overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-30 00:00:00

20.11.2015 року позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення коштів (аліментів) на утримання неповнолітніх дітей. В обґрунтування позовних вимог позивач вказувала, що проживала з відповідачем як чоловік та жінка без реєстрації шлюбу. За час спільного проживання у них народились діти: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. Діти проживають разом з матірю та знаходяться на її повному матеріальному утриманні. Відповідач добровільно матеріальну допомогу на дітей не надає, тому, позивач в судовому порядку просила стягнути з нього на її користь кошти (аліменти) на утримання неповнолітніх дітей в розмірі 1/3 частини від усіх видів його доходу. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала, надала пояснення, аналогічні викладеним у позовній заяві. Відповідач у судовому засіданні позовні вимоги [PERSON] визнав у повному обсязі. Дослідивши матеріали справи в межах заявлених позовних вимог та на підставі наявних у ній доказів, суд\~ \~ прийшов до висновку про необхідність застосування наслідків визнання позову відповідачем, передбачених\~ ст. 174 ЦПК України, оскільки таке визнання не суперечить вимогам закону та не порушує прав, свобод чи інтересів інших осіб. Зокрема судом встановлено, що позивач [PERSON] та відповідач [PERSON] є батьками неповнолітніх: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. Згідно довідки, виданої головою вуличного комітету, неповнолітні діти проживають разом з матірю за адресою: вул. 1-го Травня, 35, м. Вознесенськ Миколаївської області . Згідно ст. 180 СК України, батьки зобовязані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. І цей обовязок є рівною мірою обовязком як матері, так і батька. Виходячи з положень вказаної статті та ст. 181 СК України, у разі ухилення батьків від надання матеріальної допомоги на утримання дітей у добровільному порядку, стягнення зазначених коштів присуджується за рішенням суду в частці від доходу її матері (батька) і (або) у твердій грошовій сумі. При цьому, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватись як аліменти на дитину, визначається судом, що передбачено ч.1 ст. 183 СК України. При визначенні розміру аліментів, суд, враховує обставини даної справи та вимоги, викладені у ст. 182 СК України, відповідно до наданих доказів, тому, частка від доходу, яка підлягає стягненню з відповідача як аліменти, становить 1/3 з дня подачі до суду позовної заяви, тобто з 20.11.2015 року, що відповідає вимогам ч.1 ст. 191 СК України. В силу ст. 88 ЦПК України, з відповідача підлягає стягненню судовий збір на користь держави в розмірі 487 грн. 20 коп. Згідно п.1 ч.1 ст.367 ЦПК України, рішення суду підлягає негайному виконанню в справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-17 00:00:00

20.11.2015 року позивач звернувся до суду з позовом про солідарне стягнення з відповідачів заборгованості за договором про іпотечний кредит від 29.02.2008 року в сумі 29944 долара 59 центів США, що еквівалентно 681387 грн 26 коп., а також 10220 грн 81 коп. у відшкодування понесених судових витрат. В обґрунтування позову послався на невиконання відповідачами умов кредитного договору в частині порядку і строків розрахунку. У судовому засіданні представник позивача заявлені вимоги підтримала і наполягала на задоволенні. Вона пояснила, що заборгованість підлягає стягненню з відповідачів саме в доларах США. Відповідачі не з'явилися, про час і місце розгляду справи сповіщалися належним чином. За згодою представника позивача, суд постановив ухвалу про заочний розгляд справи. Судом встановлено такі факти і відповідні їм правовідносини. 29.02.2008 року сторони уклали Договір про іпотечний кредит № MRTG-000000011681, на підставі якого позивач надав відповідачу [PERSON] кредит в сумі 27000 доларів США на придбання квартири [ADDRESS], зі сплатою за користування кредитними коштами 12% річних (далі - Договір, а. с. 5-7). З метою належного виконання відповідачем умов Договору, того ж дня позивач уклав зі співвідповідачем Договір поруки № MRTG-000000011681/Р (а. с. 8) Відповідно до статей 526, 530 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та у встановлений ним строк. Як убачається з матеріалів справи, відповідачі умови Договору не виконують, внаслідок чого виникла заборгованість, яка станом на 10.11.2015 року складає 29944 долара 59 центів США, що еквівалентно 681387 грн 26 коп., зокрема: заборгованість по тілу кредиту - 24008.59 дол. США, заборгованість по сплаті процентів - 4240.64 дол. США, пеня - 1695.36 дол. США Розмір заборгованості підтверджується розрахунком позивача (а. с. 9-12), правильність якого відповідачами не спростовано. Втім, суд не в повній мірі погоджується з розрахунком позивача, в зв'язку з тим, що умовами Договору не передбачено нарахування пені. За таких обставин, з відповідачів підлягає солідарному стягненню на користь позивача заборгованість без урахування суми пені, а саме 28249 доларів 23 цента США /29944.59 - 1695.36/, що еквівалентно 642809 грн 38 коп., а тому пред'явлений позов підлягає частковому задоволенню.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-15 00:00:00

