Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-09 00:00:00

20 квітня 2017 року до Печерського районного суду м. Києва надійшла вказана позовна заява, яку 21 квітня 2017 року передано судді, для вирішення питання про відкриття провадження у справі /т. І а. с. 1/. Позивач в остаточній редакції позовної заяви від 13 серпня 2018 року просив суд визнати рішення комісії по трудовим спорам ДУ «Національний науковий центр радіаційної медицини НАМН України» № 1 та № 2 від 06 квітня 2017 року такими, що суперечать чинному законодавству та скасувати їх; скасувати наказ генерального директора ННЦРМ № 141 від 30 грудня 2016 року та наказ генерального директора ННЦРМ № 15 від 03 березня 2017 року як такі, що суперечать чинному законодавству /т. ІІ а. с. 1-6, 54/. 13 червня 2017 року відповідач, не визнаючи позов, через представника подав письмові заперечення на позов /т. І а. с. 25-68/. Ухвалою суду від 15 червня 2017 року, постановленою на місці, без виходу до нарадчої кімнати, занесеною до журналу судового засідання, задоволено частково клопотання позивача про витребування письмових доказів, обов'язок надати які покладено на сторону відповідача, та задоволено клопотання позивача про виклик в якості свідка для допиту [PERSON], як і аналогічне клопотання представника відповідача - в якості свідка ухвалено викликати [PERSON] /т. І а. с. 71, 72-73, 75-76/. Також 11 вересня 2017 року до суду позивач подав заяву про виклик свідків, заяву про витребування доказів та заяву про долучення письмових доказів до матеріалів справи, у тому числі письмову відповідь позивача на заперечення відповідача щодо позову /т. І а. с. 80-81, 82-83, 84-138/. Позивач у судовому засіданні 02 жовтня 2017 року подав суду заяву про зміну предмету позову, у якій позивач просив визнати рішення комісії по трудовим спорам ДУ «Національний науковий центр радіаційної медицини НАМН України» № 1 та № 2 від 06 квітня 2017 року такими, що суперечать чинному законодавству та скасувати їх; скасувати наказ генерального директора ННЦРМ № 141 від 30 грудня 2016 року та наказ генерального директора ННЦРМ № 15 від 03 березня 2017 року як такі, що суперечать чинному законодавству; зобов'язати ННЦРМ відшкодувати позивачу моральні збитки, що були нанесені йому виданням наказів № 141 та № 15 шляхом офіційного усного та письмового вибачення /т. І а. с. 144-149/. 02 жовтня 2017 року суд ухвалою, постановленою на місці, без виходу до нарадчої кімнати, занесеною до журналу судового засідання, частково задовольнив заяву позивача про виклик свідків - ухвалив викликати лише [PERSON], оскільки позивач не довів доцільність виклику решти заявлених осіб; у задоволенні клопотання про витребування доказів суд відмовив у зв'язку із тим, що вказані документи не містять інформації щодо предмету доказування, які і документи, які позивач просив долучити, у зв'язку із чим відмовлено також у їх долученні до матеріалів справи /т. І а. с. 167-169/. Представник відповідача 27 листопада 2017 року подав до суду письмові заперечення проти заяви позивача про зміну предмету позову, обґрунтовуючи їх тим, що подана заява не містить інформації щодо зміни предмету позову, дублюючи пункт прохальної частини первісної позовної заяви, та не описує причино-наслідкового зв'язку між ухваленням оспорюваних наказів та моральною шкодою, у чому полягало знеславлення /т. І а. с. 181/. На підставі норми пункту 9 частини першої Розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України від 18 березня 2004 року № 1618-IV у редакції Закону № 2147-VIII від 03 жовтня 2017 року, справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу (15 грудня 2017 року), розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу. 29 січня 2018 року повторно позивач подав до суду заяву про зміну предмету позову, у якій просив суд визнати рішення комісії по трудовим спорам ДУ «Національний науковий центр радіаційної медицини НАМН України» № 1 та № 2 від 06 квітня 2017 року такими, що суперечать чинному законодавству та скасувати їх; скасувати наказ генерального директора ННЦРМ № 141 від 30 грудня 2016 року та наказ генерального директора ННЦРМ № 15 від 03 березня 2017 року як такі, що суперечать чинному законодавству; зобов'язати ННЦРМ відшкодувати позивачу моральні збитки, що були нанесені йому виданням наказів № 141 та № 15 шляхом офіційного вибачення /т. І а. с. 190-195/. 