Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-24 00:00:00

1. Стислий виклад позиції сторін В обґрунтування позову [PERSON] посилалася на те, що [INFO] у с. Семенки Барського району Вінницької області помер її батько, [PERSON] . Після його смерті залишилось спадкове майно: житловий будинок, загальною площею 58,1 кв. м, який знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Батько заповіту не склав. Спадкоємцями майна є його діти: позивач [PERSON] та її рідна сестра - відповідач [PERSON] (дошлюбне прізвище [PERSON] ). Мати, [PERSON] , померла раніше батька. Позивач вказувала, що є єдиним спадкоємцем, який прийняв спадщину шляхом фактичного управління і володіння спадковим майном. Однак нотаріус відмовив їй у видачі свідоцтва про право на спадщину через недоведення факту родинних зв`язків із [PERSON] . На підставі наведеного позивач просила: встановити факт родинних стосунків, а саме, що [PERSON] , який помер [INFO] , є батьком [PERSON] ; визнати за нею право власності на житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами, загальною площею 58,1 кв. м, житловою площею 42,1 кв. м., який складається з: житлового будинку літера «А», прибудова літера «а», ганок літера «а1», літня кухня літера «Б», прибудова літера «б», хлів літера «В», хлів прибудова літера «В1», погріб літера «Г», хвіртка літера «1», ворота літера «2», паркан літера «3», колодязь літера «4», що розташований за адресою: [ADDRESS] , в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] , який помер [INFO] . У судовому засіданні позивач [PERSON] позов підтримала. Суду пояснила, що її мати, [PERSON] , і [PERSON] , якого називає своїм батьком, не перебували у зареєстрованому шлюбі. Представник позивача адвокат Невольчук С.П. позов підтримав з викладених у ньому підстав. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилась, належним чином повідомлена про час та місце розгляду справи. Подала до суду заяву з проханням справу розглянути без її участі, позовні вимоги визнала. Представник відповідача Барської міської ради до суду не з`явився, про час і місце розгляду справи повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив. 2. Заяви (клопотання) учасників справи Разом із позовною заявою позивач подала заяву про виклик свідків. Під час підготовчого судового засідання представник позивача заявив клопотання про залучення співвідповідача у справі Барську міську раду. У другому підготовчому судовому засіданні представник позивача заявив клопотання про витребування спадкової справи, заведеної після смерті [PERSON] . 3. Процесуальні дії у справі 22.03.2021 відкрито провадження у справі. 13.04.2021 проведення підготовчого судового засідання було відкладено та залучено до справи співвідповідача. 28.04.2021 ухвалено витребувати спадкову справу, викликати в судове засідання свідків, закрито підготовче провадження і справу призначено до судового розгляду по суті на 25.05.2021. 4. Зміст показань свідків Допитана в судовому засіданні свідок [PERSON] повідомила, що проживає по сусідству з позивачем [PERSON] на одній вулиці, а саме [ADDRESS] , їх дитинство пройшло разом. Ствердила, що [PERSON] є рідним батьком [PERSON] , і в нього була ще одна дочка [PERSON] . Зазначила, що цей факт їй відомий, оскільки свідок проживала поруч, тому знає, хто є тато і мама. Пояснила, що на день смерті [PERSON] позивач проживала разом з ним. Допитана в судовому засіданні свідок [PERSON] повідомила, що проживає по сусідству з позивачем (сусідній будинок). Ствердила, що [PERSON] дійсно є батьком [PERSON] . Зазначила, що [PERSON] проживала разом з [PERSON] , називала його батьком і здійснювала його поховання. 5. Фактичні обставини, встановлені судом та зміст спірних правовідносин 15.09.2020 приватним нотаріусом Барського районного нотаріального округу Мельником О. М. винесено постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії, а саме у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті [PERSON] , який помер [INFO] , оскільки [PERSON] не доведено факт родинних зв`язків із спадкодавцем. Таке підтверджується постановою нотаріуса №76/02-31 від 15.09.2020. Позивач [PERSON] народилась у 1967 році. У свідоцтві про її народження матір`ю зазначена [PERSON] . Відомості про батька у свідоцтві про народження позивача відсутні. Ці обставини підтверджуються свідоцтвом про народження [PERSON] серії [NUMBER] від 27.03.1967. [PERSON] змінила прізвище на « [PERSON] » після реєстрації шлюбу 21.09.1985 з [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про шлюб (видано повторно) серія [NUMBER] від 15.09.2020, виданого Барським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький). [PERSON] помер [INFO] у віці 56 років в селі Семенки Барського району Вінницької області, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , яке видано Терешківською сільською радою Барського району Вінницької області 09.03.1994. [PERSON] , [INFO] , померла [INFO] у віці 68 років в селі Семенки Барського району Вінницької області, що підтверджується свідоцтвом про смерть, виданим повторно Барським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький). 