Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-18 00:00:00

21.06.2016 року на адресу Кагарлицького районного суду надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON], [PERSON], третя особа, - відділ державної реєстрації Кагарлицької РДА про визнання права власності на житловий будинок в порядку спадкування, в якій позивачка просила суд винести рішення, яким: - визнати за нею, - [PERSON] в порядку спадкування після [PERSON] право власності на житловий будинок (загальна площа по внутрішньому обміру 79.3 кв. м., загальна площа 64,4 кв. м., житлова площа 45.5 кв. м., підсобна площа 18,9 кв. м., площа приміщень, не включених в загальну 14,9 кв. м.) з надвірними спорудами та будівлями (прибудова під літ. а, сарай під літ. Б, убиральня під літ. В, колодязь №1), що знаходяться за адресою: Київська область, Кагарлицький район, с. Черняхів, вул. Шевченка, 28. 21.06.2016 року автоматизованою системою документообігу суду на підставі ч. 3 ст. 11 1 ЦПК України для слухання даної справи був визначений суддя Кагарлицького районного суду Закаблук О.В. 30.06.2016 року Кагарлицьким районним судом на підставі ст.ст. 122, 127 ЦПК України винесено ухвалу про відкриття провадження у справі та призначено справу до судового розгляду. В судове засідання, яке відбулося 19.07.2016 року, позивачка [PERSON] не з»явилася, проте, на адресу Кагарлицького районного суду надійшла письмова заява, в якій позивачка просить слухати справу без її участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. В судове засідання, яке відбулося 19.07.2016 року, відповідачка [PERSON] не з»явилася, проте, на адресу Кагарлицького районного суду надійшла письмова заява, в якій відповідачка просить слухати справу без її участі, позовні вимоги визнає в повному обсязі, їй зрозуміло процесуальні наслідки визнання позову. В судове засідання, яке відбулося 19.07.2016 року, відповідач [PERSON] не з»явився, проте, на адресу Кагарлицького районного суду надійшла письмова заява, в якій відповідач просить слухати справу без його участі, позовні вимоги визнає в повному обсязі, йому зрозуміло процесуальні наслідки визнання позову. В судове засідання, яке відбулося 19.07.2016 року, представник третьої особи, - відділу державної реєстрації Кагарлицької РДА не з»явився, хоча повідомлявся судом належним чином про день, час та місце слухання справи. Вивчивши матеріали справи, суд вважає на підставі ч. 2 ст. 197 ЦПК України розглянути справу в судовому засіданні, яке відбулося 11.07.2016 року, без участі осіб, які беруть участь у справі та без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу та ухвалити рішення на підставі наявних у справі доказів, та позовні вимоги задовольнити, шляхом винесення рішеня, обґрунтовуючи своє рішення наступним. Підсудність. У відповідності до ст. 114 ЦПК України позови, що виникають з приводу нерухомого майна, пред'являються за місцезнаходженням майна або основної його частини. Так, предметом спору є нерухоме майно, - житловий будинок, який розміщено за адресою: Київська область, Кагарлицький район, с. Черняхів, вул.. Шевченка, 28, відповідно, дана справа підсудна Кагарлицькому районному суду Київської області як суду першої інстанції загальної юрисдикції. Фактичні обставини справи, встановлені в судовому засіданні, та застосування до них норм матеріального та процесуального права. 06.05.2002 року помер спадкодавець по даній справі, - [PERSON]. Даний факт підтверджується свідоцтвом про смерть серії 1 БК № 398499, яке видане 17 липня 2002 року відділом реєстрації актів громадянського стану Кагарлицького районного управління юстиції Київської області, в якому вказано, що [PERSON] помер 06.05.2002 року у віці 61 рік, про що в книзі реєстрації актів про смерть 07 травня 2002 року зроблено запис за № 14. Місце смерті, - Україна, Київська область, Кагарлицький район, с. Черняхів. Відповідно, після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на підставі ст. 1220 ЦК України. Так, згідно ч. 1 ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Місцем відкриття спадщини є с. Черняхів Кагарлицького району Київської області на підставі ч. 1 ст. 1221 ЦК України. Згідно ч. 1 ст. 1221 ЦК України місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця. За життя спадкодавцю [PERSON] належав житловий будинок, що розташований за адресою: Київська область, Кагарлицький район, с. Черняхів, вул.. Шевченка, 28. Відповідно, до спадкової маси спадщини [PERSON] входить вищевказаний житловий будинок. Сторони по справі, - позивачка [PERSON] та відповідачі [PERSON], [PERSON] є спадкоємцями [PERSON] на підставі ч. 1 ст. 1222 ЦК України. Так, згідно ч. 1 ст. 1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Згідно ч. 1 ст. 1223 Цивільного кодексу України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. При житті