Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-12 00:00:00

1. Короткий виклад доводів пред`явленого позову. 1.1. В травні 2019 року [PERSON] звернулась до суду з вказаним позовом та посилається на те, що починаючи з 2001 року вона проживала однією сім`єю зі [PERSON] без реєстрації шлюбу. Зокрема, в період часу з грудня 2001 року до червня 2003 року вони проживали в квартирі по [ADDRESS] . В травні 2003 року у них народився син [PERSON] . В період часу з червня 2003 року до 2010 року позивач разом зі [PERSON] та їх сином [PERSON] проживав в квартирі [ADDRESS] . У зв`язку з потребою в розширенні житлової площі [PERSON] придбав земельну ділянку, на якій він побудував житловий будинок по [ADDRESS] . Починаючи з 2010 року [PERSON] разом зі [PERSON] та їх сином [PERSON] проживали не тільки в квартирі [ADDRESS] , а також у вказаному житловому будинку. [PERSON] мав намір розірвати з [PERSON] шлюб, який існував лише формально. Однак [INFO] [PERSON] помер. 1.2. Тому [PERSON] просить суд встановити факт припинення у 2001 році шлюбних відносин між [PERSON] та [PERSON] ; встановити факт відсутності у відповідача права власності на 1/2 частку в квартирі [ADDRESS] , в квартирі [ADDRESS] , в автомобілі марки «Toyota Highlander», а також в земельній ділянці та житловому будинку по [ADDRESS] ; встановити факт проживання позивача однією сім`єю зі [PERSON] без реєстрації шлюбу; визнати майно, набуте в період часу з грудня 2001 року по жовтень 2008 року, об`єктом їх спільної сумісної власності; визнати за [PERSON] право власності на 1/2 частку в квартирі [ADDRESS] , в квартирі [ADDRESS] , в автомобілі марки «Toyota Highlander», а також в земельній ділянці та житловому будинку по [ADDRESS] . 2. Інформація про рух цивільної справи. 2.1. Зі змісту протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 2 травня 2019 року (а.с.43 т.1) вбачається, що цивільна справа за позовом, пред`явленим [PERSON] , була розподілена судді Бориспільського міськрайонного суду Борцю Є.О. 2.2. Ухвалою судді Бориспільського міськрайонного суду від 30 травня 2019 року (а.с.47-49 т.1) було відкрито провадження у цивільній справі та призначено підготовче судове засідання. 2.3. Ухвалою Бориспільського міськрайонного суду від 3 серпня 2020 року (а.с.232-233 т.6) підготовче провадження було закрито та призначено цивільну справу до судового розгляду по суті. 2.4. Ухвалою Бориспільського міськрайонного суду від 13 жовтня 2020 року (а.с.245-246 т.6) було відмовлено у задоволенні клопотання представника відповідача [PERSON] про закриття провадження у цивільній справі. 3. Ставлення учасників судового процесу до пред`явленого позову. 3.1. У судовому засіданні [PERSON] та її представник [PERSON] підтримують позов та наполягають на його задоволенні. 3.2. Представник відповідача [PERSON] не визнає позов та заперечує проти його задоволення. В обґрунтування своїх заперечень він посилається на те, що [PERSON] перебував в зареєстрованому шлюбі з [PERSON] . На день його смерті шлюб між ними не був розірваний. Ця обставина виключає встановлення факту проживання [PERSON] однією сім`єю зі [PERSON] без укладення шлюбу. Крім того, в житловому будинку по [ADDRESS] [PERSON] проживав з [PERSON] , тоді як позивач ніколи не проживав в цьому об`єкті нерухомого майна. Тому представник відповідача [PERSON] просить суд відмовити у задоволенні позову. 3.3. [PERSON] , [PERSON] та приватний нотаріус Київського міського нотаріаль-ного округу Оніщук О.М. не з`явились у судове засідання. Вони у встановленому порядку повідомлялись про час та місце розгляду цивільної справи. 4. Обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин. 4.1. 2 жовтня 1987 року [PERSON] уклав шлюб з [PERSON] . Ця обставина підтверджується копією свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER] від 2 жовтня 1987 року (а.с.115 т.1, а.с.42 т.6). 4.2. [INFO] у них народився син [PERSON] . Це підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 26 лютого 1988 року (а.с.50 т.6). 4.3. 1 листопада 2001 року [PERSON] набув право власності на квартиру [ADDRESS] . Ця обставина підтверджується копією свідоцтва про право власності на квартиру серії [NUMBER] від 1 листопада 2001 року (а.