overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-12 00:00:00

20.08.2015 року позивач звернулась з даним позовом до суду. Свої вимоги обґрунтовує тим, що 11.10.2013 року між нею та відповідачем був укладений шлюб, який зареєстрований Милятинською сільською радою Іваничівського району, актовий запис № 4. Від спільного шлюбу в них є сини [PERSON], [INFO] та Володимир, [INFO]. Спільне життя з відповідачем не склалося у зв'язку з тим, що в них протилежні погляди на подружнє життя. Відтак, у них часто виникали конфлікти та непорозуміння. Відповідач зловживав спиртними напоями та систематично влаштовував сварки, під час яких застосовував насильство. Вважає, що за таких умов збереження сім'ї є неможливим. Просить розірвати шлюб, укладений між нею та відповідачем, терміну на примирення не надавати, стягнути з відповідача понесені нею судові витрати. Позивач у судове засідання не з'явилась, від неї надійшла заява про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач у судове засідання не з'явився, хоча був належним чином повідомлений про час та місце судового розгляду справи. Клопотань про відкладення справи від нього не надходило. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позовна заява підставна та підлягає до задоволення. Відповідно до ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя. Як вбачається із ст.ст. 111, 112 СК України, суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства та зясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини - інваліда та інші обставини життя подружжя і постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного із них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони з 11.10.2013 року перебувають у шлюбі, що підтверджується свідоцтвом про шлюб (а.с.5). Від спільного шлюбу в них є сини [PERSON], [INFO] та Володимир, [INFO] (а.с. 15-16). Подружнє життя сторін не склалося через відсутність взаєморозуміння та поваги. Налагодити подружні стосунки позивач не бажає. Вжиті судом заходи для примирення подружжя позитивних наслідків не дали. Вищенаведені обставини свідчать про те, що подальше спільне життя подружжя суперечить інтересам позивача, а отже заяву необхідно задовольнити. Судові витрати: судовий збір в сумі 243,60 грн. та витрати на правову допомогу в сумі 300 грн. слід стягнути з відповідача в користь позивача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-14 00:00:00

20.08.2015 року позивач звернулася до Деснянського районного суду м. Києва з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, мотивуючи вимоги тим, що сімейне життя між позивачем та відповідачем не склалося через різні характери та різні погляди на сімейне життя. Представник позивача у поданій до суду заяві просила розглядати справу без її участі та участі позивача , позовні вимоги просила задовольнити . Відповідач у поданій до суду заяві просила розглядати справу без її участі, проти розірвання шлюбу не заперечує. Дослідивши матеріали справи суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Сторони по справі перебувають в зареєстрованому шлюбі з 08.02.2003 року, від шлюбу мають неповнолітню дитину - [PERSON], [INFO]. Згідно ч.1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Згідно ст. 112 СК України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини та інші обставини життя подружжя. Судом встановлено, що спільне життя сторін не склалося, через несумісність характерів, взаємне непорозуміння та відсутність спільних поглядів на життя та сім'ю, спільного господарства не ведуть. Аналізуючи встановлені по справі обставини в їх сукупності, з'ясувавши фактичні взаємини подружжя, суд вважає, що подальше збереження сім'ї за викладених обставин буде носити формальний характер та суперечити інтересам сторін. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-06 00:00:00

\~\~ 20.08.2015 року позивачі [PERSON] та [PERSON] звернулися в суд з позовом до відповідачів [PERSON], [PERSON] та [PERSON] про визнання на 1/2 (половину) частини за кожним права власності на житловий будинок, розташований у смт.Чечельник, по вулиці Кірова,295, Чечельницького району, Вінницької області після смерті 24.04.2013 р. батька [PERSON] в порядку спадкування за законом. У судовому засіданні позивачі [PERSON] та [PERSON] підтримали позов повністю і пояснили, що 24.04.2013 року помер їхній батько. Після його смерті залишився житловий будинок, розміщений у смт.Чечельник по вул.Кірова,295. Зазначений будинок, як запевнили позивачі, будував їхній батько на місці купленого ним старого будинку, проте право власності не встиг оформити. Право власності на зазначений будинок не зареєстровано на будь-яких осіб. Позивачі зверталися до нотаріальної контори з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину, проте отримали відмову у зв'язку з відсутністю правовстановлюючих документів на будинок померлого батька, просять суд задоволити їхній позов у повному обсязі. У судовому засіданні відповідачі [PERSON], [PERSON] та [PERSON] позов визнали повністю та просять суд його задоволити. Вислухавши сторони, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до задоволення повністю по слідуючим підставам. Як вбачається з технічного паспорта (а.с.4-8) у смт.Чечельник по вулиці Кірова дійсно знаходиться житловий будинок під №295. Згідно виписки із рішення №156 від 20.10.1986 року (а.с.11) померлому [PERSON] надано дозвіл на будування будинку по вул.Кірова за № 295 в смт.Чечельник. Також, з показів сторін вбачається, що вищевказаний житловий будинок будував померлий батько [PERSON], який фактично був власником будинку. Як вбачається зі свідоцтва про смерть (а.с.14), [PERSON] помер 24 квітня 2013 року. З показів відповідачів вбачається, що вони позов визнають повністю, тому згідно ст.174 ч.4 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до ч.2 ст.328 ЦК України право власності вважається набути правомірно, якщо інше не випливає із закону, або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Набуття права власності в порядку спадкування передбачено законом. Згідно ст.88 ч.1 ЦПК України, сторона на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Оскільки позивачем при подачі позову до суду не було сплочено судові витрати, а відповідно до квитанції №42 від 13.08.2015 року відповідачем [PERSON] сплочено 1090,1 гривень судових витрат, тому стягувати вищезазначені витрати з відповідача не має необхідності.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-17 00:00:00

20.08.2015 року позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дитини, в якій вказує, що вона перебуває з відповідачем у шлюбі, який було зареєстровано 14.11.2009 року відділом реєстрації актів цивільного стану по м. Артемівську Артемівського міськрайонного управління юстиції в Донецькій області, актовий запис № 490. Від шлюбу вони мають малолітню дитину: сина [PERSON], [INFO]. На теперішній час сторони припинили сімейні відносини та проживають окремо, дитина проживає з позивачкою та знаходиться на її утриманні. Позивач просила суд постановити рішення, яким стягнути з відповідача на свою користь аліменти на утримання дитини у розмірі ? частки з усіх видів доходів відповідача щомісячно до досягнення дитиною повноліття. Позивач у судовому засіданні на позовних вимогах наполягала та просила їх задовольнити. Відповідач у судовому засіданні зазначив, що позовні вимоги визнає та не заперечує проти стягнення з нього аліментів на утримання дитини, про що подав письмову заяву. Згідно ч. 4 ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову, суд за наявності для цього законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Таким чином, визнання відповідачем предявленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що сторони дійсно перебувають у шлюбі, який було зареєстровано 14.11.2009 року відділом реєстрації актів цивільного стану по м. Артемівську Артемівського міськрайонного управління юстиції в Донецькій області, актовий запис № 490. Від шлюбу вони мають малолітню дитину сина [PERSON], [INFO]. Батьком у свідоцтві про народження записаний відповідач [PERSON]. Судом встановлено, що дитина проживає разом з позивачкою та знаходиться на її утриманні. Згідно зі ст. 180 Сімейного Кодексу України, батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст. 181 ч. 3 цього ж Кодексу, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її батька. В судовому засіданні встановлено, що відповідач працює, отримує заробітну плату, а тому може надавати матеріальну допомогу на утримання дитини. Оскільки позивачка була звільнена від сплати судового збору, то ці витрати підлягають стягненню з відповідача у розмірі 243 грн. 60 коп.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-12 00:00:00

