overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-26 00:00:00

21.04.2017 до Шполянського районного суду надійшла дана позовна заява, в якій позивач просить розірвати шлюб з [PERSON], зареєстрований 30.10.1999 відділом державної реєстрації актів цивільного стану Шполянського районного управління юстиції у Черкаській області, актовий запис 135. Сторони мають малолітню дитину [PERSON], [INFO]. Позов позивач мотивує тим, що сторони припинили спільне проживання. Час на примирення сторонам не потрібен. Спільне проживання є неможливим. У судове засідання позивач не зявився, надав заяву про розгляд справи у його відсутність, вказавши, що підтримує позовні вимоги. Відповідач у судове засідання не зявився, надав заяву про розгляд справи у його відсутність, вказавши, що позов визнає повністю. Суд, зясувавши всі обставини справи та перевіривши їх доказами, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний звязок доказів у їх сукупності, вважає, що позов підлягає до задоволення. У суді встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 30.10.1999, що підтверджується свідоцтвом про одруження серії 1-СР №038425 від 30.10.1999, яке видане відділом державної реєстрації актів цивільного стану Шполянського районного управління юстиції у Черкаській області, актовий запис №135 (а.с.3). Згідно з свідоцтвом про народження серії І-СР №155440 від 22.08.2012, виданим відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Шполянського районного управління юстиції у Черкаській області, [PERSON] народився 05.06.2004, актовий запис №79. Батьками дитини є [PERSON] та [PERSON] (а.с.4). Подальше спільне життя та збереження сімї не можливе. Час на примирення сторонам не потрібен. Спір про поділ майна та місце проживання неповнолітньої дитини у сторін відсутній. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що має істотне значення. Така ж позиція висловлена в п. 10 Постанови Пленуму Верховного суду України від 21.12.2007 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», згідно з яким проголошена Конституцією України охорона сім'ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Таким чином, суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить їхнім інтересам, і це має істотне значення, а тому позов задовольняється і шлюб розривається. Оскільки позов задовольняється, суд стягує з відповідача на користь позивача сплачений судовий збір \~в розмірі 640,00 грн. На підставі ст.ст. 105, 110, 112, ч.2 ст. 114 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-11 00:00:00

21.04.2017 позивач звернувся до суду із зазначеним позовом. Свої позовні вимоги мотивує тим, що з 08.11.2006 р. перебуває в шлюбі з відповідачем. Спільних дітей не мають. Спільне життя у них не склалось, втратили почуття любові та поваги один до одного, подружніх стосунків не підтримують з серпня 2016 р. Примирення не можливе, шлюб існує формально, а тому просить його розірвати. У судове засідання сторони не з'явилися, позивач у наданій заві просить проводити розгляд справи у його відсутності, позов підтримує. Відповідачка в судове засідання не з'явилася, надала заяву з проханням справу слухати за її відсутності, позов визнала. Дослідивши докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що 08.11.2006 року Бердичівським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Житомирській області було зареєстровано шлюб між [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], актовий запис № 839, що підтверджується свідоцтвом про шлюб(а.с. 5). Відповідно до частини першої статті 24 Сімейного Кодексу України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки ти чоловіка до шлюбу не допускається. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з сторін, що мають істотне значення (частина друга статті 112 СК України). Враховуючи, що подружнє життя у сторін розладналося, позивач не бажає зберігати з відповідачкою шлюбні відносини, а відповідачка проти того не заперечила, про що свідчить її письмова заява про визнання позову, суд вважає, що збереження шлюбу неможливе, оскільки буде суперечити інтересам сторін, а відтак позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-20 00:00:00

