overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-14 00:00:00

20 грудня 2013 року [PERSON] звернулася до суду з позовом, в якому вказала, що перебуває з відповідачем в шлюбі, зареєстрованому 02 червня 2007 року, від шлюбу мають малолітню дочку [PERSON], [INFO]. Посилаючись на те, що вони з відповідачем не могли досягти угод з різних питань сімейного життя, сумісне проживання з відповідачем неможливе в силу її моральних принципів, позивач просить шлюб розірвати. Позивачка в судове засідання не з'явилася, надавши суду заяву про розгляд справи за її відсутності. Позовні вимоги підтримує. Відповідач повторно в судове засідання не з*явився, про час і місце розгляду справи повідомлений належним чином, причину неявки суд не повідомив. Суд вважає за можливе розглянути справи за відсутності сторін на підставі наданих доказів. Дослідивши матеріали справи, суд вважає позов обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] і [PERSON] перебувають в зареєстрованому шлюбі з 02 червня 2007 року, що підтверджується ксерокопією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 02 червня 2007 року /а.с.4/. Сторони мають малолітню дочку [PERSON], [INFO], про що свідчить ксерокопія свідоцтва про народження дитини від 03 липня 2007 року /а.с.5/. У відповідності до ст.112 Сімейного Кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Сторони припинили шлюбні відносини, наміру на спільне проживання не мають, сімейні стосунки не підтримують, за час наданого судом строку для примирения, сторони не помирилися. Беручи до уваги, що фактично шлюб між подружжям розпався, сімейні стосунки припинені, подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечило б інтересам обох сторін, суд вважає, що позов заявлено обґрунтовано, його було підтверджено протягом судового розгляду, тому він підлягає задоволенню. Згідно зі ст..88 ЦПК України з відповідача підлягають стягненню на користь позивачки судові витрати по сплаті судового збору у сумі 229 грн.40 коп. Згідно зі ст.112 Сімейного Кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-24 00:00:00

20 грудня 2013 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування своїх вимог позивач [PERSON] посилалася на те, що 06 травня 2005 року у Відділі реєстрації актів цивільного стану по м. Новомосковську Новомосковського міськрайонного управління юстиції Дніпропетровської області вона зареєструвала шлюб з відповідачем, актовий запис № 113. Від шлюбу мають дитину - [PERSON] [INFO]. Позивач зазначила, що вона та відповідач з грудня 2013 року не підтримують шлюбні відносини, не ведуть спільного господарства, в зв'язку із непорозуміннями, сварками, вона втратила почуття любові та поваги до чоловіка, подальше спільне життя та збереження шлюбу вона вважає неможливим, таким, що суперечить її інтересам. В зв'язку з наведеним, в позовній заяві [PERSON] просила суд розірвати шлюб між нею та відповідачем. В судове засідання позивач [PERSON] не з'явилася, в своїй заяві просила суд розглянути справу без її участі, позовні вимоги підтримує, в разі задоволення позову, просила змінити прізвище на [PERSON]. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, в своїй заяві просив суд розглянути справу без його участі, позов визнав, просив суд розірвати шлюб. Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, приходить до переконання, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню, з наступного. Судом встановлено, що 06 травня 2005 року у Відділі реєстрації актів цивільного стану по м. Новомосковську Новомосковського міськрайонного управління юстиції Дніпропетровської області сторони зареєстрували шлюб, актовий запис № 113, що підтверджується відповідним свідоцтвом. Від шлюбу сторони мають дитину - [PERSON] [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження. На підставі ст. 104 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Відповідно до вимог ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони не підтримують шлюбні відносини з грудня 2013 року, не ведуть спільне господарство, позивачка втратила почуття любові та поваги до чоловіка, подальше спільне життя і збереження шлюбу вважає неможливим, за таких обставин суд приходить до переконання, що подальше збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з подружжя, що мають істотне значення, і шлюб підлягає розірванню. Враховуючи вищевикладене і

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-23 00:00:00

20 грудня 2013 року [PERSON] звернулася у суд з позовом, в якому зазначає, що між нею та відповідачем [PERSON] 18 листопада 2009 року було зареєстровано шлюб. Від шлюбу у них є двоє неповнолітніх дітей - [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. Спільне життя з відповідачем не склалося із-за різних характерів та поглядів на життя, останній зловживає спиртними напоями, що призводить до сварок та застосування до неї фізичного насильства. Подальше спільне життя з [PERSON] вважає неможливим, а тому просить розірвати укладений між ними шлюб. Позивач [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги підтримала у повному об'ємі з підстав, викладених у позовній заяві, пояснила, що не бажає зберегти сім'ю і просила шлюб розірвати. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні позов визнав і просив шлюб розірвати. Заслухавши пояснення сторін та дослідивши письмові докази у справі, суд вважає, що позов належить задовольнити, зважаючи на таке. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 18 листопада 2009 року, що стверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER], виданим Личинівською сільською радою Камінь-Каширського району Волинської області (а.с. 4). Від шлюбу у них є двоє неповнолітніх дітей - [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO] (а.с. 5, 6). Сторони з жовтня 2013 року проживають окремо, припинили шлюбні відносини, спільного господарства не ведуть і зберегти сім'ю не бажають. За таких обставин, суд приходить до висновку, що подальше збереження сім'ї сторін є недоцільним, оскільки стосунки між ними істотно суперечать їх інтересам та інтересам їхніх дітей, у зв'язку з чим шлюб належить розірвати. Згідно зі ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Позивач не висловила бажання відновити своє дошлюбне прізвище, а тому суд залишає їй шлюбне прізвище - [PERSON]. У відповідності до ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Враховуючи наведене, з відповідача [PERSON] підлягають стягненню на користь позивача [PERSON] понесені останньою та документально підтверджені (а.с. 1, 7) судові витрати у розмірі 329 грн. 40 коп. На підставі наведеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-22 00:00:00

20 грудня 2013 року до Межівського районного суду Дніпропетровської області звернулась [PERSON] з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей та на утримання дружини до досягнення дитиною трьох років. В обґрунтування позову остання зазначила, що 27 січня 2001 року зареєструвала шлюб з відповідачем. Реєстрація шлюбу проводилась виконкомом Преображенської сільської ради Межівського району Дніпропетровської області, про що зроблено актовий запис № 1. Від шлюбу мають дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], які проживають з нею. Відповідач матеріальної допомоги на утримання дітей не надає. Позивачка просить суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дітей в розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку щомісячно та на її утримання до досягнення донькою [PERSON] трьох років в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу). В судовому засіданні позивачка свої вимоги підтримала у повному обсязі. Відповідач проти позову не заперечує. Суд, вислухавши учасників судового процесу, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню. 27 січня 2001 року сторони зареєстрували шлюб, від якого мають дітей: доньку [PERSON], [INFO] та доньку [PERSON], [INFO], які проживають разом з матір'ю [PERSON], що підтверджується довідкою № 657 від 03.12.2013 року, виданою виконкомом Преображенської сільської ради Межівського району Дніпропетровської області (а.с.12). Відповідач матеріальної допомоги на утримання дружини та дітей не надає. Відповідно до ст.180 СК України - батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. На основі ч.3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Згідно з ч.1 ст. 183 Сімейного кодексу України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти, визначається судом. У відповідність до ч.2 ст. 182 СК України - мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Частиною 2 ст. 84 СК України передбачено, що дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Відповідно до п.1 ч.1 ст. 367 ЦПК України - суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-09 00:00:00

20 грудня 2013 року заявник звернувся до суду з вказаною заявою, в якій зазначив, що 8 жовтня 2013 року рішенням Снігурівського районного суду Миколаївської області за ним визнано право власності на земельну ділянку площею 0,0778 га для будівництва та обслуговування житлового будинку [ADDRESS]. Після вступу рішення в законну силу ним вжиті заходи по виготовленню технічної документації із землеустрою, яку було завершено 5 грудня 2013 року. Під час виготовлення технічної документації та обміру належної йому земельної ділянки було встановлено, що її розмір значно менший ніж вказано в рішенні суду та становить 0, 0662 га. Враховуючи , що викладені обставини не були йому відомі під час розгляду справи та винесенні судового рішення відповідно до ст.361 ЦПК України, просив суд скасувати рішення суду від 8 жовтня 2013 року та постановити нове рішення, яким визнати за ним право власності на земельну ділянку площею 0,0662 га. У судовому засіданні свою заяву підтримав в повному обсязі і просив суд про її задоволення. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явився, але у своїй заяві просив суд заяву [PERSON] розглядати за його відсутності. Дослідив докази суд прийшов до наступного. Відповідно до ч.1 п.1 ч.2 ст.361 ЦПК України рішення або ухвала суду, яким закінчено розгляд справи, що набрали законної сили, а також судовий наказ можуть бути переглянуті у зв'язку з нововиявленими обставинами. Підставами для перегляду рішення у зв'язку з нововиявленими обставинами є істотні для справи обставини, що не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою на час розгляду справи. Як убачається з рішення Снігурівського районного суду від 8 жовтня 2013 року за [PERSON] визнано право приватної власності на земельну ділянку площею 0,0778 га для будівництва та обслуговування житлового будинку та господарських будівель за адресою, [ADDRESS] вартістю 35012 грн.72 коп.. Рішення суду набрало законної сили 21 жовтня 2013 року, а.с.43-44. Як свідчить копія технічної документації із землеустрою. а.с.38-53 в результаті геодезичних робіт земельної ділянки по [ADDRESS] її площа становить 0,0662 га і технічна документація розроблена відповідно до фактичної площі. За такого суд дійшов висновку, що заявникові на день розгляду справи та постановлення рішення 8 жовтня 2013 року не було відомо про те, що розмір земельної ділянки на яку визнано за ним право власності є значно меншим ніж вказано в рішенні суду та Державному акті на право приватної власності на землю, а тому його вимоги є обгрунтованими і підлягають задоволенню в повному обсязі. Суд скасовує рішення Снігурівського районного суду Миколаївської області від 8 жовтня 2013 року в частині площі земельної ділянки і приймає нове рішення згідно з яким визнає за заявником право приватної власності на земельну ділянку площею 0, 0662 га.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-21 00:00:00

20 грудня 2013 року заявниця звернулася до суду з заявою, в якій просить призначити її опікуном над сином [PERSON], який є недієздатним. Свої вимоги заявниця обґрунтовує тим, що за своїм станом здоров'я її син не може здійснювати самостійно своїх прав, а у разі призначення її опікуном вона матиме можливість забезпечити захист його прав та інтересів. Заявниця [PERSON] звернулася до суду із заявою, в якій просила її вимоги задовольнити та призначити її опікуном над сином [PERSON]. Справу просила розглянути у її відсутність. Заінтересована особа - [PERSON] також звернувся до суду із заявою, в якій просив заяву [PERSON] задовольнити. Вказав, що їх син [PERSON] не може розуміти значення своїх дій і керувати ними, а тому потребує встановлення над ним опіки. Представник заінтересованої особи - органу опіки та піклування виконкому Лиманівської сільської ради Жовтневого району Миколаївської області також звернулася до суду із заявою, в якій просить справу розглянути у її відсутність. Проти задоволення заяви [PERSON] не заперечувала, вказала, що остання за своїми даними, в тому числі особистими, може бути призначена опікуном. Дослідивши матеріали справи, судом встановлено, що рішенням Жовтневого районного суду Миколаївської області від 28 вересня 2011 року [PERSON], [INFO] було визнано недієздатним за станом його здоров'я. Рішення суду набрало законної сили 11.10.2011 року. Відповідно до ст. 61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. За вказаного суд вважає, що обставини про недієздатність [PERSON] в ході розгляду вказаної справи не підлягають подальшому доказуванню. Родинні відносини між заявницею та [PERSON] підтверджуються свідоцтвом про його народження. Згідно медичного висновку за станом здоров'я [PERSON] може бути призначена опікуном. Відповідно до довідки міністерства внутрішніх справ України, заявниця до кримінальної відповідальності не притягалася. За місцем роботи характеризується позитивно. За поданням Лиманівської сільської ради Жовтневого району Миколаївської області, [PERSON] може бути призначена опікуном над її недієздатним сином [PERSON], який являється інвалідом з дитинства, та на даний час перебуває в Лупаревському психоневрологічному інтернаті. Відповідно до вимог ст. 60 ЦК України суд встановлює опіку над фізичною особою у разі визнання її недієздатною і призначає опіку за поданням органу опіки та піклування. Враховуючи встановлені судом обставини та подання органу опіки та піклування, суд приходе до переконання, що в інтересах [PERSON], необхідно встановити над ним опіку, призначивши опікуном його мати - [PERSON]

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-30 00:00:00

20 грудня 2013 року Криничанським районним судом по справі за позовом [PERSON] до Дружбівської сільської ради, треті особи: Криничанська державна нотаріальна контора, відділ Держземагентства у Криничанському районі Дніпропетровської області про визнання права власності на земельну ділянку у порядку спадкування за заповітом винесено рішення, при ухваленні якого не вказано кадастрові номери земельних ділянок, що є підставою для винесення по справі додаткового рішення для формулювання належним чином резолютивної частини рішення. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-23 00:00:00

20 грудня 2013 року позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідачки [PERSON] аліментів на утримання двох неповнолітніх дітей: дочки [PERSON], [INFO], та сина [PERSON], [INFO], в сумі по 50 грн. на кожного, починаючи стягнення з дня звернення до суду і до досягнення кожним з дітей повноліття. Свої вимоги мотивував тим, що рішенням Виконкому Волошнівської сільської ради від 14.08.2006 року № 15 його та його дружину [PERSON] було призначено опікуном над неповнолітніми [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. З відповідачки за рішенням Роменського міськрайонного суду від 31.01.2006 року на користь установи, де знаходилися діти було стягнуто аліменти на утримання дітей [PERSON] та [PERSON]. Виконавчий лист по цьому рішенню повернутий до суду. І виконавче провадження закінчене. На теперішній час діти проживають з ним та знаходяться на повному його утриманні. [PERSON] з дітьми не спілкується, ніякої матеріальної допомоги їм не надає. Про матеріальний стан відповідачки та наявність на її утриманні інших осіб позивачу невідомо. Посилаючись на викладене, позивач просить стягувати з відповідачки аліменти в примусовому порядку. В судове засідання позивач не з'явився, надав заяву про розгляд справи в його відсутності, в якій позовні вимоги підтримав. Відповідачка в судове засідання повторно не з'явилася, будучи належним чином повідомленою про час та місце розгляду справи, про причини неявки суду невідомо, заперечень проти позову не надходило. Судом встановлено, що рішенням Роменського міськрайонного суду № 2-51/2006 р. від 31.01.2006 року позбавлено [PERSON] батьківських прав на неповнолітніх дітей [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO] та стягнуто на користь установи, де будуть знаходиться діти, аліменти в розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але на одну дитину не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку (а.с. 19) Згідно з рішенням виконкому Волошнівської сільської ради від 14.08.2006 року № 15 [PERSON] та [PERSON] було призначено опікуном над неповнолітніми [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO] (а.с. 6). Відповідно до ухвали Роменського міськрайонного суду від 28.11.2013 року [PERSON] було відмовлено в заміні сторони виконавчого провадження по стягненню з [PERSON] аліментів, в зв'язку з поверненням виконавчого листа до суду (а.с. 19). Відповідачка в добровільному порядку матеріальної допомоги на утримання дітей не надає. Між сторонами виникли правовідносини, які регулюються ст. ст. 180-182, 184 Сімейного Кодексу України. Враховуючи вищевикладене, суд дійшов до висновку про задоволення позову. В силу ст. 88 ЦПК України суд стягує з відповідачки судовий збір на користь держави в розмірі 243 грн. 60 коп.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-11 00:00:00

