Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-21 00:00:00

21 листопада 2018 року [PERSON] звернулася в Дарницький районний суд м. Києва з позовною заявою до [PERSON], в якій просила стягнути на її користь з відповідача аліменти на утримання дитини [PERSON], [INFO], у розмірі Ѕ частини від заробітку щомісячно, але не менше ніж розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що вона з відповідачем перебувають у зареєстрованому шлюбі з 09.06.2017. Від спільного проживання [INFO] у них народився син [PERSON]. Дитина зареєстрована та проживає з позивачем за адресою: [ADDRESS]. З травня по жовтень 2018 року відповідач не проживав разом з нею та дитиною, не цікавився сімейними проблемами та потребами, з дитиною спілкувався зрідка. Фактично витрати з утримання дитини несе позивач, батько дитини не допомагає в матеріальному забезпеченні сина. У жовтні 2018 року [PERSON] проявив інтерес до сім'ї, але невдовзі почалися сварки та домашнє насильство, у зв'язку з чим відносно нього порушено кримінальне провадження та обрано запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту, та покладено обов'язки не залишати місце проживання: [ADDRESS]. Дитина має слабке здоров'я, страждає на алергію та потребує дорого вартісного лікування, однак відповідач жодним чином добровільно не допомагає, тому і звернулася до суду з даним позовом. Ухвалою судді Дарницького районного суду м. Києва від 22.01.2019 за даною позовною заявою відкрито провадження, призначено справу до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження викликом сторін, відповідачу надано строк для подачі до суду відзиву на дану позовну заяву. Користуючись наданим процесуальним правом, 01.02.2019 відповідач подав до суду відзив на позовну заяву, в якому зазначив про те, що до реєстрації шлюбу з позивачем, у них народився син. Відносини з позивачем у шлюбі у них не склалися, оскільки позивач вживає психотропні ліки, зловживає алкогольними напоями, не працює, постійно вчиняє сварки, ображає його та його родину, залишає їхню спільного сина на неповнолітніх дітей від першого шлюбу та їде відпочивати, жодним чином не дбає про дитину. Незважаючи не те, що він має невеликий дохід, частину коштів він віддає позивачу на утримання їхньої дитини. Вважає, що позивачка зловживає своїми правами, так як даний спір можна вирішити мирним шляхом, та не заперечував щодо стягнення з нього аліментів на утримання сина [PERSON] 2016 р.н., в розмірі ј частини від його доходу починаючи з 01.02.2019 і до досягнення дитиною повноліття. В решті позовних вимог просив відмовити. 09.04.2019 [PERSON] подала до суду відповідь на відзив, в якому вказала про те, що заперечення, надані відповідачем не стосуються предмету доказування та не мають жодного відношення до справи про стягнення аліментів. Крім того, вказала про те, що відповідач саме веде аморальний спосіб життя, жодним чином не допомагає в утриманні їхнього спільного сина. В судовому засіданні позивач та її представник заявлені позовні вимоги підтримали та просили суд їх задовольнити в повному обсязі враховуючи те, що дитина народилася хворобливою, постійно хворіє та потребує особливого догляду та харчування, на необхідні значні кошти, яких відповідач не надає. Відповідач та його представник заявлені позовні вимоги визнали частково, не заперечували щодо сплати аліментів у розмірі ј частини від доходу відповідача, пояснив, що працює та отримує заробітну плату в розмірі 3 800 грн. щомісяця, частину з яких віддає своїм батькам, які є особами похилого віку, а також дитині від першого шлюбу. Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази, вважає, що позов підлягає часткового задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що 09.06.2017 р було укладено шлюб між [PERSON] та [PERSON], яка змінила прізвище після реєстрації шлюбу на [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про шлюб (а. с. 4). [INFO] у [PERSON] та [PERSON] народився син [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про народження (а. с. 16). Як зазначає позивач, дитина від народження має проблеми зі здоров'ям, потребує постійного нагляду лікарів. Суд вважає вказане твердження доведеним та таким, що підтверджується наданими до суду копіями медичних документів, виписками з історії хвороби, консультативними висновками, протоколами ультразвукового дослідження головного мозку. Сторонами не заперечувалось у судовому засіданні, що вони разом не проживають, дитина проживає разом з матір'ю, перебуває на її утриманні, відповідач у витратах на утримання сина участь приймає нерегулярно. У відповідності до ч. 3 ст. 181 Сімейного кодексу України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Відповідно до ч. 1 ст. 183 Сімейного кодексу України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Згідно з ч. 1 ст. 182 СК України, при визначені розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідачем не надано жодних доказів про те, що він має інших дітей, непрацездатних батьків, хоча і зазначав про це у своєму відзиві та поясненнях у судовому засіданні, тому суд не приймає до уваги вказані твердження. Як визначено ч. 2 ст. 182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Згідно ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, проте, згоди щодо добровільного порядку здійснення свого обов`язку між позивачем та відповідачем не досягнуто. Відповідно до ст. 27 Конвенції про захист прав дитини, батько (- ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Згідно із ст. 18 Конвенції про захист прав дитини, суд повинен докласти всіх можливих зусиль для того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки несуть основну відповідальність за виховання та розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Відповідності до ч. 1 ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви. Враховуючи стан здоров'я дитини, матеріальне становище відповідача, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача аліменти на утримання [PERSON], [INFO], у розмірі 1/3 частини від усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше, ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку починаючи з 21.11.2018 року (день подання позову до суду) і до досягнення дитиною повноліття. Суд вважає, що визначений розмір аліментів є достатнім, справедливим, та не буде порушувати майнові права дітей. За таких обставин, суд вважає необхідним позов задовольнити частково. При цьому, суд зазначає, що позивач не позбавлена права звернення до суду з позовом про збільшення розміру аліментів, стягнення додаткових витрат на дитину в разі зміни матеріального стану відповідача, зміни способу стягнення аліментів, а відповідач, в разі наявності підстав, має право звернулись до суду з позовом про зменшення розміру аліментів. У відповідності зі ст. 141 ЦПК України з відповідача належить стягнути судовий збір на користь держави в розмірі 528,60 грн.

Outcome: partial