Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-01 00:00:00

1. Описова частина Короткий зміст позовних вимог та заперечень на позов 01.07.2019 року до Малиновського районного суду м. Одеса звернувся представник позивача [PERSON] , адвокат Кремнев І.К., в якому просив зобов`язати [PERSON] не чинити [PERSON] перешкод в користуванні, володінні та розпорядженні належними йому 1/2 квартири [ADDRESS] . Встановити порядок користування квартирою [ADDRESS] , наступним чином: виділивши в користування позивачу житлову кімнату площею 10,6 кв. м. та житлову кімнату площею 11,7 кв. м., з балконом площею 1 кв. м., зобов`язавши виконати перелік робіт необхідний для переобладнання 4-х житлових кімнат по дві суміжних ізольованих, який включає в себе виготовлення перегородки товщею 100 мм в житловій кімнаті (приміщення №7 згідно технічного паспорту ). Влаштування нового отвору з пом.№6 в пом.№7, демонтаж дверного блоку з наступною закладкою отвору з пом.№7 в пом.№8, влаштування нового отвору з пом.№8 в пом.№9. Демонтаж дверного блоку пом.№9 та розкриття отвору аркою. Виділити [PERSON] , в користування житлову кімнату площею 9,2 кв.м. та житлову кімнату площею 12,9 кв. м., а також комору площею 1,3 кв.м. В загальному користуванні залишити: кухня площею 5,7 кв.м; вбиральня площею 1,1 кв.м., ванна кімната площею 2,1 кв.м., коридор площею 5,9 кв.м. Позов обґрунтований наступними обставинами. [PERSON] , згідно витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно є власником 1/2 частини квартири [ADDRESS] , загальною площею 61, 6 кв.м., житловою площею - 44,5 кв.м. від 26.01.2015 року за №32697756. Рішенням Малиновського районного суду м. Одеси від 02.06.2016 року та акту державного виконавця від 12.03.2019 року [PERSON] примусово вселлено до вище зазначеної квартири. При зверненні, до суду представник позивача, вказав, що домовитися з відповідачем - співвласником вказаної квартири щодо порядку користування приміщеннями квартири або її продажу та поділу коштів в рівних частках у поза судовий спосіб не можливо. Згідно висновку №27/17/ТЗ від 15.03.2017 року про технічну можливість розподілу житлової квартири [ADDRESS] , складеного експертом по технічному обстеженню будівель та споруд ТОВ «ОДЕСТЕХКОН» необхідно виконати роботи по переобладнанню квартири погодивши їх з компетентними органами. Перелік робіт, необхідний для переобладнання житлових кімнат включає в себе встановлення перегородки товщею 100 мм в житловій кімнаті (приміщення №7, згідно технічного паспорту). Влаштування нового отвору з пом.№6, в пом.7, демонтаж дверного блоку з наступною закладкою отвору з пом.7 в пом. 8, влаштування нового отвору з пом.8 в пом. 9. Демонтаж дверного блоку пом.9 та розкриття та розкриття отвору аркою. Згідно плану розподілу житлових приміщень після обладнання житлова площа скрадатиметься з 4-х кімнат, а саме: перша кімната 10, 4 кв. м., друга кімната 11, 7 кв.м.; третя кімната 9, 2 кв.м.; четверта кімната 12,9 кв.м. Оскільки відповідач добровільно визначитися з порядком користування приміщенням квартири не бажає, тому позивач змушений звернутися до суду з вказаним позовом. Ухвалою Малиновського районного суду м. Одеси від 10.07.2019 року відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання. Ухвалою Малиновського районного суду м. Одеси від 30.10.2019 року закрито підготовче судове засідання та призначено розгляд справи в заочному порядку. Ухвалою Малиновського районного суду м. Одеси від 16.01.2020 року у зв`язку з неналежним повідомленням сторін про дату та час розгляду справи судове засідання відкладено на 19.02.2020 року. Позивач [PERSON] в судове засідання не звився про час та місце судового засідання повідомлявся судом належним чином. Від представника позивача Кремнева І.К. через канцелярію суду (вхід. №49161 від 30.10.2019 року), в якій зазначив, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить справу розглядати за відсутності позивача та його представника, не заперечує проти заочного розгляду справи та ухваленні судом заочного рішення. Відповідач [PERSON] про дату, час та місце судового засідання повідомлявся судом належним чином, відзив на позов до суду не надав, в судове засідання не з`явився, про причини неявки не повідомляв, заяви про розгляд справи за його відсутності не подавав. Відповідно до ч. 4 ст. 223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється. Заяви, клопотання, інші процесуальні дії у справі (забезпечення доказів, вжиття заходів забезпечення позову, зупинення і поновлення провадження, тощо): не застосовувалися. 