, що в свою чергу позбавляє позивача можливості здійснювати господарську діяльність на даному об`єкті нерухомого майна. Позивач несе збитки, тому саме ці обставини є підставою для зобов`язання відповідача звільнити орендоване приміщення з підписанням акту приймання-передачі та відшкодування збитків за несвоєчасне звільнення об`єкта оренди в судовому порядку. Ухвалою Енергодарського міського суду Запорізької області від 25.08.2020 року по справі відкрито загальне позовне провадження та призначено підготовче судове засідання (том №1 а.с.33). 13.11.2020 року на адресу суду від представника відповідача [PERSON] адвоката Темненко В.О., яка діє на підставі договору про надання правової допомоги від 05.10.2020 року та ордеру, надійшов відзив на позовну заяву, відповідно до якого в задоволенні позову просить відмовити в повному обсязі (том №1 а.с.38-43). 24.11.2020 року на адресу суду від позивача [PERSON] надійшла відповідь на відзив, відповідно до якого позовні вимоги просить задовольнити (том №1 а.с.67-86). 13.01.2021 року на адресу суду від представника відповідача [PERSON] адвоката Темненко В.О., надійшли заперечення, відповідно до яких в задоволенні позову просить відмовити в повному обсязі (том №1 а.с.92-104). 04.01.2021 року на адресу суду від представника [PERSON] адвоката Гришина С.В., який діє на підставі ордеру надійшла зустрічна позовна заява, в якій позивач просить суд стягнути з [PERSON] безпідставно набуті грошові кошти у розмірі 1820000 грн., стягнути з [PERSON] суму невід`ємних поліпшень у розмірі 2970620 грн., стягнути з [PERSON] моральну шкоду в розмірі 10000 грн., стягнути з [PERSON] судові витрати по справі (том №1 а.с.131-183). В обґрунтування зустрічної позовної заяви, представник [PERSON] адвокат Гришина С.В. зазначив, що 01.10.2017 року між фізичною-особою підприємцем [PERSON] та [PERSON] було укладено договір оренди нерухомого майна №1. Актом приймання-передачі від 01.10.2017 року Орендодавець передав, а Орендар прийняв у дострокове платне користування нежитлову будівлю загальною площею 495 кв.м. разом з земельною ділянкою площею 1000 кв.м., розміщену за адресою: [ADDRESS] на правах оренди. Відповідно до п.4.1. Договору розмір орендної плати за користування об`єктом складає 10000 грн. на місяць. Водночас [PERSON] вимагала з [PERSON] значно більшу суму. Так крім орендної плати, позивач вимушений був сплачувати додаткові грошові кошти. У період з жовтня 2017 року по вересень 2018 [PERSON] незаконно, без укладання додаткових угод, вимагала [PERSON] сплачувати 50000 грн. за місяць, з яких в якості орендної плати 10000 грн., а 40000 грн. безпідставно набутих. За перші 11 місяців позивач сплатив відповідачу 550000 грн. замість належних 110000 грн. за договором. У період з жовтня 2018 року по серпень 2020 року [PERSON] вимагала сплачувати 70000 грн. за місць, з яких орендна плата в розмірі 10000 грн., безпідставно набуті грошові кошти в розмірі 60000 грн. За двадцять три місця позивач сплатив відповідачу 1610000 грн., замість належних 230000 грн. за договором. За весь період дії договору оренди нерухомого майна №1 [PERSON] безпідставно набула 1820000 грн. Вищезазначене підтверджується розписками [PERSON] з її підписами щодо передачі [PERSON] від [PERSON] грошових коштів. У 2017 році [PERSON] за власний рахунок було проведено капітальний ремонт Об`єкту оренди на що витрачено 2970620 грн. Завдяки проведенню капітального ремонту Орендарем, відбулось покращення технічного стану Об`єкта та його споживчих якостей. Таким чином, [PERSON] зобов`язана повернути безпідставно набуті грошові кошти, що належать [PERSON] у розмірі 1820000 грн. Після проведення ремонту [PERSON] почала шантажувати [PERSON] . Так, після укладання договору оренди, [PERSON] погрожуючу розірванням договору вимагала [PERSON] сплачувати грошові кошти у сумі 50000 грн. за місяць. У вересні 2018 року під час робочого дня на об`єкт оренди приїхали [PERSON] зі своїм чоловіком [PERSON] у супроводі поліцейських та невідомих осіб у балаклавах. Під час даного візиту [PERSON] вимагала [PERSON] сплачувати 110000 грн. на місць. Однак згодом погодилась на 70000 грн. В той же день [PERSON] погрожував [PERSON] підвищував на неї голос, лаявся та навіть штовхав. У вересні 2020 року [PERSON] взагалі відключив електропостачання на об`єкт оренди чим втрутився у господарську діяльність. З вересня місяця на об`єкті працює дизельний генератор.