Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-16 00:00:00

1. Доводи пред`явленого позову. 1.1. В червні 2019 року [PERSON] звернувся до суду з вказаним позовом та посилався на те, що рішенням Залізничного районного суду м. Києва від 23 вересня 1969 року Київську міську електромережу «Київенерго» було визнано винною у заподіянні позивачу шкоди, завданої каліцтвом та ушкодженням його здоров`я. Іншим рішенням Залізничного районного народного суду м. Києва від 9 липня 2001 року за [PERSON] було визнано право на побутовий та звичайний догляд довічно. На підставі цих судових рішень було ухвалено рішення Бориспільського міськрайонного суду від 30 червня 2016 року, яким з АЕК «Київенерго» на користь позивача були стягнуті витрати на побутовий та звичайний догляд за період часу з 1 березня 2015 року до 1 липня 2016 року в розмірі 15924 гривень. Однак ПАТ «Київенерго» було реорганізовано шляхом виділення ПрАТ «ДТЕК Київські електромережі». Відповідач є правонаступником прав та обов`язків ПАТ «Київенерго». Він ухиляється від добровільного відшкодування [PERSON] витрат на побутовий та звичайний догляд за період часу з 1 січня 2019 року до 1 липня 2019 року в загальному розмірі 18900 гривень. У зв`язку з тим, що ПрАТ «ДТЕК Київські електромережі» допустило вказану бездіяльність, позивач зазнав душевні переживання. У такий спосіб йому була заподіяна моральна шкода в розмірі 100000 гривень. Тому [PERSON] просив суд стягнути з відповідача витрати на побутовий та звичайний догляд в загальному розмірі 18900 гривень, а також моральну шкоду в розмірі 100000 гривень. 1.2. В ході розгляду цивільної справи [PERSON] подав заяву про збільшення розміру позовних вимог: просить стягнути з ПрАТ «ДТЕК Київські електромережі» витрати на побутовий та звичайний догляд за період часу з 1 січня 2019 року до 1 січня 2020 року в загальному розмірі 37800 гривень та моральну шкоду в розмірі 100000 гривень. 2. Процесуальні дії, вчинені у цивільній справі. 2.1. Ухвалою судді Бориспільського міськрайонного суду від 6 червня 2019 року (а.с.13-14) було відкрито провадження у цивільній справі та призначено підготовче судове засідання. 2.2. Ухвалою Бориспільського міськрайонного суду від 25 вересня 2019 року (а.с.34) було закрито підготовче провадження та призначено цивільну справу до судового розгляду по суті. 2.3. Ухвалою Бориспільського міськрайонного суду, занесеною до протоколу судового засідання від 26 грудня 2019 року (а.с.72-73), до участі у розгляді цивільної справи було залучено АТ «К.Енерго» в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача. 3. Ставлення учасників цивільного процесу до пред`явленого позову. 3.1. У судовому засіданні [PERSON] підтримує позов та наполягає на його задоволенні. 3.2. Представник відповідача Дуднік-Дубіняк Д.І. не визнає позов та посилається на те, що згідно з розподільчим балансом, складеним ПАТ «Київенерго» та відповідачем, до ПрАТ «ДТЕК Київські електромережі» не передавались фінансові зобов`язання щодо відшкодування шкоди [PERSON] , що виникли на підставі рішень Залізничного районного суду м. Києва від 23 вересня 1969 року та 9 липня 2001 року. Крім того, ПАТ «Київенерго» було перейменовано в АТ «К.Еенерго». Ці обставини свідчать про те, що обов`язок по відшкодуванню позивачу витрат на побутовий та звичайний догляд покладаються на АТ «К.Енерго», а не ПрАТ «ДТЕК Київські електромережі». Тому представник відповідача Дуднік-Дубіняк Д.І. просить суд відмовити у задоволенні позову. 3.3. Представник АТ «К.Енерго» не з`явився у судове засідання. Він у встановленому порядку повідомлений про час та місце розгляду справи. Ця обставина підтверджується розпискою про вручення йому судової повістки (а.с.75). 4. Обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин. 4.1. Рішенням Залізничного районного суду м. Києва від 23 вересня 1969 року (а.с.4-5) Київську міську електромережу «Київенерго» було визнано винною у заподіянні [PERSON] шкоди, завданої каліцтвом та ушкодженням його здоров`я. Іншим рішенням Залізничного районного народного суду м. Києва від 9 липня 2001 року (а.