overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-30 00:00:00

20.06.2019 року позивач звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу, зареєстрований 03.09.2016 року, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб виданого Зарічним районним у місті Суми відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Сумській області, актовий запис № 496, мотивуючи свої вимоги тим, що життя не склалося і між ними відсутнє взаєморозуміння та взаємоповаги і вказує, що подальше спільне життя та збереження шлюбу неможливо і припинили шлюбні відносини і проживають окремо. В судовое засідання позивач не з`явилася, надала суду заяву у якій підтримує позовні вимоги у повному обсязі та просить розглядати справу без її участі. Відповідач у судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, так як судом встановлено, що сторони не підтримують шлюбні відносини, тому подальше збереження шлюбу не сприятиме збереженню сімї, і шлюб доцільно розірвати. Згідно свідоцтва про шлюб сторони перебувають у шлюбі з 03.09.2016 року, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб виданого Зарічним районним у місті Суми відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Сумській області, актовий запис № 496 (а.с. 4). Згідно ст. 110 ч. 1 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Згідно ст. 112 ч. 2 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. За даних обставин суд вважає необхідним розірвати шлюб між подружжям, виходячи з того, що сторони припинили подружні відносини. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-12 00:00:00

20.06.2019р. позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором в сумі 127925,56грн., обґрунтовуючи вимоги тим, що 23.02.2012р. між ним та відповідачем був укладений договір шляхом підписання Заяви і Умов та Правил надання банківських послуг, за яким остання отримала кредит у розмірі 8000,00грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки, але свої зобов`язання відповідач не виконує, внаслідок чого станом на 31.05.2019р. виникла прострочена заборгованість в сумі 127925,56грн., яка складається з заборгованості за кредитом в сумі 7988,36грн. та заборгованості по процентам за користування кредитом з 23.02.2012р. по 29.07.2018р. в сумі 119937,20грн., яку позивач просить стягнути з відповідача на його користь. В судове засідання представник позивача не з`явився, подав до суду заяву, в якій позов підтримав, просив його задовольнити, не заперечує проти ухвалення заочного рішення, а справу просив розглянути за його відсутності (а.с.42). Відповідач в судове засідання повторно не з`явилася, про дату, час і місце судового засідання була повідомлена належним чином (а.с.52, 55), про причини своєї неявки суд не повідомила, відзив на позов, а також заяву про розгляд справи за її відсутністю не подала. За таких обставин, враховуючи повторну неявку відповідача, повідомленої належним чином, приймаючи до уваги згоду позивача на ухвалення заочного рішення, суд вважає за можливе відповідно до положень ч.1 ст.280 ЦПК України провести заочний розгляд справи на підставі наявних у ній доказів з ухваленням заочного рішення. Суд, дослідивши матеріали справи, з`ясувавши обставини справи, прийшов до наступного. Встановлено, що між позивачем та відповідачем 23.02.2012р. був укладений договір шляхом підписання Заяви і Умов та Правил надання банківських послуг, згідно якого відповідач отримала кредит в сумі 8000,00грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Свої зобов`язання\~відповідач не\~виконує,\~внаслідок чого\~станом на\~31.05.2019р.\~виникла заборгованість\~за кредитом\~в сумі\~127925,56грн.,\~у тому\~числі:\~заборгованість за\~кредитом в\~сумі 7988,36грн.\~та заборгованість по процентам за користування кредитом з 23.02.2012р. по 29.07.2018р. в сумі 119937,20грн., що підтверджується відповідним розрахунком заборгованості за договором станом на вищевказану дату, яка в силу ст.526, ч.1 ст.530, ст.610, п.3 ч.1 ст.611, ст.629, ч.1 ст.1049, ч.1 ст.1054 ЦК України підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. Також згідно ч.ч.1, 2 ст.133, ч.1 ст.141 ЦПК України суд присуджує з відповідача на користь позивача сплачений останнім судовий збір в сумі 1921,00грн.. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-06-19 00:00:00

20.06.2019 частково задоволені позовні вимоги [PERSON] Стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання дочки [PERSON] , [INFO] у розмірі 1 700 грн. щомісячно, починаючи з 03.06.2019 до досягнення дитиною повноліття. У задоволенні позовних вимог про зміну прізвища дитини відмовити. За позовні вимоги про зміну прізвища дитини позивач судовий збір не сплачувала, а так як суд дійшов до висновку про відмову у задоволенні цих позовних вимог, підлягає стягненню з позивача на користь держави судовий збір у розмірі 768.40 грн. Однак суд не вирішив питання про стягнення з позивача на користь держави судового збору. Ч. 1 ст. 270 ЦПК України передбачено, що суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Ч. 4 цієї статті передбачено, що у разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Суд не знайшов необхідності виклику учасників справи для вирішення питання про ухвалення додаткового рішення щодо стягнення судового збору з позивача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-08-02 00:00:00

20.06.2020 року позивач [PERSON] , яка вказує, що вона є власником житлового будинку [ADDRESS] - звернулася в суд з позовом до відповідача [PERSON] про визнання такою, що втратила право користування житловим приміщенням через непроживання у ньому з 2008 року, її місце фактичного проживання невідоме. В обґрунтування своїх вимог позивач зазначала, що відповідач [PERSON] є колишнім членом її сім`ї - дочкою, якій за її проханням вона надала дозвіл в 2001 році на реєстрацію її місця проживання у належному їй будинку. Посилаючись на вимоги ч.2 ст.405 ЦК України, позивач просила позов задовольнити. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала, суду пояснила, що дочка з 2008 року проживає у м.Москва Російської Федерації, отримала громадянство Російської Федерації і не заперечує проти задоволення її позову. В судове засідання відповідач [PERSON] не з`явилася, судом належним чином повідомлена про час та місце розгляду справи, її виклик до суду здійснено шляхом розміщення оголошення на сайті суду. Заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи в межах заявлених позовних вимог та на підставі наявних у ній доказів, суд прийшов до наступного. В судовому засіданні встановлено, що на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого 07.07.2009 року державним нотаріусом Другої Вознесенської державної нотаріально контори, позивач [PERSON] набула у приватну власність житловий будинок [ADDRESS] . Відповідач [PERSON] перебуває у зареєстрованому шлюбі з 2009 року, який укладений у Російської Федерації. З 2001 року відповідач [PERSON] зареєстрована у житловому будинку, але з 2008 року в будинку без поважних причин не проживає, вона обрала місце проживання в іншій державі, чим створює власнику перешкоди в користуванні та розпорядженні власністю. Докази наявності поважних причин не проживання відповідача в житловому приміщенні в матеріалах справи відсутні. Проте, згідно вимог ч. 3 ст. 12, ч.ч. 1, 5, 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Доказами не проживання відповідача за місцем реєстрації без поважних причин є акт, складений головою квартального комітету №39 від 17.06.2020 року, з якого слідує, що період не проживання відповідача є тривалим - з 2008 року. Оскільки відповідач є колишнім членом сім`ї позивача як власника житла, а тому відносини між сторонами повинні регулюватися ст. 405 ЦК України. Згідно статті 405 ЦК України член сім`ї власника втрачає право користування житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-17 00:00:00

