Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-22 00:00:00

1. Зміст доводів пред`явленого позову. 1.1. В листопаді 2019 року [PERSON] звернувся до суду з вказаним позовом та посилається на те, що в період часу з 23 серпня 2013 року до 1 серпня 2019 року він перебував в шлюбі з [PERSON] 18 листопада 2014 року вони придбали квартиру [ADDRESS] . Право власності на цей об`єкт нерухомого майна було зареєстровано за відповідачем. Тому [PERSON] просить суд здійснити поділ квартири [ADDRESS] та визнати за кожною стороною право власності на 1/2 частку в цьому об`єкті нерухомого майна. 2. Інформація про рух цивільної справи. 2.1. Ухвалою судді Бориспільського міськрайонного суду від 27 лютого 2020 року (а.с.29-30) було відкрито провадження у цивільній справі та призначено підготовче судове засідання. 2.2. Ухвалою Бориспільського міськрайонного суду від 22 червня 2020 року (а.с.58) було закрито підготовче провадження та призначено цивільну справу до судового розгляду по суті. 2.3. Ухвалою Бориспільського міськрайонного суду, занесеною до протоколу судового засідання від 4 серпня 2020 року (а.с.61-62), було задоволено клопотання представника відповідача [PERSON] про допит [PERSON] в якості свідка. 3. Ставлення учасників судового процесу до пред`явленого позову. 3.1. У судовому засіданні [PERSON] та його представник [PERSON] підтримують позов та наполягають на його задоволенні. 3.2. [PERSON] та її представник [PERSON] не визнають позов та заперечують проти його задоволення. В обґрунтування своїх заперечень вони посилаються на те, що квартира [ADDRESS] була придбана за особисті грошові кошти відповідача. Ця обставина свідчить про те, що вказана квартира є його особистою власністю, а не спільною сумісною власністю сторін. Тому [PERSON] та її представник [PERSON] просять суд відмовити у задоволенні пред`явленого позову. 4. Обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин. 4.1. 23 серпня 2013 року [PERSON] уклав з [PERSON] шлюб, зареєстрований у ВДРАЦС Оболонського РУЮ у м. Києві, про що був складений відповідний актовий запис №1308. Після укладення шлюбу [PERSON] було присвоєно прізвище « [PERSON] ». Ці обставини підтверджуються копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 23 серпня 2013 року (а.с.6). 4.2. [INFO] у сторін народилась дочка [PERSON] . Це підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] (а.с.8). 4.3. 18 листопада 2014 року [PERSON] уклала з [PERSON] та [PERSON] договір купівлі-продажу квартири (а.с.10-12), за яким вона придбала квартиру [ADDRESS] . 4.4. Рішенням Оболонського районного суду м. Києва від 1 серпня 2019 року (а.с.7) шлюб між позивачем та [PERSON] був розірваний. 4.5. Спірні правовідносини регулюються главою 8 «Право спільної сумісної власності подружжя» розділу ІІ «Шлюб. Права та обов`язки подружжя» СК України. 5. Норми права та стала судова практика, якою керується суд при вирішенні спору. 5.1. Відповідно до ч.1, ч.2 ст.60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя. 5.2. Згідно з п.3 ч.1 ст.57 СК України особистою приватною власністю дружини, чоловіка є майно, набуте нею, ним за час шлюбу, але за кошти, які належали їй, йому особисто. 5.3. Як роз`яснив Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду в постанові від 31 серпня 2020 року у справі №501/33/17 (провадження №61-42св19), вказані вище норми закону свідчать про презумпцію спільності права власності подружжя на майно, яке набуте ними в період шлюбу. Ця презумпція може бути спростована, й один із подружжя може оспорювати поширення правового режиму спільного сумісного майна на певний об`єкт, в тому числі в судовому порядку. Тягар доказування обставин, необхідних для спростування презумпції, покладається на того з подружжя, який її спростовує. Аналогічна правова позиція висловлена в постанові Великої Палати Верховного Суду від 21 листопада 2018 року у справі №372/507/17 (провадження №14-32цс18). 