с.6-7) за позивачем було визнано право на побутовий та звичайний догляд довічно. 4.2. На підставі цих судових рішень було ухвалено рішення Бориспільського міськрайонного суду від 30 червня 2016 року (а.с.10-11), яким з АЕК «Київенерго» на користь позивача були стягнуті витрати на побутовий та звичайний догляд за період часу з 1 березня 2015 року до 1 липня 2016 року в розмірі 15924 гривень. 4.3. В подальшому ПАТ «Київенерго» було реорганізовано шляхом виділення ПрАТ «ДТЕК Київські електромережі». Крім того, ПАТ «Київенерго» було перейменовано в АТ «К.Енерго». Учасники цивільної справи не оспорюють ці обставини, на підставі ч.1 ст.82 ЦПК України вони не підлягають доказуванню. 4.4. Спірні правовідносини є комплексними та регулюються одразу главою 7 «Загальні положення про юридичну особу» та главою 82 «Відшкодування шкоди» ЦК України. 5. Норми права та стала судова практика, якими керується суд при вирішенні спору. а. щодо відшкодування витрат на побутовий та звичайний догляд. 5.1. Відповідно до ч.1 ст.1195 ЦК України фізична або юридична особа, яка завдала шкоди каліцтвом або ушкодженням здоров`я фізичній особі, зобов`язана відшкодувати потерпілому заробіток (дохід), втрачений ним внаслідок втрати чи зменшення професійної або загальної працездатності, а також відшкодувати додаткові витрати, викликані необхідністю посиленого харчування, санаторно-курортного лікування, придбання ліків, протезування, стороннього догляду тощо. 5.2. Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України в абз.«б» п.19 постанови №6 від 27 березня 1992 року «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди», судам належить виходити з того, що розмір витрат на необхідний догляд за потерпілим установлюється залежно від характеру цього догляду і не може бути меншим (на місяць): від половини мінімальної заробітної плати, встановленої на день виплати, - на постійний сторонній догляд; від чверті мінімальної заробітної плати, встановленої на день виплати, - на побутове обслуговування (прибирання, прання білизни тощо). 5.3. Згідно з абз.22 п.13 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про ринок електричної енергії» у разі відокремлення оператор системи розподілу є правонаступником в частині прав та обов`язків за зобов`язаннями, пов`язаними з купівлею-продажем, ремонтом, будівництвом та іншими операціями з майном, яке забезпечує діяльність оператора системи розподілу. 5.4. Відповідно до ч.1 ст.109 ЦК України виділом є перехід за розподільчим балансом частини майна, права та обов`язки юридичної особи до однієї або кількох створюваних нових юридичних осіб. 5.5. Згідно з ч.2 ст.109 ЦК України до виділу застосовуються за аналогією положення частин першої, другої та четвертої статті 105 та положення статей 106 і 107 цього Кодексу. 5.6. Відповідно до ч.2 ст.107 ЦК України після закінчення строку для пред`явлення вимог кредиторами та задоволення чи відхилення цих вимог комісія з припинення юридичної особи складає передавальний акт (у разі злиття, приєднання або перетворення) або розподільчий баланс (у разі поділу), які мають містити положення про правонаступництво щодо всіх зобов`язань юридичної особи, що припиняється, стосовно всіх її кредиторів та боржників, включаючи зобов`язання, які оспорюють ся сторонами. 5.7. Згідно з ч.3 цієї статті передавальний акт або розподільчий баланс затверджуються учасниками юридичної особи або органом, який прийняв рішення про її припинення. 5.8. Відповідно до ч.5 ст.107 ЦК України якщо правонаступниками юридичної особи є кілька юридичних осіб і точно визначити правонаступника щодо конкретних обов`язків юридичної особи, що припинилась, неможливо, юридичної особи - правонаступники несуть солідарну відповідальність перед кредиторами юридичної особи, що припинилась. 5.9. Згідно з ч.1 ст.543 цього Кодексу у разі солідарного обов`язку боржників (солідар-них боржників) кредитор має право вимагати виконання обов`язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо. б. щодо відшкодування моральної шкоди. 5.10. Відповідно до ч.1, п.1 ч.2 ст.23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкоджен-ням здоров`я. 5.11. Згідно з ч.3 ст.23 цього Кодексу розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вона є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. в. норми процесуального права. 5.12. Відповідно до ч.2 ст.76, ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Вказані обставини встановлюються такими засобами: письмо-вими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. 5.13. Згідно з ч.2 ст.89 ЦПК України суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів в їх сукупності. 6. Мотиви, якими керується суд при вирішенні спору. 6.1. Розмір мінімальної заробітної плати у 2019 році становив 4173 гривні. Ця обставина свідчить про те, що за період часу з 1 січня 2019 року до 1 січня 2020 року [PERSON] набув право на відшкодування витрат на побутовий догляд в розмірі 25038 гривень (4173 : 2 х 12) та витрат на звичайний догляд в розмірі 12519 гривень (4173 : 4 х 12). Загальний розмір витрат позивача на побутовий та звичайний догляд становить 37557 гривень (25038 + 12519). 6.2. Зі змісту мотивувальної частини рішення народного суду Залізничного району м.Києва від 23 вересня 1969 року (а.с.4-5) вбачається, що [PERSON] зазнав каліцтво у зв`язку з тим, що не було забезпечено безпечну для його життя та здоров`я експлуатацію трансформаторного пункту №1298. Вказаний трансформаторний пункт є складовою (частиною) системи розподілу електричної енергії. У зв`язку з тим, що система розподілу електричної енергії передана у володіння та управління ПрАТ «ДТЕК Київські електромережі», на підставі абз.22 п.13 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про ринок електричної енергії» до відповідача перейшло зобов`язання з відшкодування [PERSON] витрат на побутовий та звичайний догляд. 6.3. Крім того, з довідки генерального директора ПрАТ «ДТЕК Київські електромережі» №01/1/08-4454 від 13 серпня 2019 року (а.с.27) вбачається, що в розподільчому балансі відсутні відомості про фінансові зобов`язання щодо відшкодування шкоди [PERSON] , що виникли на підставі рішень Залізничного районного суду м. Києва від 23 вересня 1969 року та 9 липня 2001 року. Ця обставина свідчить про неможливість точного визначення право-наступника щодо вказаних зобов`язань. Тому на підставі ч.1 ст.543 та ч.5 ст.107 ЦК України у [PERSON] виникло право вимагати відшкодування витрат на побутовий та звичайний догляд як від ПрАТ «ДТЕК Київські електромережі», так від АТ «К.Енерго». Цілком логічно, що позивач пред`явив позовні вимоги саме до ПрАТ «ДТЕК Київські електромережі», у володіння якого передано майно, за рахунок якого може бути виконане судове рішення про задоволення позову. 6.4. З огляду на це суд вважає, що з ПрАТ «ДТЕК Київські електромережі» на користь [PERSON] належить стягнути витрати на побутовий та звичайний догляд в розмірі 37557 гривень. 6.5. Однак всупереч ч.1 ст.84 ЦПК України [PERSON] не подав жодного доказу на підтвердження того, що у зв`язку з бездіяльністю відповідача, яка полягає в ухиленні від відшкодування витрат на побутовий та звичайний догляд, позивачу була спричинена також моральна шкоди. Позовна вимога про відшкодування цієї шкоди жодним чином не доведена. Ці обставини свідчать про відсутність підстав для відшкодування позивачу моральної шкоди. Тому у задоволенні позову в частині цієї вимоги ПрАТ «ДТЕК Київські електромережі» слід відмовити. 7. Розподіл судових витрат. 7.1. Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. 7.2. На підставі ст.5 Закону України «Про судовий збір» [PERSON] звільнений від сплати судового збору в розмірі 1536 гривень 80 копійок (768,40 х 2). Пред`явлений ним позов задоволений частково. 7.3. З огляду на це суд вважає, що з ПрАТ «ДТЕК Київські електромережі» на користь держави належить стягнути частину судового збору в розмірі 768 гривень 40 копійок (1536,80 : 2).

Outcome: partial