Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-11 00:00:00

21.10.2015 ПАТ КБ «Приватбанк» звернулось до Бориспільського міськрайонного суду Київської області з вказаним позовом, в якому просить: стягнути з відповідача [PERSON] на користь ПАТ КБ «Приватбанк» заборгованість за кредитним договором №КІВ2АК03260079 від 27.07.2007 у розмірі 48355,25 грн. та понесені судові витрати. Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що 27.07.2007 року сторони уклали кредитний договір №КІВ2АК03260079, згідно з яким позивач зобовязався надати відповідачу кредит у розмірі 45128 гривень 64 копійки на термін до 27.07.2014 року, а відповідач зобовязалась повернути кредит та сплатити відсотки за користування кредитними котами в строки та на умовах, встановлених кредитним договором. Позивач стверджує, що відповідач в порушення умов договору та ст.ст.509,526,1054 ЦК України не виконала взяті на себе зобовязання та станом на 01.10.2015 має заборгованість 48355,25 грн., яка складається з наступного: 5262,18грн. заборгованість за кредитом, 25662,76 грн. заборгованість по процентам за користування кредитом, 1060,46 грн. заборгованість по комісії за користування кредитом, 16369,85 грн. пеня за несвоєчасне виконання зобовязань за договором. У судове засідання сторони не зявились. Згідно з поданим клопотанням представник позивача просив позов розглянути без участі представника позивача, позовні вимоги підтримує повністю, проти заочного розгляду справи та ухвалення судом заочного рішення не заперечує. Відповідач [PERSON] у судове засідання повторно не зявилась, про дату, час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином за зареєстрованим місцем проживання, причини неявки суду не повідомила, заперечень проти позову, а також заяви про розгляд справи за її відсутності не подала. Відповідно до вимог ст. ст. 169, 224 Цивільного процесуального кодексу України суд постановив ухвалу про заочний розгляд справи, проти такого вирішення справи представник позивача не заперечує. Дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. У судовому засіданні встановлено, що 27.07.2007 року між Публічним акціонерним товариством комерційним банком «Приватбанк» та відповідачем [PERSON] було укладено кредитний договір №КІВ2АК03260079 (а.с.8-10), відповідно до п.7.1 розділу «Особливі умови» якого, банк зобовязався надати позичальникові кредитні кошти на строк з 27.07.2007 по 27.07.2014 включно у вигляді невідновлювальної лінії у розмірі 45128,64 гривні на наступні цілі: покупка автомобіля, а також 34,00грн. для сплати реєстрації предмету застави в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна шляхом перерахування відповідно до п.1.2 та у розмірі 10695,00 гривень на сплату страхових платежів у випадках та згідно порядку, передбачених п.п. 2.13, 2.2.7 даного договору, зі сплатою за користування Кредитом відсотків у розмірі 1,17% на місяць на суму залишку заборгованості за кредитом, винагороди за надання фінансового інструменту у розмірі 1% від суми наданого кредиту у момент надання кредиту, щомісяця в Період сплати у розмірі 0,14% від суми виданого кредиту, відсотки за дострокове погашення кредиту згідно з п.3.11 даного договору та винагороди за проведення додаткового моніторингу, згідно п.6.2 Договору. Періодом сплати вважати з 25 по 30 число кожного місяця. Погашення заборгованості за цим договором (за винятком винагороди, що сплачується в момент надання кредиту) здійснюється в наступному порядку: щомісяця, починаючи з наступного місяця в період сплати позичальник повинен надавати Банку кошти (щомісячний платіж) у сумі 649,92 грн. для погашення заборгованості за кредитом, що складається з заборгованості по кредиту, відсоткам, винагороди. За змістом п.7.2 Кредитного договору, Позичальник доручає без додаткового узгодження, перерахувати кредитні кошти: в сумі 29864 грн. на поточний рахунок автосалону ТОВ «Узавто-Одеса», комісію банку в сумі 298,64грн. на рахунок ПриватБанку, 1866,50грн. на сплату страхових платежів на рахунок страхової компанії «ІНГОССТРАХ», а також сплату за реєстрації в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна в розмірі, вказаному в п.7.1 договору на рахунок ДФДП «Інформаційний центр» МУЮ. Відповідно до умов п.2.3.1 Кредитного договору Банк має право в односторонньому порядку збільшувати розмір процентної ставки за користування кредитом при зміні конюнктури ринку грошових ресурсів в Україні, а саме: зміні курсу долара США до гривні більше ніж на 10% у порівнянні з курсом долара США до гривні, встановленого НБУ на момент укладання даного Договору, зміні облікової ставки НБУ; зміні розміру відрахувань у страховий (резервний) фонд або зміні середньозваженої ставки по кредитах банків України у відповідній валюті (по статистиці НБУ). При цьому Банк надсилаю Позичальникові письмове повідомлення про зміну процентної ставки протягом 7 календарних днів з дати вступу в чинність зміненої процентної ставки. Збільшення процентної ставки Банком у вищевказаному порядку можливо в границях кількості пунктів, на яке збільшилась ставка НБУ, розмір відрахувань у страховий фонд, середньозважена ставка по кредитах або пропорційно збільшенню курсу долара США. Відповідно до умов 3.2 Кредитного договору, згідно ст.212 ЦК України, при порушенні Позичальником зобовязань по погашенню кредиту, передбачених п.