Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-22 00:00:00

19 травня 2014 року заявник звернувся до суду із заявою про госпіталізацію гр. [PERSON], який мешкає за адресою: невідомо. Свої вимоги заявник обґрунтував тим, що 18.05.2014р. о 16 год. 26 хв. гр.[PERSON] був госпіталізований до психіатричного стаціонару. За думкою комісії лікарів, хворий є безпорадним, і не може самостійно задовольнити свої життєві потреби, лікування можливе лише у стаціонарних умовах. У судовому засіданні данні [PERSON] були встановлені, а саме зазначено, що він є [PERSON], [INFO], який мешкає за адресою: [ADDRESS]. У судовому засіданні представник заявника підтримав вимоги. Прокурор та захисник заперечували проти заяви. [PERSON] письмової поінформованої згоди на госпіталізацію до КЗ «ДКПЛ» ДОР не давав, що стало підставою для звернення до суду із даною заявою. Розглянувши матеріали справи, вислухавши пояснення представника заявника, заінтересованої особи, думку прокурора, суд вважає, що в задоволенні заяви слід відмовити за наступних підстав. В силу ст.14 Закону України від 22.02.2000р. № 1489-ІІІ «Про психіатричну допомогу» особа, яка страждає на психічний розлад, може бути госпіталізована до психіатричного закладу без її усвідомленої згоди або без згоди її законного представника, якщо її обстеження або лікування можливі лише в стаціонарних умовах, та при встановленні в особи тяжкого психічного розладу, внаслідок чого вона: вчиняє чи виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї чи оточуючих, або неспроможна самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує її життєдіяльність. У судовому засіданні було встановлено, що 18.05.2014р. о 16 год. 26 хв. [PERSON] був госпіталізований до КЗ «Дніпропетровська клінічна психіатрична лікарня» Дніпропетровської обласної Ради за направленням лікаря-психіатра Живодера лікарні КЗ «ДСШМД» ДОР. При обстеженні його психічного стану в КЗ «ДКПЛ» ДОР комісія лікарів виявила, що хворий чує «голос» Бога, який сказав себе принизити и битися головою об землю, повідомив, що бачить тонки міри: пекло, рай, Божих посланців. [PERSON] було поставлено попередній діагноз - гострий поліморфний психотичний розлад. Представник психіатричного закладу підтвердив обставини щодо поведінки та діагнозу захворювання та зазначив, що йому необхідно пройти курс лікування у стаціонарних умовах. [PERSON], в судовому засіданні заперечував проти госпіталізації, вважаючи її непотрібною, а себе - здоровим, пояснюючи свою поведінку, тим, що він є віруючою людиною. Представник психіатричного закладу підтвердив обставини щодо поведінки та діагнозу захворювання [PERSON], та зазначив, що йому необхідно пройти курс лікування у стаціонарних умовах. Однак згідно приписів ст. 14 Закону України «Про психіатричну допомогу», наявність в особи психічного захворювання чи психічного розладу не може слугувати підставою для госпіталізації в примусовому порядку. Єдиними підставами для госпіталізації особи є вчинення нею чи виявлення реальних намірів вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї чи оточуючих, або неспроможність самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує її життєдіяльність. В судовому засіданні не знайшли свого підтвердження такі твердження заявника, а навпаки спростовані дослідженими в судовому засіданні доказами. Зокрема, було встановлено, що [PERSON] є віруючою людиною, перебуває у церкві «Софія», працевлаштований за наймом, забезпечує себе харчами, самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує її життєдіяльність. Враховуючи викладене,

Outcome: dismissed