Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-18 00:00:00

20.06.2019 року Дніпровським районним судом міста Києва розглянуто справу № 755/18447/18 за позовом [PERSON] до Товариства з обмеженою відповідальністю «Порше Лізинг Україна» про визнання договору недійсним та стягнення сплаченого авансового платежу, та ухвалено рішення, відповідно до якого вимоги [PERSON] залишено без задоволення. 20.06.2019 року представником відповідача було зроблено заяву про розподіл судових витрат, про що вказано і у відзиві. 24.06.2019 року представником стягувача подано заяву про ухвалення додаткового рішення, яким просив стягнути з [PERSON] судові витрати понесені у зв`язку з розглядом судової справи у розмірі 15 134,24 грн. Представник заявника подав заяву про розгляд справи без його присутності та задоволення вимог. [PERSON] до суду не з`явився, про день, час та місце розгляду справи сповіщався згідно норм процесуального законодавства. Перевіривши матеріали справи, суд дійшов до наступного. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення. Представник АТ «Порше Лізинг Україна» у своїй заяві просить стягнути з [PERSON] на користь товариства витрати на професійну правничу допомогу правничу допомогу у розмірі 15 000,00 грн. та витрати пов`язані з вчиненням процесуальних дій або підготовкою до розгляду (поштові витрати) 134,24 грн. На підтвердження надав документи, які підтверджують наступне. 10.04.2018 року між Адвокатським об`єднанням «КПД Консалтинг» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Порше Лізинг Україна» укладено Договір про надання юридичних послуг». 14.01.2019 року АО «КПД Консалтинг» та ТОВ «Порше Лізинг Україна» підписано Заявку на надання послуг № 10 до Договору про надання юридичних послуг від 10.04.2018 року, згідно якого адвокатське об`єднання зобов`язалось надати клієнту юридичні послуги щодо представництва інтересів клієнта у Дніпровському районному суді м. Києва по справі за позовом [PERSON] до Товариства з обмеженою відповідальністю «Порше Лізинг Україна» про визнання договору недійсним та стягнення сплаченого авансового платежу. Вартість послуг - 12 500,00 грн., та ПДВ - 2 500,00 грн. 24.01.2019 року ТОВ «Порше Лізинг Україна» сплатило АО «КПД Консалтинг» 15 000,00 грн. за юридичні послуги згідно з Заявкою № 10 від 14.01.2019 року, що підтверджено випискою з рахунку. Інтереси ТОВ «Порше Лізинг Україна» представляв [PERSON] на підставі Довіреності, ордеру на надання правової допомоги № 402534. [PERSON] має право на зайняття адвокатською діяльністю згідно Свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю серії ВН № 000303 від 15.08.2018 року. Надані послуги та їх вартість викладено у детальному описі наданої послуги. Згідно наданих чеків за поштові послуги (направлення сторонам документів) було сплачено: 23,00 грн., 23,00 грн., 19,24 грн., 23,00 грн., 23,00 грн., 23,00 грн. Всього 134,24 грн. Дані витрати підтверджені належним чином - відповідними поштовими чеками, які додано до матеріалів справи. Попередній (орієнтовний) розрахунок витрат які стягувач понесе у справі № 755/18447/18 подано 21.01.2019 року (а.с. 67), та містить: витрати на професійну правничу допомогу згідно укладеного договору в розмірі 15 000,00 грн. та поштові витрати - 500,00 грн. Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися. Якщо сума судових витрат, заявлена до відшкодування, істотно перевищує суму, заявлену в попередньому (орієнтовному) розрахунку, суд може відмовити стороні, на користь якої ухвалено рішення, у відшкодуванні судових витрат в частині такого перевищення, крім випадків, якщо сторона доведе, що не могла передбачити такі витрати на час подання попереднього (орієнтовного) розрахунку. Якщо сума судових витрат, заявлених до відшкодування та підтверджених відповідними доказами, є неспівмірно меншою, ніж сума, заявлена в попередньому (орієнтовному) розрахунку, суд може відмовити стороні, на користь якої ухвалено рішення, у відшкодуванні судових витрат (крім судового збору) повністю або частково, крім випадків, якщо така сторона доведе поважні причини зменшення цієї суми. Розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду. Згідно ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду. Відповідно до ст. 15 ЦПК України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом. Статтею 137 ЦПК України визначено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Вивчивши надані докази та матеріали справи, суд дійшов до висновку, що витрати на правничу допомогу та поштові витрати є доведеними, сума судових витрат на правничу допомогу відповідає заявленій в попередньому (орієнтовному) розрахунку, та те, що вказані витрати пов`язані з розглядом справи, розмір цих витрат є обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, що дає підстави для задоволення заяви. Враховуючи викладене та

Outcome: approved