Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-30 00:00:00

21.07.2017 року позивач звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] про зміну способу стягнення аліментів, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що з відповідачем [PERSON], знаходилася у шлюбі з 24 червня 2000 року. Шлюб зареєстрований виконкомом Новоолександрівської сільської ради Синельниківського району Дніпропетровської області, актовий запис № 2. Від шлюбу маємо неповнолітнього сина [PERSON], який народився [INFO]. 27 липня 2004 року шлюб з відповідачем було розірвано, що підтве\-рджується свідоцтвом про розірвання шлюбу [NUMBER]. Рішенням Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 15 червня 2004 року з відповідача [PERSON] Вікторо\-вича стягнуто аліменти на її користь на утримання дитини сина [PERSON], [INFO] в твердій грошовій сумі в розмірі 200 (двісті) гривень, щомісячно, до досягнення дитиною повно\-ліття. На теперішній час їх з відповідачем син [PERSON] проживає разом з позивачем і знаходиться на її повному утриманні. Позивач вважає, що для забезпечення потреб їхнього з відповідачем сина є доцільним змінити спосіб стягнення аліментів, шляхом їх стягнення в частці доходів відповідача, так як розмір стягнених аліментів в сумі 200 гривень є значно меншим, ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і не може забезпечити рівень життя, необхідний для фізичного розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Як відомо позивачу, інших неповнолітніх дітей відповідач не має, стягнень за виконавчим документам з нього не проводиться. Просить змінити спосіб стягнення аліментів, які стягуються з [PERSON], який народився [INFO] в с.Михайлівка Синельниківського району Дніпропетровської області, на підставі рішення Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 15 червня 2004 року на її користь на утримання сина [PERSON], [INFO] з 200 гривень щомісячно, на 1/3 частку всіх видів заробітку (доходу), щомісячно, до досягнення сином повноліття, але не менше, ніж 50 % прожиткового мінімуму дитини відповідного віку. До початку судового засідання позивач [PERSON] надала суду уточнену заяву в якій просить збільшити розмір аліментів з твердої грошової суми 200 гривень на тверду грошову суму 1000 гривень, а також про можливість розгляду справи за її відсутності. Уточнені позовні вимоги підтримала та просила суд задовольнити. Відповідач [PERSON] до початку судового засідання надав суду заяву в якій зазначив, що позовні вимоги з урахуванням уточненої заяви про стягнення з нього аліментів в розмірі 1000 гривень визнає та не заперечує проти їх задоволення, а також просить розглядати справу без його участі. Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд, дослідивши матеріали справи та оцінивши їх у сукупності, прийшов до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню виходячи з наступного. Вислухавши пояснення сторін, перевіривши матеріали справи, оцінивши докази у їх сукупності, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав. Частиною 1ст. 60 ЦПК України визначено, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Судом встановлено, що позивач та відповідач знаходилися у зареєстрованому шлюбі і мають неповнолітню дитину [PERSON], який народився [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження [NUMBER], виданого 27.11.2001 року виконкомом Новоолександрівської сільської ради Синельниківського району Дніпропетровської області. 27 липня 2004 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] було розірвано, що підтве\-рджується свідоцтвом про розірвання шлюбу [NUMBER] виданого 27.07.2004 року відділом реєстрації актів цивільного стану Синельниківського районного управління юстиції Дніпропетровської області. На підставі рішення Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 15.06.2004 року з [PERSON] на користь [PERSON], стягнуто аліменти на утримання сина, [PERSON], [INFO] в розмірі 200 гривень щомісяця до досягнення дитиною повноліття. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Статтею 180 СК України покладено обов'язок на батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Крім того, відповідно до частини другої статті 51 Конституції України батьки зобов'язані утримувати дітей до їх повноліття. Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення. Згідно ч. 3ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ст. 192 СК України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Згідно правових позицій, викладених у п.п. 3 п. 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Враховуючи зміст ст.ст.181,192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв'язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів. Сімейний кодекс України передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не пов'язує їх зі способом присудження (ч. 3 ст. 181 СК України). Стаття 192 СК України тільки вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених в судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Аналогічна правова позицію зазначена Верховним судом України у справі № 6-143цс13 від 05 лютого 2014 року, де зазначено, що з огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст. 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів, визначений у певній твердій грошовій сумі та навпаки). Згідно з п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв'язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров'я когось із них. Згідно ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Заявлений позивачем розмір аліментів не суперечить діючому законодавству, оскільки максимальний розмір аліментів, які стягуються з боржника, відповідно до законодавства про виконавче провадження, про що також відзначено в п.17 Постанові Пленуму ВСУ №3 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», не повинен перевищувати 50 відсотків заробітної плати цієї особи. Як зазначено в п. 23 Постанови Пленуму ВСУ від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», у разі задоволення судом вимоги про зміну розміру аліментів, новий розмір аліментів сплачується з дня набрання рішенням законної сили. А тому, суд вважає, що при збільшенні розміру аліментів застосовується не тільки ст. 192 СК України, але й низка інших норм, присвячених обов'язку батьків утримувати своїх дітей (ст. 182 «Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів», ст. 183 «Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини», ст. 184 «Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі»). Відповідно до ст. 141 Сімейного кодексу України, мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини. Враховуючи вищевикладене, повне визнання відповідачем уточненого позову, заяву відповідача, який погодився з уточненим позовом, суд вважає за можливе збільшити розмір аліментів стягнутих з [PERSON] на підставі рішення Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 15.06.2004 року на користь [PERSON] на утримання сина [PERSON], [INFO] з твердої грошової суми 200 гривень на тверду грошову суму у розмірі 1000 гривень його заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з дня набрання даним рішенням законної сили до повноліття дитини. На підставі ч. 3 ст. 88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від оплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог.

Outcome: approved