Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-09 00:00:00

20.11.2017 року позивач звернулась до суду з позовом про розірвання шлюбу, який зареєстровано 29.08.2013 року, Комінтернівським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області, актовий запис № 92. В обґрунтування позову зазначила, що шлюбні відносини з відповідачем припиненні з червня 2016 року. Шлюб розпався через постійні скандалі та відсутність взаєморозуміння. Від шлюбу мають доньку [PERSON], яка проживає разом із нею та знаходиться на її утриманні. Спору про місце проживання дитини не має, після розлучення дитина залишиться проживати разом із матірю. В судове засідання позивачка не зявилась надавши суду заяву про підтримання позовних вимог та розгляд справи за її відсутність, зазначивши, що проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач двічі не зявився в судове засідання, про дату час та місце судового засідання повідомлявся своєчасно та належним чином, про причину неявки до суду не повідомив. Згідно ст.247\~\~ЦПК\~\~України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідно до ч. 4 ст. 223 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). За таких обставин, суд вважає можливим відповідно до ст.ст. 223, 280 ЦПК України, розглянути справу та ухвалити заочне рішення у відсутності відповідача на підставі наявних у справі доказів, враховуючи, що позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Розглянувши позов, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що 28.08.2013 року, Комінтернівським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області, зареєстровано шлюб між [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], актовий запис №92. Після реєстрації шлюбу дружина перейшла на прізвище чоловіка - [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії І -ЖД №250564 /а.с.9/. Від шлюбу у подружжя 29.07.2014 року народилась донька [PERSON] /а.с.6/. Відповідно із ч.3 ст.105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного із подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст.110\~ цього Кодексу. Частина 1 статті 110 СК України передбачає, що позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя. Відповідно до ч.2 ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ст.113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище Виходячи із позовної заяви, суд вважає, що збереження між сторонами шлюбу не можливо, оскільки шлюбні відносини між ними припиненні, ще у червні 2016 року та на теперішній час шлюб існує формально, тому його збереження суперечить інтересам позивача, у звязку з чим, позов підлягає задоволенню. На підставі ст.ст.105, 110, 112, 113 СК України,

Outcome: approved