Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-17 00:00:00

21 вересня 2018 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на утримання дітей. На час звернення з позовом до суду позовними вимогами були розірвання шлюбу укладеного між нею та [PERSON] 26 вересня 1998 року та стягнення аліментів з [PERSON] на її користь на утримання неповнолітньої доньки [PERSON], [INFO] до досягнення нею повноліття та на утримання повнолітньої доньки [PERSON], [INFO] до досягнення нею 23 років, у розмірі 50% від заробітку (доходу) відповідача щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для кожної дитини, починаючи з дня подання позову до суду. В обґрунтуванні позову посилається на те, що сумісне життя з відповідачем не склалося через відсутність взаєморозуміння, різні погляди на життя та постійні сварки. Шлюбні стосунки та спільне проживання припинені. Вона проживає разом зі своїми батьками та дітьми, а відповідач у їх спільному житловому будинку з іншою жінкою. Від даного шлюбу мають двох дітей повнолітню [PERSON], [INFO] та неповнолітню [PERSON], [INFO]. Старша донька є студенткою ІІ курсу факультету права, гуманітарних і соціальних наук і навчається на денному відділенні за контрактом у Кременчуцькому Національному університеті імені [PERSON]. Менша донька навчається у школі. Оскільки, батько дітей в добровільному порядку не надає кошти на їх утримання, вона звернулася до суду з даним позовом. Ухвалою від 03 жовтня 2018 року, суддею Гармаш Т.І. відкрито провадження у справі, призначено підготовче засідання та встановлено відповідачу строк для подання відзиву на позов терміном 15 днів з дня отримання даної ухвали. Копія даної ухвали відповідач отримав 09 жовтня 2018 року. (а.с.22) 29 жовтня 2018 року представник відповідача [PERSON] подав до суду відзив, з порушенням встановленого судом строку для його подачі. (а.с.25-27) В обґрунтуванні відзиву посилається на те, що проти розірвання шлюбу відповідач не заперечує. Стосовно стягнення аліментів на двох дітей у розмірі Ѕ частини від усіх його доходів заперечує, оскільки на повнолітню доньку він добровільно виділяє кошти на її утримання та перераховує по мірі можливості на картковий рахунок, а на меншу доньку погоджується сплачувати аліменти лише в розмірі 1/6 частини від заробітку. (а.с.25-27) Ухвалою від 29 жовтня 2018 року задоволено заяву про самовідвід судді Гармаш Т.І. (а.с.38) Згідно протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 29 жовтня 2018 року, в звязку із самовідводом судді Гармаш Т.І., справу передано для розгляду судді Кадигроб С.М. (а.с.39) Ухвалою від 30 жовтня 2018 року справу прийнято суддею Кадигроб С.М. до свого провадження та призначено підготовче засідання у справі. (а.с.40) Ухвалою від 04 березня 2019 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті. (а.с.73) 08 квітня 2019 року позивач уточнила свої позовні вимоги в частині стягнення аліментів на утримання дітей та просить стягнути з відповідача на її користь на утримання неповнолітньої доньки [PERSON], [INFO] до досягнення нею повноліття до 16 лютого 2026 року, аліменти у розмірі 25% від заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Крім того, стягнути з відповідача на її користь на утримання повнолітньої доньки [PERSON], [INFO], аліменти у звязку з навчанням до досягнення нею 23 років, до 04 січня 2023 року у розмірі 25% від заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку. Позивач в судовому засіданні позов, з урахуванням заяви про уточнення до позову, підтримала повністю та пояснила, що часу на примирення не потрібно давати, оскільки вони проживають окремо з травня 2018 року та створили інші сімї. Діти після окремого проживання її з відповідачем залишилися проживати разом з нею. Старша донька на сьогоднішній день є студенткою ІІ курсу Кременчуцького Національного університету імені [PERSON], потребує матеріальної допомоги на період навчання. Дійсно відповідач інколи надає кошти на її утримання, шляхом перерахування коштів на картковий рахунок, але не кожного місяця та різною сумою від 500 до 700 грн. Така матеріальна допомога почала надходити після подання нею позову до суду. На меншу доньку починаючи з травня 2018 року по сьогодні він надав лише кошти в сумі 500 грн. Вона працює продавцем магазину і її заробітна плата в місяць становить близько 4000 грн. Відповідач в судовому засіданні позов визнав частково та пояснив, що проти розірвання шлюбу не заперечує. Аліменти на меншу доньку згоден сплачувати в розмірі 1/6 частини від заробітку. Кошти на утримання меншої доньки не надавав, оскільки позивач забрала всю картоплю урожаю минулого року і спільно нажите майно. Старшій доньці по мірі можливості кожного місяця надає