5.4. Відповідно до ч.1, ч.2 ст.70 СК України у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. При вирішенні спору про поділ майна суд може відступити від засад рівності часток подружжя за обставин, що мають істотне значення, зокрема якщо один із них не дбав про матеріальне забезпечення сім`ї, приховав, знищив чи пошкодив спільне майно, витрачав його на шкоду інтересам сім`ї. 5.5. Згідно з ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. 5.6. Відповідно до ч.2 ст.89 ЦПК України суд оцінює належність, допустимість, досто-вірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів в їх сукупності. 5.7. Згідно з ч.1, ч.2 ст.77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні рішення. 5.8. Відповідно до ч.2 ст.78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. 5.9. Згідно з ч.1 ст.80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. 6. Мотиви, якими керується суд при вирішенні спору. 6.1. Встановлено, що квартира [ADDRESS] була придбана в період часу, протягом якого [PERSON] перебував у шлюбі з відповідачем. Ця обставина презюмує виникнення у позивача та [PERSON] спільної сумісної власності на вказаний об`єкт нерухомого майна. 6.2. В матеріалах цивільної справи міститься виписка за договором (а.с.50), з якої вбачається, що 12 листопада 2014 року [PERSON] зняла з депозитного рахунку грошові кошти в розмірі 140000 гривень. Водночас, зі змісту цієї ж виписки вбачається, що грошові кошти в розмірі 120000 гривень були покладені відповідачем на депозит 18 липня 2014 року, тобто в період часу, протягом якого [PERSON] перебувала в шлюбі з позивачем. Ця обставина спростовує достовірність доводів відповідача та його представника [PERSON] про те, що вказані грошові кошти належали особисто [PERSON] , а не подружжю. 6.3. Зі змісту виписок за договорами (а.с.20, 48-49) вбачається, що 5 травня 2014 року [PERSON] зняла з депозиту грошові кошти в розмірі 40012 гривень 53 копійок, а 12 травня 2014 року позивач зняв з депозиту грошові кошти в розмірі 59114 гривень 40 копійок. Однак в матеріалах цивільної справи відсутні докази на підтвердження того, що 18 липня 2014 року сторони поклали вказані грошові кошти на спільний депозит. Ця обставина свідчить про те, що наведені дві виписки за договорами взагалі є неналежними доказами в розумінні ст.77 ЦПК України. 6.4. У судовому засіданні [PERSON] , допитана в якості свідка, показала, що грошові кошти в розмірі 39000 гривень були подаровані її родичами. Водночас, передача грошових коштів у вказаному розмірі може підтверджуватись будь-якими доказами, крім показань свідка. Тому показання відповідача, допитаного в якості свідка, є недопустимим доказом в розумінні ч.2 ст.78 ЦПК України. Крім того, під час допиту [PERSON] показала, що її родичі дарували грошові кошти в день весілля, тобто саме в інтересах сім`ї, а не відповідача. 6.5. Таким чином, [PERSON] та її представник [PERSON] не подали достатніх належних та допустимих доказів на спростування презумпції виникнення у сторін права спільної сумісної власності на квартиру. Обставини, що можуть бути підставою для відступу від рівності часток в квартирі, не встановлені. 6.6. З огляду на це суд вважає, що в порядку поділу майна, що є об`єктом спільної сумісної власності подружжя, належить визнати за кожною стороною право власності на 1/2 частку в квартирі [ADDRESS] . 7. Розподіл судових витрат. 7.1. Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. 7.2. Встановлено, що [PERSON] сплатив судовий збір в розмірі 1500 гривень 70 копійок. Ця обставина підтверджується квитанцією (а.с.4). Пред`явлений ним позов задоволений в повному обсязі. 7.3. З огляду на це суд вважає, що з [PERSON] на користь позивача слід стягнути витрати на оплату судового збору в розмірі 1500 гривень 70 копійок.

Outcome: approved