Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-28 00:00:00

20 серпня 2015 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, визначення місця проживання дитини та стягнення аліментів на утримання дитини. Вказавши, що 06 вересня 2012 року виконкомом Степанівської сільської ради Теплицького району зареєстровано шлюб між ними. Від шлюбу мають одну неповнолітню дитину доньку [PERSON], яка на даний час проживає з нею, місце проживання якої просить визначити за місцем її проживання в сел.Кублич. Шлюбні відносини між ними припинені в 2013 році, через відсутність порозуміння та поваги між ними. Вказує, що відповідач добровільно матеріальної допомоги не надає, хоча має тимчасовий дохід, просить стягнути з нього на її користь аліменти на утримання дитини, в розмірі 800 грн. щомісячно, до її повноліття. Позивач [PERSON] просить заявлені позовні вимоги задовольнити, розірвати шлюб між ними, визначити місцем проживання їх доньки сел.Кублич вул.І-го Травня, 31, за місцем її проживання. Та стягнути з відповідача аліменти на її користь згідно позовної заяви. Миритись вона не бажає, так як непорозуміння між ними має тривалий характер. Не заперечує проти винесення заочного рішення по справі. Відповідач [PERSON] до суду не зявився, своєчасно був повідомлений про час та місце розгляду справи телеграмою, про причини неявки суд не повідомив. Враховуючи, що від нього не надійшла заяви про розгляд справи за його відсутності. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Судом встановлено, що сторони знаходяться в зареєстрованому шлюбі з 06 вересня 2012 року. Шлюб зареєстровано виконкомом Степанівської сільської ради Теплицького району Вінницької області. Від шлюбу мають одну дитину доньку [PERSON], [INFO], яка проживає з позивачем в сел. Кублич Теплицького району. В 2013 року сімя розпалась. Відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини не надає. Заперечень проти визначення місця проживання дитини з позивачем від відповідача не поступило, і таке рішення відповідає принципам «Декларації прав дитини», яка визначає, що малолітня дитина не повинна, крім випадків, коли є виняткові обставини, бути розлучена із своєю матірю. Дані правовідносини регулюються ч. 2 ст. 112 СК України, де вказано, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення; ст.180 СК України, яка передбачає, що батьки зобов'язані утримувати своїх неповнолітніх дітей, ст. 182 СК України, яка передбачає обставини, що враховуються судом при визначенні розміру аліментів, та мінімальний розмір аліментів, та ст. 184 СК України, яка визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Враховуючи викладене, приймаючи до уваги, що сторони миритись не бажають, проживають окремо, подальше збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, розмір визначених позивачем аліментів не порушує прав відповідача, як і місце проживання їх малолітньої дитини, тому суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судові витрати, стягнути з відповідача згідно вимог ст. 88 ЦПК України. Враховуючи викладене,

Outcome: approved