Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-29 00:00:00

1. Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача Звертаючись до суду позивач зазначав, що він є власником земельної ділянки площею 2 га сільськогосподарського призначення, яка знаходиться на території Підлісноялтушківської сільської ради Барського району Вінницької області за межами населеного пункту та належить йому на праві власності на підставі витягу з ДРРП на нерухоме майно від 20.10.2018 року, кадастровий № 0520284000:01:001:0089. Позивач вказував, що між ним та відповідачем в особі голови фермерського господарства Стадніка Олександра Володимировича, що діяв на підставі статуту, було укладено договір оренди № б/н від 30.10.2018 року зазначеної вище земельної ділянки строком на сім років. Згідно з умовами зазначеного договору, а саме пункту 15, розмір орендної плати за користування об`єктом оренди становить 8471,31 гривень за 1 рік, що розраховується як 10% від нормативної грошової оцінки земельної ділянки. Пунктом 16 Договору передбачено, що орендна плата вноситься орендарем у готівковій формі або шляхом перерахування грошових коштів на рахунок Орендодавця, або шляхом передачі продукції ( в т.ч. зерном) та надання послуг в рахунок орендної плати. Згідно із пунктом 17 Договору орендна плата сплачується один раз на рік з 01 серпня по 31 жовтня поточного року. Позивач стверджував, що відповідач не виконує умови договору, а саме не сплатив орендної плати за два роки: у 2019 році - не у повному обсязі (за умовами договору - 8471,31 грн, а надійшло лише 6000 грн), у 2020 році - не сплачено взагалі. На підставі викладеного позивач просив суд розірвати договір оренди землі № б/н від 30.10.2018, укладений між [PERSON] , та фермерським господарством «СВА» в особі директора Стадніка Олександра Володимировича; стягнути з фермерського господарства «СВА» на користь позивача невиплачену орендну плату за договором оренди № б/н від 30.10.2018 в розмірі 10942,62 грн. Просив також стягнути з відповідача на його користь витрати, пов`язані з розглядом справи в сумі 6816 грн. У судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав з викладених у позовній заяві підстав та просив їх задовольнити. Пояснив суду, що між сторонами мала місце домовленість про сплату орендної плати у фіксованій сумі, яка вказана у договорі оренди, а саме в сумі 8471, 31 грн. Зазначив, що проект договору готували працівники фермерського господарства «СВА». Щодо доказів витрат на правову допомогу позивач зазначив, що подасть такі в наступне судове засідання. Представник відповідача адвокат Чубар О. В. в судовому засіданні зазначила, що в частині розірвання договору оренди землі відповідач позов визнає, однак заперечує проти задоволення позовних вимог щодо стягнення орендної плати. Представник відповідача зазначила, що заборгованість із сплати орендної плати за договором оренди землі відсутня. Вказала, що відповідно до пункту 15 договору оренди землі оренда плата розраховується як 10% від нормативної грошової оцінки землі, така оцінка не залежить від бажання сторін і встановлюється на рівні держави. Зазначила, що відповідно до статті 288 Податкового кодексу України орендна плата встановлюється у відсотках від нормативної оцінки земель. Станом на 06.12.2019 нормативна грошова оцінка землі становила і на сьогодні становить 25923,61 грн. Виходячи з розміру орендної плати - 10% цієї оцінки, - заборгованість із сплати орендної плати відсутня. На запитання суду представник відповідача підтвердила, що проект договору оренди землі готував відповідач. Проти стягнення витрат на правову допомогу з відповідача заперечила, оскільки позивач не підтвердив їх і не надав відповідного розрахунку. 2. Заяви (клопотання) учасників справи Представник відповідача Фермерського господарства «СВА» адвокат Чубар О. В. подала до суду клопотання про долучення до матеріалів справи письмових доказів, в якому просила долучити до матеріалів справи витяг із технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки станом на 09.03.2021, відповідно до якого грошова оцінка становить 25923,61 грн, а також долучити до матеріалів справи договір про надання правової допомоги від 22.02.2021 та попередній (орієнтовний) розрахунок суми витрат на професійну правничу допомогу. Ухвалою суду, яка занесена до журналу судового засідання від 12.03.2021, вказані документи долучені до матеріалів справи. 3. Процесуальні дії у справі 01.02.2021 ухвалою судді Барського районного суду Вінницької області відкрито провадження у справі, постановлено справу розглядати за правилами загального позовного провадження. 23.02.2021 ухвалою судді Барського районного суду Вінницької області відкладено розгляд справи у зв`язку з клопотанням відповідача для реалізації можливості скористатись правовою допомогою. 12.03.2021 ухвалою судді Барського районного суду Вінницької області закрито підготовче провадження і призначено справу до судового розгляду по суті. 4. Фактичні обставини, встановлені судом та зміст спірних правовідносин Позивач [PERSON] є власником земельної ділянки кадастровий номер 0520284000:01:001:0089 площею 2 гектара, що належить до земель сільськогосподарського призначення, з цільовим призначенням - для ведення особистого селянського господарства, що розташована на території Підлісноялтушківської сільської ради Барського району Вінницької області. Ці обставини підтверджуються витягом з Державного земельного кадастру про земельну ділянку № НВ-0521086332021 від 11.01.2021, витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 142022000 від 20.10.2018. 30.10.2018 [PERSON] та Фермерське господарство «СВА», в особі голови Стадніка Олександра Володимировича, що діє на підставі статуту, уклали договір оренди землі №Б/Н від 30.10.2018, за яким Фермерське господарство «СВА» прийняло в строкове платне користування вказану земельну ділянку строком на 7 років. У пункті 15 договору оренди землі зазначено: «Розмір орендної плати за користування об`єктом оренди становить 8471,31 гривень, за 1 (один) рік, що розраховується як 10 % від нормативної грошової оцінки земельної ділянки». У пункті 7 договору оренди землі вказано: «Нормативно грошова оцінка земельної ділянки становить: 84713, 11 (вісімдесят чотири тисячі сімсот тринадцять гривень, 11 копійок) гривні». Вказані обставини підтверджуються договором оренди землі № б/н від 30.10.2018. Згідно з відомостями з Державного реєстру фізичних осіб-платників податків про суми виплачених доходів та утриманих податків № 532 від 04.01.2021, [PERSON] за період з 1-го кварталу 2018 року по 3-й квартал 2020 року отримав дохід від ФГ «СВА» у 3 кварталі 2019 року в сумі 6000 грн. Виплату орендної плати саме в такій сумі не заперечувала і представник відповідача. Встановлені судом фактичні обставини справи дають підстави для висновку, що між [PERSON] та Фермерським господарством «СВА» виникли договірні правовідносини з приводу оренди земельної ділянки, які врегульовано нормами ЦК України та Закону України «Про оренду землі». 5. Оцінка суду та норми матеріального права, застосовані судом Відповідно до статті 13 Закону України «Про оренду землі» договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства. Статтею 15 цього закону встановлені істотні умови договору оренди землі (в редакції, чинній станом на момент укладення договору оренди): об`єкт оренди (кадастровий номер, місце розташування та розмір земельної ділянки); строк дії договору оренди; орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, способу та умов розрахунків, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальності за її несплату. Розділом ІІІ Закону України «Про оренду землі» врегульовано питання орендної плати за землю. Так, відповідно до статті 21 цього Закону орендна плата за землю - це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою згідно з договором оренди землі. Розмір, умови і строки внесення орендної плати за землю встановлюються за згодою сторін у договорі оренди (крім строків внесення орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності, які встановлюються відповідно до Податкового кодексу України). Обчислення розміру орендної плати за землю здійснюється з урахуванням індексів інфляції, якщо інше не передбачено договором оренди. Позивач стверджував, що пунктом 15 договору оренди землі передбачено сплату орендної плати у фіксованій сумі - 8471,31 грн. Натомість представник відповідача стверджувала, що цей пункт передбачає сплату орендної плати у відсотках від нормативної грошової оцінки земельної ділянки, а саме в розмірі 10 %. Крім того, покликалась на те, що розмір орендної плати повинен встановлюватись у відсотках від нормативної оцінки земель, обґрунтовуючи таку позицію нормами статті 288 Податкового кодексу України. Відповідно до частини 5 статті 5 Закону України «Про оцінку земель» нормативна грошова оцінка земельних ділянок використовується для визначення, серед іншого, розміру земельного податку, державного мита, орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності. Відповідно до статті 288 Податкового кодексу України підставою для нарахування орендної плати за земельну ділянку є договір оренди такої земельної ділянки. Розмір та умови внесення орендної плати встановлюються у договорі оренди між орендодавцем (власником) і орендарем. Розмір орендної плати встановлюється у договорі оренди, але