Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-04 00:00:00

19 січня 2018 року до Межівського районного суду Дніпропетровської області звернулось ПАТ КБ «Приват Банк» з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. В обгрунтування позовних вимог зазначається, що 04 жовтня 2011 року з [PERSON] було укладено договір б/н, за яким остання отримала кредит у розмірі 1200,00 гривень у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36% на рік суми залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. З умовами та правилами надання банківських послуг відповідач ознайомлена. При укладанні договору сторони керувались ч.1 ст.634 ЦК України, за яким договір приєднання може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому, а друга сторона позбавлена можливості запропонувати свої умови договору. Позивач зобов'язання за договором виконав у повному обсязі, надавши [PERSON] можливість розпоряджатися кредитними коштами на умовах, передбачених договором та в межах встановленого кредитного ліміту. Всупереч договірним зобов'язанням, відповідач неналежно виконувала умови договору. Станом на 31 грудня 2017 року [PERSON] має перед позивачем заборгованість за кредитним договором в розмірі 26038,38 гривень, з яких: 267,64 гривень - заборгованість за кредитом, 21423,29 гривень - заборгованість по процентам за користування кредитом, 2631,34 гривень - заборгованість за пенею та комісією, а також відповідно до п.2.1.1.7.6 умов та правил надання банківських послуг штраф 500 гривень фіксована частина та 1216,11 гривень - процентна складова. Позивач просить суд стягнути з [PERSON] зазначену вище заборгованість на користь ПАТ КБ «Приват Банк» та судові витрати. Представник позивача надав суду заяву про розгляд справи у їх відсутність. Згідні на заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. Позов підтримують повністю. Відповідач у судове засідання не з'явилася, надала заяву про розгляд справи у її відсутність. Позовні вимоги визнає у повному обсязі. Суд, оцінивши зібрані у справі докази, з'ясувавши обставини справи та надавши їм відповідну оцінку, приходить до наступних висновків. Судом досліджені та надана оцінка таким доказам: На підтвердження домовленості між сторонами мається підписана відповідачем анкета-заява від 04 жовтня 2011 року про приєднання до умов та правил надання банківських послуг в Приват Банку, порушення істотних умов яких, зі сторони [PERSON], у судовому засіданні достовірно встановлено. За розрахунком заборгованості за договором б/н від 04 жовтня 2011 року, укладеного між ПАТ КБ «Приват Банк» та клієнтом [PERSON] вбачається, що остання станом на 31 грудня 2017 року має перед позивачем заборгованість у розмірі 26038,38 гривень, з яких: 267,64 гривень - заборгованість за кредитом, 21423,29 гривень - заборгованість по процентам за користування кредитом, 2631,34 гривень - заборгованість за пенею та комісією, а також відповідно до п.2.1.1.7.6 умов та правил надання банківських послуг штраф 500 гривень фіксована частина та 1216,11 гривень - процентна складова. Згідно з ч.1 ст.634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Відповідно до ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. В силу ст.526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Частиною другою статті 1050 ЦК України передбачено, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Статтею 81 ЦПК України передбачено обов'язок сторони довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Згідно ч.4 ст.206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Отже, враховуючи встановлені судом обставини, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача про стягнення заборгованості є обґрунтованими, підтвердженими зібраними у справі доказами та не спростованими у встановленому процесуальним законом порядку відповідачем, а тому підлягають задоволенню у повному обсязі. Відповідно до ст.141 ЦПК України, судові витрати, пов'язані з розглядом справи, у разі задоволення позову покладаються - на відповідача. На підставі викладеного,

Outcome: approved