Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-15 00:00:00

21 листопада 2013\~року ПАТ «Укрсоцбанк» звернулося до суду з позовом до [PERSON], [PERSON], [PERSON] про солідарне стягнення з відповідачів заборгованості за Договором кредиту №\~902/03-021-128 від 23.07.2008, укладеного між позивачем та [PERSON], яка розрахована станом на 01.08.2013 в загальній сумі 12\~311,68 євро, що за офіційним курсом НБУ на дату розрахунку еквівалентно 130\~635,54\~грн. 13 червня 2014 року, до початку розгляду справи по суті, позивач ПАТ\~«Укрсоцбанк» подав заяву про збільшення позовних вимог від 12.06.2014\~, в якій з урахуванням невиконання відповідачами зобов'язань за договором кредиту після подачі до суду позовної заяви просить стягнути суму боргу за кредитом, розраховану станом на 20.05.2014, в сумі 13\~482,05 євро, що за офіційним курсом НБУ еквівалентно 217\~001,92\~гривням. Відповідач за первісним позовом [PERSON] подав зустрічний позов до ПАТ\~«Укрсоцбанк», [PERSON], третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, [PERSON], який ухвалою суду від 17 квітня 2014\~року був об'єднаний в одне провадження з первісним позовом в частині позовної вимоги про визнання договору поруки №\~2ДП902/03-021-128 від 23.07.2008, що укладений між Акціонерно-комерційним банком соціального розвитку «Укрсоцбанк», [PERSON] та [PERSON], припиненим з 20 жовтня 2008\~року. У позові банку до нього просив відмовити повністю. Представник позивача [PERSON] подала клопотання про розгляд справи за відсутності представника позивача від 11.09.2014, зазначивши, що позовні вимоги банк підтримує і просить задовольнити в повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні заперечила проти задоволення позову і стягнення з неї суми кредиту з нарахованими відсотками, пенею. Проти задоволення зустрічного позову [PERSON] не заперечувала. Пояснила, що заборгованість за кредитом, після звернення банку до суду з позовом, не погашала. Відповідач [PERSON] та його представник [PERSON] заперечили проти первісного позову про стягнення заборгованості за договором кредиту, так як договір поруки між банком, позичальником і ним в силу закону припинився ще 20.10.2008, оскільки додатковою угодою до кредитного договору була збільшена процентна ставка за кредитом, а поручитель про це не був повідомлений і кредитодавцю свою згоду нести відповідальність за такою ставкою не надавав. Просили задовольнити зустрічний позов з підстав, наведених у зустрічній позовній заяві. Відповідач [PERSON] заперечила проти основного позову, пославшись на те, що внаслідок збільшення без її відома процентної ставки за кредитним договором збільшилась відповідальність її як поручителя. Вона не укладала з банком додаткової угоди до договору поруки після підвищення процентної ставки, тому вважала, що договір поруки з нею є припиненим з 20.10.2008. Дослідивши письмові докази, наявні в матеріалах справи, суд встановив такі фактичні обставини справи та відповідні їм правовідносини. 23 липня 2008 року Акціонерно-комерційний банк соціального розвитку «Укрсоцбанк», правонаступник якого Публічне акціонерне товариство «Укрсоцбанк» (далі за текстом позивач, банк) і [PERSON] (у зв'язку з реєстрацією шлюбу змінила прізвище на [PERSON]) (далі відповідач, позичальник) уклали в письмовій формі Договір кредиту № 902/03-021-128 (далі Кредитний договір). Згідно з цим Кредитним договором банк надав [PERSON] грошові кошти на умовах забезпеченості, повернення, строковості, платності та цільового характеру використання в сумі 11\~700,00 євро зі сплатою 13,00\~процентів річних, з кінцевим строком повернення кредиту до 10.07.2018. Пунктом 1.1.1. передбачено, що повернення кредиту здійснюється щомісячно до 10 числа рівними частинами в розмірі 98,00 євро, починаючи з 01 серпня 2008 року. Відповідно до п.2.4.5 Кредитного договору позичальник зобов'язаний сплачувати позивачу проценти за користування кредитними коштами, нараховані за поточний місяць, до 10 числа наступного місяця. 23 липня 2008 року з метою забезпечення виконання зобов'язань за Кредитним договором №\~902/03-021-128 від 23.07.2008 між банком, позичальником [PERSON] та [PERSON] і [PERSON] були укладені договори поруки № 1ДП902/03-021-128 та №\~2ДП902/03-021-128, відповідно. За цими договорами поруки [PERSON] і [PERSON] зобов'язалися перед позивачем в повному обсязі солідарно відповідати за виконання зобов'язань [PERSON] щодо повернення суми кредиту, сплати відсотків за користування кредитом, а також можливої неустойки. При цьому зміст забезпеченого порукою зобов'язання наведений і безпосередньо в тексті Договорів поруки в підпунктах 2.1.1\~\~2.1.4 пункту 2.1 ст.\~2. Відповідно до підпункту 2.1.2 Договорів поруки визначений розмір процентів за Кредитним договором 13,00\~% річних. 20 жовтня 2008 року АКБР «Укрсоцбанк» та [PERSON] уклали Додаткову угоду № 1 про внесення змін до кредитного договору №\~902/03-021-128 від 23.07.2008. Кредитор та позичальник домовились з 20.10.2008 встановити процентну ставку за користуванням кредитом на рівні 13,50 процентів річних, а інші умови Кредитного договору залишаються незмінними. Додаткова угода була укладена у двох примірниках та є невід'ємною складовою частиною Кредитного договору. Позивач свої зобов'язання за Кредитним договором виконав надав позичальнику кредит у розмірі 11\~700,00 євро, що підтверджується заявою на видачу готівки № 30 від 24.07.2008, та було визнано в судовому засіданні відповідачами. Відповідач [PERSON] свої зобов'язання за Кредитним договором (п.3.3.8) не виконує, порушує умови повернення кредиту та сплати нарахованих процентів за користування кредитом, починаючи з червня місяця 2010 року. Згідно з п.4.1. Кредитного договору у разі прострочення строків сплати процентів, строків повернення кредиту (частини кредиту) позичальник сплачує банку пеню за кожний день прострочення в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від несвоєчасно сплаченої суми. Згідно з розрахунком позивача станом на 20.05.2014 заборгованість за кредитом складає суму в 13\~482,05 євро, що за офіційним курсом НБУ еквівалентно 217\~001,92\~гривням, з яких: заборгованість по кредиту 8\~662,00 євро, що за офіційним курсом НБУ еквівалентно 139\~420,23 гривень; заборгованість за нарахованими процентами 3\~908,13 євро, що за офіційним курсом НБУ еквівалентно 62\~903,78 гривень; заборгованість по пені за несвоєчасне повернення кредиту 452,45 євро, що за офіційним курсом НБУ еквівалентно 7\~282,46 гривень; заборгованість по пені за несвоєчасну сплату процентів 459,47 євро, що за офіційним курсом НБУ еквівалентно 7\~395,45 гривень. Зі змісту умов Кредитного договору (п. 4.4) вбачається, що кредитор має право вимагати повернення кредиту, нарахованих процентів та нарахованих штрафних санкцій у разі невиконання (неналежного виконання) позичальником [PERSON] обов'язків, визначених п.п.\~3.3.7, 3.3.8 договору, протягом більше, ніж 90 календарних днів. У такому випадку строк користування кредитом вважається таким, що сплив. Відповідно до ч.1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язуються надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Статтями 1049, 1054 ЦК України встановлено, що позичальник зобов'язаний повернути кредитору надані грошові кошти (кредит) та сплатити проценти у строки та на умовах, встановлених договором. Відповідно до ч.\~2 ст.1\~050 ЦК України наслідками порушення боржником зобовязання щодо повернення чергової частини суми кредиту є право кредитора вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] не виконує взяті на себе зобов'язання за Кредитним договором протягом більше, ніж 90 календарних днів, тому відповідно до ч. 2 ст.