Jurisdiction: civil
Date: 2019-06-18 00:00:00

21.05.2019 р. [PERSON] (далі - позивач) звернулася до Макарівського районного суду Київської області із позовом до Андріївської сільської ради Макарівського району Київської області (далі - відповідач) про визнання права на власності на спадкове нерухоме майно в порядку спадкування за законом, в якому посилалась на те, що [INFO] помер її батько [PERSON] . Після його смерті відкрилась спадщина на: житловий будинок з по господарськими будівлями та спорудами, який розташований по [ADDRESS] ; земельні ділянки загальною площею 0,57 га, що розташовані в [ADDRESS] , і призначені: - для будівництва та обслуговування житлового будинку загальною площею 0,25 га кадастровий номер земельної ділянки [NUMBER] ; - для ведення особистого селянського господарства загальною площею 0,3487 га, кадастровий номер земельної ділянки [NUMBER] , -Сертифікат на право на земельну (частку) пай Серія [NUMBER] , виданий громадянину України - члену колективного сільськогосподарського підприємства (сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства) КСП «Андріївський» розміром 2,77 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості). На підставі рішення Макарівської РДА від 18.02.1997 року № 64. Сертифікат зареєстровано 30 грудня 1997 року у Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за № 000648. Позивач після смерті свого батька спадщину прийняла, оскільки була зареєстрована та проживала з ним за однією адресою. Проте, нотаріус відмовив позивачці у видачі на її ім`я відповідних свідоцтв про право на спадщину, у зв`язку з відсутністю документів, що підтверджують право власності спадкодавця на вказане спадкове майно. Враховуючи викладене, позивач, посилаючись на ст. ст. 1216, 1218, 1261, 1268, 1297 ЦК України просила суд: визнати за нею право власності у порядку спадкування за законом після смерті [INFO] . [PERSON] : на житловий будинок літера А загальною площею приміщень 69,8 кв.м., житлова - 34,8 кв.м., на господарські будівлі та споруди: (а) веранда, (а1) ганок, гараж (Б), погріб (В), сарай (Г), сарай (Д), ворота з хвірткою №1, огорожа № 2, огорожа № 3, що розташований за адресою: [ADDRESS] ; - на земельну ділянку загальною площею 0,25 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, кадастровий номер земельної ділянки [NUMBER] розташованої за адресою: [ADDRESS] , передана у приватну власність [PERSON] на підставі рішення Андріївської сільської ради Макарівського району Київської області про передачу в приватну власність земельних ділянок від 5 квітня 1996 року 8 сесії 22 скликання; - на земельну ділянку загальною площею 0,3487 га для ведення особистого селянського господарства розташованої за адресою: [ADDRESS] . Кадастровий номер земельної ділянки [NUMBER] передана у приватну власність [PERSON] на підставі рішення Андріївської сільської ради Макарівського району Київської області про передачу в приватну власність земельних ділянок від 5 квітня 1996 року 8 сесії 22 скликання; - на земельну (частку) пай відповідно Сертифікату на право на земельну (частку) пай Серія [NUMBER] , виданого громадянину України - члену колективного сільськогосподарського підприємства (сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства) КСП «Андріївський» [PERSON] розміром 2,77 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості) на підставі рішення Макарівської Районної державної адміністрації від 18.02.1997 року № 64. Сертифікат зареєстровано 30 грудня 1997 року у Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за № 000648. Ухвалою Макарівського районного суду Київської області від 22.05.2019 року позов [PERSON] , прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Розгляд цивільної справи постановлено здійснювати в порядку загального позовного провадження та призначено підготовче засідання на 19.06.2019 року, встановлено відповідачу 15-тиденний строк з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву відповідно до ст. 178 ЦПК України. Також даною ухвалою суду у порядку вимог ст. 84 ЦПК України витребувано від державного нотаріуса Макарівської державної нотаріальної контори (08001, смт Макарів, вул. Д.Ростовського, 66) належним чином засвідчену копію спадкової справи померлого [INFO] . [PERSON] . У підготовче засідання позивач не прибула, в позові просила слухати справу у її відсутність, судові витрати покласти на неї. Відповідач згідно поданого відзиву позовні вимоги визнав, просив слухати справу у відсутність представника сільської ради. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Відповідно до ст. 206 ЦПК України відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. До ухвалення судового рішення у зв`язку з визнанням позову відповідачем суд роз`яснює сторонам наслідки відповідних процесуальних дій, перевіряє, чи не обмежений представник відповідної сторони у повноваженнях на їх вчинення. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову, якщо визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Дослідивши письмові матеріали справи, матеріали спадкової справи померлого [INFO] [PERSON] , суд встановив наступне. [INFO] помер [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , видане 21.10.2010 року Виконавчим комітетом Андріївської сільської ради Макарівського району Київської області, актовий запис № 26 (а.с. 11). Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина за законом, до складу якої увійшли: житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що розташований за адресою: [ADDRESS] ; земельна ділянка загальною площею 0,25 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, кадастровий номер земельної ділянки [NUMBER] , розташованої за адресою: [ADDRESS] , передана йому у приватну власність на підставі рішення Андріївської сільської ради Макарівського району Київської області про передачу в приватну власність земельних ділянок від 5 квітня 1996 року 8 сесії 22 скликання; земельна ділянка загальною площею 0,3487 га для ведення особистого селянського господарства розташованої за адресою: [ADDRESS] , кадастровий номер земельної ділянки [NUMBER] передана йому у приватну власність на підставі рішення Андріївської сільської ради Макарівського району Київської області про передачу в приватну власність земельних ділянок від 5 квітня 1996 року 8 сесії 22 скликання; земельна (частка) пай відповідно Сертифікату на право на земельну (частку) пай Серія [NUMBER] , виданого громадянину України - члену колективного сільськогосподарського підприємства (сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства) КСП «Андріївський» розміром 2,77 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості) на підставі рішення Макарівської Районної державної адміністрації від 18.02.1997 року № 64. Сертифікат зареєстровано 30 грудня 1997 року у Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за № 000648. Згідно довідки № 228 від 08.04.2019 р. Андріївської сільської ради Макарівського району Київської області, [PERSON] проживав та був зареєстрований з 29.06.1979 р. до дня смерті за адресою: [ADDRESS] . Разом з ним проживала та була зареєстрована його донька - позивач у справі - [PERSON] (а.с. 23, 12, 13). З відповіді Макарівської районної державної нотаріальної контори Київської області від 07.06.2019 р. № 1009/01-16 слідує, що спадкова справа до майна померлого [INFO] [PERSON] за даними Спадкового реєстру та Алфавітних книг обліку спадкових справ - не лічиться. Також, Макарівською районною державною нотаріальною конторою Київської області, листом від 11.05.2019 р. № 819/02-31, відмовлено позивачу у видачі свідоцтв про право на спадщину за законом після смерті [PERSON] , у зв`язку з відсутністю документів, що підтверджують його право власності на вказане спадкове майно (а.с. 26). Як вбачається із виписки з погосподарської книги Андріївської сільської ради Макарівського району Київської області від 06.05.2019 р., головою домогосподарства в [ADDRESS] є [PERSON] (а.с. 24). Згідно технічного паспорту, виготовленого ФОП [PERSON] , на будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами [ADDRESS] , до його складу входить: житловий будинок літера А загальною площею приміщень 69,8 кв.м., житлова - 34,8 кв.м., господарські будівлі та споруди, (а) веранда, (а1) ганок, гараж (Б), погріб (В), сарай (Г), сарай (Д), ворота з хвірткою №1, огорожа № 2, огорожа № 3 (а.с. 14-18). Як вбачається з технічного паспорту на житловий будинок, в графі «Рік побудови» зазначено: 1951. Порядок реєстрації права власності на домоволодіння та житлові будинки в той час було врегульовано Інструкцією про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української PCP, затвердженою Міністерством комунального господарства УРСР 31 січня 1966 року (втратила чинність на підставі Наказу Держжитлокомунгоспу №56 від 13.12.95 р). В той же час відповідно до пункту 1 Інструкції реєстрацію будинків з обслуговуючими їх будівлями і спорудами та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української PCP провадять бюро технічної інвентаризації виконкомів місцевих Рад депутатів трудящих. Відповідно до пункту 4 Інструкції реєстрації підлягали всі будинки і домоволодіння в межах міст і селищ міського типу УРСР, що належать місцевим Радам депутатів трудящих, державним, кооперативним і громадським установам, підприємствам і організаціям, а також ті будинки і домоволодіння, які належать громадянам на праві особистої власності. Відповідно до частини другої пункту 6 Інструкції не підлягають реєстрації також будинки і домоволодіння, що розташовані в сільських населених пунктах, які адміністративно підпорядковані містам або селищам міського типу, але до них не приєднані. Зі змісту вказаних норм можна дійти висновку, що дія вказаної Інструкції не поширювалась на сільські населені пункти, а тому домоволодіння, власником якого був померлий [PERSON] , не підлягало реєстрації відповідно до норм діючого на той час законодавства. Як зазначено в пункті 3.1 листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» до компетенції виконкомів місцевих Рад відносилось також питання узаконення цих будівель та внесення записів про право власності на будинки за громадянами у погосподарські книги місцевих Рад, а також зазначено, що статтею 1218 ЦК встановлено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Умовою для переходу в порядку спадкування права власності на об`єкти нерухомості, в тому числі житловий будинок, інші споруди, земельну ділянку є набуття спадкодавцем зазначеного права у встановленому законодавством України порядку. Якщо за життя спадкодавець не набув права власності на житловий будинок, земельну ділянку, то спадкоємець також не набуває права власності у порядку спадкування. До спадкоємця переходять лише визначені майнові права, які належали спадкодавцеві на час відкриття спадщини. Для набуття права власності у встановленому законодавством порядку спадкоємець повинен здійснити дії, які необхідні для набуття права власності на визначене нерухоме майно, зокрема на житловий будинок, іншу споруду. За змістом п. 62 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій державними нотаріальними конторами Української РСР підтвердженням приналежності будинку, який знаходиться в сільському населеному пункті, можуть бути відповідні довідки виконавчого комітету сільської Ради депутатів трудящих, які видавалися в тому числі і на підставі записів у погосподарських книгах. Погосподарські книги є особливою формою статистичного обліку, що здійснюється в Україні (УРСР) із 1979 року. В погосподарських книгах при визначенні року побудування зазначається рік введення в експлуатацію будинку. На виконання постанови Ради Міністрів УРСР від 11 березня 1985 року № 105 у 1985 - 1988 роках сільськими, селищними, районними Радами народних депутатів ухвалювалось рішення щодо оформлення права власності та реєстрації будинків у бюро технічної інвентаризації за даними погосподарських книг сільських, селищних Рад із додатками списків громадян, яким ці будинки належали. Інструкція про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української PCP, затверджена заступником Міністра комунального господарства Української PCP 31 січня 1966 року, яка втратила чинність на підставі наказу Держжитлокомунгоспу України від 13 грудня 1995 року № 56, передбачала обов`язкову реєстрацію (інвентаризацію) будинків і домоволодінь у межах міст і селищ (п. 4 Інструкції), в тому числі й на підставі записів у погосподарських книгах (п. 20 Інструкції). Тобто записи у погосподарських книгах визнавались в якості актів органів влади (публічних актів), що підтверджують право приватної власності. При вирішенні питання щодо визнання права власності на житлові будинки, споруди у порядку спадкування, записи у погосподарських книгах оцінюються у сукупності з іншими доказами, наприклад, ухваленими органами місцевого самоврядування рішеннями про оформлення права власності громадян на будинки, технічним паспортом на будівлі, документами про відведення в установленому порядку земельних ділянок під забудову тощо. А згідно п/п.2,3 п.5 Постанови Пленуму цього ж суду від 07 лютого 2014 року № 5 «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини (частина п`ята статті 1268 ЦК), проте право власності на нерухоме майно у разі прийняття спадщини виникає у спадкоємця з моменту державної реєстрації речового права на нерухоме майно (стаття 19 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень»). Разом із тим суди повинні розмежовувати право на спадщину як майнове право (об`єкт спадкування) та виникнення права власності на спадкове майно як на об`єкт нерухомого майна. З огляду на вказані обставини вищезгадана виписка з погосподарської книги Андріївської сільської ради є доказом належності вказаного домоволодіння на праві власності [PERSON] . Відповідно Сертифікату на право на земельну (частку) пай Серія [NUMBER] , виданого громадянину України - члену колективного сільськогосподарського підприємства (сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства) КСП «Андріївський» [PERSON] належить право на земельну (частку) пай розміром 2,77 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості) на підставі рішення Макарівської Районної державної адміністрації від 18.02.1997 року № 64. Сертифікат зареєстровано 30 грудня 1997 року у Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за № 000648 (а.с. 20). Проте, вказаний сертифікат було втрачено, про що розміщено оголошення в газеті Макарівські вісті» № 17 від 07.05.2019 року (а.