Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-13 00:00:00

21 жовтня 2021 року, на підставі протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями, вказана вище справа поступила в провадження судді Крамара О.В. Позивач звернувся в суд з позовом, який мотивує тим, що [PERSON] , 15.12.2020 року о 01 год. 40 хв. в с.Станиля Дрогобицького району по вул..Грушевського, керуючи автомобілем марки ВАЗ 21240 д.н.з. [NUMBER] , рухаючись по другорядній дорозі (грунтовій), виїжджаючи на головну дорогу із асфальтно- бетонним дорожнім покриттям, не надав перевагу в русі автомобілю марки Кia Sorento д.н.з. [NUMBER] , який рухався поголовній дорозі, чим порушив п. 16.15 ПДР України, за що передбачена відповідальність за ст. 124 КУпАП. Постановою Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 22.01.2021 року у справі 442/8134/20, [PERSON] визнано винним за ст.124 КУпАП. Внаслідок протиправних дій [PERSON] , автомобіль позивача Кia Sorento д.н.з. [NUMBER] , зазнав механічних ушкоджень, вартість збитків 263270 грн. На момент ДТП [PERSON] мав діючий поліс страхування ОСЦПВ страхової компанії «ТАС», яка за заявою позивача в межах страхового відшкодування, відшкодувала позивачу збитки на суму 104683 грн. 71 коп. Залишок суми, яка становить 168586 грн. 29 коп. відповідач в добровільному порядку, відмовляється відшкодувати. Відповідно, за захистом своїх прав змушений звернутися в суд Ухвалою від 22.10.2021 в зазначеній справі відкрито провадження та постановлено розглядати дану справу в порядку спрощеного провадження без повідомлення (виклику) сторін на 12.11.2021 року, встановлено відповідачу п`ятнадцятиденний строк з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву, пред`явлення зустрічного позову. Також позивачу встановлено п`ятиденний строк з дня отримання відзиву для подання відповіді на відзив, а відповідачу п`ятиденний строк з дня отримання відповіді на відзив для подання заперечення. Дана ухвала надсилалась сторонам по справі. 12.11.2021 розгляд справи відкладено на 14.12.2021, оскільки в матеріалах справи відсутні достатні дані про отримання відповідачем поштової кореспонденції. Відповідно до ч. 5 ст.\~279\~ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. Клопотання про розгляд справи за участю сторін від учасників судового процесу не надходило. Відповідачем відзиву на позовну заяву суду не надано. Згідно правил\~ст. 280 ЦПК України\~суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд дослідивши матеріали справи, встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. Згідно із ч.1\~ст.4 ЦПК України\~кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Аналогічні положення містяться у ст.ст.\~15,\~16 ЦК України, за якими кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання та має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Згідно зі\~статтею 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Під способами захисту цивільних прав розуміють передбачені законом заходи примусового характеру, за допомогою яких відновлюються порушені, невизнані або оспорювані права. Реалізуючи передбачене ст. 64 Конституції України право на судовий захист, звертаючись до суду, особа вказує в позові власне суб`єктивне уявлення про порушене право чи охоронюваний інтерес та спосіб його захисту. Відповідно до пункту першого\~статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод\~кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру. Кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених\~ЦПК України, відповідно до\~ст. 81 ЦПК України. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Докази не можуть ґрунтуватися на припущеннях. Статтею 76 ЦПК України\~встановлено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно ч. 2\~статті 77 ЦПК України, предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Матеріалами справи встановлено, що постановою Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 22.01.2021 року у справі 442/8134/20, [PERSON] визнано винним за ст.124 КУпАП, в тому, що: він, 15.12.2020 року о 01 год. 40 хв. в с.Станиля Дрогобицького району по вул..Грушевського, керуючи автомобілем марки ВАЗ 21240 д.н.з. [NUMBER] , рухаючись по другорядній дорозі (грунтовій), виїжджаючи на головну дорогу із асфальтно- бетонним дорожнім покриттям, не надав перевагу в русі автомобілю марки Кia Sorento д.н.з. [NUMBER] , який рухався по головній дорозі, чим порушив п. 16.15 ПДР України. Внаслідок протиправних дій [PERSON] , автомобіль позивача Кia Sorento д.н.з. [NUMBER] , зазнав механічних ушкоджень, вартість збитків 263270 грн. На момент ДТП [PERSON] мав діючий поліс страхування ОСЦПВ страхової компанії «ТАС», яка за заявою позивача в межах страхової суми, відшкодувала позивачу збитки на суму 104683 грн. 71 коп. Залишок суми, яка становить 168586 грн. 29 коп. За п. 22.1 ст. 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. Згідно з п. 9.4 ст. 9 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страхові виплати за договорами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності обмежуються страховими сумами, які діяли на дату укладення договору та зазначені в договорі страхування. Відповідно до ч. 1 ст. 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). У відповідності до частини другої статті 22 Цивільного кодексу України збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). В статті 1166 ЦК України визначені загальні підстави відповідальності за завдану майнову шкоду. Шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи. Згідно з частинами 1, 2 статті 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Отже цивільне законодавство в деліктних зобов`язаннях передбачає презумпцію вини. Якщо в процесі розгляду справи зазначена презумпція не спростована, то вона є юридичною підставою для висновку про наявність вини заподіювана шкоди. Аналіз наведених норм, з урахуванням визначених цивільно-процесуальним законодавством принципів змагальності і диспозитивності цивільно-процесуального судочинства, дає підстави для висновку про те, що законодавством не покладається на позивача обов`язок доказування вини відповідача в заподіянні шкоди. Разом із тим, потерпілий має довести належними доказами факт завдання шкоди за участю відповідача, розмір завданої шкоди, а також факт того, що відповідач є заподіювачем шкоди. Згідно з ч. 2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Така особа, відповідно до ст. 1192 ЦК України має відшкодувати завдані збитки у повному обсязі, розмір яких визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. З огляду на викладене вище, суд приходить до висновку про те, що з відповідача підлягає стягненню майнова шкода, яка становить 158586 грн. 29 коп. (різниця між загальною вартістю та сумою страхового відшкодування), що підтверджується: видатковою накладною № ПП - 004657 від 12 серпня 2021 року, рахунком фактурою № 35 від 02.08.2021 року та рахунком № 840 від 10.08.2021 року. Щодо стягнення з відповідача в користь позивача моральної шкоди в розмірі 10000 (десять тисяч) грн., то така підлягає до стягнення частково у зв`язку з наступним. Відповідно до ч. 1 ст. 1167 Цивільного кодексу України моральна шкода, завдана фізичній особі неправомірними діями, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини Відповідно до\~постанови Пленуму Верховного суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» № 4 від 31 березня 1995 року\~розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості. Розмір відшкодування моральної шкоди у відповідності з\~ст. 23 Цивільного кодексу України\~визначається судом залежно від глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеню вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна\~шкода\~відшкодовується\~незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню та не пов`язана з розміром цього відшкодування. Суд виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості, врахувавши при цьому характер вчиненого відповідачем правопорушення, у зв`язку з чим позивач переніс душевні хвилювання, тривалий час був позбавлений можливості використовувати свій транспортний засіб за призначенням, вважає, що позов про стягнення моральної (немайнової)\~\~шкоди з відповідача необхідно задоволити частково. Відповідно до п.6 ч.1 ст.264\~ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує питання як слід розподілити між сторонами судові витрати, а тому згідно вимог ст..141 ЦПК України з відповідача слід стягнути в користь позивача, понесені ним витрати по оплаті судового збору в розмірі 1685 грн.

Outcome: approved