Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-19 00:00:00

20 грудня 2016 року заявниця звернулася до суду із заявою, в якій зазначила, що [INFO] помер її батько, [PERSON]. Заповіту батько не залишив. Нотаріус відмовив їй у видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті [PERSON] через те, що у свідоцтві про її народження відсутні відомості про батька. Посилаючись на ці обставини, заявниця просить встановити факт батьківства [PERSON], який помер [INFO], відносно неї, [PERSON], [INFO]. Під час розгляду справи заявниця підтримала заяву у повному обсязі, просила її задовольнити. Представник Успенівської сільської ради Саратського району Одеської області, та Саратський районний відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеської області, яких належним чином повідомили про день, час та місце розгляду справи, подали заяви про розгляд справи за їх відсутності, проти задоволення заяви не заперечували (а.с. 37). Заслухавши заявницю, свідків [PERSON] та [PERSON], дослідивши та оцінивши письмові докази, суд приходить до висновку про задоволення заяви з таких підстав. З копії паспорту [NUMBER], виданого 26 лютого 1997 року Саратським РВ УМВС України в Одеській області, убачається, що прізвище, ім'я та по батькові заявниці - [PERSON], [INFO] (а.с. 4-5). Як видно з копії свідоцтва про народження [NUMBER], виданого відділом реєстрації актів громадянського стану Саратського районного управління юстиції Одеської області, заявниця народилась [INFO] в с.Успенівка Саратського району Одеської області, її матір'ю вказана [PERSON], в графі батько - прочерк (а.с. 6). Довідка Успенівської сільської ради Саратського району Одеської області та витяг з погосподарської книги цієї ж сільради підтверджують, що до народження заявниці, станом на 01 січня 1958 року, мати заявниці [PERSON] та [PERSON] проживали однією сім'єю в с.Успенівка Саратського району Одеської області та вели спільне господарство (а.с. 43- 46). Витяг з державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу № 000173115091 підтверджує, що 05 грудня 1979 року за актовим записом № 36 було зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON]. Після реєстрації шлюбу дружині присвоєно прізвище [PERSON] (а.с.8). 14 листопада 1976 року заявниця одружилась з [PERSON] та обрала прізвище чоловіка - [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу [NUMBER], виданим Успенівською сільською радою Саратського району Одеської області (а.с. 7). Згідно копії свідоцтва про смерть [NUMBER], виданого Саратським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області, [PERSON] помер [INFO] (а.с. 9). Після його смерті відкрилась спадщина на належне йому майно. Нотаріус відмовив [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті [PERSON] через відсутність документів, які підтверджують його батьківство (а.с.14). Довідка від 23 січня 2017 року № 51, видана Успенівською сільською радою Саратського району Одеської області, підтверджує, що [PERSON] до дня смерті проживав по [ADDRESS] разом із дочкою [PERSON] (а.с. 16, 44-46). Відповідно до ч. 2, 3 ст. 53 КпШС УРСР, у разі народження дитини у батьків, які не перебувають у шлюбі, при відсутності спільної заяви батьків батьківство може бути встановлене в судовому порядку за заявою одного з батьків або опікуна (піклувальника) дитини, особи, на утриманні якої знаходиться дитина, а також самої дитини після досягнення нею повноліття. При встановленні батьківства суд бере до уваги спільне проживання та ведення спільного господарства матір'ю дитини і відповідачем до народження дитини, або спільне виховання чи утримання ними дитини, або докази, що з достовірністю підтверджують визнання відповідачем батьківства. Пунктом 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» роз'яснено, що оскільки підстави для визнання батьківства за рішенням суду, зазначені у ст. 128 СК, істотно відрізняються від підстав його встановлення, передбачених у ст. 53 КпШС, суди, вирішуючи питання про те, якою нормою слід керуватися при розгляді справ цієї категорії, повинні виходити з дати народження дитини. Так, при розгляді справ про встановлення батьківства щодо дитини, яка народилася до 1 січня 2004 р., необхідно застосовувати відповідні норми КпШС,беручи до уваги всі докази, що достовірно підтверджують визнання відповідачем батьківства, в їх сукупності, зокрема, спільне проживання й ведення спільного господарства відповідачем та матір'ю дитини до її народження, спільне виховання або утримання ними дитини. Пунктом 7 зазначеної постанови роз'яснено, що у разі смерті чоловіка, який не перебував у шлюбі з матір'ю дитини, або смерті жінки, котра вважалась матір'ю останньої, факт їхнього батьківства (материнства) може бути встановлено за рішенням суду в окремому провадженні. Із заявою про встановлення факту батьківства до суду мають право звернутися матір, опікун (піклувальник) дитини, особа, яка її утримує та виховує, а також сама дитина, котра досягла повноліття, а факту материнства - батько й інші перелічені особи Частина 2 ст. 256 ЦПК України визначає, що у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Свідки [PERSON] та [PERSON] пояснили, що проживають в с. Успенівка Саратського району Одеської області по сусідству із заявницею, на протязі тривалого часу знають її та її батьків. Їм відомо, що [PERSON] до народження заявниці проживав однією сім'єю та вів спільне господарство із матір'ю заявниці, [PERSON]. Вони були пов'язані спільним побутом, між ними склались усталені відносини, що притаманні подружжю. За життя він визнавав заявницю своєю дочкою, піклувався про неї, підтримував її матеріально, брав участь у її вихованні. Досліджені судом докази підтверджують факт батьківства [PERSON] відносно заявниці, яка не має іншої можливості одержати документ, що посвідчує цей факт; чинним законодавством не передбачено іншого порядку його встановлення. Встановлення зазначеного факту необхідно заявниці для отримання свідоцтва про право на спадщину. За таких обставин заява є обґрунтованою та підлягає задоволенню.

Outcome: approved