Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-16 00:00:00

19 травня 2014 року до суду звернулася [PERSON] із зазначеним позовом до [PERSON] з вимогою розірвати шлюб з відповідачем, зареєстрований 22 травня 2012 року у відділі державної реєстрації актів цивільного стану Славутицького міського управління юстиції, актовий запис № 37, від якого є неповнолітня дитина. Позивач посилалася на те, що психологічну несумісність характерів, різні погляди на сімейне життя, подружні права та обов'язки, повне припинення шлюбних відносин, ведення спільного господарства та неможливість їх відновлення. У судове засідання позивач не з'явилася за наявності клопотання про розгляд справи за її відсутності. Відповідач у судове засідання не з'явився, подавши заяву про визнання позову та розгляд справи за його відсутності. У зв'язку з неявкою обох сторін у судове засідання справа розглянута за їх відсутності на підставі наявних доказів без проведення повної фіксації судового засідання технічними засобами відповідно до правила ч. 2 ст. 197 ЦПК України. Встановлено, що згідно свідоцтва про шлюб серії [NUMBER], копія якого долучена до справи, [PERSON], який народився [INFO] в м. Вільнянську Запорізької області, громадянин України і [PERSON], яка народилася [INFO] в м. Славутичі Київської області, громадянка України, зареєстрували шлюб 22 травня 2012 року, про що в Книзі реєстрації шлюбів 22.05.2012 р. зроблено відповідний актовий запис за № 37. Прізвища після реєстрації шлюбу: чоловіка [PERSON]; дружини [PERSON]. Місце реєстрації: відділ державної реєстрації актів цивільного стану Славутицького міського управління юстиції Київської області. Подружжя має дитину - дочку [PERSON], яка народилася [INFO], що підтверджено копією свідоцтва про народження серії [NUMBER], виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану Славутицького міського управління юстиції у Київській області. Відповідно до ч. 1, 3, 4 ст. 55 Сімейного кодексу України дружина та чоловік зобов'язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім'ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сім'ї за свою поведінку в ній. Дружина та чоловік зобов'язані спільно дбати про матеріальне забезпечення сім'ї. Позивач у позовній заяві як на причину звернення до суду посилається на психологічну несумісність характерів, різні погляди на сімейне життя, подружні права та обов'язки, повне припинення шлюбних відносин, ведення спільного господарства та неможливість їх відновлення. Згідно ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. За правилом ч. 2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Встановлено, що подружжя своїми правами не користується, свої обов'язки не виконує, проживає роздільно, спільного господарства не веде, взаємовідносини, що склалися між подружжям, не притаманні сім'ї і не відповідають її інтересам. Можливості примирення подружжя та відновлення нормальних сімейних відносин немає. За встановлених обставин справи суд вважає, що позов необхідно задовольнити і розірвати шлюб. Підстав для зміни прізвища дружини при розірванні шлюбу немає. Судові витрати між сторонами розподіляються за правилами ст. 88 ЦПК України.

Outcome: approved