Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-21 00:00:00

20 квітня 2012 року до суду надійшов позов заступника прокурора Приморського району м. Одеси в інтересах публічного акціонерного товариства акціонерний банк «Укргазбанк» до [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] про визнання правочинів недійсними. Ухвалою судді Приморського районного суду м. Одеси Свяченої Ю.Б. від 23 квітня 2012 року провадження по справі відкрито. Ухвалою від 27 грудня 2012 року клопотання представника відповідача [PERSON] про зупинення провадження у цивільній справі задоволено. Провадження у цивільній справі за позовом заступника прокурора Приморського району м. Одеси в інтересах держави в \~особі Публічного акціонерного товариства акціонерний банк «Укргазбанк» до \~ [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] про визнання договору купівлі-продажу недійсним зупинено до розгляду цивільної справи за позовом [PERSON] , [PERSON] до [PERSON] про виділення частки домоволодіння в натурі. Ухвалою від 11 квітня 2018 року (суддя Абухін Р.Д.) відновлено провадження та при значений розгляд справи в загальному порядку. 02 липня 2018 року до суду надійшла уточнена позовна заява, в якій позивач просить: Визнати договори купівлі-продажу, укладені між [PERSON] та [PERSON] від 01.11.2010 року, посвідчений приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Калинюк О.Б. за реєстровими номерами № 974 та № 978 недійсними. Визнати договори купівлі-продажу, укладені між [PERSON] та [PERSON] від 30.10.2010 року, посвідчений приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Калинюк О.Б. за реєстровими номерами № 958 та № 968 недійсними. Визнати договір купівлі-продажу, укладений між [PERSON] та [PERSON] від 04.02.2011 року, посвідчений приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Савченко С.В. за реєстровим номером № 322 недійсним. Застосувати наслідки недійсності правочинів, а саме скасувати право власності на житлові будинки й земельні ділянки для їх розміщення, розташовані за адресою: [ADDRESS] та поновити право власності на вищевказане нерухоме майно за [PERSON] . Позивач мотивує вимоги тим, що між АБ «Укргазбанк» в особі Одеської філії АБ «Укргазбанк» та [PERSON] 13.09.2006 укладений договір іпотеки, посвідчений приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Іллічовою Н.А. за реєстровим № 13266, із змінами та доповненнями від 26.07.2007 та від 16.08.2007 року. Відповідно до умов Договору іпотеки, іпотекодавець [PERSON] в забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором № 214/П від 13.09.2006 надав в іпотеку АБ «Укргазбанк» наступне майно: домоволодіння, загальною площею 712,4 кв.м., що знаходиться за адресою: [ADDRESS] та земельну ділянку площею 0,2482га, що розташована за адресою: [ADDRESS] , [ADDRESS] , [ADDRESS] . На підставі укладеного Договору іпотеки нотаріусом була накладена заборона відчуження 3523 на зазначене домоволодіння за реєстровим номером № 13267, а також заборона № 524 на відчуження земельної ділянки, що розташована за адресою: [ADDRESS] , 1/ [ADDRESS] , [ADDRESS] , площею 0,2482 га, за реєстровим № 13268. Однак, іпотечне майно за даним договором іпотеки було переоформлено [PERSON] та розділено між ним та [PERSON] і [PERSON] .. Проте, судові рішення на підставі яких було оформлено право власності скасовані. 19 листопада 2018 року адвокат Прощенко Д.В., який представляє інтереси відповідача [PERSON] надав письмовий відзив на позов, в якому зазначає що відчуження житлового будинку та земельної ділянки за адресою: [ADDRESS] відбулась в рамках процедури банкротства фізичної особи -підприємця [PERSON] , що виключає обставини для задоволення позовних вимог. 20 листопада 2018 року представник позивача надав відповідь на відзив, в якому зазначає, що договір купівлі-продажу від 04.02.2011 року за № 322 є недійсним, оскільки підстави для набуття права власності [PERSON] на об`єкти нерухомості іпотечне майно були скасовані судовими рішеннями, з огляду на що вбачається відсутність законних підстав для укладання оспорюваних правочинів договорів купівлі-продажу, за якими дане майно відчужене [PERSON] . Ухвалою від 22 січня 2019 року закрито підготовче судове засідання, призначена справа до розгляду по суті. 25 березня 2019 року до суду надійшла заява адвоката Потапчука О.В., який представляє інтереси [PERSON] про залучення третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на боці відповідача. Ухвалою\~ суду від 30.05.2019 року провадження по цивільній справі зупинено до виконання судового доручення іноземним судом. 14.02.2020 року на адресу суду з Міністерства юстиції України надійшла відповідь про неможливість виконання судового доручення у зв`язку із неявкою [PERSON] , у зв`язку із чим необхідно відновити провадження у справі. Ухвалою від 14 лютого 2020 року провадження у справі відновлено. В судовому засіданні представник прокуратури підтримала позовні вимоги по викладеним в позові підставам. 22 листопада 2021 року на електронну адресу суду надійшли заяви [PERSON] та [PERSON] про відкладання розгляду справи без накладання електронного цифрового підпису. Інші учасники справи в судове засідання не з`явились, про причини неявки суд не повідомили. Відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 223 ЦПК України справа розглянута за відсутність учасників справи, які не з`явились та на підставі наявних матеріалів справи. Дослідивши матеріали справи, суд установив таке. 13 вересня 2006 року між ВАТ АБ «Укргазбанк» (надалі Банк) та [PERSON] (далі Позичальник) укладений кредитний договір № 214/П. Відповідно п.1.1 Договору Банк відкриває Позичальнику невідновлювальну кредитну лінію на споживчі потреби з лімітом 1\~000\~000,00 доларів США, на строк з 13 вересня 2006 року по 12 вересня 2007 року, а починаючи з 13 вересня 2007 року по 13 вересня 2018 року невідновлювальну відкличну кредитну лінію з щомісячним графіком погашення, згідно п. 3.3.1, зі сплатою процентів за користування кредитом виходячи з 11,9 % річних. В забезпечення зобов`язань за даним договором та згідно з договором Іпотеки від 13.09.2006 року Банком прийнято наступне нерухоме майно: домоволодіння, загальною площею 712,4 кв.м., що знаходиться за адресою: [ADDRESS] та належить [PERSON] на праві власності в частинах: 1/3 на підставі свідоцтва про право власності 09.06.2004 серії [NUMBER] та частині 2/3 на підставі договору дарування частини домоволодіння, посвідченого приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Гурською О.В. від 26.06.2004 за реєстровим № 2976; земельну ділянку площею 0,2482га, що розташована за адресою: [ADDRESS] , [ADDRESS] , [ADDRESS] , яка належить іпотекодавцю [PERSON] на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії РI № 456657, виданого Одеською міською радою від 31.12.2002, на підставі рішення Одеської міської ради від 28.04.2000 № 1207-ХХІІІ та договорів дарування, посвідчених приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Левенець Т.П. від 04.12.2002 року за реєстровим номерами № 5384, № 5386 Як вбачається із матеріалів справи, [PERSON] стала власником зазначеного нерухомого майна на підставі: договору купівлі - продажу, укладеного 01.11.2010 року, посвідченого приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Калинюк О.Б. за реєстровими номерами № 974 та № 978; договору купівлі - продажу від 30.10.2010 року, посвідчений приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Калинюк О.Б. за реєстровими номерами № 958 та № 968; договіру купівлі - продажу від 04.02.2011 року, посвідченого приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Савченко С.В. за реєстровим номером № 322. При цьому, рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 13 серпня 2009 року у справі № 2-10570/09 (головуючий суддя Загороднюк В.І.) позов [PERSON] , [PERSON] задоволено в повному обсязі. Зустрічний позов [PERSON] задоволено в повному обсязі (т. 1 а.с. 20 ? 22). Суд вирішив: . Визнаний недійсним договір дарування земельної ділянки від 4 грудня 2002 року, посвідчений приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Левенець Т.П. та зареєстрований в реєстрі за № 5384. Визнаний недійсним договір дарування земельної ділянки від 4 грудня 2002 року, посвідчений приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Левенець Т.П. та зареєстрований в реєстрі за № 5386. Скасовано державний акт на право приватної власності на землю від 31 грудня 2002 року, виданий [PERSON] Одеською міською радою та зареєстрований в Книзі записів державних актів на право власності на землю за № 462/7679. Визнано за [PERSON] право власності на земельну ділянку площею 0,0676 га, що розташована за адресою [ADDRESS] . Визнати за [PERSON] право власності на земельну ділянку площею 0,0849 га, що розташована за адресою [ADDRESS] . Визнано за [PERSON] право власності на земельну ділянку площею 0,0957 га, що розташована за адресою [ADDRESS] . Зазначене рішення є підставою для реєстрації та видачі [PERSON] державного акту на право власності на земельну ділянку площею 0,0676 га, що розташована за адресою [ADDRESS] . Зазначене рішення є підставою для реєстрації та видачі [PERSON] державного акту на право власності на земельну ділянку площею 0,0849 га, що розташована за адресою [ADDRESS] . Зазначене рішення є підставою для реєстрації та видачі [PERSON] державного акту на право власності на земельну ділянку площею 0,0957 га, що розташована за адресою: [ADDRESS] . Рішенням апеляційного суду Одеської області від 26 січня 2017 року апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства акціонерний банк «Укргазбанк»\~задоволено частково (т. 2 .а.с. 46 ? 52). Рішення Приморського\~районного суду м.Одеси від 13 серпня 2009 року скасовано та ухвалено нове рішення.\~Відмовлено у задоволенні позову [PERSON] , [PERSON] до [PERSON] про визнання договорів дарування недійсними, скасування державного акту про право власності на землю, визнання права власності. Відмовлено у задоволенні зустрічного позову [PERSON] до [PERSON] , [PERSON] про визнання права власності на земельну ділянку. Ухвалою Верховного суду від 6 серпня 2018 року касаційну скаргу на рішення Приморського районного суду м. Одеси від 13 серпня 2009 року та рішення апеляційного суду Одеської області від 26 січня 2017 року повернута заявнику та вважається неподаною. \~\~\~ \~ \~ \~ \~Рішенням апеляційного суду Одеської області від 26 січня 2017 року апеляційну скаргу\~представника публічного акціонерного товариства «Укргазбанк\~задоволено частково (т. 2 а.с.41 - 45). \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ \~ \~ \~ \~Рішення\~Приморського районного суду м. Одеси від 29 червня 2016 року у частині визнання недійсним договору дарування частини домоволодіння\~скасовано. Відмовлено [PERSON] і [PERSON] у позові до [PERSON] про визнання недійсним договору дарування частини домоволодіння від 24 червня 2004 року між [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] .\~\~\~\~ При цьому, 02.07.2009 року [PERSON] і [PERSON] звернулись із позовом до [PERSON] про визнання недійсним договору дарування від 24.06.2004 року частини домоволодіння по [ADDRESS] і визнання за нимим права власності на частину спірного домоволодіння. \~\~\~\~\~\~\~\~ \~ \~ \~ \~Рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 15.07.2009 року позов задоволено у повному обсязі. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ [INFO] померла позивачка [PERSON] . \~\~\~\~\~\~ \~ \~ \~ \~Рішенням апеляційного суду Одеської області від 12.10.2011року, рішення Приморського районного суду м. Одеси від 15.07.2009 року скасовано і у позові відмовлено. \~\~\~\~\~\~\~\~ \~ \~ \~ \~Рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 30.05.2013 року відновлено втрачене провадження у справі. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ \~ \~ \~ \~Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17.07.2013 року, рішення Приморського районного суду м. Одеси від 15.07.2009 року, яке було відновлено на підставі рішення цього суду від 30.05.2013 року, рішення апеляційного суду Одеської області від 12.10.2011 року і ухвала Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 06.07.2012 року скасованні з передачею справи на новий розгляд до суду першої інстанції. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ \~ \~ \~ \~16.12.2014 року [PERSON] і [PERSON] , як правонаступник [PERSON] , уточнили позовну заяву і просили визнати надійсним договір дарування частини домоволодіння від 24.06.2004 року із визнанням за кожним із них права власності на 1\\3 частину домоволодіння [ADDRESS] з підстав введення відповідачем в оману щодо істотних обставин, а саме: приховування відповідачем факту розірвання шлюбу між [PERSON] та [PERSON] . \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ Рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 29.06.2016 року позов задоволено частково: суд визнав недійсним договір дарування частини домоволодіння від 24.06.2004 року, а в решті позовних вимог відмовив. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~В апеляційній скарзі представник публічного акціонерного банка Укргазбанк\~(далі-Банк) просить рішення суду скасувати і постановити нове рішення про відмову у позові в повному обсязі, посилаючись на незаконність рішення суду, невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення судом вимог ст.ст.\~229,\~230 ЦК України. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Рішення Приморського районного суду м. Одеси від 29.06.2016 року у частині відмови у позові про визнання права власності на частину домоволодіння, позивачі, у встановленому законом порядку, не оскаржили. Рішенням Приморського районного суду міста Одеси від 20 лютого 2018 року у справі № 1522/26001/12 (головуючий суддя Бойчук А.Ю.) у задоволені позову [PERSON] , [PERSON] до [PERSON] про виділення частки домоволодіння [ADDRESS] в натурі відмовлено. У задоволені зустрічного позову [PERSON] до [PERSON] , [PERSON] за участю третьої особи «Укргазбанк» про виділення частки домоволодіння в натурі відмовлено. Так, у жовтні 2009 року [PERSON] та [PERSON] звернулися до Приморського районного суду м. Одеси з позовом до [PERSON] про виділення частки домоволодіння в натурі. У жовтні 2009 року\~ [PERSON] звернувся до Приморського районного суду м. Одеси із зустрічним позовом до [PERSON] , [PERSON] , за участю третьої особи - ПАТ АБ «Укргазбанк», про виділення частки домоволодіння в натурі (т. 1 а.с. 67-68). Рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 14 жовтня 2009 року позов [PERSON] , [PERSON] було задоволено у повному обсязі. Зустрічний позов [PERSON] також задоволено у повному обсязі. Виділено [PERSON] та [PERSON] в натурі (в окремий об`єкт нерухомості) належні їм 2/3 частини в домоволодінні [ADDRESS] . Припинено право спільної часткової власності [PERSON] та [PERSON] на 2/3 частини домоволодіння [ADDRESS] . Визнано за [PERSON] право власності на житловий будинок з надвірними спорудами за адресою: [ADDRESS] , що складається з: вольєр для собак літера «В» - 12,0 кв.