Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-05 00:00:00

1. Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача. 27.01.2020 до суду надійшла позовна заява [PERSON] , згідно якої просить стягнути з [PERSON] на її користь кошти, сплачені в період з 19.10.2018 по 02.11.2019 за житлово-комунальні послуги по утриманню житлового приміщення за адресою: [ADDRESS] , в розмірі 9975,22 грн. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що сторони, перебуваючи у шлюбі, 27.06.2008 року придбали квартиру на правах спільної сумісної власності за адресою: [ADDRESS] . однак, протягом всіх років з моменту придбання відповідач не бере жодної участі в утриманні цього майна, зокрема щодо оплати комунальних послуг. Позивачка зазначає, що співвласник може фактично не проживати, однак це не означає, що він не повинен брати участь в утриманні належного йому майна. Відповідач та його представник позов не визнали в повному обсязі з підстав, викладених у відзивах на позов (а.с.82-84,89-91). 01.10.2020 року позивачка [PERSON] надала до суду заяву, згідно якої просить провести заочний розгляд справи без її присутності у зв`язку з тим, що вона систематично зайнята на роботі і не може відвідувати судові засідання; позовні вимоги підтримує, просить задовольнити; факти визнані у відзиві відповідача, просить не брати до уваги як такі, що не мають відношення до вирішення справи по суті; при вирішенні справи по суті просить керуватися Постановою Верховного Суду від 19 серпня 2020 року по справі № 703/2200/15-ц, провадження № 61-7289св20 (а.с.102). ІІ. Процесуальні дії у справі та заяви (клопотання) учасників справи. Ухвалою Новозаводського районного суду м. Чернігова від 02.03.2020 року вирішено провадження у цивільній справі № 751/529/20 за позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення коштів на утримання майна (комунальні витрати) - зупинити до припинення перебування [PERSON] у службовому відрядженні у складі Збройних Сил України (а.с.55-56). Ухвалою Новозаводського районного суду м. Чернігова від 28.07.2020 року вирішено провадження по справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення коштів на утримання майна (комунальні витрати) - відновити (а.с.75-76). 10.08.2020 року до суду від представника відповідача [PERSON] - адвоката Пирог Л.О. надійшов відзив на позовну заяву про стягнення коштів на утримання, згідно якого просить відмовити [PERSON] в задоволенні позовної заяви про стягнення коштів на утримання майна; приєднати вказаний відзив до матеріалів цивільної справи (а.с.82-84). 25.08.2020 року до суду від представника відповідача [PERSON] - адвоката Пирог Л.О. надійшов відзив на позовну заяву у цивільній справі № 751/529/20 про стягнення коштів на утриманням майна, згідно якого просить відмовити в задоволенні цивільного позову [PERSON] про стягнення коштів на утримання майна в період з 19.10.2018 року по 2.11.2019 року; поновити строк подання відзиву на позовну заяву у цивільній справі № 751/529/20 (а.с.89-91). ІІІ. Фактичні обставини, встановлені судом та зміст спірних правовідносин. В судовому засіданні встановлено, що з 02.08.2007 року сторони перебували у зареєстрованому шлюбі. 30.05.2008 року між [PERSON] (продавець) та [PERSON] (покупець) було укладено Договір купівлі-продажу квартири, згідно пункту 1 якого зазначено, що Продавець продала, а Покупець купила у спільну, сумісну власність однокімнатну квартиру під номером [ADDRESS] ; відчужувана квартира має 21,8 кв.м загальної площі, житлова площа становить 11,3 кв.м. (а.с.40). Згідно копії Витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 27.06.2008 року вбачається, що [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу / 2264 / 30.05.2008 / засвідченого Пантелієнко О.С., приватним нотаріусом Чернігівського міського нотаріального округу, у формі приватної власності, частка 1/1, має у власності об`єкт нерухомості - квартиру за адресою: [ADDRESS] (а.с.37). Згідно відомостей відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання УДМС України в Чернігівській області, наданих 07.02.2020 року вбачається, що [PERSON] , [INFO] , зареєстрований за адресою: [ADDRESS] , з 10 липня 2009 року (а.с.42). Заочним рішенням Новозаводського районного суду м. Чернігова від 08.07.2014 року вирішено шлюб між [PERSON] та [PERSON] , зареєстрований 02 серпня 2007 року у Відділі реєстрації актів цивільного стану Чернігівського міського управління юстиції, Україна, актовий запис № 1324 - розірвати (а.с.27). Заочне рішення суду набрало законної сили з 22.07.2014 року. 01 березня 2016 року [PERSON] уклала шлюб з [PERSON] , та змінила прізвище з « [PERSON] » на « [PERSON] » (а.с.3). Рішенням Новозаводського районного суду м. Чернігова від 07.06.2018 року вирішено визнати за [PERSON] право власності на 1/2 частину квартири за адресою [ADDRESS] (а.с.85-87). Рішення суду набрало законної сили з 05.02.2020 року. В позовні заяві [PERSON] зазначає про те, що самостійно сплачує послуги по утриманню квартири за адресою: [ADDRESS] , та до матеріалів справи надає копії квитанцій про сплату комунальних послуг за 2019 рік (а.с.4-26,103-125). ІV. Норми права, які застосував суд та оцінка аргументів сторін Згідно ст.ст. 319, 322 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав. Власність зобов`язує. Власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Як передбачено ч. 1 ст. 369 ЦК України, співвласники майна, що є у спільній сумісній власності, володіють і користуються ним спільно, якщо інше не встановлено домовленістю між ними. Відповідно до ст. 162 ЖК України, плата за користування жилим приміщенням в будинку (квартирі), що належить громадянинові на праві приватної власності, встановлюється угодою сторін. Плата за комунальні послуги береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами. Строки внесення квартирної плати і плати за комунальні послуги визначаються угодою сторін. Наймач зобов`язаний своєчасно вносити квартирну плату і плату за комунальні послуги. Згідно ч.