спадкодавцем [PERSON] було складено заповіт, посвідчений секретарем виконавчого комітету Черняхівської сільської ради Кагарлицького району Київської області, яким все своє майно, де б воно не було, і з чого воно б не складалось і взагалі все те, що буде належати йому на день смерті і на що за законом матиме право заповів [PERSON], позивачці по справі, та [PERSON], [PERSON], відповідачам по справі, в рівних частках. Згідно ч. 2 ст. 1223 Цивільного кодексу України у разі відсутності заповіту, його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Згідно ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Отже, позивач [PERSON] та відповідачі [PERSON], [PERSON] є рідними дітьми, - синами покійного [PERSON], та є спадкоємцями першої черги після смерті спадкодавця, -[PERSON]. Вищевказані факти підтверджуються: - свідоцтвом про народження серії І АГ № 373460, яке видане 20 квітня 1968 року Черняхівською сільською радою Кагарлицького району Київської області, в якому вказано, що [PERSON] народилася 31.03.1968 року в с. Черняхів Кагарлицького району Київської області, про що в книзі записів актів громадянського стану про народження 20 квітня 1968 року зроблено відповідний запис за № 14. В графі «мати» зазначена [PERSON]. В графі «батько» зазначений [PERSON], спадкодавець по даній справі. - свідоцтвом про народження серії І АВ № 386336, яке видане 06 березня 1970 року Черняхівською сільською радою Кагарлицького району Київської області, в якому вказано, що [PERSON] народився 21 лютого 1970 року в с. Черняхів Кагарлицького району Київської області, про що в книзі записів актів громадянського стану про народження 06 березня 1970 року зроблено відповідний за пис за № 6. В графі «мати» зазначена [PERSON]. В графі «батько» зазначений [PERSON], спадкодавець по даній справі. - свідоцтвом про народження серії І БК № 314457, яке видане 25 червня 1976 року Черняхівською сільською радою Кагарлицького району Київської області, в якому вказано, що [PERSON] народилася 12 травня 1976 року в с. Черняхів Кагшарлицького району Київської області, про що в книзі реєстрації актів про народження 25 червня 1976 року зроблено запис за № 10. В графі «мати» зазначена [PERSON]. В графі «батько» зазначений [PERSON], спадкодавець по даній справі. В подальшому позивачка по даній справі, - [PERSON] після одруження змінила прізвище на Михайлова. Факт зміни позивачкою прізвища з [PERSON] на Михайлова підтверджується свідоцтвом про одруження серії І БК № 053874, яке видане 04 серпня 2000 року виконкомом Черняхівської сільської ради Кагарлицького району Київської області, в якому вказано, що [PERSON], [INFO], уродженець [INFO], громадянин України, та [PERSON], [INFO], уродженка село Черняхів Кагарлицького району Київської області, громадянка України, одружилися 04.08.2000 року, про що в книзі реєстрації актів про одруження 04.08.2000 року зроблено запис за № 4. Прізвища після одруження: Чоловіка [PERSON]. Дружини [PERSON]. Окрім того, як встановлено судом в судовому засіданні, дружина спадкодавця, - [PERSON] померла задовго до смерті спадкодавця, інших спадкоємців першої черги після смерті [PERSON] немає. Окрім того, відповідачі по справі, - [PERSON] та [PERSON], користуючись своїм правом, написали заяви про відмову від своїх часток у спадщині після померлого [PERSON] на користь позивачки по справі, - [PERSON], та, відповідно, не заперечують проти оформлення спадщини лише на позивачку, - [PERSON]. Отже, враховуючи те, що інші спадкоємці по заповіту та першої черги після [PERSON] відмовилися від своєї частки в спадщині на користь позивачки [PERSON], , вона у відповідності до положень ст. 1223, 1261 ЦК України, як спадкоємець першої черги за законом та за заповітом успадковує всю спадщину спадкодавця [PERSON], в тому числі і житловий будинок. Отже, згідно ч. 1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шісь місців, який починається з часу відкриття спадщини. Як встановлено судом в судовому засідані, позивачка [PERSON] у встановлений ст. 1270 ЦК України шестимісячний строк прийняла спадщину [PERSON] шляхом звернення до Кагарлицької районної державної нотеральної контори із заявою про прийняття спадщини [PERSON], що підтверджується листом нотаріуса та свідоцтвом про право на спадщину за заповітом від 27.09.2013 року. Після прийняття спадщини та оформлення свідоцтва про право на спадщину позивачка [PERSON] звернулася до державного нотаріуса, який попросив позивачку надати правовстановлюючий документ на право власності на житловий будинок на ім»я [PERSON] На вимогу нотаріуса позивачка [PERSON] не змогла надати правовстановлюючий документ на спадковий будинок, оскільки такий документ за життя спадкодавцем [PERSON] не був виготовлений та отриманий, відповідно, спадковий житловий будинок в установленому законом порядку не був зареєстрований. Враховуючи вищевикладений факт, нотаріус відмовив позивачу в оформленні свідоцтва про право на спадщину на спадковий житловий будинок, оскільки відсутній правовстановлюючий документ. Позивачка [PERSON] звернулася до КП КОР «Південне БТІ» для виготовлення технічного паспорту на житловий будинок та з»ясування питання, чи було зареєстровано за [PERSON] право власності на житловий будинок. 