Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-06 00:00:00

20.06.2017 року [PERSON] звернувся до суду в інтересах [PERSON] з позовом до [PERSON], [PERSON], [PERSON], діючої в своїх та в інтересах [PERSON] про визнання осіб такими, що втратили право користування жилим приміщенням. Із позову вбачається, що позивач є власником будинку [ADDRESS] на підставі договору купівлі - продажу. У зазначеному будинку також зареєстровані його дружина [PERSON], доньки [PERSON], [PERSON] та онук [PERSON] Відповідачі з червня 2014 року покинули місце проживання та виїхали до Росії. Ніяких особистих речей відповідачів у будинку не має. Позивач просить суд ухвалити рішення, яким визнати відповідачів [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], такими, що втратили право користування будинком [ADDRESS]. У судове засідання позивач та його представник [PERSON] не з'явилися, надали суду заяву з проханням справу слухати у їх відсутність та про те, що позов підтримують у повному обсязі, просять позов задовольнити. Відповідачі у судове засідання не з'явилися, надали заяви про розгляд справи без їх участі, не заперечували проти задоволення позову. Представник органу опіки та піклування Краматорської міської ради Берегова І.В. у судове засідання не з'явилась, надала суду заяву про розгляд справи без її участі, проти задоволення позову не заперечує. Згідно ст. 212 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтуються на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Проаналізувавши в сукупності зібрані в справі докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч.1 ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ч. 3 ст. 10, ч. ч. 1, 4 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ст. 156 ЖК України члени сім'ї власника жилого будинку (квартири), які проживають разом з ним у будинку (квартирі), що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку (квартири), якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням. До членів сім'ї власника будинку (квартири) належать особи, зазначені в частині 2 ст. 64 цього Кодексу (дружина, їх діти, батьки). Припинення сімейних відносин з власником будинку (квартири) не позбавляє їх права користування займаним приміщенням. Відповідно до ч. 3 ст. 9 ЖК України ніхто не може бути виселений із займаного жилого приміщення або обмежений у праві користування жилим приміщенням інакше як з підстав і в порядку, передбачених законом. Підстави позбавлення члена сім'ї, в тому числі й колишнього, права користування жилим приміщенням, яке належить громадянинові на праві власності, визначені ст. 405 ЦК України. Відповідно до ст. 405 ЦК України члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Член сім'ї власника житла втрачає право користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Поважними причинами відсутності члена сім'ї понад один рік може бути строкова служба в армії, навчання, лікування, тривалі відрядження тощо. У судовому засіданні встановлено, що на підставі договору купівлі - продажу від 02.01.2003 року будинок [ADDRESS] належить позивачу по справі (а.с. 22) Згідно акту Комунального підприємства «Служба єдиного замовника» відповідачі [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] не проживають у [ADDRESS] з 2014 року, у зв'язку з виїздом до Росії, але зареєстровані за зазначеною адресою. (а.с. 17). Відповідачі надали до суду заяви про визнання позовних вимог. Згідно приписів ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Визнання відповідачами позову не суперечить закону та не порушує права, свободи та інтереси інших осіб, тому за таких обставин, суд вважає, що позовні вимоги позивача про визнання відповідачів [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], такими, що втратили право користування будинком [ADDRESS] підлягають задоволенню. На підставі викладеного й

Outcome: approved