Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-28 00:00:00

20.08.2021 року [PERSON] звернулась до Автозаводського районного суду міста Кременчука із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документу. Заяву мотивувала тим, що їй на праві власності на праві власності належить квартира [ADDRESS] на підставі договору дарування ААН № 520677 від 16.10.1998 року, що виданий Першою кременчуцькою державною нотаріальною конторою. Відповідно до договору дарування на зазначену квартиру її прізвище зазначено [PERSON] , але згідно паспорта [PERSON] . Ухвалою судді від 26.08.2021 року відкрито провадження у справі. Заявник [PERSON] до суду надала заяву про слухання справи без її участі, заяву про встановлення факту належності правовстановлюючого документу підтримала у повному обсязі, просила задовольнити. Заінтересована особа Перша Кременчуцька державна нотаріальна контора Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) у судове засідання не прибули, просили проводи розгляд справи за їх відсутності. Суд, дослідивши матеріали справи, встановив наступне. Заявниці [PERSON] на підставі договору дарування ААН № 520677 від 16.10.1998 року, що виданий Першою кременчуцькою державною нотаріальною конторою на праві власності належить квартира [ADDRESS] Факт належності заявнику договору дарування підтверджується технічним паспортом на квартиру, довідкою про реєстрацію місця проживання особи виданої на ім`я [PERSON] , паспортом громадянки України [NUMBER] . Вирішуючи заяву, суд виходить з наступного. Відповідно п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. П. 6 ч. 1 ст. 315 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорт. Згідно з вимогами Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» суд може встановлювати факти, що породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або виникнення особистих чи майнових прав громадян. Також згідно п. 12 вищевказаної Постанови, при розгляді справи про встановлення відповідно до п. 6 ст. 273 ЦПК факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали, суд повинен запропонувати заявникові подати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення. Разом з тим, цей порядок не застосовується, якщо виправлення в таких документах належним чином не застережені або ж їх реквізити нечітко виражені внаслідок тривалого використання, неналежного зберігання, тощо. Це є підставою для вирішення питання про встановлення факту, про який йдеться в документі, відповідно до чинного законодавства. На підставі вищевикладених обставин, суд дійшов висновку про задоволення заяви у повному обсязі. Частиною 7 статті 294 ЦПК України встановлено, що при ухваленні судом рішення в справах окремого провадження, судові витрати не відшкодовуються, якщо інше не встановлено законом.

Outcome: approved