Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-18 00:00:00

20.05.2016 року [PERSON], який діє в інтересах [PERSON], звернувся до суду з заявою про ухвалення додаткового рішення, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що ухвалу Новозаводського районного суду м. Чернігова від 08.07.2015 року було скасовано ухвалою Апеляційного суду Чернігівської області від 08.09.2015 року, ухвалою Вищого спеціалізованого суду України від 19.10.2015 року було відмовлено у відкритті касаційного провадження, а Постановою Верховного Суду України від 13.04.2016 року ухвалу Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 19.10.2015 року та ухвалу Апеляційного суду Чернігівської області від 08.09.2015 року скасовані та залишено в силі ухвалу Новозаводського районного суду м. Чернігова від 08.07.2015 року. Вказує, що за подання заяви до Новозаводського районного суду м. Чернігова про скасування рішення третейського суду [PERSON] сплатила судовий збір в розмірі 609 грн. 00 коп., за подання касаційної скарги на Ухвалу Апеляційного суду Чернігівської області від 08.09.2015 року [PERSON] сплатила судовий збір у розмірі 243 грн. 60 коп. та 11 грн. 35 коп. на відправку поштового листа, за подання заяви до Верховного суду України остання сплатила судовий збір в розмірі 791 грн. 70 коп. та 13 грн. 75 коп. на відправку поштового листа. Вважає, що відповідно до законодавства, вказані вище судові витрати мають бути стягнути на її користь. [PERSON] та її представник в судове засідання не з»явилися, про день та час слухання справи повідомлялися належним чином (а.с. 194). До суду надійшла заява про розгляд справи у їх відсутність. (а.с. 196) Представник ПАТ «Альфа Банк» в судове засідання не з»явився, про день та час слухання справи повідомлявся належним чином (а.с. 193). Клопотання про відкладення слухання справи до суду не надходило. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що заява про ухвалення додаткового рішення підлягає задоволенню частково з наступних підстав. Встановлено, що ухвала Новозаводського районного суду м. Чернігова від 08.07.2015 року (а.с.59-61) скасована ухвалою Апеляційного суду Чернігівської області від 08.09.2015 року (а.с.120-121), ухвалою Вищого спеціалізованого суду України від 19.10.2015 року відмовлено у відкритті касаційного провадження (а.с. 144). Постановою Верховного Суду України від 13.04.2016 року ухвалу Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 19.10.2015 року та ухвалу Апеляційного суду Чернігівської області від 08.09.2015 року скасовано та залишено в силі ухвалу Новозаводського районного суду м. Чернігова від 08.07.2015 року (а.с. 172-175). Відповідно до вимог п. 4 ч. 1 ст. 220 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою осіб, які беруть участь у справі, чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Відповідно до п. 37 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних справ № 10 від 17.10.2014 року «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах», якщо суд апеляційної або касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, суд відповідно змінює розподіл судових витрат згідно з правами, передбаченими ст. 88 ЦПК України. У разі якщо з певних причин у цих випадках суд вищої інстанції не змінив рішення суду в частині розподілу судових витрат, це питання вирішується цим судом на підставі статті 220 ЦПК або судом першої інстанції, який розглянув справу, за заявою заінтересованої особи. Так, в матеріалах справи наявна квитанція на підтвердження витрат на оплату судового збору до Верховного Суду України в сумі 791 грн. 70 коп. (а.с. 138). Також, згідно роз»яснень, викладених у п.41 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних справ № 10 від 17.10.2014 року « Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах», якщо суд не прийняв рішення щодо розподілу судових витрат або, наприклад, про повернення судового збору з Державного бюджету України, то за заявою сторони або прокурора, який брав участь у судовому процесі, а також із власної ініціативи суд на підставі статті 220 ЦПК має право ухвалити додаткове рішення у справі, яким вирішити відповідне питання. Проте, якщо під час розгляду справи докази на підтвердження понесених судових витрат суду не надавалися, то додаткове рішення щодо розподілу цих судових витрат ухвалюватися не може і в задоволенні такої заяви має бути відмовлено. Згідно п. 20 Пленуму Верховного суду України «Про судове рішення у цивільній справі» №14 від 18.12.2009 року додаткове рішення може бути ухвалено лише у випадках і за умов, передбачених ст. 220 ЦПК України; воно не може змінити суті основного рішення або містити в собі висновки про права та обов»язки осіб, які не брали участі у справі, чи вирішувати вимоги, не досліджені в судовому засіданні. При порушенні питання про ухвалення додаткового рішення з інших підстав, суд ухвалою відмовляє в задоволенні заяви. Як вбачається з матеріалів справи, ухвалою Новозаводського районного суду м. Чернігова від 08.07.2015 року вже стягнуто з ПАТ «Альфа банк» на користь [PERSON] судові витрати по сплаті судового збору в сумі 609 грн. 00 коп. (а.с. 61). Також, в матеріалах справи відсутня квитанція на підтвердження витрат на оплату [PERSON] судового збору в розмірі 243 грн. 60 коп. до Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ. Крім того, не підлягають задоволенню вимоги про стягнення витрат на оплату відправки поштових листів (а.с. 184-186), оскільки вказані витрати не входять до складу витрат, передбачених ст. 79 ЦПК України. За таких обставин, на підставі ст. 88 ЦПК України, суд приходить до висновку, що заява підлягає задоволенню частково, необхідно стягнути з ПАТ «Альфа банк» на користь [PERSON] лише судовий збір в розмірі 791 грн. 70 коп. (а.с. 185).

Outcome: partial