overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-31 00:00:00

21.02.2018 року відкрито провадження у даній справі та призначено підготовче судове засідання на 01.06.2018 року. До початку проведення підготовчого судового засіданні від відповідача - [PERSON], надійшла заява про визнання позову. Одночасно з цим від позивача - [PERSON], надійшла заява про розгляд справи у його відсутності. Встановлено, що позивач - [PERSON], звернувся до суду і просить розірвати шлюб, зареєстрований між ним та відповідачем - [PERSON]. Від спільного шлюбу сторони мають повнолітнього сина [PERSON], [INFO] Вимоги обґрунтовані тим, що спільне життя не склалось, і вони не проживають разом як подружжя. Позивач зазначає, що примирення з відповідачем неможливе. В судове засідання позивач не з'явився, подав до суду заяву в якій позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити. Відповідач подала заяву про визнання позову. На підставі ст.\~247\~ч.\~2\~ЦПК України справа розглянута за відсутності сторін без фіксування судового засідання технічними засобами. У відповідності до положень ст.200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання відповідачем позову. Суд дослідивши письмові докази по справі, прийшов до наступного. Судом встановлено наступне. Сторони зареєстрували шлюб 12.10.1974 року у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану Васильківського міськрайонного управління юстиції у Київській області. Норми частин 3 і 4 статті 56\~Сімейного кодексу\~України (далі по тексту СК України) передбачають, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини; примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до ст.110 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Відповідно до ст.112 Сімейного кодексу України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. При таких обставинах суд приходить до висновку , що дальше спільне життя подружжя та збереження їх сім'ї неможливе, оскільки буде суперечити інтересам кожної з сторін. Таким чином, вимоги обґрунтовані і підлягають задоволенню. На підставі ч. 1 ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача слід присудити понесені останнім і документально підтверджені судові витрати. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-25 00:00:00

21.02.2018 року до Вінницького районного суду з позовом звернулась [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позов позивачем обґрунтовано тим, що 25.09.2010 року між позивачем та відповідачем було зареєстровано шлюб у Виконавчому комітеті Якушинецької сільської ради Вінницького району Вінницької області , актовий запис №24 . Вказує, що в період шлюбу в сторін народилось двоє дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO]. Зазначає, що їх спільне життя з відповідачем не склалося через відсутність взаєморозуміння між ними, розходження поглядів на сімейні відносини й сімейні обов'язки з ведення спільного господарства та сумісного проживання, а також через різні погляди щодо виховання дітей. Просить суд розірвати шлюб між [PERSON] та [PERSON] В підготовче засідання позивач [PERSON] не з'явилася, проте надала до суду заяву в якій зазначила, що позов підтримує в повному обсязі, просить його задовольнити та розглядати справу у її відсутність. Відповідач [PERSON] також до підготовчого засідання не з'явився, надав суду заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги визнає. Суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності сторін. Дослідивши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, дійшов до висновку, що позовна заява обґрунтована та така, що підлягає задоволенню виходячи з наступного. Судом встановлено, що 25.09.2010 року сторони зареєстрували шлюб у Виконавчому комітеті Якушинецької сільської ради Вінницького району Вінницької області, актовий запис №24, про що свідчить свідоцтво про шлюб (а.с.11). В період шлюбу в сторін народилося двоє дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], про що свідчать копії свідоцтв про народження дітей. Відповідно до ч. 2 ст. 104, ч. 3 ст. 105 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. З'ясувавши фактичні взаємовідносини подружжя, обставини, викладені у позові, те, що позивач не бажає підтримувати подружні стосунки з відповідачем, їх взаємовідносини, суд вважає, що немає підстав для вжиття заходів для примирення подружжя, спільне життя подружжя та подальше збереження шлюбу буде суперечити інтересам сторін, що мають істотне значення, тому шлюб необхідно розірвати. Відповідно до ст. 113 СК України особа, яка змінила прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Позивач бажає після розірвання шлюбу надалі іменуватися прізвищем «[PERSON]», що відповідає вимогам закону.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-04 00:00:00

