Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-27 00:00:00

20 травня 2016 року [PERSON] звернувся до суду з позовом, в якому просив стягнути з [PERSON] борг за розпискою з урахуванням трьох відсотків річних та індексу інфляції, а саме 102164,04 грн., судові витрати у вигляді суми сплаченого судового збору в розмірі 1021,64 грн. В судове засідання позивач не зявився, через канцелярію суду надав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити. Відповідач в судове засідання повторно не зявилась, про дату, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, причини не явки суду не відомі. В звязку з цим суд на підставі ст. ст. 169 ч.4, 224 ЦПК України постановляє заочне рішення. За приписами ч. 2 ст. 197 ЦПК України у разі, якщо розгляд справи здійснюється судом за відсутністю осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснюється. Суд, встановивши обставини справи і перевіривши їх доказами, вважає позов підлягаючим задоволенню за наступних підстав. 13.03.2013 року між позивачем [PERSON] та відповідачем [PERSON] укладений договір позики грошових коштів в розмірі 8 тис. грн, сроком повернення до 13.09.2013 року. 29.04.2013 року між позивачем [PERSON] та відповідачем [PERSON] укладений договір позики грошових коштів в розмірі 6 тис. грн, сроком повернення до 29.05.2013 року. 21.01.2013 року між позивачем [PERSON] та відповідачем [PERSON] укладений договір позики грошових коштів в розмірі 10 тис. грн, сроком повернення до 21.01.2014 року. 21.01.2013 року між позивачем [PERSON] та відповідачем [PERSON] укладений договір позики грошових коштів в розмірі 30 тис. грн, сроком повернення до 21.01.2014 року. Відповідно до\~статті 1046 ЦК України\~за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Згідно із частиною другою\~статті 1047 ЦК України\~на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. За своєю суттю розписка про отримання в борг грошових коштів є документом, який видається боржником кредитору за договором позики, підтверджуючи як його укладення, так і умови договору, а також засвідчуючи отримання боржником від кредитора певної грошової суми або речей. Згідно зі ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Крім того, частиною першою\~статті 1049 ЦК України\~встановлено, що за договором позики на позичальникові лежить зобов'язання повернути суму позики у строк та в порядку, що передбачені договором. Згідно ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України. Відповідно до ст. 509 ЦК України зобов'язанням є правовідносинами, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Згідно до ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. У судовому засіданні встановлено, що відповідач у встановлений договорами позики від 13.03.2013 року (строк повернення 13.09.2013 року), від 29.04.2013 року (строк повернення 29.05.2013 року), від 21.01.2013 року (строк повернення 21.01.2014 року), від 21.01.2013 року (строк повернення 21.01.2014 року) грошові кошти не повернула. У відповідності ст.527 ЦК України боржник зобов'язаний виконати свої зобов'язання і на підставі ст.629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами. Таким чином, на користь позивача з відповідача підлягає стягненню заборгованість за договорами позики від 13.03.2013 року, 29.04.2013 року, 21.01.2013 року, 21.01.2013 року в загальній сумі 54 тис. грн. Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Враховуючи викладене, підлягають задоволенню вимоги про стягнення 3% річних. Розрахунок за першою розпискою від 13.03.2013 року: строк виконання обов'язку 13.09.2013 року, тому кількість днів прострочення зобов'язання 1111 днів (з 13.09.2013 р. до 28.09.2016 р.), сума боргу 8 тис. грн., відповідно 3% річних 730,52 грн. (8000 * 3%/100%/365 *1111), що дорівнює 730,52 грн. Розрахунок за другою розпискою від 29.04.2013 року: строк виконання обов'язку 29.05.2013 року, тому кількість днів прострочення зобов'язання 1218 днів (з 29.05.2013 р. до 28.09.2016 р.), сума боргу 6 тис. грн., відповідно 3% річних 600,66 грн. (8000 * 3%/100%/365 *1218), що дорівнює 600,66 грн. Розрахунок за третьою розпискою від 21.01.2013 року: строк виконання обов'язку 21.01.2014 року, тому кількість днів прострочення зобов'язання 981 день (з 21.01.2014 р. до 28.09.2016 р.), сума боргу 10 тис. грн., відповідно 3% річних 730,52 грн. (8000 * 3%/100%/365 *981), що дорівнює 806,30 грн. Розрахунок за четвертою розпискою від 21.01.2013 року: строк виконання обов'язку 21.01.2014 року, тому кількість днів прострочення зобов'язання 981 днів (з 21.01.2014 р. до 28.09.2016 р.), сума боргу 30 тис. грн., відповідно 3% річних 2418,90 грн. (8000 * 3%/100%/365 *981), що дорівнює 2418,90 грн. Інфляційні втрати суд розраховує за формулою: відсоток інфляційних втрат помножений на суму боргу за відрахуванням суми боргу. При цьому, загальний відсоток інфляції розраховує шляхом помноження усіх індексів інфляції за період прострочення платежу. Розрахунок інфляційних втрат за першою розпискою від 13.03.2013 року: загальний відсоток інфляції, за період з вересня 2013 року по вересень 2016 року становить 1,891. Тому інфляційні втрати становлять 7128,00 грн. (8000 * 1,891 - 8000). Розрахунок інфляційних втрат за другою розпискою від 29.04.2013 року: загальний відсоток інфляції за період з травня 2013 року по вересень 2016 становить 1,879. Тому інфляційні втрати становлять 5274,0 грн. (6000 * 1,879 - 6000). Розрахунок інфляційних втрат за третьою розпискою від 21.01.2013 року: загальний відсоток інфляції за період з січня 2014 року по вересень 2016 року становить 1,870. Тому інфляційні втрати становлять 8700,00 грн. (10000 * 1,870 - 10000). Розрахунок інфляційних втрат за четвертою розпискою від 21.01.2013 року: загальний відсоток інфляції за період з січня 2014 року по вересень 2016 року становить 1,870. Тому інфляційні втрати становлять 26100,00 грн. (30000 * 1,870 - 30000). Таким чином, на користь позивача з відповідача підлягає стягненню 54 тис. грн. борг за договорами позики, 4556,38 грн. 3 % річних та 47202,00 грн. інфляційні втрати. Згідно ст. 88 ЦПК України з відповідачів на користь позивача підлягають стягненню понесені нею судові витрати у вигляді сплаченого судового збору в розмірі 1021,64 грн. На підставі наведеного та

Outcome: approved