Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-05 00:00:00

20.06.2021 позивач Балаклійська міська рада Харківської області звернувся до Балаклійського районного суду Харківської області із позовною заявою до [PERSON] , у якій просить визнати відповідача таким, що втратив право користування житловим приміщенням у гуртожитку комунальної форми власності, розташованим за адресою: [ADDRESS] . Обґрунтовує позовні вимоги тим, що будинок (гуртожиток), розташований за вищевказаною адресою, перебуває у комунальній власності територіальної громади м.Балаклія та включений до Переліку об`єктів комунальної власності територіальної громади міста Балаклія Харківської області, затвердженого рішенням LXXIV сесії Балаклійської міської ради VІІ скликання від 06.08.2020 № 128-VІІ. Відповідач не проживає за адресою реєстрації більше шести місяців. Реєстрація відповідача у будинку створює позивачу перешкоди у користуванні і розпорядженні його майном. Представник позивача у судове засідання не з`явився, подав до суду заяву, у якій просить розглянути справу за його відсутності та задовольнити позовні вимоги, проти заочного розгляду справи не заперечував. Відповідач про дату, час і місце судового засідання повідомлявся за зареєстрованим місцем проживання (перебування), однак у судове засідання повторно не з`явився, причини неявки суду не повідомив, відзиву на позовну заяву та заяви про розгляд справи за його відсутності не надав. За загальним правилом частини першої статті 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. При цьому відповідно до частини четвертої названої статті Кодексу у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Із огляду на це та враховуючи одночасне існування умов, перелічених у частині першій статті 280 ЦПК України, визнавши достатніми наявні в справі матеріали для встановлення прав і взаємовідносин сторін, суд за згодою позивача вважає за можливе розглянути справу за відсутності належно повідомленого про судове засідання відповідача з дотриманням встановлених законом вимог і постановити заочне рішення. У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу згідно ч.2 ст.247 ЦПК України не здійснювалось. Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно з ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судом встановлені такі обставини і визначені відповідні до них правовідносини. Житлове приміщення, розташоване за адресою: [ADDRESS] , перебуває у комунальній власності територіальної громади м.Балаклія та включене до Переліку об`єктів комунальної власності територіальної громади міста Балаклія Харківської області, затвердженого рішенням LXXIV сесії Балаклійської міської ради VІІ скликання від 06.08.2020 № 128- VІІ. Рішенням виконавчого комітету Балаклійської міської ради «Про затвердження акту обстеження стану гуртожитку на предмет встановлення його відповідності санітарним і технічним вимогам» від 17.02.2010 № 29 вищезазначений гуртожиток визнано таким, що не відповідає санітарним і технічним нормам та непридатний для проживання осіб, які у ньому мешкають. Рішенням виконавчого комітету Балаклійської міської ради від 17.02.2010 № 31 «Про відселення та надання житлової площі мешканцям гуртожитку по [ADDRESS] », мешканців, які фактично мешкали в гуртожитку, відселено з наданням іншої житлової площі. Виконавчим комітетом Балаклійської міської ради було здійснено публікацію оголошення в районній газеті «Вісті Балаклійщини» № 57 від 22.07.2014, у якій запропоновано особам, зареєстрованим у зазначеному гуртожитку, у 20-ти денний строк звернутися до виконавчого комітету Балаклійської міської ради Харківської області для вирішення питання щодо забезпечення їх житловою площею та повідомлено, що у разі незвернення зазначених осіб у вказаний строк їх буде визнано такими, що самостійно поліпшили житлові умови, а також буде підставою для визнання їх в установленому законом порядку такими, що втратили право користування житловим приміщенням. Рішенням виконавчого комітету Балаклійської міської ради «Про затвердження списків осіб на виконання заходів, передбачених рішенням LXVII сесії Балаклійської міської ради VІ скликання від 26.06.2014 за № 191-VІ від 20.08.2014 № 314 у виді Додатків № 1 та № 2 відповідно, було затверджено списки осіб та доручено виконавчому комітету Балаклійської міської ради звернутися до суду із позовами про втрату користування житловою площею у гуртожитку по [ADDRESS] , які зареєстровані та не надали інформації на підтвердження свого права щодо подальшого забезпечення житловою площею. Відповідача [PERSON] було включено у вищезазначені списки, як таку, що не звернулася до виконавчого комітету Балаклійської міської ради для вирішення питання забезпечення її житловою площею. Згідно із відповіддю виконавчого комітету Балаклійської міської ради Харківської області від 14.07.2021 на запит суду відповідач [PERSON] , [INFO] , зареєстрований за адресою: [ADDRESS] з 23.11.2006 по теперішній час. За змістом ч.7 ст.17 ЦК України орган місцевого самоврядування здійснює захист цивільних прав та інтересів у межах, на підставах та у спосіб, що встановлені Конституцією України та законом. Рішення, прийняте зазначеним органом щодо захисту цивільних