21.04.2017 позивач звернулась до Бориспільського міськрайонного суду Київської області з даним позовом про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що з 22 вересня 2012 року вона перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем, від якого вони мають сина [PERSON], [INFO]. Позивач стверджує, що спільне життя, ведення спільного господарства з відповідачем припинено через подружню зраду, подальше збереження шлюбу суперечить її інтересам. В судовому засіданні позивач позов підтримала, відповідач позов визнав, вважають їх примирення неможливим. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що є усі підстави для ухвалення рішення про задоволення позову, оскільки визнання позову відповідачем не суперечить чинному законодавству та не порушує прав та законних інтересів інших осіб. У судовому засіданні встановлено, що подружжя зареєстрували шлюб 22 вересня 2012 року у Центральному відділі державної реєстрації шлюбів міста Києва з державним Центром розвитку сімї, про що зроблений актовий запис № 2467, що підтверджується свідоцтвом про шлюбу №І-БК №204714 (а.с.7). Від шлюбу мають малолітнього сина [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії І-БК №344792 від 08 травня 2013 року (а.с.8). Сторонами визнано, що вони подружніх стосунків тривалий час не підтримують, вважають, що примирення між ними неможливе. Внаслідок зазначених обставин сім`я подружжя фактично розпалась, а шлюб існує формально, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача. Відповідно до ст.88 ЦПК України понесені позивачем судові витрати по сплаті судового збору в сумі 640 гривень (а.с.1) підлягають стягненню з відповідача на користь позивача. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-09 00:00:00

21.04.2017 р. [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON], в якому просила стягнути з останнього аліменти на утримання неповнолiтнього сина [PERSON], [INFO], у вигляді ? частини середньомісячного заробітку щомісяця, в особі матері [PERSON], до досягнення дитиною повноліття. В обґрунтування свого позову [PERSON] посилалась на те, що вона перебуває у шлюбі з відповідачем, однак зараз на розгляді в Дзержинському районному суді м. Харкова знаходиться її позовна заява про розірвання цього шлюбу. Позивачка вказує, що [INFO] у них з відповідачем народився син [PERSON], батьком якого в свідоцтві про народження записаний відповідач. З листопада 2016 р. на грунті постійних непорозумінь в їх родині вона була змушена піти від відповідача, і на даний час вони проживають окремо; матеріальної допомоги на утримання дитини відповідач не надає. Позивач баає отримувати матеріальну допомогу на утримання дитини (аліменти) за рішенням суду, в зв'язку з чим і змушена звернутись до суду з цим позовом. В судове засідання [PERSON] не з'явилась, до суду подала заяву, в якій просила розглянути справу за її відсутності; позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила позов задовольнити. [PERSON] в судове засідання не з'явився, до суду подав заяву, в якій просив розглянути справу без його участі; позовні вимоги визнав, не заперечував проти стягнення з нього аліментів. Суд, дослідивши надані докази, вважає, що вимоги [PERSON] про стягнення алiментiв на утримання дитини підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до свідоцтва про шлюб серії [NUMBER], 04.06.2011 р. [PERSON] і [PERSON] зареєстрували шлюб, про що зроблено відповідний актовий запис за №18. Після реєстрації шлюбу [PERSON] присвоєно прізвище «[PERSON]». Вiдповiдно до свідоцтва про народження серії [NUMBER], [INFO] у [PERSON] (батько) i [PERSON] (мати) народилась дитина - [PERSON], про що складено вiдповiдний актовий запис №3954. Таким чином, матерiалами справи пiдтверджується, що [PERSON] є батьком [PERSON] Згідно ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються в частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. При визначенні розміру аліментів суд виходить з матеріального становища відповідача, і вважає, що він в стані виплачувати аліменти в розмірі ? частини всіх видів його доходів. Вiдповiдно до п. 3 ст. 5 ЗУ «Про судовий збiр», від сплати судового збору звiльняються позивачi за подання позовiв про стягнення аліментів. Відповiдно до ч. 3 ст. 88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Згiдно вимог ч. 3 ст. 88 ЦПК України, ЗУ «Про судовий збір», судовi витрати в розмiрi 640,00 грн. пiдлягають стягненню з відповідача. На пiдставi викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-31 00:00:00

