Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-07 00:00:00

21.07.2020 адвокат Шкорка І.М., який діє в інтересах позивачки [PERSON] , звернувся до суду із вищезазначеним позовом, в якому просить: змінити спосіб присудження аліментів, встановлений рішенням суду від 23.02.2018 та стягнути з відповідача на користь позивачки аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] в розмірі ј частки від усіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не менше ніж 50% від встановленого прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно і до досягнення нею повноліття; стягнути судові витрати. Вимоги обґрунтовано тим, що позивачці згідно з рішенням суду від 23.02.2018 присуджено до стягнення з відповідача аліменти в сумі 3000 грн. на утримання неповнолітніх дітей., у зв`язку з досягненням повноліття одним із синів виплата здійснюється виключно на другого. Однак, враховуючи, що у відповідача є постійний дохід, вважає за доцільне змінити спосіб стягнення аліментів на ј заробітку відповідача, так як позивачка самостійно виховує їх спільного з відповідачем сина. У судовому засіданні позивачка підтримала позовні вимоги. Відповідач, в свою чергу, не заперечував щодо задоволення позовних вимог, а саме зміни способу стягнення аліментів, присуджених судом. Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази, які є у справі в їх сукупності, суд приходить до наступного висновку. З рішення суду від 23.02.2018, ухваленого у справі 308/5049/17, Ужгородським міськрайонним судом вирішено зокрема стягнути з відповідача [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання неповнолітніх дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] в твердій грошовій сумі 3000 грн. (по 1500 грн. на кожну дитину), щомісячно, але не менше ніж 50% від встановленого прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 29.05.2017 і до досягнення ними повноліття. Згідно з постанови державного виконавця від 27.03.2019 у виконавчому провадженні ВП №58541784 [PERSON] , [INFO] отримує дохід в Управлінні виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Закарпатській області. Державним виконавцем постановлено стягувати відрахування із доходу відповідача у розмірі 50% до виплати загальної суми боргу 54177,92 грн. станом на 01.03.2020, а далі 3000 грн. (по 1500 грн. на кожну дитину), щомісячно, але не менше ніж 50% від встановленого прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 29.05.2017 і до досягнення ними повноліття. Як вбачається з позовної заяви, [PERSON] , [INFO] досягнув повноліття, аліменти стягуються з відповідача на користь позивачки на утримання сина [PERSON] , [INFO] . При вирішенні спору суд виходить з положень ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства», за якою кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Відповідно до ст.141 Сімейного кодексу України мати,батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того,чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Згідно зі ст.180, ч.ч. 1-2 ст.181 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері,батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Згідно зі ч.1 ст. 183 Сімейного кодексу України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Якщо після досягнення повноліття найстаршою дитиною ніхто з батьків не звернувся до суду з позовом про визначення розміру аліментів на інших дітей, аліменти стягуються за вирахуванням тієї рівної частки, що припадала на дитину, яка досягла повноліття. Той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину. Відповідно до ст.184 СК України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом або домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, щорічно підлягає індексації відповідно до закону, якщо платник і одержувач аліментів не домовилися про інше. За заявою одержувача аліментів індексація може бути здійснена судом за інший період. Той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до частини першої статті 192 Сімейного кодексу України (далі Кодекс) розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника аліментів або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Право вимагати заміни розміру аліментів шляхом зміни способу присудження аліментів не може заперечуватися, адже можливість вибору способу присудження аліментів з огляду на мінливість життєвих обставин, зазначених ст.ст. 182-184 СК України, не може обмежуватися разовим її здійсненням. З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст. 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів, визначений у певній твердій грошовій сумі та навпаки). Отже, у спірних правовідносинах підлягає застосуванню не тільки ст. 192 СК України, але й низка інших норм, присвячених обов`язку батьків утримувати своїх дітей (ст. 182 «Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів», ст. 183 «Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини», ст. 184 «Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі»). При цьому, суд приймає до уваги і те, що за час, який минув після стягнення аліментів у твердій грошовій сумі в розмірі 1500 грн. на кожну дитину, значно збільшився законодавчо визначений розмір прожиткового мінімуму для дитини віком від 6 до 18 років. Крім того, інфляційні процеси, які відбулися в державі за останні роки не дозволяють позивачу забезпечити належне матеріальне утримання дітей, а також їх нормальний фізіологічний розвиток на визначену судом суму аліментів. Водночас суд вважає, що зміна способу стягнення аліментів із стягнення аліментів у твердій грошовій сумі на стягнення аліментів у частці від доходу забезпечить більш оперативну адаптацію розміру аліментів до економічної ситуації без звернення до суду, що буде сприятиме кращому захисту інтересів дітей. У відповідності до ч.2 ст.182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Вказаний розмір є гарантованим. 50 відсотків прожиткового мінімуму для дітей віком від 6 до 18 років з 1 липня 2020 року становить суму у 1098,50 грн. Відповідно до статті 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. За твердженням позивачки, що підтверджується матеріалами справи, відповідач отримує постійний дохід, а отже має реальну змогу сплачувати аліменти на утримання дитини у відповідній частці від заробітку. Відповідач в судовому засіданні не заперечував щодо зміни способу стягнення аліментів. З урахуванням викладеного, приймаючи до уваги розмір прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, рівність обов`язку батьків щодо утримання дітей, матеріальне становище сторін, враховуючи визнання позовних вимог відповідачем, суд вважає, що є підстави для задоволення позовних вимог та зміну способу стягнення, визначених раніше судом аліментів, а саме до ј частини всіх видів заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення неповнолітнім [PERSON] , [INFO] повноліття. Згідно п. 23 постанови пленуму ВСУ № 3 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» у новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили. В позовній заяві заявлено вимогу про стягнення з відповідача судових витрат. Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір у сумі 840,80 грн. підлягає стягненню з відповідача до державного бюджету України.

Outcome: approved