Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-04 00:00:00

19 серпня 2015 року [PERSON] звернулась в суд з позовом до Приватного акціонерного товариства «Українська охоронно-страхова компанія» (далі ПрАТ «УОСК») про стягнення суми страхового відшкодування у розмірі 7935,11 грн., пені за прострочення виплати страхового відшкодування за період з 05.02.2015 року по 17.08.2015 року включно у розмірі 2405,07 грн., суми інфляції за час прострочення виплати страхового відшкодування за період з 05.02.2015 року по 30.06.2015 року включно у розмірі 2349,54 грн., три проценти річних за час прострочення виплати страхового відшкодування за період з 05.02.2015 року по 17.08.2015 року включно у розмірі 126,54 грн., витрати на правову допомогу у розмірі 600,00 грн. та судовий збір. Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що їй на праві власності належить транспортний засіб марки BMW, модель 5201, реєстраційний номер [NUMBER], 1999 року випуску, який знаходиться у користуванні її сина [PERSON]. 30 вересня 2014 року у м. Краматорську належний позивачці автомобіль, під керуванням [PERSON], потрапив у дорожньо-транспортну пригоду (далі ДТП) та внаслідок зіткнення з автомобілем Ford Transit, реєстраційний номер [NUMBER], під керуванням водія [PERSON], отримав механічні пошкодження. Постановою Краматорського міського суду Донецької області від 07.10.2015 року [PERSON] визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення передбаченого ст.. 124 КУпАП та притягнуто до адміністративної відповідальності. Цивільно-правова відповідальність водія забезпеченого транспорту Ford Transit, реєстраційний номер [NUMBER], була застрахована в ПрАТ «УОСК», яке [PERSON] одразу повідомив про ДТП та своєчасно, у відповідності до п. 33.1.4 ст. 33 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», відповідачу подано відповідне письмове повідомлення. В подальшому, 06 листопада 2014 року, позивачка звернулась до ПрАТ «УОСК» із заявою про виплату страхового відшкодування, на яку 14 січня 2015 року отримала повідомлення про прийняте рішення щодо виплати їй страхового відшкодування у розмірі 7935,71 грн.. У строк визначений законом, до 04 лютого 2015 року, відповідачем страхове відшкодування не виплачено, лист позивачки від 21 травня 2015 року залишено без уваги. Позивачка вважає, що з 05 лютого 2015 року ПрАТ «УОСК» є боржником, який порушив та прострочив виконання зобов'язання щодо виплати суми страхового відшкодування, тому відповідач повинен їй сплатити: згідно п.36.5 ст. 36 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» - пеню з розрахунку подвійної облікової ставки НБУ у розмірі 2405,07 грн., а у відповідності до ч.2 ст. 625 ЦК України - суму інфляції у розмірі 2349,54 грн. та три проценти річних від простроченої суми у розмірі 126,54 грн.. Крім того, позивачка просить стягнути з відповідача на її користь суму витрачену на правову допомогу у розмірі 600,00 грн. та судовий збір. Позивачка [PERSON] в судове засідання не з'явилась, надала суду письмову заяву про підтримання своїх позовних вимог у повному обсязі, просила розглянути справу у її відсутність та не заперечувала проти винесення заочного рішення. Відповідач ПрАТ «Українська охоронно-страхова компанія», належним чином та завчасно сповіщене про час та місце розгляду справи, повторно до суду представника не направило. Надало суду письмові заперечення, в яких просило вимоги [PERSON] стосовно стягнення страхового відшкодування та пені розглянути та прийняти рішення відповідно до вимог чинного законодавства. Щодо стягнення трьох відсотків річних у розмірі 126,54 грн. та інфляційних втрат у розмірі 2349,54 грн. просило відмовити у повному обсязі, так як до правовідносин які виникли між позивачкою та відповідачем положення ст. 625 ЦК України не застосовуються. Також відповідач вважає, що не підлягають стягненню витрати на правову допомогу у сумі 600,00 грн., оскільки вони сплачені позивачкою 30.07.2015 року, ще до порушення провадження по справі, поза межами судового розгляду. Третя особа [PERSON] в судове засідання не з'явився, надав суду заяву про розгляд справи у його відсутності, просив позов [PERSON] задовольнити. Суд, у зв'язку з повторною неявкою представника відповідача та неповідомленням про поважні причини такої неявки в судове засідання, в порядку статті 169 ЦПК України, зі згоди позивача ухвалює рішення про заочний розгляд справи та прийняття по справі заочного рішення, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. На підставі досліджених доказів судом встановлені наступні фактичні обставини: Постановою Краматорського міського суду Донецької області від 07 жовтня 2014 року третю особу [PERSON] визнано винуватим у тому, що він 30 вересня 2014 року о 14-00 год. у м. Краматорську, керуючи автомобілем Ford Transit, реєстраційний номер [NUMBER], рухався по вул.. Совхозній від вул.. Орджонікідзе до вул.. Кірова, в районі «Очисних» та зупинки «ЕМСС», виконуючи об'їзд вибоїн, перед зміною напрямку не переконався в безпечності своїх дій, внаслідок чого скоїв зіткнення з автомобілем BMW-520І, реєстраційний номер [NUMBER], під керуванням [PERSON], який рухався в попутному напрямку ліворуч від нього та виконував маневр його випередження. Внаслідок ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження. З копії Свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу вбачається, що власником пошкодженого автомобіля BMW 520І, реєстраційний номер [NUMBER] є [PERSON], та право користування даним транспортним засобом має [PERSON]. Згідно п.