Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-14 00:00:00

20 листопада 2015 року позивач звернулася до суду із позовом до [PERSON] та [PERSON] про визнання договору частково недійсним. Свої позовні вимоги представник позивача обґрунтував тим, що відповідно до рішення Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 26.09.2013 року за позовом [PERSON] до [PERSON] про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем, визнання свідоцтва про право на спадщину за законом частково недійсним, визнання права власності на ? частину спадкового майна, позивач набула право власності на нерухоме майно. В жовтні 2015 року з метою проведення державної реєстрації права власності вона отримала від відповідача [PERSON] технічні документи. З цих документів їй стало відомо, що нерухоме майно, а саме житловий будинок, що знаходиться за адресою: м. Дніпропетровськ, вул. Адлерська, 34, відповідач [PERSON] продала відповідачу [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу домоволодіння від 12.06.2007 року, який того ж дня було посвідчено і зареєстровано в реєстрі за № 6036 приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу [PERSON], а 10.08.2007 року КП «ДМБТІ» ДОР зареєстровано в електронному Реєстрі прав власності на нерухоме майно. Цим договором позивач фактично позбавлена права власності на належне їй нерухоме майно та не може ним ані володіти, а ні розпоряджатися. Підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною вимог, які встановлені ч.1-3,5,6 ст. 203 ЦК України. Позивач просила суд ухвалити рішення, яким визнати частково недійсним договір купівлі-продажу домоволодіння №34 по вул. Адлерській в м. Дніпропетровську, укладений 12.06.2007 року між [PERSON] та [PERSON], а саме в частині відчуження ? частини домоволодіння № 34 по вул. Адлерській в м. Дніпропетровську, яке складається із: житловий шлакобетонний будинок А-1 житловою площею 79,0 кв.м., сарай Б руберойд, сарай В руберойд, сараї Е, Г цегляні, стіни сараю Д цегляні, вбиральня Ж цегляна, огородження № 1-3,5, мощення 1, водо колонка № 4, колодязь К розташований на земельній ділянці розміром 600 кв.м. Позивач в судове засідання не зявилася, надала суду заяву про розгляд справи у його відсутності, в якій підтримала позов у повному обсязі та просила його задовольнити. Представник відповідача [PERSON] в судове засідання не зявився, повідомлений належним чином, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, в якій не заперечував проти задоволення позовних вимог в повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився повідомлений належним чином, у звязку з чим суд вважає за можливе застосувати положення ст.169 ЦПК України та розглянути за його відсутністю. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч.1,6 ст. 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Відповідно до ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійснені. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом. Примусове відчуження обєктів права власності може бути застосоване лише як виняток з мотивів суспільної необхідності на підставі і в порядку, встановлених законом, та за умови попереднього та повного відшкодування їх вартості, крім випадків, встановлених ч.2 ст. 353 ЦК України. В судовому засіданні було встановлено, що рішенням Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 26.09.2013 року було задоволено позов [PERSON] до [PERSON] про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем, визнання права власності на ? частину спадкового майна. Визнано частково недійсним в ? частині свідоцтво про право на спадщину на імя [PERSON] після смерті [PERSON], виданого державним нотаріусом Восьмої дніпропетровської державної нотаріальної контори 05.03.1992 року, на спадкове майно, яке складається з житлового шлакобетонного будинку А-1 житловою площею 79,0 кв.м, сарай Б руберойд, сарай В руберойд, сараї Е,Г цегляні, стіни сараю Д цегляні, вбиральня Ж цегляна, огородження № 1-3, 5, мощення 1, водо колонка № 4, колодязь К розташований на земельній ділянці розміром 600 кв.м., що знаходиться у місті Дніпропетровську по вул. Адлерська, 34. Визнано за [PERSON] право власності на ? частку зазначеного майна. Рішення набрало законної сили (а.с.4-5). Відповідно до ч.3 ст.61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішення у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Відповідно до договору купівлі-продажу від 12.06.2007 року відповідач [PERSON] продала (відчужила) відповідачу [PERSON] домоволодіння № 34 по вул. Адлерській в м. Дніпропетровську. Як вбачається з тексту даного договору за значене домоволодіння належить продавцю на підставі свідоцтва про право на спадщину, виданого 05.03.1992 року Восьмою дніпропетровською державною нотаріальною конторою (а.с. 6). Оскільки судовим рішенням визнано частково недійсним правовстановлюючий документ, який був підставою для укладання спірного договору купівлі-продажу, підлягає визнанню недійсним в цій же частині і договір купівлі продажу домоволодіння від 12.06.2007 року.

Outcome: approved