с.146 т.3). 4.4. 30 серпня 2002 року [PERSON] уклав з ТОВ «Житло-буд» договір міни машиномісць (а.с.148-149 т.3), за яким він придбав машиномісце [ADDRESS] . 4.5. [INFO] народився [PERSON] , батьком якого був записаний [PERSON] , а матір`ю - [PERSON] . Ця обставина підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 14 червня 2003 року (а.с.18 т.6). 4.6. 29 липня 2003 року [PERSON] уклав з [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] договір купівлі-продажу квартири (а.с.159 т.6), за яким він придбав квартиру [ADDRESS] . 4.7. 7 липня 2005 року [PERSON] уклав з [PERSON] договір купівлі-продажу (а.с.258-259 т.1), за яким він придбав земельну ділянку площею 0,2448 га з кадастровим номером 3220881301:01:009:0200 з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування жилого будинку, розташовану в с. Вишеньки Бориспільського району. 11 жовтня 2005 року на підставі цього договору [PERSON] отримав державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯА №599121 (а.с.256 т.1). 8 липня 2005 року [PERSON] уклав з ПП «Агро-Плюс Групп» договір підряду на капітальне будівництво (а.с.262-267 т.1), за яким ПП «Агро-Плюс Групп» зобов`язалось виконати роботи з будівництва жилого будинку котеджного типу на земельній ділянці, придбаній [PERSON] . В матеріалах цивільної справи відсутні докази на підтвердження того, що будівництво цього об`єкту нерухомого майна було завершено, він був введений в експлуатацію, а також на підтвердження того, що за життя [PERSON] за ним було зареєстровано право власності на вказаний жилий будинок котеджного типу. 4.8. Крім того, зі змісту листа начальника РСЦ в м. Києві МВС України від 3 грудня 2018 року (а.с.20 т.1) вбачається, що за [PERSON] залишився зареєстрованим авто-мобіль марки «Toyota Highlander», номерний знак [NUMBER] . 4.9. Спірні правовідносини регулюються главою 8 «Право спільної сумісної власності подружжя» розділу ІІ «Шлюб. Права та обов`язки подружжя» СК України. 5. Норми права та усталена судова практика, якою керується суд при вирішенні спору. 5.1. Відповідно до ст.60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом спільної сумісної власності подружжя. 5.2. Як роз`яснив Верховний Суд у складі колегії суддів Першої палати Касаційного цивільного суду в постанові від 5 жовтня 2020 року у справі №537/78/19 (провадження №61-17347св19), положення ст.60 СК України свідчать про презумпцію спільності права власності подружжя на майно, яке набуте ними в період шлюбу. Ця презумпція може бути спростована. Тягар доказування обставин, необхідних для спростування презумпції, покладається на того з подружжя, який її спростовує. Така правова позиція викладена в постанові Верховного Суду України від 24 травня 2017 року у справі №6-843цс17 та в постановах Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 6 лютого 2018 року у справі №235/9895/15-ц, від 5 квітня 2018 року у справі №404/1515/16-ц. 5.3. Відповідно до ч.1 ст.70 СК України у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. 5.4. Згідно з ч.1 ст.74 СК України якщо жінка та чоловік проживають однією сім`єю, але не перебувають у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі, майно, набуте ними за час спільного проживання, належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено письмовим договором між ними. 5.5. Як роз`яснив Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду в постанові від 3 червня 2021 року у справі №748/1943/19 (провадження №61-5155св20), при застосуванні ст.74 СК України, що регулює поділ майна жінки та чоловіка, які проживають у фактичних шлюбних відносинах, судам необхідно враховувати, що правило зазначеної норми поширюється на випадки, коли чоловік та жінка не перебувають у будь-якому іншому шлюбі і між ними склались усталені відносини, що притаманні подружжю. Аналогічний правовий висновок викладений в постанові Великої Палати Верховного Суду від 3 липня 2019 року у справі №554/8023/15-ц (провадження №14-130цс19). 5.6. Як роз`яснив Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду в постанові від 6 жовтня 2021 року у справі №521/21655/19 (провадження №61-5847св21), вирішуючи питання про встановлення факту проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу, суд має установити факти: спільного проживання однією сім`єю; спільний побут; взаємні права та обов`язки. Обов`язковою умовою для визнання чоловіка та жінки такими, що перебувають у фактичних шлюбних відносинах, крім власне факту спільного проживання, є наявність спільного бюджету, спільного харчування, купівлі майна для спільного користування, участі у спільних витратах на утримання житла, його ремонт, надання взаємної допомоги, наявність усних чи письмових домовленостей про порядок користування житловим приміщенням, інших обставин, що засвідчують реальність сімейних відносин. Для встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу потрібно враховувати у сукупності всі ознаки, що притаманні наведеному визначенню. Так, при встановленні факту наявності у осіб спільного побуту доцільно враховувати ознаки, що визначені у понятті домогосподарства. Домогосподарством є сукупність осіб, які спільно проживають в одному житловому приміщенні або його частині, забезпечують себе всім необхідним для життя, ведуть спільне господарство, повністю або частково об`єднують та витрачають кошти. Взаємність прав та обов`язків передбачає наявність як у жінки, так і у чоловіка особистих немайнових і майнових прав та обов`язків, які можуть випливати, зокрема із нормативно-правових актів, договорів, укладених між ними, звичаїв. Для встановлення цього факту важливе значення має з`ясування місця і часу такого проживання. Закон не визначає, які конкретно докази визнаються беззаперечним підтвердженням факту спільного проживан-ня, тому вирішення питання про належність і допустимість таких доказів є обов`язком суду при їх оцінці. Належними та допустимими доказами проживання чоловіка та жінки однією сім`єю без реєстрації шлюбу є, зокрема докази: спільного проживання, ведення спільного господарства, наявності у сторін спільного бюджету, проведення спільних витрат, придбання майна в інтересах сім`ї, наявності між сторонами подружніх взаємних прав та обов`язків, інших доказів, які вказують на наявність встановлених між сторонами відносин, притаманних подружжю. 5.7. Відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. 5.8. Згідно з ч.2 ст.89 ЦПК України суд оцінює належність, допустимість, досто-вірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів в їх сукупності. 6. Мотиви, якими керується суд при вирішенні спору. 6.1. Допитані у судовому засіданні свідки [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] показали, що [PERSON] проживав разом з [PERSON] в квартирі по [ADDRESS] , а свідок [PERSON] показала, що вони жили не тільки у вказаній квартирі, а також у будинку, розташованому в СТ «Золоче». Достовірність показань цих свідків спростовується показаннями свідків [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] , які показали, що [PERSON] спочатку проживав в квартирі по [ADDRESS] , а в подальшому - у будинку в СТ «Золоче» на території Бориспільського району. [PERSON] ніколи не проживала з ним в жодному з цих об`єктів нерухомого майна. Допитана у судовому засіданні свідок [PERSON] показала, що їй не відомо, чи проживав [PERSON] однією сім`єю з [PERSON] , а свідок [PERSON] повідомив про те, що він знайомий лише зі [PERSON] , а не [PERSON] . Ці обставини свідчать про те, що показання свідків [PERSON] та [PERSON] є неналежними доказами в розумінні ст.77 ЦПК України. Копії фотографій, що містяться в матеріалах цивільної справи (а.с.93-149 т.7), не є достатніми доказами в розумінні ст.80 ЦПК України для підтвердження проживання [PERSON] однією сім`єю з [PERSON] , а також для підтвердження участі позивача у будівництві спірного житлового будинку. Навпаки, в заяві про прийняття спадщини (а.с.8 т.6), яку [PERSON] подав нотаріусу за згодою його матері [PERSON] (а.с.21 т.6), відповідач вказаний як дружина померлого [PERSON] . 6.2. Таким чином, [PERSON] та її представник [PERSON] не довели спільного проживання позивача зі [PERSON] , що згідно з правовою позицією, викладеною в постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 6 жовтня 2021 року у справі №521/21655/19 (провад-ження №61-5847св21), є однією з основних обставин, що характеризують перебування чоловіка та жінки у фактичних шлюбних відносинах без реєстрації шлюбу. Крім того, в матеріалах цивільної справи відсутні докази на підтвердження того, що [PERSON] вела спільне господарство зі [PERSON] , у них був спільний бюджет та спільні витрати на придбання майна в інтересах сім`ї, а також на підтвердження наявності між ними подружніх взаємних прав та обов`язків. 6.3. Натомість, [PERSON] перебував у шлюбі з [PERSON] . Шлюб між ними залишився не розірваним. Як вбачається зі змісту правового висновку, викладеному в постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду від 3 червня 2021 року у справі №748/1943/19 (провадження №61-5155св20) та в постанові Великої Палати Верховного Суду від 3 липня 2019 року у справі №554/8023/15-ц (провадження №14-130цс19), вказані обставини виключають поширення ст.74 СК України на спірні правовідносини. 6.4. З огляду на це суд дійшов до переконання про відсутність підстав для встанов-лення факту проживання [PERSON] однією сім`єю з [PERSON] без реєстрації шлюбу, для визнання майна, придбаного в період часу з грудня 2001 року по жовтень 2008 року, об`єктом їх спільної сумісної власності, а також для визнання за позивачем права власності на 1/2 частку в спірному майні. Тому у задоволенні позову в частині цих вимог [PERSON] належить відмовити. 6.5. У зв`язку з тим, що шлюб між [PERSON] та [PERSON] не був у встановленому порядку розірваний, підстави для визнання припиненими шлюбних відносин між ними відсутні. Крім того, квартира [ADDRESS] , квартира [ADDRESS] , земельна ділянка площею 0,2448 га з кадастровим номером 3220881301:01:009:0200 з цільовим призначен-ням для будівництва та обслуговування жилого будинку, розташована в с. Вишеньки Бориспільського району, об`єкт незавершеного будівництва - жилий будинок котеджного типу, зведений на цій земельній ділянці, та автомобіль марки «Toyota Highlander», номерний знак [NUMBER] , були придбані [PERSON] в період часу, протягом якого він перебував у шлюбі з [PERSON] . Як вбачається зі змісту правової позиції, викладеної в постанові Верховного Суду України від 24 травня 2017 року у справі №6-843цс17 та в постановах Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 6 лютого 2018 року у справі №235/9895/15-ц, від 5 квітня 2018 року у справі №404/1515/16-ц, від 6 жовтня 2021 року у справі №521/21655/19, в такому випадку презюмується, що перелічене майно було об`єктом спільної сумісної власності [PERSON] та [PERSON] . В матеріалах цивільної справи відсутні докази, що спростовують презумпцію спільності майна подружжя. 6.6. У зв`язку зі смертю [PERSON] право спільної сумісної власності припинилось: право власності на 1/2 частку в квартирі [ADDRESS] та в машиномісці [ADDRESS] , в квартирі [ADDRESS] , в земельній ділянці площею 0,2448 га з кадастровим номером 3220881301:01:009:0200 з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування жилого будинку, розташованій в с. Вишеньки Бориспіль-ського району, в об`єкті незавершеного будівництва - жилому будинку котеджного типу, зведеному на цій земельній ділянці, а також в автомобілі марки «Toyota Highlander», номерний знак [NUMBER] , ввійшло до складу спадщини, що відкрилась після смерті [PERSON] ; тоді як у [PERSON] виникло право власності на іншу 1/2 частку в переліченому майні. 6.7. З огляду на це суд вважає, що підстави для встановлення факту припинення шлюбних відносин між [PERSON] та відповідачем, а також для встановлення факту відсутності у [PERSON] права власності на 1/2 частку в спірному майні відсутні. Тому у задоволенні позову в частині цих вимог [PERSON] належить відмовити також. 7. Розподіл судових витрат. 7.1. Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. 7.2. [PERSON] сплатила судовий збір. Це підтверджується квитанцією про сплату №5146 від 19 квітня 2019 року (а.с.30 т.1). Однак у задоволенні пред`явленого позову відмовлено в повному обсязі. 7.3. З огляду на це суд вважає, що підстави для відшкодування позивачу витрат на оплату судового збору відсутні.

Outcome: dismissed