2. Мотивувальна частина Фактичні обставини, встановлені судом Суд, вивчивши позовну заяву, дослідивши матеріали справи, проаналізувавши і оцінивши докази в їх сукупності вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, та підтверджено матеріалами справи, що право власності позивача на 1/2 частку квартири [ADDRESS] зареєстровано 21.01.2015 року Реєстраційною службою Одеського міського управління юстиції Одеської області, що підтверджується копією витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію прав та їх обтяжень, сформованого 26.01.2015 року (а.с.5). Малиновським районним судом м. Одеси від 02 червня 2016 року (справа №521/13580/15-ц, провадження №2/521/712/16) ухвалено рішення про вселення [PERSON] до квартири [ADDRESS] , вказане рішення набрало законної сили (а.с.8-9). Як вбачається з акту державного виконавця від 12.03.2019 року складеного державним виконавцем Другого Малиновського відділу державної виконавчої служби м. Одеса, Головного територіального управління юстиції в Одеській області Гульчак А.С., позивача [PERSON] примусово вселлено в квартиру [ADDRESS] (а.с.10). Згідно з технічним паспортом на квартиру вона складається з 4-х кімнат житловою площею 44,5 кв. м, а саме: 1-а житлова кімната площею 10,4 кв. м; 2-а житлова кімната площею 17,2 кв. м.; 3-а житлова кімната площею 9, 2 кв. м; 4-а житлова кімната площею 7, 7 кв. м; кухні площею 5,7 кв. м; вбиральні 1,1 кв.м., ванної кімнати площею 2, 1 кв. м, коридору площею 5, 9 кв. м; комори площею 1, 3 кв.м., та балкону 1, 0 кв.м., загальна площа квартири 61,6 кв.м. (а.с. 11-12). Згідно висновку №27/17/ТЗ від 15.03.2017 року про технічну можливість розподілу житлової квартири [ADDRESS] , складеного експертом по технічному обстеженню будівель та споруд ТОВ «ОДЕСТЕХКОН» необхідно виконати роботи по переобладнанню квартири погодивши їх з компетентними органами (а.с.13-20). Перелік робіт, необхідний для переобладнання житлових кімнат включає в себе встановлення перегородки товщею 100 мм в житловій кімнаті (приміщення №7, згідно технічного паспорту). Влаштування нового отвору з пом.№6, в пом.7, демонтаж дверного блоку з наступною закладкою отвору з пом.7 в пом. 8, влаштування нового отвору з пом.8 в пом. 9. Демонтаж дверного блоку пом.9 та розкриття та розкриття отвору аркою. Згідно плану розподілу житлових приміщень після обладнання житлова площа буде складатися з 4-х кімнат, а саме: перша кімната 10, 4 кв. м., друга кімната 11, 7 кв.м.; третя кімната 9, 2 кв.м.; четверта кімната 12,9 кв.м. Позивачем не надано доказів того, що [PERSON] чинить [PERSON] перешкоди в користуванні, володінні та розпорядженні належними йому 1/2 квартири [ADDRESS] . Мотиви, з яких виходить суд та застосовані норми права Статтею 41 Конституції України передбачено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Відповідно до ч. 1 ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Ч. 3 ст. 319 ЦК України передбачено, що усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав. Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до ст. 356 ЦК України власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю. Згідно з ч. 1 ст. 357 ЦК України частки у праві спільної часткової власності вважаються рівними, якщо інше не встановлено за домовленістю співвласників або законом. Відповідно до ч. ч. 1, 2, 3 ст. 358 ЦК України право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю. Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. Відповідно до п.14 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» від 22 грудня 1995 року №20 квартира, яка є спільною сумісною чи спільною частковою власністю, на вимогу учасника (учасників) цієї власності підлягає поділу в натурі, якщо можливо виділити сторонам ізольовані жилі та інші приміщення з самостійними виходами, які можуть використовуватися як окремі квартири або які можна переобладнати в такі квартири. У протилежному випадку може бути встановлено порядок користування приміщеннями квартири, якщо про це заявлено позов. Вирішуючи спір про визначення порядку користування житловим приміщенням, що належить особам на праві спільної часткової власності, суд повинен перевірити, яка частина житлової площі належить кожному із співвласників, встановити ідеальну частку кожного із них, з`ясувати, чи можливо виділити ці частки їм у користування та чи відповідає частка, виділена кожному із співвласників, його частці у спільному майні та чи не порушуються при цьому права співвласників на їхні частки у спільному майні. Судом встановлено, що позивач у встановленому законом порядку набув право власності на 1/2 частку спірної квартири, зареєстрував своє право належним чином, та має право користуватись своєю власністю. Пунктом 35 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ № 5 від 07 лютого 2014 року «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав», передбачено, що задовольняючи позов про захист права власності від порушень, не пов`язаних із