overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-04 00:00:00

21 квітня 2011 року між позивачем та відповідачкою [PERSON] був укладений договір № б/н, згідно якого позивач надав відповідачці кредит у розмірі 2000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом 30,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Однак отримавши кредит, відповідачка [PERSON] свої зобов'язання належним чином не виконала, в результаті чого станом на 30 квітня 2016 року виникла заборгованість за кредитом у сумі 19394,09 грн., заборгованність за кредитом - 1817,16 грн, заборгованість по процентам за користування кредитом - 13192,12 грн, заборгованність за пенею та комісією - 2985,09 грн, а також штраф (фіксована частина) - 500,00 грн., штраф (процентна складова) - 899,72 грн., всього загальна сума забогованості склала 19394,09 гривень. Тому представник позивача просить стягнути з відповідачки заборгованість за кредитним договором № б/н від 21 квітня 2011 року в розмірі 19394,09 грн. та судові витрати. Відповідачка [PERSON] у судове засідання не з`явилася, про день розгляду справи сповіщена, заяви про розгляд справи за її відсутності суду не надала, за таких обставин суд вважає можливим розглянути позов за її відсутності на підставі доказів, наданих у справі, постановивши заочне рішення, відповідно до ст. 224 ЦПК України. Дослідивши докази по справі суд вважає, що вимоги позивача підлягають задоволенню. Судом встановлено, що між позивачем та відповідачкою [PERSON] 21 квітня 2011 року укладено кредитний договір № б/н, згідно якого позивач надав відповідачці кредит у розмірі 2000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом 30,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Відповідно до умов договору погашення заборгованості здійснюється в наступному порядку: щомісяця в період сплати позичальник повинен надавати банку грошові кошти (щомісячний платіж) для погашення заборгованості за кредитом, яка складається із заборгованості за кредитом, за відсотками, комісією, а також інші витрати згідно умов. Однак отримавши кредит, відповідачка [PERSON] всупереч вимогам ст. 526 ЦК України свої зобов'язання належним чином не виконала, в результаті чого станом на 30 квітня 2016 року виникла заборгованість за кредитом у сумі 19394,09 грн., заборгованність за кредитом - 1817,16 грн, заборгованість по процентам за користування кредитом - 13192,12 грн, заборгованність за пенею та комісією - 2985,09 грн, а також штраф (фіксована частина) - 500,00 грн., штраф (процентна складова) - 899,72 грн., всього загальна сума заборгованості склала 19394,09 гривень. Задоволення позову згідно ст. 88 ЦПК України покладає на відповідачку обов'язок по сплаті судових витрат.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-20 00:00:00

21 квітня 2011 року між позивачем та відповідачкою [PERSON] був укладений договір № б/н, згідно якого позивач надав відповідачці кредит у розмірі 300,00 гривень у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Однак, отримавши кредит, відповідачка [PERSON] свої зобовязання належним чином не виконала, в результаті чого станом на 26 липня 2017 року виникла заборгованість за кредитом у сумі 18798,98 грн., заборгованність за кредитом 294,78 грн, заборгованість по процентам за користування кредитом 13732,82 грн, заборгованість за пенею та комісією 3400,00 грн, а також штраф (фіксована частина) 500,00 грн., штраф (процентна складова) 871,38 грн., всього загальна сума заборгованості склала 18798,98 гривень. Тому, представник позивача просить розглянути справу заочно та стягнути з відповідачки заборгованість за кредитним договором № б/н від 21 квітня 2011 року в розмірі 18798,98 грн. та судові витрати. Відповідачка [PERSON] у судове засідання не з`явилася, про день розгляду справи сповіщена, заяви про розгляд справи за її відсутності суду не надала, за таких обставин суд вважає можливим розглянути позов за її відсутності на підставі доказів, наданих у справі, постановивши заочне рішення, відповідно до ст.224 ЦПК України. Дослідивши докази по справі суд вважає, що вимоги позивача підлягають задоволенню. Судом встановлено, що між позивачем та відповідачкою [PERSON] 21 квітня 2011 року укладено кредитний договір № б/н, згідно якого позивач надав відповідачці кредит у розмірі 300,00 гривень у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Відповідно до умов договору погашення заборгованості здійснюється в наступному порядку: щомісяця в період сплати позичальник повинен надавати банку грошові кошти (щомісячний платіж) для погашення заборгованості за кредитом, яка складається із заборгованості за кредитом, за відсотками, комісією, а також інші витрати згідно умов. Однак отримавши кредит, відповідачка [PERSON] всупереч вимогам ст.526 ЦК України свої зобовязання належним чином не виконала, в результаті чого станом на 26 липня 2017 року виникла заборгованість за кредитом у сумі 18798,98 грн., заборгованність за кредитом 294,78 грн, заборгованість по процентам за користування кредитом 13732,82 грн, заборгованість за пенею та комісією 3400,00 грн, а також штраф (фіксована частина) 500,00 грн., штраф (процентна складова) 871,38 грн., всього загальна сума заборгованості склала 18798,98 гривень. Задоволення позову згідно ст.88 ЦПК України покладає на відповідачку обов'язок по сплаті судових витрат.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-15 00:00:00