річна сума платежу: не може бути меншою за розмір земельного податку, не може перевищувати 12 відсотків нормативної грошової оцінки. Отже, норми статті 288 Податкового кодексу України, на які покликалась представник відповідача, не встановлюють обов`язку для сторін договору оренди визначати оренду плату лише у відсотках до нормативної оцінки земель. Крім того, з наведених норм законодавства вбачається, що нормативна грошова оцінка земель використовується для розрахунку орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності. Натомість, норми статті 627 Цивільного кодексу України встановлюють одну із засад цивільного законодавства - свободу договору. Так, нормами цієї статті передбачено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Проаналізувавши зміст пункту 15 договору оренди землі в системному взаємозв`язку з іншими пунктами договору, суд дійшов висновку, що сторони обумовили розмір орендної плати за користування земельною ділянкою в твердій грошовій сумі, а саме 8471, 31 грн за один рік. Вказівка у цьому пункті на те, що розмір орендної плати розраховується як 10% від нормативної грошової оцінки земельної ділянки, в системі з пунктом 7 договору, який встановлює розмір грошової оцінки землі на момент укладення договору, а саме 84713,11 грн, означає зазначення способу розрахунку, за яким визначений розмір орендної плати в сумі 8471, 31 грн під час укладення договору. Проаналізувавши договір в цілому, суд не знайшов підстав вважати, що сторони мали намір встановити розмір орендної плати не в твердій грошовій сумі, а у змінній величині, яка розраховується за формулою: 10 % від актуальної грошової оцінки землі. Відповідно до статті 629 Цивільного кодексу України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Зміна ціни після укладення договору допускається лише у випадках і на умовах, встановлених договором або законом (частина 2 статті 632 Цивільного кодексу України). Згідно із частиною 1 статті 23 Закону «Про оренду землі» орендна плата за земельні ділянки, що перебувають у власності фізичних та юридичних осіб, переглядається за згодою сторін. Випадки перегляду розміру орендної плати передбачені у пункті 19 договору оренди землі. Такими випадками сторони обумовили: зміну умов господарювання, передбачених договором, зміну розмірів земельного податку, підвищення цін і тарифів, зміну коефіцієнту індексації, визначених законодавством, погіршення стану земельної ділянки не з вини з орендаря, що підтверджується документами, інші випадки, передбачені законодавством. Судом встановлено, що після укладення договору 30.10.2018 зміни до нього за згодою сторін не вносились. Отже, за 2019 рік відповідач повинен був сплатити на користь позивача у період з 01 серпня по 31 жовтня 2019 року (як встановлено пунктом 17 договору оренди землі) 8471, 31 грн орендної плати, однак сплачено лише 6000 грн. У період з 01 серпня по 31 жовтня 2020 року відповідач повинен був сплатити 8471, 31 грн, проте за 2020 рік оренда плата не сплачена. Відтак, заборгованість з орендної плати становить 10942,62 грн. Відповідно до частини 1 статті 32 Закону України «Про оренду землі» на вимогу однієї із сторін договір оренди землі може бути достроково розірваний за рішенням суду в разі невиконання сторонами обов`язків, передбачених статтями 24 і 25 цього Закону та умовами договору, в разі випадкового знищення чи пошкодження об`єкта оренди, яке істотно перешкоджає передбаченому договором використанню земельної ділянки, а також на підставах, визначених Земельним кодексом України та іншими законами України. Відповідно до пункту «д» частини першої статті 141 ЗК України підставою для припинення права користування земельною ділянкою є систематична несплата орендної плати. Згідно з пунктом 44 договору оренди землі, дія договору припиняється шляхом його розірвання за рішенням суду на вимогу однієї з сторін унаслідок невиконання другою стороною обов`язків, передбачених договором. Отже, з огляду на встановлені судом факти несплати орендної плати за 2020 рік і часткову сплату орендної плати за 2019 рік, визнання відповідачем вимоги про розірвання договору оренди землі, позов слід задовольнити повністю. 6. Розподіл судових витрат між сторонами Відповідно до частин 1, 8 статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Оскільки позов задоволено повністю, то з відповідача на користь позивача слід стягнути сплачений останнім судовий збір в розмірі 1816 (тисяча вісімсот шістнадцять) гривень. Щодо витрат на правничу допомогу в сумі 5000 грн, то оскільки позивач заявив, що докази цих витрат будуть подані пізніше, то під час ухвалення рішення такі витрати стягненню не підлягають.

Outcome: approved