Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-10 00:00:00

20.02.2014 року позивач [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою про визнання права власності в порядку спадкування. В обґрунтування своїх вимог зазначила, що [INFO] померла [PERSON], [INFO] Після смерті [PERSON] залишилась спадщина - 1/3 частина квартири [ADDRESS], яка належала останній на підставі свідоцтва про право власності на квартиру (будинок) № 1571 від 14.02.2001р., виданого Представництвом Фонду державного майна України в м. Донецьку на підставі розпорядження № 1571 від 14.02.2001р., та зареєстрованого в БТІ м. Донецька 27.03.2001р. в реєстрову книгу № 7/24 дк- ( 199) за реєстровим номером 294. Після смерті [PERSON] спадщину прийняли два спадкоємця - донька [PERSON] та чоловік померлої [PERSON], які на час відкриття спадщини постійно проживали зі спадкодавцем за адресою: [ADDRESS]. [INFO] [PERSON] помер. За життя останній заповіти не складав, єдиним спадкоємцем за законом є його донька - [PERSON], яка 02.08.2013р. звернулась до Шостої Донецької державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини. 02.08.2013р. було заведено спадкову справу за № 374/2013 та зареєстровано її у спадковому реєстрі за № 54830964, про що видано відповідний витяг про реєстрацію в Спадковому реєстрі за № 34736124. Зі спливом шестимісячного строку з моменту відкриття спадщини, [PERSON] звернулась до Шостої Донецької державної нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину свого батька, а саме - на 1/6 частину квартири, розташованої за адресою: [ADDRESS]. Однак позивачці було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину батька, оскільки останній не встиг оформити свої спадкові права та отримати на своє ім'я свідоцтво про право на спадщину дружини, оскільки сам помер до спливу шести місяців з часу відкриття спадщини дружини. У зв'язку з вищевикладеним, державним нотаріусом Шостої Донецької державної нотаріальної контори було винесено постанову від 13.02.2014р. про відмову у вчиненні нотаріальної дії . На підставі вищевикладеного, позивач просить суд визнати за нею - [PERSON] - право спільної часткової власності на 1/6 частину квартири, розташованої за адресою: [ADDRESS]. В судовому засіданні представник позивач повністю підтримала позовні вимоги, просила задовільнити позов у повному обсязі. Представник відповідача - Київської районної у м. Донецьку Ради - у судове засідання не з'явився; про час та дату розгляду справи повідомлявся належним чином. Суд, заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку, що вимоги позивачки обґрунтовані і підлягають задоволенню у повному обсязі з таких підстав. Судом встановлено і це підтверджено матеріалами справи, що [INFO] померла [PERSON], [INFO], про що 23.04.2013р. Віддділом державної реєстрації актів цивільного стану Київського районного управління юстиції у м. Донецьку було складено відповідний актовий запис № 508 та видано свідоцтво про смерть ( а.с 7 ). Після смерті [PERSON] залишилась спадщина - 1/3 частина квартири [ADDRESS], яка належала останній на підставі свідоцтва про право власності на квартиру (будинок) № 1571 від 14.02.2001р., виданого Представництвом Фонду державного майна України в м. Донецьку на підставі розпорядження № 1571 від 14.02.2001р., та зареєстрованого в БТІ м. Донецька 27.03.2001р. в реєстрову книгу № 7/24 дк- ( 199) за реєстровим номером 294.( а.с. 10-) Відповідно до вимог діючого законодавства, зокрема - ст.. 345 Цивільного Кодексу України, фізична особа може набути права власності у разі приватизації державного або комунального майна. Стаття 1217 ЦК України передбачає, що спадкування здійснюється за законом або за заповітом. Після смерті [PERSON] спадщину прийняли два спадкоємця першої черги за законом - донька [PERSON] та чоловік померлої [PERSON], які на час відкриття спадщини постійно проживали зі спадкодавцем за адресою: [ADDRESS] ( а.с. 11). [INFO] [PERSON] помер, про що 02.07.2013р. Віддділом державної реєстрації актів цивільного стану Київського районного управління юстиції у м. Донецьку було складено відповідний актовий запис № 823 та видано свідоцтво про смерть ( а.с. 8 ). За життя [PERSON] заповіти не складав, єдиним спадкоємцем за законом є його донька - [PERSON], яка 02.08.2013р. звернулась до Шостої Донецької державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини. Згідно вимог ст.. 1261 ЦК України, право на спадщину за законом у першу чергу мають, зокрема, діти спадкодавця. З матеріалів справи, досліджених у судовому засіданні, вбачається, що [PERSON] , яка народилась [INFO], удочерина [PERSON] та [PERSON], з присвоєнням їй ім'я - [PERSON] та дати народження - [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про усиновлення ( удочеріння) від 25.04.1976 р. ( а.с. 4). Стаття 1260 ЦК України передбачає, що у разі спадкування за законом , усиновлений та його нащадки з одного боку, та усиновлювач і його родичі з іншого, прирівнюються до родичів за походженням. Відповідно до вимог ст.. 1269 ЦК України, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживає постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Строк для прийняття спадщини становить шість місяців з моменту відкриття спадщини. Зі спливом шестимісячного строку з моменту відкриття спадщини, [PERSON] звернулась до Шостої Донецької державної нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину свого батька, а саме - на 1/6 частину квартири, розташованої за адресою: [ADDRESS]. Однак позивачці було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину батька, оскільки останній не встиг оформити свої спадкові права та отримати на своє ім'я свідоцтво про право на спадщину дружини, оскільки сам помер до спливу шести місяців з часу відкриття спадщини дружини. У зв'язку з вищевикладеним, державним нотаріусом Шостої Донецької державної нотаріальної контори було винесено постанову від 13.02.2014р. про відмову у вчиненні нотаріальної дії ( а.с. 12) . Відповідно до вимог статті 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків ( спадщини) від фізичної особи, яка померла ( спадкодавця) , до інших осіб ( спадкоємців). Стаття 1218 ЦК України передбачає, що до складу спадщини входять усі права та обов'язки , що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинились внаслідок його смерті. Частиною 5 статті 1268 ЦК України встановлено, що незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Зі змісту статті 1296 ч. 3 ЦК України вбачається, що відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. У зв'язку з вищевикладеним,

Outcome: approved