кошти шляхом перерахування на картку. Він працює, розмір його середньомісячної заробітної плати становить близько 5000 грн., інвалідності він не має, страждає на хронічне серцево-судинне захворювання, непрацездатних осіб та інших дітей на утриманні немає, має власне житло та отримує орендну плату за землю в розмірі 12000 грн. на рік. Представник відповідача [PERSON] в судовому засіданні позов визнав частково, підтримуючи позицію свого довірителя та доповнив, що стягнення аліментів на дітей по ј частині на кожну дитину становитимуть половину всього доходу відповідача, що є недопустимим. Заслухавши пояснення позивача, відповідача, представника відповідача, дослідивши письмові докази у справі, суд приходить до наступного висновку. 26 вересня 1998 року сторони у справі уклали шлюб, який зареєстрований у Захарівській сільській раді Світловодського району Кіровоградської області, актовий запис №8, що підтверджується повторним свідоцтвом про шлюб серії І-ОЛ № 119303. (а.с.6) \~ \~ \~ \~Від даного шлюбу сторони мають двох дітей: повнолітню доньку [PERSON], [INFO] та неповнолітню доньку [PERSON], [INFO]. (а.с.7, 8) \~ \~ \~ \~Сторони у справі, разом зі своїми дітьми є зареєстрованими за адресою: [INFO]. (а.с.9) Проте, факт окремого проживання один від одного, та проживання дітей з [PERSON] сторони в судовому засіданні не заперечували. \~ \~ \~ \~[PERSON] є студентом ІІ курсу факультету права, гуманітарних і соціальних наук, за контрактом, денного відділення, термін навчання з 01 вересня 2017 року по 30 червня 2021 року, що підтверджується довідкою з місця навчання та копією договору про підготовку фахівця від 23 серпня 2017 року. (а.с.10, 11) \~ \~ \~ \~[PERSON] працює у ФОП [PERSON] з 08 липня 2016 року по даний час на посаді продавця продовольчих товарів. (а.с.12) [PERSON] працює у ТОВ «Колос» з 01 квітня 2008 року, за період з 01 січня по 30 вересня 2018 року його сукупний розмір заробітної плати складає 66691 грн. 04 коп. Тобто, середньомісячний розмір його заробітної плати становить 7000 грн. (а.с.31) З 01 жовтня 2018 року по 31 березня 2019 року його сукупний розмір заробітної плати становить 46202 грн. 82 коп. Тобто, середньомісячний розмір його заробітної плати за вказаний період становить 7700 грн. 22 серпня 2018 року відповідач оплатив проживання у гуртожитку повнолітньої доньки в сумі 2994 грн., що підтверджується відповідною квитанцією. (а.с.32) 13 вересня 2018 року [PERSON] перерахував [PERSON] на картковий рахунок кошти в сумі 1603 грн. 00 коп., 20 вересня 2018 року 602 грн. 00 коп., 10 жовтня 2018 року 1402 грн. 00 коп. (а.с.32) 25 жовтня 2018 року [PERSON] перерахував [PERSON] на картковий рахунок кошти в сумі 600 грн. 00 коп., 15 листопада 2018 року 1650 грн. 00 коп., 23 листопада 2018 року 650 грн. 00 коп., 10 грудня 2018 року 900 грн. 00 коп., 15 грудня 2018 року 300 грн. 00 коп., 28 грудня 2018 року 650 грн. 00 коп., 16 січня 2019 року 900 грн. 00 коп., 20 лютого 2019 року 1000 грн. 00 коп., 01 березня 2019 року 1800 грн. 00 коп., 07 березня 2019 року 1500 грн., 31 березня 2019 року 800 грн. 00 коп. [PERSON] перебуває на обліку у сімейного лікаря як хворий на тахікардію та кардіосклероз. За місцем проживання та роботи характеризується позитивно. (а.с.33, 34, 35) \~ \~ \~ \~Згідно ст.ст.104, 105 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст.110 цього Кодексу. \~ \~ \~ \~Враховуючи викладені обставини, той факт, що сторони з травня 2018 року проживають окремо, не бажають примирятися, проживають з іншими особами, суд приходить до висновку про неможливість збереження шлюбу, тому позовні вимоги в частині розірвання шлюбу підлягають задоволенню. \~ \~ \~ \~У відповідності до ст.141 ЦПК України, суд вирішує питання про стягнення з відповідача на користь позивача понесені нею витрати на оплату судового збору за позовну вимогу про розірвання шлюбу в сумі 704 грн. 80 коп. Згідно зі ст.141 Сімейного кодексу України, мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини. Згідно зі ст.180 Сімейного кодексу України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч.3 ст.181 того ж Кодексу, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Згідно з вимогами ст.182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Судом встановлено, що сторони у справі є батьками неповнолітньої [PERSON], [INFO]. Дитина проживає з матірю, перебуває на її утриманні, батько дитини проживає окремо, добровільно матеріальну допомогу на її утримання не надає. Вирішуючи питання про розмір аліментів, що підлягають стягненню на її утримання, суд враховує, що відповідач є здоровою працездатною людиною, не має на утриманні непрацездатних осіб, має житло, працює, має стабільний дохід у вигляді