Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-09 00:00:00

21.03.2018 року позивач звернувся до суду з даним позовом, який мотивовано тим, що згідно заяви б/н від 18.08.2016 відповідач отримав кредит у розмірі 19000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок зі сплатою відсотків за користування кредитом згідно Тарифів банку, про що було підписано відповідну заяву разом з Умовами надання банківських послуг, Правилами користування платіжною карткою та Тарифами банку, що складають Договір між сторонами. На порушення умов договору відповідач зобов'язання за вказаним договором належним чином не виконав, у зв'язку з чим станом на 02.03.2018 року виникла заборгованість загальною сумою 41206,55 грн., яка складається з наступного: 18861, 02 грн - заборгованість за кредитом, 5824, 30 грн. заборгованість по процентам за користування кредитом, 14082,82 грн - пеня, 500 грн - штраф (фіксована частина), 1938, 41 грн. - штраф (процентна складова). Просить стягнути з відповідача заборгованість у сумі 41206,55 грн., а також судові витрати у розмірі 1762,00 грн. Ухвалою Скадовського районного суду Херсонської області від 02 квітня 2018 року по справі відкрито провадження в порядку спрощеного позовного провадження. 20.04.2018 року на адресу суду надійшов відзив на позовну заяву зі змісту якого вбачається, що відповідач проти задоволення позову заперечує, оскільки коштів у банка він не брав. Свою позицію він мотивує тим, що з доданих позивачем до позовної заяви доказів, а саме анкети-заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг не зрозуміло чи отримано відповідачем банківську послугу. Витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна» не містить підпису відповідача, відсутня дата, відсутні докази ознайомлення з Тарифами. Викликає також сумніви достовірність розрахунку заборгованості. Крім того, пояснив, що дійсно отримав в Приватбанку картку для того, щоб перераховувати на неї свої кошти, але жодного разу не користувався кредитним лімітом. 12.04.2017 року ним було отримано смс повідомлення наступного змісту: «шановний клієнте. Вашу картку заблоковано банком. Для подальшої детальної інформації звертайтеся за службовим телефоном…» Передзвонивши за вказаним в смс номером телефону та отримавши від невідомого чоловіка підказку що робити, нажимав відповідні клавіши свого телефону, після чого чоловік повідомив, що карта розблокована. Згодом йому від позивача стало відомо, що ним взято кредит на 19000 грн., а згідно довідки наданої банком ним оплачені послуги через Приват-24 отримувачу ПАРИ-Матч на суму 18899, 35 грн. 20.04.2017 року ним була написана заява до поліції, внаслідок чого порушено кримінальне провадження за ч.1 ст.190 КК України, розслідування триває. Вважаючи, що зарахування та зняття грошових коштів відбулося виключно з вини Приватбанку просив зупинити провадження у справі до набрання чинності судового рішення по кримінальному провадженню №12017230230000503 від 20.04.2017 року. Відповідно до вимог ч. 5 ст. 279 ЦПК України сторони в судове засідання не викликалися, проте відповідачу було встановлено строк в п'ятнадцять днів з дня отримання ухвали про відкриття провадження на подачу відзиву на позовну заяву. Відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. Клопотань про виклик сторін у судове засідання не надходило. Суд, у порядку спрощеного позовного провадження без виклику у судове засідання сторін, дослідивши письмові докази, наявні в матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов до наступних висновків. Згідно ст.ст.526, 527, 530 та ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит і сплатити проценти у встановлений цим договором строк. Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що згідно заяви від 18.08.2016 року відповідач отримав кредит в розмірі 19000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок зі сплатою відсотків за користування кредитом згідно Тарифів банку, про що було підписано відповідну заяву разом з Умовами та правилами надання банківських послуг. Грошовими коштами, які перебували на банківському рахунку відповідач користувався, про що свідчить виписка про рух коштів з банківського рахунку. Відповідач не надав своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками відповідно до умов договору, що підтверджується розрахунком заборгованості, у зв'язку з чим виникла заборгованість, яка станом на 02.03.2018 року складається з наступного: 18861, 02 грн. - тіло кредиту; 5824, 30 грн. - відсотки за користування кредитом; 14082, 82 грн. - пені; 500 грн. штраф (фіксована частина); 1938, 41 грн. - штраф (процентна складова). За таких обставин, суд приходить до висновку про порушення відповідачем зобов'язань, покладених на неї кредитним договором, вимог ч.1 ст.1054 ЦК України, а тому стягненню з відповідача на користь ПАТ КБ «Приват Банк» підлягає сума заборгованості. Між тим, відповідно до правової позиції Верховного Суду України у справі №6-2003цс15 покладення на боржника нових додаткових обов'язків як заходу цивільно-правової відповідальності має місце, зокрема, у випадку стягнення неустойки (пені, штрафу). Відповідно до статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання (частина друга статті 549 ЦК України). Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання (частина третя статті 549 ЦК України). За положеннями статті 61 Конституції України ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення. Враховуючи вищевикладене та відповідно до статті 549 ЦК України штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення - строків виконання грошових зобов'язань за кредитним договором свідчить про недотримання положень, закріплених у статті 61 Конституції України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення. Таким чином, позовні вимоги у частині стягнення пені за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором з відповідача задоволенню не підлягають, оскільки суд прийшов до висновку про стягнення штрафу з відповідача за порушення зобов'язань за кредитним договором. Враховуючи вищевикладене, позов підлягає частковому задоволенню, а саме з відповідача на користь позивача підлягає стягненню заборгованість 18861, 02 грн. - тіло кредиту; 5824, 30 грн. - відсотки за користування кредитом; 500 грн. штраф (фіксована частина); 1938, 41 - штраф (процентна складова), а всього - 27123, 73 гривні. Щодо заволодіння коштами з карти відповідача невідомою особою, суд вважає за необхідне зазначити наступне. Відповідно до ст.55 Закону України «Про Банки та банкову діяльність» відносини банку з клієнтом регулюються законодавством України, нормативно-правовими актами Національного банку України та угодами (договорами) між клієнтом та банком. Згідно до п.1.1.2.1.12 Умов і правил надання банківських послуг клієнт зобов'язується вживати заходів щодо запобігання втраті (викраденню) карток, стікера Пейпасс, ПІНа або інформації нанесеної на картку і магнітну смугу, або їхньому незаконному використанню. Відповідно до п. 1.1.5.14 Умов і правил надання банківських послуг клієнт несе відповідальність за всі операції, що проводяться в підрозділах банку, через пристрої самообслуговування, систему приват 24 з використанням передбачених цими умовами засобів його ідентифікації і аутентифікації. Пунктом 1.1.5.5. Умов передбачено , що Банк не несе відповідальності у випадку, якщо інформація про рахунки Клієнта, Карту, контрольну інформацію Клієнта, відправленому в SMS - повідомленні ПІН - коді, ідентифікаторі користувача, паролях системи Приват 24 або проведених Клієнтом операціях стане відомо іншим особам внаслідок несумлінного виконання Клієнтом умов їхнього зберігання і використання та/або прослуховування або перехоплення інформації у каналах зв'язку під час використання цих каналів. Враховуючи зазначене та викладені у відзиві на позовну заяву обставини, суд дійшов висновку, що списання коштів відбулося саме з вини відповідача. Враховуючи вищевикладене, суд вважає за необхідне позовні вимоги ПАТ КБ «ПриватБанк» задовольнити частково та стягнути з відповідача заборгованість за зазначеним кредитним договором загальною сумою 27123, 73 гривні. Відповідно до вимог п. 3 ч. 2 ст.141 ЦПК України стягненню з відповідача на користь позивача підлягають сплачені судові витрати в сумі 1145,30 грн. пропорційно розміру задоволених позовних вимог. На підставі викладеного,

Outcome: partial