Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-23 00:00:00

20 травня 2019 року позивач [PERSON] звернулася до Бориспільського міськрайонного суду Київської області з даним позовом, відповідно до якого просила суд: розірвати шлюб, укладений між [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , який було зареєстровано виконкомом Сошниківської сільської ради Бориспільського району Київської області, актовий запис № 7. Стягнути з відповідача [PERSON] , [INFO] на її користь аліменти на утримання дитини [PERSON] , [INFO] у розмірі ј частки заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, нараховуючи їх з дати подачі позовної заяви (а.с.1-2). Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 21 листопада 2015 року. Від шлюбу мають малолітню доньку [PERSON] , [INFO] , яка проживає разом з нею та знаходиться на повному її утриманні. Зазначила, що відповідач проживає окремо. Вважає, що відповідач може сплачувати аліменти у визначеному нею розмірі. Ухвалою судді Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 05 липня 2019 року у даній цивільній справі відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження (а.с.11). Ухвалою судді Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 24 вересня 2019 року, роз`єднано позовні вимоги, виділивши вимогу щодо розірвання шлюбу в самостійне провадження (а.с. 19-20). У судовому засіданні позивач та представник позивача повністю підтримали заявлені позовні вимоги, просили їх задовольнити. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні проти задоволення позову щодо стягнення аліментів не заперечував, позов про розірвання шлюбу не визнав, заявив про те, що бажає зберегти сім`ю. Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши письмові матеріали справи, дійшов наступних висновків. Ухвалою суду від 24.09.2019 роз`єднано позовні вимоги, виділено позовну вимогу щодо розірвання шлюбу в самостійне провадження та надано подружжю строк для примирення. У судовому засіданні встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 21 листопада 2015 року, що підтверджується свідоцтвом про одруження серії [NUMBER] виданим виконавчим комітетом Сошниківської сільської ради Бориспільського району Київської області 21 листопада 2015 року (а.с. 6). Від шлюбу мають малолітню дитину: доньку [PERSON] , [INFO] , що підтверджується відповідним свідоцтвом про народження серії [NUMBER] виданим виконавчим комітетом Сошниківської сільської ради Бориспільського району Київської області 25 травня 2016 року (а.с.5). Та обставина, що малолітня донька сторін знаходиться на утриманні позивача та проживає разом з нею, відповідачем не оспорюється, та підтверджується довідкою №234 виданою Сошниківською сільською радою 13 травня 2019 року (а.с. 7). Згідно з вимогами ст.141 Сімейного кодексу України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Відповідно до ст.180 Сімейного кодексу України батьки повинні утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з ч.1 ст.181 Сімейного кодексу України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. Як передбачено ч.2 та 3 вказаної статті за домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ч.1 ст.182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. За змістом ч.2 вказаної статті, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Згідно ч. 1 ст. 183 Сімейного кодексу України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. При цьому суд враховує, що відповідно до ст.ст.7,8 Закону України «Про Державний бюджет України на 2019 рік» прожитковий мінімум для дітей віком від 6 до 18 років: з 1 липня - 2118 гривень, а також, що мінімальна заробітна плата у місячному розмірі з 1 січня становить - 4173 гривні. Будь-яких доказів того, що відповідач добровільно надає матеріальну допомогу позивачу на утримання малолітньої дитини, а також, що на утриманні відповідача є інші непрацездатні особи, суду надано не було. Враховуючи викладене,

Outcome: approved