Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-07 00:00:00

20 вересня 2021 року Кредитна спілка «Істок» звернулася до Київського районного суду м. Одеси з позовною заявою до [PERSON] , в якій просить суд стягнути з [PERSON] на користь Кредитної спілки «Істок» заборгованість за договором про споживчий кредит № КД-5791 від 15 вересня 2020 року станом на 01.09.2021 року у розмірі 23\~625,17 грн., яка складається з: 5\~158,63 грн. заборгованість за основною сумою кредиту; 10\~111,84 грн. заборгованість за платою; 0,14 грн. заборгованість по відсотках; 5\~355,17 грн. компенсація згідно ч.2 ст. 625 ЦК України та п. 4.7.3. кредитного договору; 3\~000,00 грн. штраф, а також стягнути з відповідача витрати по сплаті судового збору у розмірі 2\~270,00 грн. В обґрунтування заявленого позову представник позивача посилається на те, що 15.09.2020 року [PERSON] звернувся із заявою про вступ до Кредитної спілки «ІСТОК». Заяву було розглянуто та прийнято рішення про прийняття відповідача до членів КС «ІСТОК». Тієї ж дати, відповідачем було сплачено вступний внесок та обов`язковий пайовий внесок, що в свою чергу надало останньому членство у КС «ІСТОК». 15.09.2020 року [PERSON] подав заяву на отримання кредиту, за результатами розгляду якої було прийнято рішення про надання йому кредиту. Таким чином,\~представник позивача\~вказує,\~що між\~позивачем та\~відповідачем -\~ [PERSON] укладено\~договір про\~споживчий кредит\~№ КД-5791 від 15 вересня 2020 року та надано кредит в сумі 15\~000,00 грн., строком на 12 календарних місяців, зі сплатою 0,001% річних за користування кредитом. Позивач стверджує, що ним в повному обсязі були виконані умови кредитного договору, однак через неналежне виконання відповідачем взятих на себе зобов`язань з повернення коштів за кредитним договором, у відповідача виникла заборгованість за кредитним договором, що стало підставою для звернення до суду з цим позовом. Відповідно до автоматизованої системи документообігу цивільну справу було розподілено судді Петренко В.С. Ухвалою судді Київського районного суду м. Одеси Петренка В.С. від 21.09.2021 року було прийнято позовну\~заяву до\~розгляду та\~відкрито провадження\~по цивільній\~справі за\~позовною заявоюКредитної\~спілки «Істок»\~до [PERSON] \~про дострокове\~стягнення заборгованості\~за кредитним\~договором. Призначено справу до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні. У судове засідання 08.11.2021 року представник позивача не з`явився, однак надіслав на електронну адресу суду заяву, в якій просив розглянути справу за його відсутності, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив суд їх задовольнити, а також вказав, що не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач - [PERSON] про час та місце судового засідання повідомлявся належним чином, у судове засідання не з`явився, про поважність причин відсутності не повідомив, відзив на позовну заяву не надав. При цьому, суд зазначає, що відповідно до п.2 ч.7 ст. 128 ЦПК України у разі ненадання учасниками справи інформації щодо їх адреси судова повістка надсилається: фізичним особам, які не мають статусу підприємців, - за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку. Відповідно до п.3 ч.8 ст. 128 ЦПК України днем вручення судової повістки є: день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду. Приймаючи до уваги, що судове відправлення було повернуто поштою із відміткою «відмова від отримання», суд зазначає, що відповідач про час та місце судового засідання повідомлений належним чином. Відповідно до ст.ст. 280, 281 ЦПК України за згодою представника позивача Київським районним судом м. Одеси постановлена ухвала про заочний розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження. Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з такого. Як вбачається із матеріалів справи та встановлено судом у судовому засіданні, Кредитна спілка «ІСТОК» заснована і діє згідно з рішенням установчих зборів оформлених протоколом №1 від 25.12.2002 року. 10.03.2003 року проведено державну реєстрацію КС «ІСТОК», ідентифікаційний код юридичної особи 26364449, що підтверджується випискою з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців від 01.07.2014 року. Відповідно до Статуту КС «ІСТОК», затвердженого рішенням загальних зборів членів КС «ІСТОК», оформленого протоколом від 29.05.2016 року за №1, Кредитна Спілка є юридичною особою, має самостійний баланс, банківські рахунки, які відкриває і використовує згідно із законодавством у самостійно обраних банківських установах, а також може мати печатки та бланки, власну символіку. Відповідно до статті 5 Статуту, для досягнення мети, зазначеної у статті 2 цього Статуту, кредитна спілка зокрема: приймає вступні, обов`язкові пайові та інші внески від члена спілки; надає кредити своїм членам на умовах їх платності, строковості та забезпечувальності в готівковій та безготівковій формі. Отримувати кредити від імені членів кредитної спілки можуть також фермерські господарства та приватні підприємства, які знаходяться у їх власності. Розмір кредиту, наданого одному члену кредитної спілки, не може перевищувати 20 відсотків від капіталу кредитної спілки. Відповідно до свідоцтва, виданого 01.09.2014 року Національною комісією, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг, КС «ІСТОК», код ЄДРПОУ 26364449, зареєстрована як фінансова установа відповідно до Розпорядження Держфінпослуг, на підставі розпорядження від 20.07.2004 року за №1606. 16.02.2017 Національною комісією, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг видано розпорядження №311 про видачу кредитній спілці «ІСТОК» ліцензії на провадження господарської діяльності з надання фінансових послуг (крім професійної діяльності на ринку цінних паперів». 15.09.2020 року [PERSON] звернувся до Кредитної спілки «ІСТОК» із заявою про вступ до Кредитної спілки, яку було розглянуто та згідно протоколу засідання правління КС «ІСТОК» прийнято рішення про прийняття відповідача до членів КС «ІСТОК». 15.09.2020 року [PERSON] сплатив вступний внесок та обов`язковий пайовий внесок, про що свідчать відповідні прибуткові касові ордери №621, №622, таким чином набувши членства у Кредитній спілці «ІСТОК». 15.09.2020 року [PERSON] подав до КС «ІСТОК» заяву на отримання кредиту в сумі 15 000 грн., за результатами розгляду якої, було прийнято рішення про надання останньому споживчого кредиту, що підтверджується протоколом засідання кредитного комітету КС «ІСТОК» від 15.09.2020 року. За наслідком прийнятого рішення, 15.09.2020 року між КС «ІСТОК» (кредитор) та відповідачем [PERSON] (позичальник) укладено договір про споживчий кредит №КД-5791 від 15.09.2020 року, за умовами якого позичальнику надано кредит в сумі 15\~000,00 грн. строком на 12 календарних місяців до 27.09.2021 року, зі сплатою 0,001% річних за користування кредитом. Відповідно до п.2.5 договору, плата за надання кредиту становить 24,25 грн. щоденно. Сторони узгодили, що сплата нарахованих відсотків за користування кредитом здійснюється в день повного погашення зобов`язань по договору. Орієнтована загальна вартість кредиту для позичальника становить на дату укладення договору 24\~140,94 грн. Сторони погодили, що орієнтовної загальної вартості кредиту не включаються платежі, що підлягають сплаті позичальником у разі невиконання або несвоєчасного виконання його обов`язків, передбачених договором (п.3.6, 3.7). При внесенні чергового платежу після спливу дати, вказаної в Графіку платежів, та/або після закінчення строку дії договору, вказаного в п.1.2. договору, плата та відсоткова ставка, що визначенні у договорі, нараховуються до сплати по день фактичного повного виконання зобов`язань, згідно умов договору (п.4.5). Пунктом 4.7 договору визначено відповідальність сторін за порушення умов договору. Інформація про наслідки прострочення виконання зобов`язань зі сплати платежів за договором: у разі порушення позичальником виконання зобов`язань зі сплати платежів за договором, може настати правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, дострокове повернення позичальником кредиту з підстав та в порядку, передбаченому в п.п. 6.2.2. Договору; сплата позичальником штрафу у розмірі 1000 (одна тисяча) грн. за порушення сплати кожного платежу, згідно Графіку платежів; повернення позичальником суми боргу (основної суми кредиту, плати та процентів) з урахуванням встановленого індексу інфляції та 200% річних від простроченої суми за весь час прострочення сплати зобов`язань за договором, згідно зі ст.625 ЦК України. Пунктом 6.2 договору встановлено порядок дострокового повернення кредиту. При здійсненні позичальником за власною ініціативою дострокового платежу з повного або часткового погашення кредиту та сплати зобов`язань по договору, відсотки та плата нараховуються згідно умов договору до дня повного виконання зобов`язань за договором, з урахуванням вимог, передбачених ст. 16 ЗУ «Про споживче кредитування». У разі затримання позичальником сплати частини кредиту та/або процентів більш як на один календарний місяць, а за споживчим кредитом, забезпеченим іпотекою, та за споживчим кредитом на придбання житла щонайменше - на три календарні місяці; кредитор, з урахуванням вимог, передбачених ст. 16 ЗУ «Про споживче кредитування», набуває право: вимагати від Позичальника дострокового повного погашення кредиту та нарахованих плати та відсотків згідно умов договору до дня повного виконання зобов`язань за договором; вимагати відшкодування збитків, завданих кредитору внаслідок невиконання або неналежного виконання позичальником умов цього договору; вимагати від поручителів дострокового повного погашення кредиту та нарахованих плати та відсотків, згідно умов договору. Якщо протягом тридцяти календарних днів, а за споживчим кредитом, забезпеченим іпотекою, та за споживчим кредитом на придбання житла - шістдесяти календарних днів з дня одержання повідомлення про таку вимогу від кредитора, позичальник не погасив кредит та/або нараховані проценти та плату кредитор набуває право звернутись до суду для стягнення в примусовому порядку, якщо протягом цього періоду позичальник усуне порушення умов договору, вимога кредитора втрачає чинність. Досудовий порядок врегулювання спору. Сторони погодили, що досудовий порядок врегулювання спору по даному договору, вказаний в п. 6.2.2. договору, - є вичерпним. Кредитор зобов`язаний письмово повідомити позичальника щодо зміни свого місцезнаходження протягом 10-ти робочих днів з дня настання таких змін. Позичальник зобов`язується після підписання цього Договору до повного погашення кредиту та нарахованих відсотків, згідно умов договору, не здійснювати без письмової згоди кредитора такі дії: отримувати кредити та позики у банках, в інших закладах або у фізичних осіб; передавати в заставу будь-яке своє майно та/або майно своєї родини, як забезпечення по інших кредитах інших кредиторів; приймати участь в якості гаранта або поручителя по зобов`язаннях інших юридичних або фізичних осіб. Позичальник зобов`язується своєчасно повідомляти кредитора про відомі події, що можуть вплинути на повернення кредиту. Позичальник зобов`язаний письмово повідомляти кредитора про зміну адреси фактичного проживання, паспортних даних, ідентифікаційного номеру, прізвища, ім`я, по-батькові, місця роботи, номеру домашнього стаціонарного телефону та/або номеру мобільного телефону, вступу до шлюбу, припинення шлюбу не пізніше 3-х робочих днів з дня настання таких змін. Згідно ЗУ «Про інформацію», зміст цього договору, додатків та додаткових договорів до нього, є Інформацією з обмеженим доступом, тому Позичальник зобов`язаний не розголошувати цю інформацію будь-яким особам без письмового погодження з кредитором. Позичальник має право у будь-який час достроково у повному обсязі або частково погасити кредит, нараховані відсотки та плату в порядку та на умовах, зазначених в п. 6.2 договору. У відповідності до пункту 8.5 договору, позичальник гарантує, що на момент укладення цього договору він повністю ознайомлений з текстом договору, видами та розміром відповідальності за невиконання/несвоєчасне виконання своїх зобов`язань за цим договором, юридичними наслідками такого невиконання та вважає їх справедливими та прийнятними для себе. 15.09.2020 року КС «ІСТОК» на виконання умов договору про споживчий кредит здійснено виплату [PERSON] кредитних коштів в сумі 15\~000,00 грн., що підтверджується видатковим касовим ордером від 15.09.2020 року, який містить підпис позичальника. Відповідно до наданої до суду бухгалтерської довідки розрахунку боргу по договору про споживчий кредит № КД5791 від 15.09.2020 року вбачається, що плата за період дії договору, яку позичальник зобов`язаний сплатити, становить в сумі 10\~111,84 грн. Згідно з розрахунком заборгованості поданим позивачем, у зв`язку з неналежним виконанням зобов`язань позичальника за вказаним договором, в останнього станом на 01.09.2021 року виникла заборгованість у загальному розмірі 23\~625,17 грн., яка складається з: 5\~158,63 грн. заборгованість за основною сумою кредиту; 10\~111,84 грн. заборгованість за платою; 0,14 грн. заборгованість по відсотках; 5\~355,17 грн. компенсація згідно ч.2 ст. 625 ЦК України та п. 4.7.3. кредитного договору; 3\~000,00 грн. штраф. З урахуванням невиконання відповідачем [PERSON] своїх зобов`язань за договором про споживчий кредит, КС «ІСТОК» 29.06.2021 року скерувало на адресу відповідача письмову вимогу за вих. №81, в якій вимагало здійснити сплату заборгованості за договором на протязі 30-ти календарних днів, та повідомило, що в протилежному випадку КС «ІСТОК» буде вимушена звернутись до суду. Невиконання відповідачем своїх зобов`язань по вищезазначеному договору щодо своєчасного погашення кредиту, зумовило звернення КС «ІСТОК» до суду із відповідним позовом. Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом ст. ст. 626, 628 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною 1 статті 627 ЦК України передбачено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Частиною 1 ст. 638 ЦК України, встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Згідно зі ст. ст. 1046, 1047 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. Частиною 1 ст. 1049 ЦК України встановлено, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно з ч. 1, 2 ст. 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Відповідно до ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки грошової суми, яку боржник повинен сплатити кредиторові у разі порушення ним зобов`язання. Згідно з ч. 1, 2 ст. 549 Цивільного кодексу України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Відповідно до ст. 525 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Статтею 526 ЦК України встановлено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно зі ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно з ч.1 ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Частинами 1, 2 ст. 612 ЦК України встановлено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобов`язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення. Згідно з ч.3 ст. 12, ч.1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. На підставі вищевикладеного, наданих до суду документів, судом встановлено, що КС «ІСТОК» виконані умови договору про споживчий кредит №КД5791 від 15.09.2020 року. Одночасно суд зазначає, що з наданого до суду розрахунку заборгованості вбачається здійснення КС «ІСТОК» виплати позичальнику кредитних коштів та погашення позичальником заборгованості по кредитному договору. Таким чином, відповідач своїми діями підтвердив наявність між сторонами кредитних правовідносин. Кредитний договір повністю або у частині недійсним не визнавався, отже вказаний договір є чинним, таким, що породжує права та обов`язки сторін, зокрема - обов`язок позичальника повернути отримані кредитні кошти, сплатити відсотки за користування такими коштами, а також неустойку - за несвоєчасне виконання зобов`язань за кредитним договором. Доказів на підтвердження погашення відповідачем зазначеної заборгованості до суду не надано, за наслідком чого, у зв`язку з порушенням взятих на себе зобов`язань, позивач набув права на дострокове стягнення заборгованості. Відповідно до статті 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини в справі «Ващенко проти України» (Заява № 26864/03) від 26 червня 2008 року зазначено, що принцип змагальності полягає в тому, що суд уважно досліджує зауваження заявника, виходячи з сукупності наявних матеріалів в тій мірі, в якій він є повноважним вивчати заявлені скарги. Отже, у суду відсутні повноваження на вихід за межі принципу диспозитивності і змагальності та збирання доказів на користь однієї із зацікавлених сторін. Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду . Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Європейський суд справ людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (Серявін та інші проти України, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року). Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що позовні вимоги Кредитної спілки «ІСТОК» є обґрунтованими, підлягають задоволенню, стягненню з відповідача, у зв`язку з невиконанням умов договору про споживчий кредит № КД5791 від 15.09.2020 року, підлягає на користь КС «ІСТОК» заборгованість за вказаним кредитним договором станом на 01.09.2021 року у загальному розмірі 23 625 грн. 17 коп. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Враховуючи викладене, з відповідача на користь позивача необхідно стягнути судовий збір у розмірі 2 270 грн. 00 коп. На підставі викладеного,

Outcome: approved