Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-14 00:00:00

21.03.2019 року Служба у справах дітей, як представник органу опіки та піклування Надвірнянської РДА Івано-Франківської області звернулася в суд з позовом до [PERSON] про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів на утримання дитини. Просить суд ухвалити рішення, яким позбавити [PERSON] , [INFO] , жителя [ADDRESS] , батьківських прав відносно неповнолітньої дитини - сина [PERSON] , [INFO] , уродженця с.Воробіївка Білогірського району Хмельницької області. Крім того, просить стягувати з [PERSON] на утримання неповнолітньої дитини: сина - [PERSON] , [INFO] , в твердій грошовій сумі в розмірі по 900 грн. щомісячно, до досягнення дитиною повноліття. Представник позивача - Служби у справах дітей, як представника органу опіки та піклування Надвірнянської РДА Івано-Франківської області в судовому засіданні позовні вимоги підтримав з підстав, наведених в позовній заяві та просив їх задоволити в повному обсязі. Відповідач по справі [PERSON] в судове засідання не прибув, натомість направив до суду заяву, в якій позовні вимоги визнав повністю, не заперечує щодо позбавлення його батьківських прав відносно сина [PERSON] , [INFO] . Справу просить розглянути у його відсутність. Суд, вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши письмові докази, надані сторонами на виконання вимог ст.ст.80, 81 ЦПК України, і які сторони вважають достатніми для обгрунтування і заперечення своїх позовних вимог, з`ясувавши фактичні обставини справи, та, за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні обставин справи, прийшов до висновку про можливість задоволення позову Служби у справах дітей, як представника органу опіки та піклування Надвірнянської районної державної адміністрації Івано-Франківської області з наступних підстав. Відповідно до ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ст.165 СК України право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. Згідно статті 18 Конвенції «Про права дитини», ратифікованої Україною 21.02.1990 року, батьки несуть основну відповідальність за виховання дітей. Найважливіший обов`язок матері і батька це обов`язок виховувати, ростити дитину; батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дітей, їх фізичний, духовний та моральний розвиток, готувати до самостійного життя, забезпечити здобуття повної загальної освіти. У відповідності до положень вказаної Конвенції, Закону України «Про охорону дитинства», Європейської Конвенції «Про здійснення прав дітей», ратифікованої Україною 03.08.06 р., гарантовано та забезпечено право дитини з боку усіх державних та приватних структур, а також з боку батьків на належне батьківське виховання та піклування, забезпечення дитини сімейним затишком, розвиток індивідуальності та захисту всіх прав дитини навіть від самих батьків. Згідно ст.150 СК України батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Батьки зобов`язані поважати дитину. Відповідно до ч.2 ст.157 СК України той з батьків, що проживає окремо зобов`язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Згідно п.2 ч.1 ст.164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Статтею 12 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці…». Відповідно до п.16 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 30.03.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення поновлення батьківських прав», особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років і тільки з підстав, передбачених ст.164 СК України. Ухилення від виконання батьківських обов`язків має місце тоді, коли батьки не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Одночасно з позбавленням батьківських прав суд може на вимогу позивача або з власної ініціативи вирішити питання про стягнення аліментів на дитину. Зі змісту ст.81 ЦПК України випливає, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] є батьком неповнолітньої дитини - [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження дитини, копія якого долучена до матеріалів справи (а.с.3). Мати дитини - [PERSON] , [INFO] померла (а.с.5). Неповнолітній [PERSON] перебуває на обліку служби у справах дітей Надвірнянської райдержадміністрації, як дитина, яка перебуває у складних життєвих обставинах, що вбачається із наказу служби у справах дітей Надвірнянської РДА за № 29 від 17.10.2018 року (а.с.4). Батько дитини - [PERSON] впродовж одинадцяти років з сім`єю не проживає, вихованням дитини не займається, не відвідує батьківські збори, матеріально не забезпечує, не цікавиться його життям та здоров`ям. В 2007 році відповідач виїхав з с.Зелена, Надвірнянського району, Івано-Франківської області, і від того часу жодного разу дитину не провідував, не телефонував йому та не вітав його з днем народження. На даний час неповнолітній [PERSON] проживає в сім`ї [PERSON] , яка є рідною тіткою дитині, у с.Зелена, уч.