20.07.16 р. [PERSON] звернулась до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дитини. В обґрунтуванні позову вказує, що з відповідачем по справі 06.03.2015 року було зареєстровано шлюбу. Від даного шлюбу народилась донька [INFO], [INFO], батьком якої є відповідач, що підтверджується свідоцтвом про народження дитини. Дитина проживає з позивачем та знаходиться на її утриманні. Відповідач добровільно надавати гроші на утримання дитини не бажає, у зв'язку з даними обставинами позивач була вимушена звернутися до суду, щодо стягнення аліментів з відповідача у розмірі 1/4 частин всіх видів його доходу, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно, до її повноліття на користь матері дитини. Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явилася, надала суду заяву про розгляд справи у її відсутність, позов підтримує в повному обсязі. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явився, надав суду письмову заяву, в якій позовні вимоги визнає в повному обсязі та просить суд розглядати справу у його відсутність. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі. Судом встановлено, що з 06.03.2015 року сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі, а.с. 8, відповідач [PERSON] є батьком доньки позивачки [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвами про народження дитини, а.с. - 9. Згідно довідки Нова КОМ, дочка проживає з позивачкою та перебуває на її утриманні, а.с.-10. За таких обставин суд вважає необхідним задовольнити позов і відповідно до ст.ст.180, 183 Сімейного кодексу України, стягувати на користь [PERSON] аліменти з [PERSON] на утримання доньки [PERSON], [INFO], у розмірі 1/4 частини всіх видів доходу щомісячно, до досягнення дитиною повноліття, але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку. Згідно зі ст. 88 ч.3 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. На підставі ст.ст. 180,182,183 Сімейного Кодексу України та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-10 00:00:00

20.07.16р. [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування своїх позовних вимог позивачка посилалася на те, що з 08.12.2007р. вона перебуває у шлюбі з відповідачем, від шлюбу мають неповнолітню доньку, спільне життя не склалося через непорозуміння, несумісність характерів, шлюбні відносини з відповідачем фактично на даний момент припинені. Просила в позові шлюб розірвати та судові витрати по розірванню шлюбу покласти на відповідача. В судовому засіданні 04.10.16р. позивачка позов підтримала та просила його задовольнити. Відповідач в судовому засіданні 04.10.16р. позов не визнав та просив суд надати строк для примирення. Ухвалою суду від 04.10.16р. сторонам був наданий строк для примирення до 11.11.16р. В судове засіданні на 11.11.16р. позивачка не зявилась та надала суду заяву, в якій позов підтримала і просила його задовольнити та справу розглянути без неї. Відповідач в судове засідання на 11.11.16р. не зявився, про день та час розгляду справи повідомлений належним чином, по причини неявки суд не повідомив, клопотань та заперечень сулу не надав. У звязку з неявкою у судове засідання сторін на підставі ч.2 ст.197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалось. Суд, вивчивши і дослідивши письмові матеріали справи, аналізуючи і оцінюючи надані докази, приходить до висновку, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню. Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що шлюб між сторонами зареєстрований 08.12.2007р. Заводським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Запорізького міського управління юстиції за актовим записом № 480 (а.с.4). Сторони мають спільну дитину - малолітню доньку [PERSON], 03.12.2006р.н. (а.с.5). На теперішній час спільне життя не склалося через непорозуміння, несумісність характерів, шлюбні відносини з відповідачем фактично з листопада 2015 року та на даний момент припинені. Враховуючи той факт, що шлюбні відносини між сторонами припинені, відновляти їх вони не мають намірів, шлюб існує формально та не виконує свого прямого призначення, підстав для збереження шлюбу між сторонами не встановлено, а тому шлюб між сторонами доцільно розірвати. У відповідності до ч.2 ст.112 Сімейного кодексу України шлюб підлягає розірванню, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. На підставі викладеного, суд приходить до висновку, що позов законний, обґрунтований та підлягає задоволенню. Вжиті судом заходи для примирення сторін успіху не дали.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-17 00:00:00

20.07. 2007 року померла [PERSON], після смерті якої залишилось спадкове майно: земельна ділянка площею 4,36 га вартістю 132959 грн.43 коп., яка розташована на території Бобрицької сільської ради Любашівського району Одеської області. Посилаючись на те, що вона являється спадкоємцем на указане спадкове майно за заповітом, але не може оформити спадщину із-за відсутності правовстановлюючого документу, позивачка звернулась до суду з наведеним позовом. В судове засідання представник позивача надав заяву про розгляд справи в його відсутність, позовні вимоги підтримав повністю. Відповідачі в судове засідання не з`явились, надали суду письмову заяву про розгляд справи в їх відсутність та про те, що проти задоволення позовних вимог не заперечують (а.с. 23, ). Вивчивши матеріали справи, суд приходить до слідуючого. Згідно свідоцтва про смерть [PERSON] померла 20.07. 2007 року (а.с.6). Із довідки відділу Держгеокадастру (а.с. 11) видно, що померлій [PERSON] дійсно належить указана земельна ділянка. Позовні вимоги, також, підтверджуються: копією заповіту (а.с.9), копією свідоцтва про укладення шлюбу (а.с. 7), довідкою сільської ради (а.с.14), копією державного акту (а.с. 14,15) та повідомленням нотаріуса (а.с.8). Проаналізувавши всі докази, суд приходить до висновку, що позовні вимоги доказані, обґрунтовані і підлягають задоволенню повністю згідно ст.ст. 15, 16, 392, 1216, 1234 ЦК України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-08 00:00:00

