Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-01 00:00:00

1. Короткий виклад доводів пред`явленого позову. 1.1. В січні 2021 року АТ КБ «Приватбанк» звернувся до суду з вказаним позовом та посилається на те, що 17 вересня 2010 року позивач видав [PERSON] кредитну картку, за допомогою якої вона набула можливість знімати грошові кошти та розраховуватись ними. Відповідач зобов`язався повертати АТ КБ «Приватбанк» зняті або витрачені грошові кошти та щомісячно сплачувати проценти за користування кредитом. [PERSON] неодноразово знімала грошові кошти та розраховувалась ними. Однак вона неналежним чином виконує грошові зобов`язання за кредитним договором: у неї виник борг по поверненню кредиту в розмірі 34479 гривень 30 копійок та борг по сплаті процентів за користування ним в розмірі 11065 гривень 25 копійок. Загальний розмір боргу за кредитним договором склав 45544 гривні 55 копійок. [PERSON] ухиляється від добровільного погашення цього боргу. Тому АТ КБ «Приватбанк» просить суд стягнути з відповідача борг за кредитним договором в розмірі 45544 гривень 55 копійок. 1.2. Представник позивача Ляр Д.Ю. не з`явився у судове засідання, подав клопотання (а.с.67), в якому він підтримує позов та просить розглянути цивільну справу в його відсутності. 1.3. [PERSON] також не з`явилась у судове засідання та подала відзив (а.с.75-82), в якому вона не визнає позов та заперечує проти його задоволення. Зокрема, відповідач просить суд застосувати наслідки закінчення строку позовної давності. 2. Інформація про рух цивільної справи. 2.1. Зі змісту протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 22 січня 2021 року (а.с.71) вбачається, що цивільна справа за позовом, пред`явленим АТ КБ «Приватбанк», була розподілена судді Бориспільського міськрайонного суду Борцю Є.О. 2.2. Ухвалою судді Бориспільського міськрайонного суду від 8 лютого 2021 року (а.с.69-70) було відкрито провадження у цивільній справі та призначено розгляд цивільної справи в порядку спрощеного позовного провадження. 2.3. На підставі ухвали Бориспільського міськрайонного суду, занесеної до протоколу судового засідання від 28 жовтня 2021 року (а.с.107), був проведений заочний розгляд цивільної справи у відсутності сторін. 3. Обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин. 3.1. 17 вересня 2010 року АТ КБ «Приватбанк» видав відповідачу кредитну картку, за допомогою якої [PERSON] набула можливість знімати грошові кошти, а також розраховуватись ними. Відповідач зобов`язався повертати АТ КБ «Приватбанк» зняті або витрачені грошові кошти. 3.2. Ці обставини підтверджуються особистим підписом [PERSON] в анкеті-заяві про приєднання до умов та правил надання банківських послуг в Приватбанку від 17 вересня 2010 року (а.с.15). 3.3. Спірні правовідносини регулюються главою 53 «Укладення, зміна і розірвання договору» розділу ІІ «Загальні положення про договір» та главою 71 «Позика. Кредит. Банківський вклад» розділу ІІІ «Окремі види зобов`язань» книги п`ятої «Зобов`язальне право» ЦК України. 4. Норми права та стала судова практика, якою керується суд при вирішенні спору. 4.1. Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичаль-никові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. 4.2. Згідно з ч.2 ст.10561 ЦК України розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору. 4.3. Відповідно до ч.1 ст.638 ЦК Украї6ни договір є укладеним, якщо сторони досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. 4.4. Як роз`яснив Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду в постанові від 23 липня 2020 року у справі №378/305/18 (провадження №61-46239св18), пересічний споживач банківських послуг з урахуванням звичайного рівня освіти та правової обізнаності не може ефективно здійснити свої права бути проінформованим про умови кредитування за конкретним кредитним договором, який укладений у вигляді заяви про надання кредиту, умов та правил надання банківських послуг, оскільки умови та правила надання банківських послуг це значний за обсягом документ, що стосується усіх аспектів надання банківських послуг та потребує як значного часу, так і відповідної фахової підготовки для розуміння цих правил тим більше співвідносно з конкретним видом кредитного договору. За таких обставин та без наданих підтверджень про конкретні запропоновані відповідачу умови та правила