Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-30 00:00:00

20 жовтня 2016 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання договору дарування. В позові зазначила, що 15 січня 2016 року між нею та [PERSON] був укладений договір дарування квартири за адресою: [ADDRESS], згідно якого [PERSON] подарувала, а [PERSON] прийняв у дар трикімнатну квартиру за вказаною адресою. Вказаний договір був посвідчений приватним нотаріусом Криворізького міського нотаріального округу Дніпропетровської області [PERSON], за реєстром № 15 та зареєстрований у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, реєстраційний номер обєкта нерухомого майна: 830596512110, номер запису про право власності: 12960996. З моменту укладення договору дарування [PERSON] квартиру фактично не прийняв, в ній не проживає, витрат на її утримання не несе. Спірна квартира не була передана позивачем відповідачу, відсутні акти прийому-передавання, отже фактичним власником до теперішнього часу є позивач. В зв'язку з тим, що відповідач не приймає ніякої участі в підтриманні квартири у належному стані, не несе тягар утримання майна, існує заборгованість за комунальні послуги, так, 26.04.2016 р. вищевказана квартира була відключена від енергопостачання у звязку з заборгованістю в розмірі 165,74 грн., про що було складено акт від 26.04.2016 р. про відключення побутового споживача. Для підключення даної квартири необхідно було не лише сплатити борг, а з документами про право власності зявитись до ПАТ «ДТЕК «Дніпрообленерго», для оформлення договору на отримання послуги. Відповідач не погодився приїхати до м. Кривого Рогу, для вирішення питань, щодо оформлення особистого рахунку та договорів на отримання послуг по квартирі на своє імя, згодом перестав відповідати на телефонні дзвінки позивача, тому як остання вимагала розірвати договір дарування спірної квартири в добровільному порядку. Наразі існує реальна можливість втрати подарунка, який є для позивача [PERSON] місцем проживання . Позивач є людиною похилого віку 80 років, єдиним засобом існування є пенсія, якої, враховуючи ціни на продукти харчування, ліки, одяг, оплату комунальних послуг не вистачає. У зв'язку з виниклою заборгованістю по оплаті за комунальні послуги, відключенням квартирі від світла, створюється загроза безповоротної втрати квартири, яка має для позивача велику цінність, оскільки це є єдиним житлом, в якому мешкає позивач. До укладення договору дарування квартири, вона належала позивачу на підставі договору купівлі - продажу квартири, посвідченого 31.03.1992 р. Державним нотаріусом Шостої криворізької державної нотаріальної контори, реєстр за №1-1231. В судове засідання позивач [PERSON] не зявилась, представник позивача надала суду письмову заяву в якій позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить суд розглядати справу за її відсутності та відсутності позивача, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлений у встановленому законом порядку, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Суд перевіривши матеріали справи-докази: копії: договору дарування квартири; Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, [PERSON] реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна щодо обєкта нерухомого майна від 17.10.2016 р., акту про відключення побутового споживача, квитанцій про оплату за комунальні послуги, довідку з місця реєстрації позивача (а.с. 4-5, 6, 7. 8-11, 23), вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Судом установлено, що 15 січня 2016 року між позивачем та відповідачем був укладений договір дарування квартири, згідно якого [PERSON] подарувала, а [PERSON] прийняв у дар 3-х кімнатну квартиру, яка знаходиться за адресою: за адресою: [ADDRESS]. Договір посвідчений приватним нотаріусом Криворізького міського нотаріального округу Дніпропетровської області [PERSON], за реєстром № 15 та зареєстрований у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, реєстраційний номер обєкта нерухомого майна: 830596512110, номер запису про право власності: 12960996. Відповідно до ч. 1 ст. 717 ЦК України, за договором дарування одна сторона (дарувальник) передає або зобовязується передати у майбутньому другій стороні (обдаровуваному) безоплатно майно (дарунок) у власність. Як зазначено у частині другій ст. 719 ЦК України, договір дарування нерухомої речі укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню. Порядок і правові наслідки прийняття дарунка врегульовано ст. 722 ЦК України, за якою право власності обдаровуваного на дарунок виникає з моменту його прийняття, тобто з того часу, коли обдаровуваний будь-якими діями підтвердить свою згоду на прийняття дарунка. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] з часу укладення вказаного договору дарування не доглядає за квартирою, фактично дарунка не прийняв, не приймає ніякої участі в підтриманні квартири у належному стані, не несе тягар утримання майна, існує заборгованість за комунальні послуги, так, 26.04.2016 р. вищевказана квартира була відключена від енергопостачання у звязку з заборгованістю в розмірі 165,74 грн., про що було складено акт від 26.04.2016 р. про відключення побутового споживача, у зв'язку з чим створюється загроза безповоротної втрати квартири, яка має для позивача велику цінність, оскільки вказана квартира є єдиним житлом позивача, в якому вона зареєстрована з 12.12.1967 року. Статтею 727 ч. ч. 2, 4, 5 ЦК України встановлено, що дарувальник має право вимагати розірвання договору дарування, якщо обдаровуваний створює загрозу безповоротної втрати дарунка, що має для дарувальника велику немайнову цінність. Дарувальник має право вимагати розірвання договору дарування, якщо на момент пред'явлення вимоги дарунок є збереженим. У разі розірвання договору дарування обдаровуваний зобов'язаний повернути дарунок у натурі. Проте, за загальним правилом, згідно з частиною першою статті 651 Кодексу, зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ч.2 ст.651 ЦК України договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору Після дослідження та оцінки доказів у справі, надані позивачем відповідно до ст. ст. 10, 60 ЦПК України докази вважаються судом належними та допустимими згідно до ст. ст. 58-59 ЦПК України. Тому суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог позивача і вважає за можливе розірвати укладений між сторонами договір дарування квартири 15 січня 2016 р.. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, суд стягує з відповідача на користь позивача 551 грн. 62 коп., сплаченого нею при предявлені позову судового збору. На підставі викладеного, ст. ст. 651, 717, 719, 722, 727 ЦК України,

Outcome: approved