Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-22 00:00:00

1 квітня 2014 року позивач звернувся до суду з зазначеним позовом, вказуючи, що він є власником житлового будинку, який розташований в [ADDRESS]. Право власності на вказаний будинок позивачем було набуте в порядку спадкування. Окрім нього в зазначеному будинку зареєстровані його колишня дружина [PERSON] і її неповнолітній син [PERSON], [INFO]. Після розірвання 28.09.2009р. шлюбу відповідачка разом з сином проживають окремо в [ADDRESS], однак добровільно знятися з реєстрації відповідачка відмовилася, що не дає можливості [PERSON] належним чином розпорядитися своїм майном. В судовому засіданні представник позивача - адвокат [PERSON] підтримав позовні вимоги і наполягав на визнанні [PERSON] та [PERSON] такими, що втратили право користування житловим будинком. Відповідач позову не визнала зовсім, пояснила, що під час перебування в шлюбі з позивачем власними працею та коштами здійснювала догляд та обслуговування будинку, іншого житла не має. Представник Погребищенського районного сектору управління державної міграційної служби України у Вінницькій області Шиманський Ю. П. проти задоволення позову не заперечував. Представник органу опіки та піклування Погребищенської міської ради у вирішенні позову покладалась на розгляд суду. Представник служба у справах дітей Погребищенської районної державної адміністрації проти задоволення позовних вимог заперечили, посилаючись на те, що визнавши неповнолітнього [PERSON] таким, що втратив право на користування житлом порушуються його права. З`ясувавши позицію сторін, допитавши свідка, дослідивши наявні у справі письмові докази, суд визнає за необхідне позов задовольнити частково з огляду на таке. Беззаперечно доведено, що [PERSON] є власником житлового будинку, розташованого в [ADDRESS] (а. с. 10, 11); Окрім нього, в зазначеному будинку зареєстровані його колишня дружина [PERSON] і її неповнолітній син [PERSON], [INFO] (а. с. 13-14). Після розірвання 28.09.2009р. шлюбу (а. с. 7) відповідачка разом з сином перейшла проживати до будинку батьків у [ADDRESS], однак добровільно знятися з реєстрації відмовилася, що не дає можливості [PERSON] належним чином розпорядитися своїм майном. Дані правовідносини регулюються: - ч. 4 ст.156 ЖК України, за змістом яких члени сім`ї власника жилого будинку, які проживають разом з ним у будинку, що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку, якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням; припинення сімейних відносин з власником будинку не позбавляє їх права користування займаним приміщенням; - ч.1 ст. 319 ЦК України, відповідно до якої власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд; - ст. 391 ЦК України, згідно з якою власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном; - ч. 2 ст. 405 ЦК України, передбачено, що член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом; - ст.16 Конвенції Генеральної Асамблеї ООН про права дитини, згідно з якою, жодна дитина не може бути об'єктом свавільного або незаконного втручання в здійснення її прав, зокрема прав на недоторканість житла. Оскільки відповідачка відсутня за місцем реєстрації понад один рік та фактично проживає в будинку своїх батьків, що розташований в [ADDRESS], то її необхідно визнати такою, що втратила право на користування житловим будинком, що розташований в [ADDRESS]. Разом з тим, суд відмовляє у задоволенні позовних вимог в частині визнання таким, що втратив право на користування будинком неповнолітнього [PERSON], оскільки це порушує його право на житло.

Outcome: partial