Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-11 00:00:00

20.03.2015 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до Житлово-будівельного кооперативу «Центральний-15» про визнання права власності у порядку спадкування за законом , в якому просить визнати за ним право власності на квартиру [ADDRESS], яка складається з трьох кімнат, житловою площею 33,0 кв.м, загальною площею 47,55 кв.м в порядку спадкування за законом після смерті матері [PERSON], 1941 року народження, померлої [INFO]. Позивач [PERSON] надав до судового засідання заяву, в якій позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просить їх задовольнити та розглядати справу за його відсутністю на підставі документів, що містяться в матеріалах справи. Представник відповідача ЖБК « Центральний-15» до судового засідання надала заяву в якій позовні вимоги визнала в повному обсязі, не заперечує проти задоволення позовних вимог та просить справу розглядати за відсутністю представника ЖБК «Центральний-15» Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що вимоги позову підлягають задоволенню, виходячи з наступного. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] є сином [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження [NUMBER], запис № 166 від 05 лютого 1974 року, зареєстрований у Міському РАЦСу м. Одеси. [PERSON] [INFO] померла, про що свідчить свідоцтво про смерть серії [NUMBER], видане відділом державної реєстрації актів цивільного стану у м.Одесі реєстраційної служби Одеського міського управління юстиції [INFO]. Після її смерті відкрилась спадщина на квартиру [ADDRESS], яка складається з трьох кімнат, житловою площею 33,0 кв.м., загальною площею 47,55 кв м. Зазначена квартира кооперативна, членом кооперативу була [PERSON], яка в 1985 році повністю виплатила пайовий внесок, що підтверджується довідкою 12 від 16.03.2015 року, виданою ЖБК «Центральний-15». Після смерті матері єдиним спадкоємцем є позивач, оскільки як вбачається з матеріалів справ, а саме з свідоцтва про смерть серії [NUMBER], яке міститься на аркуші справи 7, батько позивача [PERSON], помер [INFO] у віці 51 рік. На час відкриття спадщини позивач був зареєстрований, та постійно проживав з матір'ю, на даний час позивач, також зареєстрований та проживає у вказаній квартирі. 12 березня 2015 року позивач звернувся до приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу, Рубінчик Л О. з заявою про прийняття спадщини за законом після смерті матері, була заведена Спадкова справа за №10/215. Однак, листом від 12 березня 2015 року нотаріусом було повідомлено у видачі свідоцтва про право на спадщину у зв'язку з відсутністю правовстановлюючого документа на спадкове майно, та рекомендовано звернутися до суду з позовною заявою про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування за законом. Після виплати пайового внеску у повному обсязі при житті [PERSON] документи про право власності на квартиру не оформила, таким чином відсутній правовстановлюючий документ на квартиру. Згідно з ч. 23 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. У відповідності зі ст. 1223 ЦК у разі відсутності заповіту право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Положення ст. 1258 ЦК наголошує на те, що спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття. Згідно зі ст. 1261 ЦК у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належать спадкодавцеві на момент відкриття спадщини не припинилися внаслідок його смерті. Постановою Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування» (пункт 23) передбачено звернення до суду за правилами позовного провадження осіб, яким нотаріус відмовив в оформленні права на спадкування. Згідно ст. 392 ЦК України, власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. ВІдповідно ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців) З положення ст. 1217 ЦК України, вбачається, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом. У відповідності до правової позиції Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, від 16.05.2013, № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування», при розгляді справ про визнання права власності на спадкове нерухоме майно у випадках, якщо спадщина прийнята, проте спадкоємцем не було одержано свідоцтво про право на спадщину (ст. 1297 ЦК) або не здійснено державну реєстрацію права на спадщину (ст. 1299 ЦК), слід брати до уваги, що законодавець розмежовує поняття «виникнення права на спадщину» та «виникнення права власності на нерухоме майно, що входить до складу спадщини», і пов'язує із виникненням цих майнових прав різні правові наслідки. Відповідно до норм ч. 5 ст. 1268 ЦК незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини та згідно із ч. 3 ст. 1296 ЦК відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Як передбачено ст. 328 ЦК України право власності набувається в порядку, визначеному законом, та на підставах не заборонених законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Отже, суд доходить до висновку, що позивач у встановлений законом строк звернувся у нотаріальну контору із заявою про прийняття спадщини, що є підставою для визнання за позивачем права власності на спірне майно в порядку спадкування за законом, так як інших спадкоємців крім нього немає, а іншої можливості оформити своє право на спадкування позивач позбавлений. На підставі викладеного і

Outcome: approved