Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-31 00:00:00

21 березня 2017 року [PERSON] звернувся до суду із вищезазначеною позовною заявою в якій просить\~ визнати його право\~ на земельну частку (пай) площею 6,84 умовних кадастрових гектарів із земель колективної власності КСП «Кисівське» Коломацького району Харківської області. Зобовязати Головне управління Держгеокадастру у Харківській області виділити йому земельну ділянку площею, що відповідає розміру земельної частки (паю) по КСП «Кисівське», тобто 6,84 умовних кадастрових гектарів. В обґрунтування позову [PERSON] зазначив, що 10 серпня 1996 року він був прийнятий на роботу в КСП «Кисівське» трактористом, а 05 квітня 1997 року відповідним рішенням правління КСП «Кисівське» його прийняли в члени цього ж колективного сільськогосподарського підприємства. Вказує, що 22 вересня 1997 року проведено розпаювання земель КСП «Кисівське», поте його не включили до списку осіб, які мають право на земельну частку (пай) із земель колективної власності вказаного вище колективного сільськогосподарського підприємства. Причиною невключення його до списку осіб, що мають право на земельну частку(пай) стала та обставина, що згідно рішення правління КСП «Кисівське» від 14 листопада 1996 року його прийнято на роботу тимчасово.Станом на 22 вересня 1997 року, тобто на день видачі державного акта на право колективної власності на землю КСП «Кисівське», він був членом вказаного колективного сільськогосподарського підприємства, ніяких заяв про вихід із членів КСП « Кисівське» він не подавав і питання про виключення його із членів цього КСП уповноваженим на це органом не приймалося. Позивач вказує, що рішенням Коломацького районного суду Харківської області від 27 вересня 2016 року, яке набрало чинності задоволено заяву позивача та встановлено факт, що станом на 22 вересня 1997 року (дата видачі державного акта на право колективної власності на землю КСП «Кисівське») позивач був членом колективного сільськогосподарського підприємства «Кисівське». Також позивач зазначив, що на відповідне звернення до Коломацької районної державної адміністрації Харківської області щодо видачі йому сертифікату на право на земельну частку (пай) площею 6,84 умовних кадастрових гектарів із земель колективної власності КСП «Кисівське» на території Шляхівської сільської ради Коломацького району Харківської області він отримав відповідь про неможливість видачі такого сертифікату у звязку із відсутністю відповідних бланків та рекомендацією звернутися до суду. В звязку з наведеним просить позов задовольнити. В судове засідання позивач не зявився, надав до суду заяву в якійпідтримує позовні вимоги та просить розглядати справу за його відсутності. Представник відповідача Коломацької районної державної адміністрації Харківської області в судове засідання не зявився, надав до суду заяву, в якій позов визнає та просить розглядати справу за його відсутності. Представник відповідача Головного управління Держгеокадастру у Харківській області в судове засідання, не прибув, надав до суду заперечення проти позову, в якому зазначає, що Головне управління Держгеокадастру у Харківській області є розпорядником земель лише державної власності сільськогосподарського призначення і не має повноважень стосовно надання земель, які перебувають у колективній власності, [PERSON] до Головного управління щодо виділення йому відповідної земельної ділянки не звертався, прав позивача [PERSON] не порушувало, будь-яких протиправних дій щодо нього не вчиняло, а тому вважає позовні вимоги безпідставними та просить у задоволенні позову відмовити. Крім цього, просить розглядати справу за відсутності представника [PERSON], з урахуванням письмових заперечень (а.с. 59-61). Суд, врахувавши думки сторін, викладені у їх відповідних заявах, дослідивши матеріали справи та докази у їх сукупності, приходить до висновку, що позовна заява підлягає частковому задоволенню. Рішенням Коломацького районного суду Харківської області від 27 вересня 2016 року, яке набрало чинності 02 листопада 2016 року встановлено факт, що станом на 22 вересня 1997 року [PERSON], [INFO] був членом колективного сільськогосподарського підприємства «Кисівське» (а.с. 17). Відповідно до листа Відділу Держгеокадастру у Коломацькому районі Харківської області від 08.04.2015 року; -державний акт на право колективної власності на землю КСП «Коломацьке» зареєстрований 14.03.1996 року; -державний акт на право колективної власності на землю КСП «Кисівське» зареєстрований 22.09.1997 року (а.с. 10). Згідно з ст.ст. 23, 23 Земельного кодексу України (в редакції 1990 року, яка була чинна на час виникнення спірних правовідносин), п. 2 Указу Президента України «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» № 720 від 08.08.1995 року, право на земельну частку (пай) мають члени колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства, в тому числі пенсіонери, які раніше працювали в ньому і залишаються членами зазначеного підприємства, кооперативу, товариства, відповідно до списку, що додається до Державного акту на право колективної власності на землю. При паюванні вартість і розміри в умовних кадастрових гектарах земельних часток (паїв) всіх членів підприємства, кооперативу, товариства є рівними. Виходячи зі змісту вказаних вимог закону, особа набуває права на земельний пай за наявності трьох умов: перебування в членах КСП, включення до списку осіб, що додається до Державного акту на право колективної власності на землю та одержання КСП цього акту. Відповідно до ст. 10 Закону України «Про колективне сільськогосподарське підприємство» земля може належати підприємству на праві колективної власності, а також може бути надана у