Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-02 00:00:00

1. Короткий зміст позовних вимог 09.12.2019 [PERSON] звернувся до Борівського районного суду Харківської області з позовом, який був уточнений 20.01.2020, до [PERSON] , [PERSON] , в якому просив визнати частково недійсними: свідоцтво про право на спадщину за законом на Ѕ частку земельної ділянки померлого [PERSON] , видане 07.06.2013 [PERSON] державним нотаріусом Борівської державної нотаріальної контори Харківської області Бондаренко О.В., реєстровий номер 451; свідоцтво про право на спадщину за законом на Ѕ частку земельної ділянки померлого [PERSON] , видане 07.06.2013 [PERSON] державним нотаріусом Борівської державної нотаріальної контори Харківської області Бондаренко О.В., реєстровий номер 454. Визнати за позивачем право власності на 1/3 частину земельної ділянки або 1,3194 га площею 3,9583 га з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер 6321055100:11:006:0062, яка належала [PERSON] на підставі Державного акта на право власності на земельну ділянку серії ХР № 050418, розташовану на території Борівської селищної ради Борівського району Харківської області. Скасувати державну реєстрацію права власності [PERSON] і [PERSON] на 1/2 частини земельної ділянки площею 3,9586 га, розташовану на території Борівської селищної ради Борівського району Харківської області, призначену для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер 6321055100:11:006:0062, посвідчену Державним актом на право власності на земельну ділянку серії ХР № 050418, реєстраційний номер 38, на ім`я [PERSON] . Як на підставу позовних вимог [PERSON] посилається на наступні обставини. [PERSON] є рідним батьком позивача. [INFO] [PERSON] помер. Після смерті останнього відкрилася спадщина на земельну ділянку площею 3,9583 га з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер 6321055100:11:006:0062, що підтверджується Державним актом на право власності на земельну ділянку на ім?я [PERSON] серії ХР № 050418, виданим Борівською районною державною адміністрацією Харківської області 21.02.2005. Спадкоємцями першої черги на спадкове майно за законом стали мати позивача [PERSON] , його брат - [PERSON] та сам позивач - [PERSON] . Батько позивача [PERSON] не залишив заповіту на випадок своєї смерті, що встановлено за даними спадкового реєстру. Спадщину у встановленому законом порядку прийняли відповідачі по справі. При цьому, відповідачі державному нотаріусу не повідомили, що позивач також є спадкоємцем першої черги за законом на майно померлого. Більше того, у заяві про видачу свідоцтва про право на спадщину [PERSON] та [PERSON] запевнили державного нотаріуса, що крім них, інші спадкоємці відсутні. При цьому, державний нотаріус не перевірила коло осіб, які мали право на спадщину за законом після смерті батька. Тому 07.07.2013 за реєстровими №№ 451, 454 державним нотаріусом Борівської ДНК Харківської області Бондаренко О.В. було видано свідоцтва про право на спадщину за законом на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва [PERSON] та [PERSON] по Ѕ частині кожному з них. Позивачу про це відомо не було, спір щодо земельної ділянки не виникав. На теперішній час позивачу стало відомо, що відповідачі без оформлення договору купівлі-продажу продали земельну ділянку, яка належала батькові. Позивач вказує, що видачею свідоцтва про право на спадщину за законом на земельну ділянку після смерті [PERSON] тільки відповідачам по справі, порушено право позивача на 1/3 частину земельної ділянки як спадкоємця за законом першої черги - сина померлого [PERSON] 2. Позиції учасників справи Ухвалою Борівського районного суду Харківської області від 03.01.2020 було відкрито провадження і вирішено розгляд справи проводити в порядку загального позовного провадження. 16.01.2020 до Борівського районного суду Харківської області надійшов відзив від [PERSON] , в якому остання просила відмовити в задоволенні позовних вимог, з наступних підстав. Чоловік [PERSON] - [PERSON] помер [INFO] . На час відкриття спадщини зі спадкодавцем в одному будинку були зареєстровані та проживали: [PERSON] та [PERSON] . На той час [PERSON] тяжко хворіла, неодноразово була на лікуванні в лікарнях, їй робили операцію. Сім?я була дуже в скрутному матеріальному стані. Чоловік відповідача оформив на себе декілька кредитів, щоб остання могла лікуватися, купувати необхідні ліки. Тому після смерті чоловіка, [PERSON] не займалася оформленням спадщини, а разом з сином [PERSON] вирішили погашати кредити. І тільки в 2013 році [PERSON] звернулася до нотаріуса за оформленням спадщини. Ознайомившись з наданими документами, державний нотаріус Бондаренко О.