Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-29 00:00:00

21.10.2016 року [PERSON] звернувся до Балтського районного суду з позовом до Балтської міської ради Одеської області про визнання права власності в порядку спадкування. 26.12.2016 року представник позивача [PERSON] надав суду уточнену позовну заяву до Балтської міської ради Одеської області та [PERSON] про визнання права власності в порядку спадкування та встановлення факту родинних відносин. На обґрунтування вимог зазначив, що в м. Балта Одеської області в будинку № 12-а по вул. Шевченка, розташована квартира № 3, яка на праві власності належала батьку позивача [PERSON], який заповідав цю квартиру [PERSON], про що свідчить заповіт, посвідчений 02.11.1994 року державним нотаріусом Балтського районного нотаріального округу Одеської області [PERSON], реєстр № 3021. 14 жовтня 2005 року [PERSON] помер. Після його смерті позивач, як спадкоємець за заповітом у відведений законом строк звернувся до нотаріуса з заявою про прийняття його спадщини. Коли [PERSON] звернувся до нотаріуса з питанням про видачу свідоцтва про право на спадщину, то нотаріус, відмовив йому у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, так як раніше при технічній інвентаризації не була врахована частина площі квартири. Також позивач виявив, що в його свідоцтві про народження по батькові його батька вказано російською мовою «Иосифович», в документах на квартиру батька вказано його по батькові російською мовою «Иосифович», в копії заповіту батька вказано російською мовою «Иосипович», а в свідоцтві про смерть батька вказано його по батькові українською мовою «Осипович». На спадщину [PERSON], як спадкоємець за законом четвертої черги заявила [PERSON]. Позивач є спадкоємцем за заповітом після смерті батька [PERSON], тому просить суд встановити факт родинних відносин між ним та його померлим батьком та визнати за ним право власності на зазначене спадкове майно. Представник позивача в судовому засіданні надавши пояснення, позов підтримав. Відповідач представник Балтської міської ради Одеської області до суду не з'явився, про час та місце розгляду справи належним чином повідомлений, але надав відгук на позовну заяву, в якому просить розглянути справу відповідно до вимог чинного законодавства та за їх відсутності. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явилася, про час та місце розгляду справи належним чином повідомлена, проте надала до суду заяву, в якій просить повністю задовольнити позов [PERSON], та слухати справу у її відсутність. Вислухавши доводи представника позивача, допитавши свідків, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно свідоцтва про народження позивача серії ІV- УР № 1188139 його батьком є [PERSON]. В судовому засіданні встановлено, що спадкодавець [PERSON] помер 14.10.2005 р., що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-ЖД № 055235. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина у вигляді квартири, розташованої за адресою: Одеська область, м. Балта, вул. Шевченка, 12-а. Зазначене спадкове майно належало [PERSON] на праві власності, що підтверджується копією технічного паспорту на квартиру з господарськими будівлями, виготовленого 12.10.2016 року КП «Техінвентаризатор» Балтської районної ради, копією договору купівлі-продажу від 13.01.1993 року, посвідченого Балтською державною нотаріальною конторою р-р № 48. Згідно заповіту [PERSON], посвідченого 02.11.1994 року державним нотаріусом Балтського районного нотаріального округу Одеської області [PERSON], реєстр № 3021, він заповів належну йому квартиру, яка розташована за адресою: Одеська область, м. Балта, вул. Шевченка, 12-а, своєму сину [PERSON]. Відповідно листа державного нотаріуса [PERSON] № 992/02-14 від 11.10.2016 року позивачу розяснено, що заведена спадкова справа № 402/2006, але відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, так як [PERSON] не надано документів, що підтверджують право власності на зазначене спадкове майно. В судовому засіданні свідки [PERSON] та [PERSON] пояснили, що [PERSON] дійсно був батьком позивача [PERSON] Як визначено у ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно ст. 1233 ЦК України заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. У відповідності до ст. 1235 ЦК України\~ заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин. Спадкоємцем після смерті [PERSON] став його син [PERSON], який по-перше є спадкоємцем за заповітом, по-друге входить в першу чергу спадкування за законом. Таким чином [PERSON] є спадкоємцем за заповітом, який відповідно до\~ст. 1269 ЦК України\~прийняв спадщину шляхом подання відповідної письмової заяви до нотаріальної контори, де 20.04.2006 р. була заведена спадкова справа № 402/2006 р. до майна померлого [PERSON] Інші спадкоємці майна померлого [PERSON], які визначені ч. 4\~ст. 1241 ЦК України, відсутні. Отже, вимоги спадкоємця про визнання права власності на спадкове майно можуть бути предметом розгляду судом після завершення процедури нотаріального розгляду письмової заяви спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством, яка завершується винесенням нотаріусом відповідної постанови про відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину. За матеріалами справи встановлено, що нотаріусом було відмовлено позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на вказану спадщину, відповідно до\~ст. 16 ЦК України\~позивач має право на захист свого цивільного права шляхом визнання за ним права власності на успадковане майно за рішенням суду. На підставі викладеного,

Outcome: approved