Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-02 00:00:00

1.Стислий виклад вимог і заперечень (аргументів) учасників справи Позивач [PERSON] просить суд у порядку розподілу спільного майна подружжя визнати за нею право особистої приватної власності на Ѕ частку квартири [ADDRESS] , та не заперечує проти визнання особистою власністю [PERSON] шкіряного дивану та крісла іноземного виробництва, які подаровані [PERSON] та [PERSON] . Відповідач [PERSON] погоджуючись із розподілом квартири, як спільного майна у рівних частках також у зустрічному позові просить визнати особистим майном шкіряний диван та крісло іноземного виробництва, вартістю 30 000 грн., які подаровані [PERSON] та [PERSON] . 2. Процесуальні дії у справі Позовна заява [PERSON] про розподіл спільного майна у вигляді квартири [ADDRESS] а також автомобілю марки TOYOTA модель RAV4, 1996 року випуску, р/н [NUMBER] надійшла до Київського районного суду м. Одеси 12.08.2019 року ( т.1 а/с 1 ). Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 12.08.2019 року головуючим визначено Луняченко В.О. (т.1 а/с 13) Ухвалою суду від 22.08.2019 року відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження ( т.1 а/с 16 ). Ухвалою суду від 22.08.2019 року відмовлено у задоволенні заяви [PERSON] про забезпечення позову шляхом накладення арешту на транспортний засіб, власником якого є позивач ( т.1 а/с 28). 10.09.2019 року до суду надійшла зустрічна позовна заява [PERSON] про розподіл спільного майна з відступленням від засад рівності на його користь ( т.1 а/с 40 ) яка оплачена судовим збором у розмірі 2 923,64 грн.( т.1 а/с 38 ). Ухвалою суду від 11.09.2019 року відмолено у задоволені заяви [PERSON] про забезпечення позову у вигляді накладення арешту на транспортний засіб власником якого є позивач а користувачем відповідач ( т.1 а/с 93). 30.10.2019 року [PERSON] збільшила позовні вимоги в частині розподілу спільного майна у вигляді побутової техніки та машино-місця [ADDRESS] . ( т.1 а/с 152 ). Відзив на зустрічну позовну заяву надійшов 05.03.2020 року ( т.1 а/с 211). 15.06.2020 року від [PERSON] подана заява про збільшення позовних вимог шляхом доповнення спільної побутової техніки яка підлягає розподілу ( т.2 а/с 8). Ухвалою суду від 17.06.2020 року відмовлено [PERSON] у призначенні судової товарознавчої експертизи вартості транспортного засобу ( т.2 а/с 70), та прийнято звіт визначення ринкової вартості транспортного засобу ( т.2 а/с 75). 09.10.2020 та 13.10.2020 року від [PERSON] надійшли дві заяви про збільшення позовних вимог про розподілу спільного майна в рівних частках та додаткових вимогах про розподіл побутової техніки та меблі ( т.2 а/с 102,137 ). 29.10.2020 року від [PERSON] надійшла заява про зміну предмету позову. Згідно якого від просить у рівних частках розділити спільне майно - квартиру [ADDRESS] , а також визнати особистою приватною власністю шкіряний диван та крісло іноземного виробництва, вартістю 30 000 грн., які подаровані [PERSON] та [PERSON] , та в інтересах дитини [PERSON] , який бажає проживати разом із батьком, розподілити меблі. 03.11.2020 року від [PERSON] надійшла заява про зміну предмету позовних вимог, гідно якої вона просить розділити квартиру [ADDRESS] , відмовляючись від інших вимог. У підготовчому засіданні 03.11.2020 року [PERSON] не заперечувала проти задоволення вимог зустрічного позову [PERSON] про розподіл квартири у рівних частках та виділу йому у особисту власність шкіряний диван та крісло іноземного виробництва, вартістю 30 000 грн. [PERSON] , в свою чергу не заперечував проти задоволення вимог [PERSON] про розподіл квартирі у рівних частках, та наполягав лише на вимогах про визнання за ним права особистої власності на шкіряний диван та крісло іноземного виробництва, вартістю 30 000 грн., відмовляючись від інших вимог. 3. Фактичні обставини, встановлені судом та оцінка доказів Як встановлено у судовому засіданні [PERSON] та [PERSON] з 06.12.2003 року знаходились у зареєстрованому шлюбі, який було розірвано рішенням суду 14.05.2019 року. У шлюбі [INFO] народився син [PERSON] . Який, згідно його письмової заяви, посвідченої нотаріально, по досягнення 14 років бажає проживати із батьком. В період шлюбу, на підставі договору купівлі-продажу 28.12.2012 року на ім`я [PERSON] була придбана квартира [ADDRESS] , яка складається з трьох кімнат, загальною площею 72,2 кв.м та житловою площею 39,6 кв.м. Також у період шлюбу [PERSON] [PERSON] та [PERSON] були подаровані шкіряний диван та крісло іноземного виробництва, вартістю 30 000 грн.. які знаходяться у квартирі [ADDRESS] . Зазначені обставини визнаються сторонами та не підлягають додатковому доказуванню у відповідності до вимог ст.. 82 ЦПК. 4. Норми права , якими врегульовані спірні правовідносини Цивільний процесуальний кодекс України ( далі ЦПК) визначає юрисдикцію та повноваження загальних судів щодо цивільних спорів та інших визначених цим Кодексом справ, встановлює порядок здійснення цивільного судочинства. Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави ( ч.1 ст. 2 ЦПК ). Суд при розгляді справи керується принципом верховенства права, розглядаючи справи відповідно до Конституції України, законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, та застосовуючи при розгляді справ, зокрема, Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права ( ч.1,2 та 4 ст. 10 ЦПК ). У відповідності до вимог п.4 ст. 264 ЦПК при виборі і застосуванні норм права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладених у постановах Верховного Суду. Правовідносини пов`язані із розподілом спільного майна подружжя врегульовані Сімейним кодексом України ( далі СК). У статті 60 СК закріплено, що майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя. У частині першій статті 68 СК передбачено, що розірвання шлюбу не припиняє права спільної сумісної власності на майно, набуте за час шлюбу. Відповідно до статей 69, 70 СК дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу. У разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. 5. Обґрунтування мотивів рішення суду с оцінкою аргументів сторін У відповідності до вимог ст. 206 ЦПК позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. За змістом ч.3,4 ст. 200 ЦПК за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу. У даному випадку визнання сторонами первинного та зустрічного позову вимог про розподіл спільного майна подружжя - квартири [ADDRESS] відповідає вимогам Сімейного кодексу України, та не порушує прав інших осіб. Також суд приймає визнання з боку [PERSON] позовних вимог [PERSON] про визнання особистою приватною власністю шкіряного дивану та крісла іноземного виробництва, вартістю 30 000 грн., які подаровані [PERSON] та [PERSON] , враховуючи що данні обставини визнаються відповідачем та дане рішення не порушує права інших осіб. На підставі викладеного та

Outcome: approved