20.08.2015 року позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позову посилається на те, що вони з відповідачем одружилися 25.12.2013 року. Від шлюбу сторони мають доньку [PERSON], [INFO]. З лютого 2014 року сторони припинили шлюбні відносини, відносини між ними погіршилися. Спільного господарства не ведуть. Позивачка вважає, що шлюб розпався остаточно й родину зберегти неможливо. Просить розірвати шлюб між нею та відповідачем. Позивачка [PERSON] у судове засідання не зявилася, надала заяву про розгляд справи за її відсутності, позов просила задовольнити у повному обсязі. Відповідач [PERSON] у судове засідання не зявився по невідомій суду причині, хоча про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, заяву про розгляд справи за його відсутності не надав. Відповідно до вимог ст.ст. 224-225 ЦПК України, судом прийняте рішення про заочний розгляд справи. Згідно ст. 212 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Проаналізувавши в сукупності зібрані в справі докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 25 грудня 2013 року у міському відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Макіївського міського управління юстиції у Донецькій області, актовий запис за № 1176, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серія І-НО №2341172 (а.с.3). Від шлюбу мають доньку [PERSON], [INFO] (а.с.4). Згідно ст. ст. 110, 112 Сімейного Кодексу України, шлюб розривається, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя чоловіка й жінки, та збереження родини стали неможливими. Суд вважає, що доводи позивачки про розпад родини й неможливості надалі зберігати сімейні відносини знайшли підтвердження в судовому засіданні. Таким чином, суд вважає, що подальше збереження сімейних відносин при сформованих взаєминах між сторонами неможливо, позивачка категорично наполягає на розірванні шлюбу, перспектива відновлення родини втрачена. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-16 00:00:00

20.08.2015 року позивачка звернулась до Іллічівського районного суду м. Маріуполя Донецької області з цивільним позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дитини, посилаючись на те, що 14.09.2013 року вона зареєструвала шлюб із відповідачем в Орджонікідзевському відділі реєстрації актів цивільного стану Маріупольського міського управління юстиції у Донецькій області, актовий запис № 371. Від шлюбу мають малолітню дитину [PERSON], [INFO]. З 20 липня 2015 року однією родиною із відповідачем не проживають, відповідач добровільно матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, що ставить її у важке матеріальне становище. Просила стягнути з відповідача аліменти на утримання малолітньої дитини у розмірі 1/3 частини з усіх видів доходів, щомісяця, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення дитиною повноліття. Позивачка у судове засідання не з'явилася, надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності. Уточнюючи позовні вимоги просила стягнути з відповідача 1/4 частину з усіх видів доходів щомісячно до досягнення дитиною повноліття Відповідач у судове засідання не з'явився, надав суду заяву про можливість розгляду справи за його відсутності, позовні вимоги визнав у повному обсязі, не заперечував проти їх задоволення. Частиною 1 ст. 61 ЦПК України встановлено, що обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд, приймаючи до уваги, що визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи та інтереси інших осіб, дійшов до висновку, що позов підлягає задоволенню без дослідження доказів. Відповідно до ч.3 ст.88 ЦПК України, судові витрати по справі, що складаються з витрат на сплату судового збору у розмірі 487,20 грн., від сплати яких позивачка була звільнена при подачі позову, підлягають стягненню з відповідача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-03 00:00:00

