Jurisdiction: civil
Date: 2018-06-17 00:00:00

21.11.2017 р. [PERSON] звернулась до Святошинського районного суду з позовом в якому просить стягнути з відповідача аліменти на своє утримання в розмірі ? частини з усіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісяця, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня пред»явлення позову і до досягнення [PERSON], [INFO], шести років. В обгрунтування своїх позовних вимог посилається на те, що 15.08.2013 року вона уклала шлюб з відповідачем, який був зареєстрований Центральним відділом державної реєстрації шлюбів Головного управління юстиції у м. Києві, про що внесено актовий запис № 1917, а також на те, що від шлюбу сторони мають доньку - [PERSON], [INFO]. Ухвалою Святошинського районного суду м.Києва від 27.11.2017 р. провадження у справі відкрито. 22.01.2018 року ухвалою Святошинського районного суду м. Києва визначені правила подальшого розгляду справи у порядку спрощеного позовного провадження без виклику повідомлення (сторін). Відповідачу запропоновано надати відзив. 02.02.2018 року відповідачем надано відзив на позовну заяву, в якому він заперечує проти задоволення позову. В своїх запереченнях відповідач посилається на те, що на його утриманні перебуває його мати та малолітня дитина-сирота і на сплату ним аліментів на утримання спільної з позивачем дитини. Відповідь на відзив до суду не надходило. 08.02.2018 року та 27.02.2018 року через канцелярію суду позивач надає заяви в яких фактично надає пояснення по справі та просить взяти до уваги все викладене в цих заявах, які ухвалою суду від 26.03.2018 р. були повернуті без розгляду. Згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Відповідно до ст. 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повного і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Згідно зі статтями 12, 13 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, при цьому суд розглядає цивільні справи не інакше як в межах заявлених вимог і на підставі наданих учасниками справи доказів. Суд, дослідивши письмові докази, вважає, що позов не підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що 15.08.2013 року сторони уклали шлюб, який був зареєстрований Центральним відділом державної реєстрації шлюбів Головного управління юстиції у м. Києві, про що внесено актовий запис № 1917 та видано свідоцтво (а.с.4). Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину: [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження виданим відділом реєстрації актів цивільного стану Святошинського районного управління юстиції м. Києва про що зроблено актовий запис № 2612 (а.с.3). З довідки з місця проживання сім»ї та реєстрації № 179, виданої ЖБК «Авіатор-15» 15.08.2016 р. вбачається, що [PERSON] проживає за адресою: [ADDRESS], тобто з матір»ю (а.с. 43). Згідно рішення Святошинського районного суду м.Києва від 17.12.2015 р. з [PERSON] на користь [PERSON] стягуються аліменти на утримання дочки [PERSON] в розмірі ? частини з усіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісяця, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно до досягнення дитиною повноліття (а.с. 9). Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Відповідно до ч. 4 ст. 75 СК України, один із подружжя є таким, що потребує матеріальної допомоги, якщо заробітна плата, пенсія, доходи від використання його майна, інші доходи не забезпечують йому прожиткового мінімуму, встановленого законом. Відповідно до ч.2 ст. 84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Відповідно до ч.3 ст. 84 СК України якщо дитина має вади фізичного або психічного розвитку, дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка до досягнення дитиною шести років. Відповідно до ч.4 ст. 84 СК України право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Відповідно до ч. 2 ст. 75 СК України право на утримання (аліменти) має той із подружжя, який є не працездатним, потребує матеріальної допомоги, за умови, що другий із подружжя може надавати матеріальну допомогу. З метеріалів справи вбачається, що позивач перебуває у відпустці без збереження заробітної плати у зв»язку з доглядом за дитиною до 6-ти років (а.с. 10). Проте з історії розвитку дитини (а.с. 7-8) та довідки № 7 (а.с.25) вбачається, що [PERSON] з 16.02.2018 р. потребує лише домашнього догляду, та сама ж довідка дійсна до 16.08.2018 р. Тобто підстави, визначені ч. 3 ст. 84 СК України (вади дитини фізичного або психічного розвитку), які необхідні для утримання дружини до досягнення дитиною шести років відсутні та недоведені позивачем. Зважаючи на те, що з відповідачастягуються аліменти на утримання дочки [PERSON] в розмірі ? частини з усіх видів заробітку (доходу) щомісяця, позивачем не надано належних доказів того, що відповідач може надавати таку матеріальну допомогу, та того, що сама позивач має право на її утримання до досягнення дитиною шести років, суд відмовляє у задоволенні позову в повному обсязі. Перебування позивача у відпустці без збереження заробітної плати до досягнення дитиною шести років не породжує автоматичного права на стягнення аліментів на утримання дружити.

Outcome: dismissed