Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-02 00:00:00

21 березня 2013 року Моторне (транспортне) страхове бюро України звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення сум виплаченого страхового відшкодування в порядку регресу. В обґрунтування своїх вимог позивач посилався на те, що 29 листопада 2009 року з вини відповідача [PERSON], який керував автомобілем «ДЕУ» була скоєна дорожньо-транспортна пригода, в результаті якої був пошкоджений автомобіль «ВАЗ» державний номер [NUMBER] під керуванням [PERSON], який належить на праві власності [PERSON]. Вина [PERSON] у скоєнні вищезазначеної дорожньо-транспортної пригоди підтверджується постановою Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 16 лютого 2010 року. Розмір матеріальної шкоди, спричиненої транспортному засобу - автомобілю «ВАЗ» державний номер [NUMBER] складає 6 374,32 грн. На час скоєння ДТП водій [PERSON] не мав чинного договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. У відповідності до п.п. «а» п.41.1 ст. 41 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», Моторне (транспортне) страхове бюро України за рахунок коштів фонду захисту потерпілих, відшкодовує шкоду на умовах, визначених Законом. У разі її заподіяння транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність. У відповідності до ст. 22 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», Моторне (транспортне) страхове бюро України відшкодовує у встановленому законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна життю, здоров'ю та майну третіх осіб під час ДТП. МТСБУ здійснило виплату власнику пошкодженого транспортного засобу 5 311,93 грн. за шкоду, заподіяну в результаті пошкодження транспортного засобу. В зв'язку з наведеним, посилаючись на вимоги ст.ст. 1166, 1187, 1191, ст. 38 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», Моторне (транспортне) страхове бюро України просило суд стягнути на його користь з [PERSON] суми виплаченого відшкодування в порядку регресу в сумі 5 931,93 грн., судові витрати в сумі 979,40 грн. В судове засідання представник позивача Моторного (транспортного) страхового бюро України не з'явився, в своїй заяві просив суд розглянути справу без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. В судове засідання відповідач [PERSON] не з'явився, про місце, дату і час розгляду справи належним чином повідомлений, в зв'язку з чим, судом проведений заочний розгляд справи. Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, приходить до переконання, що позовні вимоги обґрунтовані і підлягають задоволенню, з наступного. Судом встановлено, що постановою Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 16 лютого 2010 року [PERSON] був визнаний винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. [PERSON] був визнаний винним в тому, що 29 листопада 2010 року о 13-40 годині він, керуючи автомобілем «ДЕУ» номерний знак [NUMBER], на перехресті вул. 195 Стрілецької дивізії та вул. Радянській м. Новомосковська Дніпропетровської області, під час здійснення повороту ліворуч, не впорався з керуванням, внаслідок чого допустив зіткнення з автомобілем ВАЗ 2107 номерний знак [NUMBER], який рухався в зустрічному напрямку. Судом встановлено, що на час скоєння ДТП водій [PERSON] не мав чинного договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. У відповідності до Звіту № 1578 про визначення вартості матеріального збитку від 05 січня 2010 року, сума збитків, спричинених внаслідок ДТП автомобілю «ВАЗ 2107 номерний знак [NUMBER] складає 6 374,32 грн. У відповідності до Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим Законом, у разі її заподіяння, у тому числі, транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім шкоди, заподіяної транспортному засобу, який не відповідає вимогам п.1.7. ст. 1 цього Закону, та майну, яке знаходилося в цьому транспортному засобі. У відповідності до п.9.2 ст. 9 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», обов'язків ліміт відповідальності страховика за шкоду, заподіяну майну потерпілих становить 25 500 грн. на одного потерпілого. Встановлено, що 20 квітня 2010 року МТСБУ здійснило виплату відшкодування [PERSON] в розмірі 5 311,93 грн. за шкоду, заподіяну в результаті пошкодження транспортного засобу, крім того, понесло витрати на встановлення розміру збитків в сумі 620 грн. На підставі ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно ст. 1187 ЦК України, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі володіє транспортним засобом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Відповідно до ч.1 ст. 1191 ЦК України, особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Враховуючи наведене, суд приходить до переконання, що МТМБУ має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи, і позовні вимоги підлягають задоволенню. На підставі ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалене рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею та документально підтверджені судові витрати. Згідно наданих квитанцій, позивач поніс судові витрати в сумі 229,40 грн. і ця сума судових витрат підлягає стягненню з відповідача. В заяві позивач просив стягнути на його користь також витрати на надання юридичної допомоги - 750 грн. У відповідності до Закону України «Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах» № 4191-VI, розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних справах, в яких така компенсація виплачується стороні не може перевищувати 40 відсотків встановленої законом мінімальної заробітної плати у місячному розмірі за годину участі особи, яка надавала правову допомогу, у судовому засіданні, під час вчинення окремих процесуальних дій поза судовим засіданням та під час ознайомлення з матеріалами справи в суді, що визначається у відповідному судовому рішенні. Оскільки позивачем не надано доказів участі особи, яка надавала правову допомогу, у судовому засіданні, під час вчинення окремих процесуальних дій поза судовим засіданням та під час ознайомлення з матеріалами справи в суді, тому, в компенсації зазначених витрат належить відмовити. Враховуючи вищевикладене і

Outcome: approved