25.03.2016 року КП КОР «Південне БТІ» було виготовлено технічний паспорт на садибний (індивідуальний) житловий будинок, який розміщено за адресою: Київська область, Кагарлицький район, с. Черняхів, вул.. Шевченка, 28, інвентаризаційна справа № 67, та одночасно повідомлено, що право власності на даний житловий будинок за [PERSON] не зареєстровано. Отже, правовстановлюючий документ, який би посвідчував право власності спадкодавця [PERSON] на житловий будинок за адресою: Київська область, Кагарлицький район, с. Черняхів, вул.. Шевченка, 28, відсутній, відповідно, право приватної власності на вищевказаний житловий будинок за спадкодавцем [PERSON] не зареєстроване, відповідно, вирішення питання визнання права власності на житловий будинок можливе лише по результатах розгляду цивільної справи на підставі рішення суду. Таким чином, за умов відсутності правовстановлюючого документа на житловий будинок, позивачка [PERSON] не може в установленому законом порядку оформити через нотаріальну контору та прийняти у спадщину вищезазначений житловий будинок. В зв»язку з цим, нотаріусом було рекомендовано позивачці [PERSON] звернутися до суду щодо визнання за нею в порядку спадкування права власності на житловий будинок, що знаходиться за адресою: Київська область, Кагарлицький район, с.Черняхів, вул.. Шевченка, 28. Відповідно до вимог п.1 ч. 2 ст. 16 ЦК України, способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права. З наведених норм чинного законодавства України та фактичних обставин справи випливає, що за даних обставин право позивачки [PERSON] на отримання спадщини за заповітом порушено, а тому повинно бути поновлено на підставі рішення суду. Відповідно до п. 1 ППВС України «Про судову практику у справах про спадкування» № 7 від 30.05.2008 року, - спадкові відносини регулюються Цивільним Кодексом України, Законами України від 2 вересня 1993 року № 3425 ХІІ «Про нотаріат», від 23 червня 2005 року № 2709 ІV «Про міжнародне приватне право», іншими законами, а також прийнятими відповідно до них підзаконними нормативно правовими актами. Згідно ст. 328 Цивільного кодексу України право власності надувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема, із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлено судом. Відповідно до ст. 4 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень» обов»язковій державній реєстрації підлягають речові права на нерухоме майно, що знаходиться на території України, а саме, - право власності на нерухоме майно. Згідно ч. 7 ст. 16 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень», ( в редакції Закону № 5037 VІ від 04.07.2012 року), державна реєстрація прав проводиться на підставі заяви власника, іншого набувача, сторони правочину, за яким виникло право, уповноваженої ними особи або державного реєстратора у випадках, передбачених цим Законом. Таким чином, станом на даний час зареєструвати в установленому Законом порядку право власності покійного [PERSON] на будинок неможливо, в зв»язку з смертю особи, якій фактично належало нерухоме майно, так як згідно ч. 4 ст. 25 ЦК України цивільна правоздатність фізичної особи припиняється в момент смерті, тому спадкодавець, відповідно, не може самостійно зареєструвати своє право власності на нерухоме майно чи уповноважити другу особу здійснити вказану вище дію. Згідно п. 4.15. «Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України», який затверджено наказом Міністерства Юстиції України №296/5 від 22 лютого 2012 року, видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, проводиться нотаріусом після подання правоустановлюючих документів щодо належності цього майна спадкодавцеві та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна. Відповідно до ст. 19 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень», в разі смерті фізичної особи, підставою для реєстрації прав, що посвідчують виникнення речових прав на нерухоме майно, є рішення суду стосовно речових прав на нерухоме майно, що набрало законної сили. Згідно ст. 392 Цивільного кодексу України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Відповідно до ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ст. 15 ЦПК України суди розглядають в порядку цивільного судочинства справи про захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин, а також з інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства. Враховуючи вищевикладене,

Outcome: approved