Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-05 00:00:00

21 листопада 2017 року [PERSON] звернулась до суду з заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документу, в якій просить встановити факт належності договору дарування житлового будинку, розташованого за адресою: вул. Центральна, 31, смт. Захарівка Захарівського району Одеської області, укладеного 02 жовтня 2009 року. В заявниці виникла потреба отримати в установленому законом порядку кадастровий номер на земельну ділянку на якій розташований вказаний будинок. У процесі підготовки документів було встановлено, що в правовстановлюючих документах помилково вказано прізвище «Кошелева» замість [PERSON]». Заявник у судове засідання не зявилась, але попередньо надала до суду заяву в якій вказала, що вимоги заяви підтримує у повному обсязі, просить їх задовольнити та розглянути справу за її відсутності. Представник заінтересованої особи Державний реєстратор Захарівської РДА Одеської області у судове засідання не зявилась, але попередньо надала до суду заяву, в якій вказала, що вимоги заяви визнає повністю, просить справу розглядати без її участі. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заявлені вимоги підлягають задоволенню зі слідуючих підстав. Згідно ст. 256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, імя, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з імям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або паспорті. Згідно з розясненнями, які містяться в п. 12 постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31.03.1995 року «Про встановлення фактів, що мають юридичне значення» при розгляді справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, імя по батькові, місце і час народження якої зазначені в документі, не збігаються з імям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали, суд повинен запропонувати заявникові надати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення. Відповідно до листа ВСУ 01.01.2012 року «Про судову практику розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення» коли установи, які видали ці документи, не можуть виправити допущені в них помилки, відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 256 ЦПК України громадяни мають право звернутися до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документа. Проте сам по собі факт належності документа не породжує для його власника жодних прав, юридичне значення має той факт, що підтверджується документом. Таким чином, для заявника важливо не так саме одержання документа, як оформлення особистих чи майнових прав, що випливають із цього факту. Це означає, що в судовому порядку можна встановити належність громадянину такого документа, який є правовстановлюючим. Судом встановлено, що при виготовленні договору дарування житлового будинку розташованого за адресою: вул. Центральна, 31, смт. Захарівка Захарівського району Одеської області, укладеного 02 жовтня 2009 року між заявницею та [PERSON], [PERSON], зареєстрований в реєстрі № 144 в книзі 1, було допущено помилку в написані прізвища заявниці «Кошелева» замість [PERSON]». Оскільки невідповідність в написанні в прізвищі заявниці в правовстановлюючому документі перешкоджає реалізації її прав на житловий будинок, суд дійшов висновку про наявність підстав для встановлення факту належності правовстановлюючих документів. Відповідно до ч. 7 ст. 235 ЦПК України при ухвалені судом рішення судові витрати не відшкодовуються, якщо інше не встановлено законом.

Outcome: approved