Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-17 00:00:00

1. Стислий виклад позиції позивача та відповідача. Позивач Кредитна спілка «Християнська Фортеця» звернулось до суду із позовом до [PERSON] , [PERSON] про стягнення боргу за кредитним договором та сплату відсотків за прострочення грошового зобов`язання. В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що між позивачем Кредитною спілкою «Християнська Фортеця» та відповідачем [PERSON] був укладений кредитний договір № 9853/2010-К від 25.03.2017 року, відповідно до договору відповідач отримала кредит у розмірі 5 000,00 грн. на товар строком на 12 місяців, зі сплатою відсотків за користування кредитними коштами із розрахунку 65 % річних. 25.03.2017 року між позивачем та відповідачем [PERSON] укладений договір поруки № 9853-П, за яким [PERSON] , як поручитель зобов`язалась нести перед КС «Християнська Фортеця», як кредитором, відповідальність за кредитним договором № 9853/2010-К від 25.03.2017 року. Відповідач [PERSON] не надала своєчасно позивачу грошові кошти для погашення заборгованості, в зв`язку з чим станом на 03.12.2018 р. утворилась заборгованість в розмірі 21259,27 грн., яка складається з 4219,30 грн. - заборгованість за простроченим кредитом; 13218,97 грн. - відсотки за користування кредитом; 1900 грн. - витрати на правову допомогу; 1921 грн. - судовий збір. Тому просить суд стягнути солідарно з відповідачів [PERSON] , [PERSON] на користь позивача заборгованість в розмірі 17438,27 грн. за кредитним договором та судові витрати. Відповідач [PERSON] також звернувся до суду із зустрічним позовом до КС «Християнська Фортеця», [PERSON] про визнання припиненим договору поруки, у якому просив суд визнати припиненим договір поруки № 9853-П від 25.03.2017 року, що укладений між Кредитною спілкою «Християнська Фортеця» та [PERSON] та [PERSON] , за яким поручитель зобов`язався відповідати за виконання зобов`язань [PERSON] по кредитному договору № 9853/2010-к від 25 березня 2017 року; стягнути з відповідача витрати по сплаті судового збору у розмірі 768,40 грн. та 1770,80 грн. - витрати на професійну правничу допомогу. У своєму позові позивач за зустрічним позовом посилається на те, що кінцевим терміном повернення кредиту та процентів по кредитному договору є 25.03.2018 року, вимога кредитора не направлялась на адресу боржника або поручителя, позов поданий до суду 28.01.2019 року, отже, в силу положень ст. 559 ЦК України, договір поруки є припиненим. Крім того, зазначив, що відповідно до ст. 137 ЦПК України, витрати на правову допомогу в розмірі 1900 грн., заявлені КС «Християнська фортеця» задоволенню не підлягають, так як професійна правнича допомога надається виключно адвокатом. Представником позивача наданий відзив на зустрічний позов, де вказав, що [PERSON] невірно тлумачить положення ч. 4 ст. 559 ЦК України, вважає, що строк для звернення до суд із вимогами по стягненню заборгованості за договором поруки КС «Християнська фортеця» не пропущений. В судовому засіданні представник позивача КС «Християнська фортеця» підтримав позовні вимоги в повному обсязі та посилався на обставини, викладені в позовній заяві та відзиві на зустрічні позовні вимоги. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилась, про час та місце розгляду справи була повідомлена у встановленому законом порядку, суд вважає можливим розгляд справи за її відсутності. Відповідач [PERSON] та представник відповідача [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги не визнали, посилалися на обставини, викладені у відзиві на позов, а також вимоги, викладені в зустрічній позовній заяві підтримують та просять суд визнати припиненим договір поруки, що укладений між КС «Християнська фортеця» та [PERSON] . 2. Заяви, клопотання учасників справи 19 квітня 2019 року представником відповідача подана зустрічна позовна заява. 14 червня 2019 року представником позивача наданий відзив на зустрічний позов. 3.Процесуальні дії суду 01 березня 2019 року ухвалою суду відкрито провадження по справі. 27 травня 2019 року ухвалою суду прийнято зустрічний позов. 17 жовтня 2019 року ухвалою суду закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до розгляду по суті. 4. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин В судовому засіданні встановлено, що між Кредитною спілкою «Християнська Фортеця» та відповідачем [PERSON] був укладений кредитний договір № 9853/2010-К від 25.03.2017 року, відповідно до договору відповідач отримав кредит у розмір 5000,00 грн. на товар строком на 12 місяців, зі сплатою відсотків за користування кредитними коштами із розрахунку 65 % річних (а.с.6-7). Окрім цього, між позивачем Кредитною спілкою «Християнська Фортеця» та відповідачами [PERSON] , [PERSON] був укладений договір поруки № 9853-П, відповідно до якого [PERSON] , як поручитель зобов`язався нести перед КС «Християнська Фортеця», як кредитором, відповідальність за кредитним договором № 9853/2010-К від 25.03.2017 року. Відповідач [PERSON] не надала своєчасно позивачу грошові кошти для погашення заборгованості, в зв`язку з чим станом на 03.12.2018 р. утворилась заборгованість в розмірі 17 438,27 грн., яка складається з 4219,30 грн. - заборгованість за простроченим кредитом; 13218,97 грн. - відсотки за користування кредитом. Ст.4 ЦПК України визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до вимог ст.ст.15, 16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Позивачем та відповідачем обрані способи захисту, що відповідають вимогам ч.2 ст.16 ЦК України та предметом позову є заборгованість за кредитним договором, а в зустрічному позові предметом позову є визнання недійсними умови кредитного договору та його розірвання. Згідно до вимог ст.19 ЦПК України, суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства. З позовних вимог вбачається, що між сторонами виник спір з цивільних правовідносин, до яких застосовуються положення параграфа 1 глави 71 «Позика. Кредит. Банківський вклад» ЦК України, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. 5. Норми права, які застосовує суд, мотиви їх застосування. Згідно зі ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства. Згідно ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ст. 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 ЦК України. Згідно ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник який прострочив виконання зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів на встановлений договором або законом. За приписами ст. ст. 627, 628, 629 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до ст. 553 Цивільного кодексу України, за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов`язку. У разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя (ч. 1 ст. 554 ЦК України). Отже, порука є спеціальним додатковим заходом майнового характеру, спрямованим на забезпечення виконання основного зобов`язання. Підставою для поруки є договір, що встановлює зобов`язальні правовідносини між особою, яка забезпечує виконання зобов`язання боржника, та кредитором боржника. Обсяг зобов`язань поручителя визначається як умовами договору поруки, так і умовами основного договору, яким визначено обсяг зобов`язань боржника, забезпечення виконання яких здійснює поручитель (ч. ч. 1, 2 ст. 553 ЦК України). Відповідно до частини 4 ст. 559 Цивільного кодексу України в редакції на 25.03.2018 року, яка діяла на час виникнення спірних правовідносин, порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців у дня настання строку виконання основного зобов`язання не пред`явить вимоги до поручителя, якщо інше не передбачено законом. Якщо строк основного зобов`язання не встановлений або встановлений моментом пред`явлення вимоги, порука припиняється, якщо кредитор не пред`явить позову до поручителя протягом одного року з дня укладення договору поруки, якщо інше не передбачено законом. 6. Висновки суду. Як встановлено судом, 25 березня 2017 року Кредитною спілкою «Християнська фортеця» та [PERSON] та [PERSON] було укладено договір поруки № 9853-П, відповідно до п.1.1. якого в порядку та на умовах, визначених цим договором, поручитель поручається перед кредитодавцем за виконання позичальником умов кредитного договору та забезпечує повернення кредитних коштів, процентів всім належним йому майном та коштами, на які може бути звернене стягнення, в порядку, встановленому законодавством України. Договором встановлено солідарну відповідальність сторін (п. 3 договору поруки), при цьому договір не містить умов, які б встановлювали час припинення договру поруки. За умовами кредитного договору кінцевий строк повернення відповідачем [PERSON] кредитних коштів є 25 березня 2018 року. Відповідно до даних розрахунку заборгованості, який долучений до позовної заяви, сума основного боргу станом на 03.12.2018 року складає 4219,30 грн, нараховані відсотки - 13218,97 грн. Як вбачається з матеріалів справи позивач звернувся до Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області із позовом 28 січня 2019 року. Так, кінцевим терміном повернення кредиту та процентів по кредитному договору № 9853/2010-к, укладеному 25 березня 2017 року між Кредитною спілкою «Християнська фортеця» та [PERSON] є 25 березня 2018 року, та вимога кредитора у шестимісячний строк не направлялася кредитором на адресу боржника/поручителя, а позов поданий КС «Християнська фортеця» до суду лише 28.01.2019 року, то, в силу ч.4 ст.559 ЦК України, яка діяла на час виникнення спірних правовідносин, договір поруки є припиненим. З урахуванням вищевикладеного, зустрічний позов [PERSON] підлягає задоволенню, договір поруки від 25 березня 2017 року є припиненим. Задоволення зустрічного позову веде до відмови у задоволенні позовних вимог КС «Християнська фортеця» щодо стягнення заборгованості за кредитним договором з [PERSON] . Так, [PERSON] порушує строки повернення заборгованості за кредитом, та строки сплати нарахованих відсотків, тому порушення строків повернення кредиту за договором та відсотків за його користування є істотним порушенням умов договору. Відповідно до розрахунку заборгованості за кредитним договором станом на 03 грудня 2018 року утворилась заборгованість, яка складається з: 4219,30 грн. - заборгованість за основною сумою боргу; 13218,97 грн. - відсотки за користування кредитом. Судом встановлено істотне порушення договору з боку відповідача [PERSON] , а тому суд вважає за необхідне стягнути з останньої на користь позивача заборгованість за кредитним договором в розмірі 17438,27 грн. Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року). 7. Судові витрати На підставі ч. 1 ст. 141 ЦПК України, у справі за первісним позовом КС «Християнська фортеця» судовий збір у розмірі 1921 грн. покладається на відповідача [PERSON] , у справі за зустрічним позовом [PERSON] - на відповідача за зустрічним позовом КС «Християнська фортеця» в розмірі 768,40 грн. Крім того, в силу ст. 137 ЦПК України, з КС «Християнська фортеця» на користь [PERSON] підлягають стягненню і витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 1770,80 грн., які документально підтверджені. Що стосується вимог позивача за первісним позовом КС «Християнська фортеця» щодо стягнення з відповідача [PERSON] на користь позивача витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 1900 грн., то вони задоволенню не підлягають, оскільки, згідно положень ст. 137 ЦПК України, такі витрати підлягають відшкодуванню якщо пов`язані з правничою допомогою адвоката, на що представник позивача не надав відомостей, що витрати пов`язані з правничою допомогою адвоката.

Outcome: partial