Jurisdiction: civil
Date: 2021-01-13 00:00:00

20 листопада 2020 року позивач звернувся до суду із зазначеним вище позовом, посилаючись на те, що [INFO] померла його мати [PERSON] , після смерті якої йому відкрилась спадщина за заповітом. Спадкова справа відкрита. До складу спадщини входить земельна ділянка для ведення особистого селянського господарства, площею 0,0530 га, кадастровий номер якої 3221955100:02:007:0071, розташована по [ADDRESS] . Проте Державний акт серії КВ був виданий на право приватної власності на цю земельну ділянку на ім`я « [PERSON] », тоді як насправді ім`я спадкодавця було « [PERSON] ». Нотаріус відмовив йому у видачі свідоцтва про право на спадщину на це майно, тому просить визнати за ним право власності на спірну земельну ділянкуу порядку спадкування за заповітом та не стягувати із відповідача судові витрати. У підготовче засідання учасники справи повторно не з`явилися, про дату, час і місце судового засідання були належним чином повідомлені, направили заяви про розгляд справи за їхньої відсутності, позивач позов підтримує повністю, відповідач позов визнає повністю, наслідки чого йому відомі та зрозумілі. Виходячи з наведеного суд вбачає, що у справі можливо ухвалити рішення про задоволення позову. Відповідно ч. 4 до ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлено, що [PERSON] є спадкоємцем за заповітом від 21.11.2009 померлої [INFO] [PERSON] та прийняв спадщину, подавши до Згурівської районної державної нотаріальної контори відповідну заяву. Спадкова справа відкрита. Інших спадкоємців судом не встановлено. До спадкової маси входить земельна ділянка для ведення особистого селянського господарства, площею 0,0530 га, кадастровий номер 3221955100:02:007:0071, яка розташована по [ADDRESS] . Нормативна грошова оцінка цієї земельної ділянки становить 1789,03 грн. [PERSON] була зареєстрована та проживала по [ADDRESS] . На підставі рішення виконкому Згурівської селищної ради від 20 грудня 1996 року № 43.10 був виданий Державний акт на право приватної власності на землю серії КВ на ім`я « [PERSON] , жителя [ADDRESS] », зареєстрований в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 27 12 травня 1997 року. Ім`я власника земельної ділянки помилково було зазначене як « [PERSON] » замість « [PERSON] ». Нотаріус відмовив позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину на спірне спадкове майно із зазначених підстав. Відповідно до Витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку власником земельної ділянки з кадастровим номером 3221955100:02:007:0071 є [PERSON] . Враховуючи право відповідачів на визнання позову та те, що визнання позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд вбачає за можливе прийняти визнання позову відповідачами та ухвалити рішення про задоволення позову. Роз`яснити сторонам, що повторне звернення до суду з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав не допускається. При поданні позовної заяви позивач сплатив судовий збір у розмірі 840,80 грн, які за його заявою залишити за ним. На підставі викладеного,

Outcome: approved