Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-27 00:00:00

20 січня 2020 року позивач АТ КБ «Приватбанк» звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача [PERSON] заборгованості за кредитним договором. Позов обґрунтований тим, що згідно укладеного між позивачем і відповідачем договору б/н від 15.01.2010 року відповідач отримав у позивача платіжну картку, відповідно до тарифів якої позивач надав відповідачу кредит в сумі 8000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. 14.06.2018 року відбулась державна реєстрація та змінено повне та скорочене найменування позивача з Публічне Акціонерне Товариство Комерційний Банк «ПриватБанк» (ПАТ КБ «ПриватБанк») на Акціонерне Товариство Комерційний Банк «ПриватБанк» (АТ КБ «ПриватБанк»). Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послух» та «Тарифами Банку», які викладені на банківському сайті www.privatbank.ua,\~складає між\~ним та\~банком договір\~про надання\~банківських послуг,\~що підтверджується\~підписом у\~заяві.\~У п.2.1.1.2.5.\~та п.2.1.1.2.6\~Умов та\~Правил надання\~банківських послуг\~зазначено,\~що Клієнт\~дає свою\~згоду,\~що кредитний\~ліміт встановлюється\~за рішенням\~Банку і\~Клієнт дає\~право Банку\~в будь-який\~момент змінити\~(зменшити,\~збільшити або\~анулювати)\~кредитний ліміт.\~Відповідач зобов`язався\~слідкувати за\~витратами коштів\~в межах\~платіжного ліміту\~з метою\~запобігання виникнення\~Овердрафту.\~Пунктами 1.1.1.6.7,\~1.1.5.1,\~1.1.5.2\~Договору передбачена\~можливість зміни\~тарифів та\~інших невід`ємних\~частин договору.\~На думку\~представника позивача,\~АТ КБ\~«ПриватБанк» свої\~зобов`язання за\~договором виконав\~в повному\~обсязі,\~а саме\~надав [PERSON] \~можливість розпоряджатись\~кредитними коштами\~на умовах\~передбачених Договором\~та в\~межах встановленого\~кредитного ліміту,\~а відповідач,\~напроти,\~свої зобов`язання\~за Договором\~не виконав:\~не надав\~своєчасно грошові\~кошти для\~погашення заборгованості\~за борговими\~зобов`язаннями.\~У зв`язку\~з зазначеними\~порушеннями зобов`язань\~за кредитним\~договором та\~з урахуванням\~внесених коштів\~на погашення\~заборгованості [PERSON] \~станом на\~28.11.2019\~рік має\~заборгованість у\~сумі 17151,52\~(сімнадцять\~тисяч сто\~п`ятдесят одна)\~гривень 52\~копійки,\~із них:\~9029,97\~грн.\~ заборгованість\~за тілом\~кредита;\~в т.ч.\~0,00\~грн.\~ заборгованість\~за поточним\~тілом кредита;\~9029,97\~грн.\~ заборгованість\~за простроченим\~тілом кредита;\~0,00\~грн.\~ заборгованість\~за нарахованими\~відсотками;\~0,00\~грн.\~ заборгованість\~за простроченими\~відсотками;\~1226,02\~грн.\~ заборгованість\~за відсотками\~нарахованими \~на прострочений\~кредит згідно\~ст.\~625;\~5602,60\~грн.\~нарахована пеня;\~0.00\~грн.\~ нараховано\~комісії;\~а також штрафи відповідно до пункту 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг: 500.00 грн. - штраф (фіксована частина), 792,93 грн. - штраф (процентна складова). У зв`язку з цим, позивач просив суд стягнути з відповідача заборгованість за кредитом в загальній сумі 17151,52 грн., а також покласти на відповідача судові витрати, а саме суму судового збору 2102,00 грн. Ухвалою судді від 03.02.2020 року відкрито спрощене позовне провадження з викликом учасників справи та призначено справу до розгляду на 28 лютого 2020 року. Заяв та клопотань по справі від учасників процесу до суду не надходило. Позивач в судове засідання не з`явився, у поданій заяві звернувся до суду з проханням розглядати справу за відсутності представника позивача, на позовних вимогах наполягає, проти заочного вирішення справи позивач не заперечує. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, відзив на позовну заяву не надіслав, судова повістка направлялась йому за зареєстрованим місцем проживання, і була повернута підприємством поштового зв`язку без вручення. На підставі п. 4 ч. 8 ст. 128 ЦПК України, суд вважає відповідача належним чином повідомленим про дату, час і місце розгляду справи. З метою дотримання права позивача на доступ до правосуддя, суд вважає можливим провести заочний розгляд справи без участі відповідача, на підставі ст. 280 ЦПК України за наявними у справі доказами. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, з урахуванням заяви представника позивача про розгляд справи за його відсутності та відсутності позивача, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши зібрані у справі докази у їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню виходячи з наступного. Під час розгляду справи судом встановлено, що 15.01.2010 року між позивачем та відповідачем [PERSON] був укладений договір, шляхом ознайомлення відповідача з Умовами та правилами надання банківських послуг і підписанням відповідачем анкети-заяви про приєднання до Умов і правил надання банківських послуг, згідно якого відповідач отримав у позивача кредитну картку, відповідно до тарифів якої позивач надав відповідачу кредит в сумі 8000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок, обумовивши пунктами 2.1.1.2.5, 2.1.1.2.6 Умов і правил надання банківських послуг, право банку на зміну (збільшення або зменшення) кредитного ліміту в будь-який момент. При укладанні договору сторони користувались ч. 1 ст. 634 ЦК України. Згідно цієї статті ЦК договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Пунктами 1.1.1.6.7, 1.1.5.1, 1.1.5.2 Договору передбачена можливість зміни тарифів та інших невід`ємних частин договору. Таким чином, розмір відсоткової ставки за кредитом може змінюватись Банком за умови інформування позичальника шляхом надання виписки по картковому рахунку. Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором кредитодавець зобов`язується надати грошові кошти позичальнику в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити відсотки. АТ КБ «ПриватБанк» свої зобов`язання за договором та угодою виконав в повному обсязі, а саме: надав [PERSON] можливість розпоряджатися кредитними коштами на умовах передбачених Договором та в межах встановленого кредитного ліміту. Відповідно до п. 2.1.1.1 Умов і правил надання банківських послуг, банк видає клієнту картку на підставі заяви, належно заповненої і підписаної клієнтом. Згідно з Довідкою про умови кредитування, відповідач мав погашати кредит щомісячно до 25 числа кожного місяця в сумі 7 % від розміру заборгованості, але не менше 50 грн. Відповідачем зобов`язання по сплаті кредиту не виконувались належним чином, внаслідок чого у відповідача перед позивачем утворилась заборгованість. Згідно наданого банком розрахунку заборгованості, починаючи з червня\~2017\~року у відповідача почала виникати безперервна прострочена заборгованість за кредитом, у зв`язку з чим банком нарахована позичальнику сума заборгованості станом на 28.11.2019 року у сумі 17151,52 (сімнадцять тисяч сто п`ятдесят одна) гривень 52 копійки, із них: 9029,97 грн. - заборгованість за простроченим тілом кредита; 1226,02 грн. заборгованість за відсотками нарахованими на прострочений кредит згідно ст. 625; 5602,60 грн. нарахована пеня; а також штрафи відповідно до пункту 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг: 500,00 грн. - штраф (фіксована частина), 792,93 грн. - штраф (процентна складова). В силу ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно зі статтею 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Доказів належного виконання зобов`язань по сплаті кредиту відповідачем надано не було. Сума нарахованої банком пені, яка передбачена Довідкою про умови кредитування та п. 2.1.1.12.6.1 Умов і правил надання банківських послуг, підлягає стягненню в повному обсязі в сумі 5602 грн. 60 коп. Таким чином, суд вважає, що з відповідача має бути стягнута сума заборгованості по кредиту за кредитним договором б/н від 15.01.2010 року, а саме: 9029,97 грн. - заборгованість за простроченим тілом кредиту; 5602,60 грн. нарахована пеня. В частині стягнення 1226,02 грн. відсотків, нарахованих на прострочений кредит згідно ст. 625 ЦК України, то такі позовні вимоги задоволенню не підлягають, оскільки банком не було надано будь-якого розрахунку вказаних відсотків. Зазначена сума лише формально вказана у розрахунку як складова заборгованості, але алгоритму її утворення, часу і бази нарахування наданий банком розрахунок не містить, що свідчить про недоведеність позовних вимог в цій частині. Стосовно заявлених позивачем вимог про стягнення штрафу в розмірі 1292,93 грн. (500 грн. - фіксована частина та 792,93 грн. - процентна складова), суд виходить з такого. Пунктом 2.1.1.7.6 Умов і правил надання банківських послуг передбачено суму штрафу за порушення клієнтом строків платежів більш ніж на 30 днів по будь-якому з грошових зобов`язань в розмірі 500 грн. + 5 % від суми заборгованості. Водночас, пунктом 2.1.1.12.6.1 Умов і правил надання банківських послуг передбачено сплату позичальником пені за несвоєчасне погашення заборгованості. Таким чином, сума штрафу та пені передбачені за однакове за характером порушення порушення строків сплати обов`язкових платежів, і визначення підстав для сплати штрафу як порушення зобов`язань більше ніж на 30 днів, не змінює суті і характеру такого порушення. Відповідно до\~статті 549 ЦК України\~неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання (частина друга\~статті 549 ЦК України). Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання (частина третя\~статті 549 ЦК України). За положеннями\~статті 61 Конституції України ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення. Враховуючи вищевикладене та відповідно до\~ст. 549 ЦК України\~штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення - строків виконання грошових зобов`язань за кредитним договором свідчить про недотримання положень, закріплених у\~ст. 61 Конституції України\~щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення. Вказана правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України у справі № 6-2003цс15 від 21 жовтня 2015 року. У зв`язку зі стягненням на користь позивача суми пені, то стягнення суми штрафів, які нараховані також за прострочення виконання грошового зобов`язання, суперечить ст. 61 Конституції України, а тому в цій частині позову слід відмовити. На підставі\~ч.\~1\~ст.\~141\~ЦПК України,\~суд стягує\~з відповідача\~на користь\~позивача пропорційно\~до задоволених\~позовних вимог\~суму судового\~збору в\~розмірі 1786\~грн.\~70\~коп. На підставі викладеного та

Outcome: partial