Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-27 00:00:00

21. 08. 2017 року товариство з обмеженою відповідальністю «СІТІСЕРВІС-КР» звернулися до суду з позовною заявою до [PERSON], [PERSON], [PERSON], про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги. У жовтні 2017 року позовну заяву позивачем було уточнено. В обґрунтування уточнених позовних вимог представник позивача вказує, що з 01.02.2014 р. товариство з обмеженою відповідальністю «СІТІСЕРВІС-КР» є управителем будинків, споруд та прибудинкової території у Центрально-Міському районі м. Кривого Рогу. В період з 01. 02. 2014 року по 01. 09. 2017 року позивач надав відповідачам за адресою: [ADDRESS], житлово-комунальні послуги на суму 7343,23 грн. Вказана суму відповідачами не сплачена, тому позивач змушений звернутися до суду. Крім того, згідно вимого ст.625 ЦК України, відповідачі зобов'язані також сплатити інфляційні втрати станом на 01.09.2017 р. в розмірі 2586,26 грн. та суму трьох процентів річних - 352,75 грн. Представник позивача Медведева К. А. в судове засідання не з'явилася, надала суду заяву про розгляд справи в її відсутністю, уточнений позов підтримує в повному обсязі. Відповідачі в судове засідання не з'явилися, судові повістки направлені їм за адресою зазначеною в позовній заяві не отримують, інформації щодо іншої адреси для листування в порушення вимог ст. 131 ЦПК України суду не надано. За правилами ст.128-130 ЦПК України, відповідачі про причини своєї неявки суд не повідомили, не надали суду жодної заяви або клопотання. На думку суду, така поведінка відповідачів свідчить про недобросовісне користування правами сторони у цивільному процесі, у зв'язку з чим суд визнає неповажною неявку [PERSON], [PERSON], [PERSON], та вважає за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, та зі згоди представника позивача, що відповідає положенням ст. ст. 280-282 ЦПК України. Проаналізувавши матеріали цивільної справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, судом встановлено наступні обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Судом встановлено, що відповідно до інформації про стан лицьового рахунку за адресою: [ADDRESS], заборгованість відповідачів за житлово-комунальні послуги за період з з 01. 02. 2014 року по 01. 09. 2017 р. складає 7343,23 грн., інфляційні витрати складають 2586,26 грн., а три проценти річних - 352,75 грн., що підтверджується розрахунками у матералах справи. ТОВ «СІТІСЕРВІС-КР» звертався до відповідачів через Центрально-Міський районний суд м. Кривого Рогу, із заявою про видачу судового наказу. Судовий наказ було видано, але на підставі заяви відповідачів про скасування судового наказу, судом було винесено ухвалу якою судовий наказ було скасовано. Тому позивач з метою захисту, свого права та інтересу, змушений був звернутися із заявою в позовному провадженні. Відповідно до ст.ст.151,156 Житлового кодексу України, Закону України «Про житлово-комунальні послуги», п.7 Правил користування приміщеннями житлових будинків, споживач зобов'язаний вчасно та у повному обсязі сплачувати вартість наданих житлово-комунальних послуг, а також приймати участь у загальних витратах на обслуговування будинку. Відповідно до норм Цивільного кодексу України. а саме ст. 11 ЦК України, визначено, що «Цивільні права та обов*язки можуть виникати безпосередньо з актів цивільного законодавства. У випадках, встановлених актами цивільного законодавства, цивільні права та обов*язки виникають безпосередньо з актів органів державної влади, органів влади Автономної Республіки Крим або органів місцевого самоврядування», ст. 14 ЦК України, передбачає, що «Виконання цивільних обов*язків забезпечується засобами заохочення та відповідальністю, які встановлені договором або актом цивільного законодавства», ст. 322 ЦК України передбачає, що «Власник зобов*язаний утримувати майно, що йому належить…». Згідно ст. 379 ЦК України «Житлом фізичної особи є житловий будинок, квартира, інше жиле приміщення, призначені та придатні для постійного або тимчасового проживання в них»; ст.. 382 ЦК України «Квартирою є ізольоване помешкання в житловому будинку, призначене та придатне для постійного у ньому проживання. Усі власники квартир та нежитлових приміщень у багатоквартирному будинку є співвласниками на праві спільної сумісної власності спільного майна багатоквартирного будинку. Спільним майном багатоквартирного будинку є приміщення загального користування (у тому числі допоміжні), несучі, огороджувальні та несуче-огороджувальні конструкції будинку, механічне, електричне, сантехнічне та інше обладнання всередині або за межами будинку, яке обслуговує більше одного житлового або нежитлового приміщення, а також будівлі і споруди, які призначені для задоволення потреб усіх співвласників багатоквартирного будинку та розташовані на прибудинковій території, а також права на земельну ділянку, на якій розташований багатоквартирний будинок та його прибудинкова територія, у разі державної реєстрації таких прав.». Закон України «Про житлово-комунальні послуги» (ст.20), передбачає, «Споживач зобов*язаний: … оплачувати житлово-комунальні послуги…». В порушення вищезазначених норм, відповідач не виконали своїх обов'язків, щодо сплати вартості житлово-комунальних послуг та допустили заборгованість перед позивачем. Стаття 99 ЦПК України, передбачає, що «У разі відмови в прийнятті заяви про видачу судового наказу або в разі скасування судового наказу внесена сума судового збору стягувачу не повертається. У разі пред*явлення стягувачем позову до боржника у порядку позовного провадження сума судового збору сплаченого за подання заяви про видачу судового наказу зараховується до суми судового збору, встановленої за позовну заяву.» Стаття 625 ЦК України, визначає, що «Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов*язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов*язання, на вимогу кредитора зобов*язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.» За таких обставин суд вважає можливим стягнути солідарно з Відповідачів на користь Позивача суму заборгованості за житлово-комунальні послуги за період з з 01. 02. 2014 року по 01. 09. 2017 р. складає 7343,23 грн., інфляційні витрати складають 2586,26 грн., а три проценти річних - 352,75 грн. Крім того, при поданні заяви про видачу судового наказу позивач сплатив - 800 грн. 00 коп., у відповідності до вимог ЗУ «Про судовий збір», потім за подання даної позовної заяви, позивач здійснив доплату у розмірі - 800 грн. 00 коп. Судовий збір в сумі 1600 грн. слід стягнути солідарно з відповідачів на користь позивача відповідно до ст.141 ЦПК України. На підставі викладеного,

Outcome: approved