Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-24 00:00:00

21.12.2015 року позивач звернулася до суду з позовом до відповідача (який був уточнений 25.02.2016 року) з вимогами: про поділ в натурі та в рівних частинах рухомого майна, яке використовувалось подружжям в підприємницькій діяльності в кафе-піцерії, що знаходиться в [ADDRESS], всього на загальну суму 106600 грн, а також стягнення грошової компенсації в розмірі 78560 грн за відчужені відповідачем без її згоди автомобілі ВАЗ 21124-110-01 держномер [NUMBER] та ХЮНДАЙ, держномер [NUMBER] 08.02.2016 року відповідач подав до суду зустрічний позов (уточнений 15.03.2016 року) про поділ майна подружжя (який об'єднаний судом в одне провадження з первісним позовом), додатково включивши до спільного майна подружжя, майно, яке знаходиться в квартирі [ADDRESS] власником якої є позивач. Позивач в судовому засіданні позов підтримав, зустрічний позов не визнав. Відповідач первісний позов визнав частково, зустрічний позов підтримав. Заслухавши пояснення осіб, які приймали участь у розгляді справи, свідків [PERSON], [PERSON], дослідивши докази по справі - суд приходить до висновку, що первісний позов підлягає частковому задоволенню, а зустрічний позов задоволенню не підлягає. Як встановлено у судовому засіданні, сторони по справі з 31.03.1988 року по 01.07.2008 року перебували в зареєстрованому шлюбі (а.с.4). Відповідно до ст.ст.60, 61, 57, 70 Сімейного кодексу України, майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності і кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є суб'єктом права спільної сумісної власності подружжя. Об'єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту. Майно, набуте дружиною чи чоловіком до шлюбу є їх особистою приватною власністю. У разі поділу майна, що є об'єктом спільної сумісної власності, частки майна дружини та чоловіка є рівними. Згідно положень ст.71 СК України, майно, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. В період шлюбу, на спільні грошові кошти та в інтересах сім'ї сторони придбали рухоме майно, яке використовувалось ними в підприємницькій діяльності, а саме в кафе-піцерії, що знаходиться в [ADDRESS], всього на загальну суму 106600 грн, яке підлягає поділу між ними в рівних частинах, так як право на позов з поділу цього майна у позивача виникло 25.12.2015 року, а саме з моменту визнання за позивачем права власності на кафе-піццерію. Суд не має законних підстав здійснити стягнення з відповідача на користь позивача грошової компенсації в розмірі 78560 грн за відчужені відповідачем без згоди позивача автомобілів ВАЗ 21124-110-01 держномер [NUMBER] та ХЮНДАЙ, держномер [NUMBER], так як неіснуюче на момент розгляду судом справи майно поділу не підлягає, а тому в задоволенні позову цій частині необхідно відмовити. Оскільки між сторнами на момент припинення шлюбу (липень 2008 року) існувала домовленість про те, що все майно, що знаходиться в квартирі [ADDRESS], є особистою власністю позивача, а майно, що знаходиться в квартирі [ADDRESS] є особистою власністю відповідача, а спір про рухоме майно, що знаходиться у помешканні позивача, відповідач заявив після спливу трьохрічного строку позовної давності (щодо застосування якого заявила позивач) - зустрічний позов задоволенню не підлягає, так як відповідач звернувся до суду із позовом про захист порушених прав після закінчення строку позовної давності. Викладені обставини є підставами для часткового задоволення первісного позову та відмови у задоволенні зустрічного позову. Судові витрати, понесені по справі позивачем, необхідно віднести на рахунок відповідача пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Outcome: partial