Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-29 00:00:00

20 жовтня 2020 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обгрунтування позову посилається на те, що перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачкою з 20 лютого 1994 року. Від шлюбу мають двох повнолітніх дітей, які проживають окремо. Сімейне життя\~з [PERSON] \~не склалось\~через відсутність\~взаєморозуміння,\~різні погляди\~на шлюб\~та сім`ю,\~часті суперечки.\~Три роки\~тому відповідачка,\~звільнившись з\~роботи,\~поїхала за\~кордон,\~повертатись додому\~не бажає.\~Оскільки разом не проживають, спільного господарства не ведуть, подружніх стосунків не підтримують, шлюб носить формальний характер, тому просить суд його розірвати. В судове засідання позивач [PERSON] та його представник [PERSON] не з`явились. [PERSON] подав до суду заяву про розгляд справи у його та представника відсутність, позов підтримав, просив його задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилась, подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутність, позов визнала. У зв`язку з неявкою учасників справи, у відповідності до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. З`ясувавши думки учасників справи, викладенні у письмових заявах, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку позов задовольнити з наступних підстав. Відповідно до ч. 1\~ст. 24 Сімейного кодексу України\~шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно ч.ч. 3, 4 ст. 56 Сімейного кодексу України, кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до збереження шлюбних відносин є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість.\~\~ Відповідно ч. 2 ст. 112 Сімейного Кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Як встановлено в суді, [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , уклали шлюб 20 лютого 1994 року, про що зроблено відповідний актовий запис за №1. Прізвище після укладення шлюбу: чоловіка - [PERSON] , дружини - [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серії [NUMBER] , виданим 20 лютого 1994 року Михнівською сільською радою Ізяславського району Хмельницької області. Судом встановлено, що сторони три роки разом не проживають, сімейні відносини не підтримують, спільного господарства не ведуть, мають повнолітніх дітей. Також встановлено, що взаємини між ними зіпсувалися, внаслідок чого вони втратили взаєморозуміння, а згодом почуття любові та поваги один до одного. Факт не проживання позивача і відповідача однією сім`єю, відсутність спільного побуту на протязі тривалого часу суд розцінює як підтвердження розладів шлюбних відносин, формального існування шлюбу між ними. Враховуючи, що сторони припинили шлюбні відносини, позивач наполягає на розірванні шлюбу, відповідач позов визнала та не заперечила проти розірвання шлюбу, суд дійшов висновку, що підстав для збереження сім`ї не вбачається і шлюб необхідно розірвати, оскільки збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін, що має істотне значення. Згідно ч. 2 ст. 114 Сімейного кодексу України\~у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Отже, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду, яке набрало законної сили. Відповідно ч. 1 ст. 141, ч. 1 ст. 142 ЦПК України\~у зв`язку з визнанням позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд вважає за необхідне 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову повернути позивачу з державного бюджету, а 50 відсотків стягнути з відповідача на користь позивача. На підставі ст.ст. 24, 56, 112, 114 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved