Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-26 00:00:00

20 серпня 2019 року [PERSON] , від імені якого діє [PERSON] , звернувся до суду із заявою про встановлення факту проживання однією сум`єю, а саме, просить встановити факт проживання однією сім`єю, в період з 28 грудня 2000 року по 14 лютого 2007 року, [PERSON] і спадкодавця - [PERSON] , яка померла [INFO] . Як на підставу своїх вимог заявник зазначив, що він є сином [PERSON] , а також онуком [PERSON] . Після смерті дружини, його дід, [PERSON] одружився вдруге, на [PERSON] , яка після шлюбу, укладеного 22.06.1987 року, взяла прізвище - Щирецька. Його, заявника батько, [PERSON] , помер [INFO] , а його, [PERSON] батько - [PERSON] помер [INFO] . Мачуха його, заявника, батька - [PERSON] померла [INFO] . Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина до складу якої входить нерухоме майно у вигляді земельних ділянок на які видано державні акти серії ЛВ №041286 та ЛВ №041263 і Після смерті батька [INFO] , він, заявник, був змушений переїхати жити в с.Мазів, Золочівського району Львівської області, щоб опікуватися своїми дідом і бабою, які через похилий вік і стан здоров`я потребували постійного стороннього догляду. [PERSON] після смерті діда, залишилась проживати у його, заявника, будинку, він доглядав її та утримував до смерті оскільки вважав своєю бабою. Тобто, в період з 28.12.2000 року по 14.02.2007 роки він проживав однією сім`єю зі [PERSON] , а після смерті організував її похорон. Через те, що у вказаний період, він, заявник, проживав у с.Мазів без реєстрації підтвердити наведені обставини у позасудовому порядку неможливо. Відповідно до ч.2, ст. 3 Сімейного кодексу України - сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Відповідно до ч.ч.3, 4 ст.3 цього ж Кодексу - права члена сім`ї має одинока особа. Сім`я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства. Місцем проживання фізичної особи згідно з ч.1, ст. 29, ЦК України є житловий будинок, квартира, інше приміщення, придатне для поживання в ньому (гуртожиток, готель, тощо), у відповідному населеному пункті, в якому фізична особа проживає постійно, переважно або тимчасово. Ст. ст. 2, 3 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» передбачено, що реєстрація місця проживання чи місця перебування особи або її відсутність не можуть бути умовою реалізації прав і свобод, передбачених Конституцією, законами чи міжнародними договорами України, або підставою для їх обмеження. Місцем проживання є адміністративно - територіальна одиниця, на території якої особа проживає строком понад шість місяців на рік. Таким чином, відсутність реєстрації місця проживання особи за місцем проживання спадкодавця не може бути доказом того, що він' не проживав зі спадкодавцем, оскільки сама по собі відсутність такої реєстрації згідно зі ст.2, Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» не є абсолютним підтвердженням обставин про те, що спадкоємець не проживав зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, якщо обставини, встановлені ч.3, ст. 1268 ЦК України, підтверджується іншими належними та допустимими доказами. На підставі наведеного просить заяву задовольнити. Заявник [PERSON] та його представник [PERSON] в судове засідання не з`явились та від представника [PERSON] до суду подана заява про розгляд справи у його відсутності, заяву підтримує, просить таку задовольнити. Представник заінтересованої особи - Словітської сільської ради Золочівського району Львівської області в судове засідання не з`явився, хоча належним чином був повідомлений про день, час та місце розгляду справи, причину неявки не повідомив. У зв`язку з неявкою в судове засідання учасників справи, на підставі ч.2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. З`ясувавши дійсні обставини справи, права та обов`язки сторін, дослідивши зібрані по справі докази та оцінивши їх в сукупності, суд приходить до висновку, що заява підлягає до задоволення з наступних підстав. Відповідно до ч.1, п.5 ч.2 ст.293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Суд розглядає в порядку окремого провадження справи про: встановлення фактів, що мають юридичне значення. Згідно п.6 ч.1 ст.315 ЦПК України суд розглядає справу про встановлення факту: належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Як роз`яснено у п.1 постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 31.03.1995 р. «Про судову практику про справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення» в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян. Судом встановлено, що заявник [PERSON] є сином [PERSON] , а також онуком [PERSON] . Після смерті дружини, його дід, [PERSON] одружився вдруге, на [PERSON] , яка після шлюбу, укладеного 22.06.1987 року, взяла прізвище - Щирецька. Заявника батько, [PERSON] , помер [INFO] , [PERSON] батько - [PERSON] помер [INFO] . Мачуха заявника батька - [PERSON] померла [INFO] . Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина до складу якої входить нерухоме майно у вигляді земельних ділянок на які видано державні акти серії ЛВ №041286 та ЛВ №041263. Після смерті батька [INFO] , заявник, був змушений переїхати жити в с.Мазів, Золочівського району Львівської області, щоб опікуватися своїми дідом і бабою, які через похилий вік і стан здоров`я потребували постійного стороннього догляду. [PERSON] після смерті діда, залишилась проживати у заявника будинку, він доглядав її та утримував до смерті оскільки вважав своєю бабою. Тобто, в період з 28.12.2000 року по 14.02.2007 роки заявник проживав однією сім`єю зі [PERSON] , а після смерті організував її похорон. Через те, що у вказаний період, заявник, проживав у с.Мазів без реєстрації підтвердити наведені обставини у позасудовому порядку неможливо. Згідно ст. 3 СК України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Сім`я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства. Пунктом 6 Рішення Конституційного Суду України від 03 червня 1999 року № 5-рп/99 встановлено, що до членів сім`ї належать особи, що постійно мешкають разом та ведуть спільне господарство. Ними можуть бути не тільки близькі родичі, але й інші особи, які не перебувають у безпосередніх родинних зв`язках. Обов`язковою умовою для визнання їх членами сім`ї є факт спільного проживання, ведення спільного господарства, наявність спільних витрат, купівлі майна для спільного користування, участі у витратах на утримання житла, його ремонт і т.п. Відповідно до ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Встановлення в судовому порядку факту проживання однією сім`єю заявника з померлою необхідно для вирішення питання щодо прийняття спадщини після її смерті. Відповідно до ч.7 ст.294 ЦПК України при ухваленні судом рішення у справі окремого провадження судові витрати не відшкодовуються, якщо інше не встановлено законом. Оцінюючи зібрані по справі докази в їх сукупності суд вважає заяву підставною та її слід задовольнити.

Outcome: approved