Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-02 00:00:00

21 серпня 2020 року заявник [PERSON] звернувся до суду із заявою, в якій прохає встановити той факт, що його дідусь [PERSON] , [INFO] , є таким, що помер [INFO] на тимчасово окупованій території України у місті Донецьку (а. с. 1-3). В обґрунтування своїх вимог вказав, що він є онуком [PERSON] , [INFO] . На підтвердження цього факту надав копію свідоцтва про народження [PERSON] серії [NUMBER] від 08 липня 1961 року (а. с. 27) та копію свідоцтва про народження [PERSON] серії [NUMBER] від 10 листопада 1985 року (а. с. 26). Його дідусь, [PERSON] , помер [INFO] у місті Донецьку, яке входить до переліку тих населених пунктів, на території яких органи державної влади України, у зв`язку із окупацією частини її території, тимчасово не здійснюють свої повноваження. Йому було видано свідоцтво про смерть дідуся. З метою реєстрації факту його смерті, він звернувся до Чечелівського районного у м. Дніпрі відділу державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро), на що отримав відповідь від 18 серпня 2020 року за вихідним № 1092/20.21-82, що ним пред`явлено документи, які видано на території, де органи державної влади України тимчасово не здійснюють свої повноваження (а. с. 31). Самостійно довести той факт, що його дідусь [PERSON] , [INFO] , помер [INFO] у місті Донецьку, він не може, тому прохає суд заяву задовольнити. Встановлення цього факту йому необхідно для отримання свідоцтва про смерть дідуся відповідно до чинного законодавства України. Ухвалою суду від 25 серпня 2020 року заяву залишено без руху, заявнику надано строк для усунення недоліків (а. с. 16). 27 серпня 2020 року недоліки, зазначені в ухвалі суду від 25 серпня 2020 року, заявником усунуто (а. с. 18). Ухвалою суду від 27 серпня 2020 року по справі відкрито окреме провадження та призначено судове засідання на 11 годину 30 хвилин 03 вересня 2020 року (а. с. 45). У судове засідання заявник не з`явився, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, де заяву підтримав та прохав задовольнити (а. с. 48). Представник заінтересованої особи у судове засідання не з`явився, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, покладався на рішення суду (а. с. 49-50). З цих підстав, на виконання приписів ч. 2 ст. 247 ЦПК України, суд розглянув справу за відсутності учасників процесу без фіксування судового процесу технічними засобами та ухвалив рішення. Перевіривши фактичні обставини справи наданими заявником письмовими доказами, суд дійшов висновку про те, що заява підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Відповідно до вимог п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Згідно з вимогами п. 8 ч. 1 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. Нормою ч. 1 ст.\~317\~ЦПК України передбачено, що заява про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, що визначена Верховною Радою України, може бути подана родичами померлого або їхніми представниками до суду за межами такої території України. Відповідно до вимог ст. 1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», тимчасово окупована територія України є невід`ємною частиною території України, на яку поширюється дія Конституції та законів України. Пунктом 1 Постанови Верховної Ради України «Про визнання окремих районів, міст, селищ і сіл Донецької та Луганської областей тимчасово окупованими територіями», визнано тимчасово окупованими територіями окремі райони, міста, селища і села Донецької та Луганської областей, в яких, відповідно до Закону України «Про особливий порядок місцевого самоврядування в окремих районах Донецької та Луганської областей»,запроваджується особливий порядок місцевого самоврядування, до моменту виведення усіх незаконних збройних формувань, російських окупаційних військ, їх військової техніки, а також бойовиків та найманців з території України та відновлення повного контролю України за державним кордоном України. Згідно з вимогами ч. 1-3 ст. 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», державні органи та органи місцевого самоврядування, утворені відповідно до\~Конституції та законів України, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території діють лише на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків. Приписами ст.\~17\~Закону України\~«Про державну\~реєстрацію актів\~цивільного стану» встановлено, що державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі: 1) документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров`я або судово-медичною установою; 2) рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою. Державна реєстрація смерті проводиться за останнім місцем проживання померлого, за місцем настання смерті чи виявлення трупа або за місцем поховання. Пунктом 5 розділу ІІІ Правил державної реєстрації актів цивільного стану, які затверджені наказом Міністерства юстиції України №52/2 від 18 жовтня 2000 року, передбачено, що підставами для проведення державної реєстрації смерті, зокрема є: а) лікарське свідоцтво про смерть (форма № 106/о), форма якого затверджена наказом Міністерства охорони здоров`я України від 08 серпня 2006 № 545, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25 жовтня 2006 за № 1150/13024 (далі - лікарське свідоцтво про смерть). Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про народження [PERSON] серії [NUMBER] від 10 листопада 1985 року, його матір`ю є [PERSON] (а. с. 26), батьком якої, відповідно до свідоцтва про народження останньої серії [NUMBER] від 08 липня 1961 року (а. с. 27), є [PERSON] . Таким чином, [PERSON] є онуком [PERSON] , а [PERSON] дідусем для [PERSON] . [PERSON] , [INFO] , помер [INFO] у місті Донецьку, про що 17 грудня 2019 року видано свідоцтво про смерть, актовий запис № 1114 (а. с. 29). З наведених норм чинного законодавства України та фактичних обставин справи випливає наступне. [PERSON] , [INFO] , є дідусем заявника [PERSON] . Сам [PERSON] помер [INFO] у місті Донецьку, яке є окупованою територією України. Факт смерті [PERSON] підтверджується свідоцтвом про його смерть. Чечелівським районним у м. Дніпрі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) відмовлено у державній реєстрації смерті [PERSON] , оскільки заявником пред`явлено документи, які видано на території, де органи державної влади України тимчасово не здійснюють свої повноваження. Внаслідок невідповідності виданого документа формі, що визначена чинним законодавством України, заявник позбавлений можливості здійснити державну реєстрацію смерті дідуся. Оцінюючи у сукупності надані докази, суд дійшов висновку про можливість задоволення заяви та з метою надання можливості отримання заявником свідоцтва про смерть дідуся відповідно до норм чинного законодавства України, встановив факт, що має юридичне значення, смерть [PERSON] , [INFO] , яка сталася [INFO] у місті Донецьку, що є тимчасово окупованою територією України. На підставі викладеного,

Outcome: approved