с. 27). Також, щодо іншого спадкового майна, слід вказати наступне. Рішенням Андріївської сільської ради Макарівського району Київської області від 05.04.1996 р. [PERSON] передано безкоштовно у приватну власність на постійне користування ділянки для ведення особистого підсобного господарства - 0,32 га та обслуговування житлового будинку - 0,27 га, загальна площа у користуванні - 0,57 га (а.с. 21). Згідно довідки Андріївської сільської ради Макарівського району Київської області від 27.07.2018 р. № 572 встановлено, що земельним ділянкам, що розташовані на території Андріївської сільської ради Макарівського району, Київської області та рахуються за [PERSON] присвоєно кадастрові номери: 1 )земельній ділянці з цільовим призначенням для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) площею 0.2271 га - [NUMBER] (адреса місця розташування - [ADDRESS] ); 2)земельній ділянці з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства площею 0.3487 га - [NUMBER] (адреса місця розташування - [ADDRESS] ) (а.с. 22). А згідно відомостей Державного земельного кадастру встановлено, що за [PERSON] рахуються земельні ділянки: кадастровий номер [NUMBER] , площею 0,2271 та, цільове призначення для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд та кадастровий номер [NUMBER] , площею 0,3487 та для ведення особистого селянського господарства в межах Андріївської сільської ради Макарівського району Київської області. Відомості щодо реєстрації державного акту на право власності на земельну ділянку з кадастровим номером [NUMBER] та на земельну ділянку з кадастровим номером [NUMBER] на ім`я [PERSON] - відсутні, архівні примірники державних актів на його ім`я не обліковуються. Документація із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право власності гр. [PERSON] на земельні ділянки в межах Макарівського району Київської області до Державного фонду документації із землеустрою не передавалась (а.с. 25). Між сторонами виникли правовідносини, які регулюються вимогами Книги шостої «Спадкове право» Цивільного кодексу України (далі - ЦК України). Статтею 1216 ЦК України передбачено, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків фізичної особи, яка померла (спадкодавець) до інших осіб (спадкоємців). Згідно ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст. 1217 та 1223 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Частиною 1 статті 1268 ЦК України передбачено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини (ч. 5 ст. 1268 ЦК України). Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 ЦК України, він не заявив про відмову від неї. Відповідно до п.п. 3.14 п.3 глави 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженої наказом Міністерства юстиції України №296/5 від 22.02.2012 року, прийняття і відмова від прийняття спадщини можуть мати місце щодо всього спадкового майна. Спадкоємець не вправі прийняти одну частину спадщини, а від іншої частини відмовитись. Спадкоємець, який прийняв частину спадщини, вважається таким, що прийняв усю спадщину. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 1297 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину за законом/заповітом. Відповідно до статті 1225 Цивільного кодексу України, право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Відповідно до ст. 131 ЗК України громадяни мають право набувати у власність земельні ділянки на підставі успадкування. Крім того, згідно вимог п. 3.5 Листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 24-753/0/4-13 від 16.05.2013 року «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування», спори про визнання права власності на земельну ділянку та права на земельну частку (пай) в порядку спадкування, зокрема у випадках, якщо відсутній отриманий спадкодавцем державний акт про право на земельну ділянку зареєстрований належним чином, якщо спадкодавцем не був отриманий державний акт про право власності на земельну ділянку, або в державному акті є неточності, які підлягають виправленню, розглядаються судами з урахуванням вимог закону та роз`яснень, викладених у пунктах 10,11 ППВСУ від 30.05.2008 року № 7 про те, що відповідно до ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом. Приймаючи визнання відповідачем позову, що не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд визнає їх належними, допустимими, достовірними, а позов таким, що підлягає задоволенню, оскільки достовірно встановлено, що позивач є спадкоємцем першої черги за законом майна померлого [INFO] [PERSON] , спадщину прийняла, інші спадкоємці, які прийняли спадщину відсутні, до складу спадщини увійшов садибний (індивідуальний) житловий будинок та земельні ділянки, щодо яких нотаріус відмовив у видачі свідоцтва про право на спадщину. Судові витрати по оплаті судового збору не підлягають стягненню з відповідача, оскільки відповідач не вчиняв протиправних дій, що стали підставою даного позову, а також позивач просила судові витрати покласти на неї. Згідно ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Outcome: approved