Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-18 00:00:00

20 серпня 2018 року позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, зазначаючи, що з відповідачем [PERSON] перебуває у зареєстрованому шлюбі з 10 жовтня 2010 року. Від шлюбу мають малолітню доньку - [PERSON], [INFO]. Спільне життя з відповідачем не склалося у зв'язку з тим, що у них постійно виникають конфлікти, сварки, відповідач не бажає приймати компромісних рішень з питань сімейного життя, що призвело до відчуження одне від одного. За таких обставин, позивач вважає збереження шлюбу неможливим, тому просить розірвати шлюб між нею та [PERSON] Ухвалою від 03 вересня 2018 року відкрито провадження у цивільній справі за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче судове засідання. Ухвалою від 18 жовтня 2018 року підготовче судове засідання закрито та призначено справу до судового розгляду по суті. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, але надала суду заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, та просить їх задовольнити. Відповідач [PERSON] в підготовчі судові засідання, призначені на 08 жовтня 2018 року, 18 жовтня 2018 року, та судові засідання, призначені на 01 листопада 2018 року, 19 листопада 2018 року, не з'явився, про розгляд справи належним чином повідомлявся за місцем реєстрації ([ADDRESS]), про причини неявки суду не повідомив. Згідно ч.4 ст.223 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Відповідно до вимог ст.281 ЦПК України суд постановив ухвалу про заочний розгляд справи. У відповідності до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. З'ясувавши обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. З матеріалів справи вбачається, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 10 жовтня 2010 року, згідно свідоцтва про шлюб зареєстрованого Вознесенівським районним у місті Запоріжжя відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області, про що складено відповідний актовий запис №314 (а.с.3). Від шлюбу мають доньку - [PERSON], [INFO], згідно свідоцтва про народження [NUMBER] від 27.01.2011 року, виданого Виконавчим комітетом Степногірської селищної ради Василівського району Запорізької області (а.с.4). Відповідно до ч.1 ст.24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Відповідно до частин 3, 4 ст.56 Сімейного кодексу України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на особисту свободу і може мати наслідки, встановлені законом. Право на подачу позову одним із подружжя передбачено ст.110 Сімейного кодексу України, ст.111 Сімейного кодексу України на суд покладено обов'язок вживання заходів щодо примирення подружжя, що може бути можливим у випадку відсутності згоди одного з них на розірвання шлюбу за ініціативою однієї зі сторін або суду у формі відкладення розгляду справи слуханням та надання сторонам строку на примирення, за ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи, що примирення між сторонами не відбулося, позивач проти нього заперечує, зважаючи, що примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається, суд приходить до висновку, що подальше збереження шлюбу буде суперечити інтересам позивача [PERSON], тому позов про розірвання шлюбу підлягає задоволенню.

Outcome: approved