Jurisdiction: civil
Date: 2020-07-01 00:00:00

20 березня 2020 року до суду звернулась [PERSON] з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позовних вимог позивачка зазначила, що з відповідачем у справі перебуває у зареєстрованому шлюбі з 14 липня 2012 року. Від шлюбу сторони мають спільну дитину - сина [PERSON] , який народився [INFO] . [PERSON] в позові зазначила, що шлюбні стосунки , спільне проживання та спільне господарство з чоловіком припинено з січня 2020 року. Причиною розпаду сім`ї стало те, що відповідач останнім часом не має постійної роботи, постійно бере кредити у банківських установах, борги не сплачує внаслідок чого на її адресу надходять погрози з боку кредиторів. Між подружжям виникають сварки через відсутність взаємопорозуміння та довіри один до одного. Позивачка зазначила, що після розірвання шлюбу дитина залишиться мешкати з нею. Оскільки шлюб носить формальний характер, спільного господарства сторони не ведуть позивачка просить суд розірвати шлюб оскільки стосунки між подружжям носять формальний характер і відновленню не підлягають. Ухвалою суду від 07 травня 2020 року відкрито провадження у справі та призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін на 03 червня 2020 року. Через неявку відповідача до суду розгляд справи було відкладено на 02 липня 2020 року. Позивачка [PERSON] в судове засідання не з`явилась , до початку розгляду справи надала письмове клопотання про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала , не заперечувала проти ухвалення заочного рішення у справі . Відповідач [PERSON] про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, однак до суду не з`явився, у запропонований судом строк відзиву на позовну заяву не надав. Заяв про відкладення розгляду справи та/або про розгляд справи за його відсутності на адресу суду не надходило, про причини неявки суду не повідомив. Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, без поважних причин або неповідомлення ним про причини неявки, не подав відзив, позивач не заперечує проти заочного вирішення справи, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Наявних у справі матеріалів про права та обов`язки сторін, достатньо для її розгляду у відсутності відповідача. Відповідно до ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребування судом у передбачених цим Кодексом випадках. Суд, вивчивши матеріали справи, проаналізувавши обставини справи, вважає, що заявлений позов підлягає задоволенню. Згідно свідоцтва, що міститься в матеріалах справи шлюб між [PERSON] та [PERSON] було зареєстровано 14 липня 2012 року Жовтневим відділом державної реєстрації актів цивільного стану Криворізького міського управління юстиції у Дніпропетровській області , актовий запис № 431. Від шлюбу сторони мають спільну дитину - сина [PERSON] , який народився [INFO] про що свідчить свідоцтво про його народження , що надано до матеріалів справи. Суд встановив, що шлюбні відносини між сторонами фактично припинені. Сторони мешкають окремо, спільного господарства не ведуть, втратили один до одного почуття кохання та не вживають заходів до відновлення шлюбних стосунків. Сторони відновлювати сімейно-шлюбні відносини наміру не мають. Стаття 24 Сімейного Кодексу України визначає, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно ч. 3 ст. 105 Сімейного Кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Відповідно до ст. 112 Сімейного Кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їх дітей. Враховуючи характер сімейних відносин сторін суд вважає, що примирення між сторонами неможливе, спільне життя подружжя і збереження сім`ї суперечить їх інтересам, тому позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved