Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-27 00:00:00

1. Описова частина Короткий зміст позовних вимог та заперечень на позов До Малиновського районного суду м. Одеси 18.07.2019 року звернулась позивач [PERSON] із вказаною позовною заявою. В обґрунтування своє позовної заяви зазначила, що з 23.10.2011 року сторони перебувають у шлюбі, від шлюбу мають двох малолітніх дітей. Починаючи з грудня 2018 року шлюбні відносини між сторонами припинились оскільки подружжя втратило почуття любові та поваги один до одного, будь-які спроби примирення зі сторони позивача не дали бажаних результатів, що стало підставою для звернення до суду з позовом про розірвання шлюбу. Ухвалою Малиновського районного суду м. Одеси від 25.07.2019 року відкрито провадження у справі та призначено справу до розгляду у підготовчому судовому засіданні за правилами загального позовного провадження. 21.10.2019 року ухвалою Малиновського районного суду м. Одеси закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті, визначено проведення заочного розгляду справи. В судовому засідання позивачка [PERSON] зазначила, що позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити в повному обсязі, після розірвання шлюбу залишити прізвище без змін. Зазначила, що ведення спільного побуту між сторонами припинилось з грудня 2018 року. Також позивачка у своїх усних і письмових пояснень зазначила, що неповнолітні діти [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] проживають із нею окремо від відповідача. Відповідач у судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, поважних причин неявки до суду не представив, чим позбавив суд можливості вислухати його пояснення та думку по суті. Відзив не надавав. Суд, у зв`язку з неявкою відповідача та неповідомленням про поважність причини такої неявки в судове засідання, ненаданням відповідачем відзиву на позов, зі згоди позивача, ухвалив слухати справу у відсутності відповідача, згідно ст.ст.280-281 ЦПК України, при заочному розгляді на підставі наявних у справі доказів. 2. Мотивувальна частина Фактичні обставини, встановлені судом Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що 23.10.2011 року між [PERSON] та [PERSON] укладено шлюб, про що 23.10.2011 року Першим Приморським відділом реєстрації актів цивільного стану Одеського міського управління юстиції зроблено відповідний актовий запис №837, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , виданим 23.10.2011 року. Від шлюбу сторони мають двох малолітніх дітей: доньку- [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого Відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Одесі Одеського міського управління юстиції 03.09.2012 року, та сина - [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданим Відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Одесі Одеського міського управління юстиції 01.02.2014 року. Мотиви, з яких виходить суд та зазтосовані норми права Судом встановлено, що сімейні відносини між сторонами фактично припинені, подружні відносини сторони не підтримують, спільне господарство між сторонами припинено. Майнового спору між сторонами судом не встановлено. Відповідно до ст. 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Згідно зі ст. ст. 110, 112 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Згідно ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Згідно зі ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (ст. 110 СК України). Оскільки позивач наполягає на розірванні шлюбу, то відповідно відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбним відносинам, що є неприпустимим. Відповідно до ч.2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Згідно з ч. 3 ст. 115 СК України документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Отже, зважаючи на принципи рівноправності жінки і чоловіка, закон вимагає, щоб згода на одруження була взаємною. Принцип добровільності шлюбу є чинним не лише на стадії його реєстрації, а й під час знаходження в шлюбі, що зумовлює можливість добровільного розірвання шлюбу, про що записано в статті 16 Конвенції «Про дискримінації» в частині 1 підпункту «с», «однакові права і обов`язки під час шлюбу і після його розірвання». При дослідженні фактичних взаємин між сторонами, дійсних причин розірвання шлюбу, судом встановлено, що подальше спільне життя чоловіка й дружини та збереження шлюбу буде протиріччити інтересам сторін. З огляду на вказане, суд дійшов висновку про обґрунтованість вимоги позивача про розірвання шлюбу та наявність підстав для її задоволення. Згідно ч. 1 ст. 113 ЦПК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Так, позивачем зазначено про необхідність залишення прізвища після розлучення « [PERSON] ». На підставі викладеного,

Outcome: approved