заробітної плати, розмір якої в середньому становить 7000 грн. на місяць, має на утриманні ще одну повнолітню дитину, яка продовжує навчання, тому суд дійшов висновку, що відповідач повинен надавати матеріальну допомогу на її утримання в розмірі 1/6 частини заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісяця. Отже, позовна вимога щодо стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини підлягає частковому задоволенню. Відповідно до ст.199 Сімейного кодексу України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Згідно з ч.1 ст.200 Сімейного кодексу України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у ст.182 цього Кодексу. При цьому, ні мінімального, ні максимального розміру аліментів на повнолітню дитину Сімейний кодекс України не встановлює. Аналіз зазначеної норми дає підстави дійти до висновку, що обоє батьків зобов'язані утримувати своїх дітей, якщо останні продовжують навчання, у разі можливості надавати таку допомогу, і така допомога може надаватись як у твердій грошовій сумі так і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів. Відповідно до ст.201 Сімейного кодексу України, до відносин між батьками і дочкою, сином щодо надання їм утримання застосовуються норми статей 187, 189 - 192 і 194 - 197 цього Кодексу. Пленум Верховного Суду України у пункті 20 постанови №3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» роз'яснив судам, що обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття, виникає за сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба в зв'язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Судом встановлено, що повнолітня [PERSON], [INFO], на час звернення матірю до суду з даним позовом мала повних 18 років, навчається на ІІ курсі факультету права, гуманітарних і соціальних наук, за контрактом, денного відділення, термін навчання з 01 вересня 2017 року по 30 червня 2021 року. Стипендію дитина не отримує, самостійно ніде не працює. Судом встановлено, що відповідач добровільно надавав допомогу на утримання повнолітньої доньки, яка навчається, проте всі ці кошти почав надавати після звернення позивача з даним позовом до суду. Кошти сплачувалися в різні періоди, різними сумами. Період надання коштів охоплює час розгляду справи в суді, а тому, з метою забезпечення надання коштів на утримання повнолітньої доньки в подальшому, суд приходить до висновку про необхідність стягнення аліментів на період навчання дитини. В звязку з чим, суд приходить до висновку, що відповідач має матеріальну змогу утримувати повнолітню доньку, яка продовжує навчання і з метою забезпечення нормального навчання, аліменти необхідно сплачувати щомісячно. Щодо розміру аліментів на повнолітню доньку, суд враховує те, що на утриманні у відповідача перебуває ще одна неповнолітня дитина, а тому з урахуванням наявності двох дітей, аліменти він повинен сплачувати з розрахунку по 1/6 частині від усіх доходів (заробітку) на кожну дитину. Раніше сплачені відповідачем в добровільному порядку кошти, під час виконання рішення в примусовому порядку, підлягають врахуванню та перерахунку. З урахуванням всіх вимог передбачених ст.182 Сімейного кодексу України, враховуючи те, що періодом стягнення за даним позовом є період з 21 вересня 2018 року до 30 червня 2021 року, суд приходить до висновку, що відповідач як батько дитини повинен та має матеріальну змогу сплачувати аліменти на утримання повнолітньої дитини на час її навчання у розмірі 1/6 частини заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно. Позивач просить стягувати аліменти на утримання повнолітньої доньки до досягнення нею 23 річного віку, проте суд звертає увагу на те, що згідно ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Тобто, захист порушеного права на майбутнє не передбачено. В звязку з чим, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення вимоги про стягнення аліментів на повнолітню доньку частково, лише в частині стягнення аліментів з 21 вересня 2018 року до закінчення її навчання у Кременчуцькому національному університеті імені [PERSON], тобто до 30 червня 2021 року. Відповідно до п.1 ч.1 ст.430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Аліменти на дітей присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову (ч.1 ст.191 Сімейного кодексу України). У відповідності до п.3 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір», від сплати судового збору звільняються позивачі - у справах про стягнення аліментів. Згідно ч.6 ст.141 ЦПК України, з відповідача, за розгляд справи в частині стягнення аліментів, що складає дві позовні вимоги майнового характеру, підлягає стягненню судовий збір на користь держави в розмірі 1536 грн. 80 коп.

Outcome: partial