Jurisdiction: civil
Date: 2020-08-31 00:00:00

21 лютого 2020 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до Чугуївської державної нотаріальної контори Харківської області про встановлення додаткового строку для прийняття спадщини за законом після смерті брата [PERSON] , померлого [INFO] . Позов мотивований тим, що після смерті брата відкрилася спадщина, яка складається із 1/6 частини житлового будинку [ADDRESS] . Після звернення до Чугуївської державної нотаріальної контори Харківської області із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину 28.11.2019 року він отримав лист № 4965/02-17, в якому йому відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після померлого [INFO] [PERSON] у зв`язку із пропуском строку подачі заяви про прийняття спадщини. Посилаючись на те, що після смерті брата він знаходився у пригніченому стані, мав важке матеріальне становище та вважав, що успадкував усе майно померлого брата, оскільки інших спадкоємців у останнього немає, а також юридичну необізнаність з порядком прийняття спадщини та оформлення прав на спадкове майно, не володіння ним юридичними знаннями, позивач вважає, що зазначені обставини є поважними причинами пропуску ним строку для подання заяви про прийняття спадщини. На підставі викладеного та вимог ст. 1272 ЦК України позивач просить визначити йому додатковий строк тривалістю в три місяці з дня набрання рішенням законної сили для подання заяви про прийняття спадщини за законом після смерті [PERSON] , померлого [INFO] , визнавши причини його пропуску поважними. Позивач подав заяву про розгляд справи за його відсутністю, позов підтримав повністю за заявленими підставами та просить його задовольнити. Представник відповідача Чугуївської державної нотаріальної контори Харківської області надав заяву про розгляд справи за його відсутністю та ухвалити рішення у відповідності з чинним законодавством України. Перевіривши надані учасниками справи докази та оцінивши їх в сукупності, суд приходить до наступного. З наданої позивачем копії паспорту [NUMBER] , виданого 11 липня 2013 року року Чугуївським РВ ГУДМС України в Харківській області, вбачається, що [PERSON] народився [INFO] в м. Чугуїв Харківської області, зареєстрований з 12.08.2016 року за адресою: [ADDRESS] (а.с.5-6). Згідно копії картки платника податків, виданої 10.08.2016 ОДПІ (Чугуївське відділення), [PERSON] [INFO] зареєстрований 15.08.1996 у Державному реєстрі фізичних осіб-платників податків , реєстраційний номер облікової картки платника податків [NUMBER] (а.с.6). Згідно копії повторного свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Чугуєву Чугуївського районного управління юстиції Харківської області 24 травня 2019 року, [PERSON] народився [INFO] в м. Чугуїв Харківської області, про що 19 червня 1959 року складений відповідний актовий запис № 233. Батьки: батько- [PERSON] , мати - [PERSON] .(а.с.8). Згідно копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого відділом рай ЗАГС м. Чугуїв 11.09.1962 року, (записи зроблені російською мовою) [PERSON] родився [INFO] в г. Чугуев Харьковской области, о чем 16.09.1962 года прроизведена соответствующая запись № 341. Родители: отец- [PERSON] , русский, мать - [PERSON] , украинка(а.с.9). Згідно відповіді від 28.03.2018 року № 503 Комунального підприємства « Чугуївське міжміське бюро технічної інвентаризації» згідно з реєстраційними матеріалами Бюро право власності станом на 31.12.2012 року на житловий будинок [ADDRESS] , зареєстроване за: [PERSON] -1/2 частина на підставі свідоцтва про право власності на частину у спільному майні подружжя, виданого Чугуївською державною нотаріальною конторою від 04.06.1976 р., № 2783; за [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] - по 1/6 частки кожному на підставі свідоцтва про право на спадщину, виданого Чугуївською державною нотаріальною конторою від 04.06.1976 р., № 2786 (а.с. 10). Згідно копії свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого 25 квітня 2014 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Чугуєву реєстраційної служби Чугуївського міськрайонного управління юстиції у Харківській області, [PERSON] помер [INFO] у віці 51 років , про що 25 квітня 2014 року складено відповідний актовий запис № 163. Місце смерті: Україна, Харківська область, місто Чугуїв (а.с. 7). Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина у вигляді належної йому на праві власності 1/6 частини житлового будинку [ADDRESS] . Матеріали справи не містять даних про те, що за життя [PERSON] складав заповіт. Як зазначає позивач він є єдиним спадкоємцем другої черги за законом після смерті брата [PERSON] . Інші спадкоємці за законом або за заповітом відсутні. Як вбачається з відповіді Чугуївської державної нотаріальної контори Харківської області від 28.11.2019 за № 4965/02-17 на заяву [PERSON] про видачу йому свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті брата [PERSON] , померлого [INFO] , у зв`язку з порушенням строку подачі заяви про прийняття спадщини, нотаріальна контора не має права видати свідоцтво про право на спадщину за законом(а.с. 11). Згідно відповіді Чугуївської державної нотаріальної контори Харківської області від 17.07.2020 за № 1912/01-16 після смерті [PERSON] , померлого [INFO] , в термін, передбачений ст. 1270 ЦК України(шість місяців) з заявами про прийняття спадщини або відмову від спадщини в нотаріальну контору спадкоємці не зверталися, але можуть бути спадкоємці, які спадщину прийняли фактично, тим що відповідно до вимог статті 1268 ЦК України постійно проживали разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Спадкова справа не заводилась. Свідоцтво про право на спадщину не видавалося. Згідно статті 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою( частина 1). Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою ( частина друга). Відповідно до вимог статті 1221 ЦК України ( в редакції, яка діяла на час відкриття спадщини) місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця. Якщо місце проживання спадкодавця невідоме, місцем відкриття спадщини є місцезнаходження нерухомого майна або основної його частини, а за відсутності нерухомого майна - місцезнаходження основної частини рухомого майна. Відповідно до ч.1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Згідно ст.1272 ЦК України якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. У постанові Верховного Суду України від 23 серпня 2017 року у справі № 6-1320цс17 зроблено висновок, що «право на спадщину виникає з моменту її відкриття, і закон зобов`язує спадкоємця, який постійно не проживав зі спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. За змістом цієї статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, які пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Правила частини третьої 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини визнані судом поважними». Вирішуючи питання визначення особі додаткового строку, суд має досліджувати поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Оцінюючи доводи позивача про поважність причин пропуску строку звернення із заявою про прийняття спадщини, а саме: що після смерті брата він знаходився у пригніченому стані, мав важке матеріальне становище та вважав, що успадкував усе майно померлого брата, оскільки інших спадкоємців у останнього немає, а також юридичну необізнаність з порядком прийняття спадщини та оформлення прав на спадкове майно, не володіння ним юридичними знаннями, суд вважає, що ці обставини не доведені належними, допустимими та достатніми доказами відповідно до вимог ст.ст. 76-80 ЦПК України, та такими, що пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Крім того, позивачем не надано доказів про відсутність інших спадкоємців першої черги за законом ( в тому числі відсутні відомості щодо матері позивача [PERSON] , наявність або відсутність дій щодо прийняття нею спадщини тощо). Суд також зазначає, що заявляючи позов до Чугуївської державної нотаріальної контори Харківської області про встановлення додаткового строку для прийняття спадщини за законом після смерті брата [PERSON] , позивач безпідставно зазначив належним відповідачем цю нотаріальну контору. Належним відповідачем є особа, щодо якої є відомості про те, що вона дійсно може бути суб`єктом спірних матеріальних правовідносин, тобто є суб`єктом порушеного, оспорюваного чи невизнаного матеріального права позивача. Згідно ч.1 ст.1 Закону України «Про нотаріат» нотаріат в Україні - це система органів і посадових осіб, на які покладено обов`язок посвідчувати права, а також факти, що мають юридичне значення, та вчиняти інші нотаріальні дії, передбачені цим Законом, з метою надання їм юридичної вірогідності. Відповідно до вимог статті 1277 ЦК України в редакції, що діяла на час відкриття спадщини, у разі відсутності спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття орган місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини, а якщо до складу спадщини входить нерухоме майно - за його місцезнаходженням, зобов`язаний подати до суду заяву про визнання спадщини відумерлою. Тобто при відсутності інших спадкоємців після смерті [PERSON] ( як зазначає позивач), належним відповідачем за його позовом про надання додаткового строку для подання заяви до Чугуївської державної нотаріальної контори про прийняття спадщини після смерті його брата, є не державна нотаріальна контора, а Чугуївська міська рада Харківської області, до якої позивач [PERSON] позовні вимоги не заявляв. Сторонами в цивільному процесі є позивач і відповідач. Позивачем і відповідачем можуть бути фізичні і юридичні особи, а також держава ( ст. 49 ЦПК України). Статтею 175 ЦПК України передбачено, що викладаючи зміст позовної заяви, саме позивач визначає коло відповідачів, до яких він заявляє позовні вимоги. Процедурні питання заміни неналежного відповідача чи залучення співвідповідача визначені ст. 51 ЦПК України. Так, суд першої інстанції має право за клопотанням позивача до закінчення підготовчого провадження, а у разі розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження - до початку першого судового засідання залучити до участі у ній співвідповідача. Якщо позов подано не до тієї особи, яка повинна відповідати за позовом, суд до закінчення підготовчого провадження, а у разі розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження - до початку першого судового засідання за клопотанням позивача замінює первісного відповідача належним відповідачем, не закриваючи провадження у справі. Оскільки позивач [PERSON] клопотання про заміну неналежного відповідача на належного відповідача не заявляв, суд відповідно до вимог ст.ст. 12,13 ЦПК України не має права самостійно замінювати первісного відповідача належним відповідачем. Якщо позивач не заявляє клопотання про заміну неналежного відповідача, суд повинен відмовити в позові до неналежного відповідача. Така правова позиція висловлена в пункті 40 постанови Великої Палати Верховного Суду від 17 квітня 2018 року у справі № 523/9076/16-ц, яку відповідно до ч.4 ст. 263 ЦПК України суд враховує при розгляді справи. У зв`язку із вищевказаним суд вважає, що у задоволенні позову [PERSON] слід відмовити.

Outcome: dismissed