Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-17 00:00:00

20 лютого 2017 року позивач звернулась до суду із позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позовних вимог зазначила, що 25 липня 2009 року між нею та відповідачем у [PERSON] відділі реєстрації актів цивільного стану Луганського міського управління юстиції було зареєстровано шлюб, про що зроблено актовий запис №285. Від шлюбу вони дітей не мають. Причиною розірвання шлюбу є те, між нею та відповідачем поступово погіршувались відносини, що в результаті призвело до фактичного припинення шлюбних відносин. З ініціативи відповідача постійно виникали сварки, що спричиняли їй душевні страждання. Подружні відносини між ними припинені з грудня 2013 року, спільне господарство не ведеться. Вона на примирення не згодна та вважає, що подальше збереження шлюбу суперечить її інтересам. У звязку з цим просить розірвати укладений між нею та відповідачем шлюб та після розірвання шлюбу визначити її прізвище як «Заморока». Сторони у судове засідання не зявились. Позивач надала суду письмове клопотання, згідно якого просила справу розглянути без її участі. Відповідач до початку судового засідання направив на адресу суду письмову заяву відповідно до якої позовні вимоги визнав у повному обсязі, не заперечує проти розірвання шлюбу, а також просив розглянути справу без його участі. Дослідивши та проаналізувавши докази по справі, суд встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. Згідно з ч.3 ст.105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Відповідно до ч.1 ст.110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Судом встановлено, що 25 липня 2009 року між позивачем та відповідачем [PERSON] відділом реєстрації актів цивільного стану Луганського міського управління юстиції був укладений шлюб, про що зроблено відповідний актовий запис № 285, відповідно до Свідоцтва про шлюб серії 1-ЕД №091521(а.с.16). Від шлюбу сторони дітей не мають. Причиною припинення шлюбно-сімейних відносин є погіршення сімейних відносин між позивачем та відповідачем, що призвело до фактичного припинення шлюбних відносин. Кожен з них має протилежні погляди на шлюб та сімю. З ініціативи відповідача постійно виникають сварки, він не підтримує сімейні відносини. Подружні відносини між позивачем та відповідачем припинені з грудня 2013 року, спільне господарство ними не ведеться. Позивач на примирення не згодна. Згідно зі ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім'ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Оскільки позивач наполягає на розірванні шлюбу, то відповідно відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбним відносинам, що є неприпустимим. Згідно з ч.2 ст..112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Суд, зясувавши причини розірвання шлюбу, фактичні взаємовідносини подружжя вважає, що збереження шлюбу в подальшому суперечить інтересам сторін, а тому шлюб має бути розірваний. Спір щодо спільного майна подружжя в рамках цієї справи заявлений не був. Відповідно до ст..113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Позивач у позовній заяві просила залишити їй прізвище, набуте у шлюбі. Тому суд вважає за можливе після розірвання шлюбу визначити прізвище позивача як «Заморока». Відповідно до ст.114 СК України, у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат суд виходить з наступного. Відповідно до статті 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. При подачі позову позивачем був сплачений судовий збір в сумі 640,00 грн, що підтверджується квитанцією №65 від 15.02.2017 року (а.с.1). За таких обставин з відповідача підлягає стягненню на користь позивача судовий збір в сумі 640 (шістсот сорок) гривень 00 копійок. На підставі ст.104,105, 110, 112-115 СК України,

Outcome: approved