4. Оцінка суду та норми права, застосовані судом Кожна сторона\~повинна довести\~ті обставини,\~на які\~вона посилається\~як на\~підставу своїх\~вимог або\~заперечень,\~крім випадків,\~встановлених цим\~Кодексом.\~Докази подаються\~сторонами та\~іншими учасниками\~справи. Доказування\~не може\~ґрунтуватися на\~припущеннях (частини 1, 5-6 статті 81 Цивільного процесуального кодексу України). За правилами дії законів та інших нормативно-правових актів у часі (частина 1 статті 58 Конституції України) норми Сімейного кодексу\~України застосовуються до сімейних відносин, які виникли після набрання ним чинності, тобто після [INFO] . [PERSON] народилася у 1967 році. Отже, необхідно керуватися нормами сімейного законодавства, які були чинним на момент народження позивача. Кодекс про шлюб та сім`ю України був затверджений Законом Української РСР №2006-VII від 20.06.1969. Статтею 1 цього Закону Кодексу надано чинності з 01.01.1970. У статті 2 цього Закону зазначалося: «Доручити Президії Верховної Ради Української РСР встановити порядок введення в дію Кодексу про шлюб та сім`ю Української РСР і затвердити перелік законодавчих актів Української РСР, які втрачають чинність у зв`язку з введенням Кодексу про шлюб та сім`ю Української РСР в дію». На виконання статті 2 Закону Української РСР №2006-VII від 20.06.1969 був прийнятий Указ Президії Верховної Ради Української РСР від 29.12.1969 №2476-VII «Про порядок введення в дію Кодексу про шлюб та сім`ю Української РСР». Пунктом 2 цього Указу було передбачено, що Кодекс про шлюб та сім`ю Української РСР застосовується до шлюбно-сімейних правовідносин, що виникли після введення його в дію, тобто з 1 січня 1970 року. Пунктом 6 названого Указу передбачалося, що правила частин другої та третьої статті 53 Кодексу про встановлення в судовому порядку батьківства особи, з якою мати не перебувала в шлюбі, застосовуються у відношенні дітей, що народилися після введення в дію Основ законодавства Союзу РСР і союзних республік про шлюб та сім`ю, тобто після 1 жовтня 1968 року. Пункт 7 Указу в первинній редакції передбачав, що у відношенні дітей, які народилися до 1 жовтня 1968 року від осіб, що не перебувають між собою у шлюбі, батьківство може бути встановлено за спільною заявою матері дитини і особи, яка визнає себе батьком дитини. В разі смерті особи, на утриманні якої перебувала дитина і яка визнавала себе батьком дитини, факт визнання нею батьківства може бути встановлений в судовому порядку. На підставі спільної заяви батьків або рішення суду про встановлення факту визнання батьківства провадиться відповідна реєстрація в органах запису актів громадянського стану з внесенням запису про батька у свідоцтво про народження дитини. Наведений у ЦПК перелік фактів, які встановлюються судом, не є вичерпним. За наявності зазначених у ЦПК умов суд може встановлювати й інші факти, що мають юридичне значення, наприклад, факти визнання батьківства щодо дітей, які народилися до 1 жовтня 1968 року (Пункт 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 №5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення»). Отже, встановлення факту батьківства можливе стосовно дітей, які народилися до 1 жовтня 1968 року від осіб, котрі не перебували в зареєстрованому шлюбі, у разі смерті особи, на утриманні якої перебувала дитина, і якщо остання визнавала себе її батьком до цієї дати (Роз`яснення, надані в листі Верховного Суду України від 01.01.2012 «Судова практика розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення»). Аналіз вищенаведених норм законодавства, які діяли на момент народження позивача, дає підстави для висновку, що для встановлення факту батьківства стосовно дитини, яка народилася до 1 жовтня 1968 року, необхідним є доведення існування одночасно двох таких юридично значимих обставин: 1) дитина перебувала на утриманні особи, факт батьківства якої встановлюється; 2) ця особа визнавала себе батьком дитини до дня смерті. Рішення щодо визнання/встановлення батьківства (материнства) має ґрунтуватися на всебічно перевірених судом даних, що підтверджують або спростовують заявлені вимоги чи заперечення проти них. Тобто при вирішені спору про встановлення батьківства мають враховуватись усі докази в сукупності. Доказами визнання батьківства можуть бути листи, заяви, анкети, інші документи, а також показання свідків, пояснення самих сторін, які достовірно підтверджують визнання відповідачем батьківства. Такі правові висновки викладені в постанові Верховного Суду від 11.12.2019 у справі № 201/3963/16-ц. Змістом показань, які надали свідки [PERSON] і [PERSON] , не підтверджено, що [PERSON] перебувала на утриманні [PERSON] . Показаннями свідків також не підтверджена та обставина, що [PERSON] , коли ще був живим, визнавав себе батьком [PERSON] . Показання свідків щодо факту батьківства є їх власними оціночними судженнями стосовно обставин життя сусідів, і не можуть свідчити про доведеність законодавчо встановлених обставин, які необхідні для встановлення юридичного факту батьківства. Дата народження позивача [PERSON] у паспорті громадянина України серії [NUMBER] зазначена « [INFO] ». У свідоцтві про народження позивача, в якому вона зазначена як [PERSON] , датою народження зазначено « [INFO] ». У наданій суду виписці з погосподарської книги на гр. [PERSON] , яка засвідчена підписом виконуючого обов`язки голови сільської ради і печаткою Терешківської сільської ради, датою народження останньої вказано 21 (двадцять перше) березня 1967 року. У згаданій виписці з погосподарської книги головою сім`ї зазначена [PERSON] , датою її народження вказано [INFO] . Свідоцтво про народження позивача не містить дати народження матері. Однак у свідоцтві про смерть [PERSON] зазначено, що вона народилася [INFO] . У виписці відображені періоди з 1971 по 1973 роки, з 1981 по 1982 роки, тобто відображені періоди після народження позивача. Адреса проживання зазначених у виписці осіб не вказана. Отже, виписка з погосподарської книги не підтверджує факту спільного проживання матері позивача та [PERSON] до моменту народження позивача. Не підтверджує також факту перебування [PERSON] на утриманні [PERSON] і не підтверджує визнання ним за життя факту батьківська щодо [PERSON] . Свідоцтво про право власності на будинок номер [ADDRESS] було видано на ім`я [PERSON] Терешківською сільською радою 19.11.2003 року на підставі рішення Барської районної ради від 19.05.2003, тобто після смерті [PERSON] (який помер у 1994 році). Технічний паспорт на будинок виготовлено на замовлення [PERSON] 14.09.2020. Однак самі по собі ці документи не стосуються предмету доказування щодо встановлення факту батьківства. У судовому засіданні позивач пояснила, що у паспорті є помилка стосовно дати народження, а свідоцтво про право власності видане після смерті [PERSON] , тому що він розпочав процес оформлення документів ще за життя, а завершився процес після його смерті. Водночас, щодо інших вищезгаданих розбіжностей, переконливих пояснень позивач не надала. Акт обстеження факту встановлення батьківства від 21.09.2020 і видану на його підставі довідку №429 від 21.09.2020 виконавчого комітету Терешківської сільської ради про те, що [PERSON] являється рідним батьком [PERSON] , які складено через 26 років після смерті [PERSON] , суд визнає недопустимими доказами. Суд не бере їх до уваги, оскільки складення таких актів і довідок щодо спірних сімейних відносин приватних осіб не входить до повноважень органу місцевого самоврядування, передбачених Законом України «Про місцеве самоврядування в Україні». Довідку виконавчого комітету Терешківської сільської ради №410 від 10.09.2020 про те, що [PERSON] вступила у фактичне володіння та управління майном після смерті [PERSON] , суд визнає неналежним доказом, оскільки він не стосується доказування факту батьківства [PERSON] стосовно [PERSON] і не може бути доказом прийняття спадщини особою, яка не є спадкоємцем за законом. Довідку виконавчого комітету Терешківської сільської ради №430 від 21.09.2020 про те, що [PERSON] являється спадкоємицею майна померлого батька [PERSON] , суд також відхиляє як неналежний доказ, оскільки суду не надано доказів, що [PERSON] був записаний батьком [PERSON] у свідоцтві про її народження, а також не надано інших доказів на підтвердження батьківства [PERSON] стосовно [PERSON] . За таких обставин матеріали справи взагалі не містять доказів на підтвердження тієї обставини, що [PERSON] є спадкоємцем після смерті [PERSON] . Отже, остання є неналежним відповідачем у цій справі. Спадкова справа після смерті [PERSON] була розпочата 15.09.2020 за заявою [PERSON] . Матеріали спадкової справи також не містять доказів на підтвердження факту батьківства [PERSON] стосовно позивача. Відомості про наявність інших спадкоємців відсутні. Постановою нотаріуса про відмову у вчиненні нотаріальної дії №76/02-31 від 15.09.2020 [PERSON] було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину саме з підстав недоведення родинних зв`язків. Отже, під час судового розгляду з достовірністю не підтвердилися належними і допустимими доказами обставина перебування [PERSON] на утриманні [PERSON] і обставина визнання [PERSON] себе батьком [PERSON] до дня смерті. Встановлено також, що [PERSON] є неналежним відповідачем у цій справі. Відтак вимога про встановлення факту родинних стосунків, а саме, що [PERSON] є батьком [PERSON] , задоволенню не підлягає. У зв`язку із тим, що вимога про встановлення факту родинних стосунків не підлягає задоволенню, а [PERSON] є неналежним відповідачем у цій справі, то відсутні й підстави для визнання права власності на житловий будинок в порядку спадкування за законом. З наведених мотивів в задоволенні позову слід відмовити повністю. 5. Розподіл судових витрат між сторонами Відповідно до\~частин 1,\~2\~статті 141\~ЦПК України\~судовий збір\~покладається на\~сторони пропорційно\~розміру задоволених\~позовних вимог,\~інші судові\~витрати,\~пов`язані з\~розглядом справи,\~покладаються у разі відмови в позові - на позивача. Оскільки позов задоволенню не підлягає, то судові витрати слід залишити за позивачем.

Outcome: dismissed