В. заявила, що коли син [PERSON] на день смерті батька проживав разом з ним, то згідно ст. 1268 ЦК України [PERSON] повинна оформляти спадщину на двох, на себе і на [PERSON] . Таким чином, позивач, як спадкоємець першої черги за законом на майно померлого батька, в свій час мав право на 1/3 частину земельної ділянки, але відмовившись від своєчасного оформлення спадщини - не скористався своїм правом. 20.01.2020 до Борівського районного суду Харківської області надійшла відповідь на відзив, згідно якої [PERSON] просить задовольнити позовні вимоги, оскільки ніякої розмови матері з дітьми, в якій би останні відмовилися від спадщини на її користь, не було. Відповідачі оформили право на земельну ділянку виключно на своє ім?я, не поставивши до відома позивача і третю особу [PERSON] , хоча останні також є спадкоємцями першої черги за законом на майно померлого батька. Ухвалою Борівського районного суду Харківської області від 21.01.2020 залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, [PERSON] . Ухвалою Борівського районного суду Харківської області від 12.02.2020 підготовче провадження закрито та справу призначено до судового розгляду. Позивач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити в повному обсязі та надав наступні пояснення. [PERSON] не прийняв спадщину, оскільки не знав про необхідність подання заяви про прийняття спадщини у шестимісячний строк з дня відкриття спадщини. Крім того, [PERSON] не претендував до 2019 року на спадкове майно, яке залишилося після смерті батька, оскільки думав, що мати - [PERSON] оформила земельну ділянку тільки на себе. Після смерті батька [PERSON] заповіт відсутній, тому спадкоємцями першої черги за законом на майно померлого [PERSON] є його дружина - [PERSON] та діти: [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] . В зв?язку з наявністю чотирьох спадкоємців першої черги за законом на майно померлого батька - то позивач вважає незаконним видачу свідоцтв про право на спадщину за законом лише відповідачам. При цьому, позивач пояснив, що навіть у 2019 році до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини не звертався, до суду для визначення додаткового строку для прийняття спадщини також не звертався. Представник позивача адвокат Кравцун В.А. в судовому засіданні пояснив, що нотаріус належним чином не повідомила про наявність інших спадкоємців і не повідомила їх про можливість визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні просила відмовити в задоволенні позовних вимог та пояснила, що звернулася за оформленням спадщини після померлого чоловіка [PERSON] через три роки після його смерті. Нотаріус повідомила, що після смерті [PERSON] із заявами про прийняття спадщини жоден спадкоємець до того часу не звертався, тому спадщину необхідно оформляти на осіб, які фактично прийняли її в порядку ч. 3 ст. 1268 ЦК України, тобто на осіб, які були зареєстровані та постійно фактично мешкали на момент смерті зі спадкодавцем - [PERSON] та неповнолітнього сина [PERSON] . Представник відповідача адвокат Молчанов М.П. в судовому засіданні пояснив, що [PERSON] дійсно є спадкоємцем першої черги за законом на майно померлого батька, проте він не скористався своїм правом на прийняття спадщини. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з?явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, в задоволенні позовних вимог просить відмовити. Третя особа Борівська ДНК Харківської області в судове засідання не з?явилася, проти задоволення позовних вимог не заперечує, справу просить розглядати за відсутності її представника, про що надала відповідну заяву. Третя особа [PERSON] в судовому засіданні просить відмовити в задоволенні позовних вимог, оскільки, на її думку, права позивача жодним чином не порушені, так як він сам не виконав свій обов?язок, який полягає в необхідності подання заяви про прийняття спадщини у шестимісячний строк з дня відкриття спадщини до нотаріальної контори. 3. Встановлені в судовому засіданні обставини справи Згідно копії свідоцтва про смерть серії [NUMBER] [PERSON] помер [INFO] (а.с.11). [PERSON] є сином [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] (а.с.10). За інформацією Головного управління Держгеокадастру у Харківській області від 28.10.2019, за [PERSON] зареєстровано Державний акт на право власності на земельну ділянку серії ХР № 050418, кадастровий номер 6321055100:11:006:0062 площею 3,9583 га (а.с.14). Згідно копії Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ХР № 050418, [PERSON] є власником земельної ділянки площею 3,9583 га, розташованої на території Борівської селищної ради, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (а.