Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-19 00:00:00

20 жовтня 2015 року позивач звернувся до суду з вказаним позовом, та уточнивши позовні вимоги просив розірвати шлюб між ним та відповідачкою [PERSON] та надати йому право на побачення з донькою [PERSON], кожну суботу та неділю з 10 до 18 години з правом відвідування його місця проживання, мотивуючи тим, що 04 вересня 2010 року він уклав шлюб з відповідачкою, від якого вони мають доньку [PERSON], [INFO]. Шлюбні відносини між ними фактично припинені з початку січня 2015 року через те, що\~ у них постійно виникали сварки, відповідачка починала сварки у присутності дитини, чим негативно впливала на її психічний стан. Весь час, з моменту народження доньки він приймає активну участь у її вихованні та надає належну фінансову допомогу на утримання доньки. Але, останнього часу, відповідачка намагається усілякими діями перешкодити йому у спілкуванні з дитиною та прийманні участі в її вихованні.Він повністю готовий і надалі виконувати свої обовязки як батько. Так як він постійно працює оператором ШДМ на ТОВ «Винил» за особливим графіком, то має змогу цілком присвячувати вільний час своїй дитині у вихідні дні, а саме, кожну суботу та неділю. Вказані обставини стали причиною звернення до суду з вказаним позовом. В судовому засіданні позивач підтримав уточнені позовні вимоги та просив їх задовольнити у заявлений спосіб. Відповідачка в судовому засіданні позов визнала в повному обсязі та після розірвання шлюбу просила залишити їй прізвище [PERSON]. Представник органу опіки та піклування виконкому Самарської районної у місті [PERSON] ради в судому засіданні вважала доцільним визначити позивачу місце та час спілкування з його донькою відповідно до їх висновку. Заслухав доводи сторін, дослідив письмові докази по справі, дав їм оцінку в їх сукупності, суд прийшов до наступного. 4 вересня 2010 року між позивачем [PERSON] та відповідачем [PERSON] був зареєстрований шлюб (а.с.8). Від цього шлюбу вони мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO], про що свідчить свідоцтво про народження (а.с.11). Вiдповiдно до частини другої статті 104 Сімейного кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Згідно частини другої\~ статті 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя i збереження шлюбу суперечили б інтересам\~\~одного з них, інтересам їхніх дітей, що має істотне значення. Оцінивши зiбранi по справі докази, з'ясувавши дійсні причини позову про розірвання шлюбу, фактичні взаємини позивача та відповідача,суд вважає, що шлюб мiж сторонами слід розірвати і бере до уваги той факт, що сторони припинили подружні стосунки з початку січня 2015 року. Задовольняючи позов про розірвання шлюбу, суд враховує, що позивач\~\~має категоричне небажання подальшого спільного життя з відповідачем, сторони створити міцної сім'ї за час спільного проживання не змогли, внаслiдок чого шлюб фактично розпався, подальше спільне життя подружжя i збереження шлюбу суперечило б інтересам позивача, інтересам їх дитини. Після розірвання шлюбу у відповідності до вимог\~\~частини 8 статті 235 Цивільного процесуального кодексу України\~відповідачу залишити прізвище, отримане після реєстрації шлюбу -\~\~«Канахіна». Судом також встановлено, що між сторонами існує непорозуміння щодо способів участі батька у вихованні дитини, наявність загострених конфліктних відносин між подружжям. Сторони не можуть дійти згоди щодо можливості побачень батька із дитиною, що випливає з їх особистих непорозумінь, які склалися між ними. У відповідності зі ст.