Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-07 00:00:00

21 січня 2014 року до суду з позовом до [PERSON] звернувся представник Таїровської селищної ради Овідіопольського району Одеської області з вимогами визнати самочинним будівництво житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, зобов'язати відповідача знести за свій рахунок самочинно збудоване ним нерухоме майно, звільнити самовільно зайняту земельну ділянку державної власності площею 0,0096га та привести межі фактично займаної земельної ділянки до меж, визначених державним актом на право власності на земельну ділянку. Представник позивача у судове засідання з'явився, заявлені вимоги підтримав у повному обсязі. Прокурор у судове засідання з'явився, вважає позовні вимоги позивача обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі. Відповідач у судове засідання не з'явився, про час, дату та місце розгляду справи повідомлявся особисто, про що є розписка в матеріалах справи, причини своєї неявки до суду не повідомив. Представник третьої особи, Інспекції Державного архітектурно-будівельного контролю в Одеській області, у судове засідання не з'явився, про час, дату та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, причини неявки до суду не повідомив. Представник третьої особи, Державної інспекції сільського господарства в Одеській області, у судове засідання не з'явився, надав до суду клопотання від 21 лютого 2014 року, у якому просив позовні вимоги задовольнити у повному обсязі та провести розгляд справи за відсутності представника. Суд, заслухавши пояснення сторін по справі, вважає, що заява підлягає задоволенню у повному обсязі з наступних підстав. Судом встановлено, що в серпні 2011 року [PERSON] звернувся до Таїровської селищної ради Овідіопольського району Одеської області з заявою про оформлення його права власності з видачею свідоцтва про право власності на новозбудоване нерухоме майно - житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: [ADDRESS]. До зазначеної заяви [PERSON] були додані наступні копії документів: державного акту на право власності на земельку площею 0,100 га для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель та споруд; технічного паспорта житлового будинку і господарчих будівель і споруд, складеного 11.02.2011 року КП «Овідіопольське районне бюро технічної інвентаризації»; висновку про самовільне будівництво, складеного 12.02.2011 року КП «Овідіопольське районне бюро технічної інвентаризації», декларації про готовність об'єкта до експлуатації, зареєстрованої Інспекцією ДАБК в Одеській області від 30.08.2011 року за № ОД 18211035046. 30 серпня 2011 року рішенням виконавчого комітету Таїровської селищної ради №1271 [PERSON] було відмовлено в оформленні його права власності з видачею свідоцтва про право власності на новозбудоване нерухоме за вказаной вище адресою, у зв'язку із тим, що частина самочинно збудованого житлового будинку розташована на земельній ділянці загального користування державної власності, яку він самовільно зайняв і побудував на ній капітальний паркан і частину житлового будинку, що, відповідно до вимог законодавства, виключає можливість оформлення його права власності на житловий будинок з господарчими будівлями і спорудами до звільнення самовільно зайнятої земельної ділянки та знесення самочинно збудованого на ній нерухомого майна. В листопаді 2012 року [PERSON] подав до Таїровської селищної ради заяву щодо створення комісії для встановлення меж [ADDRESS], з метою вирішення питання вулично-дорожнього сполучення земельних ділянок на [ADDRESS], яку, згідно резолюції Таїровського селищного голови було розглянуто на засіданні постійної комісії Таїровської селищної ради з питань земельних відносин та охорони навколишнього природного середовища з виїздом на місце та із залученням до її розгляду інженерів - землевпорядників селищної ради та заявника. За результатами розгляду заяви [PERSON] земельною комісією був складений акт обстеження земельної ділянки по [ADDRESS], що перебуває у власності заявника та виготовлена геодезична зйомка зазначеної земельної ділянки. За результатами здійснення самоврядного контролю Таїровською селищною радою було встановлено, що земельна ділянка площею 0,0096 га, вздовж [ADDRESS], що перебуває у фактичному використанні [PERSON], огороджена капітальним парканом, разом із розташованою на ній частиною капітальної будівлі на площі 13 кв. м., що прилягають з південної сторони до належної [PERSON] на праві власності земельної ділянки площею 0,1000 га з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель та споруд за адресою: [ADDRESS], є самовільно зайнятою земельною ділянкою. Зазначена земельна ділянка площею 0,0096 га огороджена капітальним парканом, який встановлений за межами належної [PERSON] на праві власності земельної ділянки, передбаченому у державному акті на право власності на земельну ділянку серії ЯА №551399, який посвідчує право власності [PERSON] на земельну ділянку площею 0,100 га за вказаною вище адресою. 29 грудня 2012 року Таїровською селищною радою був направлений припис [PERSON] за вих. №777 з наступними вимогами: звільнити самовільно зайняту земельну ділянку площею 0.0096 га вздовж [ADDRESS], що перебуває у фактичному користуванні відповідача, від капітального паркану та розташовану на ній частину капітальної будівлі на площі 13 кв.м. шляхом їх знесення; привести розташування стаціонарного паркану у відповідність до меж, визначених у державному акті на право власності на земельну ділянку; письмово поінформувати Таїровську селищну раду про виконання зазначеного припису. Станом на момент подачі до суду позову та розгляду справи зазначені приписи Таїровської селищної ради не виконуються відповідачем, що є порушенням закону. Відповідно до п.б ч.1 ст.33 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», що за змістом узгоджується з положеннями статті 20 Закону України «Про охорону земель» та статтею 189 Земельного кодексу України, до повноважень у сфері регулювання земельних відносин та охорони навколишнього природного середовища селищної ради належать повноваження щодо здійснення самоврядного контролю за додержанням земельного та природоохоронного законодавства, використанням та охороною земель, природних ресурсів загальнодержавного та місцевого значення. Згідно ст.1 Закону України «Про державний контроль за використанням та охороною земель», самовільним зайняттям земельної ділянки є дії, що свідчать про фактичне використання земельної ділянки за відсутності відповідного рішення органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування про її передачу у власність або надання у користування (оренду) або за відсутності вчиненого правочину щодо такої земельної ділянки. Відповідно до п.б ч.1 ст.211 Земельного Кодексу України, громадяни та юридичні особи несуть цивільну, адміністративну або кримінальну відповідальність відповідно до законодавства за самовільне зайняття земельних ділянок. Згідно ст.212 Земельного Кодексу України, самовільно зайняті земельні ділянки підлягають поверненню власникам землі або землекористувачам без відшкодування затрат, понесених за час незаконного користування ними. Повернення самовільно зайнятих земельних ділянок провадиться за рішенням суду. Частиною першою та четвертою ст. 376 ЦК України встановлено, що житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без належного дозволу чи належно затвердженого проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм і правил. Якщо самочинне будівництво нерухомого майна порушує права інших осіб, таке нерухоме майно підлягає знесенню особою, яка здійснила самочинне будівництво або за її рахунок. Частиною сьомою зазначеної статті встановлено, що у разі істотного відхилення від проекту, що суперечить суспільним інтересам або порушує права інших осіб, істотного порушення будівельних норм і правил, суд за позовом відповідного органу державної влади або органу місцевого самоврядування може постановити рішення, яким зобов'язати особу, яка здійснила будівництво, провести відповідну перебудову, а якщо проведення такої перебудови є неможливим або особа, яка здійснила будівництво, відмовляється від її проведення, таке нерухоме майно за рішенням суду підлягає знесенню за рахунок особи, яка здійснила будівництво. Згідно до ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу а відповідно до ст. 61 цього ж Кодексу обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Повно, об'єктивно та всебічно дослідивши матеріали справи,

Outcome: approved