Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-21 00:00:00

1. Зміст доводів пред`явленого позову. 1.1. [PERSON] звернувся до суду з вказаним позовом та посилається на те, що він є власником 1/4 частки в квартирі [ADDRESS] . Рішенням виконавчого комітету Щасливської сільської ради №94 від 23 листопада 2000 року позивачу була виділена земельна ділянка площею 0,024 га, а також був наданий дозвіл на будівництво санвузла та окремого входу в житловий будинок. Рішенням Щасливської сільської ради №108-5-VI від 17 березня 2011 року був затверджений проект землеустрою щодо відведення у власність [PERSON] земельної ділянки площею 0,0293 га для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд по [ADDRESS] . На підставі цього рішення органу місцевого самоврядування відповідачу був виданий державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯЛ №266726. У такий спосіб [PERSON] набула право власності на земельну ділянку площею 0,0293 га з кадастровим номером 3220888003:02:001:0007 з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, розташовану по [ADDRESS] . Ця земельна ділянка накладається на прибудинкову територію житлового будинку по [ADDRESS] . Позивач позбавлений можливості користуватись виділеною йому земельною ділянкою. Тому [PERSON] просить суд визнати незаконним та скасувати рішення Щасливської сільської ради №108-5-VI від 17 березня 2011 року, а також державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯЛ №266726. 2. Ставлення учасників цивільного процесу до пред`явленого позову. 2.1. У судовому засіданні [PERSON] та його представник [PERSON] підтримують пред`явлений позов та наполягають на його задоволенні. 2.2. Представник відповідача [PERSON] не визнає позов та посилається на те, що межі земельної ділянки, яка виділялась позивачу, не визначались на місцевості. [PERSON] не отримував правовстановлюючий документ на земельну ділянку. Ці обставини свідчать про те, що він не набув жодного права на землю. Крім того, в матеріалах цивільної справи відсутні належні та допустимі докази на підтвердження того, що земельна ділянка, яка була передана у власність [PERSON] , накладається на прибудинкову територію житлового будинку по [ADDRESS] . Тому представник відповідача Манікало І.М. просить суд відмовити у задоволенні позову. 2.3. [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] не з`явились у судове засідання і подали заяви (а.с.161-163), в яких вони підтримують позов та просять розглянути цивільну справу в їх відсутності. 3. Обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин. 3.1. Рішенням виконавчого комітету Щасливської сільської ради №39 від 20 квітня 2000 року (а.с.89 т.1) [PERSON] була надана кімната [ADDRESS] . 3.2. Іншим рішенням виконавчого комітету Щасливської сільської ради №94 від 23 листопада 2000 року (а.с.16, 88 т.1) позивачу була виділена земельна ділянка площею 0,024 га, а також був наданий дозвіл на будівництво санвузла та окремого входу до житлового будинку по [ADDRESS] . 3.3. 26 квітня 2007 року [PERSON] , а також його діти [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] приватизували квартиру [ADDRESS] . Кожний з них набув право власності на 1/4 частку у вказаній квартирі. Ці обставини підтверджуються копією витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно №15259123 від 17 липня 2007 року (а.с.155 т.1). 3.4. На підставі рішення Щасливської сільської ради №67-3-VII від 17 грудня 2015 року (а.с.120 т.1) вул. П. Морозова була перейменована на вул. Соборна, а нумерація будинку, в якому проживає позивач, була змінена з №1-а на №14. 3.5. Таким чином, [PERSON] є власником 1/4 частки в квартирі [ADDRESS] . 3.6. На підставі рішення виконавчого комітету Щасливської сільської ради №253 від 18 серпня 2011 року (а.с.119 т.1) за [PERSON] було оформлено право власності на квартиру [ADDRESS] . 3.7. Рішенням Щасливської сільської ради №1166-38-V від 19 жовтня 2010 року (а.с.196 т.1) відповідачу був наданий дозвіл на складання проекту землеустрою щодо відведення в його власність земельної ділянки площею приблизно 0,03 га для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд по [ADDRESS] . 3.8. Рішенням Щасливської міської ради №108-5-V від 17 березня 2011 року (а.с.80 т.1) був затверджений проект землеустрою щодо відведення у власність [PERSON] земельної ділянки площею 0,0293 га для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд по [ADDRESS] . 3.9. На підставі вказаного рішення органу місцевого самоврядування відповідачу був виданий державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯЛ №266726 (а.с.81 т.1) 3.10. Зі змісту листа директора КП Бориспільської районної ради «Бюро технічної інвентаризації» №2-22/10 від 11 листопада 2019 року (а.с.233 т.1) вбачається, що [ADDRESS] , а нумерація будинку була змінена з №1 на №12. 3.11. Таким чином, [PERSON] є власником квартири [ADDRESS] , а також земельної ділянки площею 0,0293 га з кадастровим номером 3220888003:02:001:0007 з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, розташованої по [ADDRESS] . 3.12. Спірні правовідносини є суто земельними та регулюються главою 6 «Землі житлової та громадської забудови», главою 19 «Набуття права на землю громадянами та юридичними особами» та главою 23 «Захист прав на землю» ЗК України. 