Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-20 00:00:00

21 жовтня 2015 року [PERSON] звернувся до суду з позовною заявою до Нехворощанської сільської ради Новосанжарського району Полтавської області про визнання права власності на спадкове майно, посилаючись на те, що 23 серпня 1995 року померла його мати [PERSON]. Після смерті матері залишилася спадщина, яка складається з житлового будинку загальною площею 49,8 кв.м, житловою площею 24,1 кв.м, та господарських будівель, що розташовані за адресою: с. Нехвороща, вул. Полтавська, 12, Новосанжарського району Полтавської області. Спадкоємцем після померлої [PERSON] є позивач [PERSON] Постановою в.о. завідувача Новосанжарською державною нотаріальною конторою Полтавської області від 17.09.2015 року [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на зазначений житловий будинок з господарськими будівлями, тому він звернувся до суду з цим позовом. Позивач в судове засідання не зявився, в матеріалах справи є заява, в якій він просить позов задовольнити повністю, справу розглянути без його участі. Представник відповідача Нехворощанської сільської ради Новосанжарського району Полтавської областів судове засідання не зявився, будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи, надав заяву № 02-31/171 від 23.11.2015 року про розгляд справи у його відсутність, позов визнає повністю. Давши оцінку матеріалам справи, суд приходить до наступних висновків. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі, якщо відповідно до положень Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснюється. У звязку з чим, на підставі ст. 197 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності сторін, на підставі наявних у справі доказів, без фіксації судового процесу. Всебічно та повно зясувавши обставини справи, обєктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи, надавши їм оцінку у сукупності з оголошеними та дослідженими матеріалами справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню у звязку з наступним. У відповідності зі ст.ст. 10, 11 ЦПК України, суд розглядає справи на принципах змагальності і диспозитивності, у межах заявлених позовних вимог на підставі доказів, наданих сторонами. Відповідно до ч. 3 ст. 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно ч. 1 ст. 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Як вбачається з технічного паспорта на садибний (індивідуальний) житловий будинок, виданого ПП Полтавського бюро технічної інвентаризації «Інвентаризатор», по вул. Полтавській, 12, в с. Нехвороща Новосанжарського району Полтавської області знаходяться житловий будинок загальною площею 49,8 кв.м, житловою площею 24,1 кв.м, та господарські будівлі (а.с. 11-13). З довідки виконкому Нехворощанської сільської ради Новосанжарського району Полтавської області № 02-29/653 від 14.07.2015 року вбачається, що житловий будинок, який знаходиться за адресою: с. Нехвороща, вул. Полтавська, 12, Новосанжарського району Полтавської області, належить [PERSON] (а.с 6). [PERSON] померла 23 серпня 1995 року, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-КЕ № 307808, виданим відділом реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Новосанжарського районного управління юстиції у Полтавській області02.09.2015 року (а.с. 5). Відповідно до свідоцтва про народження серії ІІ-УР № 694831 від 17.07.1960 року [PERSON] є матірю [PERSON] (а.с. 4). В повідомленні в.о. завідувача Новосанжарською державною нотаріальною конторою Полтавської області № 2322/01-16 від 02.11.2015 року вказано, що після померлої 23.08.1995 року [PERSON] заведена спадкова справа № 7 від 12.01.1996 року. Спадкоємцем згідно поданої заяви про прийняття спадщини є [PERSON] (а.с. 19, 20). Стаття 1218 Цивільного кодексу України передбачає, що до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Пункт 4.18. Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 року № 296/5, передбачає, якщо до складу спадкового майна входить нерухоме майно, що підлягає реєстрації (за винятком земельної ділянки), нотаріус виготовляє витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. За відсутності у спадкоємця необхідних для видачі свідоцтва про право на спадщину документів нотаріус розяснює йому процедуру вирішення зазначеного питання в судовому порядку. Абзаци 2, 3 п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року № 7, передбачають, що свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Аналізуючи наведене, суд приходить до висновку про наявність правових підстав для визнання права власності в порядку спадкування, тому позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved