Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-03 00:00:00

21 жовтня 2019 року до Шишацького районного суду Полтавської області надійшла позовна заява АТ КБ «ПриватБанк» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. У позовній заяві позивач зазначив, що відповідно до умов договору б/н від 11.03.2008 відповідач отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту у розмірі 2000 грн. на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36,00% на рік. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана ним заява разом з Умовами та правилами надання банківських послуг, Правилами користування платіжною карткою складає між ним та Банком Договір. В порушення норм ст.ст. 526, 527, 530, 1054 ЦК України та умов договору відповідач свої зобов`язання щодо повернення кредиту та сплати відсотків за кредитним договором не виконує, в зв`язку з чим станом на 31.08.2019 року має заборгованість у сумі 19689,03 грн., яка складається з наступного: 1974,65 грн. - заборгованість за кредитом, 16438,71 грн. - заборгованість по процентах за користування кредитом, 100 грн. - заборгованість за пенею та комісією, а також штрафи відповідно до умов договору 250,00 грн. (фіксована частина) та 925,67 грн. (процентна складова). Ухилення відповідача від виконання свого зобов`язання за вказаним кредитним договором порушує права банка, в зв`язку з цим, посилаючись на норми ст.ст.526, 527, 530, 1050, 1054 ЦК України, ст. 3, 15, 107 ЦПК України, позивач просив стягнути на його користь з відповідача заборгованість у вищевказаній сумі, а також понесені ним судові витрати. Ухвалою суду від 04 листопада 2019 року відкрито провадження та визначено проводити розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін. Копія позовної заяви з додатками та ухвалою про відкриття провадження отримані відповідачем 07 листопада 2019, про що свідчить відповідне поштове повідомлення. Заяв по суті справи від сторін не надходило. Відповідно до вимог ч. 5 ст. 279 ЦПК України розгляд справи проведено судом без повідомлення сторін за наявними матеріалами позовної заяви. Вивчивши матеріали справи, дослідивши надані позивачем докази в їх сукупності та взаємозв`язку, суд приходить до висновку про необхідність часткового задоволення позову, виходячи з наступного. Так, судом встановлено, що між позивачем та відповідачем шляхом підписання останнім 11.03.2008 року анкети-заяви позичальника було укладено договір про надання банківських послуг б/н. Даний договір складається з Заяви (а.с.9), Умов та Правил надання банківських послуг (а.с.10-15). За умовами даного договору позивачу видано платіжну картку «Універсальна, 30 днів пільгового періоду» № 4149 6053 7182 0192 , первинно встановлено на неї кредитний ліміт у розмір 800 грн. із сплатою відсотків за його користування в розмірі 3 % в місяць на залишок заборгованості. Вищевикладене відображено в заяві клієнта (а.с.9 зворотній бік). Як встановлено судом із змісту заяви позичальника - 11.03.2008 відповідач ознайомився та згоден з Умовами та Правилами надання банківських послуг (далі за текстом Умови), а також Тарифами банку, які були надані йому для ознайомлення у письмовому вигляді. Своїм підписом він підтверджує факт отримання інформації про умови кредитування в «ПриватБанку» та погоджується з тим, що дана заява разом Пам`яткою клієнта, Умовами та Правилами надання банківських послуг, а також Тарифами складає між ним та банком договір про надання банківських послуг. Вищевказане підтверджується його власноручно зробленим підписом поряд із позначкою «клієнт» та зазначенням дати «11.03.2008». Як слідує із п. 3.1. Умов для надання послуг банк відкриває клієнту картковий рахунок та видає клієнту карти, вид та строк дії яких визначений в Заяві та в Пам`ятці клієнта. Датою укладання договору є дата відкриття рахунку зазначена в розділі «відмітки банку» Заяви. Згідно п. 3.2., 3.3. Умов клієнт надає свою згоду на те, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням банку і клієнт надає право банку в будь-який момент змінити (зменшити чи збільшити кредитний ліміт. Підписання даного договору являється прямою та безумовною згодою тримача картки відносно прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту (а.с.11). Згідно п. 9.12. Умов договір діє на протязі 12 місяців з моменту підписання. Якщо на протязі даного строку жодна зі сторін не проінформувала іншу сторону про припинення дії договору, він автоматично лонгується на той самий строк (а.с.14). Згідно п. 6.5. та 6.6. Умов в обов`язок клієнта входить погашення заборгованості по кредиту, процентам за його користування, по перевитраті платіжного ліміту, а також сплачувати комісії на умовах даного договору. У випадку невиконання зобов`язань по Договору, на вимогу банка виконати зобов`язання щодо повернення кредиту ( в тому числі простроченого) та сплаті винагороди банку (а.с.14). Згідно п. 8.6 Умов при порушенні клієнтом строків платежів по будь-якому з грошових зобов`язань, передбачених договором більш ніж на 120 днів, він зобов`язаний сплатити Банку штраф у розмірі 500 грн. + 5% від суми позову (а.с.13 зворотній бік). Згідно п. 5.5. (5.5.1) Розділу ІІ «Правила користування платіжної карткою» Умов за користування кредитом банк нараховує відсотки в розмірі, встановленому тарифами банку, із розрахунку 360 календарних днів в рік. За несвоєчасне виконання боргових зобов`язань (користування простроченим кредитом та овердрафтом) тримач картки сплачує проценти по підвищеній відсотковій ставці або додаткову комісію, розміри яких визначаються тарифами (а.с.15). Згідно п.5.2 вказаного розділу погашення кредиту здійснюється шляхом внесення коштів в готівковому або безготівковому порядку. Згідно п. 5.4 Строк погашення по кредиту по платіжним карткам без установленого Мінімального обов`язкового платежу, проводиться в наступному порядку: - строк погашення відсотків за Кредитом -щомісячно за минулий місяць; - - строк погашення кредиту в повному обсязі, не пізніше останнього для місяця, зазначеного на платіжній картці. Статтею 627 ЦК України передбачено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (ч.1 ст. 628 ЦК України). Згідно ч. 1 ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Відповідно до ст. 526, 629 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться, договір є обов`язковим для виконання сторонами. Згідно ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини, позичкодавець має право вимагати дострокового повернення частини позички, що залишилася, та сплати процентів. Частиною 1 ст. 625 ЦК України передбачено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання наступають правові наслідки, встановлені договором або законом. Банк належним чином виконав свої зобов`язання, надавши відповідачу кредит шляхом видачі йому платіжної картки та встановлення на неї кредитного ліміту у розмірі 800 грн., згодом збільшеного до 2000 грн. (а.с.5-8). Незважаючи на обов`язки, визначені законом та встановлені договором, відповідач свої зобов`язання перед позивачем належним чином не виконує, а саме вносить щомісячні платежі у менших розмірах, ніж передбаченого договором та не завжди щомісячно. В зв`язку з цим, згідно розрахунку позивача станом на 31.08.2019 року, має заборгованість у сумі 19689,03 грн., яка складається з наступного: 1974,65 грн. - заборгованість за кредитом, 16438,71 грн. - заборгованість по процентах за користування кредитом, 100 грн. заборгованість з комісії за користування кредитом, 1175,67 грн. штрафи (фіксована та процентова складова) (а.с. 5-8). Згідно ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Згідно ч.3 ст. 12, ч.ч.1, 5 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Суд вважає, що обставини на які посилається позивач підтверджуються належними та допустимими доказами дослідженими судом в судовому засіданні, в той же час відповідачем не надано жодних належних доказів, що підтверджують необґрунтованість чи безпідставність позовних вимог. Заперечень проти позову від відповідача також не надходило. Разом з тим суд приходить до висновку, що в супереч вимогам ст. 61 Конституції України щодо заборони подвійної відповідальності за одне і те саме порушення, позивач поклав на відповідача обов`язок сплатити за одне порушення умов договору (порушення строків внесення платежів) два види цивільно правової відповідальності (пеню та штраф). При цьому процентова складова штрафу (5% від суми позову) частково нарахована позивачем на раніше нараховану ним же пеню . Вказані дії позивача суперечать правовій позиції Верховного Суду України, висловленої ним у Постанові № 6-2003цс15 від 21.10.2015 року. Нарахована позивачем сума в розмірі 100 грн. в позовній заяві та розрахунку заборгованості іменується ним заборгованістю за пенею та комісією, при цьому деталізація сум за кожним з даних видів заборгованості позивачем не наводиться. Оскільки з розрахунку заборгованості вбачається, що дана сума є видом відповідальності за прострочення зобов`язання, а умовами договору не передбачено стягнення комісії, але передбачено стягнення пені, суд вважає вказану суму пенею. Таким чином, з огляду на необхідність в першу чергу захисту прав позивача, права якого порушенні внаслідок неналежного виконання зобов`язання відповідачем, суд вважає можливим стягнути з відповідача неустойку лише у вигляді штрафу оскільки його розмір більше ніж розмір нарахованої позивачем пені (1175,67 грн. та 100 грн. відповідно) та відмовити у задоволенні позовних вимог про стягнення пені іменованої комісією. В той же час процентова складова штрафу підлягає зменшенню відповідно до остаточної суми заборгованості з якої виключено заборгованість з пені у розмірі 100 грн. та складає 920,67 грн. ((1974,65 грн.+16438,71 грн.)/100*5). В зв`язку з цим загальна сума штрафу повинна складати 1170,67грн. (250 грн. +920,67 грн.) З огляду на тривале невиконання відповідачем своїх зобов`язань за кредитним договором, а також враховуючи те, що нарахований позивачем розмір неустойки у вигляді штрафу не перевищує розміру завданих збитків у вигляді сукупної заборгованості за тілом кредиту та відсотками, суд не вважає необхідним застосувати до даного цивільного спору положення ч. 3 ст. 551 Цивільного кодексу України щодо можливості зменшення розміру неустойки за рішенням суду. Таким чином з відповідача на користь позивача необхідно стягнути кредитну заборгованість на загальну суму 19584,03 грн., з яких: 1974,65 грн. заборгованість за кредитом, 16438,71 грн. - заборгованість за відсотками, 1170,67 грн. - штрафи. Судові витрати у справі становлять 1921,00 грн. сплаченого позивачем судового збору. Судовий збір суд розподіляє відповідно до приписів ч.1 ст. 141 ЦПК України та частково покладає його на відповідача пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. Враховуючи те, що первісні позовні вимоги позивача підлягають задоволенню на 99,47% (19584,03 грн *100 / 19689,03 грн) з відповідача на користь позивача необхідно стягнути 1910,82 грн. судового збору (1921 грн. *99,47/100). На підставі вищевикладеного,

Outcome: partial