позбавленням володіння, суд має право як заборонити відповідачу вчиняти певні дії, так і зобов`язати відповідача усунути наслідки порушення права позивача. Отже, враховуючи вищевикладене, суд дійшов до висновку, що права [PERSON] як законного співвласника, щодо володіння та користування належною йому частиною квартири відповідно до його частки у праві спільної часткової власності порушені та підлягають захисту у спосіб, визначений позивачем, а саме шляхом встановлення порядку користування квартирою. Згідно висновку №27/17/ТЗ від 15.03.2017 року про технічну можливість розподілу житлової квартири [ADDRESS] , складеного експертом по технічному обстеженню будівель та споруд ТОВ «ОДЕСТЕХКОН» необхідно виконати роботи по переобладнанню квартири погодивши їх з компетентними органами (а.с.13-20). Перелік робіт, необхідний для переобладнання житлових кімнат включає в себе встановлення перегородки товщею 100 мм в житловій кімнаті (приміщення №7, згідно технічного паспорту). Влаштування нового отвору з пом.№6, в пом.7, демонтаж дверного блоку з наступною закладкою отвору з пом.7 в пом. 8, влаштування нового отвору з пом.8 в пом. 9. Демонтаж дверного блоку пом.9 та розкриття та розкриття отвору аркою. Згідно плану розподілу житлових приміщень після обладнання житлова площа складається з 4-х кімнат, а саме: перша кімната 10, 4 кв. м., друга кімната 11, 7 кв.м.; третя кімната 9, 2 кв.м.; четверта кімната 12,9 кв.м. Виходячи з ідеальних часток у праві власності на спірну квартиру та зважаючи на той порядок володіння та користування квартирою, що склався, суд вважає за необхідне надати [PERSON] в користування житлову кімнату площею 10,6 кв.м. та житлову кімнату площею 11,7 кв.м., з балконом площею 1 кв.м., зобов`язавши [PERSON] погодити перелік будівельних робіт необхідний для переобладнання квартири з компетентними органами та виконати роботи необхідні для переобладнання 4-х житлових кімнат по дві суміжних ізольованих, який включає в себе виготовлення перегородки товщею 100 мм в житловій кімнаті (приміщення №7 згідно технічного паспорту). Влаштування нового отвору з пом.№6 в пом.№7, демонтаж дверного блоку з наступною закладкою отвору з пом.№7 в пом.№8, влаштування нового отвору з пом.№8 в пом.№9. Демонтаж дверного блоку пом.№9 та розкриття отвору аркою. Виділити [PERSON] , в користування житлову кімнату площею 9,2 кв.м. та житлову кімнату площею 12,9 кв. м., а також комору площею 1,3 кв.м. В загальному користуванні залишити: кухня площею 5,7 кв.м; вбиральня площею 1,1 кв.м., ванна кімната площею 2,1 кв.м., коридор площею 5,9 кв.м. Разом з цим, задовольняючи позовні вимоги [PERSON] про зобов`язання [PERSON] не чинити [PERSON] перешкод в користуванні, володінні та розпорядженні належними йому 1/2 квартири [ADDRESS] , суд виходить із того, що рішенням Малиновського районного суду м. Одеси від 02.07.2016 року у цивльіній спрві за позовом [PERSON] до [PERSON] , [PERSON] про визнання права власності, вселення, виселеня та відшкодування шкоди, судом було встановлено перешкоджання відповідача в користуванні позивачу належною йому частиною квартири, а від так суд вважає доведеним факти вчинення позивачу перешкод у реалізації належного йому права власності. Вирішення даної цивільної справи та прийняття відповідного обґрунтованого по ній рішення неможливе без встановлення фактичних обставин, вибору норми права та висновку про права та обов`язки сторін. Всі ці складові могли бути з`ясовані лише в ході доказової діяльності, метою якої є, відповідно до ЦПК, всебічне і повне з`ясування всіх обставин справи, встановлення дійсних прав та обов`язків учасників спірних правовідносин. Подавши свої докази, сторони реалізували своє право на доказування і одночасно виконали обов`язок із доказування, оскільки ст. 81 ЦПК закріплює правило, за яким кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Обов`язок із доказування покладається також на осіб, яким надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб, або державні чи суспільні інтереси (ст. 43, 49 ЦПК України). Тобто, процесуальними нормами встановлено як право на участь у доказуванні (ст. 43 ЦПК України), так і обов`язок із доказування обставини при невизнані них сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. При таких обставинах суд вважає можливим частково задовольнити позов [PERSON] про встановлення порядку користування приміщенням квартири, усунення перешкод у користування квартирою. Відповідно до ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує, у тому числі, питання щодо розподілу між сторонами судових витрат. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, витрати по сплаті судового збору у розмірі 768,40 гривні підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.

Outcome: partial