20.08.2015 року позивачка звернулася до суду з позовом до відповідача про стягнення аліментів на утримання дитини і свої доводи обґрунтовує тим, що вона перебувала у зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Від спільного життя мають неповнолітню дитину: [PERSON], 29.07.2008року народження, яка проживає з позивачкою і знаходяться на її утриманні. Відповідач у добровільному порядку матеріальної допомоги не робить, тому вона змушена звернутися до суду. Просить стягнути з відповідача 1/6 частину його доходів. Позивач у зал судового засідання не з'явилась, але надала до суду заяву слухати справу без її участі, на позові наполягає. Відповідач у зал суду не з'явився, але був сповіщений належним чином про день та час слухання справи. Суд, перевіривши матеріали справи вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. З свідоцтва про народження дитини, свідоцтва про розірвання шлюбу, встановлено, що від спільного проживання сторони мають неповнолітню дитину: [PERSON], 29.07.2008року народження, яка проживає з позивачкою і знаходяться на її утриманні. У відповідності зі ст. 180 СК України відповідач зобов'язаний надавати матеріальну допомогу на утримання дитини. Згідно ст.183 СК України, з відповідача підлягає стягненню аліменти на утримання дитини - у розмірі 1/6 частини його заробітної плати й інших доходів до досягнення дитиною віку повноліття, але не менш 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача до спеціального фонду Державного бюджету України необхідно стягнути судовий збір в сумі 487,20 грн., оскільки заявлені вимоги підлягають задоволенню. На підставі ст. 180-183 СК України, ст. ст. 57-60, 62, 64, 212-215, 224-226 ЦПК України, -

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-10 00:00:00

20.08.2015 року позивачка звернулася до суду із позовом про розірвання шлюбу, пояснюючи, що в зареєстрований шлюб з відповідачем вони вступили 20.07.2013 року та мешкали однією родиною до травня 2015 року. Від спільного шлюбу дітей не мають. Мають спірне майне. Причиною припинення сімейно-шлюбних відносин стало те, що вони перестали розуміти один одного, позивачка втратила до відповідача почуття любові та поваги. Через відділ РАЦС відповідач не бажає розірвати шлюб, тому просить суд розірвати шлюб з відповідачем. Позивачка у судове засідання не з'явилася, але надала заяву, у якій просить суд розглянути справу за її відсутністю, на позові наполягає. Відповідач у судове засідання не з'явився, надав суду заяву, у якій просить суд розглянути справу за його відсутністю, позов визнав у повному обсязі. Суд, перевіривши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню, оскільки позивачка втратила до відповідача почуття любові, поваги та взаєморозуміння, відповідач у судове засідання не з'явився, не заперечує проти розірвання шлюбу, а саме: не бажає зберегти родину, що робить неможливим подальше сумісне проживання подружжя.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-10 00:00:00

20.08.2015 року позивач подала у суд позов, в якому просила стягнути з відповідача аліменти на утримання доньки [PERSON], [INFO]. В обґрунтування вимог позивач посилалася на те, що перебувала з відповідачем у зареєстрованому шлюбі з 17 грудня 2011 року, який було розірвано рішенням суду від 03 лютого 2014 року. Під час перебування шлюбі у них з відповідачем, [INFO] народилася донька - [PERSON]. Відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини не надає. Донька знаходиться на утриманні позивача. Сторони мешкають окремо. Сторони в судове засідання не з'явилися. Надали до суду заяви з проханням розглядати справу у їхню відсутність. Позивач зазначала, що позов підтримує. Відповідач вказав в заяві, що позов визнає в повному обсязі. З'ясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами, суд приходить до висновку що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч. 1 ст. 61 ЦПК України, обставини визнані сторонами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. У відповідності до ст.180 Сімейного Кодексу України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч.3 ст.181 та ч.1 ст.183 Сімейного Кодексу України, кошти на утримання дитини присуджуються у частці від доходу або у твердій грошовій сумі. Враховуючи добровільне визнання відповідачем свого обов'язку по сплаті аліментів на утримання дитини, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог. Відповідно до ч.3 ст.88 ЦПК України оскільки позивача звільнено від сплати судового збору, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача витрати по оплаті судового збору в розмірі 243,60 грн. в дохід держави. Згідно зі ст.367 ЦПК України рішення суду в частині стягнення аліментів підлягає негайному виконанню у межах суми платежу за один місяць.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-14 00:00:00

20.08.2015 року представник позивача ТОВ «Інвестмент Проперті Протектед» звернувся до суду з цивільним позовом до [PERSON] про виплату страхового відшкодування в порядку регресу. Вимоги мотивовані тим, що 16.08.2014 року з вини відповідача відбулась дорожньо-транспортна пригода за участю транспортних засобів - застрахованого в АТ «СК «Нова», правонаступником якого є ТОВ «Інвестмент Проперті Протектед», автомобіля «Тойота» /д.н.з. [NUMBER]/ та автомобіля «Сітроен» /д.н.з. [NUMBER]/. ТОВ «Інвестмент Проперті Протектед» здійснило виплату страхового відшкодування у зв'язку зі страховим випадком в розмірі 19 500 грн. 00 к. Оскільки [PERSON] у добровільному порядку зазначені кошти не повернула, позивач змушений звернутись до суду з вказаним позовом. В судове засідання представник позивача не з'явився, хоча був належним чином повідомлений про день, час та місце розгляду справи, надіславши до канцелярії суду письмову заяву про проведення розгляду справи за його відсутності, що узгоджується з вимогами ч.2 ст.158 ЦПК України, позовні вимоги просив задовольнити, проти ухвалення заочного рішення не заперечував. Відповідач [PERSON] в судове засідання також не з'явився, хоча був належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення. Про причини неявки до суду не повідомив, клопотань про розгляд справи за відсутності представника співвідповідача або ж про відкладення розгляду справи не надав.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-28 00:00:00

20.08.2015 року представник Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «ПриватБанк» як правонаступник Закритого акціонерного товариства «Комерційний банк «ПРиватБанк» звернувся до суду з позовною заявою, в якій просить постановити рішення, яким стягнути з відповідача [PERSON] на користь ПАТ «КБ «ПриватБанк» заборгованість за кредитним договором в сумі 19551 грн. 15 коп., а також судові витрати по справі. Позовні вимоги мотивовано тим, що 18 травня 2006 року між ЗАТ «КБ «ПриватБанк» та гр.[PERSON] було укладено кредитний договір, згідно якого відповідач отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 36,00 відсотків на рік на суму залишку заборгованості за кредитом, з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Однак [PERSON] свої зобов'язання по укладеному договору належним чином не виконав. Станом на 30.06.2015 року заборгованість відповідача по кредитному договору становить 19551 грн. 15 коп. В судове засідання представник ПАТ «КБ «Приват Банк» не з'явився, в поданому письмовому клопотанні просить справу розглянути у його відсутності, заявлений позов підтримує. Також в судове засідання не з'явився відповідач [PERSON], який про дату, час і місце розгляду справи був належним чином повідомлений судовою повісткою, направленою поштовим відправленням з рекомендованим повідомленням про вручення за зареєстрованим місцем проживання, причини неявки не повідомив. Враховуючи згоду представника позивача, суд вирішив за можливе провести заочний розгляд справи. Дослідивши докази, суд прийшов до наступного. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що дійсно 18.05.2006 року між ЗАТ «КБ «ПриватБанк» та гр.[PERSON] було укладено кредитний договір, шляхом підписання Анкети-заяви про приєднання до Умов і Правил надання банківських послуг та отримання кредитної картки, згідно якого [PERSON] отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку, зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 36,00 відсотків на рік на суму залишку заборгованості за кредитним лімітом, з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Свої зобовязання по укладеному кредитному договору позивач виконав, однак, як встановлено судом, в порушення умов укладеного договору позичальник свої грошові зобовязання по поверненню кредиту та сплату відсотків за користування кредитом належним чином не виконує. 2 Згідно ст.ст.526, 530 ЦК України зобовязання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК, а також у встановлений строк його виконання. Згідно розрахунку заборгованість відповідача по кредитному договору станом на 30.06.2015 року складає 19551 грн. 15 коп. Таким чином, судом встановлено, що відповідач [PERSON] в порушення умов укладеного договору свої грошові зобов'язання по кредитному договору не виконує, даний спір між сторонами в добровільному порядку не врегульовано, що є підставою для задоволення позовних вимог ПАТ «КБ «ПриватБанк».

Outcome: approved