20.07.2008 року між Публічним акціонерним товариством «Кредитпромбанк » та Публічним акціонерним товариством « [PERSON] банк » було укладено Договір купівлі продажу прав вимоги, відповідно до якого в порядку , обсязі та на умовах , визначених даним Договором, ПАТ» Кредитпромбанк » передає ПАТ « Дельта Банк » права вимоги за кредитними та забезпечувальними договорами , внаслідок чого ПАТ « Дельта Банк » замінює ПАТ « Кредитпромбанк »як кредитора у зазначених зобов»язаннях , а внаслідок передачі від ПАТ« Кредитпромбанку » до ПАТ « Дельта Банк » переходить право вимоги від боржників повного, належного та реального виконання обовязків за кредитними та забезпечувальними договорами ( зареєстрований за № 1134 від 20 травня 2013 року приватним нотаріусом [PERSON]Г.). Таким чином,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-27 00:00:00

20.07.2010 року сторони зареєстрували шлюб у відділі реєстрації актів цивільного стану Летичівського районного управління юстиції Хмельницької області, актовий запис № 39, від якого у них [INFO] народився син [PERSON] . Посилаючись на не розуміння один одного, окреме проживання, припинення шлюбних відносин, що відповідачка перестала його розуміти як чоловіка, [PERSON] звернувся в суд з вищеозначеним позовом і просить розірвати шлюб. В підготовче засідання сторони надали письмові заяви про розгляд справи за їх відсутності, позивач вимоги підтримав, просить шлюб розірвати, судові витрати з відповідачки на його користь не стягувати. Відповідачка вимоги визнала, після розірвання шлюбу просить залишити їй прізвище « [PERSON] ». Справу розглянуто в порядку ст. 247 ЦПК України, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, на підставі наявних матеріалів. \~ \~ \~ \~Дослідивши обставини справи, суд вважає, що вимоги підлягають задоволенню з наведених у позовній заяві підстав. \~ \~ \~ \~Відповідно до ст. ст. 105, 110-112 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, при цьому суд вживає заходів щодо примирення подружжя і постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. \~ \~ \~ \~ Суд встановив, що сторони проживають окремо і не мають наміру зберегти сім`ю, наполягають на розірванні шлюбу, тому приходить до висновку, що подальше їх спільне життя та збереження шлюбу суперечить інтересам кожного з них та дітей і за встановлених обставин його необхідно розірвати, після розірвання шлюбу відповідачці залишити прізвище « [PERSON] ». \~ \~ \~ \~ Спору щодо місця проживання дитини не має. На підставі наведеного, ст. ст. 105, 110 - 113 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-12 00:00:00

20.07.2014 року у вище вказаній справі було ухвалено рішення Хмельницького міськрайонного суду про розірвання шлюбу. Позивач в червні 2015 року звернулась до суду з заявою, в якій просить ухвалити додаткове рішення, вказавши повне найменування сільської ради, якою зареєстровано шлюб, а також розподіливши судові витрати. Сторони повідомлялись про час та місце розгляду заяви, в судове засідання не зявились, їх неявка не перешкоджає розгляду заяви по суті. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що, оскільки судом в рішенні не вирішено питання про судові витрати, а відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 220 ЦПК України, в такому разі суд, що ухвалив рішення, може ухвалити додаткове рішення, суд вважає за необхідне ухвалити додаткове рішення, яким вирішити питання про судові витрати. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Позовні вимоги у справі задоволено, а документально підтвердженими понесеними позивачем судовими витратами є сплачені судовий збір в сумі 229,40 грн. Таким чином, зазначену суму судових витрат необхідно стягнути на її користь з відповідача. Для ухвалення додаткового рішення з приводу найменування сільської ради, якою зареєстровано шлюб між сторонами, законні підстави відсутні, оскільки за таких обставин наявні підстави для виправлення описки в судовому рішенні. На підставі наведеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-18 00:00:00

