Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-18 00:00:00

20.11.2013 року ПАТ КБ «Приватбанк» звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за договором кредиту (а.с.3-5). У судовому засіданні представник позивача ПАТ КБ «Приватбанк» Филипенок К.Ф. позовні вимоги підтримала та показала, що відповідно до укладеного договору б/н від 08.12.2006 року відповідачка [PERSON] 08.12.2006 року отримала кредит в розмірі 3900 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою за користування кредитом відсотків в розмірі 36% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Зазначений кредитний Договір складається з Заяви позичальника, Умов надання банківських послуг та Правил користування платіжною карткою, про що зазначено в Заяви позичальника, підписавши яку [PERSON] погодилася з умовами та правилами кредитування. Відповідачка користувалася кредитом, але з лютого 2008 року перестала погашати кредит, у зв'язку з чим за нею утворилася заборгованість, яка станом на 31.10.2013 року складає 15173,76 грн., де: 3613,71 грн. - заборгованість за кредитом, 7903,78 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом, 2457,52 грн. - комісія за користування кредитом, а також штрафи відповідно до п.8.6 Умов - 500 грн. штраф (фіксована частина) та 698,75 грн. штраф (процентна складова). З огляду на те, що договір відповідно до п.9.12 Умов є продовженим та діє до цього часу, представник позивача просить суд позовні вимоги ПАТ КБ «Приватбанк» задовольнити та стягнути з [PERSON] на користь банка кредитну заборгованість в розмірі 15173,76 грн., а також відшкодувати за її рахунок понесені судові витрати в розмірі 229,40 грн. У судовому засіданні відповідачка [PERSON] позов не визнала та показала, що під час трудових відносин в ПОС ДТПП «Міжнародний інститут підприємництва» заробітна плата працівників перераховувалася на відповідну банківську картку, видану ПАТ КБ «Приватбанк». Одночасно із зарплатною карткою була видана й кредитна картка, якою вона з часом скористалася, але потім про неї забула. Вважає, що позивачем були порушені положення пунктів 9.4. та 9.8 Умов надання банківських послуг, оскільки банк не тривалий час повідомляв її про зростаючу заборгованість та таким чином штучно збільшив суму стягнення, а також банк не забезпечив покриття існуючої кредитної заборгованості за рахунок коштів на зарплатній картці. Окрім того, враховуючи те, що кредитна картка остаточно не поповнювалася нею з лютого 2008 року, то вважає, що позивач пропустив трирічний строк позовної давності та просить в позові відмовити. У судовому засіданні представник відповідачки [PERSON] заперечення своєї довірительниці підтримала та просила суд в позові відмовити. Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши надані докази, вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що згідно письмової Заяви [PERSON] до ПАТ КБ «Приватбанк» від 08.12.2006 року, яка містить відомості про укладання кредитних правовідносин щодо користування платіжною карткою «Універсальна» (а.с.17-18), остання отримала кредит в розмірі 3900 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою за користування кредитом відсотків в розмірі 36% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Своїм підписом відповідачка [PERSON] підтвердив також той факт, що вона є ознайомленою та погоджується з Умовами та Правилами надання банківських послуг, а також тарифами банку, які разом із заявою позичальника складають договір про надання банківських послуг (а.с.19-25). Однак прийняті на себе зобов'язання відповідачка [PERSON] виконувала неналежним чином, у зв'язку з чим за нею утворилася заборгованість, яка станом на 31.08.2013 року складає 15173,76 грн., де: 3613,71 грн. - заборгованість за кредитом, 7903,78 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом, 2457,52 грн. - комісія за користування кредитом, а також штрафи відповідно до п.8.6 Умов - 500 грн. штраф (фіксована частина) та 698,75 грн. штраф (процентна складова), що підтверджується розрахунком (а.с.6-16). Згідно ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ч.1 ст.526 та ст.525 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином, зокрема, відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства і одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Як вбачається з матеріалів справи (а.с.17-18), Договір сторонами підписаний, що свідчить про досягнення домовленості щодо всіх істотних умов. Позивач виконав прийняті на себе зобов'язання і надав відповідачці кошти, встановивши з 08.12.2006 року кредитний ліміт на картку в розмірі 3900 грн. (а.