Jurisdiction: civil
Date: 2020-08-03 00:00:00

1. Описова частина Стислий виклад позицій учасників справи [PERSON] (далі - позивачка) звернулася до суду з позовом до [PERSON] (далі- відповідач) про розірвання шлюбу, укладеного ними 07 січня 1991 року. Свої позовні вимоги мотивує тим, що з кінця 2017 року між нею та відповідачем почали виникати складні сімейні ситуації, які часто закінчуються конфліктами. На даний час вони проживають окремо, їхні сімейні відносини вже не будуються на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові, поваги та взаємодопомоги, тому, на думку позивачки, подальше збереження шлюбу суперечить її інтересам. Позивачка та відповідач заяв по суті справи до суду не подали, хоча ухвалою суду від 03 червня 2020 року їм роз`яснювалося таке право. До початку судового розгляду позивачка подала заяву про здійснення судового розгляду справи без її участі, в якій зазначила, що позов підтримує повністю. Відповідач подав до суду заяву про розгляд справи без його участі, у якій вказав, що позовні вимоги визнає повністю. Заяви та клопотання учасників справи Учасники справи інших заяв та клопотань до суду не подавали. Процесуальні дії у справі У зв`язку з неявкою учасників справи у судове засідання судом ухвалено перейти до розгляду справи у порядку письмового провадження, тому на підставі частини другої статті 247 Цивільного процесуального кодексу України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного пристрою не здійснювалося. 2. Мотивувальна частина Фактичні обставини, встановлені судом, зміст спірних правовідносин та оцінка аргументів і доказів учасників справи Як встановлено, позивачка та відповідач перебувають у шлюбі, зареєстрованому 07 січня 1991 року Новгород-Сіверським РАЦС Чернігівської області, актовий запис №02 (а.с. 5). На час розгляду справи позивачка не перебуває в стані вагітності, на утриманні позивачки та відповідача немає неповнолітніх дітей, зокрема й віком до одного року. Позивачка та відповідач на даний час спільним побутом не пов`язані, їхні шлюбні стосунки фактично припинилися, примирення між ними неможливе. Частиною третьою статті 56 Сімейного кодексу України (далі - СК України) передбачено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Відповідно до частини третьої статті 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Згідно з частиною другою статті 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Зважаючи на встановлені обставини життя позивачки та відповідача, враховуючи те, що шлюбні стосунки між ними фактично припинились і перебування їх у шлюбі носить формальний характер, примирення між подружжям не можливе, суд приходить до висновку про наявність законних підстав для визнання позову відповідачем та у зв`язку з цим для задоволення позову повністю. За таких обставин шлюб позивачки та відповідача необхідно розірвати. Після розірвання шлюбу позивачці слід залишити прізвище - « [PERSON] ». Оскільки позов підлягає задоволенню повністю у зв`язку з визнання його відповідачем, відповідно до статей 141, 142 Цивільного процесуального кодексу України позивачці з Державного бюджету України необхідно повернути п`ятдесят відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову згідно квитанції №0.0.1709225174.1 від 18 травня 2020 року, що становить 420 грн. 40 коп. (840 грн. 80 коп. х 50%), а також стягнути з відповідача на користь позивачки в рахунок відшкодування решти судових витрат на сплату судового збору 420 грн. 40 коп. (840 грн. 80 коп. х 50%). На підставі викладеного,

Outcome: approved