Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-27 00:00:00

20.09.2017 року [PERSON] звернулася до Малиновського районного суду м.Одеси з позовом до [PERSON], за участю третьої особи: відділ забезпечення діяльності органу опіки та піклування Малиновської районної адміністрації Одеської міської ради про стягнення аліментів та позбавлення батьківських прав. Ухвалою судді Малиновського районного суду м.Одеси Поліщук І.О. від 21.09.2017 року цивільний позов [PERSON] до [PERSON],третя особа відділ забезпечення діяльності органу опіки та піклування Малиновської районної адміністрації Одеської міської ради про позбавлення батьківських прав було виділено в самостійне провадження. Цивільний позов [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів було залишено в провадженні судді Поліщук І.О. Ухвалою Малиновського районного суду м. Одеси від 12.12.2017 року цивільна справа за позовом [PERSON] до [PERSON], за участю третьої особи: відділ забезпечення діяльності органу опіки та піклування Малиновської районної адміністрації Одеської міської ради про позбавлення батьківських прав, передана за підсудністю до Київського районного суду м. Одеси. 29.12.2017 року матеріали вказаної цивільної справи надійшли до Київського районного суду м.Одеси. Ухвалою судді Київського районного суду м.Одеси Гниличенко М.В. від 02.01.2018 року цивільна справа була прийнята до провадження. 15.12.2017 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» № 2147-VIII від 03.10.2017, яким ЦПК України викладено в новій редакції. У відповідності до п.9 п.1 Розділу XШ Перехідних Положень ЦПК України в новій редакції - справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких порушено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу. Таким чином, подальший розгляд цієї справи відбувається за правилами, що передбачені новою редакцією ЦПК України. У судове засідання позивачка [PERSON] з'явилась, надала пояснення, позовні вимоги про позбавлення батьківських правпідтримала та просила суд позов задовольнити. Свої вимоги мотивувала тим, що з 2000 року вона знаходилась в фактичних шлюбних відносинах з відповідачем. [INFO] у них народився син [PERSON]. Позивачка вказує на те, що з часу народження сина сторони припинили сімейні стосунки, відповідач виїхав у невідомому напрямку, та проживає окремо від неї та дитини. Неповнолітній син знаходиться на її повному матеріальному утриманні з дня народження. Протягом 15 років відповідач не приймав участі в матеріальному забезпеченні дитини, життям сина не цікавиться, ухиляється від виконання свого обов'язку по утриманню та матеріальному забезпеченню, дитиною не піклується, були стягнуті аліменти, однак відповідач жодної оплати не здійснив, внаслідок чого склалась заборгованість. Всі ті факти свідчать про те, що відповідач фактично усунувся від виховання дитини, внаслідок чого вона змушена звернутись з даним позовом до суду. Відповідач [PERSON] до судового засідання не з'явився, належним чином повідомлявся, причини неявки суду невідомі, будь-яких заяв або клопотань до суду не надходило. Представник третьої особи - служби у справах дітей Овідіопольської районної державної адміністрації Одеської області Назарова Т.В. до судового засідання не з'явилась, належним чином повідомлялась, просила слухати справу за її відсутності та до суду був наданий висновок органу опіки та піклування Овідіопольської районної державної адміністрації Одеської області про доцільність позбавлення батьківських прав відповідача [PERSON] При викладених обставинах, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності відповідача, який повідомлений про розгляд справи належним чином, від якого не надійшло повідомлення про причини неявки, ухваливши заочне рішення у справі, зі згодою позивача, що відповідає положенням ст.ст. 280-282 ЦПК України, так як надані матеріали є повними і достатніми для розгляду справи у відсутності відповідача. Дослідивши матеріали цивільної справи, висновок органу опіки та піклування Овідіопольської районної державної адміністрації Одеської області, заслухавши пояснення позивачки, свідка [PERSON], всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, що мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог за наступних підстав. Відповідно до ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно вимог ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених Кодексом випадках. Судом встановлені наступні факти і відповідні ним правовідносини: - відповідач [PERSON] є батьком неповнолітнього [PERSON], [INFO], що підтверджено свідоцтвом про народження дитини серії [NUMBER], виданого 22.08.2003 року другим відділом реєстрації актів громадського стану Малиновського районного управління юстиції м.Одеси, а/з № 605. /а.с.8/; - з довідки виконкому Авангардівської селищної ради Овідіопольського району Одеської області від 31.01.2018 року вбачається, що, неповнолітня дитина [PERSON] зареєстрована та проживає разом з позивачем [PERSON] : [ADDRESS]. /а.с.52/; - відповідно характеристики, виданої Одеською загальноосвітньою школою № 110 І-ІІІ ступеня від 21.06.2017 року, вихованням учня 9-Б класу, [PERSON], [INFO] займається мати - позивач [PERSON] Батько жодного разу до школи не приходив, місце його перебування нікому не відомо. / (а.с.14/; - відповідно до рішення Малиновського районного суду м.Одеси від 29.09.2005 року по справі № 2-8221/05 з відповідача [PERSON] було стягнуто на користь позивача [PERSON] для утримання сина [PERSON], [INFO], аліменти у розмірі 300 гривень щомісячно до повноліття дитини, тобто до 26.07.2021 року; - відповідно до розрахунку заборгованості по аліментам про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання сина [PERSON], [INFO] в розмірі 300 грн., заборгованість складає 42871 грн. з 2014 року по липень 2017 року; - в матеріалах справи є письмові пояснення свідків [PERSON], [PERSON] - сусідів позивача, з яких вбачається, що позивачка [PERSON] сама виховує сина [PERSON], відповідача [PERSON] ніколи не бачили та він ніколи не з'являвся за адресою проживання позивачки та її сина. / а.с. 12-13/. Судом встановлено, що дійсно відповідач з сином не спілкується, матеріальної допомоги на його утримання не надає, не цікавиться його здоров'ям та життям, самоусунувся від виховання сина, що підтверджується поясненнями позивача, свідка [PERSON] та висновком органу опіки та піклування, який розглядав це питання. У судовому засіданні була допитана у якості свідка [PERSON] , яка разом з позивачкою є членами батьківського комітету у школі, де навчається неповнолітній син позивачки та підтвердила факт, що знає на протязі 8 років їх сім'ю і що саме позивачка [PERSON] виховує дитину [PERSON], батько дитини не приймає участі у вихованні дитини, вона його взагалі не бачила ні в школі ні в квартирі позивача, коли приходить у гості, зі слів позивачці їй відомо, що відповідач проживає тривалий час за межами Одеси та вони взагалі не спілкуються. В суді було досліджено висновок органу опіки та піклування Овідіопольської районної державної адміністрації Одеської області «Про доцільність позбавлення батьківських прав громадянина [PERSON], [INFO], відносно неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]», від 12.02.2018 року за № 01/ 01-25/401, з якого вбачається, що відповідач [PERSON] проживає без реєстрації у с.Уяринці Тиврівського району Вінницької області , не одружений, проживає сам, зловживає спиртними напоями, санітарно-побутові умови незадовільні, в своїх поясненнях, наданих представнику опіки відповідач вказує, що не підтримує сина фінансово, так як не має коштів на власне існування, не заперечує проти його позбавлення батьківських прав, якщо це принесе користь синові. /а.с.50/. Відповідно до ч.2 ст.150 СК України батьки зобов'язані піклуватись про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Відповідно до вимог ст.164 ч.1 п.2 СК України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Як роз'яснено у пунктах 16, 18 Постанови Пленуму Верховного Суду від 30 березня 2007 року №3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. Позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, суд може у виняткових випадках при доведеності винної поведінки когось із батьків або їх обох з урахуванням її характеру, особи батька і матері, а також інших конкретних обставин справи відмовити в задоволенні позову про позбавлення цих прав, попередивши відповідача про необхідність змінити ставлення до виховання дитини (дітей) і поклавши на органи опіки та піклування контроль за виконанням ним батьківських обов'язків. У судовому засіданні судом встановлено, що відповідач самоусунувся від виховання та утримання свого сина, не надає жодної матеріальної допомоги на утримання, не цікавляться його життям та розвитком, не піклується про фізичний, духовий і моральний розвиток. В результаті розгляду наданих суду відомостей та доказів, що містяться в матеріалах даної цивільної справи, судом достовірно встановлено, що відповідач свідомо не виконує своїх обов'язків з виховання дитини - неповнолітнього [PERSON], [INFO], оскільки ухиляється від спілкування з ним, на виклик суду не з'явився, хоча має реальну можливість здійснювати свої батьківські обов`язки. Виходячи з вищевикладеного, суд дійшов висновку, що в інтересах дитини, з метою захисту його прав, позов підлягає задоволенню, тому вимога позивача про позбавлення [PERSON] позбавити батьківських прав відносно його неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], - підлягає задоволенню. Статтею 168 Сімейного кодексу України передбачено, що за рішенням суду особам, які позбавлені батьківських прав, може бути дозволено побачення з дитиною. Якщо поведінка такої особи щодо утримання та виховання своєї дитини зміниться, за правилами ст. 169 Сімейного кодексу України останній не позбавлен права звернутися до суду з позовом про поновлення у батьківських правах. На підставі викладеного та

Outcome: approved