Jurisdiction: civil
Date: 2020-06-09 00:00:00

21.04.2020 р. позивач звернувся до суду із зазначеним позовом. Стислий виклад позиції позивача. [INFO] померла [PERSON] , після смерті якої залишилося спадкове майно у вигляді 1/3 частки квартири [ADDRESS] . Спадкоємцем першої черги після померлої була її донька - [PERSON] , яка подала заяву про прийняття спадщини та отримала свідоцтво на спадщину. [PERSON] померла [INFO] , її чоловік - [PERSON] , помер [INFO] . Після смерті [PERSON] залишилася спадщина у вигляді 2/3 частки квартири [ADDRESS] . Спадкоємцем першої черги був її син та брат позивача - [PERSON] , який вважається таким, що фактично прийняв спадщину, оскільки на день смерті мешкав та був зареєстрований з ним за однією адресою, але не встиг оформити своє право власності та помер [INFO] . Інших спадкоємців немає. Просив визнати за ним, [PERSON] , [INFO] , (паспорт [NUMBER] , виданий Авдіївським МВ ГУМВС України в Донецькій області 19.09.2008 року, РНОКПП [NUMBER] ) право власності в порядку спадкування на квартиру [ADDRESS] , що залишилась після смерті [PERSON] , померлого [INFO] . Процесуальні дії у справі. 23.04.2020 р. було відкрито провадження по справі. 05.05.2020 р. закрито підготовче провадження та справу призначено до розгляду по суті та витребувані докази за клопотанням позивача. Позивач у судове засідання не з`явилася, про день слухання справи повідомлялася належним чином. Надала заяву, в якій підтримала позовні вимоги та просила розглянути справу в її відсутності. Відповідач - Військово-цивільна адміністрація міста Авдіївка Донецької області - у судове засідання не з`явився. Про день слухання справи повідомлявся належним чином. Надав заяву, в якій просив розглянути справу у відсутності представника. Не заперечував проти задоволення позовних вимог. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини. Мотивована оцінка кожного аргументу, наведеного учасниками справи, щодо наявності чи відсутності підстав для задоволення позову. [PERSON] помер [INFO] [PERSON] померла [INFO] , на підставі Свідоцтва про право власності на житло їй, та членам її сім`ї [PERSON] , [PERSON] в рівних частках належала квартира, розташована за адресою: [ADDRESS] , що також підтверджується Витягом з реєстру прав власності на нерухоме майно. [PERSON] 28.09.1979 р. уклала шлюб з [PERSON] та взяла прізвище чоловіка. Батьками [PERSON] , [INFO] , записані [PERSON] та [PERSON] . Батьками [PERSON] , [INFO] , записані [PERSON] та [PERSON] . Як вбачається з копії спадкової справи до майна померлої [PERSON] , [PERSON] прийняла спадкове майно та отримала Свідоцтво на право на спадщину за законом на 1/3 частку квартири за адресою: [ADDRESS] . [PERSON] померла [INFO] [PERSON] помер [INFO] . Як вбачається з копії спадкової справи до майна померлого [PERSON] , [INFO] із заявою про прийняття спадщини звернувся [PERSON] . Постановою приватного нотаріуса від 10.03.2020 р. [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті брата [PERSON] відмовлено у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів на належне спадкодавці нерухоме майно, про що було розміщено оголошення у газеті «Авдіївський вісник плюс» № 21 (021) від 03.10.2019 р. Як вбачається з Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна, [PERSON] на праві приватної спільної часткової власності належить 1/3 частка квартири, розташованої за адресою: [ADDRESS] , [PERSON] належить 2/3 частки зазначеної квартири. Зазначене встановлено з доказів в матеріалах справи. Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування. Згідно з ч.1 ст.5 ЦПК України визначено, що здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. При цьому, зі змісту ст.ст.55, 124 Конституції України та ст.13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод випливає, що кожна особа має право на ефективний засіб правового захисту, не заборонений законом. Відповідно до положень ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно з вимогами ст. 76-81 ЦПК України засобами доказування у цивільній справі є письмові, речові і електронні докази, висновки експерта, показання свідків. Суд приймає до розгляду лише ті докази, які мають значення для справи. Обставини, які за законом повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися ніякими іншими засобами доказування. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. За ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ст..16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Одним із способів захисту цивільних прав та інтересів є визнання права. Згідно ст..328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно зі ст.392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Відповідно до положень ст..1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно ст..1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно ч.2 ст.1223 ЦК України у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Статтею 1258 ЦК України передбачено, що спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу. Згідно ст..1262 ЦК України У другу чергу право на спадкування за законом мають рідні брати та сестри спадкодавця, його баба та дід як з боку батька, так і з боку матері. Згідно ст..1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно до ст.1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Згідно з п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 р. «Про судову практику у справах про спадкування», свідоцтво про право власності на спадок видається за письмовою заявою спадкоємцями, які прийняли спадок в порядку встановленим цивільним законодавством; у разі відмови нотаріуса в оформлені права на спадок особа може звернутись в суд за правилами позовного провадження. Таким чином, суд повно і всебічно з`ясувавши обставини по справі, надані докази, прийшов до висновку, що позовні вимоги позивача обгрутновані та підлягають задоволенню, оскільки позивач через відсутність правовстановлюючих документів позбавлений можливості оформити свої спадкові права в іншому порядку, аніж в судовому. На підставі викладеного та

Outcome: approved