Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-12 00:00:00

21.12.2017 року [PERSON] звернувся до суду з позовом, в якому просить розірвати шлюб укладений між ним та відповідачем 31.01.2009 року. Посилається на те, що протягом сумісного життя у них виникали непорозуміння, різні погляди на сімейні проблеми та життя, що призвело до втрати почуттів любові та поваги, спільно господарства не ведуть, разом не проживають. Спроби примиритися не дали позитивних результатів, фактичні шлюбні відносини остаточно припинені з травня 2014 року, відновлення шлюбу вважає неможливим, шлюб існує формально, на примирення незгодний. Від сумісного проживання мають сина [PERSON] [INFO], який проживає та залишиться проживати з відповідачкою. Відповідно до п. 1 ч. 4 ст. 274 ЦПК України, в порядку спрощеного позовного провадження не можуть бути розглянуті справи у спорах що виникають з сімейних відносин, крім спорів про стягнення аліментів та поділ майна подружжя. Таким чином, справа має бути розглянута в порядку загального позовного провадження, з обовязковим проведенням підготовчого провадження відповідно до ст.ст. 189, 196 ЦПК України, тому суд проводить підготовче засідання. Згідно з ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. В підготовче засідання позивач не зявився, надав заяву про проведення підготовчого провадження у його відсутність, позовні вимоги підтримав, на примирення не згодний, погодився, що після розірвання шлюбу син залишиться проживати з відповідачкою. Відповідач не зявилася, надала заяву про проведення підготовчого провадження у її відсутність, позовні вимоги визнала, фактичні шлюбні відносини припинені з травня 2014, на примирення не згодна, після розірвання шлюбу донька залишиться проживати з нею. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Як зазначено в оригіналі Свідоцтва про шлюб, 31 січня 2009 року [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], зареєстрували шлюб у Київському відділі реєстрації актів цивільного стану Харківського міського управління юстиції, актовий запис №26. Подружжя має малолітнього сина [PERSON], [INFO]. Сторони погодили, що спільний син після розірвання шлюбу залишиться проживати з відповідачкою. Згідно зі ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя (ст. 110 СК України). Згідно з ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду у відповідності до ст. 109 цього Кодексу. Відповідно до ч.ч. 1,2 ст. 112 СК України суд зясовує фактичні взаємовідносини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність неповнолітньої дитини, інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше сумісне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їх дітей, які мають істотне значення. Сімейні відносини між сторонами припинені з травня 2014 року, примирення неможливе, сумісного господарства сторони не ведуть, спільно не проживають. Оцінивши належність, достовірність, кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний звязок доказів в їх сукупності, враховуючи визнання відповідачем позову, суд вважає, що підстави, на які посилається позивач, наполягаючи на розірванні шлюбу, є обґрунтованими, збереження сім'ї не можливо, шлюб фактично розпався та існує формально, позов підлягає задоволенню. Враховуючи, що сторони не змінювали прізвище під час державної реєстрації шлюбу, то підстави для вибору та зазначення дошлюбного прізвища відсутні. Суд постановляє рішення в межах заявлених вимог і на підставі наданих сторонами доказів.

Outcome: approved