постійне або тимчасове користування, в тому числі на умовах оренди. Право власності або право постійного користування землею посвідчується державними актами, а право тимчасового користування землею, в тому числі на умовах оренди, оформляється договором. Право підприємства на земельну ділянку зберігається при входженні його до складу агропромислових об'єднань, комбінатів, агрофірм та інших формувань. Постановою Верховної Ради УРСР «Про земельну реформу» № 563-ХІІ від 18.12.1990 року, землі Української PCP оголошені об'єктом земельної реформи. Преамбулою до постанови визначено, що завданням цієї реформи є перерозподіл земель з одночасною передачею їх у приватну та колективну власність. Пунктом 5 зазначеної Постанови, передбачена передача земель у приватну та колективну власність. Указом Президента України «Про невідкладні заходи щодо прискорення земельної реформи у сфері сільськогосподарського виробництва» від 10.11.1994 року № 666/94 доручено прискорити приватизацію земель, які перебувають у користуванні сільськогосподарських підприємств і організацій, та передачу земель у колективну та приватну власність для виробництва сільськогосподарської продукції. Згідно з п. 4 даного Указу, кожний член колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства має право безперешкодно вийти з нього та одержати безкоштовно у приватну власність свою частку землі (пай) у натурі (на місцевості), що засвідчується державним актом на право приватної власності на землю. Відповідно до п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ» від 16.04.2004 року № 7 член колективного сільськогосподарського підприємства, включений до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю, набуває права на земельну частку (пай) з дня видачі цього акта. Невнесення до зазначеного вище списку особи, яка була членом КСП на час передачі у колективну власність землі, не може позбавити її права на земельну частку. Відповідно до пункту 17 розділу X (Перехідні положення) Земельного кодексу України сертифікати на право на земельну частку (пай), отримані громадянами, вважаються правовстановлюючими документами при реалізації ними права вимоги на відведення земельної частки (паю) в натурі (на місцевості) відповідно до законодавства. Сертифікати на право на земельну частку (пай) є дійсними до виділення власникам земельних часток (паїв) у натурі (на місцевості) земельних ділянок та видачі їм державних актів на право власності на землю. Згідно з п.п. 4, 5 Указу Президента України «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» № 720 від 08.08.1995 року розміри земельної частки (паю) обчислюються комісіями,утвореними у підприємствах, кооперативах, товариствах з числа їх працівників. Рішення щодо затвердження обчислених цими комісіями розмірів земельної частки (паю) по кожному підприємству, кооперативу, товариству окремо приймається районною державною адміністрацією. Видача громадянам сертифікатів на право на земельну частку (пай) єдиного в Україні зразка та їх реєстрація провадяться відповідною районною державною адміністрацією. Згідно з п. 1 ст. 1 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» право на земельну частку (пай) мають: колишні члени колективних сільськогосподарських підприємств, сільськогосподарських кооперативів, сільськогосподарських акціонерних товариств, у тому числі створених на базі радгоспів та інших державних сільськогосподарських підприємств, а також пенсіонери з їх числа, які отримали сертифікати на право на земельну частку (пай) у встановленому законодавством порядку. Відповідно до ч. 1 ст. 2 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв) основним документом, що посвідчує право на земельну частку (пай), є сертифікат на право на земельну частку (пай), виданий районною (міською) державною адміністрацією. З огляду на вищевикладене та беручи до уваги, що відповідно до рішення суду, яке набрало законної сили, станом на 22 вересня 1997 року [PERSON], [INFO] був членом колективного сільськогосподарського підприємства «Кисівське» державний акт на право колективної власності на землю якого був зареєстрований 22 вересня 1997 року, його вимога щодо визнання права на земельну частку (пай) як члена КСП «Коломацьке» (КСП «Кисівське»), підлягає задоволенню. Стосовно позовних вимог щодо зобовязання Головного управління Держгеокадастру у Харківській області виділити йому земельну ділянку площею, що відповідає розміру земельної частки (паю) по КСП «Кисівське», тобто 6,84 умовних кадастрових гектарів на території Шляхівської сільської ради Коломацького району Харківської області, суд зазначає наступне. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 3 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» підставами для виділення земельних ділянок у натурі (на місцевості) власникам земельних часток (паїв) є рішення відповідної сільської, селищної, міської ради чи районної державної адміністрації. Особи, власники сертифікатів на право на земельну частку (пай), які виявили бажання одержати належну їм земельну частку (пай) в натурі (на місцевості), подають до відповідної сільської,селищної, міської ради чи районної державної адміністрації заяву про виділення їм земельної частки (паю) в натурі (на місцевості). У відповідності до ч. 1 ст. 3 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому ЦПК України звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Враховуючи, що [PERSON] до Головного управління Держгеокадастру у Харківській області щодо виділення йому відповідної земельної ділянки не звертався, прав позивача зазначене вище [PERSON] не порушувало, суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення вказаної вимоги. На підставі викладеного,

Outcome: partial