overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-17 00:00:00

21.09.1989 року, сторони уклали поміж собою шлюб, про що був зроблений актовий запис за № 31 у Виконкомі Старомлинівської сільської ради Великоновосілківського району Донецької області.Цей шлюб у сторін перший. Від нього сторони мають двох повнолітніх дітей.Неповнолітніх дітей вони не мають. Як зазначає позивач ,вони з початку жовтня 2013 року проживають окремо.Спільне життя між ними не склалось із-за того, що ваідповідач зловживає спиртними напоями, зраджує йому у подружній вірності, постійно вчиняє сварки.Припинив подружні стосунки , сторони не поновлювали їх.Не погоджуючись на примирення з відповідачем, позивач просить шлюб поміж ними розірвати. Ухвалою Великоновосілківського районного суду від 18.12.2013 року сторонам надавався строк для примирення до 18.02.2014 року. В судове засідання сторони не з*явились.Про дату і час розгляду справид були повідомлені належним чином.Позивач надав суду письмову заяву, в якій просить справу розглянути за його відсутності , а шлюб розірвати, так як вони не примирилися. Перевіривши матеріали справи ,суд вважає за необхідне позовні вимоги задовольнити , так як дійшов висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження поміж ними шлюбу суперечило б їхнім інтересам.Сторони не підтримують подружні стосунки з початку жовтня 2013 року..За цей час ніхто з них заходів для примирення і збереження шлюбу не приймав і не бажає приймати.Не використали сторони і строк для примирення, який надавався їм судом. Відповідно до ст.113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв*язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прзвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Відповідач не заявила бажаня про зміну свого прізвища після розірвання шлюбу.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-27 00:00:00

21.09.2003 року сторони уклали шлюб, який зареєстрували в Чернятській сільській раді Бершадського району Вінницької області . 09.11.2003 року у них народилась дочка - [PERSON]. Однак, подружнє життя у сторін не склалось і 29.09.2014 року шлюб між ними було розірвано. Дитина проживає з позивачкою і знаходиться на її утриманні. Відповідач на утримання дитини не надає ніякої допомоги , хоча здоровий , працездатний та має змогу це робити. З урахуванням викладеного,[PERSON] звернулась в суд з позовом, в якому просить стягувати з [PERSON] аліменти на її користь на утримання дитини [PERSON], [INFO] в розмірі 1/4 частки з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку. Позивач надала до суду заяву, в якій просила справу розглядати без її участі, позовні вимоги задовольнити в повному обсязі. Відповідач, [PERSON], до початку розгляду справи по суті, надав суду письмову заяву в якій позовні вимоги визнав, просить справу розглядати без його участі. Дослідивши матеріали справи, суд встановив, що відповідно до копії свідоцтва про народження серії 1-АМ №196821, [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON], [INFO]. Зі змісту позову вбачається та не заперечується відповідачем, що сторони у добровільному порядку не можуть дійти згоди щодо утримання їх дочки. Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Ч. 1, 2 ст. 182 цього ж кодексу ( в редакції станом на день розгляду даної справи) говорить про те, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ст. 191 Сімейного кодексу України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви. Відповідно до п.4, 6 ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову, суд за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. Враховуючи викладене, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги позивача є обґрунтованими та підлягають до задоволення. Відповідно до ч.3 ст. 88 ЦПК України - якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-28 00:00:00

21.09.2005 р. ПАТ за кредитним договором № SAMDN22000003967097 надав [PERSON] кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку. [PERSON] умови кредитного договору щодо вчасного повернення кредитних коштів не виконує, виник борг в розмірі 33037,94 грн., який ПАТ просить стягнути із відповідачки, а також судовий збір. Представник позивача позов підтримав, подав заяву про розгляд справи за його відсутності. Відповідачка [PERSON] належним чином повідомлена про час і місце розгляду справи, проведено заочний розгляд справи. Дослідивши матеріали справи суд приходить до наступного висновку. Так, згідно копії кредитного договору № SAMDN22000003967097 від 21.09.2005 р. ПАТ надав [PERSON] кредит. Згідно наданого позивачем розрахунку заборгованості по кредиту [PERSON] станом на 31.05.2015 р. борг становить 33037,94 грн., з них 8285,19 грн. боргу за кредитом, 24752,75 грн. боргу за процентами. Таким чином судом встановлено невиконання відповідачкою [PERSON] зобов'язань за кредитним договором. В зв'язку з цим позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-10 00:00:00

