Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-26 00:00:00

19 серпня 2021 року позивач, [PERSON] звернулась до суду із позовною заявою про розірвання шлюбу, в якій вказала, що з жовтня 1992 року між нею та [PERSON] зареєстрований шлюб.\~ Спільних неповнолітніх дітей не мають. Майновий спір відсутній. Також зазначила, що шлюбні відносини між сторонами припинено п`ять років тому. Життя з відповідачем не склалося через відсутність взаєморозуміння між сторонами, різні інтереси та протилежні погляди на шлюб та сім`ю, а тому подальше збереження шлюбу неможливе. Враховуючи вищевикладене, позивач прохала суд шлюб розірвати. Після розірвання шлюбу бажає залишити прізвище [PERSON] . Також прохає стягнути з відповідача понесені судові витрати. Ухвалою Кобеляцького районного суду Полтавської області від 06 вересня 2021 року відкрито провадження по справі за правилами спрощеного позовного провадження. Позивач, [PERSON] , будучи належним чином повідомленою про дату, час і місце розгляду справи, в судове засідання не з`явилась, однак подала до суду заяву про розгляд справи без її участі. Позов підтримала\~ та прохала задовольнити. Відповідач, [PERSON] , будучи належним чином повідомленим про дату, час і місце розгляд справи, в судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив. Відзив до суду не подав. Суд, розглянувши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що 03 жовтня 1992 року між [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] у Кобеляцькому райвідділі ЗАГС, Полтавська обл, Україна, зареєстровано шлюб, про що зроблено відповідний актовий запис № 96 (а.с.5). Статтями 51 Конституції України та 24\~ Сімейного кодексу України визначено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Примушування жінки, чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до частини третьої, четвертої статті 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Згідно зі статтею 112 СК України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що має суттєве значення. Згідно з частиною третьою статті 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Суд, вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу неможливе, оскільки сторони п`ять років тому припинили шлюбні стосунки і відновлювати їх не мають наміру, тому подальше збереження шлюбу суперечитиме їх інтересам. Спільних неповнолітніх дітей сторони не мають, спір щодо поділу майна на цей час відсутній. В зв`язку з вищевикладеним, відповідно до ст. 112 СК України шлюб необхідно розірвати. Відповідно до ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Враховуючи вищезазначене, з урахуванням думки позивача, вважаю, що після розірвання шлюбу її необхідно надалі іменувати прізвищем [PERSON] . Крім цього, судом встановлено, що при подачі позову до суду позивачем сплачено судовий збір у розмірі 908 грн. Відповідно до ч.2 ст. 141 ЦПК України, у разі задоволення позову судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються на відповідача, а тому із [PERSON] на користь [PERSON] необхідно стягнути сплачений за подання позовної заяви судовий збір в розмірі 908 грн.

Outcome: approved