20.11.2015 року позивач звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача заборгованості за кредитним договором в розмірі 311131 грн. 43 коп. та судового збору в розмірі 4666 грн. 97 коп. Представник позивача в судове засідання не зявився, через канцелярію суду подав заяву про розгляд справи за його відсутності, позов підтримав в повному обсязі, просив позовні вимоги задовольнити, проти заочного розгляду справи не заперечував. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, \~про час і місце розгляду справи сповіщався належним чином відповідно до вимог ч. 9 ст. 74 ЦПК України, причини неявки суду невідомі. Відповідач у судове засідання не з'явився, про час і місце розгляду справи сповіщалися належним чином, про причини своєї неявки суду не повідомив. З письмової згоди представника позивача суд постановив ухвалу про заочний розгляд справи. Судом встановлено такі факти і відповідні їм правовідносини. 27.07.2007 року сторони уклали договір кредиту № 935/2-041, відповідно до якого позивач надав відповідачу кредит в сумі 60000 Доларів США зі сплатою 13,22% річних, шляхом надання грошових коштів у тимчасове користування (а.с. 6-9). Договором про внесення змін № 935/2-041/4 до договору не відновлювальної кредитної лінії № 935/2-041 від 24.07.2007 року сторони дійшли згоди про зміну валюти кредиту з долара США на гривню (а.с. 15). Відповідач умови договору не виконує, внаслідок чого виникла заборгованість, яка станом на 21.10.2015 року складає 311131 грн. 43 коп., та складається з: заборгованості за кредитом 219613 грн. 23 коп., 36663,24 грн. - заборгованості по відсотках, 29692,02 грн. пені та 25162,93 грн. - інфляційних. Розмір заборгованості підтверджується розрахунком позивача (а.с. 4-5), правильність якого відповідачем не спростована. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобовязання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Згідно ст. 610 ЦК України, порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання). Згідно ст.611 ЦК України, у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, припинення зобовязання внаслідок односторонньої відмови від зобовязання, якщо це встановлено законом або договором, або розірвання договору, сплата неустойки. Таким чином, вимога позивача про стягнення з відповідача заборгованості по договору, судового збору та судових витрат підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-10 00:00:00

20.11.2015 року позивач звернулась в суд з позовом, в якому, з урахуванням заяви від 11.12.2015 року, просить стягувати з відповідача на її користь аліменти на утримання синів: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], в розмірі 1/3 частини заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму в місяць для дитини відповідного віку, починаючи з дня предявлення позову до повноліття дітей. На обгрунтування позову послалась на те, що шлюб з відповідачем був укладений 12.06.2008 року. Від подружнього життя у сторін двоє синів: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Рішенням Червоноградського міського суду Львівської області від 11.06.2010 року з відповідача стягнуто аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO], у розмірі ? частини від усіх видів заробітку. Відповідач не цікавиться вихованням дітей та не надає матеріальної допомоги на утримання сина [PERSON], хоч має таку можливість оскільки офіційно працює і його середній заробіток складає 6980, 00 грн. Сторони у судове засідання не зявилися, подали заяви про розгляд справи за їх відсутності. Позивач вказала, що позов підтримує в повному обсязі, просить позов задовольнити. Відповідач зазначив, що позов визнає в повному обсязі, на сплату аліментів погоджується. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Зясувавши обставини справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 12.06.2008 року, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб від 12.06.2008 року. Від подружнього життя у сторін двоє синів: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], що підтверджується копіями свідоцтв про їх народження. Рішенням Червоноградського міського суду Львівської області від 11.06.2010 року з відповідача на користь позивача стягнуто аліменти на утримання дитини [PERSON], [INFO], у розмірі ? частини зі всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку в місяць, починаючи з 19.05.2010 року, до повноліття дитини. Згідно копії довідки про доходи № 478 від 26.10.2015 року, [PERSON] працює на посаді підз.ел. слюсара на Шахті «Лісова», загальна сума його доходу з 04.2015 року по 09.2015 року за винятком аліментів становить 33604,13 грн. Відповідач в добровільному порядку коштів на утримання сина [PERSON] не дає. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Частинами 1, 2 ст. 183 СК України визначено, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Ураховуючи наведене, визнання відповідачем позовних вимог, суд дійшов висновку про задоволення позову.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-14 00:00:00

20.11.2015 року позивач звернулась до суду з вказаним позовом обґрунтовуючи тим, що перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі, від шлюбу в них народився син [PERSON], [INFO], дитина була тяжко хворою (інвалід дитинства) і [INFO] померла. Сімейне життя з відповідачем не склалось, вони мають різні характери, вподобання та погляди на сімейне життя, тому з травня 1997 року, більше 18 років, вони спільно не проживають. Відповідач ніякої участі у лікуванні та вихованні дитини не приймав і матеріально не допомагав. Всі ці обставини призвели до того, що на даний час сім'я розпалася, примирення неможливо, тому просить шлюб розірвати, після розірвання шлюбу залишити прізвище «[PERSON]», судові витрати стягнути з відповідача на її користь. Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явилась, про день, час та місце проведення судового засідання повідомлена належним чином, до суду надала заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, після розірвання шлюбу просить залишити прізвище «[PERSON]», судові витрати стягнути з відповідача на її користь. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, про день, час та місце проведення судового засідання повідомлений належним чином, до суду надійшла заява про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги визнає в повному обсязі, просить шлюб розірвати. За ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 21.06.1995 року у Ратнівському райвідділі реєстрації актів громадянського стану Волинської області, актовий запис № 31, від шлюбу неповнолітніх дітей не мають, протягом тривалого часу сімейно - шлюбні стосунки не підтримують, не ведуть спільного господарства, починаючи з травня 1997 року проживають окремо, спроби до примирення позитивного результату не дали, сім'я розпалась остаточно і подальше перебування сторін у шлюбі суперечить їх інтересам. Дані обставини визнаються сторонами, визнання відповідачем позову не суперечить закону і не порушує права, свободи та інтереси інших осіб. Згідно ст. ст. 79, 88 ЦПК України стороні, а на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Позивач сплатила при подачі позову до суду 487,20 грн., але відповідач згідно із п. 9 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» звільнений від оплати судового збору в зв'язку з тим, що являється інвалідом другої групи, що підтверджується копією пенсійного посвідчення (а.с. 17 з зворотного боку). На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-17 00:00:00

20.11.2015 року позивач звернулася до суду з позовною заявою до відповідача про розірвання шлюбу мотивуючи свої вимоги тим, що з відповідачем перебуває в шлюбі з 20.07.1992 року, актовий запис №12, місце реєстрації: Фрунзенська сільська Рада відділу ЗАГС Державної адміністрації Слободзеського району та м.Слободзея. Мають повнолітнього сина [PERSON], [INFO]. Спільне життя з відповідачем не склалося через своєрідність характерів, різних поглядів на спосіб життя та матеріальні блага. Відповідач веде не розумний спосіб життя, не приймає участі у веденні спільного господарства. Шлюбні стосунки сторони не підтримують. Відповідач створила нову сім'ю, сторони разом не проживають. Спір про поділ майна відсутній. На примирення позивач не згоден. Просить суд розірвати його шлюб із [PERSON]. Позивач [PERSON] підтримав свою позовну заяву, надав суду заяву, де просив справу розглянути без його участі, згоден на ухвалення заочного рішення. Відповідач [PERSON], будучи належним чином сповіщена про час, дату і місце розгляду справи за місцем реєстрації, до суду не прибула, заперечень на позов не надала. Розглянувши матеріали справи, оцінивши всі докази по справі у їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено наступне. [PERSON], [INFO], перебуває в зареєстрованому шлюбі із [PERSON], [INFO]. Шлюб між сторонами зареєстровано 20 липня 1992 року, актовий запис №12, місце реєстрації: Фрунзенська сільська Рада відділу ЗАГС Державної адміністрації Слободзеського району та м.Слободзея, ПМР. Мають сина [PERSON], [INFO], який є повнолітнім. Спільне життя з відповідачем не склалося через втрату почуття кохання один до одного, різні характери та погляди на сімейне життя, в звязку з чим вони стали проживати окремо, жодних відносин не підтримують, спільне господарство не ведуть, що не заперечує і позивач, і відповідач. Шлюб між сторонами носить формальний характер. Суд вважає, що сторони не мають наміру відновлювати сімейні стосунки, на примирення не згодні. Спір про поділ майна відсутній. На підставі викладеного, суд прийшов до висновку про задоволення позовних вимог, оскільки збереження шлюбу суперечить інтересам обох сторін. Судовий збір у повному обсязі сплачено позивачем при подачі позовної заяви, на стягненні судових витрат з відповідача він не наполягає.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-19 00:00:00

20.11.2015 року позивачка звернулась до суду з вказаним позовом, зазначивши, що 30.05.2014 року вона зареєструвала шлюб з [PERSON] Від шлюбу 23.02.2015 року народилась дочка [PERSON] З липня 2015 року сторони однією сімєю не проживають, відповідач у добровільному порядку матеріальну допомогу на утримання дитини не надає, що ставить її у скрутне становище, просила суд стягнути з відповідача аліменти на утримання неповнолітньої дитини до досягнення нею повноліття. Позивачка в ході розгляду справи уточнила позовні вимоги, просила стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини в розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менш 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. 20.11.2015 року до судового засідання не зявилася, надала заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала та просила задовольнити, не заперечувала проти винесення заочного рішення по справі. Відповідач до судового засідання не зявився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, у звязку з чим суд ухвалив розглянути справу у порядку ст.224 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до представленого суду свідоцтва про народження, виданого Іллічівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Маріупольського міського управління юстиції у Донецькій області, актовий запис №142, сторони є батьками [PERSON], [INFO]. Згідно довідки КСН «Центральний 1» від 26.08.2015 року [PERSON] проживає [INFO] разом з дочкою [PERSON], [INFO]. Відповідно до ст.180 СК України батьки повинні утримувати своїх неповнолітніх дітей. Вирішуючи питання про розмір належних до стягнення аліментів, суд с урахуванням здоров?я та матеріального положення дитини, платника аліментів, вважає що відповідач має можливість сплачувати аліменти на утримання дитини у розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку(доходу), щомісячно. У звязку із задоволенням позовних вимог, судові витрати по справі, що складаються з витрат на сплату судового збору у розмірі 487,20 грн. від сплати яких позивачка була звільнена при подачі позову, підлягають стягненню з відповідача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-30 00:00:00

20.11.2015 року позивачка звернулася до суду з позовом до відповідача про стягнення аліментів на утримання дитини і свої доводи обґрунтовує тим, що вона перебувала у зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Від спільного життя мають неповнолітню дитину: [PERSON], 14.08.2013року народження, яка проживає з позивачкою і знаходяться на її утриманні. Відповідач у добровільному порядку матеріальної допомоги не робить, тому вона змушена звернутися до суду. Просить стягнути з відповідача 1/4 частину його доходів. Позивач у зал судового засідання не з'явилась, але надала до суду заяву слухати справу без її участі, на позові наполягає. Відповідач до судового засідання не зявився, але був сповіщений належним чином про день та час слухання справи. Суд, перевіривши матеріали справи вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. З свідоцтва про народження дитини, рішення про розірвання шлюбу, встановлено, що від спільного проживання сторони мають неповнолітню дитину: [PERSON], [INFO], яка проживає з позивачкою і знаходяться на її утриманні. У відповідності зі ст. 180 СК України відповідач зобов'язаний надавати матеріальну допомогу на утримання дитини. Згідно ст.183 СК України, з відповідача підлягає стягненню аліменти на утримання дитини - у розмірі 1/4 частини його заробітної плати й інших доходів до досягнення дитиною віку повноліття, але не менш 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача до спеціального фонду Державного бюджету України необхідно стягнути судовий збір в сумі 487,20 грн., оскільки заявлені вимоги підлягають задоволенню. На підставі ст. 180-183 СК України, ст. ст. 57-60, 62, 64, 212-215, 224-226 ЦПК України, -

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-09 00:00:00

20.11.2015 року представник ПАТ КБ «Приватбанк» звернувся до суду із цим позовом, посилаючись на те, що 18.06.2007 року [PERSON] за кредитним договором №LVHIAK00010093 отримав кредит у розмірі 7445.93 долари США, зі сплатою відсотків за користування кредитом на суму залишку заборгованості за кредитом. Оскільки умови договору порушені, зобовязання не виконуються, кредитні кошти не повертаються, то виникла необхідність стягнути з [PERSON] борг у сумі 2794.84 долари США, що еквівалентно 61738.02 гривень та судові витрати. Сторони в судове засідання не зявилися. Представник ПАТ КБ «ПриватБанк» подав заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримав, проти винесення заочного рішення не заперечив (а.с.53). Відповідач [PERSON] повторно в судове засідання не зявився, але це не перешкоджає вирішенню спору в порядку ч.1 ст.224 ЦПК України, на підставі наявних у справі доказів, оскільки позивач проти цього не заперечує, а відповідач був належно повідомлений про дату, час і місце слухання справи, що підтверджується розписками про вручення повісток (а.с.25, 30, 37, 45, 51). Дослідивши докази суд вважає, що позов підлягає задоволенню, мотивуючи це наступним: 18.06.2007 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON] укладено кредитний договір №LVH1AK00010093, відповідно до умов якого банк надав позичальнику кредит у розмірі 7445.93 доларів США, терміном до 15.06.2012 року зі сплатою 7.08% річних /а.с. 8-10/. У відповідності до статей\~526,\~530 ЦК України\~зобов'язання повинно виконуватися належним чином відповідно до умов договору і в установлений договором строк. За умовами\~ст. 625 ЦК України\~боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання грошового зобов'язання. Відповідно до\~ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Як вбачається з матеріалів справи, відповідач [PERSON] умов кредитного договору належним чином не виконав, допустив порушення термінів повернення кредитних коштів та нарахованих відсотків, внаслідок чого утворилася заборгованість, яка станом на 19.08.2015 року становить: 2794.84 долари США, що за курсом 22.09 відповідно до службового розпорядження НБУ від 19.08.2015 року складає 61738 (шістдесят одну тисячу сімсот тридцять вісім) гривень 02 копійки - різниця між поточною заборгованістю та задоволеними раніше позовними вимогами за рішенням Старосамбірського районного суду Львівської області від 14.04.2009 року. За таких обставин із відповідача в користь позивача слід стягнути всю суму боргу та документально підтверджені судові витрати 1218 гривень (а.с.1). А тому,

Outcome: approved