4. Норми права, якими керується суд при вирішенні спору. а. норми матеріального права. 4.1. Відповідно до ч.1 ст.22 ЗК України 1990 року, що був чинним станом на день виділення земельної ділянки позивачу, право власності на землю або право користування наданою земельною ділянкою виникало виключно після встановлення землевпорядними організаціями меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) і одержання документа, що посвідчувало це право. 4.2. 1 січня 2002 року набрав чинності ЗК України в новій редакції. Згідно з ч.1 ст.125 цього Кодексу право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав. 4.3. Відповідно до ч.2 ст.42 ЗК України земельні ділянки, на яких розташовані багатоквартирні будинки, а також належні до них будівлі, споруди та прибудинкова територія, що перебувають у спільній сумісній власності власників квартир та нежитлових приміщень у будинку, передаються безоплатно у власність або в постійне користування співвласникам багатоквартирного будинку в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. 4.4. Згідно з ч.1 ст.152 ЗК України власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків. б. норми процесуального права. 4.5. Відповідно до ч.5 ст.12 ЦПК України суд, зберігаючи об`єктивність і неуперед-женість, роз`яснює у випадку необхідності учасникам судового процесу їхні процесуальні права та обов`язки, наслідки вчинення або не вчинення процесуальних дій. 4.6. Згідно з ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встанов-лених цим Кодексом. 4.7. Відповідно до ч.2 ст.89 ЦПК України суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів в їх сукупності. 4.8. Згідно з ч.1-ч.2 ст.77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. 4.9. Відповідно до ч.2 ст.78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. 4.10. Згідно з ч.2 ст.102 ЦПК України предметом висновку експерта може бути дослідження обставин, які входять до предмета доказування та встановлення яких потребує наявних у експерта спеціальних знань. 5. Мотиви, якими керується суд при вирішенні спору. 5.1. В матеріалах цивільної справи відсутні докази на підтвердження того, що межі земельної ділянки, яка надавалась [PERSON] на підставі рішення виконавчого комітету Щасливської сільської ради №94 від 23 листопада 2000 року, були встановлені земле-впорядною організацією в натурі (на місцевості). Відсутні також докази на підтвердження того, що позивач отримав правовстановлюючий акт на земельну ділянку або зареєстрував за собою відповідне речове право на неї. Ці обставини свідчать про те, що [PERSON] так і не набув право на землю, що надавалась йому на підставі рішення виконавчого комітету Щасливської сільської ради №94 від 23 листопада 2000 року. Тому згідно з ч.2 ст.152 ЗК України позивач не має права вимагати захисту не набутого ним права на не існуючу (не сформовану) земельну ділянку. 5.2. У зв`язку з тим, що [PERSON] є співвласником квартири [ADDRESS] , він також є учасником спільної сумісної власності на прибудинкову територію вказаного багатоквартирного будинку. Всупереч ч.1 ст.84 ЦПК України позивач та його представник [PERSON] не надали жодного належного та допустимого доказу на підтвердження того, що межі земельної ділянки, яка була передана у власність [PERSON] та розташовується по [ADDRESS] , накладаються на прибудинкову територію багатоквартирного будинку по [ADDRESS] . 5.3. В матеріалах цивільної справи міститься лише копія акту фактичного огляду земельної ділянки від 18 листопада 2016 року (а.с.22 т.1), з якого вбачається, що паркан, зведений [PERSON] понад 12 років тому, перешкоджає позивачу дістатись до стіни його добудови. Однак [PERSON] пред`явив позов про оспорювання законності приватизації сусідньої земельної ділянки, а не усунення перешкод у користуванні його надвірними будівлями. Тому відомості про фактичне розташування паркану не мають жодного значення для правильного вирішення спору та не стосуються предмета доказування. Ці обставини свідчать про те, що копія акту фактичного огляду земельної ділянки від 18 листопада 2016 року (а.с.22 т.1) є неналежним доказом в розумінні ст.77 ЦПК України. 5.4. Перевірка накладення меж земельних ділянок потребує спеціальних знань в галузі геодезії та землевпорядкування. Тому згідно з ч.2 ст.102 ЦПК України вказана обставина може бути доведена виключно висновком експерта, володіючого відповідними знаннями та попередженого про кримінальну відповідальність, а не письмовими доказами. Ці обставини свідчать про те, що копія акту фактичного огляду земельної ділянки від 18 листопада 2016 року (а.с.22 т.1) є не тільки неналежним, але й недопустимим доказом в розумінні ч.2 ст.78 ЦПК України. У виконання ч.5 ст.12 ЦПК України суд неодноразово роз`яснював [PERSON] та його представнику [PERSON] право заявити клопотання про призначення експертизи або подати висновок експерта, складений за замовлення позивача. Однак після тривалих міркувань [PERSON] та його представник [PERSON] остаточно відмовились від здійснення вказаних процесуальних заходів. 5.5. З огляду на це суд вважає, що підстави для визнання незаконним та скасування рішення Щасливської сільської ради №108-5-VI від 17 березня 2011 року, а також державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯЛ №266726 відсутні. Тому у задоволенні позову [PERSON] належить відмовити.

Outcome: dismissed