Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-26 00:00:00

21.12.2020 року позивач звернувся до суду з позовною заявою до Доброкриничанської сільської ради Баштанського району Миколаївської області про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування за законом. В обгрунтування позовних вимог позивач в заяві зазначив, що [INFO] помер його батько [PERSON] , після смерті якого відкрилася спадщина на спадкове майно яке складалось, зокрема, з земельної ділянки площею 4,89 га, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташованої в межах території Доброкриничанської сільської ради Баштанського району Миколаївської області (кадастровий номер 4820680700:02:000:0063). Він є спадкоємцем за законом, який прийняв спадщину шляхом подання відповідної заяви до нотаріуса. Інших спадкоємців, які прийняли спадщину немає. З питання оформлення спадщини позивач звернувся до нотаріуса, однак йому було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину в зв`язку з тим, що отриманий нотаріусом Витяг з Державного земельного кадастру містив інформацію про те, що власником даної земельної ділянки є не його батько, а [PERSON] , яка доводиться матірю спадкодавця та була попереднім власником даної земельної діянки, після смерті якої земельна ділянка перейшла у спадщину батьку позивача. В зв`язку з відсутністю відомостей в Державному земельному кадастрі про батька позивача як власника земельної ділянки, нотаріусом було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину. Позивач на неодноразові звернення до органів Держгеокадастру з приводу виправлення помилок в Державному земельному кадастрі отримував відповіді щодо неможливості виправлення таких помилок. Враховуючи вище викладене, посилаючись на неможливість оформитися у спадкових правах в органах нотаріату, просив визнати за ним право власності на вищевказану земельну ділянку, в порядку спадкування після смерті батька [PERSON] , який помер [INFO] . Ухвалою від 22.12.2020 року відкрито провадження за правилами загального позовного провадження. На запит суду надійшла копія спадкової справи №87/2017, заведеної після смерті [PERSON] , який помер [INFO] . В судове засідання позивач не з`явився, від нього надійшла заява про слухання справи у його відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить позов задовольнити. Представник відповідача в судове засідання не з`явився, надавши до суду заяву про розгляд справи у його відсутність, відзив на позов не надходив. Дослідивши наявні у справі матеріали (копію свідоцтва про народження [PERSON] ; копію свідоцтва про смерть [PERSON] ; копію витягу про реєстрацію в Спадковому рестру, виданого 07.08.2017 року; копію Витягів з Державного земельного кадастру про земельну ділянку; копію Державного акту на право власності на землю; Інформацію з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно; копію повідомлення Відділу у Баштанському районі Головного управління Держгеокадастру у Миколаївської області від 16.07.2018 року; копію заяви про досудовий порядок врегулювання спору та виправлення помилки від 02.06.2020 року; копію повідомлень Головного управління Держгеокадастру у Миколаївської області від 17.06.2020 року та 31.08.2020 року; копію повторного звернення щодо виправлення помилки від 20.07.2020 року; копію постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 23.07.2018 року; витяг із технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки; копію спадкової справи №87/2017, заведеної після смерті [PERSON] , який помер [INFO] ), суд приходить до висновку про необхідність задоволення позову. В судовому засіданні встановлено та матеріалами справи підтверджено, що [INFO] помер батько позивача [PERSON] (а.с.6), після смерті якого відкрилася спадщина на спадкове майно яке складалось, зокрема, з земельної ділянки площею 4,89 га, розташованої в межах території Доброкриничанської сільської ради Баштанського району Миколаївської області (кадастровий номер 4820680700:02:000:0063). Позивач є спадкоємцем за законом на вказану земельну діянку, який прийняв спадщину шляхом подання заяви про прийняття спадщини до нотаріуса протягом шести місяців з дня відкриття спадщини, а також проживав зі спадкодавцем на момент смерті останнього. Крім позивача (згідно спадкової справи) спадкоємцями є дружина померлого [PERSON] та доньки [PERSON] і [PERSON] , які відмовилися від прийняття спадщини, шляхом подання відповідних заяв до нотаріуса протягом шестимісячного строку з моменту смерті спадкодавця. З питання оформлення спадщини позивач звернувся до нотаріуса. Постановою приватного нотаріуса Баштанського районного нотаріального округу Остапенка В.В. від 23.07.2018 року позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на вищевказану земельну ділянку у зв`язку з тим, що згідно отриманої з Державного земельного кадастру інформації власником вказаної земельної ділянки зазначена інша особ, а ніж спадкодавець - [PERSON] (а.с.17). З наявних в матеріалах справи копій повідомлення Відділу у Баштанському районі Головного управління Держгеокадастру у Миколаївської області від 16.07.2018 року (а.с. 12) та повідомлень Головного управління Держгеокадастру у Миколаївської області від 17.06.2020 року (а.с.14) та 31.08.2020 року (а.с.16) вбачається, що земельна ділянка площею 4,89 га, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташованої в межах території Доброкриничанської сільської ради Баштанського району Миколаївської області, кадастровий номер 4820680700:02:000:0063 дійсно належить [PERSON] на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯЕ №908928, зареєстрованим 21.05.2008 року в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №010800600280, отриману у спадок після смерті його матері [PERSON] . При перевірці даних було виявлено помилку у відомостях щодо власника земельної ділянки, при цьому внесення змін про власника є неможливим. За змістом ст. 5 ЦПК України суд, здійснюючи правосуддя, захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України. На підставі статей 1216, 1217, 1218 ЦКУкраїни, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла, до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст.1221,1222,1223, 1225 ЦК України місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця. Спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. В силу вимог ст.ст. 1258, 1261, 1266 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу. У першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Внуки, правнуки спадкодавця спадкують ту частку спадщини, яка належала б за законом їхнім матері, батькові, бабі, дідові, якби вони були живими на час відкриття спадщини. За змістом ст.ст. 1268,1269 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Малолітня, неповнолітня, недієздатна особа, а також особа, цивільна дієздатність якої обмежена, вважаються такими, що прийняли спадщину, крім випадків, встановлених частинами другою - четвертою статті 1273 цього Кодексу. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто. Особа, яка досягла чотирнадцяти років, має право подати заяву про прийняття спадщини без згоди своїх батьків або піклувальника. Заяву про прийняття спадщини від імені малолітньої, недієздатної особи подають її батьки (усиновлювачі), опікун. Особа, яка подала заяву про прийняття спадщини, може відкликати її протягом строку, встановленого для прийняття спадщини. Відповідно до абз.3 п.23 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» за №7 від 30.05.2008 року, у разі відмови нотаріуса в оформленні прав на спадщину особа може звертатися до суду за правилами позовного провадження. Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. За правилами ч.1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Згідно зі ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право не визнається іншими особами. Сукупність досліджених судом обставин свідчать, що спадкодавцю [PERSON] на момент смерті належало право власності на земельну ділянку площею 4,89 га, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташованої в межах території Доброкриничанської сільської ради Баштанського району Миколаївської області, кадастровий номер 4820680700:02:000:0063, а відтак дана земельна ділянка входить до кола спадкового майна останнього. Позивач є спадкоємцем спадкового майна померлого за законом, який прийняв спадшину в установленому законом порядку. Помилки, наявні в відомостях Державного земельного кадастру про власника вищевказаної земельної ділянки, об`єктивно унеможливлюють оформлення позивачем спадкових прав на спірну земельну ділянку в органах нотаріату, а відтак право позивача на спадщину підлягає захисту в судовому порядку. Вказані обставини у комплексі з врахуванням принципів справедливості та непорушності права власності вказують на необхідність задоволення позову. На підставі вищенаведеного,

Outcome: approved