Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-12 00:00:00

20.11.2017 р. [PERSON], звернулась до Дзержинського районного суду м. Харкова з позовом до [PERSON] Джелала, в якому просила розiрвати шлюб, зареєстрований між нею і відповідачем 11.12.2013 р., у Головному управлінні у справах населення і громадянства Муратпаша м. Анталья, Туреччина, місце та номер реєстрації шлюбу Газіосманпаша 1336-0001-00803-0010; після розірвання шлюбу її прізвище просила залишити без змін. В обгрунтування позовних вимог [PERSON], вказала, що 11.12.2013 між нею та відповідачем у Головному управлінні у справах населення і громадянства Муратпаша м. Анталья, Туреччина зареєстрований шлюб, місце та номер реєстрації шлюбу Газіосманпаша 1336-0001-00803-0010. Від шлюбу мають неповнолітню дитину, сина [PERSON] Давуда Зія, [INFO]. Позивач вказує, що спільне життя з відповідачем не склалось, тому що у них різні погляди на сімейне життя та обовязки. Відповідач зловживає спиртними напоями, вчиняв постійно сварки, здійснював фізичне насилля щодо неї, в результаті чого вони стали чужими один одному людьми на ґрунті сімейно-побутових проблем . Вони з відповідачем остаточно вирішили, що не бажають зберегти шлюб, адже за весь час стали чужими людьми, крім того у відповідача зявилась інша жінка. Позивач [PERSON], в судове засiдання не з'явилась, до суду подала заяву, в якiй просила справу розглянути без її участi, позовні вимоги підтримала в повному обсязі, проти винесення заочного рішення не заперечувала. Вiдповідач [PERSON], в судове засiдання не з'явився, причину неявки суду не повідомив; жодних заяв, клопотань, а також відзив до суду не подавав. Враховуючи, що сторони до суду не прибули, в матеріалах справи мається достатня кількість доказів для вирішення справи по суті, суд, відповідно до вимог ч. 2\~ст. 247 ЦПК України, вважає за доцільне ухвалити рішення без участі сторін по справі і без фіксації процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Згідно\~ст. 280 ЦПК України, в разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про дату час та місце судового засідання і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки, та який не подав відзив, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. З письмової згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням\~ст. 280 ЦПК України. У відповідності до ст.ст.\~13,\~81 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше, як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд, дослідивши матеріали справи вважає, позов обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні з та матеріалів справи вбачається те, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 11.12.2013, який зареєстрований Головному управлінні у справах населення і громадянства Муратпаша м. Анталья, Туреччина, місце та номер реєстрації шлюбу Газіосманпаша 1336-0001-00803-0010 (а.с. 5) \~Відповідно до\~ст. 58 Закону України «Про міжнародне приватне право»\~шлюб між громадянином України та іноземцем, що укладений за межами України відповідно до права іноземної держави, є дійсним в Україні за умови додержання щодо громадянина України вимог\~Сімейного Кодексу України\~щодо підстав недійсності шлюбу. Згідно зі\~статтею 13 Закону України «Про міжнародне приватне право»\~документи, що видані уповноваженими органами іноземних держав у встановленій формі. Визнаються дійсними в Україні в разі їх легалізації, якщо інше не передбачено законом або міжнародними договором України. Згідно зі\~ст. 63 Закону України «Про міжнародне приватне право»\~припинення шлюбу визначаються спільним особистим законом подружжя, а за його відсутності\~правом держави, у якій подружжя мало останнє місце проживання. Згідно з ч.1\~ст. 16 Закону України «про міжнародне приватне право»\~особистим законом фізичної особи вважається право держави, громадянином якої вона є. Відповідно до п. 11 ч. 1\~ст. 76 Закону України «Про міжнародне приватне право»\~суди можуть приймати до свого провадження і розглядати будь-які справи з іноземним елементом у випадках, визначених законом України та міжнародним договором України. Відповідно до листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про практику розгляду судами цивільних справ з іноземним елементом» від 16.05.2013 року №24-754/0/4-13, справи про розірвання шлюбу між одним з подружжя\~громадянином України та другим із подружжя незалежно від його громадянства, підсудні судам України. Згідно з\~Постановою Пленуму Верховного суду України від 21 грудня 2007 року №11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя»\~у разі розірвання шлюбу між громадянином України та іноземцем, один із яких проживає в Україні, питання підсудності визначається загальними правилами, встановленими\~ст. 110 ЦПК України. Відповідно до ст. 23 Угоди між Україною та Турецькою [PERSON] про правову допомогу та співробітництво в цивільних справах, ратифікованою\~Законом України №2605-ІІІ від 05.07.2001 року, якщо на момент подання заяви про розірвання шлюбу та роздільне проживання один із подружжя є громадянином однієї Договірної Сторони, а другий\~другої Договірної сторони і один із проживає на території однієї Договірної Сторони, тоді компетентні установи обох Договірних Сторін мають юрисдикцію розглядати справу. У цьому випадку застосовують законодавство своєї держави. Відповідно до ч.2\~ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлене, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи конкретні обставини справи, стосунки які склалися у подружжі, причини конфлікту, час сумісного не проживання, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя та збереження родини стали неможливими, в звязку з чим позовні вимоги про розірвання шлюбу підлягають задоволенню. На підставі викладеного, ст. 104, 105, 110-114 СК України і

Outcome: approved