Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-05 00:00:00

20 травня 2015 року [PERSON] звернулась в суд з позовом до [PERSON] і просить стягувати з останнього на свою користь аліменти на сина [PERSON], [INFO], в розмірі 700 грн. щомісячно з проведенням індексації згідно з законом до досягнення дитини повноліття, починаючи з дня звернення до суду і до досягнення дитиною повноліття. В обґрунтування заявлених позовних вимог вказує, що з 1998 року перебувала у зареєстрованому шлюбі із відповідачем. 14 січня 2000 року у них народився син [PERSON]. З вини відповідача їхня сім»я розпалася і вони проживають окремо. Син [PERSON] проживає біля неї і знаходиться на її утриманні. Відповідач не бере ніякої участі у вихованні дитини, не бажає з ним спілкуватися, добровільно ніякої матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, їй одній важко утримувати сина і забезпечувати всім необхідним. Тому просить в судовому порядку стягувати з відповідача аліменти на дитину. Оскільки відповідач має нерегулярний, мінливий, але високий дохід, оскільки займається перевезеннями за кордон, тому розмір аліментів просить визначити в твердій грошовій сумі, а саме 700 грн. щомісячно. Позивачка [PERSON], яка належним чином повідомлена про час і місце розгляду справи, до суду не з»явилась, подала заяву про розгляд справи у її відсутності, позов підтримує та не заперечує проти ухвалення заочного рішення. Відповідач [PERSON], який у встановленому порядку оповіщений про час і місце судового засідання, до суду не з'явився. У відповідності до ст.224 ЦПК України, суд вважає можливим розглянути справу на підставі наявних в ній даних та доказів - в порядку заочного розгляду. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що з 1998 року сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, від якого у них 14 січня 2000 року народився син [PERSON], який проживає разом із позивачкою та перебуває на її утриманні. Відповідач не надає постійної матеріальної допомоги на утримання сина. Зазначені обставини підтверджуються: свідоцтвом про розірвання шлюбу сторін, свідоцтвом про народження сина [PERSON]. Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ст.181 ч.3 цього Кодексу за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ч.1 ст. 184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що [PERSON] не надає належної матеріальної допомоги на утримання сина, а тому в силу ст.ст.180-184 СК України з нього підлягають стягненню аліменти на користь [PERSON] на сина [PERSON]. При визначенні розміру аліментів, що підлягають до стягнення, суд враховує, що зі слів позивачки, відповідач займається перевезеннями за кордон, його дохід носить нерегулярний, мінливий характер, здоровий, працездатний, інших осіб на утриманні не має, стягнення по виконавчих листах не проводиться, а тому, визначає розмір аліментів в сумі 700 грн. щомісячно. Оскільки розмір аліментів визначено судом у твердій грошовій сумі, тому передбачений законом мінімальний розмір аліментів, а саме не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, в даному випадку застосуванню не підлягає. При подачі даного позову позивачка звільнялася від сплати судового збору на підставі п.3 ч.1 ст.5 ЗУ «Про судовий збір», тому судовий збір підлягає стягненню з відповідача на користь держави.

Outcome: approved