п.1.1, 2.2.4, 2.3.3 цього договору, Позичальник сплачує Банку відсотки за користування кредитом у розмірі, зазначеному у п.7.4 цього Договору на місяць, розраховані на суму непогашеної в строк заборгованості за Кредитом. Розраховані відповідно до цього пункту договору відсотки сплачуються Позичальником щомісяця в Період сплати понад зазначену в п.1.1 суми щомісячного платежу за Кредитним договором (у випадку погашення заборгованості шляхом надання щомісячного платежу й установлення його суми в п.1.1). Відповідно до умов п.7.4 Кредитного договору, згідно ст.212 ЦК України, при порушенні Позичальником зобовязань по погашенню кредиту, передбачених п.п.1.1, 2.2.4, 2.3.3 цього договору, Позичальник сплачує Банку відсотки за користування кредитом у розмірі 2,5% на місяць, розраховані на суму непогашеної в строк заборгованості за кредитом. Відповідно до умов п.4.1 Кредитного договору, при порушенні Позичальником будь-якого зобовязання, передбачених п.п.2.2.2, 2.2.3,7.5 цього договору, Банк має право нарахувати, а Позичальник зобовязується сплатити Банку пеню в розмірі 0,15% від суми простроченого платежу, але не менше 1 гривні за кожний день прострочки. Сплата пені здійснюється в гривні. За змістом п.3.3 Кредитного договору, кошти, отримані від Позичальника для погашення заборгованості по Кредиту, насамперед направляються для відшкодування витрат/збитків Банку згідно п.п.2.2.9, 2.3.8 цього договору, далі пені згідно розділу 4 цього договору. Далі простроченої комісії по Кредиту, далі простроченої винагороди, далі- прострочених відсотків, далі простроченої заборгованості за Кредитом, частина суми, що залишилася ( у т.ч. сума, надана Позичальником понад суму щомісячного платежу), направляється на погашення заборгованості за Кредитом (якщо інше не передбачено п.6.8) далі комісії, далі винагород, далі відсотків, далі кредиту. Так, за змістом ч.1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ч. 2 вказаної статті до відносин за кредитним договором застосовуються положення\~параграфа 1\~цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Відповідно до вимог ч. 3 ст. 1054 ЦК України особливості регулювання відносин за договором про надання споживчого кредиту встановлені законом. Відповідно до ч.1 ст.1055 ЦК України кредитний договір укладається у письмовій формі. Відповідно до вимог ч.1-3 ст.638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною. За змістом ч.1, 2 ст.207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв'язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Правочин, який вчиняє юридична особа, підписується особами, уповноваженими на це її установчими документами, довіреністю, законом або іншими актами цивільного законодавства, та скріплюється печаткою. Як встановлено зі змісту вищезазначеного кредитного договору №КІВ2АК03260079 від 13.12.2007 сторони досягли згоди щодо усіх істотних умов договору та шляхом підписання зазначених письмових документів, а також скріплення їх печаткою юридичної особи позивача (а.с. 10-зворот). З наданого позивачем розрахунку заборгованості за договором (а.с. 4-7) встановлено, що станом на 01.10.2015 року за відповідачем [PERSON] рахується заборгованість, на загальну суму 48355,25 грн., яка складається з наступного: 5262,18грн. заборгованість за кредитом, 25662,76 грн. заборгованість по процентам за користування кредитом, 1060,46 грн. заборгованість по комісії за користування кредитом, 16369,85 грн. пеня за несвоєчасне виконання зобовязань за договором. Правильність розрахунку не викладає у суду сумнівів. В тому числі з наданого розрахунку вбачається, що банк двічі ( з 01.11.2008 та з 27.01.2009) збільшував процентну ставку за договором, і відповідач сплачувала кошти за договором, в тому числі відсотки за користування кредитом за збільшеною ставкою. Будь-яких заперечень щодо правильності нарахованої заборгованості, а також доказів, які це підтверджують, відповідачем не надано та не зазначено джерел їх здобуття. Згідно ст. 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. У відповідності до ст. 625 Цивільного кодексу України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. В звязку з цим суд прийшов до переконання, що вимоги позивача щодо стягнення заборгованості за кредитом в сумі 5262,18грн., заборгованості по процентам за користування кредитом в сумі 25662,76 грн., та заборгованості по комісії за користування кредитом в сумі 1060,46 грн. є обґрунтованими та підлягають задоволенню. В частині позовних вимог щодо стягнення нарахованої позивачем пені суд прийшов до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, а саме, що відповідно до вимог ч.3 ст.551 ЦК України, виходячи із засад розумності, справедливості та добросовісності умов договору, та враховуючи відсутність негативних наслідків для позивача через прострочення виконання зобовязання, розмір нарахованої позивачем пені слід зменшити таким чином, щоб він не перевищував 50% понесених позивачем реальних збитків в частині неповернутого кредиту, та вважає можливим стягнути з відповідача пеню в сумі 2500 гривень. На підставі викладеного суд прийшов до висновку, що заявлені позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, а саме відповідач має сплатити позивачу заборгованість за №КІВ2АК03260079 від 27.07.2007 у розмірі 34485 гривень 40 копійок, яка складається з: 5262,18грн. заборгованість за кредитом, 25662,76 грн. заборгованість по процентам за користування кредитом, 1060,46 грн. заборгованість по комісії за користування кредитом, 2500 грн. пеня за несвоєчасне виконання зобовязань за договором. Відповідно до вимог ст. 88 Цивільного процесуального кодексу України судові витрати, понесені позивачем по оплаті судового збору в розмірі 1218 гривень (а.с. 1), підлягають стягненню на його користь з відповідача. На підставі викладеного,

Outcome: partial