Незаконне вимагання грошових коштів поставили сім`ю [PERSON] в надзвичайно скрутне становище. [PERSON] відчуває сильний емоційний стрес, наслідками якого стала повна втрата сну на тривалий час, стан тривожності, підвищена нервозність та слабкість. Відтак, завдану [PERSON] протиправними діями [PERSON] немайнову шкоду позивач оцінює в 10000 грн. Ухвалою Енергодарського міського суду Запорізької області від 02.02.2021 року зустрічна позовна заява залишена без руху (том №1 а.с.125). Ухвалою Енергодарського міського суду Запорізької області від 15.02.2021 року зустрічна позовна заява була прийнята до розгляду та відкладено підготовче судове засідання (том №1 а.с.196). Ухвалою Енергодарського міського суду Запорізької області від 16.02.2021 року накладено арешт на майно, власником якого є [PERSON] (том №1 а.с.215-216). Ухвалою Енергодарського міського суду Запорізької області від 17.02.2021 року накладено арешт на майно, власником якого є [PERSON] (том №1 а.с.227). 03.03.2021 року на адресу суду від позивача за первісною позовною заявою надійшов відзив на зустрічну позовну заяву, відповідно до якого в задоволенні вимог зустрічного позову просить відмовити в повному обсязі (том №1 а.с.233-234). 21.04.2021 року на адресу суду від представника позивача за зустрічною позовною заявою [PERSON] надійшла відповідь на відзив, відповідно до яких зустрічну позовну заяву просять задовольнити в повному обсязі (том №1 а.с.247-249). Ухвалою Енергодарського міського суду Запорізької області від 21.04.2021 року підготовче провадження закрито та справу призначено до розгляду по суті (том №2 а.с.11). Ухвалою Енергодарського міського суду Запорізької області від 18.05.2021 року у задоволенні заяви [PERSON] про забезпечення позову відмовлено. 17.06.2021 року від [PERSON] через канцелярію суду надійшла заява про розгляд справи без її участі та участі її захисника. Позовні вимоги за первісним позовом підтримала та просила задовольнити, а в задоволені позовних вимог за зустрічним позовом просила відмовити. Відповідач за первісним позовом [PERSON] та її представники [PERSON] та [PERSON] в судові засідання, призначені на 18.05.2021, 28.05.2021 та 17.06.2021 року не з`явились, будучи повідомлені про дату, місце та час їх проведення. Так, судове засідання на 10 год. 30 хв.18.05.2021 було визначене ухвалою суду від 21.04.2021, яка в присутності [PERSON] оголошена судом (том №2 а.с.9-11). Про відкладення судових засідань, призначених на 28.05.2021 та 17.06.2021 надходили заяви представників відповідача за первісним позовом, що підтверджує їх обізнаність про ці засідання. Таким чином, відповідач за первісним позовом та її правники тричі поспіль (18.05.2021, 28.05.2021 та 17.06.2021) не з`явились в судові засідання. Відповідно до ч.4 ст.12 ЦПК України, кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Як визначено ч.1\~ст.44 ЦПК України, учасники судового процесу повинні добросовісно користуватися процесуальними правами. Зловживання процесуальними правами не допускається. Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основних свобод, встановлено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення. У рішенні у справі «Калашников проти Росії», Європейський суд з прав людини зазначив, що розумність тривалості провадження визначається залежно від конкретних обставин справи, враховуючи критерії, визначені у прецедентній практиці Суду, зокрема складність справи, поведінка заявника та поведінка компетентних органів влади. Рішенням Європейського суду з прав людини від 03.04.2008 року у справі «Пономарьов проти України» наголошено, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження. Практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи п.1\~ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод\~щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких не допустити судовий процес у безладний рух. З цього приводу прецедентним є рішення Європейського суду з прав людини у справі «Круз проти Польщі» від 19.06.2001 року. У вказаному Рішенні зазначено, що право на суд не є абсолютним. Воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави. З аналізу зазначених норм Конвенції та практики ЄСПЛ вбачається, що питання про порушення ст.17 Конвенції, яка закріплює один із основоположних принципів Конвенції принцип неприпустимості зловживання правами, може поставати лише у сукупності з іншою статтею Конвенції, положення якої у конкретному випадку дають підстави для висновку про зловживання особою наданим їй правом та потребою з боку держави регулювання доступу до суду. Враховуючи, що [PERSON] в даній справі користується послугами двох представників [PERSON] та [PERSON] , які разом з нею тричі поспіль не з`явилися в судові засідання, суд вважає таку поведінку сторони відповідача за первісним позовом зловживанням процесуальними правами. На підставі викладеного,

Outcome: partial