Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-05 00:00:00

20 вересня 2019 року [PERSON] , яка проживає в [ADDRESS] , звернулася із позовом до суду та просить стягнути з відповідача ТОВ «Овруцький молочноконсервний комбінат», який знаходиться\~ по вул. Героїв Майдану, 82, офіс 24 в м. Гадяч, Полтавської області (фактична адреса - вул. Б.Хмельницького, 92, м. Овруч, Житомирська область) на її користь середньомісячний заробіток за весь час затримки розрахунку у сумі 107505,89 грн.. Мотивуючи свої вимоги тим, що 01.04.2014 року була прийнята на роботу на підприємство ТОВ «Овруцький молочноконсервний комбінат», а 31.08.2017 на підставі наказу звільнена. На момент звільнення відповідач не провів з нею розрахунок в повному обсязі, у зв`язку з чим, заочним рішеннями Овруцького районного суду від 02.11.2017 по справі № 286/3203/17 з товариства з обмеженою відповідальністю «Овруцький молочноконсервний комбінат» на її користь було стягнуто заборгованість по заробітній платі в розмірі 22653,54 грн.. Відповідач до даного часу з нею не розрахувався.\~ Нехтуючи своїми обов`язками, відповідач порушив\~ її законні права, на момент звільнення відповідачем не було проведено всі належні позивачу виплати згідно вимог чинного законодавства. Відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. Клопотання про розгляд справи за участю сторін від учасників справи не надходило. Відповідач відзив на позовну заяву не надав, ухвалу про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження отримав 10.12.2019 року, про що свідчить рекомендоване повідомлення, яке міститься в матеріалах справи. Суд, перевіривши матеріали справи вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч.1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Статтею 76 ЦПК України передбачено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. \~ Позивач працювала у відповідача і була звільнена 31.08.2017 за угодою сторін на підставі ст. 38 КЗпП України, вказані обставини підтверджуються копією витягу з трудової книжки позивача серії [NUMBER] (а.с.3-5).\~\~ На час звільнення позивачу не було виплачено 22653,54 грн. заборгованості по заробітній платі, яку було стягнуто з відповідача заочним рішенням Овруцького районного суду від 02.11.2017 по справі № 286/3203/17, яке набрало законної сили 18.12.2017 року (а.с.6). Згідно зі ст. 47 КЗпП України власник або уповноважений ним орган зобов`язаний в день звільнення видати працівникові належно оформлену трудову книжку і провести з ним розрахунок у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу. Згідно зі ст.117 КЗпП України в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в ст.116 КЗпП, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. При наявності спору про розміри належних звільненому працівникові сум власник або уповноважений ним орган повинен сплатити зазначене в цій статті відшкодування в тому разі, коли спір вирішено на користь працівника. Якщо спір вирішено на користь працівника частково, то розмір відшкодування за час затримки визначає орган, який виносить рішення по суті спору. Таким чином, аналіз наведених норм матеріального права дає підстави для висновку, що передбачений частиною 1 статті 117 КЗпП України обов`язок роботодавця щодо виплати середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні настає за умови невиплати з його вини належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 КЗпП України, при цьому визначальними є такі юридично значимі обставини, як невиплата належних працівникові сум при звільненні та факт проведення з ним остаточного розрахунку. Згідно постанови ВС України №6-144ц13 від 29.01.2014 року, непроведення з вини власника або уповноваженого ним органу розрахунку з працівником у зазначені строки є підставою для відповідальності, передбаченої статтею 117 Кодексу, тобто виплати працівникові його середнього заробітку за весь час затримки по день фактичного розрахунку. Після ухвалення судового рішення про стягнення заборгованості із заробітної плати роботодавець не звільняється від відповідальності, передбаченої статтею 117 КЗпП України, а саме виплати середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні, тобто за весь період невиплати власником або уповноваженим ним органом належних працівникові при звільненні сум. Позивач в обгрунтування позовних вимог зазначила, що відповідачем на даний час не проведено з нею розрахунку. Відповідачем не доведено, що позивачеві не виплачено належні від підприємства суми не з їх вини.\~ Не виплачуючи заборговані позивачеві суми, відповідач порушив її право на своєчасне одержання винагороди за працю, гарантоване Конституцією України (ст.43), Законом України «Про оплату праці» та обмеживши право на використання її власності для задоволення життєвих потреб грошових коштів.\~\~\~ В рішеннях Європейського Суду з прав людини по численних заявах до суду громадян України\~\~\~\~\~\~\~\~ зазначається, що\~\~ невиплата заробітної плати, інших належних працівникові сум\~ є втручанням у право заявника на\~ мирне\~ володіння\~ майном\~ у\~ сенсі першого речення ст. 1 Першого протоколу до Конвенції ( 994-535 ). Європейський Суд з прав людини також звертає увагу\~ на\~ те,\~ що\~ відсутність\~ достатніх\~ коштів\~ у\~\~ підприємства-боржника\~\~ не\~\~ може\~\~ бути\~\~ виправданням\~ тривалого невиконання судових рішень. Тобто має місце порушення Конвенції про захист прав людини та основних свобод. За таких обставин, оскільки рішення, яким\~ з товариства з обмеженою відповідальністю «Овруцький молочноконсервний комбінат» на користь позивача було стягнуто заборгованість по заробітній платі, не виконувалося та залишаються невиконаними до даного часу, суд приходить до висновку про стягнення з відповідача на\~ користь позивача передбаченого статтею 117 КЗпП України середнього заробітку за затримку розрахунку при звільненні, починаючи з 01.09.2017 року. Згідно Порядку обчислення середньої заробітної плати затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України № 100 від 08.02.1995 року в інших випадках збереження середньої заробітної плати середньомісячна заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за останні 2 календарні місяці роботи, що передують події, з якою пов`язана відповідна виплата. Розмір середнього заробітку позивача за весь час затримки розрахунку при звільненні за період з 01.06.2017 року по 31.07.2017 року становить 8659,83 грн., що видно з витягу з реєстру зареєстрованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування (а.с.8). Розрахунок середнього заробітку проведено згідно Постанови Кабінету Міністрів України «Про затвердження Порядку обчислення середньої заробітної плати» від 08.02.1995 року №100 з врахуванням часу затримки розрахунку при звільненні, який становить 509 робочих днів та середньоденної заробітної плати позивача, що складає 211,21 грн. (211,21 грн. (середньоденна заробітна плата) х 509 (робочі дні затримки) = 107505,89 грн.. Відповідач не скористався своїм правом на подання відзиву на позовну заяву, у зв`язку з чим, доводи позивача не спростовано. Враховуючи вищенаведене, позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають до задоволення. Таким чином, з відповідача слід стягнути компенсацію за несвоєчасний розрахунок в розмірі середнього заробітку за весь час затримки, а саме: за період з 01.09.2017 по 13.09.2019 в\~ сумі 107505,89 грн.. Позивачем сплачено судовий збір в розмірі 1075,10 грн., який відповідно до ст.141 ЦПК підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved