Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-27 00:00:00

20.09.2017 року ПАТ «Страхова компанія «Провідна» звернулося до суду з позовом про відшкодування матеріальної шкоди в порядку регресу, в якому просить стягнути з [PERSON] матеріальної шкоди в порядку регресу в розмірі 14130 грн. 73 коп. та 1600 грн. судових витрат понесених при зверненні до суду. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначає, що 08.07.2015 року між позивачем ПАТ «Страхова компанія «Провідна» та [PERSON] було укладено договір обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів у формі полісу № АЕ/4352231 (далі Поліс). Відповідно до полісу забезпеченим транспортним засобом є автомобіль «Москвич» державний номерний знак «В7657ІО». 14.12.2015 року о 20:30 год. на автодорозі сполученням Київ-Ковель сталася дорожньо-транспортна пригода за участю застрахованого автомобіля «Москвич» державний номерний знак «В7657ІО» під керуванням [PERSON] та автомобілем марки «Шевроле» державний номерний знак «АМ9760АЕ», в наслідок ДТП було пошкоджено транспортний засіб «Шевроле» державний номерний знак «АМ9760АЕ». У звязку з тим, що відповідальність відповідача-водія забезпеченого транспортного засобу була застрахована ПАТ «Страхова компанія «Провідна» згідно полісу №АЕ/4352231, то власник пошкодженого автомобіля «Шевроле» звернувся до ПАТ «Страхова компанія «Провідна» з заявою про виплату страхового відшкодування. 24.12.2015 року ПАТ «Страхова компанія «Провідна» проведено огляд пошкодженого автомобіля, про що складено акт-огляду та калькуляцію, згідно яких ПАТ «Страхова компанія «Провідна» було здійснено виплату страхового відшкодування в розмірі 14130,73 грн. Олевським районним судом 15.03.2016 року було встановлено, що відповідач вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124, ч. 1 ст. 130 КУпАП. Оскільки у даному випадку особою відповідальною за завдані потерпілому збитки є відповідач, так як спричинив страховий випадок, керуючи транспортним засобом у стані алкогольного спяніння, такий у добровільному порядку вказані витрати позивачу не компенсував. Тому, позивач звернувся із вказаним позовом до відповідача. Представник позивача надав суду письмове клопотання про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримує з підстав зазначених в позові і просить їх задовольнити в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не зявився, хоча належним чином був повідомлений про час, день і місце розгляду справи, шляхом розміщення оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, заяви про розгляд справи без його часті до суду не надходило. Відповідно до ч.3 ст.211 ЦПК України (в редакції 2017 року), слідує, що учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Згідно до ч.2 ст.247 ЦПК України (в редакції 2017 року), у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Перевіривши матеріали справи та додані до неї докази, суд вважає, що позовна заява підлягає задоволенню з таких підстав.\~\~\~\~ Судом встановлено, що 08.07.2015 року між ПАТ «Страхова компанія «Провідна» та [PERSON] було укладено договір обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів Поліс № АЕ/4352231, згідно якого забезпеченим транспортним засобом є автомобіль марки «Москвич» державний номерний знак «В7657 ІО» (а.с.4). 14.12.2015 року близько 20 години 30 хвилин на автодорозі сполучення Київ-Ковель з вини відповідача сталася дорожньо-транспортна пригода та відповідно постанови Олевського районного суду Житомирської області від 15.03.2016 року, вбачається, що [PERSON] в стані алкогольного спяніння порушив вимоги п.25 «а», п.33.2.1 ПДР, оскільки керуючи автомобілем «Москвич», здійснив виїзд з другорядної дороги на головну, де здійснив зіткнення із автомобілями марки Renault Magnum д/н AL8309ВЕ та [PERSON] д/н [NUMBER], внаслідок чого автомобілі отримали механічні пошкодження. (а.с.5) Те, що відповідач [PERSON] спричинив дорожньо-транспортну пригоду керуючи транспортним засобом у стані алкогольного спяніння стверджується також вищевказаною постановою суду та з якої вбачається, що відповідача притягнуто до адміністративної відповідальності за ст.124, ч.1 ст.130 КУпАП та закрито провадження за минуванням строку накладення адміністративного стягнення. На підставі акту огляду транспортного засобу від 24.12.2015 року, а також ремонтної калькуляції № [NUMBER] від 22.03.2016 року (а.с. 7-9), ПАТ «Страхова компанія «Провідна» було визначено вартість відновлюваного ремонту автомобіля марки «Шевроле», здійснено розрахунок суми матеріального збитку та складено страховий акт №2300096149 від 05 квітня 2016 року за договором (полісом) страхування ОСЦПВ, та з урахуванням безумовної франшизи проведено на користь потерпілого розрахунок страхового відшкодування на суму 14130,73 грн., що підтверджується відомістю № ВПТ-001712 від 06 квітня 2016 року для виплати сум страхового відшкодування отримувачам за період 01 грудня 2013 по 06 квітня 2016 (а. с.13). Згідно ч. 2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Частиною першою статті 1191 ЦК України передбачено, що особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Як розяснено в п. 11 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 4 «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» від 1 березня 2013 року за вибором потерпілого вимога про відшкодування шкоди може бути пред'явлена безпосередньо до винної особи, оскільки за змістом статті 1191 ЦК особа, яка відповідає за шкоду, завдану з вини іншої особи, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи, якщо за законом межі відповідальності останньої та особи, яка за неї відповідає, однакові. З винної особи за регресною вимогою стягується розмір визначеного відшкодування за зобов'язанням з відшкодування шкоди, а якщо законом встановлено межі відшкодування або межі відповідальності винної особи, то витрати з такої особи стягуються у цих межах. Крім цього, згідно статті 27 Закону України «Про страхування» та статті 993 ЦК України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток. Як встановлено у судовому засіданні, відповідач [PERSON] спричинив дорожньо-транспортну пригоду керуючи транспортним засобом у стані алкогольного спяніння (а. с. 5). Відповідно до ст. 11 ЦК України цивільні права та обовязки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства. Таким актом у даному випадку є Закон України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» від 01 липня 2004 року № 1961-IV (далі\~Закон), який містить спеціальні норми щодо регулювання даних правовідносин. Згідно п. «а» ст. 38.1.1. Закону страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, якщо він керував транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. Таким чином, враховуючи те, що після проведення виплати страхового відшкодування у позивача виникло право зворотної вимоги до відповідача [PERSON], останній у добровільному порядку завдану шкоду не відшкодував, тому суд вважає позов обґрунтованим та таким, що підлягає до задоволення. Відповідно до ч.1\~ст. 13 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. А згідно до\~ст.81 цього Кодексу\~кожна сторона повинна довести ті обставини , на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до\~ст.76 цього Кодексу, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до\~ст. 264 ЦПК України\~під час ухвалення рішення суд вирішує, у тому числі, питання щодо розподілу між сторонами судових витрат. Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. У зв'язку із ухваленням суду рішення про задоволення позовних вимог, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати понесені ним і документально підтверджені в розмірі 1600 грн. (а.с.1).

Outcome: approved