Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-01 00:00:00

21.10.2015 року [PERSON] звернулась з позовом до Малиновського РВ ОМУ ГУМВС України в Одеській області, Головного управління державної казначейської служби України в Одеській областіпро відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконною бездіяльністю посадових осіб органу досудового слідства. В обґрунтування своїх вимог позивач послалась на те, що 13.08.2013 року в маршрутному таксі в м. Одесі в неї було викрадено майно на загальну суму 960 грн., в звязку із чим вона звернулась до Березівського РВ ГУМВС України в Одеській області із відповідною заявою. 14.08.2013 року слідчим Березівського РВ ГУМВС України в Одеській області до ЄРДР внесені відповідні відомості. Матеріали кримінального провадження передані до Малиновського РВ ОМУ ГУМВС України в Одеській області для проведення досудового розслідування. Посилаючись на те, що досудове розслідування фактично не проводилось, її в якості потерпілої допитано не було, неодноразово приймались рішення про закриття провадження, які їй не надсилались та про наявність яких вона не сповіщалась, позивач була вимушена звертатись зі скаргами до ГУ МВС України, а також до слідчого судді Малиновського районного суду м. Одеси за захистом своїх прав. Ухвалою Малиновського районного суду м. Одеси від 09.09.2015 року скаргу [PERSON] на дії слідчого задоволено, зобовязано слідчого СВ Малиновського РВ ОМУ ГУМВС України в Одеській області надати [PERSON] постанову про закриття кримінального провадження від 29.04.2015 року. Позивач стверджувала, що такою бездіяльністю посадових осіб органу досудового слідства їй заподіяна майнова шкода, яка полягає у понесених витратах, повязаних із витрачанням своїх особистих коштів на явку до суду при розгляді скарги слідчим суддею на загальну суму за квитками на проїзд - 105 грн. 14 коп. Окрім того, [PERSON] вважала, що незаконною бездіяльністю посадових осіб органу досудового слідства їй заподіяна моральна шкода, яка полягала у незручностях, втраті особистого часу, порушенні нормального ритму життя, додаткових зусиллях, повязаних із необхідністю отримати законне рішення органу досудового слідства через порушенням своїх конституційних прав як громадянина. Компенсацію моральної шкоди позивач визначила у розмірі 50\~000 грн. Окрім задоволення позовних вимог позивач просила стягнути на свою користь судові витрати, що повязані із явкою до суду при розгляді даної цивільної справи. В процесі розгляду справи, за клопотанням позивача в якості співвідповідача залучена ліквідаційна комісія Малиновського РВ ОМУ ГУМВС України в Одеській області, яка призначена згідно наказу від 03.11.2015 року № 1346. На час розгляду справи Малиновський РВ ОМУ ГУМВС України в Одеській області з реєстру юридичних осіб не виключений. Позивач [PERSON] в судовому засіданні позов підтримала. Відповідачі в судове засідання не зявились, про розгляд справи сповіщались судом належним чином. Ліквідаційна комісія Малиновського РВ ОМУ ГУМВС України в Одеській області надала заяву про розгляд справи за відсутності відповідача, в якій позов не визнала. Зясувавши обставини, на які сторони послались як на підставу своїх вимог та заперечень, дослідивши докази, на які сторони послались в обґрунтування своїх вимог та заперечень, докази суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що в серпні 2013 року позивач звернулась із заявою до Березівського РВ ГУМВС України в Одеській області за фактом викрадення в маршрутному таксі в м. Одесі її майна на загальну суму 960 грн. 14.08.2013 року слідчим Березівського РВ ГУМВС України в Одеській області за заявою позивача до ЄРДР внесені відповідні відомості, матеріали кримінального провадження передані Малиновському РВ ГУМВС України в Одеській області для проведення досудового слідства. 29.04.2015 року слідчим СВ Малиновського РВ ОМУ ГУМВС України в Одеській області кримінальне провадження №12013170260000618 від 19.11.2013 року закрито. 04.05.2015 року [PERSON] звернулась до Начальника СВ Малиновського РВ ОМУ ГУМВС України в Одеській області зі скаргою на незаконні дії посадових осіб Малиновського РВ ГУМВС України в Одеській області, пославшись на фактичне не проведення досудового слідства. Ухвалою Малиновського районного суду м. Одеси від 09.09.2015 року слідчого СВ Малиновського РВ ОМУ ГУМВС України в Одеській області зобовязано надати [PERSON] постанову про закриття кримінального провадження від 29.04.2015 року. Враховуючи виниклі між сторонами правовідносини, суд вважає необхідним застосувати до них ч.6 ст.1176, 1166, 1167 ЦК України. Так, відповідно до ч. 6 ст. 1176 ЦК України шкода, завдана фізичній чи юридичній особі внаслідок іншої, ніж передбачено в частинах 1-5 цієї статті, незаконної дії або бездіяльності чи незаконного рішення органу дізнання, попереднього (досудового) слідства, прокуратури або суду, відшкодовується назагальних підставах. Оскільки [PERSON] заподіяна шкода внаслідок іншої, ніж передбачено в ч.