21.04.2017 р. до суду заявлено позов, у якому позивачка просила стягувати щомісячно з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO] в розмірі 1/2 частки від всіх видів доходів відповідача, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до його повноліття, оскільки відповідач добровільно не виконує свого законного обов'язку надавати їх спільній неповнолітній дитині щомісячне утримання, хоча отримує заробітну плату і має стабільний дохід, що дає можливість надавати кошти. Позивачка в судове засідання не з'явилась, письмово вимоги позову просила задовольнити, справу розглядати без неї (а.с. 11). Відповідач в судове засідання не з`явився, письмово позовні вимоги визнав повністю, проти їх задоволення не заперечував, просив справу розглянути без нього (а.с.14). З урахуванням позицій сторін та досліджених доказів, суд визнає за необхідне позов задовольнити повністю з таких міркувань. Встановлено, що [PERSON] є рідним батьком [PERSON], [INFO], але добровільно не виконує свого законного обов'язку по наданню утримання неповнолітній дитині, хоча отримує постійний і стабільний дохід, працюючи м'ясником на фірмі «Stilolex» SRL Республіка Молдова, тому має можливість надавати кошти. Зазначені правовідносини регулюються: - ст. ст. 180, 181 ч.3, ч.1 ст.183 Сімейного Кодексу України, відповідно до яких батьки зобов'язані утримувати своїх неповнолітніх дітей; за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються, зокрема у частці від заробітку (доходу) батька дитини, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку; - ст. 192 Сімейного Кодексу України, відповідно до якої розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них. Оскільки відповідач має стабільний дохід і можливість надавати утримання своєму неповнолітньому сину [PERSON], [INFO], але від добровільного виконання свого законного обов`язку по наданню коштів на його утримання ухиляється, чим порушує його права, то належні кошти необхідно щомісячно стягувати з нього в розмірі 1/2 частки від усіх видів його заробітку на утримання дитини, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня звернення позивачки до суду і до його повноліття,- в примусовому порядку.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-17 00:00:00

21.04.2017року [PERSON] звернулась в суд з позовом в якому просить визнати [PERSON] такою, що втратила право користування квартирою [ADDRESS] В подальшому позивач, не змінюючи підстав та предмету позову, уточнила позовні вимоги та просила визнати [PERSON] (до зміни прізвища та імені - [PERSON]) такою, що втратила право користування квартирою [ADDRESS] В обґрунтування своїх позовних вимог покликаються на те, що квартира [ADDRESS] є неприватизованою і належить до державного житлового фонду. Квартира складається з трьох житлових кімнат житловою площею 71,50кв.м., загальна площа становить 99,00кв.м. У житловому приміщенні зареєстровані наступні особи: [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], який рішенням Шевченківського районного суду м. Львова від 17 грудня 2010року визнаний таким, що втратив право користування житловим приміщенням. Відповідач [PERSON],[INFO] народження, була зареєстрована у спірній квартирі у 1999року і прожила у ній протягом кількох років після чого виїхала на постійне місце проживання у країну Ізраїль. У квартирі відповідачка не проживає більше 15 років і відповідно, протягом цього часу не виконує обов'язки по договору житлового найму, не бере участі в утриманні квартири тощо. В судовому засіданні представник позивачів позовні вимоги підтримала повністю, покликаючись на мотиви викладені в позові. Відповідач в судове засідання не з'явився з невідомих суду причин, хоча про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, що стверджується відмітками в журналі реєстрації вихідної кореспонденції суду та у відповідності до п.9 ст.74ЦПК України повідомленням у газеті «Високий замок» від 11 липня 2017року, заперечень на позовну заяву відповідачем суду подано не було. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, згідно вимог ст.ст.169, 224 ЦПК України, на підставі наявних доказів. Заслухавши пояснення представника позивача, покази свідка, з'ясувавши дійсні обставини справи, дослідивши зібрані по справі докази суд приходить до висновку, що позовна заява підлягає до задоволення з таких підстав. В судовому засіданні встановлено, що в квартирі [ADDRESS] зареєстровані [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON]. Як вбачається з долученого до матеріалів справи акта ЛКП «Янів-405» №108 від 30 березня 2017року. [PERSON], яка зареєстрована за адресою [ADDRESS], там не проживає. У судовому засіданні встановлено, що відповідачка відмовляється добровільно знятись з реєстрації за адресою [ADDRESS], а тому в силу формальної реєстрації відповідача у спірній квартирі, порушує право позивача на володіння та користування належним позивачам майном. Враховуючи вищенаведене, оцінивши зібрані по справі докази, суд приходить до висновку, що позовна заява є обґрунтованою та підлягає до задоволення.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-21 00:00:00

21.04.2017 року [PERSON] звернулася до Миргородського міськрайонного суду із позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В судовому засіданні позивачка [PERSON] свої позовні вимоги підтримала. Пояснила, що перебуває в зареєстрованому шлюбі з відповідачем з 2005 року. Мають спільну неповнолітню дитину дочку [PERSON] [INFO]. Сімейні стосунки не склалися внаслідок відсутності взаєморозуміння і поваги один до одного. В наданий судом строк до примирення вони не прийшли. Шлюб просила розірвати, після розірвання шлюбу змінити їй прізвище на дівоче: «Регеда». Відповідач [PERSON] не висловив заперечень проти розірвання шлюбу. Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши та проаналізувавши письмові докази по справі, приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з таких підстав. Встановлено, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 23 липня 2005 року, мають спільну неповнолітню дитину: дочку [PERSON] [INFO] (а.с. 3-4). Згідно ст.ст. 104; 105; 112 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання на підставі рішення суду. Суд, постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Зважаючи на ту обставину, що в наданий судом строк сторони до примирення не прийшли та наполягали на розірванні шлюбу, позов підлягає до задоволення. Судові витрати підлягають до стягнення з відповідача на користь позивачки на підставі ст. 88 ЦПК України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-16 00:00:00

21.04.2017 року [PERSON] звернулася до суду з заявою про визнання недієздатною [PERSON], [INFO], встановлення над нею опіки та призначення її опікуном над нею. Мотивуючи свої вимоги тим, що у матері заявниці - [PERSON] близько сім - вісім років тому почав погіршуватися стан її здоров»я, тому з 04.02.2017 року перебуває на лікуванні в Чернігівській обласній психоневрологічній лікарні зі стійкими хронічними психічними розладами. Вказує, що внаслідок свого стану здоров»я [PERSON] не здатна усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. В судовому засіданні заявниця підтримала заявлені вимоги. Представник заінтересованої особи в судовому засіданні не заперечувала проти визнання [PERSON] недієздатною, встановлення над нею опіки, а щодо призначення опікуна - заперечував, оскільки органом опіки та піклування не підготовлено подання про призначення заявницю опікуном. Вислухавши заявника, представника заінтересованої особи, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що заява підлягає задоволенню частково, виходячи з наступного: Згідно висновку судово - психіатричного експерта № 372, у [PERSON] має місце хронічний стійкий психічний розлад у вигляді інволюційного параноїка, у зв»язку з чим вона позбавлена здатності усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. Відповідно до ч. 1 ст. 39 ЦК України: фізична особа може бути визнана судом недієздотною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкового, психічного розладу не здатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати нами. На підставі вищевикладеного, враховуючи обставини справи, суд вважає за можливе заяву [PERSON] задовольнити частково та визнати [PERSON] недієздатною і встановити над нею опіку. Що ж стосується вимоги заявника про призначення її опікуном, то оскільки в матеріалах справи відсутнє відповідне подання Органу опіки та піклування Новозаводської районної у місті Чернігові ради, суд вважає за необхідне в цій частині заявлених вимог відмовити. На підставі наведеного,

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-06 00:00:00

21.04.2017 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. З позовної заяви поданої позивачем, [PERSON] вбачається, що 18.11.2003 року в Медухівській сільській раді Галицького району було зареєстровано шлюб з відповідачем, [PERSON] У шлюбі народилося двоє дітей: дочка, [PERSON], 24.04.2004р.н. та дочка, [PERSON], 29.03.2007р.н., які проживають з нею. Сімейне життя не склалося по тій причині, що у них, як в подружжя відсутнє взаєморозуміння, постійно виникають сімейні конфлікти, що і призвело до розпаду сім'ї, а тому подальше перебування в шлюбі неможливе. Шлюбні відносини між ними фактично припинені з червня 2016 року, разом не проживають, спільне господарство не ведеться, а відтак шлюб носить формальний характер. Просить шлюб розірвати та дітей залишити проживати з нею, залишити їй прізвище [PERSON]. Позивач, [PERSON] в судове засідання не з'явилася. Згідно поданої заяви, позовні вимоги підтримує повністю з викладених у позовній заяві підстав і просить справу розглянути без її участі, не заперечує, щодо заочного розгляду справи. Відповідач, [PERSON] в судові засідання не з'являвся, хоча належним чином повідомлявся про дату, час та місце розгляду справи, крім судових викликів був повідомлений через засоби масової інформації, про час та місце судового засідання, про що свідчить оголошення в газеті «Галичина». Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. У разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи суд вважає, що позов підлягає до задоволення. Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 18.11.2003 року в Медухівській сільській раді Галицького району, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії І-НМ № 104445 від 18.11.2003 року (а.с.5). У шлюбі народилося двоє дітей: дочка, [PERSON], 24.04.2004р.н. та дочка, [PERSON], 29.03.2007р.н. (а.с.6-7). Сімейне життя у подружжя не склалося по тій причині, що у них відсутнє взаєморозуміння та повага один до одного, часто виникали конфлікти, сім'я розпалась остаточно. Разом не проживають понад рік. Згідно ч.1 ст. 24 Сімейного кодексу України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Згідно ст. 113 Сімейного кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. За таких обставин суд прийшов до висновку, що шлюб між [PERSON] та [PERSON] слід розірвати. На підставі викладеного та ст. 105, 110, 112 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-05 00:00:00

21.04.2017 року [PERSON] звернулася з позовом до суду про розірвання шлюбу з [PERSON], який вони зареєстрували 01.10.2008 року у виконавчому комітеті Першотравенської селищної ради Баранівського району Житомирської області, актовий запис № 16. Від шлюбу мають трьох малолітніх дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO]. Обгрунтовуючи свій позов позивачка зазначила, що протягом останнього року стосунки між нею та відповідачем [PERSON] погіршились, що призводить до постійнмих сварок. Відповідач почав погано до неї відноситись, скандалити, не реагувати на неї як на жінку, перестав дбати про сім'ю. У лютому 2017 року вони остаточно припинили шлюбні відносини. З цих причин просила шлюб розірвати. Дітей залишити на проживання з нею, після розірвання шлюбу залишити прізвище [PERSON]. В судовому засіданні позивачка позов підтримала та просила його задовольнити. Відповідач в судовому засіданні позов визнав. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши надані сторонами докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню із слідуючих підстав. Відповідно до ч.2 ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Судом встановлено, що згідно свідоцтва про шлюб, сторони зареєстрували шлюб 01 жовтня 2008 року (а.с. 5 ). Від даного щлюбу сторони мають троє малолітніх дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] (а.с.6-8). Ухвалою суду від 02.06.2017 року сторонам було надано строк для примирення, тривалістю 3 місяці, але за заявою позивачки провадження відновлено, оскільки примирення не відбулося. Враховуючи те, що позивачка наполягає на розірванні шлюбу, відповідач позов визнає, суд відповідно п.4 ст.174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України, суд присуджує стягнення з відповідача на користь позивача понесені останньою судові витрати.

Outcome: approved