Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-06 00:00:00

20.09.2017 [PERSON] звернулася до суду з позовом про стягнення з відповідача [PERSON] аліментів на утримання дітей та на її утримання до досягнення дитиною трьохрічного віку. В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що 02.03.2013 зареєструвала шлюб із відповідачем, від подружніх відносин в них народилося двоє дітей: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. 19.08.2017 шлюб між ними було розірвано. На даний час малолітні діти проживають разом з нею та перебувають на її утриманні. Відповідач добровільно не виділяє достатніх коштів на утримання малолітніх дітей, не піклується про їх матеріальне забезпечення, не цікавиться потребами та інтересами дітей. Вона ніде не працює, отримує лише соціальну допомогу по догляду за дитиною до трьох років, якої не достатньо для утримання двох дітей. Відповідач в свою чергу є військовослужбовцем в ЗСУ і отримує стабільний дохід. Тому просить щомісячно стягувати з відповідача аліменти в примусовому порядку на утримання дітей в розмірі 2/6 частини з усіх видів його заробітку до досягнення ними повноліття та на її утримання у розмірі 1/6 частини з усіх видів його заробітку до досягнення дочкою [PERSON] трьохрічного віку. В судовому засіданні позивач [PERSON] позов підтримала та, давши пояснення аналогічні доводам позовної заяви, просила позов задоволити в повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позов визнав частково, не заперечив проти стягнення аліментів на утримання дітей в розмірі 2/6 частини з усіх видів його заробітку. Щодо стягнення з нього аліментів на утримання позивача не згідний, оскільки вважає, що соціальної допомоги, яку вона отримує, є достатнім для її утримання. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення сторін, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що позов слід задовольнити з наступних підстав. Згідно ст.180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Сторони у шлюбних відносинах перебували з 02.03.2013, що стверджується свідоцтвом про шлюб, виданим Новояворівською міською радою Яворівського району Львівської області від 02.03.2013. На даний час шлюб між ними за рішенням суду розірвано. Згідно актових записів про народження [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], батьком дітей є [PERSON], що не оспорюється відповідачем. Проживання малолітніх дітей [PERSON] та [PERSON] разом з матір'ю [PERSON], стверджується довідкою про склад сім'ї №1422 від 19.09.2017, а також поясненнями сторін, даними в судовому засіданні. Судом встановлено, що позивач [PERSON] перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення трьох років та отримує соціальну допомогу. Відповідач [PERSON] є військовослужбовцем, курсантом Національної академії сухопутних військ імені гетьмана Петра Сагайдачного. Відповідно до абз. 1 ч.1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Відповідно до ч.2 ст.84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Згідно ч.4 , ч.6 ст. 82 СК України право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має і в разі розірвання шлюбу. Обставин, які б виключали можливість надання матеріальної допомоги колишній дружині, відповідачем [PERSON] суду не наведено. Оцінивши зібрані в сукупності докази по справі, суд дійшов висновку про підставність задоволення позову, що зумовлюється тим, що відповідач [PERSON] є здоровою та працездатною особою, інших аліментних зобов'язань не має, на утриманні інших осіб не має, позивач [PERSON] ніде не працює, здійснює догляд за малолітніми дітьми, а тому суд вважає, що з відповідача [PERSON] на утримання дітей слід стягувати аліменти в розмірі 1/3 частини з усіх видів його заробітку до досягнення ними повноліття та на утримання [PERSON] в розмірі 1/6 частини з усіх видів його заробітку до досягнення дочкою [PERSON] трьохрічного віку. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача [PERSON] в користь держави слід стягнути судовий збір в розмірі 640 грн. Водночас суд вважає за необхідне зазначити, що відповідно до ч.4 ст. 223 ЦПК України якщо після набрання рішенням суду законної сили, яким з відповідача присуджені періодичні платежі, зміняться обставини, що впливають на визначені розміри платежів, їх тривалість чи припинення, кожна сторона має право шляхом пред'явлення нового позову вимагати зміни розміру, строків платежів або звільнення від них.

Outcome: approved