21 квітня 2011 року між Публічним акціонерним товариством «Дельта Банк» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 008-03511-210411. Відповідно до пункту 1.2 вищевказаного договору, позивач - ПАТ «Дельта Банк» відкрив відповідачеві - [PERSON] картковий номер № [NUMBER] в національній валюті України - гривні, рахунок, випускає та надає Держателю платіжну карту, а такоє ПІН-код до картки; здійснює обслуговування Держателя на умовах, викладених в Тарифному пакеті Visa Класичний. Відповідач не виконує належним чином зобов'язання за кредитним договором № 008-03511-210411 від 21 квітня 2011 року в результаті чого станом на 13 січня 2014 року виникла заборгованість на загальну суму 7319,61 гривень, яка складається з: тіло кредиту: 4429,60 грн.; прострочене тіло кредиту: 1215,14 грн.; заборгованість за відсотками 0,00 грн.; заборгованість за комісіями: 1674,87 грн. Відповідач у судове засідання не з'явилася, про день слухання справи сповіщена належним чином., повідомила суду визнання позову та просьбу вирішити справу без її присутності. Оцінивши докази по справі суд вважає, що вимоги позивача мають бути задоволені, бо у судовому засіданні встановлено, що між сторонами, на підставі ст. 1054 ЦК України, договору кредитування № 008-03511-210411 від 21 квітня 2011 року встановлені договірні відносини. Відповідно до пункту 1.2 вищевказаного договору, позивач - ПАТ «Дельта Банк» відкриває відповідачеві - [PERSON] картковий номер № [NUMBER] в національній валюті України - гривні, рахунок, випускає та надає Держателю платіжну карту, а також ПІН-код до картки; здійснює обслуговування Держателя на умовах, викладених в Тарифному пакеті Visa Класичний. А відповідач має належним чином здійснювати платежі по поверненню кредиту. Відповідач не виконує належним чином зобов'язання за кредитним договором № 008-03511-210411 від 21 квітня 2011 року, в результаті чого станом на 13 січня 2014 року виникла заборгованість на загальну суму 7319,61 гривень, яка складається з тіла кредиту: 4429,60 грн.; простроченого тіла кредиту 1215,14 грн.; заборгованості за комісіями 1674,87 грн. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про те, що відповідач не виконала зобов'язання у строк, що є порушенням зобов'язання. А у відповідності до ст.1050 ЦК України, наслідками порушення боржником зобов'язання щодо повернення чергової частини суми кредиту є право заявника вимагати повернення всієї суми кредиту, що і дає суду підставу стягнути з відповідача на користь позивача вказану суму. А задоволення позову, за правилами ст.88 ЦПК України, покладає на відповідача обов'язок по сплаті судових витрат.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-18 00:00:00

