Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-05 00:00:00

20 серпня 2020 року позивач [PERSON] звернулась до суду з позовною заявою, в якій просила стягнути з відповідача [PERSON] на її користь: аліменти на період навчання повнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , у розмірі 2\~000,00 грн. щомісячно, до досягнення дитиною 23-річного віку або закінчення (припинення) ним навчання, починаючи стягнення з дня подання позовної заяви; аліменти за минулий період навчання з 01 вересня 2018 року по 19 серпня 2020 року повнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , у розмірі 18\~777,00 грн., що складає 50% вартості навчання дитини за вказаний період. В обґрунтування позову вказує на те, що вона з відповідачем перебували в зареєстрованому шлюбі з 07 серпня 1998 року по 20 жовтня 2004 року. Від шлюбу сторони мають сина - [PERSON] , [INFO] . Відповідно до довідки № 721 від 31.07.2020, виданої ВНЗ «Університет імені Альфреда Нобеля», [PERSON] навчається в Університеті імені Альфреда Нобеля на третьому курсі денної форми навчання за спеціальністю «право», навчання відбувається на контрактній основі. Термін навчання на освітньому ступені «бакалавр» до 30 червня 2022 року. Вартість освітньої послуги за перший рік навчання становить 17\~900,00 грн., плата за навчання на другому курсі 19\~654,00 грн., що разом становить 37\~554,00 грн. Позивачем сплачено за навчання у розмірі 31\~266,14 грн. Крім цього, позивач несе витрати безпосередньо на утримання дитини, зокрема на харчування, одяг, проїзд для навчання. Позивач не має можливості самостійно утримувати сина, оскільки працює юристом в ТОВ «БКП «Економетрика» з посадовим окладом у розмірі 4 750,00 грн. на місяць. Дитина самостійно утримувати себе не здатна, так як навчається на денній формі навчання та не має змоги працювати, а тому жодних доходів не має. Відповідач мешкає окремо, в добровільному порядку матеріальної допомоги на утримання дитини не надає. Вважає, що з відповідача на користь позивача слід стягувати аліменти на навчання повнолітньої дитини у розмірі 2\~000,00 грн. щомісячно. Крім цього, позивач вважає, що має право на аліменти за минулий період, а саме з 01 вересня 2018 року по 19 серпня 2020 року у розмірі 18\~777,00 грн., що складається з 50% вартості навчання дитини за вказаний період. Позивач неодноразово зверталась до відповідача в усній формі з вимогою про сплату аліментів, які складаються з 50% вартості навчання, однак останній жодним чином не відреагував, перестав брати слухавку, а на теперішній час взагалі змінив номер телефону. Враховуючи викладене, позивач звертається до суду з даним позовом. У судове засідання позивач не з`явилась, але надала суду заяву, в якій просила розглядати справу без її участі, позовні вимоги підтримала та просила позов задовольнити в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, причин неявки суду не повідомив. Згідно ч. 4 ст. 223 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). За згодою позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням\~ст. 280 ЦПК України. У зв`язку з неявкою осіб, які приймають участь у справі, суд розглядає справу у відповідності до ч. 2\~ст. 247 ЦПК України, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Дослідивши матеріали справи та оцінивши наявні докази у їх сукупності, судом встановлені наступні фактичні обставини справи та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що 07 серпня 1998 року між позивачем та відповідачем було зареєстровано шлюб, що підтверджується свідоцтвом про одруження серії [NUMBER] , виданим 07 липня 1998 року Маріупольським міським відділом реєстрації актів громадянського стану Донецької області, актовий запис № 542 (а.с. 11). Від шлюбу\~сторони мають\~сина \~ [PERSON] ,\~ [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим 05 липня 2000 року Відділом реєстрації актів громадянського стану виконкому Красногвардійської районної ради м. Дніпропетровська, актовий запис № 397 (а.с. 12). У вказаному свідоцтві про народження батьками дитини зазначені позивач та відповідач. 20 жовтня 2004 року шлюб між позивачем та відповідачем було розірвано, що підтверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу серії [NUMBER] , виданим 20 жовтня 2004 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Красногвардійського районного управління юстиції м. Дніпропетровська, актовий запис № 359 (а.