Jurisdiction: civil
Date: 2020-05-13 00:00:00

1.Стислий виклад позиції позивача, відповідача. [PERSON] звернувся до Галицького районного суду із заявою про визнання свого брата - [PERSON] , [INFO] недієздатним, встановлення опіки над братом, призначення його опікуном. Заяву обґрунтовує тим, що його брат є інвалідом І «Б» групи довічно з дитинства. Проживав разом із матір`ю та був під її опікою, діагноз - важка розумова відсталість. Після смерті матері він здійснює опіку над братом. На сьогоднішній день не вистачає коштів на утримання брата, а свою пенсію брат отримує особисто, проте через психічні захворювання не здатний повністю усвідомлювати значення своїх та керувати ними, потребує стороннього догляду та нагляду. В судове засідання заявник [PERSON] не з`явився. Таким скеровано заяву про розгляд справи у його відсутності. В судове засідання заінтересована особа: орган опіки та піклування Галицької міської ради Івано-Франківської області представника не скерував. Заступником міського голови з питань діяльності виконавчих органів міської ради Кульчицьким Д. Б. подано заяву про розгляд справи у відсутності представника та про визнання заявлених вимог. 2.Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини. Підстави визнання доказів недопустимими. Судом встановлено, [PERSON] та [PERSON] є рідними братами, що стверджується наявними в матеріалах справи копіями свідоцтв про народження, в яких батько зазначений [PERSON] та мати [PERSON] (а.с.15). [PERSON] є інвалідом І «Б» групи та потребує постійного стороннього догляду та нагляду (а.с.9-10). Згідно довідок управління соціального захисту населення Галицької районної адміністрації [PERSON] отримує щомісячну грошову допомогу як малозабезпечена особа, яка проживає з інвалідом І групи [PERSON] внаслідок психічних захворювань (а.с.11-14). Згідно висновку судово-психіатричного експерта № 75/2020 від 09 квітня 2020 року, [PERSON] страждає стійким хронічним психічним розладом - помірною розумовою відсталістю. Дане захворювання позбавляє [PERSON] здатності усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. 3.Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування Відповідно до вимог статті 39 ЦК України, фізична особа може бути визнана судом недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу не здатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними. Відповідно до частини 1 статті 41 ЦК України, над недієздатною фізичною особою встановлюється опіка. Визнання фізичної особи недієздатною, поряд з обмеженням цивільної дієздатності фізичної особи, є способом охорони та захисту прав суб`єктів цивільних відносин. Відповідно до частини 1 статті 39 ЦК України єдиною підставою для визнання фізичної особи недієздатною є наявність у неї хронічного, стійкого психічного розладу, внаслідок якого особа не здатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними. Фізична особа оголошується недієздатною лише на підставі судового рішення. Згідно з частини 1 статті 296 ЦПК України заява про визнання фізичної особи недієздатною може бути подана членами її сім`ї, близькими родичами, незалежно від їх спільного проживання, органом опіки та піклування, психіатричними закладом. У заяві мають бути викладені обставини, які свідчать про хронічний, стійкий психічний розлад, і про їх наслідки у вигляді нездатності особи усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними (частина 1 статті 297 ЦПК України). Відтак, [PERSON] слід визнати недієздатним та встановити опіку над ним. Опікуном призначити заявника. Суд вважає за необхідне зазначити, що здійснення опіки є обов`язком опікуна і така повинна здійснюватись в інтересах підопічного. Органу опіки і піклування слід здійснювати контроль за належним виконанням опікуном своїх обов`язків щодо підопічного, не допускати вчинення дій не в інтересах такого.

Outcome: approved