надання банківських послуг, відсутність у заяві домовленості сторін про сплату процентів, пені та штрафів за несвоєчасне погашення кредиту, надані банком умови та правила не можуть розцінюватись як стандартна (типова) форма, що встановлена до укладеного із відповідачем кредитного договору, оскільки достовірно не підтверджують вказаних обставин. Правила надання банківських послуг, з огляду на їх мінливий характер, не можна вважати складовою кредитного договору й щодо будь-яких інших встановленими ними нових умов та правил, чи можливості використання банком додаткових заходів, які збільшують вартість кредиту, чи щодо прямої вказівки про збільшення прав та обов`язків кожної із сторін, якщо вони не підписані та не визнаються позичальником, а також, якщо ці умови прямо не передбачені в заяві позичальника, яка безпосередньо підписана ним. Такий висновок відповідає правовій позиції, викладеній в постанові Великої Палати Верховного Суду від 3 липня 2019 року у справі №342/180/17 (провадження №14-131цс19). 4.5. Згідно з ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вони посилаються як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. 4.6. Відповідно до ч.1 ст.256 ЦК України позовна давність це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. 4.7. Згідно з ч.1 ст.257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється трива-лістю у три роки. 5. Мотиви, якими керується суд при вирішенні спору. 5.1. Зі змісту виписки по рахунку, відкритому для обслуговування відповідача (а.с.50-64) вбачається, що [PERSON] неодноразово знімала грошові кошти та розраховувалась ними. Всупереч ч.1 ст.81 ЦПК України відповідач не подав докази на підтвердження того, що він належним чином повернув АТ КБ «Приватбанк» зняті та витрачені ним грошові кошти. Тому у [PERSON] виник борг по поверненню кредиту в розмірі 34479 гривень 30 копійок. Ця обставина підтверджується письмовими розрахунками, приєднаними до позову (а.с.3-12). Зі змісту довідки АТ КБ «Приватбанк» (а.с.14) вбачається, що дія кредитної картки, виданої відповідачу, припиниться лише в листопаді 2021 року. Ця обставина свідчить про те, що на підставі ч.1 ст.257 ЦК України строк позовної давності для заявлення вимоги про стягнення боргу по поверненню кредиту закінчиться не раніше листопада 2024 року. Тому суд критично оцінює посилання [PERSON] на закінчення означеного матеріально-правового строку. 5.2. Водночас, в анкеті-заяві про приєднання до умов та правил надання банківських послуг в Приватбанку (а.с.15), підписаній відповідачем, відсутні умови про розмір процентів за користування кредитом. Крім того, у витязі з умов та правил надання банківських послуг (а.с.16-39), в якому містяться відомості про розміри процентів за користування різними видами кредитів, відсутній підпис [PERSON] . Зі змісту правової позиції, викладеної в постанові Великої Палати Верховного Суду від 3 липня 2019 року у справі №342/180/17 (провадження №14-131цс19) та в постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 23 липня 2020 року у справі №378/305/18 (провадження №61-46239св18), вбачається, що в такому випадку сторони не досягли згоди в розумінні ч.1 ст.638 ЦК України щодо умови про розмір процентів за користування кредитом. Тому відсутні підстави для включення боргу по сплаті процентів за користування кредитом в розмірі 11065 гривень 25 копійок в загальний розмір боргу за кредитним договором. 5.3. Таким чином, розмір боргу відповідача за кредитним договором становить 34479 гривень 30 копійок. В матеріалах цивільної справи відсутні докази на підтвердження того, що станом на день ухвалення рішення суду [PERSON] добровільно повернула вказаний борг. 5.4. З огляду на це суд вважає, що з відповідача на користь АТ КБ «Приватбанк» слід стягнути борг за кредитним договором в розмірі 34479 гривень 30 копійок. 6. Розподіл судових витрат. 6.1. Згідно з ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. 6.2. АТ КБ «Приватбанк» сплатив судовий збір в розмірі 2102 гривень 00 копійок. Ця обставина підтверджується платіжним дорученням (а.с.49). Пред`явлений ним позов задоволений на 75,70% (34479,30 : 45544,55 х 100%). 6.3. З огляду на це суд вважає, що з [PERSON] на користь позивача належить стягнути витрати на оплату судового збору в розмірі 1591 гривні 21 копійки (2102 : 100% х 75,70%).

Outcome: partial