Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-13 00:00:00

21.01.2016 року позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей, мотивуючи свої вимоги тим, що 01.11.2005 року у відділі державної реєстрації актів цивільного стану Вінницького міського управління юстиції у Вінницькій області. Від спільного шлюбу у сторін є неповнолітні діти: син [PERSON], [INFO], та син [PERSON], [INFO], які проживають разом із позивачем та знаходяться на її утриманні. В добровільному порядку домовитись про спільне утримання неповнолітніх дітей сторони не можуть. А тому, вищевикладені обставини стали підставою для звернення позивача до суду з даним позовом, в якому просила стягувати з відповідача на її користь на утримання дітей аліменти у твердій грошовій сумі 1 000 грн., щомісячно, починаючи з дня подачі позовної заяви до суду і до досягнення старшою дитиною повноліття. В судовому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила суд останні задовольнити з підстав, зазначених у позові. Відповідач [PERSON] позовні вимоги визнав повністю та не заперечував проти задоволення останніх. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані докази по справі в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають до задоволення з наступних підстав. Так, в судовому засіданні достовірно встановлено, що 01.11.2005 року у відділі державної реєстрації актів цивільного стану Вінницького міського управління юстиції у Вінницькій області сторони зареєстрували шлюб, що підтверджується свідоцтвом про шлюб [NUMBER], виданим повторно В ДРАЦС Вінницького МУЮ у Вінницькій області 14.01.2016 року (а.с.4). Від спільного шлюбу у сторін є неповнолітні діти: син [PERSON], [INFO], згідно свідоцтва про народження [NUMBER], виданого В РАЦС Вінницького МУЮ Вінницької області 13.12.2005 року (а.с.5), та син [PERSON], [INFO], згідно свідоцтва про народження [NUMBER], виданого В РАЦС Вінницького МУЮ Вінницької області 20.07.2009 року (а.с.6). Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. На даний час неповнолітні діти сторін проживають разом із позивачем та знаходиться на її утриманні, що підтверджується довідкою ТОВ «ЖЕК №6» №204 від 14.01.2016 року (а.с.7). В добровільному порядку домовитись про спільне утримання неповнолітніх дітей сторони не можуть. Відповідно до ч.3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі (ч.1 ст.184 СК України). Статтею 182 СК України встановлено перелік обставин, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів, зокрема, стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. При визначенні суми стягнення аліментів суд враховує вікову категорію неповнолітніх дітей та звичайні потреби дитини, матеріальне становище позивача. Окрім того, суд враховує особу платника аліментів, який являється молодою фізично здоровою людиною працездатного віку, офіційно не працює, живе за рахунок тимчасових заробітків, інших утриманців окрім спільних дітей сторін не має. А тому, з огляду на вищенаведене та враховуючи, що позивач позовні вимоги підтримала, а відповідач останні визнав, суд вважає за можливе позов задовольнити, стягнувши з відповідача на користь позивача на утримання неповнолітніх дітей аліменти у твердій грошовій сумі у розмірі 1 000 грн., щомісячно, починаючи з дня подачі позовної заяви до суду, до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Згідно ч.1 ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею та документально підтверджені судові витрати. Відповідно до ч.1 ст.79 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи. Зокрема, до витрат, пов'язаних з розглядом судової справи, належать витрати на правову допомогу (ч.3 ст.79 ЦПК України). Тому, витрати, понесені позивачем на правову допомогу у розмірі 300 грн., що підтверджується квитанцією №3 від 21.01.2016 року, виданою адвокатом Воронцовою О.В. (а.с.24), підлягають стягненню з відповідача у відповідності до положень ст.88 ЦПК України. Окрім того, відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України з відповідача підлягають до стягнення на користь держави судові витрати, які складаються з 551,20 грн. судового збору, від сплати якого звільнено позивача. На підставі викладеного та

Outcome: approved