\~1050 ЦК України та умов Кредитного договору, строк користування кредитом вважається таким, що сплив, та кредитор позивач має право вимагати повернення, а позичальник [PERSON], відповідно, зобов'язана повернути частину кредиту, що залишилася, сплатити нараховані проценти за фактичний час користування кредитом та нараховану пеню. Отже, позовна вимога до відповідача [PERSON] підлягає задоволенню повністю. Кредит [PERSON] був наданий в іноземній валюті євро, тому суд, виходячи з вимог ст.\~533 ЦК України, якою передбачена валюта виконання грошових зобов'язань, визначає суму боргу, що підлягає стягненню з відповідача у гривнях, за офіційним курсом НБУ, встановленим для євро на день ухвалення рішення, 1676,9026 гривень за 100 євро. Вирішуючи питання щодо позовних вимог ПАТ «Укрсоцбанк» до [PERSON] і [PERSON] про стягнення заборгованості як поручителів за Кредитним договором та за зустрічним позовом [PERSON] до ПАТ\~«Укрсоцбанк», [PERSON] про припинення договору поруки №\~2ДП902/03-021-128 від 23.07.2008, суд керується такими нормами цивільного законодавства України. Відповідно до ч. 1 ст. 546 ЦК України виконання зобов'язань може забезпечуватись порукою. Частиною 1 ст. 547 ЦК України визначено, що правочин щодо забезпечення виконання зобов'язань вчиняється у письмовій формі. Згідно з вимогами ст. 553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку і поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. Частинами 1, 2 ст. 554 ЦК України передбачено, що у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено субсидіарну відповідальність поручителя; поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Разом з тим, норми частини 1 ст. 559 ЦК України пов'язують припинення поруки зі зміною забезпеченого зобовязання без згоди поручителя на таку зміну, внаслідок чого збільшується обсяг відповідальності поручителя. Як було встановлено судом і зазначено вище, сторони Кредитного договору АКБР\~«Укрсоцбанк» та [PERSON] 20 жовтня 2008 року уклали Додаткову угоду № 1 про внесення змін до кредитного договору №\~902/03-021-128 від 23.07.2008, якою збільшили з того дня процентну ставку за користуванням кредитом і визначили її на рівні 13,50 процентів річних, що призвело до збільшення обсягу відповідальності поручителів. У договорах поруки із [PERSON] і [PERSON] відсутні умови, які б передбачали можливість зміни розміру процентів за основним зобовязанням без додаткового повідомлення про це поручителів та укладення з кожним із них окремої угоди чи внесення змін до цих договорів поруки. Позивач не надав суду доказів того, що поручителі за Кредитним договором [PERSON] і [PERSON] погодилися на зміну основного зобов'язання і збільшення обсягу їхньої відповідальності перед кредитором за Кредитним договором. Відповідачі [PERSON] і [PERSON] у судовому засіданні повідомили, що жодних додаткових угод чи нових договорів поруки із банком вони не укладали і не надавали своєї згоди на зміну забезпеченого порукою зобов'язання. На підставі наведеного вище, суд дійшов висновку, що порука за договорами поруки №\~1ДП902/03-021-128 та №\~2ДП902/03-021-128, укладеними між банком, позичальником та поручителями [PERSON] і [PERSON], відповідно, є припиненою з 20 жовтня 2008\~року. У зв'язку з цим підстави для стягнення на користь позивача суми заборгованості за Кредитним договором із відповідачів [PERSON] і [PERSON] відсутні, а зустрічний позов [PERSON] до ПАТ\~«Укрсоцбанк», [PERSON] про припинення договору поруки підлягає задоволенню. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України суд присуджує: з відповідача [PERSON] на користь позивача ПАТ\~«Укрсоцбанк» понесені останнім і документально підтверджені судові витрати на сплату судового збору в сумі 2\~170,02\~грн.; та з відповідача за зустрічним позовом ПАТ\~«Укрсоцбанк» на користь [PERSON] судові витрати на сплату судового збору в сумі 243,60 грн., що підтверджені платіжними дорученнями з відміткою про зарахування в дохід державного бюджету.

Outcome: partial