Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-11 00:00:00

20 жовтня 2016 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за договором позики. Ухвалою суду від 25 жовтня 2016 року відкрите провадження у справі. 22 березня 2017 року судом винесене заочне рішення у справі. 29 серпня 2017 року відповідач [PERSON] звернулася до суду з заявою про перегляд заочного рішення у справі. Ухвалою суду від 04 жовтня 2017 року заочне рішення Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 22 березня 2017 року було скасоване. Ухвалою суду від 19 листопада 2019 року закрите підготовче провадження у справі, призначений розгляд справи по суті. В обґрунтування своїх вимог позивач [PERSON] посилався на те, що 30 березня 2016 року між ним і [PERSON] був укладений договір позики, відповідно до якого він передав відповідачу грошові кошти в сумі 3 500,00 доларів США, а [PERSON] , в свою чергу, зобов`язалася повернути зазначену суму грошових коштів в строк до 30 квітня 2015 року. Відповідач [PERSON] повернула йому частини грошових коштів в сумі 2 150,00 доларів США, але, в порушення умов договору не повертає решту грошових коштів, а саме - 1 350,00 доларів США. Станом на 17.10.2016 року за курсом НБУ 1 долар США дорівнює 25,790790 грн., в зв`язку з чим, сума заборгованості за договором становить 34 817,57 грн. (1 350,00 доларів х 25,790790 грн.) Позивач зазначив, що у відповідності до ч.2 ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також, три проценти річних, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Три відсотки річних з простроченої суми за період з 01.05.2015 року по 17.10.2016 року становить 1 531,02 грн. Сума інфляційних за період з 01.05.2015 року по 17.10.2016 року становить 5 187,83 грн. В зв`язку з наведеним, посилаючись на вимоги ст.ст. 11, 526, 1046, 1047, 1050 ЦК України, позивач [PERSON] просив суд стягнути на його користь з [PERSON] заборгованість за договором позики від 30 березня 2016 року в розмірі: основного боргу - 1 350,00 доларів США, що за курсом НБУ станом на 17.10.2016 року становить відповідно 34 817,57 грн.; три відсотка річних простроченої суми - 1 531,02 грн., інфляційні в розмірі 5 187,83 грн., а всього 41 536,42 грн. В судове засідання представник позивача не з`явився, в своїй заяві просив суд розглядати справу без його участі, позовні вимоги [PERSON] підтримує в повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, про місце, дату і час розгляду справи належним чином повідомлена, в зв`язку з чим, судом проведений заочний розгляд справи. Суд, дослідивши надані позивачем докази, приходить до наступного. У відповідності до ст. 509 ЦК України, 1. Зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. 2. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. 3. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності справедливості. На підставі ст. 11 ЦК України, підставами для виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори. Згідно приписів ст. 1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) безоплатно передає другій стороні (позикодавцеві) грошові кошти, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві також суму грошових коштів. Договір вважається укладеним з моменту передання грошей. На підтвердження укладення договору позики може бути надана розписка. Судом встановлено, що 30 березня 2016 року між [PERSON] і [PERSON] був укладений договір позики, відповідно до якого [PERSON] передав відповідачу грошові кошти в сумі 3 500,00 доларів США, а [PERSON] , в свою чергу, зобов`язалася повернути зазначену суму грошових коштів в строк до 30 квітня 2015 року. В порушення умов договору відповідач не повертає грошові кошти в сумі 1 350,00 доларів США, відповідач [PERSON] не надала суду доказів виконання нею умов договору позики.. Станом на 17.10.2016 року за курсом НБУ 1 долар США дорівнює 25,790790 грн., в зв`язку з чим, сума заборгованості за договором становить 34 817,57 грн. (1 350,00 доларів х 25,790790 грн.) Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов`язання повинно виконуватися належним чином, у відповідності до умов договору. Крім того, згідно до вимог ч.2 ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також, три проценти річних, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Три відсотки річних з простроченої суми за період з 01.05.2015 року по 17.10.2016 року становить 1 531,02 грн. В зв`язку з наведеним, позовні вимоги в частині стягнення заборгованості за договором позики з урахуванням трьох відсотків річних обґрунтовані та підлягають задоволенню. Суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача про стягнення інфляційних сум не обґрунтовані і не підлягають задоволенню, оскільки приписи ч.2 ст. 625 ЦК України в цій частині можуть застосовуватися тільки до зобов`язаннями за договорами в грошовій валюті України - в гривні, та не можуть застосовуватися до договорів за зобов`язаннями в іноземній валюті. Враховуючи викладене,

Outcome: partial