Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-15 00:00:00

21 грудня 2018 року позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про визнання договору купівлі-продажу квартири [ADDRESS], укладеного 02.09.1998 року та зареєстрованого за №301 на Вознесенській Універсальній товарно - сировинній біржі дійсним. Обґрунтовуючи свої позовні вимоги позивач зазначила, що даний договір був укладений між нею та [PERSON], яка діяла від свого імені та від імені свого неповнолітнього сина [PERSON], в письмовій формі і зареєстрований на Універсальній товарно - сировинній біржі, нічиїх прав та законних інтересів не порушує і всі умови договору купівлі-продажу будинку виконані. Посилаючись на те, що нотаріальне посвідчення договору неможливе в зв'язку з тим, що [PERSON] померла, всі умови договору купівлі-продажу будинку виконані, позивач просила позов задовольнити. Ухвалою Вознесенського міськрайонного суду від 22.12.2018 року було прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження по справі, справу призначено до судового засідання в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. В судове засідання позивач [PERSON] не з'явилася, від представника [PERSON] на адресу суду надійшла заява в якій він просить розглядати справу у його відсутності, заявлені позовні вимоги підтримує в повному обсязі. В судове засідання відповідач [PERSON] не з'явився, на адресу суду надіслав заяву , в якій просив розгляд справи здійснювати без його участі, проти задоволення позовних вимог не заперечує. Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги підлягають повному задоволенню. Судом встановлено, що 02.09.1998 року між [PERSON], як покупцем та [PERSON], яка діяла від свого імені та від імені свого неповнолітнього сина [PERSON], як продавцями був укладений договір купівлі-продажу квартири [ADDRESS] та зареєстрований в той же день на Вознесенський Універсальній товарно - сировинній біржі за реєстровим №301. В судовому засіданні було встановлено, що сторони при укладенні договору як продавець та покупець прийшли до взаємної згоди за всіма істотними умовами договору і виконали свої зобов'язання, що підтверджується укладеним в письмовій формі договором купівлі-продажу, але нотаріально посвідчити договір неможливо. 04 серпня 2010 року померла [PERSON] (свідоцтво про смерть серії [NUMBER] від 11.08.2010 року). Відповідно до п.4 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України (2004 року), останній застосовується до цивільних відносин, що виникли після набрання ним чинності. Щодо цивільних відносин, які виникли до набрання чинності ЦК України, положення цього Кодексу застосовуються до тих прав і обов'язків, що виникли або продовжують існувати після набрання ним чинності. Тому в даному випадку застосуванню підлягає Цивільний Кодекс України 1963 року. Згідно до ст. 227 ЦК України (1963 року) договір купівлі-продажу будинку (квартири) повинен бути нотаріально посвідчений, якщо хоча б однією з сторін є громадянин. Недодержання цієї вимоги тягне недійсність договору. Згідно ч.2 ст.47 ЦК України, якщо одна з сторін повністю або частково виконала угоду, що потребує нотаріального посвідчення, а друга сторона ухиляється від нотаріального оформлення угоди, суд вправі за вимогою сторони, яка виконала угоду, визнати угоду дійсною. В цьому разі наступне нотаріальне оформлення угоди не вимагається. Таким чином, оскільки сторони по договору купівлі-продажу нерухомого майна повністю виконали всі умови договору, а нотаріально посвідчити договір неможливо, суд вважає необхідним визнати дійсним вказаний договір купівлі-продажу.

Outcome: approved