Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-03 00:00:00

20.04.2018 року позивач звернувся до суду із позовом до ПАТ КБ «Приватбанк», Приватний нотаріус дніпровського міського нотаріального округу [PERSON], третя особа: Приватний виконавець виконавчого округу Дніпропетровської області [PERSON] про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. Свої вимоги обґрунтував тим, що 03.06.2011 року між ним та ПАТ КБ «Приватбанк» було укладено договір, згідно умов якого позивачу було передано кредитну карту із встановленим початковим лімітом на суму 2000,00 грн. 30.10.2017 року приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу [PERSON] було вчинено виконавчий напис №10378 щодо звернення стягнення з [PERSON] грошових коштів в сумі 132668,28 грн., з яких: залишок заборгованості за кредитом 4813,32 грн.; залишок заборгованості за відсотками 114096,77 грн.; пеня та комісія 4583,51 грн.; штраф 6174,68 грн.; витрати повязані із вчиненням виконавчого напису 3000 грн. На підставі виконавчого напису приватним виконавцем було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження та постанова про арешт майна. Про існування виконавчого провадження позивач дізнався лише 10.04.2018 року. Так, позивач вважає, що нотаріусом не було враховано та не перевірено факту наявності чи відсутності спору щодо заборгованості та сума заборгованості яка визначена у виконавчому написі не відповідає дійсній сумі заборгованості. Просив суд ухвалити рішення, яким визнати виконавчий напис від 30.10.2017 року за реєстровим номером 10378, вчинений приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу [PERSON] щодо звернення стягнення з [PERSON] на користь ПАТ КБ «Приватбанк» грошових коштів таким, що не підлягає виконанню. 07.05.2018 року ухвалою Самарського районного суду м. Дніпропетровська по справі було відкрито провадження та призначено судове засідання. Позивач та представник позивача в судовому засіданні підтримали позовні вимоги в повному обсязі та просили суд задовольнити позовні вимоги на підставі викладених обставин. \~ \~ \~ \~Представник відповідача в судове засідання не зявився, повідомлений належним чином, причина неявки суду невідома, надіслав на адресу суду відзив на позовну заяву відповідно до якого заперечував проти задоволення позовних вимог та просив відмовити у задоволенні позову. \~ \~ \~ \~Відповідач - приватний нотаріус дніпровського міського нотаріального округу [PERSON] в судове засідання не зявилась, повідомлена належним чином, причина неявки суду не відома, надіслала на адресу суду відзив на позовну заяву відповідно до якого заперечувала проти задоволення позовних вимог в повному обсязі та просила відмовити у позові. \~ \~ \~ \~Третя особа - приватний виконавець виконавчого округу Дніпропетровської області [PERSON] в судове засідання не зявився, надіслав на адресу суду заяву про розгляд справи за його відсутності. Вислухавши доводи учасників судового засідання та дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст.ст. 87, 88 Закону України «Про нотаріат», для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років. В судовому засіданні було встановлено, 03.06.2011 року між позивачем та ПАТ КБ «Приватбанк» було укладено договір, згідно умов якого позивачу було передано кредитну карту із встановленим початковим лімітом на суму 2000,00 грн. (а.с. 11-13). \~ \~ \~ \~30.10.2017 року приватним нотаріусом дніпровського міського нотаріального округу [PERSON] було вчинено виконавчий напис №10378 щодо звернення стягнення з [PERSON] грошових коштів в сумі 132668,28 грн., з яких: залишок заборгованості за кредитом 4813,32 грн.; залишок заборгованості за відсотками 114096,77 грн.; пеня та комісія 4583,51 грн.; штраф 6 174,68 грн.; витрати повязані із вчиненням виконавчого напису 3000 грн. (а.с. 14-15). На підставі виконавчого напису 08.02.2018 року приватним виконавцем було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження та постанову про арешт майна (а.с. 9-10). \~ \~ \~ \~Відповідно до п.1 постанови КМУ від 29.06.1999 року №1172 «Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріуса» для одержання виконавчого напису для стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими угодами подаються, зокрема, оригінал нотаріально посвідченої угоди; документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобовязання. В судовому засіданні встановлено, що позивач в обґрунтування позовних вимог посилається на ті обставини, що була порушена процедура здійснення виконавчого напису, а саме, нотаріусом не було встановлено безспірність заборгованості. Відповідно до ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим кодексом випадках. Згідно ст.ст. 12, 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування. Частиною 2 ст. 78 ЦПК України передбачено, що обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Відповідно до ст. 89 ЦПК України жодні докази не мають заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний звязок доказів у їх сукупності. Згідно ч.ч. 1, 2 ст.95 ЦПК України письмовими доказами є документи (крім електронних документів), які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору. Письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, якщо інше не передбачено цим Кодексом. Якщо для вирішення спору має значення лише частина документа, подається засвідчений витяг з нього. Так, в матеріалах справи відсутні належні докази безспірності заборгованості позивача, у звязку з чим суд приходить до висновку про порушення процедури вчинення виконавчого напису, що є безумовною умовою про визнання його таким, що не підлягає виконанню. Враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог позивача у звязку з чим вважає за необхідне задовольнити позовні вимоги в повному обсязі. На підставі викладеного,

Outcome: approved