Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-17 00:00:00

20 січня 2014 року позивач [PERSON] звернувся до суду із позовною заявою про визнання права власності на житловий будинок у порядку спадкування, в якому зазначив, що [INFO] померла [PERSON]. Після її смерті залишилося спадкове майно, яке складається з ? частки будинку, розташованого по [ADDRESS] , яке належало їй на праві приватної власності на підставі договору дарування б/н від 06 липня 1964 року та яке після смерті вона заповіла позивачу [PERSON] Позивач у встановлений законом строк звернувся до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, однак йому було відмовлено у зв8язку з тим, що не було надано документу,який підтверджує право власності спадкодавця, оскільки оригінал витягу з реєстру прав власності на нерухоме майно Костянтинівського БТІ був втрачений, у зв*язку з чим просив визнати за ним право власності в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON] на ? частину будинку, розташованого в [ADDRESS]. У судовому засіданні позивач [PERSON] підтримав заявлені вимоги та просив суд визнати право власності на ? частину зазначеного житлового будинку за ним після померлої [PERSON]. Представник відповідача Костянтинівської міської ради Ісмаілов С.Н. до суду на розгляд справи не з'явився, надав заяву про розгляд справу у його відсутності, вказуючи, що позовні вимоги визнає, не заперечує проти задоволення позову (а.с.21). Заслухавши позивача, розглянувши заяву відповідача, вивчивши матеріали справи, судом встановлені наступні факти і відповідні їм правовідносини. Позивач [PERSON] народився [INFO] в м. Костянтинівка Донецької області (а.с.13-14). [INFO] померла [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER], виданим відділом державної реєстрації актів цивільного стану по м.Костянтинівці Костянтинівського міськрайонного управління юстиції у Донецькій області, актовий запис № 730 (а.с.6). Як вбачається з договору б/н від 6 липня 1964 року, [PERSON] подарував [PERSON] ? частини будинку, розташованого у [ADDRESS] (а.с.8). Згідно заповіту від 25 червня 2011 року, зареєстрованому в реєстрі за № 1723, [PERSON] все майно, яке буде належати їй на день смерті, заповіла [PERSON], [INFO] (а.с.7). Як вбачається з витягу з реєстру прав власності на нерухоме майно Костянтинівського БТІ [PERSON] на праві часткової спільної приватної власності належала ? частина будинку, розташованого у [ADDRESS] (а.с.9) Рішенням Державного реєстратора прав на нерухоме майно [PERSON] було відмовлено в державній реєстрації права власності на житловий будинок, розташований у [ADDRESS], оскільки відповідно до поданих із заявою документів, належною особою є [PERSON], яка померла [INFO] (а.с.4). Постановою Державної нотаріальної контори Донецької області від 16 січня 2014 року [PERSON] відмолено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на ? частину будинку, розташованого у [ADDRESS] у зв*язку з відсутністю документа на ? частину зазначеного житлового будинку та документа щодо реєстрації права власності на нерухоме майно на ім*я [PERSON] (а.с.5). Відповідно до статті 316 ч.1 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Згідно з нормами статті 328 ЦК України, право власності вважається набутим правомірно, якщо інше не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. На підставі ч.1 ст.16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до п. 1 ч.2 ст. 16 ЦК України, способом захисту цивільного права та інтересу може бути визнання права. Згідно ч.1 ст.3 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Частиною 2 ст. 41 Конституції України передбачено, що право власності набувається в порядку, визначеному законом. Але закон, крім судового, інших шляхів набуття права власності в даному випадку не передбачає. Згідно ч. 4 ст. 25 ЦК України цивільна правоздатність фізичної особи припиняється у момент її смерті. Відповідно ст. 346 ЦК України право власності припиняється в разі смерті власника. Згідно ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Згідно ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). На підставі викладеного суд вважає, що позов підлягає задоволенню - визнанню права власності на ? частину житлового будинку [ADDRESS] за [PERSON], який є спадкоємцем після померлої [PERSON] за заповітом.

Outcome: approved