26 березня 2018 року суд ухвалою, постановленою на місці, без виходу до нарадчої кімнати, занесеною до журналу судового засідання, заяву про зміну предмету позову, датовану 02 жовтня 2017 року, не прийнято до розгляду, оскільки позивач змінює і предмет, і підставу позову, що законодавством не передбачено /т. І а. с. 144-149, 225/. Ухвалою суду від 26 березня 2018 року, постановленою на місці, без виходу до нарадчої кімнати, занесеною до журналу судового засідання, заяву про зміну предмету позову, датовану 29 січня 2018 року, не прийнято до розгляду, оскільки позивач не надав доказів вручення / направлення примірника заяви про зміну предмету позову стороні відповідача /т. І а. с. 225/. У судовому засіданні 26 березня 2018 року суд на місці, без виходу до нарадчої кімнати, постановив залишити без задоволення клопотання позивача про витребування доказів та про тимчасове вилучення доказів від 29 січня, 26 березня 2018 року, оскільки документи, які є предметом клопотань, не містять інформації щодо предмету доказування у справі /т. І а. с. 216-217, 220-221, 222-223, 225-226/. 13 серпня 2018 року позивачем подано до суду заяву про зміну предмету позову, у якій просив суд визнати рішення комісії по трудовим спорам ДУ «Національний науковий центр радіаційної медицини НАМН України» № 1 та № 2 від 06 квітня 2017 року такими, що суперечать чинному законодавству та скасувати їх; скасувати наказ генерального директора ННЦРМ № 141 від 30 грудня 2016 року та наказ генерального директора ННЦРМ № 15 від 03 березня 2017 року як такі, що суперечать чинному законодавству. Вказана заява про зміну предмету позову ухвалою суду від 16 серпня 2018 року, постановленою на місці, без виходу до нарадчої кімнати, занесеною до протоколу судового засідання, прийнята до розгляду /т. ІІ а. с. 1-6, 54/. Також у судовому засіданні 16 серпня 2018 року суд вирішив клопотання позивача про застосування до відповідача заходів примусу шляхом вилучення документів залишити без задоволення, оскільки останнім ухвалу суду щодо надання письмового доказу - витягу з протоколу № 3 засідання експертної ради з питань планування та координації наукових досліджень в ННЦРМ від 12 грудня 2016 року у частині стосовно НДР 554 - виконано, які містяться у матеріалах справи /т. І а. с. 238-240; т. ІІ а. с. 48-49, 54/. Допитана у судовому засіданні 16 серпня 2018 року в якості свідка [PERSON], яка є членом Комісії по трудовим спорам ННЦРМ, надала суду покази, що від позивача надійшла до Комісії заява з приводу позачергової атестації. Заслухавши свідків у присутності заявника, заяву було розглянуто і таємним голосуванням прийнято рішення про відхилення її вимог. Запрошена для допиту в якості свідка [PERSON] 16 серпня 2018 року надала суду покази про те, що 30 березня 2017 року вона разом з позивачем подала заяву про оскарження наказу, а 06 квітня 2017 року була присутньою на засіданні Комісії по трудовим спорам з її розгляду, по пункту 2 якої рішення приймалося простим голосуванням, нетаємним. Свідок вказала, що була співробітником лабораторії і також підлягала переатестації. Наказ вважала незаконним і тому оскаржила його до Комісії. 10 грудня 2018 року суд ухвалою, постановленою на місці, без виходу до нарадчої кімнати, занесеною до протоколу судового засідання, залишив без задоволення клопотання позивача про витребування протоколу № 3 засідання експертної ради з питань планування та координації наукових досліджень в ННЦРМ від 12 грудня 2016 року, оскільки такий письмовий доказ вже міститься у матеріалах справи. Заяви №№ 1, 2 про фальшивість доказів позивача судом долучено до матеріалів справи /т. ІІ а. с. 65-67, 68-70,71-72/. Допитана у судовому засіданні 10 грудня 2018 року в якості свідка [PERSON], яка очолює Комісію по трудовим спорам, надала суду покази, що 27 березня 2017 року до неї