Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-15 00:00:00

21.03.2018 року до Жовтневого районного суду м. Харкова надійшов позов [PERSON] до відповідачів [PERSON], [PERSON], третьою особою зазначена [PERSON], в якому позивач просить усунути перешкоди в користуванні 45/100 частин житлового будинку з надвірними будівлями, який розташований в [ADDRESS], визнавши [PERSON] та [PERSON] такими, що втратили право користування будинком з надвірними будівлями, який розташований в [ADDRESS] з подальшим зняттям їх з реєстраційного обліку за зазначеною адресою. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилається на те, що вона є власником 45/100 частин житлового будинку з надвірними будівлями, який розташований в [ADDRESS]. Зазначена частина житлового будинку належить позивачу на праві приватної власності на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу 27.02.2018 року, р.№ 377. Право власності зареєстровано за [PERSON] в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно. Співвласником 55/100 частин вказаного житлового будинку є [PERSON] Позивач зареєстрована та постійно мешкає в зазначеному будинку.Попереднім власником 45/100 частин житлового будинку був [PERSON], що підтверджується договором купівлі-продажу.На день підписання та нотаріального посвідчення зазначеного договору в належній позивачу частині житлового будинку були зареєстровані [PERSON] та відповідачі по справі [PERSON] та [PERSON]При підписанні договору купівлі-продажу продавець [PERSON] зобов'язався зняти з реєстрації своє та третіх осіб місце проживання у відчужуваній частці житлового будинку у строк до 28.02.2018 року та звільнити житловий будинок від свого та третіх осіб майна. Продавець звільнив відчужувану частину житлового будинку та передав позивачу ключі від неї. Однак, у зазначеній частині житлового будинку залишились зареєстрованими відповідачі, колишні члени сім`ї власника, що підтверджується довідкою з місця проживання. Відповідачі не мешкають в спірній квартирі, їх речей в квартирі немає. Однак вони залишились зареєстрованими у належній позивачу квартирі. Позивач вказує, що вона є власником квартири, але позбавлена можливості реалізувати свої права власника, оскільки відповідачі не бажають зніматися з реєстраційного обліку по зазначеній адресі. Позивач позбавлена можливості вільно користуватися та розпоряджатися належним їй майном та вимушена сплачувати комунальні послуги, що ставить позивача у важке матеріальне становище, у зв'язку з чим остання, посилаючись на ст.ст. 391, 383, 405 ЦК України, звернулася до суду з даним позовом. Ухвалою Жовтневого районного суду м. Харкова від 03.04.2018 року справа прийнята до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження у справі, яка призначена до судового розгляду. У судове засідання, призначене на 16.05.2018 року учасники справи не з'явились. Позивач [PERSON] та її представник адвокат [PERSON] подали до суду заяви щодо розгляду справи у їх відсутність, позовні вимоги підтримали у повному обсязі, просили позов задовольнити та не заперечували проти заочного розгляду справи. Належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду справи відповідачі [PERSON] та [PERSON], згідно вимог ч. 8 ст. 128 ЦПК України, у судове засідання повторно не з'явилися, в порушення ч. 3 ст. 131 ЦПК України про причини неявки суд не повідомили, відзив не надали, у зв'язку з чим на підставі ухвали Жовтневого районного суду м. Харкова від 16.05.2018 року проведено заочний розгляд даної справи згідно з вимогами ст.ст. 280-282 ЦПК України на підставі наявних у справі доказів. Третя особа [PERSON] подала до суду заяву про розгляд справи без її участі, проти задоволення позову не заперечувала. Судом, на підставі досліджених доказів, встановлені такі фактичні обставини і визначений зміст спірних правовідносин. Як вбачається з матеріалів справи, [PERSON] є власником 45/100 частин житлового будинку з надвірними будівлями, який розташований в [ADDRESS]. Зазначений житловий будинок належить [PERSON] на праві приватної власності на підставі договору купівлі-продажу від 27.02.2018 року, який зареєстровано в реєстрі за №377 та посвідчений приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Шевцовим С.О. При цьому в п.8 зазначеного договору продавець [PERSON] зобов'язався зняти з реєстрації своє та/або третіх осіб місце проживання (виписатися) у відчужуваній частці житлового будинку у строк до 28.02.2018 року та звільнити житловий будинок від свого та/або третіх осіб майна у строк до 10.03.2018 року (а.с.5). Факт належності [PERSON] 45/100 частин житлового будинку з надвірними будівлями, який розташований в [ADDRESS] також підтверджуєтьсякопіями витягів з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, сформованих 27.02.2018 року та 23.03.2018 року (а.с.6, 13-14). З копій довідок №76 від 05.03.2018 року та №80 від 06.03.2018 року, виданих майстром приватного сектору ділянки №7 Новобаварського району м. Харкова Комітету району в місті жителів приватного сектору Новобаварського району міста Харкова Харківської міської ради [PERSON] вбачається, що за адресою: [ADDRESS] (45/100 частки житлового будинку) зареєстровані: [PERSON] - з 01.03.2018 року, [PERSON], [INFO], - з 01.03.2018 року, [PERSON], [INFO], - з 09.07.2013 року, [PERSON], [INFO], - з 09.07.2013 року (а.