прав та інтересів, не є перешкодою для звернення за їх захистом до суду. У відповідності до ст.327 ЦК України у комунальній власності є майно, у тому числі грошові кошти, яке належить територіальній громаді. Управління майном, що є у комунальній власності, здійснюють безпосередньо територіальна громада та утворені нею органи місцевого самоврядування. У відповідності до ч.1 ст.5 Житлового кодексу Української РСР (далі - ЖК Української РСР) державний житловий фонд перебуває у віданні місцевих Рад народних депутатів (житловий фонд місцевих Рад) та у віданні міністерств, державних комітетів і відомств (відомчий житловий фонд). Згідно зі ст.6 ЖК Української РСР жилі будинки і жилі приміщення призначаються для постійного або тимчасового проживання громадян, а також для використання у встановленому порядку як службових жилих приміщень і гуртожитків. Надання приміщень у жилих будинках для потреб промислового характеру забороняється. Відповідно до статті 18 ЖК Української PCP, управління жилим фондом здійснюється власником або уповноваженим ним органом, у межах, визначених власником. У відповідності до ст.29 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», до відання виконавчих органів місцевих рад входить управління в межах, визначених радою, майном, що належить до комунальної власності відповідних територіальних громад. Відповідно до пункту 5) частини б) статті 30 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», до повноважень виконавчих органів місцевих рад входить облік відповідно до закону житлового фонду, здійснення контролю за його використанням. Згідно зі ст.60 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» територіальним громадам міст належить право комунальної власності на рухоме і нерухоме майно, у тому числі й житловий фонд. Органи місцевого самоврядування від імені та в інтересах територіальних громад відповідно до закону здійснюють правомочності щодо володіння, користування та розпорядження об`єктами права комунальної власності. У відповідності до п.7 «Примірного Положення про користування гуртожитками», затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 20.06.2018 № 498 (далі - Примірне Положення), користування жилою площею у гуртожитках комунальної форми власності здійснюється виключно на підставі договору найму жилого приміщення, укладеною на підставі ордера. Як вбачається із п.8 Примірного Положення, для укладення договору найму (оренди) з адміністрацією підприємства, установи, організації, органом місцевого самоврядування особа та всі члени її сім`ї, що вселяються на надану жилу площу в гуртожитку, пред`являють документи, що посвідчують особу (для осіб, які не досягли 14 років, - свідоцтва про народженця). Згідно із п.18 Примірного Положення, спори, що виникають під час користування жилими приміщеннями в гуртожитку, розв`язуються у судовому порядку. Відповідно до статті 6 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», громадянин України, а також іноземець чи особа без громадянства, які постійно або тимчасово проживають в Україні, зобов`язані протягом тридцяти календарних днів після зняття з реєстрації місця проживання та прибуття до нового місця проживання зареєструвати своє місце проживання. Реєстрація місця проживання здійснюється тільки за однією адресою. У разі якщо особа проживає у двох і більше місцях, вона здійснює реєстрацію місця проживання за однією з цих адрес за власним вибором. За адресою зареєстрованого місця проживання з особою ведеться офіційне листування та вручення офіційної кореспонденції. Частинами 1, 2 статті 71 ЖК Української РСР передбачено, що при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім`ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Якщо наймач або члени його сім`ї були відсутні з поважних причин понад шість місяців, цей строк за заявою відсутнього може бути продовжено наймодавцем, а в разі спору - судом. У відповідності до ст.72 ЖК Української РСР визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Відповідно до ч.1 ст.319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно з ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. При цьому відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Аналіз наведених вище норм цивільного законодавства України дає підстави для висновку про те, що у разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, у тому числі шляхом звернення до суду за захистом свого майнового права, зокрема, із позовом про усунення перешкод у користуванні власністю. Суд, захищаючи права власності позивача, усуває перешкоди у користуванні цією власністю шляхом визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням. Згідно ст.7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації з місця проживання здійснюється за рішенням суду (про позбавлення права власності на житлове приміщення або про позбавлення права користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою). Як убачається з матеріалів справи, позивач за подання до суду даної позовної заяви сплатив 2270,00 гривень судового збору (а.с.1). У зв`язку із задоволенням позову суд відповідно до ст.141 ЦПК України покладає зазначені судові витрати на відповідача.

Outcome: approved