Jurisdiction: civil
Date: 2020-06-11 00:00:00

1.Описова частина \~ \~ \~ \~ 31 липня 2019 року [PERSON] звернулась до суду з позовом про поділ майна, що є спільною сумісною власністю подружжя, визнання права власності на частку в майні, що є об`єктом спільної сумісної власності подружжя та про припинення права спільної сумісної власності з вимогами: 1) визнати об`єктом права спільної сумісної власності сторін квартиру за адресою: [ADDRESS] ) визнати за [PERSON] право власності на Ѕ частину вказаної квартири, 3) визнати за [PERSON] право власності на Ѕ частину вказаної квартири, 4) припинити право спільної сумісної власності на квартиру та стягнути судові витрати з позивача. Представник позивача адвокат Могилей С.В. та позивач в судовому засідання позовні вимоги підтримали. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги про поділ майна подружжя визнав. Відповідно до п.3 розділу ХІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 02.06.2016 року №1402-VІІІ «Про судоустрій та статус суддів», районні, міжрайонні, районні у містах, міські, міськрайонні суди продовжують здійснювати свої повноваження до утворення та початку діяльності місцевого окружного суду, юрисдикція якого розповсюджується на відповідну територію. Суд вислухавши в судовому засіданні учасників процесу, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного. \~ \~ Хід розгляду справи \~ \~ \~ \~ \~ \~11 липня 2019 року ухвалою Соснівського районного суду м. Черкаси відкрито провадження у справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про усунення перешкод в користуванні власністю шляхом визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, визначено розгляд справи здійснювати за правилами загального позовного провадження з повідомленням сторін. \~ \~ \~ \~18 вересня 2019 року ухвалою Соснівського районного суду м. Черкаси прийнято зустрічний позов [PERSON] до [PERSON] про поділ майна, що є спільною сумісною власністю подружжя, визнання права власності на частку в майні, що є об`єктом спільної сумісної власності подружжя та про припинення права спільної сумісної власності до спільного розгляду з первісним позовом [PERSON] до [PERSON] про усунення перешкод в користуванні власністю шляхом визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням. \~ \~ \~ \~11\~листопада 2019\~року ухвалою Соснівського районного суду м. Черкаси закрито підготовче провадження та призначити справу до судового розгляду. \~ \~ \~ \~02\~червня 2020 рокуухвалою Соснівського районного суду м. Черкаси позовну заяву [PERSON] до [PERSON] про усунення перешкод в користуванні власністю шляхом визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням залишено без розгляду. 2.Мотивувальна частина \~ \~ \~ \~ Фактичні обставини, встановлені судом Судом\~встановлено, що сторони перебували у шлюбі 22.03.2001 року, який зареєстрований у Черкаському міському відділу державної реєстрації актів цивільного стану ГТУЮ у Черкаській області, актовий запис № 364. Рішенням Соснівського районного суду м. Черкаси від 04.01.2019 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано. Позивач [PERSON] купив квартиру [ADDRESS] , що підтверджується договором купівлі-продажу від 22.09.2003 року посвідчений приватним нотаріусом Черкаського міського нотаріального округу Романій Н.В., актовий запис 14324. Відповідно до довідки виданої ВЖРЕУ № 2 за адресою [ADDRESS] зареєстровано [ADDRESS] особи: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] . Відповідно до звіту № М -190118-01 про проведення незалежної оцінки ринкової вартості нерухомого майна двокімнатної квартири, що розташована в житловому будинку за адресою: [ADDRESS] проведеного ФОП [PERSON] ринкова вартість квартири 548\~400 грн. \~ \~ \~ Застосовані норми права та мотиви, з яких виходить суд \~ \~ \~ \~Спірні правовідносини регулюються нормами цивільного та сімейного законодавства. Відповідно до\~ст. 3 ЦПК України\~та\~ст. 15 ЦК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України (ст. 4 ЦПК України). Відповідно до\~ст. 13 ЦПК України\~суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках Відповідно до положень ст.ст.\~12,\~81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками процесу. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання (ст. 80 ЦПК України). Згідно частини третьої статті 368\~ЦК\~України майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до\~ст. 60 Сімейного кодексу України, майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя. Згідно з пунктом 24 постанови Пленуму\~Верховного\~Суду\~України від\~21\~грудня\~2007\~року\~№\~11\~«Про\~практику\~застосування судами\~законодавства\~при\~розгляді справ\~про\~право\~на шлюб,\~розірвання\~шлюбу,\~визнання\~шлюбу\~недійсним та\~поділ\~спільного\~майна подружжя» судам роз`яснено, що при поділі майна враховують також борги подружжя та правовідносини за зобов`язаннями, що виникли в інтересах сім`ї, як це визначено частиною четвертою статті 65 СК України. Таким чином, при розподілі майна подружжя між подружжям буде поділено не тільки майно, яке належить їм на праві спільної сумісної власності, а і борги подружжя (кредити і т. д.) та правовідносини за зобов`язаннями, що виникли в інтересах сім`ї. Крім того, за загальним правилом застосування презумпції спільності майна подружжя, згідно зі статтею 60 СК України, майно, набуте подружжям за час шлюбу, є об`єктом спільної сумісної власності подружжя, і позивач не зобов`язаний доводити належність набутого за час шлюбу майна до майна подружжя. Той із подружжя, який порушує питання про спростування зазначеної презумпції, зобов`язаний довести обставини, що її спростовують. Зазначена правова позиція також висловлена у постанові Верховного Суду України від 24 травня 2017 року № 6-843цс17. Статтею 63\~СК\~України визначено, що дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпорядження майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними. Згідно з ч. 1 ст.\~65\~СК України дружина, чоловік розпоряджаються майном, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, за взаємною згодою. За приписами ч. 1\~ст. 70 Сімейного кодексу України, у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Відповідно до ч. 3 ст. 368 ЦК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом. В судовому засіданні встановлено, що спірна квартира [ADDRESS] , власником якої згідно договору купівлі-продажу квартири від 22.09.2003 р. є [PERSON] , набута сторонами в період перебування сторін у зареєстрованому шлюбі, що жодна із сторін не оспорює. Суд вважає безспірно встановлено, що таке майно придбано внаслідок їх спільної праці, як сім`ї, тобто внаслідок як їх індивідуальних так і спільних трудових зусиль, внаслідок яких було одержано доходи, які були використані ними для придбання майна, ведення ними спільного господарства, побуту та бюджету. Зважаючи на вищенаведене суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог про поділ майна, що є спільною сумісною власністю подружжя, визнання права власності на частку в майні, що є об`єктом спільної сумісної власності подружжя та про припинення права спільної сумісної власності. Також до стягнення з відповідача в силу вимог ст.141 ЦПК України підлягають судові витрати по оплаті судового збору в сумі 2 740 грн., пропорційно до задоволеної частини позовних вимог, оскільки означені судові витрати понесені позивачем, що підтверджено документально. \~ \~ \~ \~

Outcome: approved