21.09.2011 року між позивачем та відповідачем був укладений договір без №, за яким остання отримала кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку( що підтверджується довідкою про зміну умов кредитування та обслуговування кредитної картки), зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Але умови договору прийняті відповідачем не виконуються і станом на 31.12.2014 року вона заборгувала перед позивачем 11270,07 грн., з яких: 7693,32 грн.- заборгованість за кредитом; 2263,89 грн.- заборгованість по процентам за користування кредитом , а також штрафи відповідно до п.2.1.1.7.6 Умов та правил банківських послуг: 500,00- штраф(фіксована частина) та 512,86 грн.- штраф(процентна складова). У зв*язку з цим,позивач,крім суми заборгованості, просить стягнути з відповідача і судові витрати,понесені ним при звернені з цим позовом до суду у сумі 243,60 грн.(судовий збір). Представник позивача надав суду письмову заяву, в якій, підтримуючи позовні вимоги,просить про розгляд спави за його відсутності. Відповідач в судове засідання не з*явилася, хоча була повідомлена про нього належним чином і не надала пояснень своєї поведінки. Дослідивши матеріали справи,суд вважає за необхідне позовні вимоги задовольнити у повному обсязі з наступних підстав. В судовому засіданні знайшли підтвердження ті обставини на які вказує позивач,а саме те,що у відповідності до умов вищезазначеного договору,який був укладений з відповідачем, останняя на добровільних засадах зобов*язовувалася погашати у встановленому порядку отриманий кредит і відповідати в повному обсязі по невиконанним зобов*язанням,чого не виконала і не представила суду доказів і заперечення, що порушення прийнятих нею зобов*язань сталося внаслідок випадку або непереборної сили. Тому,вимоги позивача про стягнення з відповідача заборгованості за кредитним договором,як обгрунтовані на умовах вищезазначеного договору ,а також на ст.ст.526,610,625, 1050,1054 ЦК України- підлягають задоволенню у повному обсязі, як і його вимоги в частині стягнення з відповідача понесених ним витрат по сплаті судового збору у сумі 243,60 грн., що підтверджується документально. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-22 00:00:00

21.09.2012 року позивач уклав з відповідачкою шлюб, який зареєстрований Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Генічеського районного управління юстиції Херсонської області, актовий запис №115. Від шлюбу дітей не мають. В позовній заяві позивач просить шлюб між ним та відповідачкою розірвати, посилаючись на те, що спільне життя у них не склалося, вони різні люди з несумісними поглядами на життя, спільне господарство ними не ведеться. Позивач в судовому засіданні вимоги позову підтримав в повному обсязі, просить шлюб розірвати. Відповідачка в судове засідання не з'явилася, але надала заяву про розгляд справи за її відсутності, проти розірвання шлюбу не заперечує. Вивчивши матеріали справи, суд встановив, сімейні відносини між позивачем та відповідачкою припинені з вересня 2013року, спільне господарство не ведеться, примиритися сторони не бажають, родину зберегти не можливо, шлюб позивача та відповідачки слід розірвати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-22 00:00:00

21.09.2012 р. сторони у відділі державної реєстрації актів цивільного стану по місту Конотопу Конотопського міськрайонного управління юстиції у Сумській області зареєстрували шлюб. Шлюб у сторін перший. Від спільного подружнього життя мають сина [PERSON], [INFO], який проживає з матірю, на утримання якої батько добровільно надає матеріальну допомогу. Майновий спір між сторонами не виник. 16.10.2015 р. [PERSON] звернулась до суду зі вказаною вище позовною заявою. Обгрунтовуючи вимоги тим, що з 01 січня 2015 в сімї постійно виникали сварки, лайки і це призвело до того, що з 14 січня 2015 року спільно не проживають. У судовому засіданні позивачка позовні вимоги підтримала. Відповідач проти розірвання шлюбу не заперечує. Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Сторони припинили сімейно-шлюбні відносини, ведення спільного господарства і відновлювати їх не бажають. У судовому засіданні достеменно встановлено, що подальше спільне життя цього подружжя і збереження шлюбу суперечило б їх інтересам. За таких підстав, суд приходить до висновку, що сім'я розпалася остаточно і збережена бути не може, а тому їх шлюб на підставі ст. 112 СК України і потрібно розірвати. Батьки досягли згоди, що син залишиться проживати з матірю.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-22 00:00:00

21.09.2015 до Заводського районного суду міста Миколаєва надійшов цивільний позов [PERSON], яким він просить суд ухвалити рішення про розірвання шлюбу між ним і відповідачем [PERSON], зареєстрований 28.07.2000 Центральним районним відділом реєстрації актів громадського стану м. Миколаєва за №154. В обґрунтування вимог позивач зазначив, що спільне життя з відповідачем не склалося із причини несумісності характерів, різних поглядів на сімейні цінності, що призвело до втрати почуття кохання та взаємоповаги. Шлюб носить лише формальний характер. Фактичні сімейні стосунки припинені, примирення сторін не можливе. В судове засідання сторони не з'явились, надали суду заяви про розгляд справи у їх відсутність, позивач підтримала вимоги в повному обсязі, представник відповідача, в свою чергу, проти задоволення позову не заперечував. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з огляду на наступне. Судом установлено, що про реєстрацію шлюбу між сторонами Центральним районним відділом реєстрації актів громадського стану м. Миколаєва за №154 від 28.07.2000 року. В шлюбі сторін народились діти: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO]. З часом, сторони втратили взаємоповагу та розуміння один до одного, внаслідок чого, останні шість місяців, що передували зверненню до суду, шлюбні стосунки є фактично припиненими. За таких обставин, суд, на виконання вимог частини 1 статті 112 СК України, з'ясувавши фактичні взаємини подружжя, зокрема те, що сторони тривалий час не проживають однією сім'єю, не ведуть спільного господарства, між сторонами в даний час відсутній спір про поділ майна, що є спільною сумісною власністю подружжя, а також відсутній спір щодо подальшого місця проживання, утримання та виховання спільних дітей, встановив, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін. Відповідно до частини 2 статті 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-05 00:00:00

21.09.2015 р. [PERSON] звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу. Свої вимоги позивач мотивував тим, що 15.08.2006 р. Лисогірською сільською радою Первомайського району Миколаївської області між ним та відповідачкою було зареєстровано шлюб, актовий запис № 6. Від даного шлюбу мають двох неповнолітніх дітей доньку Анну, [INFO], та доньку Марію, [INFO]. Причиною розірвання шлюбу стало те, що відповідачка неодноразово проявляла подружню невірність. Через вказані вище причини позивач вважає, що їх спільне життя з відповідачкою, як однієї родини, неможливе, а тому зберегти шлюб немає сенсу. Судові витрати просить віднести за його рахунок. Позивач в судове засідання не зявився, подав суду заяву про розгляд справи без його участі, оскільки він перебуває на службі у зоні АТО. Відповідач в судове засідання не зявилась, подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутність, позов визнає, після розірвання шлюбу просить залишити їй шлюбне прізвище «Гозун». Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось, у звязку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов таких висновків. 15.08.2006 р. Лисогірською сільською радою Первомайського району Миколаївської області було зареєстровано шлюб між [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], про що було зроблено актовий запис № 6; свідоцтво про шлюб серії І-ФП № 009404. Прізвище дружини після реєстрації шлюбу «Гозун». Від даного шлюбу подружжя має двох неповнолітіх дітей доньку Анну, [INFO], та доньку Марію, [INFO], які на даний час проживають із матірю. Судом встановлено, що шлюбні відносини між сторонами припинені через те, що відповідачка неодноразово проявляла подружню невірність. На примирення сторони не згодні. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно зі ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Таким чином, суд вважає позовні вимоги [PERSON] є законними, обґрунтованими та таким, що підлягають задоволенню в повному обсязі. Судові витрати позивач просить віднести за його рахунок, у звязку чим суд не вирішує питання щодо розподілу судових витрат між сторонами.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-10 00:00:00

21.09.2015 р. [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування своїх позовних вимог вказує, що вона з відповідачем по справі перебувають у зареєстрованому шлюбі з 23.11.2007 року, який був зареєстрований Жовтневим відділом реєстрації актів цивільного стану Криворізького міського управління юстиції Дніпропетровської області, актовий запис №1211. Від даного шлюбу мають доньку [PERSON], [INFO], яка проживає разом з позивачем. Шлюбні відносини припинили з листопада 2010 року. З цього часу вони проживають окремо, спільне господарство не ведуть, взаємних інтересів не мають. Таким чином позивачка вважає, що їх сім'я розпалася повністю та остаточно і ніякого бажання на примирення в неї немає. Майнового спору та спору стосовно місця проживання дитини не мають. В судове засідання позивачка не з'явилася, надала суду письмову заяву, в якій позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить суд розглядати справу у її відсутність. Відповідач в судове засідання не з'явився, надав суду письмову заяву, в якій позов визнає в повному обсязі та просить суд розглядати справу у його відсутність. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що з 23.11.2007 року сторони знаходяться в зареєстрованому шлюбі, що підтверджується свідоцтвом про шлюб, - а.с.6. Від даного шлюбу мають доньку [PERSON], [INFO], а.с.- 7. Шлюбні відносини припинили з листопада 2010 року, спільне господарство вони не ведуть, взаємних інтересів не мають. Спір про місце проживання дитини і щодо майна відсутній. За таких обставин, суд вважає, що сім`я розпалася, зберегти її неможливо, тому, відповідно до ст.ст.100, 112 СК України, позов [PERSON] про розірвання шлюбу слід задовольнити. На підставі ст.ст.110-112 Сімейного Кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-22 00:00:00

21.09.2015 р. до Словянського міськрайонного суду звернулась [PERSON] з позовом до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, посилаючись на те, що вона з 10.04.1997 року є власником квартири [ADDRESS]. В належному їй будинку з 06.05.1997 року зареєстрована її дочка [PERSON], але вона за вказаною адресою з 2000 року не проживає, утриманням будинку не займається. Просила суд визнати [PERSON] такою, що втратила право користування житловим приміщенням - квартирою № 26 в будинком № 11-а по вул. Чубаря в м. Словянську Донецької області. У судове засідання позивач [PERSON] не зявилась, але надала заяву про розгляд справи за її відсутністю, наполягала на задоволенні її вимог. У судове засідання представник позивача [PERSON] не зявився, але надав заяву про розгляд справи за його відсутністю, наполягав на задоволенні позовних вимог. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявилась, надала заяву про розгляд справи за її відсутністю, проти задоволення позовних вимог не заперечувала. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню за наступних підстав: [PERSON] з 10.04.1997 року є власником квартири [ADDRESS], в якій вона зареєстрована з 06.05.1997 року (а.с.4-5). [PERSON] також зареєстрована в [INFO] (а.с.5). З акту від 18.09.2015 року, затвердженого директором КП «ЖЕК № 7» [PERSON], слідує, що з 2000 року [PERSON] в квартирі [ADDRESS] не проживає, її особистих речей в квартирі немає (а.с.6). Відповідно до ч. 1 ст. 61 ЦПК України обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Таким чином, суд приходить до висновку про те, що згідно ч. 1, 3 ст. 405 ЦК України [PERSON], яка не є власником житлового приміщення, втратила право користування квартирою № 26 в будинку № 11-а по вул. Чубаря в м. Словянську Донецької області. Інших позовних вимог суду не заявлялося. На підставі наведеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-29 00:00:00