п. 1, 3 ч. 1 ст. 1188 ЦК України, шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою, а за наявності вини всіх осіб, діяльністю яких було завдано шкоди, розмір відшкодування визначається у відповідній частці залежно від обставин, що мають істотне значення. За наведених обставин, позивачка [PERSON] на підставі п. 1 ч. 1 ст. 1188, ч. 1 ст. 1166 ЦК України має право на відшкодування завданої їй під час ДТП шкоди в повному обсязі. Згідно копії полісу № АІ/0789116 обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, ПрАТ «УОСК» була застрахована цивільно-правова відповідальність особи, яка експлуатує забезпечений транспортний засіб Ford Transit, реєстраційний номер [NUMBER], на законних підставах. Зазначений поліс був чинним на момент ДТП. Постановою суду від 07.10.2015 року встановлена вина [PERSON] у ДТП. Сторонами не оспорювалось того факту, що третя особа [PERSON] під час ДТП володів автомобілем Ford Transit, реєстраційний номер [NUMBER], на відповідній правовій підставі та факту своєчасного подання відповідачу ПрАТ «УОСК» письмового повідомлення про ДТП у відповідності до п. 33.1.4 ст. 33 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». 06 листопада 2014 року за вхідним №13727 до ПрАТ «УОСК» від [PERSON] надійшла письмова заява про страхове відшкодування. 14 січня 2015 року ПрАТ «УОСК» повідомило [PERSON] про прийняте рішення щодо виплати їй страхового відшкодування у розмірі 7935,71 грн.. Відповідачем, на час розгляду справи в суді, не доведено факту виплати позивачці [PERSON] страхового відшкодування. Вирішуючи позовні вимоги в частині стягнення власне страхового відшкодування та пені, суд виходить з наступного. Згідно п. 22.1 ст. 22 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи. За ст. 29 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», у зв'язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки На підставі п. 22.1 ст. 22, ст. 29 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», ПрАТ «УОСК» у зв'язку з настанням страхового випадку у межах страхових сум зазначених у страховому полісі, зобов'язане відшкодувати позивачці оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди її майну, яка відповідно до повідомлення ПрАТ «УОСК» від 14.01.2015 року становить - 7935,71 грн.. У зв'язку з тим, що відповідач до теперішнього часу не відшкодував у встановленому законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди майну [PERSON], то зазначене страхове відшкодування підлягає стягненню з ПрАТ «УОСК» за рішенням суду. Вирішуючи позовні вимоги в частині стягнення з ПрАТ «Українська охоронно-страхова компанія» пені за прострочення виплати страхового відшкодування, суд керується вимогами п. 36.5 ст. 36 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», за якими за кожен день прострочення виплати страхового відшкодування (регламентної виплати) з вини страховика (МТСБУ) особі, яка має право на отримання такого відшкодування, сплачується пеня з розрахунку подвійної облікової ставки Національного банку України, яка діє протягом періоду, за який нараховується пеня. Оскільки ПрАТ «УОСК» не надано суду доказів які спростовують власну вину прострочення виплати позивачці страхового відшкодування, то останнє на підставі п. 36.5 ст. 36 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» зобов'язане сплатити пеню з розрахунку подвійної облікової ставки Національного банку України. Облікова ставка Національного банку України становила: з 13.11.2014 по 05.02.2015 року - 14,00% річних (1 день), з 06.02.2015 по 03.03.2015 року - 19,50% річних (26 днів), з 04.03.2015 по 17.08.2015 року - 30% річних (167 днів). Отже, пеня за період прострочення: з 05.02.2015 по 17.08.2015 року (в межах позовних вимог), яка підлягає стягненню на користь позивачки [PERSON] становить - 2405,07 грн. (7935,71 х 0,14 х 2 / 365 + 7935,71 х 0,195 х 2 х 26 / 365 + 7935,71 х 0,3 х 2 х 167 / 365). Вирішуючи позовні вимоги в частині стягнення з ПрАТ «УОСК» інфляційних втрат та трьох процентів річних від простроченої суми, суд виходить з того, що за ч. 2 ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Суд враховує, що Вищим спеціалізованим судом України з розгляду цивільних і кримінальних справ у п. 4 постанови Пленуму № 4 від 01 березня 2013 року «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» роз'яснено, що положення статті 625 ЦК не застосовуються до відносин з відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, оскільки відшкодування шкоди є відповідальністю, а не грошовим зобов'язанням, яке виникає з договірних зобов'язань. Винятком є відповідальність страховика (стаття 992 ЦК). В той же час суд,

Outcome: approved