звернувся позивач з питанням чи є вона Головою Комісії та перевірив всю документацію Комісії, а 30 березня 2017 року він подав заяву про скасування наказу від 30 грудня 2016 року. Заява позивача була прийнята до розгляду. На засіданні Комісії вимоги заяви підтримали позивач та лаборант [PERSON] Наступного дня [31 березня 2017 року] була подана ще одна заява. Комісія по трудовим спорам складається з 10 осіб. Члени Комісії та Адміністрація були попереджені про засідання 06 квітня 2017 року, відбувся Кворум, голосування якого відбувалося таємно, за винятком щодо другого пункту заяви, що не суперечить вимогам закону. У судовому засіданні позивач позов підтримав та просив суд задовольнити вимоги у повному обсязі. Представники відповідача позов не визнали, просили відмовити у його задоволенні. Суд, заслухавши обґрунтування позивача та заперечення представників відповідача, допитавши свідків, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов до наступних висновків. Сторони до 27 липня 2017 року перебували у трудових відносинах. Згідно з протоколом № 12 від 14 грудня 2016 року Вчена рада ННЦРМ, на засіданні якої був присутній позивач, серед поставлених на порядок денний питань вирішила створити комісію по перевірці виконання наукової тематики і діяльності лабораторії радіаційної біохімії /т. І а. с. 158-164/. Наказом № 133 від 16 грудня 2016 Про комплексну перевірку діяльності лабораторії радіаційної біохімії Інституту експериментальної радіології ННЦРМ, на виконання рішення Вченої ради ННЦРМ від 14 грудня 2016 року, наказано провести комплексну перевірку діяльності лабораторії радіаційної біохімії Інституту експериментальної радіології ННЦРМ протягом двох тижнів /т. І а. с. 117-118/. 16 листопада 2016 року Головою та членами комісії, обраної для проведення комплексної перевірки, складено і підписано акт, відповідно до висновку якого, первинна документація по НДР 554 відповідає технічному завданню, календарному плану та індивідуальним планам наукових співробітників лабораторії радіаційної біохімії ІЕР ННЦРМ, проте відсутній договір на виконання наукової роботи та протокол узгодження вартості наукової роботи /т. І а. с. 106/. Відповідно до протоколу № 9 від 29 листопада 2016 року засідання вченої ради Інституту експериментальної радіології ДУ «ННЦРМ НАМН України», ухвалено одноголосно вважати завдання етапу 2016 року НДР 554 виконаним у повному обсязі, проміжний звіт затвердити /т. І а. с. 107/. Завідувачем відділу радіоіндукованих онкологічних захворювань ННЦРМ, д-р мед. наук, професором, заслуженим діячем науки і техніки України Литвиненком О. О. надано рецензію на проміжний звіт за 2016 рік по темі НДР 554 /т. І а. с. 108-109/. Експертом на звіти про НДР 554 Колпаковим І. Є. надано експертний висновок з позитивною оцінкою звіту, як такому, що може бути рекомендований до затвердження Експертною та Вченою радами ННЦРМ /т. І а. с. 110-112, 113-116/. З 27 грудня 2016 року по 06 січня 2017 року позивач перебував на лікарняному, відповідно до відомостей листка непрацездатності серії АДА № 23860 /т. І а. с. 21/. Відповідно до протоколу № 3 від 12 грудня 2016 року засідання Експертної ради з питань планування та координації наукових досліджень в ННЦРМ (пункт 6), Рада слухала доповідь голови Експертної ради Сушка В. О. про стан виконання НДР 554 «Розробка прогностичних маркерів оцінки спермопродукуючої функції генеративного епітелію за умов дії іонізуючої радіації», який зазначив, що керівництвом НДР [PERSON] не був підписаний та узгоджений з Академією медичних наук України договір на виконання наукової роботи та протокол узгодження вартості виконання НДР, а також не підписано калькуляцію кошторисної вартості НДР, у зв'язку із чим було винесено на голосування пропозицію не розглядати цей звіт за формальними ознаками на Експертній раді та винести розгляд цього питання на Вчену раду Центру. Експертна рада ухвалила проміжний звіт про НДР 554 не приймати до розгляду та не рекомендувати до затвердження на Вченій раді Центру («за» 16, «проти» 2, «утримався» 1) /т. І а. с. 238-240/. Наказом № 141 від 30 грудня 2016 