ч. 1, 2 ст.19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» № 2189-VIII від 09 листопада 2017 року відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах. Учасниками відносин у сфері житлово-комунальних послуг є: власник, споживач, виконавець, виробник. Відповідно до п. 10 Правил користування приміщеннями житлових будинків, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 45 від 24.01.2006 року, у разі коли між мешканцями квартири відсутня згода щодо оплати житлово-комунальних та інших послуг плата розподіляється: за електроенергію при загальному лічильнику - пропорційно потужності побутового електричного обладнання кожного співвласника, наймача (орендаря); за газ, водопостачання та водовідведення, освітлення підсобних приміщень - за чисельністю членів сім`ї, що проживають у квартирі, та осіб, які проживають у квартирі більше ніж місяць; за послуги з централізованого опалення, утримання житлових будинків і споруд та прибудинкових територій - за встановленими тарифами відповідно до опалювальної та загальної площі приміщення, яким користується співвласник, наймач (орендар). Відповідно до ст. 13 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» до житлово-комунальних послуг відносяться: 1) комунальні послуги (централізоване постачання холодної води, централізоване постачання гарячої води, водовідведення (з використанням внутрішньобудинкових систем), газо- та електропостачання, централізоване опалення, а також вивезення побутових відходів тощо); 2) послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій (прибирання внутрішньобудинкових приміщень та прибудинкової території, санітарно-технічне обслуговування, обслуговування внутрішньобудинкових мереж, утримання ліфтів, освітлення місць загального користування, поточний ремонт, вивезення побутових відходів тощо). На підставі ст. 32 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» плата за житлово-комунальні послуги нараховується щомісячно відповідно до умов договору в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. Розмір плати за комунальні послуги розраховується виходячи з розміру затверджених цін/тарифів та показань засобів обліку або за нормами, затвердженими в установленому порядку. У платіжному документі зазначаються поточні та попередні показання засобів обліку споживання комунальних послуг, різниці цих показань або затверджених норм, ціни/тарифу на даний вид комунальних послуг і суми, яка належить до сплати за надану послугу. За ст. 179 ЖК України користування будинками (квартирами) приватного житлового фонду та їх утримання здійснюється з обов`язковим додержанням вимог Правил користування приміщеннями жилих будинків і прибудинковими територіями, які затверджуються Кабінетом Міністрів України. Згідно із п. 7 «Правил користування приміщеннями житлових будинків і гуртожитків», затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 8 жовтня 1992 року № 572 (із подальшими змінами) вбачається, що власник квартири зобов`язаний, крім іншого, укласти договір на надання житлово-комунальних послуг, підготовлений виконавцем відповідно до типового договору; а також сплачувати надані житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Відповідно до ст. 322 ЦК України власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно з п. 5 ч. 3 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач зобов`язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Як вбачається з матеріалів справи, спірна квартира за адресою: [ADDRESS] , придбана [PERSON] у спільну сумісну власність. Згідно Витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 27.06.2008 року вбачається, що квартира перебуває у приватній власності позивачки, частка 1/1. Рішенням Новозаводського районного суду м. Чернігова по справі № 751/4170/17 за позовом [PERSON] до [PERSON] про поділ спільного майна подружжя (з яким він звернувся до суду 11.07.2017 року), за [PERSON] визнано право власності на 1/2 частину спірної квартири. З даного рішення вбачається, що [PERSON] не визнавала право спільної сумісної власності [PERSON] на спірну квартиру та перешкоджала йому у користуванні нерухомістю, що стало підставою звернення відповідача до суду Рішення суду набуло законної сили з 05.02.2020 року. Таким чином, перевіривши та з`ясувавши всі необхідні обставини справи та оцінюючи усі наявні докази по справі, дослідивши в судовому засіданні їх в сукупності, приймаючи до уваги вищевикладене, суд вважає, що позивачем не доведено обставини на обґрунтування своїх позовних вимог. Як вбачається зі справи, позивачка перешкоджала відповідачу користуватися квартирою, яка перебувала у їх спільній сумісній власності, його право власності на спірну квартиру було визнано лише рішенням суду, яке набула законної сили 05.02.2020 року, крім того [PERSON] зареєстрованим у спірній квартирі за адресою: [ADDRESS] , ніколи не був, а тому позовні вимоги [PERSON] щодо стягнення з нього коштів за комунальні послуги за вказаний період є безпідставними, необґрунтованими та недоведеними, і відповідно в задоволенні позову слід відмовити. V. Розподіл судових витрат. Відповідно до ст. 133 ЦПК України визначено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду. Згідно ч. 1 ст. 138 ЦПК України визначено, що витрати, пов`язані з переїздом до іншого населеного пункту сторін та їхніх представників, а також найманням житла, несуть сторони. За правилами ч. 1 та ч. 2 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до ч. 6 ст. 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Отже, оскільки судом відмовлено у задоволенні позовних вимог, а обидві сторони звільнені від сплати судових витрат, оскільки є учасниками бойових дій (а.с.2 на звороті, а.с.51), тому судові витрати не стягуються, а витрати відповідача, пов`язані з переїздом до іншого населеного пункту у сумі 536,36 грн. (а.с.96,126), не є судовими витратами та відшкодуванню не підлягають.

Outcome: dismissed