Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-14 00:00:00

21.12.2017 року позивач звернувся до Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області із позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу , обґрунтовуючи свої позовні вимоги тим, що з відповідачем вони зареєстрували шлюбу 02 серпня 2013 року у відділі державної реєстрації актів цивільного стану по м. Синельникове реєстраційної служби Синельниківського міськрайонного управління юстиції у Дніпропетровській області - актовий запис № 101. Від шлюбу в них є неповнолітня дитина - донька [PERSON], [INFO]. З листопада місяця 2017 році вони з відповідачем проживають окремо, за різними адресами. З цього часу чоловік перестав матеріально піклуватися про сімю та піддержувати подружня стосунки. Ці обставини негативно впливають на виховання дитини, суперечить її інтересам. Вважає, що їх сімя розпалася остаточно, строк на примирення просить не надавати. Враховуючи вищевикладені обставини, просить суд розірвати шлюб між нею [PERSON] та відповідачем по справі [PERSON], зареєстрований 02.08.2013 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану по м. Синельникове реєстраційної служби Синельниківського міськрайонного управління юстиції у Дніпропетровській області - актовий запис № 101. До початку підготовчого судового засідання позивачка надала суду письмову заяву, якою просить розглянути справу без її участі. Позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Просить залишити їй прізвище «Зайцева». До початку підготовчого судового засідання відповідач надав суду письмову заяву, якою просить суд розглянути справу без його участі, проти задоволення позовних вимог не заперечує. П Таким чином, суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. У відповідності до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Факт перебування сторін у шлюбних правовідносинах підтверджується копією свідоцтва про шлюб, з якої вбачається, що 02 лютого 2013 року між [PERSON] та [PERSON] був укладений шлюб. Шлюбне прізвище позивача «Зайцева ».(а.с.6) Факт наявності у сторін неповнолітньої дитини доньки [PERSON], [INFO],підтверджується копією свідоцтва про народження (а.с.7). Враховуючи, що позивач наполягає на розірванні шлюбу, відповідач проти цього не заперечує, суд вважає доведеним факт розпаду сімї і знаходить, що перебування у шлюбі суперечить інтересам сторін. Згідно ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Крім того, згідно ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до ч.1 ст.142 ЦПК України у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. В зв'язку із зазначеним, позивачу [PERSON], якою при зверненні до суду сплачено судовий збір у сумі 640 грн. 00 коп., необхідно здійснити повернення з державного бюджету 50 відсотків судового збору, що відповідно становить 320 грн. 00 коп., а також здійснити стягнення з відповідача на користь позивача 320 грн. 00 коп. судового збору, що відповідає пропорційному розміру задоволених позовних вимог. На підставі викладеного та ст.ст. 7, 110-113 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved