Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-06 00:00:00

20.11.2015 до Печерського районного суду м. Києва надійшов позов [PERSON] до ПрАТ «Український страховий дім», треті особи [PERSON], [PERSON], МТСБ України, в якому просить визнати недійсним страховий поліс № АІ/3302834, виданий ПрАТ «Український страховий дім» [PERSON] В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що 02.09.2015 його автомобіль Ніссан Алмера потрапив у дорожньо-транспортну пригоду, зіткнувшись з автомобілем Івеко, яким керував [PERSON] Останнім при дорожньо-транспортній пригоді надано страховий поліс № АІ/3302834, виданий ПрАТ «Український страховий дім». Отримати страхове відшкодування за шкоду, нанесену автомобілю Ніссан Алмера у дорожньо-транспортній пригоді позивач не зміг, оскільки відповідач видав страховий поліс, коли не мав права укладати договори обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності. У судовому засіданні позивач та його представник підтримали позов та просили задовольнити з підстав, наведених у ньому. Представник відповідача ПрАТ «Український страховий дім» у судове засідання не з'явився, про місце, день і час розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини неявки суду не повідомив, заяви, клопотання, письмові заперечення до суду не надходили, направлена судова кореспонденція повернулася у конверті з відміткою поштового відділення, що адресат вибув /а. с. 51, 58, 71, 83/. Відповідно до ч. 1 ст. 77 ЦПК України, сторони та інші особи, які беруть участь у справі, зобов'язані повідомляти суд про зміну свого місця проживання (перебування, знаходження) або місцезнаходження під час провадження справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання або місцезнаходження судова повістка надсилається на останню відому суду адресу і вважається доставленою, навіть якщо особа за цією адресою більше не проживає або не знаходиться. Треті особи [PERSON] та [PERSON] у судове засідання не з'явилися, повідомлялися належним чином про розгляд справи, про причини неявки не повідомними, заяви, клопотання не подавали. Представник третьої особи Моторного (транспортного) страхового бюро України у судове засідання не з'явився, про місце, день і час розгляду справи повідомлений належним чином, про причини неявки суду не повідомлено. Згідно ч. 2 ст. 169 ЦПК України, неявка представника у судове засідання без поважних причин або неповідомлення ним про причини неявки не є перешкодою для розгляду справи. Згідно ст. 224 ЦПК України у разі неявки у судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. За викладених підстав, враховуючи положення ст. ст. 77, 169, 224 ЦПК України, згоду представника позивача на заочний розгляд справи, суд визнав можливим провести заочний розгляд справи у відсутності відповідача на підставі наявних у справі письмових доказів. Суд, вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши та оцінивши письмові докази у справі у їхній сукупності, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судовим розглядом встановлено, що постановою Шевченківського районного суду м. Києва від 02.10.2015 [PERSON] визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, яке сталося при недотриманні останнім безпечної дистанції, внаслідок чого відбулося зіткнення автомобіля Івеко (д. н. з. [NUMBER]) по вул. Довженка у м. Києві з автомобілем Ніссан (д. н. з. [NUMBER]), що призвело до пошкодження транспортних засобів, та застосовано до винного [PERSON] адміністративне стягнення у вигляді штрафу на користь держави у розмірі 20 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 340 грн. /а. с. 30/. З матеріалів справи вбачається, що автомобіль Ніссан (д. н. з. [NUMBER]) належить позивачу - [PERSON], автомобіль Івеко (д. н. з. [NUMBER]) - [PERSON] У своєму позові позивач вказав, що третя особа [PERSON] при дорожньо-транспортній пригоді надав страховий поліс № АІ/3302834 ПрАт СК «Український страховий дім» та при зверненні позивача на адресу ПрАТ СК «Український страховий дім» з листами-повідомленнями про дорожньо-транспортну пригоду 02.09.2015 й проханням оглянути автомобіль Ніссан ALMERA д.н.з. [NUMBER], який був пошкоджений внаслідок пригоди для виплати страхового відшкодування, ніякої відповіді не отримав /а. с. 31/. 08.09.2015 позивач надіслав скаргу до Національної комісії що здійснює регулювання у сфері фінансових послуг з проханням надати відомості щодо місцезнаходження ПрАТ СК «Український страховий дім» та виданого останнім страхового полісу № АІ/3302834 /а. с. 35-36/. 28.10.2015 Національна комісія, що здійснює регулювання у сфері фінансових послуг, надала відповідь на звернення позивача від 08.09.2015, у якій повідомлено, що бланк полісу обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АІ/3302834 станом на 02.09.2015 невикористаний та, окрім того, страховик ПрАТ «Український страховий дім» з 03.10.2014 позбавлений права укладати договори страхування ОСЦПВВНТЗ, оскільки ліцензії ПрАТ «Український страховий дім» анульовано 23.06.2016 розпорядженням Нацкомфінпослуг про застосування заходу впливу № 1384 /а. с. 28/. Згідно з відомостями Моторно (транспортного) страхового бюро України 03.10.2014 ПрАТ «Український страховий дім» втратило статус асоційованого члена Моторно (транспортного) страхового бюро України /а. с. 37/. Позивач у позові просить визнати договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, укладений 15.01.2015 у формі полісу № АІ/3302834 недійсним, посилаючись на те, що його було укладено юридичною особою, яка не мала права його укладати, оскільки відповідач ПрАТ «Український страховий дім» з 03.10.2014 втратив членство у Моторно (транспортного) страховому бюро України. Аналізуючи викладені обставини, наведені положення законодавства України, суд приходить до висновку, що станом на 15.01.2015 відповідач ПрАТ «Український страховий дім» не мав повноважень щодо видачі страхового полісу, оскільки був позбавлений права укладати договори страхування ОСЦПВВНТЗ з 03.10.2014. Згідно ч. 1 ст. 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Зі змісту ст. 979 ЦК України, вбачається, що за договором страхування одна сторона (страховик) зобов'язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. Згідно ч. 1 ст. 998 ЦК України договір страхування є нікчемним або визнається недійсним у випадках, встановлених цим Кодексом. Частиною 1 ст. 215 ЦК України, встановлено, що підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. З положень ч. 1 ст. 203 ЦК України вбачається, що зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Відповідно до п. 49.1 статті 49 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності має право здійснювати страховик, який має ліцензію на здійснення даного виду страхування та є членом Моторно (транспортного) страхового бюро України. Як вбачається, за порушення відповідачем ПрАТ «Український страховий дім» законодавства про фінансові послуги, та з метою недопущення у подальшому порушення вимог законодавства у сфері фінансових послуг та провадження страхової діяльності, Нацкомфінпослуг 23.06.2015 прийнято розпорядження про застосування заходу впливу до відповідача ПрАТ «Український страховий дім» № 1384, яким постановлено анулювати всі ліцензії останнього на провадження страхової діяльності, а Моторно (транспортне) страхове бюро України позбавило відповідача членства у своєму товаристві. Таким чином, оскільки договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів у формі полісу № АІ/3302834 від 15.01.2015 підписаний відповідачем ПрАТ «Український страховий дім», який на момент його укладення не мав на це повноважень, вказаний договір підлягає визнанню недійсним. Відповідно до ст. 236 ЦК України нікчемний правочин або правочин, визнаний судом недійсним, є недійсним з моменту його вчинення. Частинами 1 та 2 ст. 11 ЦПК України передбачено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Відповідно до ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. За наведених обставин суд приходить до висновку, що позов про визнання страхового полісу недійсним є обґрунтованим, а тому підлягає задоволенню. Оскільки позов підлягає задоволенню, то, відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню 487,20 грн. Враховуючи викладене,

Outcome: approved