Зазелена та навчається в пришкільному інтернаті Надвірнянської гімназії №5. [PERSON] піклується про здоров`я дитини, навчання, забезпечує усім необхідним, що потрібно для всебічного розвитку хлопця. Зі свідчень останньої, акту обстеження та довідки з навчального закладу, вбачається, що [PERSON] нехтує своїми батьківськими обов`язками, дитина зростає обділена батьківським піклуванням, любов`ю та ласкою (а.с.6, 7, 8, 9). Працівниками служби у справах дітей Надвірнянської райдержадміністрації проведено бесіду з неповнолітнім [PERSON] . Зі слів дитини стало відомо, що батько пішов з сім`ї, коли йому було 4 роки, і з того часу він ніколи з ним не спілкувався, не провідував його та матеріально йому не допомагав, тому надалі він хоче, щоб його батька позбавили батьківських прав. Працівниками служби у справах дітей райдержадміністрації направлено клопотання до В`язовецької сільської ради, Білогірського району, Хмельницької області, де на даний час проживає [PERSON] , з метою провести з ним бесіду щодо можливості змінити свою поведінку по відношенню до свої дитини, а саме налагодити стосунки з хлопчиком та зайнятися його вихованням і утриманням. За інформацією, наданою В`язовецькою сільською радою, [PERSON] народився [INFO] в с.Воробіївка, Білогірського району Хмельницької області. На даний він час проживає за адресою: [ADDRESS] , постійного місця роботи немає, зловживає спиртними напоями, веде аморальний спосіб життя (а.с.11, 12). 11.12.2018 року на засіданні комісії з питань захисту прав дитини Надвірнянської райдержадміністрації розглянуто клопотання служби у справах дітей про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] щодо неповнолітнього сина, [PERSON] , [INFO] . На дане засідання комісії [PERSON] не з`явився, хоча був повідомлений належним чином. Орган опіки та піклування Надвірнянської районної державної адміністрації дійшов висновку вважати за доцільне позбавити батьківських прав [PERSON] щодо неповнолітнього сина [PERSON] . Наведені факти в своїй сукупності суд розцінює, як ухилення відповідача від виховання дитини та нехтування своїми батьківськими обов`язками. Таким чином, суд вважає, що з боку [PERSON] мала місце винна поведінка, яка проявилась в свідомому ухиленні ним від виконання своїх батьківських обов`язків. Відповідно до роз`яснень Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.03.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» при вирішенні спорів про позбавлення батьківських прав суди повинні виходити не з формальних міркувань, а з фактичних інтересів дітей та умов їх нормального виховання. Враховуючи положення п.8 ст.7 Сімейного кодексу України, у відповідності до якого регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини. За встановлених судом фактичних обставин, суд вважає заявлені вимоги про позбавлення батьківських прав - обгрунтованими. Враховуючи вище наведене суд вважає, що відповідач ухиляється від виховання та утримання своїх неповнолітніх дітей, а тому прийшов до висновку, що є передбачені п.2 ч.1 ст.164 СК України підстави для позбавлення відповідача батьківських прав щодо дитини, сприятимуть захисту інтересів останнього. Судом перевірено, що відповідач [PERSON] , як батько, неповнолітньою дитиною [PERSON] , [INFO] , зовсім не цікавиться, не займається ним та не виховує. З висновку органу опіки та піклування Надвірнянської РДА від 19.12.2018 року за №04-32/25, вбачається за доцільне позбавити батьківських прав [PERSON] відносно неповнолітнього сина: [PERSON] , [INFO] . Даний висновок долучений до матеріалів справи (а.с.10). Таким чином, беручи до уваги наведене, а також ту обставину, що відповідач свою поведінку не змінив, суд вважає, що вимоги позивача щодо позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно його неповнолітньої дитини підлягає задоволенню. Крім того, згідно ч.ч.2, 3 ст.166 СК України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини. При задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину. Відповідно до ст.ст.180, 181 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, а за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Відповідач [PERSON] не надає матеріальної допомоги на утримання дитини, що є його обов`язком. Тому, з врахуванням обставин справи, матеріального стану та стану здоров`я відповідача, який є фізично здоровою людиною, може працювати, суд прийшов до висновку, що позов в частині стягнення аліментів слід задоволити і стягувати з [PERSON] аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі по 900 грн. щомісячно, до досягнення дитиною повноліття. У відповідності до вимог ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до п.3 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі - у справах про стягнення аліментів, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів чи зміну способу їх стягнення, а також заявники у разі подання заяви щодо видачі судового наказу про стягнення аліментів. За таких обставин позивач у справі про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів на утримання дитини звільнений від сплати судового збору, що є підставою для стягнення із відповідача в порядку ст.141 ЦПК України - 1536 грн. 80 коп судового збору в дохід держави. На підставі викладеного,

Outcome: approved