Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-12 00:00:00

20 травня 2016 року Публічне акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» звернулося до суду з позовною заявою, в якій просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором в сумі\~ 13463,58 грн. та судові витрати по справі. В позовній заяві зазначав, що 21 липня 2008 року між сторонами був укладений договір кредиту, за яким відповідач 31.03.2012 року одержав від позивача кредит у виді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою 22,80 % на рік. Відповідач зобовязався повернути кредит та сплатити відсотки за користування кредитними коштами в строки та в порядку, встановлені договором, складовими якого є заява про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в ПриватБанку, Памятка клієнта, Умови і Правила надання банківських послуг, а також [PERSON] (довідка про умови кредитування). Посилаючись на те, що за час користування кредитом відповідач не виконував його умови та не сплачував кредитні платежі належним чином, через що станом на 31.03.2016 року має заборгованість в розмірі 13463,58 грн., просив стягнути її з відповідача на свою користь та понесені судові витрати. В судове засідання представник позивача не з'явився, подав заяву з проханням розглядати справу без його участі, позов просив задовольнити, не заперечував проти винесення заочного рішення. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений за зареєстрованим місцем проживання, про що свідчать дані зворотнього поштового повідомлення (а.с. 36), у звязку з чим суд, вважає за можливе здійснити заочний розгляд справи за відсутності сторін, оскільки наявних в ній матеріалів достатньо для її вирішення по суті. Дослідивши матеріали справи в межах заявлених позовних вимог та на підставі наданих доказів, суд дійшов висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Так, судом було встановлено, що 21 липня 2008 року між позивачем та відповідачем був укладений в письмовій формі кредитний договір (далі Договір), в якому сторони узгодили всі його умови (а.с. 15). Позичальник погодилася з тим, що складовими Договору є заява про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в ПриватБанку, Памятка клієнта, Умови і Правила надання банківських послуг, а також [PERSON] (довідка про умови кредитування). Відповідно до Договору акціонерне товариство «ПриватБанк» (далі Банк), надало позичальнику, тобто відповідачу, споживчий кредит у виді встановленого кредитного ліміту на платіжну карту. Розмір платіжного ліміту змінювався, та остаточний було встановлено 17.10.2013 року в розмір 1260 грн., що передбачено заявою відповідача (а.с. 10). Відповідно до складових договору, сторони визначили умови кредитування, відсоткову ставку, розмір та строки внесення мінімального платежу, відповідальність позичальника у разі порушення умов кредитування (а.с. 16). Вирішуючи спір по суті, суд виходить з наступного. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно з ч. 1 ст. 1048 ЦК України кредитодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором. Відповідно до ч. 1 ст. 1049, ч. 1 ст. 1050 ЦК України позичальник зобовязаний повернути кредитодавцю кредит у строк та в порядку, що встановлені договором. В разі несвоєчасного повернення коштів він не звільняється від обовязку виконання зобовязання та повинен сплатити суму боргу та процентів, передбачених договором. З розрахунку [PERSON] слідує, що Банк повністю виконав взяті на себе зобовязання, а позичальник навпаки, порушив умови Договору в частині вчасного повернення суми кредиту та процентів за користування ним, в звязку з чим станом на 31.03.2016 року за ним рахується заборгованість за кредитним договором в загальній сумі 13463,58 грн., з яких: заборгованість за кредитом 1201,66 грн., заборгованість з відсотків 8682,70 грн., пеня 2700 грн., штраф 500 грн. (фіксована частина), штраф 629,22 грн. (процентна складова) (а.с. 11). З урахуванням вищевказаних норм цивільного законодавства сума заборгованості за наданим кредитом (1201,66 грн.) підлягає задоволенню в повному обсязі. Щодо нарахованих відсотків, то зі змісту [PERSON] та Заяви позичальника слідує встановлення процентної ставки в розмірі 1,9 % на місяць, тобто 22,80 % на рік (а.с. 16). В той же час з розрахунку заборгованості слідує, що [PERSON] змінено процентну ставку з січня 2013 року в бік збільшення, при цьому суду не надано доказів погодження з відповідачем внесення змін до умов Договору. [PERSON], Умови кредитування, ані заява відповідача не передбачають можливість [PERSON] самостійно змінювати тарифи кредитування. За вищевказаного, у звязку з ненаданням суду доказів погодження з позивачем зміни процентної ставки (ст. 60 ЦПК), суд вважає необхідним стягнути суму заборгованих відсотків з розрахунку 1,9 % на місяць, що становить 1015,23 грн., розрахованих на суму поточної та простроченої заборгованості. Щодо неустойки у виді пені, то остання нарахована [PERSON] у розмірах (за щомісячними показниками) інших, ніж то передбачено Тарифами (довідкою про умови кредитування). Так, зі змісту вказаної довідки пеня становить пеня1+пеня2, де пеня 1 = базова процентна ставка по договору / 30-нараховується на кожен день прострочення кредиту; пеня 2 = 1% від заборгованості, але не менше 10 грн. в місяць, нараховується 1 раз на місяць, при виникненні прострочки по кредиту або відсоткам 5 і більше днів при виникненні прострочення на суму більше 50 грн. (а.с. 16). В той же час, зі змісту розрахунку [PERSON] слідує про нарахування пені з 01.01.2013 року у твердих грошових сумах 50 грн., а з 01.01.2014 року - 100 грн. При цьому суду не надано будь-яких доказів щодо досягнення сторонами змін до Договору щодо відповідальності позичальника з порушення умов договору. За вищевказаного, суд не вбачає підстав для стягнення пені у нарахованому [PERSON] розмірі. Щодо неустойки у виді штрафу, то п. 8.6 Умов та Правил передбачено, що позичальник зобовязався сплатити [PERSON] за порушення строків зі сплати по будь-якому з платежів більш як на 120 днів, штраф в розмірі 500 грн. + 5% від суми позову (а.с. 20 звор. бік). Однак суд вважає, що нарахування процентної складової\~\~штрафу в розмірі 5% від суми позову, не відповідає положенням\~\~ч.2\~ст. 549 ЦК України, згідно яких штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання. За вищенаведеного, суд дійшов висновку, що з відповідача підлягає стягненню заборгованість за наданим кредитом в розмірі 1201,66 грн., проценти за користування кредитними коштами в сумі 1015,23 грн., та штраф 500 грн., а всього 2716,89 грн. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача також підлягають стягненню судові витрати, пропорційно до розміру задоволених позовних вимог в сумі 275,60 грн. На підставі викладеного,

Outcome: partial