м., будинок садівника літера «Г» - 17,5 кв.м., гараж літера «Б» - 70,0 кв.м., в житловому будинку літера «А» 1-3 підсобне 22,5 кв.м., 1-10 кабінет 21,1 кв.м., 1-9 гардероб 1,9 кв.м., 1-27 житлова 21, 5 кв.м., 1-26 гардероб 3,0 кв.м. Визнано за [PERSON] право власності на житловий будинок з надвірними спорудами за адресою: [ADDRESS] , що складається з: навіс літера «Д» - 37,0 кв.м., будинок охорони літера «Е» - 9,1 кв.м., в житловому будинку літера «А»: 1-7 житлова 26,2 кв.м., 1-18 сауна 5, 6 кв.м., 1-12 туалет 2,0 кв.м, 1-17 басейн 124,0 кв.м., 1-32 підсобне 3,4 кв.м., 1-31 гардероб 8,2 кв.м., 1-33 котельна 9,0 кв.м. Виділено [PERSON] в натурі (в окремий об`єкт нерухомості) належну йому 1/3 частину в домоволодінні [ADDRESS] . Припинено право спільної часткової власності [PERSON] на 1/3 частину домоволодіння [ADDRESS] . Визнано за [PERSON] право власності на житловий будинок за адресою: [ADDRESS] , яке складається з: житлового будинку літера «А» з: 1-4 санвузол 3,0 кв.м., 1-1 коридор 15, 5 кв.м., 1-6 кухня 20,8 кв.м., 1-14 гардероб 5,0 кв.м., 1-13 житлова 16,2 кв.м., 1-4а коридор 17,5 кв.м., 1-12 санвузол 5,3к.в.м, 1-10а коридор 20,9 кв.м., 1-29 коридор 15,6 кв.м., 1-30 санвузол 13,7 кв.м., 1-5а підсобне 53,3 кв.м., 1-1а коридор 15,0 кв.м., 1-2а домашній кінотеатр 47,8 кв.м., 1-16 вітальня61,8 кв.м., 1-5а коридор 6,7 кв.м., 1-8 передпокій 16,3 кв.м., 1-15 кухня 31,2 кв.м., 1-28 житлова 34,2 кв.м., 1-9а коридор 21,0 кв.м., 1-25 санвузол 3,2 кв.м., 1-24 підсобне 12,9 кв.м., 1-21 житлова 24,8 кв.м., 1-23 вбудована шафа 1,1 кв.м., 1-22 вбудована шафа 1,2 кв.м.. Ухвалою апеляційного суду Одеської області від 28 жовтня 2011 року апеляційну скаргу ПАТ АБ «Укргазбанк» задоволено. Рішення Приморського районного суду м. Одеси від 14 жовтня 2009 року скасовано. У задоволенні позову [PERSON] , [PERSON] та у задоволенні зустрічного позову [PERSON] відмовлено. Стягнуто зі [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] в дохід держави судовий збір по 283,33 гривні з кожного та витрати на ІТЗ розгляду справи. Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України від 03 жовтня 2012 року касаційну скаргу [PERSON] було задоволено частково. Рішення Приморського районного суду м. Одеси від 14 жовтня 2009 року та рішення апеляційного суду Одеської області від 28 жовтня 2011 року скасовані. Справу передано до суду першої інстанції на новий розгляд. Рішенням\~Приморського районного суду м. Одеси від 20 лютого 2018\~року\~у задоволенні позову [PERSON] , [PERSON] було відмовлено. У задоволенні зустрічного позову [PERSON] також відмовлено. Постановою Одеського апеляційного суду від 21 січня 2020 року апеляційну скаргу [PERSON] задовольно частково. Рішення Приморського районного суду м. Одеси від 20 лютого 2018\~року\~ скасовано. Ухвалено нове судове рішення. У задоволенні позовної заяви [PERSON] до [PERSON] , [PERSON] (за участю третьої особи - Публічного акціонерного товариства Акціонерний банк «Укргазбанк») про виділення частки домоволодіння в натурі відмовлено. Кожна особа має право на захист свого цивільного права в разі його порушення, невизнання або оспорювання. Також кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (частина 1 статті 15\~і\~частина 1 статті 16 ЦК України). Цивільним кодексом України\~закріплено підхід, за якого оспорюваність правочину конструюється як загальне правило. Суд визнає оспорюваний правочин недійсним, якщо одна із сторін заперечує його дійсність на підставах, установлених законом (частина 3 статті 215 ЦК України). Проте оспорювання правочину відбувається тільки за ініціативою його сторони або іншої заінтересованої особи шляхом пред`явлення вимог про визнання правочину недійсним. Згідно ст. 132 Земельного кодексу України \~угоди про перехід права власності на земельні ділянки укладаються в письмовій формі та нотаріально посвідчуються. Угоди повинні\~містити: а) назву сторін (прізвище, ім`я та по батькові громадянина, назва юридичної особи); б)\~вид угоди; в) предмет угоди (земельна ділянка з визначенням місця розташування, площі, цільового призначення, складу угідь, правового режиму тощо); г)\~документ,\~що підтверджує\~право власності\~на земельну\~ділянку; ґ) відомості про відсутність заборон на відчуження земельної ділянки; д)\~відомості про\~відсутність або\~наявність обмежень\~щодо використання\~земельної ділянки\~за цільовим\~призначенням (застава,\~оренда,\~сервітути тощо); е) договірну ціну; є) права та обов`язки сторін; ж)\~кадастровий номер\~земельної ділянки; з) момент переходу права власності на земельну ділянку. Відповідно до\~частини 2 статті 215 ЦК України\~нікчемним є той правочин, недійсність якого встановлено законом і для визнання його недійсним не вимагається рішення суду. Нікчемний правочин не змінює та не припиняє цивільних прав й обов`язків. У разі якщо виник спір щодо правових наслідків, викликаних недійсним правочином, суд, перевіривши всі факти, підтверджує чи спростовує обставину нікчемності правочину. У\~постанові ВС у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 27.01.2020 р. у справі № 761/26815/17\~зроблено висновок, що «недійсність правочину, договору, акта органу юридичної особи чи документа... покликана не допускати або присікати порушення цивільних прав та інтересів або ж їх відновлювати. По своїй суті ініціювання спору про недійсність правочину, договору, акта органу юридичної особи чи документа не для захисту цивільних прав та інтересів є недопустимим». Отже, Верховний Суд зробив висновок, що, для того щоб суд визнав оспорюваний правочин недійсним, необхідним є: пред`явлення позову однією із сторін правочину або іншою заінтересованою особою; наявність підстав для оспорювання правочину; установлення того, чи порушується суб`єктивне цивільне право або інтерес особи, яка звернулася до суду; чи були наявні підстави вважати оспорюваний правочин недійсним та чи має місце порушення цивільних прав й інтересів особи, яка пред`являє позов, що має бути встановлено саме на момент вчинення оспорюваного правочину. Як встановлено судами, на час укладення договорів купівлі-продажу від 01.11.2010 року за реєстровими номерами № 974 та № 978, від 30.10.2010 року, за реєстровими номерами № 958 та № 968; від 04.02.2011 року за реєстровим номером № 322, вказане нерухоме майно відчужено на підставі судових рішень, які в подальшому скасовані. Суд не приймає до уваги доводи представника [PERSON] що відчуження житлового будинку та земельної ділянки за адресою: [ADDRESS] відбулась в рамках процедури банкротства фізичної особи -підприємця [PERSON] оскільки судові рішення які були підставою для набуття права власності за останнім на об`єкти нерухомості іпотечне майно були скасовані, з огляду на що вбачається відсутність законних підстав для укладання оспорюваних правочинів договорів купівлі-продажу, за якими дане майно відчужене [PERSON] . Отже, відпали підстави для набуття права власності за судовими рішеннями та наявні порушення цивільних прав та інтересів ПАТ АБ «Укргазбанк», тому необхідно визнати оспорювані правочини недійсними. Щодо вимог про застосування наслідків недійсності правочинів, а саме скасувати право власності на житлові будинки й земельні ділянки для їх розміщення, розташовані за адресою: [ADDRESS] та поновити право власності на вищевказане нерухоме майно за [PERSON] . Суд вважає, що обраний позивачем спосіб захисту не передбачений законом для застосування до спірних правовідносин, тому у задоволені цих вимог необхідно відмовити.

Outcome: partial