Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-24 00:00:00

21.05.2019 року позивач звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дитини, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що з листопада 2011 року між позивачем та відповідачем виникли фактичні шлюбні відносини, від стосунків в них народилась дитина - [PERSON] , [INFO] , яка на теперішній час проживає разом із матір`ю та знаходиться на її утриманні. Сумісне життя із відповідачем припинили 14 травня 2019 року. Дитина від народження має статус дитини - інваліда, її хвороба потребує постійного лікування, крім того хвороба провокує різні ускладнення, що потребує додаткових медичних обстежень та постійних витрат на ліки. Таким чином, дитині повинен бути забезпечений належний рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини, але відповідач належної матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, хоча відповідач за станом здоров`я є працездатним і в змозі надавати матеріальну допомогу на утримання неповнолітньої дитини. В зв`язку із викладеним, посилаючись на ст. 180, ч. 3 ст. 181, ст. 182, ч. 1 ст. 183 СК України, [PERSON] просить суд: - стягнути з [PERSON] , [INFO] , на користь [PERSON] , 1982 року народження, аліменти на утримання неповнолітньої доньки - [PERSON] , [INFO] , починаючи стягнення від дня пред`явлення позову до суду і до досягнення донькою повноліття, тобто до [INFO] у розмірі 1/2 частки з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісяця. До початку проведення судового засідання позивач надала суду уточнену позовну заяву в якій просить стягнути з [PERSON] , [INFO] , на її користь, аліменти на утримання неповнолітньої доньки - [PERSON] , [INFO] , починаючи стягнення від дня пред`явлення позову до суду і до досягнення донькою повноліття, тобто до [INFO] у розмірі 1/4 частки з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісяця. Також надала заяву про можливість розгляду справи за її відсутності, уточнені позовні вимоги підтримала та просила суд їх задовольнити. Відповідач до початку проведення судового засідання надав суду заяву про розгляд справи без його участі та про визнання уточнених позовних вимог [PERSON] . Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд, за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд, дослідивши матеріали справи та оцінивши їх у сукупності, прийшов до наступного. Відповідно до копії Свідоцтва про народження Серія [NUMBER] , виданого 05 квітня 2017 року Синельниківським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис № 113, підтверджено, що батьками [PERSON] , [INFO] , є сторони у справі (а.с.6). Відповідно до ч. 1 ст. 80, ч. 1 ст. 79 СК України, аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі, за рішенням суду від дня подання позовної заяви. Відповідно до довідки, виданої квартальним комітетом м. Синельникове Дніпропетровської області від 20.05.2019 року за № 21, вбачається, що [PERSON] прожває за адресою: [ADDRESS] , разом із донькою - [PERSON] , [INFO] , яка знаходиться на її утриманні (а.с.8). Статтею 180 СК України передбачено, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Способом виконання батьками цього обов`язку відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України є в тому числі й присуджені за рішенням суду кошти (аліменти) у частці від доходу матері, батька, і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ч. 1 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Згідно ст. 179 СК України аліменти, одержані на дитину, є власністю дитини. Той із батьків або інших законних представників дитини, на ім`я якого виплачуються аліменти, розпоряджається аліментами виключно за цільовим призначенням в інтересах дитини. Неповнолітня дитина має право брати участь у розпорядженні аліментами, одержаними на її утримання. Неповнолітня дитина має право на самостійне одержання аліментів та розпорядження ними відповідно до Цивільного кодексу України. Згідно ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Відповідно до п. 3 п. 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15. 05. 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», а також ст. 182 СК України, вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів ; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів ; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Згідно ч. 2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно ч. 3 ст. 70 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що загальний розмір усіх відрахувань під час кожної виплати заробітної плати та інших доходів боржника не може перевищувати 50 відсотків заробітної плати, що має бути виплачена працівнику, у тому числі у разі відрахування за кількома виконавчими документами. Це обмеження не поширюється на відрахування із заробітної плати у разі відбування боржником покарання у виді виправних робіт і стягнення аліментів на неповнолітніх дітей. У таких випадках розмір відрахувань із заробітної плати не може перевищувати 70 відсотків. З огляду на зазначене вище, беручи до уваги визнання відповідачем уточненої позовної заяви, про що надано відповідну письмову заяву, суд, вважає можливим здійснити стягнення аліментів у даній справі у зазначеній позивачем [PERSON] уточненій позовній заяві розмірі 1/4 частки, на утримання доньки, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, що відповідатиме імперативній нормі ч. 1 ст. 182 СК України. Окрім того, суд роз`яснює, що розмір аліментів, стягнутих на утримання дитини, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом (ч. 1 ст. 92 СК України). Відповідно до ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Тому, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь держави судовий збір у сумі 768 грн. 40 коп., виходячи із того, що позивач [PERSON] при зверненні до суду з даним позовом звільнена від сплати судового збору, та її вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі. На підставі викладеного, ч. ч. 1, 3 ст. 80, ч. 1 ст. 92, ст. 179, ст. 180, ч. 2 ст. 182, ч. 1 ст. 183, ч. 1 ст. 191 СК України, ст. 70 Закону України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016 року,

Outcome: approved