с.15). З копії свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] вбачається, що [PERSON] є дружиною [PERSON] (а.с.82). [PERSON] є рідним сином [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] (а.с.85). [PERSON] являється рідною дочкою [PERSON] . [PERSON] та [PERSON] на підставі ст. 1261 ЦК України успадкували після смерті [PERSON] та є власниками в рівних частинах земельної ділянки [ADDRESS] площею 3,9583 га, кадастровий номер 6321055100:11:006:0062, що підтверджується копіями свідоцтв про право на спадщину за законом від 07.06.2013 (а.с.99-102) та копіями Витягів з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності (а.с.156-157). 4. Релевантні джерела права й акти їх застосування Відповідно до змісту статей 1216, 1217 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. За правилами статті 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. За правилами частини першої, третьої статті 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Відповідно до статті 1269, частини першої статті 1270 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Відповідно до статті 1272 ЦК України якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. Згідно ч. 1 ст. 1301 ЦК України свідоцтво про право на спадщину визнається недійсним за рішенням суду, якщо буде встановлено, що особа, якій воно видане, не мала права на спадкування, а також в інших випадках, встановлених законом. 5. Мотиви, з яких виходить суд при ухваленні рішення Як вбачається із встановлених судом обставин, після смерті батька позивача [PERSON] залишилася спадщина, до складу якої входить земельна ділянка площею 3,9583 га, кадастровий номер 6321055100:11:006:0062. З матеріалів спадкової справи вбачається, що заповіт після смерті [PERSON] , який би охоплював вказану земельну ділянку, відсутній. Таким чином, право на спадкування отримують особи, визначені ст. 1261 ЦК України, тобто спадкоємці першої черги за законом: дружина - [PERSON] та діти: [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] . У встановлений законодавством шестимісячний термін жодний зі спадкоємців не звернувся до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, що також підтверджується матеріалами спадкової справи після смерті [PERSON] . Проте, [PERSON] та [PERSON] на час відкриття спадщини були зареєстровані та постійно проживали разом зі спадкодавцем [PERSON] , таким чином, згідно ч. 3 ст. 1268 ЦК України, вони вважаються такими, що фактично прийняли спадщину. В свою чергу, [PERSON] та [PERSON] на час відкриття спадщини не проживали разом зі спадкодавцем, тому на підставі ст. 1269 ЦК України, мали право подати в шестимісячний термін нотаріусу заяви про прийняття спадщини. Проте своїм правом останні не скористалися, тому в силу ст. 1272 ЦК України вважаються такими, що не прийняли спадщину, а отже не набули права на спадкове майно. Оскільки позивач не вчинив жодних дій, передбачених чинним цивільним законодавством, спрямованих на прийняття спадщини, а саме: не подав заяви до нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини про прийняття спадщини після смерті батька [PERSON] ; пропустивши строк для прийняття спадщини, не звернувся до суду для встановлення додаткового строку, не навів поважних причин пропуску вказаного строку, таким чином, не прийняв спадщину та не набув на неї прав, тому суд не вбачає порушення його прав видачею свідоцтв про право на спадщину за законом відповідачам. Таким чином, суд вважає, що оспорювані свідоцтва про право на спадщину за законом є цілком законними, правомірно виданими та такими, що не підлягають визнанню частково недійсними, в зв`язку з цим відсутні підстави для визнання права власності за позивачем на 1/3 частину земельної ділянки та скасування державної реєстрації права власності [PERSON] і [PERSON] на 1/2 частини земельної ділянки площею 3,9586 га. Крім того, на час відкриття спадщини відповідач [PERSON] був неповнолітнім, а отже згідно ст. 1241 ЦК України мав право на обов?язкову частку у спадщині. При наданні оцінки твердженням позивача про його необізнаність щодо необхідності подання заяви про прийняття спадщини, суд виходить з презумпції обізнаності особи про стан її порушеного права. 6. Висновки суду за результатами розгляду справи З дотриманням передбаченого законодавством порядку дослідження доказів, ухвалення судових рішень, судом було повно та всебічно з`ясовано всі обставини справи, на підставі яких, суд вважає за необхідне в задоволенні позовних вимог [PERSON] відмовити. З урахуванням матеріалів справи,

Outcome: dismissed