с.7). [PERSON] є власником 55/100 частин житлового будинку з відповідною частиною надвірних будівель за адресою: [ADDRESS]. Зазначена частка житлового будинку належить [PERSON] на праві приватної власності на підставі договору купівлі-продажу від 28.10.2002 року, який та посвідчений приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу [PERSON] та зареєстровано в реєстрі за №2882 (а.с.28). В подальшому [PERSON], [INFO], уклала шлюб з [PERSON], [INFO], який зареєстровано 15.11.2003 року у відділі реєстрації актів громадянського стану Жовтневого районного управління юстиції м. Харкова, актовий запис №534 та підтверджується копією свідоцтва про одруження серії [NUMBER], виданого 15.11.2003 року. Після реєстрації шлюбу прізвище дружини змінено на [PERSON] (а.с. 8, 26). Відповідно до заяви [PERSON] від 14.02.2018 року, яка посвідчена приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Жовнір В.В. та зареєстрована в реєстрі за №659, [PERSON], [INFO], цією заявою надає дозвіл на зняття з реєстраційного обліку місця проживання, [PERSON], паспорт серії [NUMBER], [INFO], та [PERSON], паспорт серії [NUMBER], [INFO], та [PERSON], паспорт серії [NUMBER], [INFO], з реєстраційного обліку, (з 45/100 часток житлового будинку) за адресою: [ADDRESS] (а.с.25). Начальником відділу реєстрації місця проживання у Новобаварському районі міста Харкова Управління ведення реєстру територіальної громади Департаменту реєстрації Харківської міської ради Харківської області Красина О.І. від 03.03.2018 року за №04-02-20/278/18, виданого [PERSON] та [PERSON] за результатами розгляду їх заяви від 03.03.2018 року щодо зняття з реєстрації місця проживання [PERSON] та [PERSON] повідомлено про відсутність підстав, передбачених абз.9 п.26 Правил реєстрації місця проживання (а.с.30). Відповідно до ч.1 ст. 383 ЦК України власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім'ї, інших осіб і не має права використовувати його для промислового виробництва. Згідно з ч. 1, 4 ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом (пункт другий вказаної статті). Право приватної власності, згідно частини четвертої наведеної статті Основного закону України, є непорушним. Зазначені положення кореспондуються з вимогами статті 319 ЦК України, відповідно до якої власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Частиною першою статті 321 вказаного кодексу визначено, що право власності є непорушним, ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Статтею 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналась 17.07.1997 року відповідно до Закону України № 475/97-ВР від 17.07.1997 року «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2,4,7 та 11 до Конвенції» закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном на власний розсуд, учиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Згідно зі ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Так, судом на підставі досліджених доказів встановлено, що власник 45/100 частин житлового будинку з надвірними будівлями по [ADDRESS] позивач [PERSON] має певні перешкоди у здійсненні нею права користування належною їй власністю, її право порушено, оскільки реєстрація місця проживання відповідачів [PERSON] та [PERSON] за даною адресою тягне додаткові витрати з боку позивача по сплаті за комунальні послуги та витрати на утримання будинку. При цьому відповідачі [PERSON] та [PERSON] попереднім власником [PERSON] з реєстрації не зняті всупереч умовам і в строк, визначений договором купівлі-продажу від 27.02.2018 року, не мають права власності на вищевказане домоволодіння, не є членами родини позивача або іншого власника будинку, в будинку не проживають, в судове засідання не з'явилися та протилежного не довели, відзив на позов не подавали. Враховуючи наведене, суд приходить до висновку про наявність законних підстав для визнання [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], які зареєстровані за адресою: [ADDRESS], такими, що втратили право користування житловим приміщенням в житловому будинку з надвірними будівлями [ADDRESS]. Відповідно до абзацу 6 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», реєстрація - внесення інформації до Єдиного державного демографічного реєстру та до паспортного документа про місце проживання або місце перебування особи із зазначенням адреси житла. Статтею 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» встановлено, що зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі: заяви особи або її законного представника; судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою; свідоцтва про смерть; паспорта або паспортного документа, що надійшов з органу державної реєстрації актів цивільного стану, або документа про смерть, виданого компетентним органом іноземної держави, легалізованого в установленому порядку; інших документів, які свідчать про припинення: підстав для перебування на території України іноземців та осіб без громадянства; підстав для проживання або перебування особи у спеціалізованій соціальній установі, закладі соціального обслуговування та соціального захисту; підстав на право користування житловим приміщенням. Враховуючи наведене, відповідно до статті 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» на підставі судового рішення про позбавлення права користування житловим приміщенням органом реєстрації зняття з реєстрації особи проводиться без додаткового ухвалення рішення суду. У зв'язку з задоволенням позову на підставі вимог ст. 141 ЦПК України, з відповідачів на користь позивача підлягає стягненню сплачений судовий збір у сумі 704,80 грн. в рівних частках з кожного з відповідачів (а.с. 2). На підставі викладеного і

Outcome: approved