21.09.2015 р. заявник [PERSON] подала у суд цю заяву, обгрунтувавши звернення таким. Заявниця народилася [INFO]. 08.04.1985 року [PERSON] працевлаштувалася до колхозу і їй було видано на її імя трудову книжку колхозника, в якій фактична дата народження заявниці не збігається із зазначеною датою народження вказаній у трудовій книжці. [PERSON] заявлені вимоги підтримала, просить такі задовольнити. Представник заінтересованої особи Міжгірського районного центру зайнятості заперечень проти заявленої заяви не має. Зауважила, що на даний час заявниця перебуває на обліку в центрі зайнятості , як безробітна. Суд, вивчивши зміст заяви [PERSON], дослідивши матеріали справи та заслухавши пояснення заявниці, заінтересованої особи, установив такі обставини. З свідоцтва про народження заявниці вбачається, що остання народилася 12 лютого 1966 року в с.Колочава Міжгірського району. Дана обставина також підтверджена і паспортом громадянина України виданого на імя заявниці [PERSON] Натомість в трудовій книжці серії УКР № 2701317 виданій 08.04.1985 року на імя «Дербак-Пишка Василина Василівна», дата народження заявниці зазначена в графі «дата рождения» - 12.06.1966 року. Отже, при заповненні трудової книжки 08.04.1985 року посадовою особою колгоспу ії було допущено помилку в правильному написанні дати народження заявниці. З врахуванням вищенаведеного та згідно з вимогами ст. 256 ч. 1 п. 6 ЦПК України є підстави визнати приналежність трудової книжки [PERSON], за відомостями про особу, вказаними в паспорті громадянина України та свідоцтві про народження, бо встановлення цього юридичного факту пов'язане з виникненням у заявниці в майбутньому пенсійного права.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-19 00:00:00

21.09.2015 року [PERSON], [INFO], звернулась до суду із заявою про надання їй права на шлюб з [PERSON], [INFO], посилаючись на те, що з червня 2014 року вони проживають разом без реєстрації шлюбу, мають намір створити сім`ю, оскільки кохають одне одного. Крім того, вона перебуває на 25-26 тижні вагітності. При зверненні із заявою про реєстрацію шлюбу до органів реєстрації актів цивільного стану заявнику було відмовлено, у зв'язку з недосягненням нею шлюбного віку. Зазначила, що реєстрація шлюбу відповідає її інтересам та інтересам [PERSON], оскільки вони хочуть разом виховувати дитину, їхні батьки не заперечують проти укладення шлюбу, тому просить задовольнити заяву та надати право на шлюб. В судовому засіданні заявник [PERSON] та її мати [PERSON] підтримали заяву та просили суд її задовольнити. Заінтересовані особи [PERSON] та його мати [PERSON] в судовому засіданні також підтримали заявлені вимоги та просили їх задовольнити. Представник відділу державної реєстрації актів цивільного стану Макарівського районного управління юстиції Київської області в судове засідання не з'явився, повідомлявся належним чином, надіслав заяву про розгляд справи за їх відсутності (а.с.19). Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, вважає, що заява підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Згідно паспорту серії [NUMBER], виданого Дарницьким РУ ГУ МВС України в м. Києві від 08.09.2014 року, [PERSON] народилась [INFO] року в м. Києві, зареєстрована за адресою: [ADDRESS] (а.с.6). Згідно довідки лікаря, [PERSON], [INFO], перебуває на 26 тижні вагітності (а.с. 3) З наданих суду пояснень заявника [PERSON] та [PERSON] вбачається, що звернення до суду з заявою про надання права на шлюб є взаємним і реєстрація шлюбу відповідає їх інтересам. На час звернення до суду заявник досягла повних сімнадцяти років. Відповідно до ст. 22 СК України шлюбний вік для чоловіків та жінок встановлюється у вісімнадцять років. Особи, які бажають зареєструвати шлюб, мають досягти шлюбного віку на день реєстрації шлюбу. Відповідно до ч. 2 ст. 23 СК України за заявою особи, яка досягла шістнадцяти років, за рішенням суду їй може бути надано право на шлюб, якщо буде встановлено, що це відповідає її інтересам. Враховуючи наведене, суд вважає, що надання права на шлюб відповідає інтересам [PERSON], а тому заява підлягає задоволенню.

Outcome: approved