Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-14 00:00:00

21 жовтня 2014 року позивачка звернулася до суду з позовом в якому просить стягнути з [PERSON] аліменти на її користь на утримання повнолітнього сина [PERSON] [INFO], у розмірі 1/4 частини від його заробітку, щомісячно з усіх видів доходу, починаючи з дня подачі позовної заяви і до досягнення сином 23 років, тобто до [INFO]. При цьому посилається на те, що вона знаходилась в шлюбі з відповідачем, який було розірвано 13 липня 1999 року. [INFO] в них народився син [PERSON]. Після розірвання шлюбу син залишився проживати разом з позивачкою. В теперішній час вже повнолітній син навчається на п'ятому курсі факультету Економіки та менеджменту (спеціальність: економіка підприємства, контракт) Міжнародного гуманітарного університету, денної форми навчання, термін навчання з 01.09.2014 року по 30.01.2016 року. У зв'язку з навчанням повнолітній син не працює та не має власного заробітку. Позивач самостійно утримує сина, відповідач добровільно не бажає надавати матеріальну допомогу на утримання сина на період його навчання. В зв'язку з чим позивач звернулася до суду з вказаним позовом та просить його задовольнити. Позивачка в судове засідання не з'явилася, надала суду заяву про те, що позов підтримує та просить розглянути справу за її відсутністю, не заперечує проти винесення заочного рішення. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи сповіщався у встановленому законом порядку, причини неявки суду не повідомив. Тому згідно ст. 224 ЦПК України суд вважає за можливе, зі згоди позивачки, розглянути позов за відсутністю відповідача та ухвалити по справі заочне рішення. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі та 13 липня 1999 року Відділом реєстрації актів громадянського стану Малиновської райадміністрації виконкому Одеської міськради їхній шлюб було розірвано, актовий запис №323, про що свідчить свідоцтво про розірвання шлюбу серії [NUMBER]. Від шлюбу сторони мають спільного сина - [PERSON], [INFO]. Відповідно до довідки № ВК-5 від 06.10.2014 р. [PERSON], навчається на 5-му курсі факультету Економіки та менеджменту (спеціальність: економіка підприємства, контракт) денної форми навчання, міжнародного гуманітарного університету (ІV рівень акредитації). Термін навчання з 01.09.2014 р. по 30.01.2016 р. Відповідно до ч. 1 ст. 199 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Частиною 1 ст. 200 СК України врегульовано, що суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі або у частці від заробітку (доходу) платника аліментів. Позивач зазначає, що відповідач є працездатною особою, працює у МГУ нафти та газу імені Губкіна Російської Федерації та отримує пенсію за вислугу років. Суд вважає, що за вказаних обставин, з врахуванням матеріального стану сторін, з [PERSON] слід стягнути на користь [PERSON] аліменти на утримання повнолітнього сина [PERSON], у розмірі 1/4 частини від його заробітку, щомісячно з усіх видів доходу, починаючи з дня подачі позовної заяви і до досягнення сином 23 років, тобто до [INFO]. Крім цього, суд вважає, що рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць підлягає негайному виконанню. Також суд повинен зазначити, що відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір в розмірі 243,60 грн.

Outcome: approved