Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-02 00:00:00

21 лютого 2019 року позивач звернулася до Словянського міськрайонного суду Донецької області з позовом до [PERSON], в якому просить розірвати шлюб, укладений 25 жовтня 1994 року, зареєстрований у міському відділі реєстрації актів громадянського стану м. Горлівка Донецької області, актовий запис № 2007. Позивач обґрунтовує свої вимоги тим, що шлюбні стосунки між сторонами фактично припинені, шлюб існує тільки формально, вони втратили почуття любові, взаємоповаги один до одного. Від шлюбу сторони мають дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO]. Спору про поділ майна та місця проживання дитини не має. Позивач просить суд розірвати шлюб. Позивач [PERSON] в судове засідання не зявилася, однак до суду надала заяву, в якій просила суд вимоги задовольнити, справу слухати за її відсутності. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, хоча був повідомлений належним чином про дату, час на котре було назначено слухання по справі, у зв'язку з чим суд, відповідно до ст. 280 ЦПК України, дійшов до висновку про можливість ухвалення заочного рішення на підставі наявних у справі доказів. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню виходячи з наступного. Судом встановлено, що згідно Свідоцтва про укладення шлюбу, серії І-НО № 300403, 25.10.1994 року між [PERSON] та [PERSON] (до шлюбу Громова) І.В. зареєстровано шлюб у міському відділі реєстрації актів громадянського стану м. Горлівка Донецької області , актовий запис № 2007. Відповідно до свідоцтва про народження серії 1-НО № 319939 від 25.06.2010 року батьками [PERSON], [INFO], є [PERSON] та [PERSON] Відповідно до свідоцтва про народження серії 1-НО № 342741 від 15.05.2003 року батьками [PERSON], [INFO], є [PERSON] та [PERSON] Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного Кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Суд вважає, що підстави, на які посилаються позивач, наполягаючи на розірванні шлюбу, є обґрунтованими, збереження сімї не можливо, оскільки шлюб існує лише формально, тому позов підлягає задоволенню. Відповідно до ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Оскільки позивач при реєстрації шлюбу змінила прізвище, вона має право залишити його після розірвання шлюбу. Суд приходить до висновку, що слід його залишити. При цьому суд виходить з вимог ст.ст. 12, 81 ЦПК України, відповідно до яких цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості, і кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідач в судове засідання не зявився, не скористався своїми процесуальними правами сторони в процесі і не надав належних доказів, які спростовують доводи позивача. Отже, суд, на підставі наявних у справі доказів, прийшов до висновку про необхідність задоволення позовних вимог у повному обсязі. Згідно ч. 2 ст. 114 СК України, у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішення суду про розірвання шлюбу. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Отже, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача, на підставі ст. 141 ЦПК України, на користь позивача судовий збір в сумі 768 грн. 40 коп., що підтверджено відповідним платіжним дорученням.

Outcome: approved