Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-18 00:00:00

21 березня 2017 року позивач [PERSON] звернулася до Орджонікідзевського районного суду міста Маріуполя з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини. В обґрунтування заявлених вимог позивач [PERSON] посилалася на те, що вони з відповідачем з 22 вересня 2006 року перебували у зареєстрованому шлюбі, який було розірвано рішенням Орджонікідзевського районного суду міста Маріуполя від 23 січня 2017 року. Від шлюбу мають неповнолітнього сина, [PERSON], [INFO], батьком якого є відповідач. На даний час дитина проживає разом з нею і знаходиться на повному її утриманні. Відповідач у добровільному порядку відмовляється надавати їй допомогу на утримання дитини, що ставить її у скрутне матеріальне становище. Проте, відповідач працює, має постійний заробіток, тому вважає, що він має можливість надавати їй матеріальну допомогу на утримання дитини. Просила стягнути з [PERSON] аліменти на утримання неповнолітньої дитини [PERSON], у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку щомісячно до досягнення сином повноліття. У судове засідання позивач [PERSON] не з'явилася, від якої до адреси суду надійшла заява з проханням справу розглянути за її відсутності, позовні вимоги підтримала у повному обсязі, просила задовольнити позов. Відповідач [PERSON] до суду також не зявився, надавши заяву про розгляд справи за його відсутності, в якій позовні вимоги про стягнення з нього аліментів на утримання неповнолітньої дитини визнав повністю, проти задоволення позову не заперечував. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Матеріалами справи встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 22 вересня 2006 року, який було розірвано рішенням Орджонікідзевського районного суду міста Маріуполя від 23 січня 2017 року № 265/6757/16-ц. Відповідно до свідоцтва про народження, виданого Орджонікідзевським Відділом РАЦС реєстраційної служби Маріупольського МУЮ Донецької області, [PERSON] народився 18 лютого 2007 року, актовий запис № 145, в графі «батьки» зазначені: батько [PERSON], та мати [PERSON]. Як вбачається з довідки з місця проживання, виданої директором ЖКП «Азовжитлокомплекс» [PERSON] від 15 лютого 2017 року, неповнолітній [PERSON], [INFO], проживає разом з матірю, [PERSON], за адресою: [ADDRESS]. Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Частина 1 ст.181 СК України передбачає, що способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. Судом встановлено, що між позивачем [PERSON] та відповідачем [PERSON] не досягнуто згоди щодо виконання останнім обов'язку з утримання дитини. Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Частина ч.1 ст.182 СК України передбачає, що при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина та інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж зазначений у ч. 2 ст.182 СК України, тобто 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Враховуючи, що відповідач [PERSON] добровільно позивачу [PERSON] грошової допомоги на утримання дитини не надає, працює та має постійній дохід, інших утриманців не має, про інші обставини, що мають істотне значення для визначення розміру аліментів суд не повідомив, а також приймаючи до уваги, що відповідач визнав позовні вимоги, суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Відповідно до ч. 3 ст.88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від плати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Таким чином, з відповідача [PERSON] також підлягають стягненню в дохід держави витрати з оплати судового збору в сумі 640 гривень. На підставі викладеного,

Outcome: approved