Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-28 00:00:00

\~ \~ \~ \~20 липня 2018 року позивач звернувся до суду з позовом, просить ухвалити рішення, яким стягнути з відповідача на його користь 75000 гривень штрафу за несвоєчасне повернення майна. \~ \~ \~ \~Ухвалою судді від 23 липня 2018 року відкрито провадження у справі та прийнято позовну заяву до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін. \~ \~ \~ \~Ухвалою Рожнятівського районного суду від 06 серпня 2018 року задоволено частково клопотання представника відповідача про розгляд справи у порядку загального позовного провадження, призначено у справі судове засідання з викликом учасників справи. Позовні вимоги мотивовані тим, що між приватним підприємцем [PERSON], який 08 грудня 2015 року припинив підприємницьку діяльність, та ПСП «Оскар» було укладено Договір оренди нежитлового приміщення №19/07-2014 від 19 липня 2014 року, відповідно до умов якого [PERSON] передав, а відповідач прийняв у тимчасове володіння та користування належні йому на праві приватної власності нежитлове приміщення та земельну ділянку, які знаходяться у смт. Рожнятів, по вул. 8-го Березня, 6, з метою використання для здійснення господарської діяльності. Термін оренди складав 1 рік з моменту прийняття майна за актом приймання - передачі. При цьому сторони домовились, що вартість майна на день передачі його в оренду становить 1,5 мільйона гривень. У зв'язку з неналежним виконанням ПСП «Оскар» своїх зобов'язань за договором, [PERSON] звернувся до Рожнятівського районного суду із позовною заявою про розірвання договору оренди та стягнення коштів внаслідок невиконання умов договору. Рішенням Рожнятівського районного суду Івано-Франківської області від 19 грудня 2016 року позов задоволено частково, розірвано договір оренди та стягнуто з ПСП «Оскар» на користь [PERSON] 116157 гривень 84 копійки основного боргу, 1898 гривень 62 копійки - 3% річних, 7115 гривень 76 копійок інфляційних втрат, 75000 гривень штрафу, 16329 гривень 51 копійку пені, 156287 гривень збитків, 4500 гривень моральної шкоди, а всього 377288 гривень 72 копійки. Рішенням апеляційного суду Івано-Франківської області від 23 березня 2017 року рішення Рожнятівського районного суду в частині стягнення моральної шкоди в сумі 4500, втраченої вигоди в сумі 59454 гривень та штрафу в сумі 75000 гривень скасовано, та в задоволенні позову в цій частині відмовлено. Крім того, зменшено розмір відшкодування пені та матеріальної шкоди. У решті рішення суду першої інстанції залишено без змін. Постановою Верховного Суду від 06 червня 2018 року у задоволенні касаційної скарги ПСП «Оскар» поданої на судові рішення першої та апеляційної інстанції відмовлено. Відповідності до пунктів 8.1., 8.2, 8.3. Договору, після закінчення терміну оренди Орендар зобов'язаний протягом З днів повернути майно, що орендується Орендодавцю разом з технічною документацією та звіркою актів про відсутність боргу (телефон, інтернет, світло, газ, оренда землі). Повернення майна, що орендується здійснюється за Актом приймання - передачі. Рішення суду про розірвання договору оренди набрало законної сили 23 березня 2017 року і термін протягом якого мало бути повернено майно сплив 27 березня 2017 року. У зв'язку із цим, 28 березня 2017 року позивачем направлено відповідачу нагадування про повернення майна. 04 квітня 2017 року відповідачем на адресу позивача було надіслано Акт приймання - передачі майна, який отриманий та підписаний позивачем 06 квітня 2017 року. Таким чином, у відповідача на підставі договору оренди існували зобов'язання щодо повернення майна у встановлені терміни, які ним порушено. Пунктом 9.1. Договору встановлено відповідальність Орендаря за неповернення майна, що орендується, а саме - штраф у розмірі 5% вартості орендованого майна. Отже, у звязку з несвоєчасним поверненням орендованого майна з відповідача підлягає стягненню штраф в сумі 75\~000 гривень. 03 серпня 2018 року представник відповідача направив відзив на позовну заяву, в якому вказав, що ще під час розгляду справи про розірвання договору оренди в суді першої інстанції представником відповідача надано суду пояснення стосовно того, що з початку 2016 року ПСП «Оскар» майно не використовує, працівників орендаря в орендованому приміщенні з того часу не було. Під час розгляду справи в суді першої інстанції, позивач надав суду пояснення, що орендоване майно у кінці грудня 2015 року відповідачем повернуто йому та з того часу більше не використовувалось відповідачем. Всі спірні правовідносини між сторонами цілком і повністю вирішились у судовому порядку. ПСП «Оскар» належним чином виконало рішення апеляційного суду та сплатило присуджені кошти [PERSON] і додатково направило акт повернення майна. Жодних інших зобов'язань між сторонами не існує. Крім того, вимога про стягнення 75000 штрафу вже заявлялась [PERSON] і апеляційним судом було відмовлено в її задоволенні. Оскільки договір оренди розірвано судовим рішенням, котре набрало законної сили, безпідставним є посилання позивача на умови договору про повернення майна в 3 денний термін та стягнення штрафу за неповернення майна у зазначений строк (а. с. 47, 48). 06 серпня 2018 року позивач направив заперечення на відзив, зазначивши, що факт не користування майном не є підставою для невиконання зобовязань. Договір оренди було розірвано у судовому порядку і згідно рішення суду апеляційної інстанції, стягнення штрафу в розмірі 75000 гривень на момент розгляду справи було безпідставним, оскільки цей штраф за змістом п. п. 8.1; 91 договору оренди підлягає сплаті у випадку неповернення майна з вини орендаря протягом трьох днів після закінчення терміну оренди. У даному ж випадку термін оренди не закінчився, оскільки договір був пролонгований, а розірвано його було у судовому порядку. Отже обов'язок повернення орендованого майна власнику у спосіб, передбачений договором, у відповідача виник після набрання рішенням суду про розірвання договору законної сили (а. с. 43,44). У судовому засіданні представники позивача [PERSON] та [PERSON] позовні вимоги підтримали просили позов задовольнити з підстав, наведених у позовній заяві та запереченні на відзив. Представник відповідача [PERSON] у судовому засіданні пояснив, що вважає позовні вимоги безпідставними, оскільки позивач уже звертався до суду з позовом про розірвання договору оренди, укладеного між ним та ПСП «Оскар». Серед позовних вимог, заявлених у цьому позові, була і вимога про стягнення штрафу в розмірі 75000 гривень і рішенням апеляційного суду, яке набрало законної сили, у задоволенні цієї позовної вимоги було відмовлено. На даний час, відповідач виконав перед позивачем всі зобовязання, повязані з договором оренди. Просить у задоволенні позову відмовити за його безпідставністю. Вислухавши пояснення сторін та вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з таких підстав. Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Частиною першою статті 15 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, а за змістом ст. 20 зазначеного кодексу, кожна особа, яка звернулася за судовим захистом, розпоряджається\~ своїми вимогами на свій розсуд. Стаття 12 ЦПК України визначає, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обовязків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідно до статті 13 зазначеного Кодексу, суд розглядає справи не інакше, як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ст. 81 ЦПК України, \~кожна сторона\~повинна\~довести\~ті обставини,\~на\~які\~вона посилається, як на підставу\~своїх позовних\~вимог\~або заперечень,\~крім\~випадків,\~встановлених\~цим\~Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. За змістом ч. 4 ст. 82 зазначеного кодексу, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Позивач є власником майнового комплексу, що знаходиться по вул. 8 Березня, 6 у смт. Рожнятів, Рожнятівського району, Івано-Франківської області, що підтверджується копією витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно № 414753 від 21 квітня 2003 року (а. с. 7). 19 липня 2014 року між позивачем та Приватним сільськогосподарським підприємством «Оскар» укладено Договір оренди нежитлового приміщення, відповідно до умов якого [PERSON] передав, а відповідач взяв у тимчасове володіння та користування належні йому на праві приватної власності нежитлове приміщення та земельну ділянку, які знаходяться у смт.Рожнятів, вул. 8-го Березня, 6, з метою використання для здійснення господарської діяльності, що підтверджується копією Договору оренди нежитлового приміщення №19/07-2014 від 19 липня 2014 року (а. с. 8-10). 08 грудня 2015 року позивач припинив підприємницьку діяльність фізичної особи підприємця, що підтверджується копією повідомлення про проведення державної реєстрації припинення підприємницької діяльності фізичної особи підприємця № 2501-87 від 08 грудня 2015 року (а. с. 11). Рішенням Рожнятівського районного суду від 19 грудня 2016 року позов [PERSON] до ПСП «Оскар» про стягнення заборгованості по орендній платі, штрафних санкцій, відшкодування збитків, моральної шкоди та розірвання договору оренд задоволено частково, розірвано Договір оренди\~ нежитлового приміщення №19/07-2014 від 19.07.2014 року, укладений між сторонами. На користь [PERSON] стягнуто борг по орендній платі, неустойку,\~ збитки, моральну шкоду,\~ що підтверджується копією рішенням Рожнятівського районного суду від 19 грудня 2016 року (а. с. 12-16). Рішенням колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Івано-Франківської області від 23 березня 2017 року апеляційну скаргу Приватного сільськогосподарського підприємства «Оскар» задоволено частково, рішення Рожнятівського районного суду від 19 грудня 2016 року в даній справі в частині стягнення моральної шкоди, втраченої вигоди, штрафу скасовано, ухвалено у зазначеній частині нове рішення, яким у задоволенні позову у цій частині відмовлено, розмір пені та матеріальної шкоди зменшено, в решті рішення суду першої інстанції залишено без змін, що підтверджується копією рішення суду апеляційної інстанції (а. с. 17-19). Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 04 квітня 2017 року відкрито касаційне провадження у справі, зупинено виконання рішення Рожнятівського районного суду від 16 грудня 2016 року та рішення апеляційного суду Івано-Франківської області від 23 березня 2017 року, що підтверджується копією вказаного судового рішення (а. с. 21). Постановою Верховного Суду від 06 червня 2018 року касаційну скаргу ПСП «Оскар» залишено без задоволення, рішення Рожнятівського районного суду від 16 грудня 2016 року в незмінній його частині після апеляційного перегляду , та рішення Апеляційного суду Івано-Франківської області від 23 березня 2013 року залишено без змін. Поновлено виконання рішення Рожнятівського районного суду від 16 грудня 2016 року та рішення апеляційного суду Івано-Франківської області від 23 березня 2017 року, що підтверджується копією постанови Верховного Суду від 06 червня 2018 року (а. с. 22-25). 28 березня 2017 року позивачем направлено письмовий лист з нагадуванням про повернення майна відповідачу, 04 квітня 2017 року відповідачем на адресу позивача надіслано Акт приймання - передачі майна, який отриманий та підписаний позивачем 06 квітня 2017 року, що підтверджується копією листа від 28 березня 2017 року (а. с. 26), копією повідомлення про вручення поштового відправлення (а. с. 27), копіями описів вмісту вкладення у цінний лист (а. с. 28, 31), копією конверта (а. с. 29) та копією акту № 0482530 приймання передачі від 24 березня 2017 року (а. с. 30). На підставі досліджених у судовому засіданні доказів у їх сукупності судом встановлено, що між позивачем та відповідачем було укладено договір оренди нерухомого майна нежитлового приміщення та земельної ділянки, які знаходяться у смт. Рожнятів, вул. 8-го Березня, 6. Відповідно до умов договору орендар, за актом приймання - передачі, протягом трьох днів повертає орендоване майно, а у випадку його неповернення у строки, визначені договором, сплачує штраф у розмірі 5% його вартості. Договір оренди розірваний у судовому порядку у звязку з неналежним виконанням його умов орендарем. Рішення суду, яким розірвано договір оренди набрало законної сили 23 березня 2017 року. Акт приймання - передачі майна отриманий та підписаний позивачем 06 квітня 2017 року, після того як на адресу відповідача позивачем було направлене письмове нагадування від 28 березня 2017 року про необхідність повернення майна. Отже відповідач прострочив виконання зобов»язання, визначеного умовами договору. Відповідно до\~ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно з ч. 1\~ст. 527 ЦК України\~боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до\~ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлено строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Згідно з ч. 1 ст. 612 ЦК України\~боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не виконав зобов'язання у встановлений договором строк. Згідно частиною 1 статті 651 ЦК України зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Статтею 611 ЦК України\~встановлено правові наслідки порушення зобов'язання, за змістом якої у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, в тому числі сплата неустойки. Згідно з статтю 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Статтею 551 ЦК України встановлено, що предметом неустойки може бути грошова сума, рухоме і нерухоме майно. Якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства. Розмір неустойки, встановлений законом, може бути збільшений у договорі, якщо таке збільшення не заборонено законом. Частиною 3 статті 653 ЦК України визначено, що якщо договір змінюється чи розривається в судовому порядку, зобов'язання змінюється чи припиняється з моменту набрання рішенням законної сили. Відповідно до частини 1 статті 785 ЦК України у разі припинення договору найму наймач зобов'язаний негайно повернути наймодавцеві річ у стані, в якому вона була одержана, з урахуванням нормального зносу, або у стані, який було обумовлено в договорі. Частиною 2 статті 795 ЦК України встановлено, що повернення наймачем предмета договору найму оформляється відповідним документом (актом), який підписується сторонами договору. З цього моменту договір найму припиняється. У мотивувальній частині рішення Апеляційного суду Івано-Франківської області від 23 березня 2017 року зазначено, що стягнення з ПСП «Оскар» 75000 гривень штрафу колегія суддів на час розгляду справи вважає безпідставним, оскільки цей штраф за змістом пунктів 8.1; 9.1 договору оренди підлягає сплаті у випадку неповернення майна з вини орендаря протягом трьох днів після закінчення терміну оренди. У даному ж випадку термін оренди не закінчився, оскільки договір був пролонгований, а розірвано йог було у судовому порядку. Отже, обовязок повернення орендованого майна власнику у спосіб, передбачений договором, у ПСП «Оскар» виникає після набрання рішенням суду законної сили (а.с.18, останній абзац). Розділом 8 Договору від 19.07.2014 р. визначено порядок повернення майна Орендодавцю. Відповідності до пунктів 8.1.,8.2, 8.3. Договору, після закінчення терміну оренди Орендар зобов'язаний протягом З (трьох) днів повернути майно, що орендується Орендодавцю разом з технічною документацією за актом передачі та звіркою актів про відсутність боргу (телефон, інтернет, світло, газ, оренда землі). Повернення майна, що орендується здійснюється за Актом приймання - передачі. Судом встановлено, що обовязок повернення орендованого майна позивачу у спосіб, передбачений договором, у ПСП «Оскар» виник після вступу рішення суду апеляційної інстанції у законну силу, тобто 23 березня 2017 року. Відповідний акт приймання-передачі на адресу власника майна направлений 04 квітня 2017 року та отриманий ним 06 квітня 2017 року. Враховуючи, що термін повернення майна, згідно умов договору, сплив по проходженню трьох днів після набрання законної сили вказаним судовим рішенням, тобто 27 березня 2017 року, суд приходить до висновку, що ПСП «Оскар» несвоєчасно повернуло позивачу майно, що є предметом договору оренди, а тому з відповідача на користь позивача слід стягнути штраф за несвоєчасне повернення майна, передбачений п. 9.1 Договору, розмір якого відповідно до змісту вказаного пункту становить 5% вартості орендованого майна. Відповідно до пункту 1.2 Договору оренди сторони домовились, що вартість орендованого майна на день передачі його в оренду становить 1,5 мільйона гривень, отже розмір штрафу, що підлягає стягненню з відповідача на користь позивача за несвоєчасне повернення орендованого майна становить 1500000:100х5 = 75000 гривень.

Outcome: approved