року Про виконання рішення Вченої ради ННЦРМ від 28 грудня 2016 року щодо перевірки діяльності лабораторії радіаційної біохімії Інституту експериментальної радіології ННЦРМ Генерального директора Базики Д. А. наказано /т. І а. с. 9/: 1) продовжити термін роботи комісії з комплексної перевірки лабораторії радіаційної біохімії Інституту експериментальної радіології ННЦРМ до 31 січня 2017 року; 2) відсторонити доктора біологічних наук, професора [PERSON] від виконання обов'язків завідувача лабораторії радіаційної біохімії Інституту експериментальної радіології ННЦРМ до представлення звіту комісії Вченій раді ННЦРМ; 3) зупинити виконання НРД за шифром 554, науковим керівником якої є доктор біологічних наук, професор [PERSON] з 28 грудня 2016 року та направити відповідні документи до Національної академії медичних наук України; 4) провести дострокову атестацію наукових співробітників лабораторії радіаційної біохімії до 15 лютого 2017 року; 5) контроль за виконанням цього наказу покладено на першого заступника генерального директора з наукової роботи ННЦРМ Сушка В. О. З 21 лютого по 07 березня 2017 року позивач перебував на лікарняному, відповідно до відомостей листка непрацездатності серії АДА № 134100 /т. І а. с. 138/. Наказом № 15 від 03 березня 2017 року Про проведення позачергової атестації наукових працівників Генерального директора Базики Д. А. наказано провести позачергову атестацію співробітників лабораторії радіаційної біохімії Інституту експериментальної радіології ННЦРМ: д-ра біол. наук, професора [PERSON], канд. біол. наук [PERSON], канд. мед. наук [PERSON] до 05 квітня 2017 року /т. І а. с. 12-13/: Позивач 30 березня 2017 року (вх. 49) подав заяву відповідачеві про надання витягу з протоколу № 13 засідання Вченої ради ННЦРМ, що відбулося 28 грудня 206 року, з рішенням Вченої ради ННЦРМ стосовно лабораторії радіаційної біохімії ІЕР та її завідувача проф. [PERSON] /т. І а. с. 8/. 30 березня 2017 року позивач подав Голові Комісії по трудовим спорам ННЦРМ [PERSON] заяву на оскарження наказу № 15 від 03 березня 2017 року генерального директора ННЦРМ члена-кореспондента НАМН України професора Базики Д. А. про проведення позачергової атестації наукових співробітників лабораторії радіаційної біохімії Інституту експериментальної радіології ННЦРМ, у якій просив скасувати вказаний наказ, мотивуючи заяву тим, що рішення про позачергову атестацію співробітників лабораторії та її завідувача є безпідставним, ставлення до співробітників упередженим, процедура видання наказу порушена /т. І а. с. 15-18/. Наступного дня, 31 березня 2017 року, позивач подав Голові Комісії по трудовим спорам ННЦРМ [PERSON] заяву на оскарження наказу № 141 від 30 грудня 2016 року генерального директора ННЦРМ члена-кореспондента НАМН України професора Базики Д. А. про проведення позачергової атестації наукових співробітників лабораторії радіаційної біохімії Інституту експериментальної радіології ННЦРМ, у якій просив скасувати вказаний наказ, мотивуючи заяву тим, що процедура підготовки наказу та ознайомлення з ним була порушена, існує відкрита ворожнеча та упередженість, те, що наказ може заподіяти шкоду державі шляхом зриву виконання бюджетної НДР № 554 та підготовки висококваліфікованих кадрів через аспірантуру /т. І а. с. 10-11/. 06 квітня 2017 року Комісія по трудовим спорам ННЦРМ у складі присутніх 7 осіб з 10 обраного складу, що підтверджується протоколом засідання, розглянула подані заяви позивача від 30 березня та 31 березня 2017 року. Щодо першої заяви позивача з приводу оскарження наказу № 15 від 03 березня 2017 року Комісія ухвалила рішення шляхом таємного голосування, що вимоги позивача є необґрунтованими одноголосно. Питання другої заяви позивача з приводу оскарження наказу № 141 від 30 грудня 2016 року по суті Комісія не розглядала, проголосувавши одноголосно за рішення про відхилення розгляду заяви у зв'язку із пропущенням тримісячного строку на звернення до Комісії, який починає перебіг з дня, коли він дізнався або повинен був дізнатися про порушення свого права, що відповідає статті 255 КЗпП України та пункту 4.2 Положення про комісію з трудових спорів ННЦРМ, затвердженого Наказом № 97 від 18 липня 2012 року /т. І а. с. 19, 20, 28-39, 40-48, 50/. 27 квітня 2017 року Постановою Президії НАНМ України № 3/6 припинено виконання в НЦРМ НАМН України у 2017 році прикладної науково-дослідної роботи «Розробка прогностичних маркерів оцінки спермопродукуючої функції генеративного епітелію за умов дії іонізуючої радіації» під керівництвом [PERSON], у зв'язку із скороченням фінансування бюджетної тематики та звільненням наукових співробітників - виконавців і відповідно до рішення Вченої ради НЦРМ НАМН України (протокол № 13 від 28 грудня 2016 року) /т. І а. с. 178/. Згідно з наказом № 42 від 17 травня 2017 року Про внесення змін до структури та штатного розкладу, відповідно до Постанови Президії НАНМ України від 27 квітня 2017 року № 3/6, ліквідовано лабораторію радіаційної біохімії Інституту експериментальної радіології з 24 липня 2017 року, з штатного розкладу виведено посаду, яку займав позивач, - завідувача лабораторії /т. І а. с. 179/. За наказом № 115-ОС від 21 липня 2017 року, позивач є звільненим з посади завідувача лабораторії радіаційної біохімії відділу радіобіології ІЕР, у зв'язку із ліквідацією лабораторії на підставі пункту 1 статті 40 КЗпП України /т. І а. с. 180/. За приписами статті 224 КЗпП України, комісія по трудових спорах є обов'язковим первинним органом по розгляду трудових спорів, що виникають на підприємствах, в установах, організаціях, за винятком спорів, зазначених у статтях 222, 232 цього Кодексу. Трудовий спір підлягає розглядові в комісії по трудових спорах, якщо працівник самостійно або з участю профспілкової організації, що представляє його інтереси, не врегулював розбіжності при безпосередніх переговорах з власником або уповноваженим ним органом. Статтею 226 КЗпП України передбачено, що комісія по трудових спорах зобов'язана розглянути трудовий спір у десятиденний строк з дня подання заяви. Спори повинні розглядатися у присутності працівника, який подав заяву, представників власника або уповноваженого ним органу. Розгляд спору за відсутності працівника допускається лише за його письмовою заявою. За бажанням працівника при розгляді спору від його імені може виступати представник профспілкового органу або за вибором працівника інша особа, в тому числі адвокат. Відповідно до третього абзацу статті 226 КЗпП України, комісія по трудових спорах має право викликати на засідання свідків, доручати спеціалістам проведення технічних, бухгалтерських та інших перевірок, вимагати від власника або уповноваженого ним органу необхідні розрахунки та документи. Засідання комісії по трудових спорах вважається правомочним, якщо на ньому присутні не менше двох третин обраних до її складу членів. На засіданні комісії ведеться протокол, який підписується головою або його заступником і секретарем. Комісія по трудових спорах приймає рішення більшістю голосів її членів, присутніх на засіданні, і у триденний строк вручається працівникові, власникові або уповноваженому ним органу. У рішенні, згідно з статтею 227 КЗпП України, зазначаються: повне найменування підприємства, установи, організації, прізвище, ім'я та по батькові працівника, який звернувся до комісії, або його представника, дата звернення до комісії і дата розгляду спору, суть спору, прізвища членів комісії, власника або представників уповноваженого ним органу, результати голосування і мотивоване рішення комісії. Відповідно до статті 228 КЗпП України, у разі незгоди з рішенням комісії по трудових спорах працівник чи власник або уповноважений ним орган можуть оскаржити її рішення до суду в десятиденний строк з дня вручення їм виписки з протоколу засідання комісії чи його копії. Пропуск вказаного строку не є підставою відмови у прийнятті заяви. Визнавши причини пропуску поважними, суд може поновити цей строк і розглянути спір по суті. В разі коли пропущений строк не буде поновлено, заява не розглядається, і залишається в силі рішення комісії по трудових спорах. Положення, затверджене Кабінетом Міністрів України від 13 серпня 1999 року N 1475, про атестацію наукових працівників визначає порядок проведення атестації наукових працівників державних науково-дослідних, дослідно-конструкторських, проектно-конструкторських, технологічних і проектно-пошукових установ (у тому числі тих, що входять до складу науково-виробничих об'єднань), вищих навчальних закладів III-IV рівнів акредитації та науково-дослідних підрозділів вищих навчальних закладів III-IV рівнів акредитації, що повністю або частково фінансуються за рахунок державного бюджету. Відповідно до пункту 5 вказаного Положення, атестація наукових працівників проводиться не рідше одного разу на п'ять років. Терміни і графік проведення чергової атестації наукових працівників затверджуються наказом керівника наукової установи до початку календарного року. Дата проведення атестації доводиться до відома наукового працівника, який підлягає атестації, не пізніше ніж за місяць до її проведення. Пунктом 9 Положення передбачено, що якщо в діяльності наукового працівника виявлено ознаки недостатньої кваліфікації, зафіксовані в акті про невиконання роботи, доповідній записці про допущені помилки або іншому документі, керівник наукової установи може призначити такому працівникові позачергову атестацію, але не раніше ніж через рік після проходження останньої атестації, призначення або обрання за конкурсом на посаду. Тобто відповідно до пункту 9, у разі виявлення у діяльності наукового працівника ознаки недостатньої кваліфікації, зафіксовані у будь-якому документі установи, керівник може призначити такому працівникові позачергову атестацію. Відповідно до протоколу № 12 від 14 грудня 2016 року засідання Вченої ради ННЦРМ по питанню підсумків роботи Експертної комісії ННЦРМ з розгляду звітів про виконання НДР, а саме з доповіді д-ра мед. наук Сушка В. О., головуючого члена-кореспондента НАМН Базика Д. А., відповідей позивача, Козачка А. В., професора Чумака А. А. вбачається, що у зв'язку із відсутністю підписаних і затверджених документів щодо виконання теми НДР 554, у тому числі калькуляція і договір на виконання цієї теми, Експерта рада за формальними ознаками до розгляду тему не прийняла /т. І а. с. 159 /зворотна сторона аркушу/, 160/. Тобто документами установи, у яких зафіксовано ознаки недостатньої кваліфікації у розумінні положень пункту 9 Положення, затвердженого Кабінетом Міністрів України від 13 серпня 1999 року N 1475, про атестацію наукових працівників, стали первинна документація, договори з базами, з якими співпрацювали працівники лабораторії. Правила Положення закріплені у пункті 5 у частині повідомлення про дату проведення атестації не пізніше ніж за місяць до її проведення, як вбачається із змісту, стосується позачергової атестації, оскільки терміни і графіки проведення чергової затверджуються ще до початку календарного року, про що інформуються працівники установи після їх визначення. Таким чином відповідач в особі Генерального директора Базика Д. А. діяв у відповідності до Положення про атестацію наукових працівників, затвердженого постановою КМУ від 13 серпня 1999 року № 1475 та рішення Вченої ради ННЦРМ від 28 грудня 2016 року, видаючи накази № 141 від 30 грудня 2016 року та № 15 від 03 березня 2017 року. Відповідно, рішення Комісії з трудових спорів ДУ «Національний науковий центр радіаційної медицини НАМН України» № 1 та № 2 від 06 квітня 2017 року є законними. Суд, оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів приходить до висновку, що доводи позивача спростовано встановленими під час судового розгляду обставинами, а тому у задоволенні позову слід відмовити. Відповідно до частини першої статті 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, тому, оскільки суд відмовляє у задоволенні позову, сплачена сума судового збору позивачеві не відшкодовується. Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов'язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов'язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов'язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року). На підставі встановлених судом обставин, що мають юридичне значення у справі,

Outcome: dismissed