Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-20 00:00:00

21 листопада 2018 року [PERSON], яка діє в інетерсах [PERSON] звернулася до Очаківського міськрайонного суду Миколаївської області з вказаним позовом. Свої вимоги обґрунтовує тим, що позивачці на праві приватної власності належить житловий будинок [ADDRESS], в якому зареєстрована відповідачка [PERSON] Остання за вказаною адресою не проживає з 24 вересня 2002 року, що позбавляє її права повноцінно користуватися та розпоряджатися будинком. Посилаючись на викладені обставини, просила визнати відповідачку такою, що втратила право користування вказаним житловим будинком. Позивачка та її представник в судове засідання не з'явилися, остання надала заяву про розгляд справи за їх відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі та не заперечує проти ухвалення заочного рішення по справі. Відповідачка [PERSON] в судове засідання не з'явилася, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, про причини своєї неявки суд не повідомила, заперечень проти позову не надавала. Суд, на підставі ч. 1 ст. 280 ЦПК України, враховуючи згоду позивачки і наявність достатніх даних для вирішення спору, вважає можливим провести заочний розгляд справи. Дослідивши письмові докази, суд дійшов наступного. [PERSON] належить на праві приватної власності житловий будинок [ADDRESS], що підтверджується копією договору купівлі-продажу від 24 вересня 2002 року та витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно № 1034819 від 18 липня 2003 року. За зазначеною вище адресою зареєстрована колишня власниця будинку [PERSON], однак з дня продажу будинку, а саме з 24 вересня 2002 року за адресою реєстрації фактично не проживає, що підтверджується копією акту від 14 листопада 2018 року про підтвердження факту непроживання особи, складеного депутатом Очаківської міської ради Кузнець С.В. та затвердженого секретарем міської ради Кифоренко В.В. Відповідно до ч. 1 ст. 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Згідно положень ст. 316 ЦК України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до ч. 1 ст. 163 ЖК України, у разі тимчасової відсутності наймача жилого приміщення у будинку, що належить громадянину, за першим зберігається займане жиле приміщення у випадках і в межах строків, установлених ч. 1 ст. 71 цього Кодексу. Згідно ч. 1 ст. 71 ЖК України, при тимчасовій відсутності наймача за ним зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Таким чином, враховуючи те, що відповідачка зареєстрована за адресою: [ADDRESS], однак фактично не проживає за цією адресою з 2002 року, а також те, що наявність зареєстрованої особи позбавляє позивачку права користуватися належним чином своїм нерухомим майном, суд вважає обґрунтованою позовну вимогу про визнання відповідачки такою, що втратила право користування житловим приміщенням. З врахуванням викладених обставин, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі. На підставі викладеного,

Outcome: approved