с.6, 18) на умовах, визначених Договором. Відповідачка кредитною карткою користувалася, гроші з неї знімала, але прийняті на себе зобов'язання по поверненню кредиту та сплати процентів виконувала неналежним чином, про що свідчить наявність заборгованості. Зазначений кредитний Договір складається з Заяви позичальника, Умов надання банківських послуг та Правил користування платіжною карткою, про що зазначено в Заяви позичальника, підписавши яку [PERSON] погодилася з умовами та правилами кредитування. Таким чином сторони досягли згоди стосовно всіх суттєвих умов договору. Згідно п.9.3 Умов картковий рахунок відкритий на необмежений термін, за виключенням випадків, передбачених п.п.9.6, 9.7 даних Умов. Настання випадків, зазначених у п.п.9.6, 9.7 Умов, у судовому засіданні не встановлено. При цьому, як вбачається з п.9.12 Умов, Договір діє протягом 12 місяців з дня його підписання. Якщо протягом даного строку ні одна із сторін не проінформує іншу сторону про припинення дії Договору, він автоматично лонгується на такий же термін. В судовому засіданні не було встановлено факту надходження від відповідачки [PERSON] до «Приватбанку» інформації про припинення договірних відносин. Відповідачкою не доведеного своїх доводів про повернення нею кредитної картки «Універсальна» банку та про відсутність заборгованості по ній. Таким чином, пролонгація договору полягає у продовженні його строку із збереженням тих умов, на яких його було укладено (якщо інше не передбачено договором), зокрема щодо самої умови про порядок пролонгації договору, які також залишаються чинними. Відповідно до ст.599 ЦК України зобов'язання припиняється виконання, проведеним належним чином. За вказаних обставин Договір не припинив своєї дії та підстав для застосування, заявленого відповідачкою, строку позовної давності немає. Відповідно до п.8.6 Умов при порушенні Клієнтом (відповідачкою) строків платежів за любим з грошових зобов'язань, передбачених Договором більш ніж на 120 днів, останній зобов'язаний сплатити Банку штраф в розмірі 500 грн. (фіксована сума) + 5% (процентна складова) від суми позову. Виходячи з наведеного, позовні вимоги ПАТ КБ «Приватбанк» підлягають задоволенню у повному обсязі. Не спростовують вищевказаних висновків суду посилання відповідачки [PERSON] на невиконання банком обов'язків, зазначених у п.9.4, 9.8 Умов (а.с.23). Так, згідно п.9.4 Умов - у випадку наявності перевитрати платіжного ліміту по картці та непогашення його клієнтом протягом 6 місяців, картка закривається, наступне поновлення дії картки можливо тільки після повного погашення заборгованості клієнтом. Однак як вбачається з розрахунку (а.с.6-16) перевитрати платіжного ліміту (3900 грн.) по картці не малося, оскільки заборгованість за тілом кредиту складає 3613,71 грн., інші суми заборгованості виникли за процентами, комісією тощо, а також штрафами на підставі п.8.6. Умов. Згідно п.9.8 Умов - у випадку розірвання «Договору про розрахунково-касове обслуговування підприємства з видачі заробітної плати з використанням платіжних карт» між банком та підприємством, вказаним клієнтом в заяві, або при звільненні клієнта з цього підприємства, банк надає клієнту можливість продовжувати користування зарплатною карткою для отримання заробітної плати (при наявності технічної та юридичної можливості здійснення переведення карти на нове підприємство). Як вбачається, даний пункт Умов стосується порядку користування зарплатною карткою та не регулює кредитні правовідносини сторін. Доводи відповідачки щодо несповіщення її банком про зростаючу кредитну заборгованість та непогашення кредитної заборгованості за рахунок зарплатної картки, не прив'язані до договору кредитування. З огляду на досліджені судом Умови надання банківських послуг, письмове попередження клієнта про кредитну заборгованість не входить до власних обов'язків банка (розділ 4 Умов), навпаки, своєчасне погашення заборгованості по кредиту, процентам, комісії тощо є прямим обов'язком клієнта (п.6.5 Умов). Також згідно Заяви (а.с.18) передбачено, що погашення заборгованості по кредитному ліміту може проводитися як шляхом внесення коштів на карту клієнтом, так й списанням банком коштів з дебетної карти. Тобто у відмінності від клієнта, для якого погашення кредитної заборгованості є прямим обов'язком, вжиття банком заходів для погашення такої заборгованості є його правом. Відповідно до ст.88 ЦПК України, у зв'язку з обґрунтованістю позову, судові витрати, понесені позивачем при зверненні до суду, в сумі 229,40грн. (а.с.1) слід відшкодувати останньому за рахунок відповідачки.

Outcome: approved