21.02.2018 року заявник звернувся до суду з вказаною заявою та просив суд ухвалити рішення, яким встановити факт належності державного акту на право приватної власності на земельну ділянку, який був виданий 27.06.1997 року Кагарлицькою сільською радою на ім`я [PERSON]. Свої вимоги мотивував тим, що йому на праві приватної власності належить земельна ділянка, яка розташована на території с. Кагарлик по вул. Шевченко, 3, площею 0,2500 га, надана для будівництва та обслуговування житла і громадських будівель, згідно державного акту на право приватної власності на землю серії 1-ОД №029151 виданий 27.06.1997 року Кагарлицькою сільською радою. На теперішній час виявилось, що у держаному акті прізвище заявника зазначено як «Шкуринський», тоді як вірним є «Шкурінський». У звязку із чим він не може у повній мірі використовувати майно, що належить йому на праві власності, тому він був змушений звернутись до суду. До судового засідання заявник не з`явився, але надав заяву, в якій просив справу слухати у його відсутність, на заявлених вимогах наполягав та просив їх задовольнити (а.с.11). Представник Кагарлицької сільської ради Біляївського району Одеської області до судового засідання не з'явився, але надав до суду заяву, в якій просив справу слухати у його відсутність, та не заперечував проти заяви (а.с.10). Дослідивши матеріали справи, оцінивши надані докази, суд вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Як встановлено у судовому засіданні, 27.06.1997 року заявнику було видано Кагарлицькою сільською радою народних депутатів державний акт на право приватної власності на землю серії 1-ОД № 029151, який був виданий на імя [PERSON]. Згідно вказаного державного акту заявнику належить земельна ділянка площею 0,2500 га, яка розташована на території с.Кагарлик по вул. Шевченка,3 (а.с.4). Однак, у державному акті у прізвищі заявника допущена описка, а саме вказано «Шкуринський» замість вірного «Шкурінський». Той факт, що державний акт на право приватної власності на землю серії І-ОД №029151, на підставі якого заявнику належить земельна ділянка площею 0,2500 гектарів, яка розташована на території с. Кагарлик по вул. Шевченка,3, який був виданий на ім`я [PERSON] належить [PERSON] підтверджується паспортом серії КК 831668, виданого Біляївським РВ ГУ ДМС України в Одеській області (а.с.5), довідкою про присвоєння ідентифікаційного номера від 04.01.2001 року, з яких вбачається, що прізвище заявника записано «Шкурінський». З урахуванням викладеного, суд вважає, що заява [PERSON] законна, обґрунтована, знайшла своє підтвердження у судовому засіданні, і підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-04 00:00:00

21.02.2018 року заявник звернувся до суду з вказаною заявою та просив суд ухвалити рішення, яким встановити факт належності договору купівлі-продажу на житловий будинок, який був виданий 24.09.1996 року державним нотаріусом Біляївської державної нотаріальної контори на ім`я «Шкуринського Станіслава Леонідовича». Свої вимоги мотивував тим, що йому на праві приватної власності належить житловий будинок, який розташований в с. Кагарлик Біляївського району Одеської області по провулку Северний, 3. На теперішній час виявилось, що у договорі купівлі-продажу прізвище заявника зазначено як «Шкуринський», тоді як вірним є «Шкурінський». У звязку із чим він не може у повній мірі використовувати майно, що належить йому на праві власності, тому він був змушений звернутись до суду. До судового засідання заявник не з`явився, але надав заяву, в якій просив справу слухати у його відсутність, на заявлених вимогах наполягав та просив їх задовольнити (а.с.13). Представник Кагарлицької сільської ради Біляївського району Одеської області до судового засідання не з'явився, але надав до суду заяву, в якій просив справу слухати у його відсутність, та не заперечував проти заяви (а.с.12). Дослідивши матеріали справи, оцінивши надані докази, суд вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Як встановлено у судовому засіданні, 24.09.1996 року заявнику було видано договір купівлі-продажу, посвідчений державним нотаріусом Біляївської державної нотаріальної контори [PERSON], зареєстрований в реєстрі за №1-3057, який був виданий на імя [PERSON]. Згідно вказаного договору купівлі-продажу заявнику належить житловий будинок, який розташований за адресою: с. Кагарлик Біляївського району Одеської області по провулку Северний, 3 (а.с.4-5). Однак, у вказаному договорі купівлі-продажу у прізвищі заявника допущена описка, а саме вказано «Шкуринський» замість вірного «Шкурінський». Той факт, що договір купівлі-продажу від 24.09.1996 року, на підставі якого заявнику належить житловий будинок, який розташований за адресою: с.Кагарлик Біляївського району Одеської області по провулку Северний, 3, який був виданий на ім`я [PERSON] належить [PERSON] підтверджується паспортом серії КК 831668, виданого Біляївським РВ ГУ ДМС України в Одеській області (а.с.6), довідкою про присвоєння ідентифікаційного номера від 04.01.2001 року (а.с.7), з яких вбачається, що прізвище заявника записано «Шкурінський». З урахуванням викладеного, суд вважає, що заява [PERSON] законна, обґрунтована, знайшла своє підтвердження у судовому засіданні, і підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-12 00:00:00

21.02.2018 року заявник звернувся до суду із заявою про встановлення факту родинних відносин. В обґрунтування заяви послався на те, що [PERSON] являється її бабусею, дівоче прізвище якої було [PERSON]. Після укладення першого шлюбу бабуся змінила прізвище на [PERSON]. Від цього шлюбу у неї народилось двоє дітей [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO] - батько заявника. 01.11.1989 року бабуся заявника уклала другий шлюб із [PERSON] та змінила прізвище на [PERSON]. [INFO] помер батько заявника [PERSON], [INFO] помер дядько заявника [PERSON], та [INFO] померла бабуся заявника. За життя останній належав на праві власності будинок по [ADDRESS]. При зверненні до нотаріуса для прийняття спадщини їй було відмовлено у зв'язку із відсутністю документів, які встановлюють факт родинних відносин між батьком заявника та бабусею. Тому просить заяву задовольнити та встановити факт, що [PERSON] був сином [PERSON]. В судовому засіданні заявниця заяву підтримала з підстав, вказаних у ній. Просила заяву задовольнити. Представник заінтересованої Червоноградської державної нотаріальної контори в судове засідання не з'явився, про причини неявки суд не повідомив, заяв та клопотань не подав. Вислухавши пояснення заявника, дослідивши матеріали справи, суд прийшов до наступного висновку. Відповідно до копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] заявник народилась [INFO], її батьком являється [PERSON]. 24.04.1996 року заявниця уклала шлюб із [PERSON] та змінила дошлюбне прізвище [PERSON] на [PERSON]. Бабуся заявника [PERSON] народилась [INFO] в с.Свободка Кіровського району Бобруської облсаті Республіки Білорусь. Після укладення першого шлюбу бабуся змінила прізвище на [PERSON]. Від цього шлюбу із [PERSON] у неї народилось двоє дітей [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про його народження серії [NUMBER], та [PERSON], [INFO] - батько заявника, свідоцтво по народження якого відсутнє. Як вбачається із копії свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER] 01.11.1989 року бабуся заявника уклала другий шлюб із [PERSON] та змінила прізвище на [PERSON]. Зміна прізвищ бабусі заявника вказана також у трудовій книжці останньої, де вказано прізвища [PERSON], [PERSON], [PERSON]. Як вбачається із копій свідоцтв про смерть [INFO] помер батько заявника [PERSON], [INFO] помер дядько заявника [PERSON], та [INFO] померла бабуся заявника [PERSON]. Через розбіжність прізвищ батька і бабусі, та відсутність документів, що засвідчують їх родинні відносини, заявник не може скористатись правом прийняття спадщини після смерті бабусі. Факт перебування у родинних стосунках [PERSON] та [PERSON], як матері та сина, підтвердили свідки [PERSON], [PERSON] Отже, з пред'явлених та оцінених судом документів на думку суду є беззаперечним те, що батько заявника [PERSON] був сином померлої [PERSON] та у зв'язку із розбіжностями у правовстановлюючих документах, заявниця не має можливості реалізувати свої спадкові права, тому слід встановити факт даних родинних відносин.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-22 00:00:00

21.02.2018 року заявниця звернулася до суду із заявою про встановлення факту родинних відносин, а саме, що вона є донькою померлого 20 грудня 1998 року [PERSON]. В обгрунтування заяви посилається на відсутність документального підтвердження факту родинних відносин з батьком, оскільки у свідоцтві про її народження відсутній запис про батька, що створює їй перешкоди в оформленні права на спадщину. У судовому засіданні заявниця заяву підтримала та просила задовольнити. Представник заінтересованої особи надав заяву про розгляд справи у відсутність представника. Проти задоволення заяви не заперечують. Допитана у судовому засіданні свідок [PERSON] підтвердила, що [PERSON] є донькою [PERSON], який помер 20 грудня 1998 року. Заслухавши пояснення, допитавши свідка, вивчивши матеріали справи суд дійшов наступного висновку. Як вбачається з свідоцтва про народження заявниці її батьками є: в графі батько відсутній запис, мати [PERSON] (а.с. 4). Згідно свідоцтва про смерть батька заявниці (серія 1-ЕЛ № 046238) його прізвище, ім»я, по-батькові вказано «Мазепа Григорій Федорович» (а.с. 3). Згідно довідки виданої Рождественським старостинським округом Коропської селищної ради, Коропського району, Чернігівської області № 2248 від 21.12.2017 року [PERSON], [INFO] є дочкою гр. [PERSON], який помер 20.12.1998 року. Здобуті судом в процесі розгляду справи докази повністю узгоджуються між собою, а тому факт родинних відносин заявниці з батьком [PERSON] вважається доведеним. Відсутність у заявниці документального підтвердження родинних відносин з батьком створює перешкоди в оформленні нею права на спадщину, що є підставою для захисту прав заявниці у судовому порядку шляхом встановлення факту родинних відносин. На підставі вищевикладеного заява підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-30 00:00:00

21.02.2018 року позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу, який був зареєстрований 07.08.2004 року у Зарічному районному у місті Суми відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Сумській області, про що є актовий запис № 148. Посилаючись на те, що між ними відсутнє взаєморозуміння, що привело до втрати почуття кохання та поваги один до одного, шлюбно-сімейні відносини припинені з листопада 2017 року. Від спільного життя з відповідачем мають неповнолітню дочку [PERSON], [INFO], яка залишається проживати з відповідачем. Сторони по справі направили суду заяви, в яких просять розглянути справу у їхню відсутність, позивач позовні вимоги підтримав у повному обсязі, відповідач позов визнала у повному обсязі, проти розірвання шлюбу не заперечувала. Відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, та надані докази, прийшов до наступного. Судом встановлено, що сторони знаходяться в зареєстрованому шлюбі з 07.08.2004 року, про що є актовий запис № 148 у Зарічному районному у місті Суми відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Сумській області, між ними відсутнє взаєморозуміння, що привело до втрати почуття кохання та поваги один до одного, шлюбно-сімейні відносини припинені з листопада 2017 року. Від спільного життя з відповідачем мають неповнолітню дочку [PERSON], [INFO], яка залишається проживати з відповідачем. Суд вважає, що подальше збереження шлюбу суперечитиме інтересам сторін. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-22 00:00:00

21.02.2018 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про визнання за ним права власності на земельну ділянку. В обгрунтування позову зазначив, що на підставі рішення 2 сесії 5 скликання Райгородоцької сільської ради від 16 червня 2006 року він отримав державний акт серії ЯГ № 388782 на право власності на земельну ділянку, розташовану на території Райгородоцької сільської ради Коропського району, Чернігівської області, кадастровий номер 7422287800:01:001:0021, площею 0,2529 га. Він має намір продати земельну ділянку, але при зверненні до нотаріуса йому повідомили, що для укладення договору купівлі-продажу земельної ділянки, не надано державного акта, який посвідчує його право власності на земельну ділянку. У судове засідання сторони не зявились, при цьому позивач просить розглянути справу без його участі. Позов підтримує. Відповідач надіслав суду заяву про розгляд справи у відсутність представника. Проти задоволення позову не заперечують. Згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв'язку із неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи суд приходить до висновку про необхідність задоволення позову з слідуючих підстав. Як вбачається з копії державного акта на право власності на земельну ділянку ЯГ № 388782 [PERSON] є власником земельної ділянки площею 0,2529 га, кадастровий номер 7422287800:02:000:0021. Однак, оригінал державного акта на право власності на земельну ділянку ЯГ № 388782 був втрачений в результаті чого позивач не має можливості продати земельну ділянку у встановленому законом порядку. Про втрату державного акта на право власності на земельну ділянку було розміщено повідомлення у районній газеті «Нові горизонти» від 02.02.2018 року. Протоколом № 383 виправлення помилки від 02 лютого 2018 року кадастровий номер земельної ділянки виправлено з 7422287800:02:000:0021 на 7422287800:01:001:0021. Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-18 00:00:00

21.02.2018 року позивач звернулася до суду з позовом до відповідача і просить змінити розмір стягуваних з нього аліментів на утримання неповнолітніх дітей: доньку [PERSON], [INFO] та сина [PERSON], [INFO], а саме, просить змінити розмір аліментів, присуджених Новоград-Волинським міськрайонним судом 14.01.2016 року, збільшивши їх до 1000 грн., на кожну дитину, але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно. В обґрунтування позову посилається на те, що за рішенням суду з відповідача стягуються аліменти на утримання неповнолітньої сина у розмірі 650 грн., щомісячно. Зазначила, що такий розмір є замалий, тому змушена звернутися з цим позовом про зміну розміру аліментів. Позивач у судове засідання не зявилася. Надала заяву у якій просить справу розглядати без її участі, позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Відповідач у судовому засіданні позовні вимоги не визнав, дав пояснення про те, що на даний час не працює та коштів на сплату таких аліментів не має. Заслухавши відповідача, дослідивши матеріали справи суд дійшов наступного висновку. Встановлено, що відповідно до копії виконавчого листа, виданого Новоград-Волинським міськрайонним судом № 285/4374/15-ц від 20.01.2016 року, відповідач зобовязаний сплачувати на користь [PERSON], позивача у справі, аліменти на утримання неповнолітніх дітей: [PERSON] та [PERSON] у розмірі по 650 грн., щомісячно (а.с. 11). Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Ч. 2 ст. 182 Сімейного кодексу України проголошує, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Ч. 1 ст. 192 СК України передбачає, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. За таких обставин суд дійшов висновку, що розмір аліментів, які стягуються на даний час з позивача на утримання дітей є замалий та такий, що не відповідає вимогам закону, тому слід збільшити стягувані аліменти з відповідача шляхом часткового задоволення позовних вимог. Крім цього, в силу ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь держави слід стягнути судовий збір у розмірі 704 грн. 80 коп. Повний текст рішення складено 21.03.2018 року.

Outcome: partial