21 квітня 2014 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини: дочки [PERSON], [INFO] народження, посилаючись на те, що відповідач матеріальну допомоги на утримання дочки надає не регулярно і тим самим ставить сім'ю в скрутне матеріальне становище. Просила суд стягувати на її користь аліменти на утримання дочки в розмірі 1/4 частки від заробітку (доходу) відповідача але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку. Позивач в судове засідання не з'явилася, надала суду письмову заяву про розгляд справи за її відсутності. Відповідач, будучи належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, про що свідчить розписка про вручення йому судової повістки, в судове засідання не з'явився, надав суду письмове пояснення з приводу позовних вимог позивача. Суд, перевіривши та дослідивши матеріали справи, вважає що позов [PERSON] підлягає задоволенню. Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини. Судом установлено, що неповнолітня дитина - дочка [PERSON], [INFO] знаходиться на утриманні матері, а батько [PERSON] зобов'язань по утриманню дитини до досягнення нею повноліття, у відповідності до ст. 180 СК України, в повному обсязі не виконує. А тому із відповідача на користь позивачки слід стягувати аліменти в розмірі 1/4 частки його заробітку ( доходу) та в дохід держави слід стягнути судовий збір.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-24 00:00:00

21 квітня 2014 року до Ленінського районного суду м. Харкова звернулася [PERSON] з позовом, в якому просила розірвати шлюб із відповідачем [PERSON], мотивуючи тим, що сумісне життя не склалося через непорозуміння та протилежність поглядів на життя та сімейні відносини, по різним причинам виникали сварки, що зробило неможливим подальше спільне проживання. Шлюбні відносини припинені з травня 2013 року. У судове засідання позивачка з'явилася. Відповідачу згідно ст.74 ЦПК України двічі були направлені повістки із зворотнім повідомленням за місцем його реєстрації, але відповідач на пошту за повісткою не прибув і до суду не з'явився. У судове засідання 25.08.2015 р. відповідач був повідомлений телефонограмою. Виходячи з викладеного суд вважає, що відповідач про слухання справи був повідомлений належним чином. У відповідності до ст. 224 ЦПК України, у разі неявки у судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Приймаючи до уваги, що належним чином повідомлений відповідач не з'явився у судове засідання і від нього не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності, суд вважає можливим ухвалити заочне рішення з урахуванням того, що позивачка не заперечує проти такого вирішення справи. У судовому засіданні позивачка свої вимоги підтримала і дала пояснення аналогічні позовній заяві. Вислухавши пояснення позивачки, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню повністю з наступних підстав. 27 жовтня 2012 р. cторони зареєстрували шлюб. Від шлюбу мають сина [PERSON], [INFO], який залишається з позивачкою. Сторони припинили шлюбні відносини з травня 2013 р., мешкають окремо, спільне домашнє господарство не ведуть. Майнового спору сторони не мають. Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін або одного з них, що мають істотне значення. Суд вважає, що подальше збереження шлюбу суперечить інтересам позивачки, а тому шлюб розриває. У відповідності до ст.113 СК України суд залишає теперішнє прізвище позивачки - [PERSON]. Згідно зі ст.88 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь позивачки сплачений нею при зверненні до суду судовий збір в сумі 243 грн. 60 коп. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-26 00:00:00

