Jurisdiction: civil
Date: 2020-08-02 00:00:00

1. Зміст доводів пред`явленого позову. 1.1. В листопаді 2019 року [PERSON] звернувся до суду з вказаним позовом та обґрунтовує його тим, що він є власником квартири [ADDRESS] . У вказаному об`єкті нерухомого майна зареєстровано місце проживання братів позивача [PERSON] та [PERSON] . Однак з 1998 року відповідачі не проживають у вказаній квартирі. Тому [PERSON] просить суд визнати [PERSON] та [PERSON] такими, що втратили право на користування квартирою [ADDRESS] . 2. Ставлення учасників судового процесу до пред`явленого позову. 2.1. У судовому засіданні [PERSON] підтримує позов та наполягає на його задоволенні. 2.2. Відповідачі не з`явились у судове засідання. [PERSON] та [PERSON] у встановленому порядку повідомлялись про час та місце розгляду цивільної справи. Це підтверджується поштовою кореспонденцією (а.с.25-28, 32-35, 40-43), а також оголошеннями про виклик відповідачів на офіційному сайті судової влади України (а.с.46-47). 3. Обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин. 3.1. [PERSON] є власником квартири [ADDRESS] . Ця обставина підтверджується копією договору дарування квартири та копії витягу №40272673 від 8 липня 2015 року (а.с.4-5). 3.2. У спірній квартирі зареєстровано місце проживання [PERSON] та [PERSON] , які є братами позивача. Ці обставини підтверджуються актом обстеження житлово-побутових умов (а.с.9), а також довідками реєстраційної служби Бориспільської міської ради №20-35-15473 та №20-35-15472 від 19 листопада 2019 року (а.с.13-14). 3.3. Ця обставина свідчить про те, що спірні правовідносини регулюються главою 6 «Користування жилими приміщеннями в будинках (квартирах) приватного житлового фонду» ЖК України та главою 32 «Право користування чужим майном» ЦК України. 4. Норми права та стала судова практика, якими керується суд при вирішенні спору. 4.1. Відповідно до ч.1 ст.156 ЖК України члени сім`ї власника жилого будинку (квартири), які проживають разом з ним у будинку (квартирі), що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку (квартири), якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням. 4.2. Як роз`яснив Верховний Суд України, право члена сім`ї власника жилого будинку (квартири), який не є співвласником, на користування цим будинком (квартирою) вдповідно до ст.156 ЖК України обумовлене наявністю сімейних відносин із власником і спільним із ним проживанням у даному будинку (квартирі). Виходячи з цього особа може бути визнана такою, що втратила право користування жилим приміщенням у належному власникові жилому будинку (квартирі), якщо вона вийшла зі складу сім`ї останнього і перейшла проживати в інше місце. 4.3. Згідно з ч.2 ст.405 ЦК України член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. 5. Мотиви, якими керується суд при вирішенні спору. 5.1. Зі змісту акту обстеження житлово-побутових умов від 21 жовтня 2019 року (а.с.9) вбачається, що [PERSON] та [PERSON] , які є братами позивача, не проживають в спірній квартирі починаючи з 1998 року. 5.2. В матеріалах цивільної справи відсутні докази на підтвердження поважності причин відсутності відповідачів у вказаному житлі понад двадцять років поспіль. 5.3. З огляду на це суд вважає допустимим визнати [PERSON] та [PERSON] такими, що втратили право користування квартирою [ADDRESS] . Розподіл судових витрат. 6.1. Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. 6.2. Як роз`яснив Пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ в п.35 постанови №10 від 17 жовтня 2014 року «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах», при пред`явленні позову до кількох відповідачів судовий збір стягується за рішенням суду окремо з кожного відповідача пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. Солідарне стягнення суми судових витрат законом не передбачено. 6.3. [PERSON] сплатив судовий збір в розмірі 768 гривень 40 копійок. Ця обставина підтверджується квитанцією (а.с.20). Пред`явлений позов задоволений в повному обсязі. 6.4. З огляду на це суд вважає, що з кожного відповідача на користь [PERSON] належить стягнути витрати на оплату судового збору в розмірі 384 гривень 20 копійок (768,40 : 2).

Outcome: approved