Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-16 00:00:00

20.03.2019 року АТ КБ «ПриватБанк» звернулося до суду з позовом до [PERSON] , про стягнення заборгованості, оскільки відповідно до заяви № б/н від 24.05.2013 року [PERSON] , отримав кредит у розмірі 2000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Банк свої зобов`язання за договором виконав в повному обсязі, надавши відповідачу кредит у розмірі встановленому договором. Відповідач зобов`язання по укладеному кредитному договору не виконав, у зв`язку з чим станом на 26.02.2019 року має заборгованість у розмірі 14543 грн. 20 коп., яка складається з 1298,50 грн. - заборгованість простроченим тілом кредита; 10325,98 грн. - заборгованість по пені за прострочене зобов`язання; 1750,00 грн. - нараховано пені за несвоєчасність сплати боргу на суму від 100 грн.; 500 грн. - штраф (фіксована частина); 668,72 грн. - штраф (процентна складова), яку позивач просить стягнути з відповідача. Відповідно до ч. 2 ст. 279 ЦПК України розгляд справи по суті в порядку спрощеного провадження починається з відкриття першого судового засідання або через тридцять днів з дня відкриття провадження у справі, якщо судове засідання не проводиться. Відзив на позов від відповідача суду не надійшов. Заперечення проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження від сторін у справі не надходили. Відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. Перевіривши матеріали справи та додані до неї докази, суд вважає, що позовна заява підлягає частковому задоволенню з таких підстав. Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України, підставою виникнення цивільних прав та обов`язків є договір та інші правочини. Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до статей 526, 527, 530 ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Відповідно до ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст. 1048 ЦК України розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором. На підставі ч.2 ст.1050 ЦК України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст.1048 ЦК України. Судом встановлено, що відповідно до укладеного договору б/н від 24.05.2013 року [PERSON] отримав кредит у розмірі 2000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Відповідач не виконувала зобов`язання по договору, внаслідок чого виникла заборгованість в сумі 14543,20 грн., яку позивач просить стягнути з відповідача. Відповідно до п. 2.1.1.12.2 Договору в разі непогашення клієнтом боргових зобов`язань за кредитом до 25 числа місяця, що слідує за місяцем, в якому були здійсненні трати, за користування кредитом клієнт сплачує Банку відсотки в розмірі встановленому тарифами банку, що діють на дату нарахування із розрахунку 365/366 календарних днів в році, що підтверджується п.2.1.1.12.6. Згідно п.2.1.1.12.6.1 Умов та правил надання банківських послуг в ПриватБанку у разі виникнення прострочених зобов`язань за борговими зобов`язаннями на сумі від 100 грн. клієнт сплачує Банку пеню відповідно до встановлених тарифів. Пеня нараховується в день нарахування процентів по кредиту. Згідно п.2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг в ПриватБанку при порушенні клієнтом строків платежів по кожному з грошових зобов`язань передбачених цим Договором, більш ніж на 30 днів клієнт зобов`язаний сплатити Банку штраф в розмірі 500 грн. (в еквіваленті 500,00 грн. за кредитними картками, відкритими у валюті USD) +5% від суми позову. З розрахунку заборгованості вбачається, що станом на 17.12.2018 року у відповідача виникла заборгованість за кредитним договором в сумі 11748,78 грн., яка складається з наступного: 2465,20 грн. - нарахування відсотків за користування кредитом; 8486,02 грн. - нарахування пені; а також штрафи відповідно до пункту 2.1.1.7.6 Умов та надання банківських послуг: 250 грн. - штраф (фіксована частина); 547,56 грн. - штраф (процентна складова). Разом з тим, цивільно-правова відповідальність це покладення на правопорушника основаних на законі невигідних правових наслідків, які полягають у позбавленні його певних прав або в заміні невиконання обов`язку новим, або у приєднанні до невиконаного обов`язку нового додаткового. Покладення на боржника нових додаткових обов`язків як заходу цивільно-правової відповідальності має місце, зокрема, у випадку стягнення неустойки (пені, штрафу). Відповідно до статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання (частина друга статті 549 ЦК України). Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання (частина третя статті 549 ЦК України). За положеннями статті 61 Конституції України ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення. Умовами спірного договору передбачено застосування пені як виду цивільно-правової відповідальності за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань, внаслідок чого нарахування пені відбувається за кожний день прострочення . У той самий час, згідно з пунктом 2.1.1.7.6 Умов передбачена сплата штрафів (500 грн. + 5% від ціни позову) як виду цивільно-правової відповідальності за порушення позичальником строків платежів по будь-якому з грошових зобов`язань, передбачених договором більш ніж на 30 днів. Враховуючи вищевикладене та відповідно до статті 549 ЦК України штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення строків виконання грошових зобов`язань за кредитним договором свідчить про недотримання положень, закріплених у статті 61 Конституції України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення. Така правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України у справі № 6-2003 цс15 від 21 жовтня 2015 року. Враховуючи зміст вказаних пунктів кредитного договору, суд приходить до висновку, що в даному випадку неустойка у вигляді штрафів і пені, нарахована в один і той же період, є одним і тим же видом цивільно-правової відповідальності, а тому є неправомірним їх одночасне застосування, у зв`язку з чим беручи до уваги розмір основного невиконаного зобов`язання за кредитним договором, суд приходить до висновку, що не підлягає стягненню пеня за прострочення зобов`язання в розмірі 10325 грн. 98 коп. та 1750,00 грн. пені за несвоєчасність сплати боргу на суму від 100 грн. За таких обставин, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню в частині стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за кредитним договором в сумі 2467 грн. 22 коп., яка складається з наступного: 1298 грн. 50 коп. - заборгованість за простроченим тілом кредита; 500 грн. штраф (фіксована частина), 668 грн. 72 коп. - штраф (процентна складова). В решті позовних вимог слід відмовити. Відповідно до ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує, у тому числі, питання щодо розподілу між сторонами судових витрат. Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. У зв`язку із ухваленням суду рішення про часткове задоволення позовних вимог, з відповідача на користь позивача підлягають стягнення судові витрати пропорційно до задоволених вимог враховуючи, що позивач сплатив судовий збір в сумі 1921 грн. що підтверджується платіжним дорученням, яке знаходяться в матеріалах справи. Таким чином підлягають пропорційному стягненню з відповідача судові витрати в розмірі 325,89 грн. ((суму задоволених вимог) х (суму судових витрат) : (ціну позову) = (сума судового збору)).

Outcome: partial