Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-15 00:00:00

1. Описова частина Короткий зміст позовних вимог та заперечень на позов 09.12.2019 року до Малиновського районного суду м. Одеси звернулася [PERSON] з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначила, що з відповідачем по справі перебувала у шлюбу, який 16.01.2019 року розірвано. У період шлюбу у сторін народилася спільні діти - [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Діти проживають разом з позивачкою. Відповідач допомоги на утримання дітей не надає, у вихованні участі не приймає, станом здоров`я не цікавиться. У зв`язку з чим просить суд стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання неповнолітніх дітей [PERSON] та [PERSON] у вигляді щомісячних платежів у розмірі 1/3 частини всіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 10.12.2019 року і до досягнення дітьми повноліття. Ухвалою суду від 21.12.2019 року відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання. Заяви, клопотання, інші процесуальні дії у справі (забезпечення доказів, вжиття заходів забезпечення позову, зупинення і поновлення провадження, тощо): не застосовувалися. Позивачка в підготовче судове засідання не з`явилася, подала заяву (вхід.№ЕП-864 від 30.01.2020 року) про розгляд справи за її відсутності, в якій додатково вказала, що у разі необхідності не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач в підготовче судове засідання не з`явився, подав через канцелярію суду заяву (вх.3775 від 29.01.2020 року) в якій зазначив, що позовні вимоги визнає в повному обсязі та просив суд розглянути справу за його відсутності. Згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Згідно ч. ч. 3, 4 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу. Відповідно до ст. 206 ЦПК України, відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання позову. Оскільки відповідач на стадії підготовчого провадження звернувся до суду із заявою, в який зазначив про визнання позовних вимог, тому суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, в зв`язку з чим є підстави для ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення по справі. Відповідно до ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених ЦПК України. 2. Мотивувальна частина Фактичні обставини, встановлені судом Дослідивши обставини справи та наявні докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Сторони по справі [PERSON] та [PERSON] перебували у шлюбі зареєстрованому 10.06.2006 року, який заочним рішенням Приморського районного суду від 16.09.2019 року розірвано (справа №522/9955/18, провадження №2/522/261/19). У період шлюбу у сторін народилася донька - [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження виданого Відділом реєстрації актів цивільного стану Кодимського районного управління юстиції одеської області 31.10.2006 року, серії [NUMBER] (а.с.6) та син [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження виданого Відділом реєстрації актів цивільного стану Кодимського районного управління юстиції одеської області 26.1.2010 року серії [NUMBER] (а.с.5). Відповідач, відзив на позов не надав, проте надав до суду заяву про визнання позовних вимог. Мотиви, з яких виходить суд та застосовані норми права Відповідно до ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Аналогічне відображено в ч. 8 ст. 7 СК України, де вказано, що регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН «Про права дитини» від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789 Х11 (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає правом кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного морального і соціального розвитку дитини. Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України, батьки зобов`язані утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття. Згідно ч. 3 ст.181 Сімейного кодексу України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Частиною першою ст. 182 СК України, передбачено обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів, а саме: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2020 рік» у 2020 році прожитковий мінімум дітей віком від 6 до 18 років становить: з 1 січня 2020 року - 2218 гривень, з 1 липня - 2318 гривень, з 1 грудня - 2395 гривень. З урахуванням встановлених обставин, приймаючи до уваги, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини, а мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, суд дійшов висновку, що вимоги позивача є такими, що відповідають інтересам дитини. Згідно ч.1 ст.191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви. Визначаючи розмір аліментів, які необхідно стягувати з відповідача на користь позивача на утримання доньки [PERSON] та сина [PERSON] , суд враховуючи потреби дітей у матеріальній допомозі батька,

Outcome: approved