с. 13). У зв`язку з реєстрацією 17 жовтня 2014 року шлюбу з [PERSON] прізвище позивача було змінено з « [PERSON] » на « [PERSON] », що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , виданим 17 жовтня 2014 року Кіровським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Дніпропетровського міського управління юстиції, актовий запис № 901 (а.с. 14). [INFO] [PERSON] , [INFO] , виповнилось 18 років. При цьому, згідно довідки № 721 від 31 липня 2020 року, виданої ВНЗ «Університет імені Альфреда Нобеля» вбачається, що [PERSON] навчається в Університеті імені Альфреда Нобеля на 3 курсі денної форми навчання за спеціальністю «Право», стипендія не нараховується, навчання відбувається на контрактній основі, наказ про зарахування № 70-01-У від 09.08.2018 року, термін навчання на освітньому ступені «бакалавр» до 30 червня 2022 року (а.с. 21). У зв`язку з цим, 20 серпня 2020 року позивач звернулась до суду з даним позовом до відповідача про стягнення аліментів на утримання повнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , оскільки він продовжує навчання та потребує матеріальної допомоги, а відповідач не приймає участі у витратах на утримання сина. Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст. 199 СК України якщо повнолітні\~дочка,\~син продовжують\~навчання і\~у зв`язку\~з цим\~потребують матеріальної\~допомоги,\~батьки зобов`язані\~утримувати їх\~до досягнення\~двадцяти трьох\~років за\~умови,\~що вони\~можуть надавати\~матеріальну допомогу. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Відповідно до ч. 2 ст. 199 СК України право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Відповідно до\~Постанови Пленуму Верховного суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» № 3 від 15.05.2006 року,\~обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Тобто наявність у батька можливості надавати матеріальну допомогу дитині, що продовжує навчання у сукупності з іншими обставинами є вирішальною підставою для стягнення з батька аліментів на утримання дитини, що продовжує навчання після досягнення вісімнадцятирічного віку. Судом встановлено, що повнолітній [PERSON] , [INFO] , продовжує навчання та у зв`язку з цим потребує матеріальної допомоги. Відповідно до ч. 1 ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у\~статті 182\~цього Кодексу. Згідно ч. 1\~ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Згідно довідки від 31 липня 2020 року, виданої Товариством з обмеженою відповідальністю «Бухгалтерсько-консалтингове підприємство «Економетрика», позивач [PERSON] працює юристом у ТОВ «БКП «Економетрика» з посадовим окладом у розмірі 4 750,00 грн. на місяць (а.с. 22). Син сторін [PERSON] навчається на денній формі навчання на контрактній основі, а тому не працює, стипендію не отримує. Враховуючи, що відповідач перебуває у працездатному віці, суд вважає, що\~він спроможний\~надавати позивачу\~аліменти на його утримання . Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Позивач у позовній заяві просила стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітнього сина у твердій грошовій сумі у розмірі 2 000,00 грн. щомісячно. Однак, позивачем не надано суду жодних доказів на підтвердження того, що відповідач має можливість та спроможний сплачувати аліменти на утримання повнолітнього сина у розмірі заявленому позивачем до стягнення 2 000,00 грн. щомісячно. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що стороною позивача не доведено належними та допустимими доказами, що відповідач дійсно має можливість та спроможний сплачувати аліменти на утримання повнолітнього сина у розмірі заявленому позивачем до стягнення 2 000,00 грн. щомісячно. З додаткової угоди від 01 серпня 2019 року до Договору про навчання № 994/18 від 23 серпня 2019 року вбачається, що плата за навчання становить 19\~654,00 грн. за навчальний рік (а.с. 19). Тобто, половина вартості навчання [PERSON] за один учбовий рік становить 9\~827,00 грн. Оскільки батьки\~зобов`язані у\~рівній мірі\~забезпечувати дитину\~усім необхідним,\~з урахуванням\~вартості навчання,\~а також\~враховуючи,\~що для\~навчання повнолітнього\~ [PERSON] \~необхідно також\~нести витрати\~на проїзд\~до навчального\~закладу,\~канцелярські товари,\~харчування та\~інше,\~суд вважає,\~що об`єктивним,\~необхідним,\~достатнім та\~справедливим розміром\~стягнення аліментів\~буде 1\~300,00\~грн.\~щомісячно. Відповідно до\~ст. 191 СК України\~аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Підсумовуючи наведене\~та той\~факт,\~що кожен\~з батьків\~повинен виконувати\~свій обов`язок\~з утримання\~дитини належним\~чином та\~у рівній\~мірі нести\~витрати на\~дитину,\~дослідивши та\~оцінивши наявні\~у справі\~докази, суд приходить до висновку, що з відповідача на користь позивача слід стягнути аліменти на утримання повнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1\~300,00 грн. (одна тисяча триста гривень, 00 копійок) щомісячно, починаючи стягнення з 20 серпня 2020 року, тобто з моменту звернення позивача до суду, і до закінчення навчання, але не довше ніж до досягнення ним двадцяти трьох років, тобто до [INFO] , що на думку суду буде об`єктивним, необхідним, достатнім та справедливим розміром стягнення аліментів з урахуванням встановлених обставин у справі, а отже позовні вимоги [PERSON] в цій частині підлягають частковому задоволенню. Згідно\~ст. 430 ЦПК України, суд вважає необхідним допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць. Вирішуючи позовні вимоги [PERSON] про стягнення з [PERSON] аліментів за минулий період навчання повнолітнього сина у розмірі 18\~777,00 грн. суд вважає за необхідне зазначити наступне. У позовній заяві позивач просить стягнути з [PERSON] аліменти за минулий період навчання з 01 вересня 2018 року по 19 серпня 2020 року повнолітнього сина - [PERSON] , [INFO] , у розмірі 18\~777,00 грн., посилаючись на те, що вона неодноразово зверталась до відповідача в усній формі за допомогою засобів телефонного зв`язку з вимогою про сплату аліментів, однак останній жодним чином не відреагував. Відповідно до ч. 2 ст. 191 СК України аліменти за минулий час можуть бути присуджені, якщо позивач подасть суду докази того, що він вживав заходів щодо одержання аліментів з відповідача, але не міг їх одержати у зв`язку з ухиленням останнього від їх сплати. У цьому разі суд може присудити аліменти за минулий час, але не більш як за десять років. Стягнення аліментів за час, що передує пред`явленню позову, є можливим у порядку виключення лише за наявності наступних умов: до моменту звернення з позовом до суду аліменти не стягувались; особа, яка вимагає аліментів, приймала заходи щодо одержання аліментів, але вони не були одержані у результаті ухилення особи, зобов`язаної сплачувати аліменти (відповідача), від їх сплати. Ухилення від сплати аліментів є винною протиправною поведінкою, тобто це свідоме невиконання своїх обов`язків в умовах, коли позивач звертався до відповідача особисто або через суд з вимогою про сплату грошової суми, необхідної для утримання дитини. Однак,\~позивачем не\~надано суду\~жодних доказів\~на підтвердження\~того,\~що вона\~дійсно вживала\~заходи щодо\~одержання аліментів\~з відповідача на утримання повнолітнього сина, який продовжує навчання, а також не надано жодних доказів на підтвердження того, що відповідач ухилявся від їх сплати. При цьому, статтею 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом. Згідно ч. 6 ст. 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що стороною позивача не доведено належними та допустимими доказами, що позивач вживала заходи\~щодо одержання\~аліментів з\~відповідача на утримання повнолітнього сина, який продовжує навчання, однак не могла їх одержати у зв`язку з ухиленням відповідача від їх сплати, у зв`язку з чим у задоволенні позовних вимог [PERSON] про стягнення з [PERSON] аліментів за минулий період навчання повнолітнього сина слід відмовити за недоведеністю. Таким чином, дослідивши всебічно, повно, безпосередньо та об`єктивно наявні у справі докази, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, з`ясувавши усі обставини справи, на які сторони посилалися як на підставу своїх вимог і заперечень, з урахуванням того, що відповідно до\~ст. 2 ЦПК України\~завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичної особи, суд приходить до\~висновку, що позовні вимоги [PERSON] підлягають частковому задоволенню. Враховуючи, що позовні вимоги задоволенні, а позивача при подачі позову було звільнено від сплати судового збору на підставі п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», то у відповідності до ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь держави слід стягнути судовий збір у розмірі 840,80 грн. На підставі ст.ст. 80, 81, 181, 182, 191, 199, 200 СК України,

Outcome: partial