Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-14 00:00:00

1 квітня 2014 року [PERSON] звернувся до Краснокутського районного суду з позовом про зменшення розміру аліментів. В своїй заяві позивач вказав, що він, відповідно до рішень суду та виконавчих листів, сплачує аліментів на користь [PERSON] на утримання неповнолітньої [PERSON], [INFO], в розмірі ? частини усіх видів свого доходу; на користь [PERSON] на утримання неповнолітньої [PERSON], [INFO], в розмірі ? частини всіх видів свого заробітку, а також на користь [PERSON] на її утримання в розмірі 1/8 частини всіх видів свого доходу до досягнення [PERSON] трирічного віку. Сукупний розмір сплачуваних позивачем аліментів становить 2712,50 грн., що складає 62,5 % від його щомісячної заробітної плати. Враховуючи, що загальний розмір сплачуваних аліментів перевищує половину заробітної плати позивача, він прохав зменшити розмір аліментів, сплачуваних ним на утримання [PERSON]. У попередньому судовому засіданні позивач підтримав позовні вимоги, просить суд їх задовольнити. Відповідачка [PERSON] у попереднє судове засідання не з»явилася, однак надала до суду заяву, згідно якої позов визнала та прохала суд слухати справу у уїї відсутність. Третя особа - [PERSON] у попередньому судовому засіданні позов визнала, при вирішенні спору покладалася на розсуд суду. Відповідно до ч.4 ст.130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст.174 ЦПК України, згідно якої у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Як було встановлено в судовому засіданні, позивач - [PERSON], перебував в зареєстрованому шлюбі з [PERSON]. Від вказаного шлюбу сторони мають неповнолітню дитину - [PERSON], [INFO]. Рішенням Краснокутського районного суду Харківської області від 21 серпня 2012 року з [PERSON] на користь [PERSON] стягнуто аліменти на утримання доньки Крістіни в розмірі 1/4 частини всіх видів його доходу, починаючи з 6 липня 2012 року і до досягнення донькою повноліття. Крім того, відповідно до рішення Краснокутського районного суду Харківської області від 14 січня 2014 року, [PERSON] сплачує аліменти на користь [PERSON] на утримання неповнолітньої доньки - [PERSON], [INFO], в розмірі 1/4 частини всіх видів його доходу, починаючи з 19 листопада 2013 року і до досягнення донькою повноліття. Також, відповідно до рішення судової колегії судової палати у цивільних справах апеляційного суду Харківської області від 11 лютого 2014 року, з [PERSON] стягнуто аліменти на користь [PERSON] на її утримання в розмірі 1/8 частини всіх видів його доходу, починаючи з 19 листопада 2013 року і до досягнення [PERSON] трирічного віку. Виходячи з цього, загальний розмір аліментів, який стягується з позивача, перевищує половину його заробітної плати, що ставить його в скрутне матеріальне становище. З матеріалів справи також вбачається, що позивач має постійне місце роботи - оператор ТОВ «Енергосервісна компанія «ЕСКО-ПІВНІЧ», стабільно отримує заробітну плату, заборгованості по аліментам не має. Відповідно до ст. 70 Закону України «Про виконавче провадження» загальний розмір усіх відрахувань під час кожної виплати заробітної плати не може перевищувати п'ятдесят відсотків заробітної плати, що має бути виплачена працівнику, у тому числі в разі відрахування за кількома виконавчими документами. Відповідно до ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них. Таким чином, після вирішення судом питання про визначення розміру аліментів, які [PERSON] сплачує на утримання доньки [PERSON] та на утримання [PERSON] до досягнення дитиною трирічного віку, матеріальний стан позивача змінився. Вказана обставина, в свою чергу, відповідно до ст.192 СК України, є підставою для зменшення розміру аліментів, визначених за рішенням суду. Відповідно до ч.2 ст.182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Питання щодо визначення аліментів у твердій грошовій сумі позивачем не порушується. Тому, визначаючи розмір належних до сплати аліментів, суд приходить до висновку, що розмір аліментів на утримання доньки [PERSON] має бути зменшений до 1/6 частини всіх видів доходу позивача, щомісячно, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, так як аліменти у цьому розмірі, будуть відповідати інтересам дитини, та не будуть погіршувати матеріальне становище відповідача. При цьому, у новому розмірі аліменти мають сплачуватись з дня набрання рішенням законної сили, а не з дня пред'явлення позову до суду, оскільки положення ч.1 ст.191 СК України поширюються на випадки прийняття судом рішення про стягнення аліментів, а не зміни їх розміру, що в свою чергу узгоджується з положеннями абз.4 п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15.05.2006 р.

Outcome: approved