ч. 1-5 ст.1176 ЦК України, незаконної бездіяльності посадових осіб Малиновського РВ ОМУ ГУМВС України в Одеській області, вона повинна відшкодовуватись на загальних підставах. Загальні підстави відповідальності за завдану майнову та моральну шкоду передбачені нормами ст. ст. 1166, 1167 ЦК України, відповідно до ч.1 яких шкода, завдана фізичній або юридичні особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. Вина посадових осіб Малиновського РВ ОМУ ГУМВС України в Одеській області встановлена ухвалою слідчого судді від 09.09.2015 року. Відповідальність за шкоду, завдану фізичній чи юридичній особі рішеннями, дією чи бездіяльністю працівника під час виконання ним своїх трудових (службових) обовязків згідно ст. 1172 ЦК України покладається на юридичну особу, з якою цей працівник перебуває у трудових правовідносинах. Малиновський РВ ОМУ ГУМВС України в Одеській наділений державно-владними повноваженнями, має певний обсяг прав та обов'язків, має статус юридичної особи, є самостійним учасником адміністративно-правових відносин. Таким чином, відповідальною особою за заподіяння шкоди [PERSON] на час розгляду справи є Малиновський РВ ОМУ ГУМВС України в Одеській області. Згідно із ч.ч. 1, 3, 4 ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в іншій спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування судом враховуються вимоги розумності і справедливості. Пунктом 9 постанови Пленум Верховного Суду України № 4 від 31.03.1995 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» розяснено, що розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення), та з урахуванням інших обставин. Зокрема, суд враховує стан здоровя потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих та виробничих стосунках, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану, добровільне за власною ініціативою чи за зверненням потерпілого спростування інформації редакцією засобу масової інформації. При цьому, суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості. З пояснень позивача та матеріалів цивільної справи судом встановлено, що не законною бездіяльністю посадових осіб Малиновського РВ ОМУ ГУМВС України в Одеській області при розгляді заяви [PERSON] за фактом викрадення її майна, що полягало у невидачі позивачеві постанови про закриття кримінального провадження позивачу заподіяна моральна шкода, яка полягала у незручностях, втраті особистого часу, додаткових зусиллях, повязаних із необхідністю отримати законне рішення органу досудового слідства через порушенням своїх конституційних прав як громадянина. Така незаконна бездіяльність посадових осіб органу досудового слідства, завдавши моральної втрати позивачеві, призвела до порушення її нормального ритму життя. Жодних доказів, які спростовують завдання [PERSON] моральної втрати, відповідачами в процесі розгляду справи відповідно до ст. 61 ЦПК України, за якою відповідач зобовязаний довести ті обставини, на які він посилається як на підставу своїх заперечень проти позову, не надано. Враховуючи викладене, завдана позивачеві моральна шкода підлягає відшкодуванню відповідно до ст. 1176 ЦК України. Виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості, з урахуванням обставин справи та тяжкості страждань позивача, суд вважає, що компенсація моральної шкоди підлягає стягненню з Малиновського РВ ОМУ ГУМВС України в Одеській області в розмірі 500 грн. Суд не погоджується з доводами ліквідаційної комісії про списання коштів за заподіяну позивачу моральну та майнову шкоду з єдиного казначейського рахунку Державної казначейської служби України, оскільки: Як встановлено судом при розгляді даної справи заподіяна позивачеві моральна шкода повинна бути стягнута з винної особи, якою є Малиновський РВ ОМУ ГУМВС України в Одеській області, який є юридичною особою, відповідно, самостійно несе відповідальність за своїми зобовязаннями, тому встановлена судом компенсація моральної шкоди повинна відшкодовуватися за рахунок його коштів. Окрім того, законом не передбачено, що відшкодування шкоди, завданої фізичним та юридичним особам внаслідок незаконно прийнятих рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади чи службових осіб під час здійснення ними своїх повноважень здійснюється з єдиного казначейського рахунку, який належить Державній казначейській службі України. Наявність рахунків Малиновського РВ ОМУ ГУМВС України в Одеській області та списання з них стягнутих судом коштів має встановлюватися державним виконавцем в разі примусового виконання рішення чи добровільного перерахування відповідачем. Поряд із тим, суд не погоджується із вимогами [PERSON] про відшкодування майнової шкоди, яка полягає у понесених витратах, повязаних із витрачанням своїх особистих коштів на явку до суду при розгляді скарги слідчим суддею на загальну суму за квитками на проїзд - 105 грн. 14 коп., оскільки вважає, що надані позивачем в процесі розгляду справи докази на підтвердження цих обставин не відповідають вимогам належності, достовірності та достатності в сенсі ЦПК України. Судові витрати, що повязані із явкою до суду при розгляді даної справи, документально підтверджені позивачем в розмірі 124 грн. підлягають стягненню на користь позивача в порядку ст.85 ЦПК України.

Outcome: partial