20.07.2015 позивач звернулась до Бориспільського міськрайонного суду Київської області з даним позовом про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що з 04.09.2004 року вона перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем, від якого вони мають дочку [PERSON], [INFO]. Позивач стверджує, що з вини відповідача з 01.07.2015 року вони з чоловіком припинили шлюбні відносини, спільне господарство не ведуть, подальше спільне проживання та збереження шлюбу вважає неможливим. В судому засіданні позивач повністю підтримала заявлені позовні вимоги просила їх задовольнити, примирення вважає неможливим. Відповідач позов визнав та пояснив, що згоден на розірвання шлюбу, оскільки на цьому наполягає дружина. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши долучені до позовної заяви документи, суд вважає, що є усі підстави для ухвалення рішення про задоволення позову, оскільки визнання позову відповідачем не суперечить чинному законодавству та не порушує прав та законних інтересів інших осіб. У судовому засіданні встановлено, що подружжя зареєстрували шлюб 04.09.2004 року у Відділі реєстрації актів цивільного стану Бориспільського міського управління юстиції Київської області, про що зроблений актовий запис № 296 (а.с.3). Від шлюбу мають малолітню доньку [PERSON], [INFO] (а.с.4). Сторонами визнано, що вони подружніх стосунків не підтримують, проживають окремо, вважають, що примирення між ними неможливе. Внаслідок зазначених обставин сім`я подружжя фактично розпалась, а шлюб існує формально, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-30 00:00:00

20.07.2015 р. [PERSON] звернулася до суду з зазначеним позовом в якому вказала, що з 8 квітня 2013 р. по 18 вересня 2014 р. вона працювала в Обласному комунальному підприємстві «Донецьктеплокомуненерго» ВП ВО «Жданівкатепломережа» на посаді юрисконсульта, згідно наказу №46-к від 08.04.2013 р. про прийняття та наказу №171к від 18.09.2015 р. про звільнення, про що свідчить запис в трудовій книзі, звільнена згідно ст.38 п.1 КЗпП України, в звязку з переїздом. Заборгованість по заробітній платі складає за період з травня 2014 р. по вересень 2014 р. 13491,03 грн. (тринадцять тисяч чотириста девяносто одна гривня 03 коп.), що порушує права позивачки. У день звільнення повного розрахунку позивачка від відповідача не отримала. 01.12.2014 р. позивачка змушена була звернутися до суду з позовною заявою про стягнення заборгованості по заробітній платі та компенсації за затримку заробітної плати, компенсацію було розраховано по 01.12.2014 р. за 51 день, середньоденна заробітна плата складає 192,43 грн., виходячи за останні два робочі місяці липень і серпень 2014 р., так як у вересні робочі дні відсутні. В липні 2014 р. відпрацьовано 21 робочий день, за які нараховано 3880,43 грн., в серпні відпрацьовано 8 робочих днів за які нараховано 1700 грн.(3880,43грн.+1700грн.=5580,43грн., а відпрацьовано в липні 21 день та в серпні 8 днів, 21+8=29, в результаті чого отримуємо середньоденну заробітну плату 5580,43 грн./29 днів=192,43 грн. Борівським районним судом Харківської обл. було видано виконавчий лист, який вступив в законну силу 10.02.2015 р. про стягнення заборгованості по заробітній платі в сумі 13491,03 грн. та компенсації за затримку розрахунку в сумі 9813,43 грн. Позивачка,

Outcome: approved