20 грудня 2013 року позивач [PERSON] звернулась до Київського районного суду м.Полтави з позовом про стягнення з відповідача на її користь аліменти у розмірі ? частини всіх видів його заробітку на період навчання в Полтавській державній аграрній академії. Посилалась на те, що 10 грудня 1998 року був розірваний шлюб між батьком [PERSON] та матір'ю [PERSON] Вона проживала з матір'ю [PERSON], яка виховувала та утримувала її самостійно. Просила, стягнути з відповідача на її користь аліменти у розмірі ? частини всіх видів його заробітку, на період навчання у Полтавській державній аграрній академії, але не більше ніж до досягнення донькою 23-річного віку. У судове засідання позивач [PERSON] не з'явилась, надала до суду заяву про можливість розгляду справи у її відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, надав до суду заяву про можливість розгляду справи у його відсутність, позовні вимоги не визнав. У запереченням посилався на те, що він виплачував аліменти до досягнення донькою повноліття та заборгованості по аліментам у нього не має . Судом встановлено, що відповідач [PERSON] є батьком [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про її народження. [PERSON] є студенткою другого курсу денного відділення факультету технології виробництва та переробки продукції тваринництва Полтавської державної аграрної академії, що підтверджується довідкою від 14 листопада 2013року за № 650. Після досягнення повноліття [PERSON] і надалі потребує матеріальної допомоги у зв'язку з навчанням на денному відділенні учбового закладу та відсутністю засобів для існування. Згідно ст. 199 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх на весь період навчання, але не більше ніж до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. [PERSON] навчається на денному відділенні Полтавської державної аграрної академії засобів для існування немає, перебуває на утриманні своєї матері [PERSON]. Вирішуючи питання про стягнення аліментів, які відповідач повинен сплачувати на утримання своєї повнолітньої доньки, суд враховує те, що відповідач працездатний за віком, не інвалід, не має інших утриманців, має можливість працювати та надавати матеріальну допомогу на утримання дітей. Підлягають стягненню з відповідача на користь держави судові витрати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-26 00:00:00

20 грудня 2013 року позивач звернувся до суду з вищевказаним позовом. В обґрунтування заявлених вимог посилається на те, що при проведенні планових перевірок представниками Позивача 23.10.2010 по вул. Аптекарська балка, буд. 69А (особовий рахунок 777022) було виявлено без облікове споживання електричної енергії шляхом самовільного підключення до мереж енергопостачальника. Такі дії є правопорушеннями в електроенергетиці, що прямо передбачено в ст. 27 ЗУ «Про електроенергетику» та п. 42, 48 Правил користування електричною енергією для населення. Тому,

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-26 00:00:00

20 грудня 2013 року позивач звернувся до суду з вищевказаним позовом. В обґрунтування заявлених вимог посилається на те, що у відповідності з Законом України «Про захист прав споживачів» від 01.12.2005, у п. 22 ст. 1 зазначено, що споживач - фізична особа, який придбає, замовляє, використовує або має намір придбати чи замовити продукцію для особистих побутових потреб, безпосередньо не пов'язаних з підприємницькою діяльністю або виконанням обов'язків найманого працівника. У відповідності з ЗУ «Про електроенергетику», у ст. 1 зазначено, що енергія - електрична чи теплова енергія, що виробляється на об'єктах електроенергетики і є товарною продукцією, призначеною для купівлі-продажу. Згідно з п. 37 Правил користування електричною енергією для населення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 26.07.99 № 1357 (далі - Правила), енергопостачальник має право перевіряти справність приладів обліку, знімати показання відповідно до умов договору та проводити обстеження електроустановок споживачів щодо виявлення споживання електричної енергії поза приладами обліку. Так, при проведенні планових перевірок представниками Позивача 25.12.2010 [ADDRESS] (особовий рахунок [NUMBER]) було виявлено безоблікове споживання електроенергії поза приладом обліку. Такі дії є правопорушеннями в електроенергетиці, що прямо передбачено в ст. 27 ЗУ «Про електроенергетику» та п. 42, 48 Правил користування електричною енергією для населення. Тому,

Outcome: approved