21 квітня 2015 року [PERSON], [PERSON] звернулися до суду з позовом до [PERSON], [PERSON] про скасування наказу про визначення розміру частки у спільній сумісній власності подружжя на житловий будинок та усунення перешкод у користуванні житлом. Рішенням Нововолинського міського суду Волинської області від 15 вересня 2015 року позов задоволено, визначено, що [PERSON] належить на праві сумісної часткової власності ? житлового будинку за адресою: сел.. Жовтневе м. Нововолинська, вул.. Макаренка, 3, усунуто перешкоди у користуванні житлом шляхом вселення позивачів до даного домоволодіння та виселено [PERSON] з її малолітнім сином [PERSON] без надання іншого житла. Також присуджено до стягнення з відповідачів на користь позивачів по 121,80 грн. судового збору. Ухвалою апеляційного суду Волинської області від 07 жовтня 2015 року вищезазначене рішення залишено без змін та справу направлено до Нововолинського міського суду Волинської області для ухвалення додаткового рішення щодо судових витрат. Сторони в судове засідання не зявились без поважних причин, належним чином повідомлялись про час і місце розгляду справи. Про причини неявки до суду не повідомили. Частиною 2 статті 197 ЦПК України передбачено, що у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень ЦПК України розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали цивільної справи № 165/1004/15-ц, суд прийшов до висновку про під ставність винесення додаткового рішення щодо судових витрат. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 220 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою осіб, які беруть участь у справі, чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо стосовно якої-небуть позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення. Як вбачається з рішення Нововолинського міського суду Волинської області від 15 вересня 2015 року по справі за позовом [PERSON], [PERSON] до [PERSON], [PERSON] про визначення розміру частки у спільній сумісній власності подружжя на житловий будинок та усунення перешкод у користуванні житлом (а.с. 87-89), судом не вирішено питання про судові витрати позивачів [PERSON], [PERSON] В судовому засіданні встановлено, при винесенні рішення Нововолигським міським судом по справі за позовом [PERSON], [PERSON] до [PERSON], [PERSON] про визначення розміру частки у спільній сумісній власності подружжя на житловий будинок та усунення перешкод у користуванні житлом не було вирішено питання судових витрат позивачів [PERSON], [PERSON]. Таким чином, на підставі досліджених в судовому засіданні доказів, суд вважає за необхідне стягнути з [PERSON], [PERSON] на користь [PERSON], [PERSON] по 243,60 грн. з кожного, сплаченого судового збору (а.с. 2-3).

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-21 00:00:00

21 квітня 2015 року [PERSON] звернувся до суду із позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В позові зазначено, що [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб 05.11.2013 року. [PERSON] вважає, що сім'я з відповідачем надалі більше існувати не може, адже він з останньою має різні погляди на життя та між ними виникають постійні непорозуміння, що призводить до конфліктів. Дітей в подружжя немає. Спільне життя припинено між сторонами з січня 2014 року. [PERSON] прохає розірвати шлюб зареєстрований з [PERSON] В судовому засіданні [PERSON] був відсутній, проте від останнього надійшла заява, відповідно до якої, позов підтримав та прохав проводити судове засідання без його участі. [PERSON] в судовому засіданні також була відсутня, проте про дату, час і місце судового засідання, належним чином повідомлена, що підтверджується довідкою про доставку СМС повідомлення про виклик до суду. Суд, вивчивши матеріали справи, прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб 05.11.2013 року, про що свідчить свідоцтво про одруження серії [NUMBER] видане відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Валківського районного управління юстиції у Харківській області, актовий запис №98, прізвище після укладення шлюбу [PERSON] змінила на «[PERSON]».(а.с.4) Ухвалою Валківського районного суду Харківської області від 15.06.2015 року, сторонам надано строк для примирення. Відповідно до ч. 1 ст. 55 СК України, дружина та чоловік зобов'язанні спільно піклуватись про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім'ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Згідно зі ст. 111 СК України, суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства. Відповідно до ст. 112 СК України, суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. При таких обставинах, суд не вбачає можливості для збереження сім'ї, оскільки, сторони не примирились та подружнє життя суперечить інтересам сторін.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-19 00:00:00

21 квітня 2015 року [PERSON] звернувся до Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області з позовною заявою про розірвання шлюбу. В позові вказав, що з 01 жовтня 1998 року він перебуває у зареєстрованому шлюбі з [PERSON]. Від шлюбу спільних дітей не мають. Шлюбне життя з відповідачем не склалося: в них різні погляди на сімейне життя, ведення спільного господарства, через що між ними постійно виникали різні непорозуміння. З жовтня 2013 року вони разом не проживають, сімейні стосунки не підтримують. Подальше збереження шлюбу та спільне проживання не можливі. В судовому засіданні позивач позов підтримав, просив його задовольнити. Пояснив суду, що 01 жовтня 1998 року він зареєстрував шлюб з відповідачкою. Через різні погляди на сімейне життя та виконання обов'язків подружжя між ними часто виникали непорозуміння. 09 жовтня 2013 року відповідачка забрала свої речі (коштовності, одяг) та покинула сім'ю. В той же день вона зателефонувала йому та повідомила, що пішла з сім'ї та більше до нього не повернеться, при цьому не пояснила причин такого рішення. Більше на контакт вона з ним не виходила. Від сина позивачки [PERSON] (дитина від першого її шлюбу) йому стало відомо, що дружина поїхала в Італію. За таких обставин, вважає, що їх сім'я розпалася остаточно та відновленню не підлягає. Зазначив, що він не бажає перебувати з відповідачкою у шлюбі. Відповідач в судове засідання не з'явилася, про час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином. За таких обставин, суд,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-21 00:00:00