ст.11, 12 Закону України «Про охорону дитинства»\~батько і мати мають рівні права та обовязки щодо своїх дітей; предметом основної турботи та основним обовязком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини; на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Згідно ч.2 ст.15 Закону України «Про охорону дитинства»\~батьки, які проживають окремо від дитини, зобов'язані брати участь у її вихованні і мають право спілкуватися з нею, якщо судом визнано, що таке спілкування не перешкоджатиме нормальному вихованню дитини. Згідно\~ ст. 159 Сімейного Кодексу України\~суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо) місце та час їхнього спілкування. Під час вирішення спору щодо участі одного з батьків у вихованні дитини береться до уваги ставлення батьків до виконання своїх обов'язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров'я та інші обставини, що мають істотне значення, в тому числі стан психічного здоров'я одного з батьків, зловживання ним алкогольними напоями або наркотичними засобами. Ч.1 ст.3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року (ратифікована Україною 27 лютого 1991 року, дата набуття чинності для України 27 вересня 1991 року) визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питанням соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Відповідно до ч. 8 ст.7 Сімейного Кодексу України\~регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини, непрацездатних членів сім`ї. Відповідно до ст.141 СК України\~мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини. Згідно із ч.ч. 1, 2, 3\~ ст.157 СК України\~питання виховання дитини вирішується батьками спільно. Той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов'язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини. Той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини. Висновком органу опіки та піклування виконкому Самарської районної у місті [PERSON] ради від 12.01.2016 року було встановлено, що доцільним встановити місце та час спілкування батька, [PERSON] з малолітньою донькою, [PERSON], [INFO] - першу та третю суботу місяця з 09 год. до 19 год., другу та четверту неділю місяця з 09 год. до 18 год., за місяцем мешкання батька або в місцях громадського відпочинку, та за попередньою домовленістю з матірю, [PERSON] (а.с.38-39). Частина 6\~ст. 19 Сімейного Кодексу України\~передбачає можливість суду не погодитися з висновком органу опіки та піклування, якщо він є недостатньо обґрунтованим, суперечить інтересам дитини). Відповідно до вимог частини 2 статті 159 СК України суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування. Під час вирішення спору щодо участі одного з батьків у вихованні дитини береться до уваги ставлення батьків до виконання своїх обов'язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров'я та інші обставини, що мають істотне значення, в тому числі стан психічного здоров'я одного з батьків, зловживання ним алкогольними напоями або наркотичними засобами. В судовому засідання було встановлено та не заперечувалося сторонами, що позивач працює за графіком оператором ШДМ на ТОВ «Винил» та має змогу цілком присвячувати вільний час своїй доньці у вихідні дні, а саме, кожну суботу та неділю місяця, за таких обставин, суд не погоджується з висновком\~ органу опіки та піклування виконкому Самарської районної у місті [PERSON] ради про способи участі у вихованні та встановлення місця та часу спілкування, [PERSON], з малолітньою донькою, [PERSON] Враховуючи вищевикладені вимоги законодавства, а також встановленні обставини у справі, а саме: ставлення позивача до виконання своїх обов'язків, (який дійсно бажає спілкуватися з дитиною, приділяти їй увагу, витратити час), вік дитини - чотири роки, стан її здоров'я, відсутність фактів зловживання позивачем алкогольними напоями або наркотичними засобами, та інших факторів, які б могли мати негативний вплив на дитину, думку відповідачки, яка не заперечувала проти спілкування батька з дитиною кожної суботи та неділі, суд вважає можливим, визначити [PERSON] наступний порядок побачення з малолітньою донькою [PERSON], 22 червня 2011 року щосуботи та щонеділі з 10 год. до 18 год., за місцем його мешкання або в місцях громадського відпочинку та за попередньою домовленістю з матірю [PERSON]. Суд вважає, що такий графік визначений з максимально можливим урахуванням інтересів дитини, її віку, потреб та догляду, і відповідає вимогам закону та інтересам сторін. Суд враховує особистий конфлікт між сторонами,\~а тому визначає спосіб участі батька у вихованні доньки на підставі даного рішення та встановлює графік побачень за попередньою домовленістю батьків. Питання судових витрат вирішити відповідно до ст.88 ЦПК України.

Outcome: approved