Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-23 00:00:00

21 вересня 2020 р. [PERSON] звернувся з позовом до [PERSON] , в якому просив стягнути з відповідача на свою користь борг за договором позики у сумі 140250 грн., що еквівалентно 5000 дол. США. В обґрунтування заявлених вимог позивач посилався на укладення 12.09.2016 між ним та відповідачем договору позики, про що [PERSON] власноруч написана розписка. Згідно розписки відповідач отримав у позику кошти у сумі 5000 дол. США строком до 12.09.2020. Однак у встановлений строк [PERSON] суму позики не повернув, чим прострочив виконання грошового зобов`язання. Ухвалою суду від 08.12.2020 року прийнято до розгляду та відкрито провадження у цивільній справі за вказаною позовною заявою, постановлено розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін, копію ухвали про відкриття провадження у справі разом з копією позовної заяви та копіями доданих до неї матеріалів надіслано учасникам справи. Позивач надав до суду заяву з клопотанням про розгляд справи у відсутність його представника. Просив суд позовні вимоги задовольнити повністю. Відповідач в судове засідання не з`явився, про час і місце розгляду справи повідомлений належним чином, оскільки відповідно до п. 4 ч. 8 ст. 128 ЦПК України, днем вручення судової повістки є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси. Клопотання про відкладення розгляду справи до суду відповідач не надсилав. Про причину неявки відповідач суд не повідомив. Позивач у своїй заяві не заперечує проти ухвалення заочного рішення на підставі наявних у справі доказів у зв`язку з чим суд на підставі ст. 280 ЦПК України, вважає за можливе вирішити справу у його відсутність за наявними у справі доказами, ухваливши заочне рішення. Дослідивши і проаналізувавши докази, які містяться в матеріалах справи, суд на основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилались як на підставу своїх вимог і заперечень, дійшов наступних висновків. Позивач до судового засідання не з`явився, про дату та час судового розгляду повідомлений належним чином. Подав заяву, в якій позов підтримав, просив його задовольнити, розглянути за своєю відсутністю та ухвалити заочне рішення. Згідност.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23.02.2006р., суди застосовують рішення Європейського суду з прав людини як джерело права. Європейський суд з прав людини у рішенні від 03.04.2008р. у справі «Пономарьов проти України» (заява №3236/03) вказує, щосторони у розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження. Судом встановлено, що 12.09.2019 між позивачем [PERSON] та відповідачем [PERSON] укладений договір позики, за яким позивач передав відповідачу кошти у сумі 5000 доларів США строком до 12.09.2020 року. Отримання відповідачем грошей підтверджене розпискою (а.с.3). У визначений у договорі строк відповідач кошти не повернув, чим прострочив виконання грошового зобов`язання. Відповідно до ч.1 ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно вимог ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами. Положеннями ст. 1047 ЦК України передбачено, що договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми . На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Згідно ст.1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно ст. 545 ЦК України кредитор, прийнявши виконання зобов`язання, повинен на вимогу боржника видати йому розписку про одержання виконання частково або в повному обсязі. Якщо боржник видав кредиторові борговий документ, кредитор, приймаючи виконання зобов`язання, повинен повернути його боржникові. У разі неможливості повернення боргового документа кредитор повинен вказати про це в розписці, яку він видає. Таким чином, наявність боргового документу розписки у позивача підтверджує неналежне виконання відповідачем зобов`язання. Згідно ст.533 ЦК України , грошове зобов`язання має бутивиконане у гривнях. Якщо у зобов`язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом. Офіційний курс гривні до долару США станом на день подачі позову становить 28, 05 грн. Сума боргу, яку повинен сплатити позивачу відповідач становить 140250 грн. Згідно до ч. 1 ст. 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. З урахуванням викладеного, підлягає стягненню з відповідача на користь позивача заборгованість за договором позики у загальній сумі 140250 грн.

Outcome: approved