Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-04 00:00:00

21.08.2020 р. [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на дитину. Свої вимоги обґрунтовує тим, що син, матір`ю якого є відповідач, проживає разом з ним та знаходиться на його утриманні. Позивач з відповідачем вирішити питання щодо сплати аліментів в досудовому порядку не змогли, відповідач матеріальну допомогу в добровільному порядку не надає, що і стало підставою звернення до суду з даним позовом. Ухвалою від 25 серпня 2020 року відкрито провадження у справі та призначено судове засідання на 22 вересня 2020 року о 14 годині 00 хвилин. Ухвалою Щорського районного суду Чернігівської області від 22 вересня 2020 року, постановленою без виходу до нарадчої кімнати, замінено прізвище відповідача з [PERSON] на [PERSON] , оголошено перерву до 14 години 00 хвилин 15.10.2020 р. 09.10.2020\~р.\~надійшло клопотання\~позивача про\~долучення до\~матеріалів справи\~довідки про\~доходи [PERSON] 15.10.2020 р. надійшло клопотання відповідача про долучення до матеріалів справи довідки про доходи [PERSON] та товарних чеків на п`яти аркушах. 15.10.2020 р. справу знято з розгляду у зв`язку з перебуванням судді в нарадчій кімнаті у справі № 749/690/20 в якості слідчого судді. Здійснено виклик учасників процесу на 22.10.2020 р. об 11:00. 22.10.2020 р. надійшло клопотання відповідача про відкладення розгляду справи у зв`язку з початком пологів. Ухвалою Щорського районного суду Чернігівської області від 22 жовтня 2020 року, постановленою без виходу до нарадчої кімнати, відкладено розгляд справи на 05.11.2020 р. У судовому засіданні позивач та його представник просили позов задовольнити з підстав, викладених у ньому. У судовому засіданні відповідач проти задоволення позову заперечувала, зазначаючи, що є тимчасово непрацездатною через вагітність. При цьому, відповідач зазначила, що купує для сина необхідні речі на суми, що є більшими від 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Натомість, віддавати кошти готівкою позивачеві відповідач не хоче, оскільки ставить під сумнів добросовісність позивача щодо витрачання їх виключно на потреби дитини. Суд, заслухавши учасників справи, дослідивши письмові докази у справі, приходить до наступного. Позивач та відповідач є батьками [PERSON] [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] (а. с. 6). Розпорядженням Сновської районної державної адміністрації Чернігівської області № 103 від 16 липня 2019 року залишено малолітню дитину [PERSON] , [INFO] , для проживання разом із батьком [PERSON] за адресою: [ADDRESS] , оскільки це відповідає інтересам дитини (а. с. 9). Розпорядженням Сновської районної державної адміністрації Чернігівської області № 111 від 20 липня 2020 року надано дозвіл [PERSON] , жительці [ADDRESS] , особисто спілкуватися з сином щотижня у п`ятницю з 15 години до 20 години та в суботу з 10 години ранку до 20 години (а. с. 10). Згідно довідки про доходи [PERSON] загальна сума доходів останнього за період з вересня 2019 р. по серпень 2020 р. складає 57984, 76 грн, з якої було сплачено 10699, 81 грн податків (а. с. 38). Згідно довідки про доходи [PERSON] загальна сума доходів останньої за період з січня по грудень 2020 р. складає 50372, 20 грн, з них 30849,80 грн - заробітна плата, 19522, 40 грн інші нарахування в т.ч. у натуральній формі (декретні виплати), з якої було сплачено 5363, 78 грн податків (а. с. 45). Як вбачається із наданих відповідачем товарних чеків, відповідачем купувалися продукти, дитячий одяг, іграшки, тощо у період серпень довтень 2020 року, що не заперечується позивачем (а. с. 46-50). Надаючи правову оцінку обставинам справи, суд зазначає про таке. Відповідно до статті 51 Конституції України батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття. Згідно ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст. 181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. З огляду на вказану норму, законодавцем визначено два способи сплати аліментів тим з батьків, який проживає окремо від дитини: за домовленістю між батьками та за рішенням суду. На час розгляду справи домовленості між батьками з приводу участі відповідача в утриманні дитини не досягнуто, а отже аліменти підлягають стягненню в судовому порядку за імперативними вимогами чинного законодавства та безвідносно до доходів відповідача у випадку встановлення мінімального розміру. При цьому, надання відповідачем дитині матеріальної допомоги у добровільному порядку є правом матері та не звільняє її від обов`язку утримувати дитину, яка проживає з батьком, у випадку недосягнення відповідної домовленості, що повністю узгоджується із висновками Верховного Суду, викладеними у постанові від 27 травня 2020 року у справі № 712/4702/19. Водночас,\~зі змісту\~ч.\~1\~ст.\~182\~СК України\~вбачається,\~що вирішуючи\~питання щодо\~розміру аліментів,\~суд повинен\~ураховувати:\~стан здоров`я\~та матеріальне\~становище дитини; стан\~здоров`я\~та матеріальне\~становище платника\~аліментів; наявність\~у платника\~аліментів інших\~дітей,\~непрацездатних чоловіка,\~дружини,\~батьків,\~дочки,\~сина; наявність\~на праві\~власності,\~володіння та/або\~користування у\~платника аліментів\~майна та\~майнових прав,\~у тому\~числі рухомого\~та нерухомого\~майна,\~грошових коштів,\~виключних прав\~на результати\~інтелектуальної діяльності,\~корпоративних прав; доведені\~стягувачем аліментів\~витрати платника\~аліментів,\~у тому\~числі на\~придбання нерухомого\~або рухомого\~майна,\~сума яких\~перевищує десятикратний\~розмір прожиткового\~мінімуму для\~працездатної особи,\~якщо платником\~аліментів не\~доведено джерело\~походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ч. 2 ст.\~182\~СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до п. 1, 2 ст. 3 Конвенції про права дитини, яка набула чинності для України 27 вересня 1991 року, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Держави-учасниці зобов`язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів. Згідно зі ст. 18 цієї Конвенції держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Європейський суд з прав людини зауважує, що між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків (HUNT v. UKRAINE, № 31111/04, § 54, ЄСПЛ, від 07 грудня 2006 року). Суд звертає увагу, що Сімейний кодекс України встановлює підстави для звільнення від сплати аліментів, які, однак, не мають місця у даному спорі. Той факт, що відповідач не має доходів для сплати аліментів, не звільняє її від обов`язку забезпечувати належне утримання свого неповнолітнього сина та сплачувати аліменти. Аналогічні висновки викладено у постановах Верховного Суду від 07.11.2017 р. у справі № 355/511/17, від 15 травня 2018 р. у справі № 234/6207/17. У той же час,

Outcome: partial