Jurisdiction: civil
Date: 2021-08-04 00:00:00

1. Позиції сторін, заяви, клопотання, інші процесуальні дії 1.1. [PERSON] звернувся до Сєвєродонецького міського суду Луганської області з позовною заявою до Приватного акціонерного товариства «Сєвєродонецьке об`єднання Азот» про стягнення компенсації втрати частини заробітної плати у зв`язку з порушенням термінів її виплати з урахуванням трьох відсотків річних. В обґрунтування позовних вимог позивач вказав, що з 06.06.2017 він був звільнений з ПрАТ «Сєвєродонецьке об`єднання Азот», проте повного розрахунку з ним проведено не було. Заборгованість з заробітної плати в сумі 20381,94 грн. була виплачена лише 16.10.2018. У зв`язку із цим, позивач просить стягнути з відповідача на його користь компенсацію з урахуванням 3% річних в розмірі 3444,55 грн. 1.2. Позивач в судовому засіданні присутній не був, у письмовій заяві просив справу розглядати без його участі. Представник відповідача в судове засідання не з`явився, надав заяву, в якій заперечував проти задоволення позовних вимог та просив справу розглядати без його участі. 2. Обставини справи, зміст спірних правовідносин 2.1. Згідно копії трудової книжки [PERSON] він був звільнений з Приватного акціонерного товариства «Сєвєродонецьке об`єднання Азот» 06.06.2017. Згідно з копією постанови про відкриття виконавчого провадження ВП № 56514150, винесеної 04.06.2018 старшим державним виконавцем Сєвєродонецького міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Луганській області Кольченко М.В., відкрито виконавче провадження з примусового виконання судового наказу, виданого 02.05.2018 Сєвєродонецьким міським судом Луганської області по справі № 428/4586/18 про стягнення з Приватного акціонерного товариства «Сєвєродонецьке об`єднання Азот» на користь [PERSON] заборгованості по заробітній платі в розмірі 20381 грн. 94 коп. Відповідно до копії заяви на видачу готівки № 6СД в АБ «Кліринговий Дім» від 17.10.2018, [PERSON] отримав заборгованість з виплати заробітної плати в розмірі 20381 грн. 94 коп. 3. Релевантні джерела права 3.1. Стаття 116 КЗпП України вказує, що при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Стаття 34 Закону України «Про оплату праці» вказує, що компенсація працівникам втрати частини заробітної плати у зв`язку із порушенням строків її виплати провадиться відповідно до індексу зростання цін на споживчі товари і тарифів на послуги у порядку, встановленому чинним законодавством. 3.2. Статтями 1, 2, 6 Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати» передбачено, що підприємства, установи і організації всіх форм власності та господарювання здійснюють компенсацію громадянам втрати частини доходів у випадку порушення встановлених строків їх виплати, у тому числі з вини власника або уповноваженого ним органу (особи). Компенсація громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати (далі - компенсація) провадиться у разі затримки на один і більше календарних місяців виплати доходів, нарахованих громадянам за період починаючи з дня набрання чинності цим Законом. Під доходами у цьому Законі слід розуміти грошові доходи громадян, які вони одержують на території України і які не мають разового характеру, зокрема, заробітну плату (грошове забезпечення). Сума компенсації обчислюється шляхом множення суми нарахованого, але не виплаченого громадянину доходу за відповідний місяць (після утримання податків і обов`язкових платежів) на індекс інфляції в період невиплати доходу (інфляція місяця, за який виплачується доход, до уваги не береться). Компенсацію виплачують за рахунок власних коштів - підприємства, установи і організації, які не фінансуються і не дотуються з бюджету, а також об`єднання громадян. 3.3. Згідно з частиною другою статті 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. В постанові\~Великої Палати\~Верховного Суду\~від 18.03.2020\~по справі\~№ 711/4010/13-цвказано, що припис частини другої статті 625 ЦК України до трудових правовідносин не застосовується. Трудове законодавство передбачає спеціальні правила відповідальності роботодавця за порушення відповідних норм, зокрема можливість стягнення з роботодавця середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні. 4. Оцінка доказів та аргументів сторін 4.1. Суд зазначає, що позивач був звільнений з підприємства відповідача 06.06.2017, а остаточний розрахунок при звільненні на суму 20381,94 грн. був проведений з ним лише 17.10.2018. Доказів на користь протилежного до суду надано не було. Отже, з урахуванням порушення строків виплати заробітної плати в даному випадку компенсація громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати має здійснюватися за період з липня 2017 року по жовтень 2018 року. Індекс інфляції за червень 2017 року не має братися до уваги, оскільки згідно приписів Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати» інфляція місяця, за який виплачується доход, до уваги не береться. Доказів того, що невиплачений при звільненні позивача дохід, був нарахований за інші місяці, ніж червень 2017 року, до суду надано не було. Посилання на\~Положення про порядок компенсації працівникам втрати частини заробітної плати у зв`язку з порушенням термінів її виплати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 20 грудня 1997 р. № 1427, є неспроможними, оскільки вказаний нормативний акт має нижчу юридичну силу ніж Закон України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати». Крім того, вказаний закон набрав чинності пізніше, ніж зазначене Положення. Сукупний індекс інфляції за вищевказаний період склав 111.97, а тому 20381,94 грн. х 111.97 / 100 = 22821,66. Таким чином, сума компенсації, яку належить сплатити позивачу, складає 2439,72 грн. (22821,66 - 20381,94). Саме в такому розмірі належить задовольнити позовні вимоги. 4.2. Разом з тим, вимога позивача про стягнення трьох процентів річних від простроченої суми заборгованості з виплати заробітної плати є безпідставною, оскільки приписи статті 625 ЦК України не застосовуються до трудових правовідносин (заборгованості із заробітної плати, відшкодування шкоди працівникові внаслідок трудового каліцтва), сімейних та інших правовідносин, які регулює спеціальне законодавство. 5. Розподіл судових витрат 5.1. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат суд враховує, що позивач був звільнений від сплати судового збору за подання позову в силу вимог п. 9 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір». Згідно із ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 08.05.2019 по справі № 161/4985/17 зроблено висновок про те, що у разі задоволення позову позивача, звільненого від сплати судового збору, судовий збір стягується з відповідача на користь держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини заявлених до нього позовних вимог, якщо цього відповідача також не звільнено від сплати судового збору. Приймаючи до уваги вимоги ст. 141 ЦПК України, положення Закону України «Про судовий збір», а також часткове задоволення позовних вимог (задоволено 70,83 % вимог), суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь держави судовий збір у сумі 643 грн. 14 коп. (із розрахунку 908 грн. х 0,7083).

Outcome: partial