21 квітня 2015 року [PERSON] звернулась в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, який було зареєстровано 22 листопада 1998 року у Жовтневій селищній раді міста Нововолинська Волинської області, актовий запис №12. Від спільного шлюбу в подружжя є двоє неповнолітніх дітей: дочка [PERSON], [INFO], та дочка [PERSON], [INFO]. Вимоги позивач обгрунтовує тим, що спільне сімейне життя з відповідачем не склалось через різні погляди на життя. На теперішній час сім'я фактично розпалась, вже пів року не підтримують подружніх стосунків, не ведуть спільного господарства, проживають окремо. Подальше перебування в шлюбі з відповідачем суперечить її інтересам. Вважає, що примирення і збереження сім'ї є неможливим, оскільки сім'я існує формально, а тому просить розірвати шлюб укладений з відповідачем [PERSON] та залишити неповнолітніх дітей [PERSON] та [PERSON] на виховання матері [PERSON] Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явилась, подала до суду письмову заяву, просить справу слухати у її відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, просить їх задоволити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, подав до суду письмову заяву, в якій просить справу слухати у його відсутності, не заперечує щодо розірвання шлюбу з [PERSON] Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи в їх сукупності, а саме: свідоцтво про шлюб та його копію (а.с. 4,5), копії свідоцтв про народження (а.с.5,6), копію паспорта позивача (а.с.7,8), довідку про склад сім'ї (а.с.10), суд прийшов до висновку, що сумісне життя подружжя є неможливим, збереження сім'ї суперечить інтересам позивача, а тому позов є підставним і підлягає до задоволення частково. В судовому засіданні встановлено, що сторони не підтримують подружніх стосунків, не ведуть спільного господарства, шлюб фактично розпався. Відповідно до ст. 112 Сімейного Кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Приймаючи до уваги, що в судовому засіданні встановлені обставини, які свідчать про неможливість збереження шлюбу і спільного життя подружжя, збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, суд позов задовольняє та розриває шлюб між сторонами. Разом з тим, заявлена вимога про залишення неповнолітніх дітей [PERSON] та [PERSON] на виховання матері [PERSON] у позовній заяві нічим не обґрунтована та не надано жодних доказів на її підтвердження, а тому суд відмовляє у її задоволенні.

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-24 00:00:00

21 квітня 2015 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів у розмірі 1/4 частини усіх видів [PERSON], [INFO], посилаючись на те, що з відповідачем по справі вона знаходиться у зареєстрованому шлюбі, від якого мають неповнолітню дитину, на утримання якої відповідач матеріальної допомоги не надає. У судовому засіданні позивачка [PERSON] просила її позовні вимоги задовольнити, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві. Відповідач [PERSON] до суду не з'явився, був повідомлений про день та час розгляду справи належним чином, тому суд має можливість розглянути справу у його відсутність та на підставі наявних документів - доказів винести заочне рішення по справі. Сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER], виданим 10 квітня 2002 року відділом реєстрації актів громадського стану Костянтинівського міськрайонного управління юстиції (а.с.10). Від спільного проживання мають неповнолітню дитину [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження [NUMBER] виданого відділом реєстрації актів громадського стану Костянтинівського міськрайонного управління юстиції (а.с.10). Відомостей про наявність у відповідача інших утриманців і обставин, що перешкоджають задоволенню позову, суд не має. У відповідності зі ст.180 Сімейного Кодексу України батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття.

Outcome: approved