Jurisdiction: civil
Date: 2020-08-11 00:00:00

20 липня 2020 року до Межівського районного суду Дніпропетровської області звернулася [PERSON] з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини та на утримання матері до досягнення дитиною трьох років. В обґрунтування позову [PERSON] зазначила, що 16 серпня 2018 року вона уклала шлюб з відповідачем. Від шлюбу у них народився син: [PERSON] [INFO] . Дитини фактично проживає разом з нею, хоча зареєстрована за місцем проживання відповідача. Вона та син потребують матеріальної допомоги, так як вона знаходиться у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трьохрічного віку. Дитина має проблеми зі здоров`ям, та на утримання та лікування дитини необхідні грошові кошти. Відповідач надавав частково матеріальну допомогу на утримання дитини, три рази по 6800,00 гривень, останній раз надав 1500,00 гривень, це було не систематично. Відповідач зазначив, що більше надавати матеріальну допомогу на утримання дитини не буде. Через що їй доводиться брати грошові кошти у позику. Наразі відповідач відмовився в добровільному порядку надавати матеріальну допомогу на утримання дитини. Позивачка просить суд стягнути з відповідача, аліменти на користь дитини у розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50% від прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, до досягнення сином повноліття від дня подання позову до суду; стягнути з відповідача аліменти на її користь на її утримання на час догляду за малолітньою донькою у розмірі 1/8 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з дня подання позову до суду і до досягнення сином трьох років, до 30 листопада 2021 року включно. Ухвалою Межівського районного суду Дніпропетровської області від 20 липня 2020 року провадження у справі було відкрито та призначено до судового розгляду на 04 серпня 2020 року на 09.30 годину. 04 серпня 2020 року судовий розгляд справи було відкладено на підставі заяви відповідача на 12 серпня 2020 року на 13.00 годин. 10 серпня 2020 року до канцелярії суду надійшли заперечення на позовну заяву від відповідача [PERSON] відповідно до яких зазначено, що після того, як шлюб між ним та позивачем було розірвано, [PERSON] забороняє йому зустрічатися з сином та не бажає визначити спосіб участі його у вихованні сина. Від аліментів він не ухилявся і постійно допомагає своєму синові, перераховуючи за взаємною згодою кошти на картку АТ КБ ПРИВАТБАНК Сєдової Л.О. бабусі сина [PERSON] , в середньому 6000 7000 гривень в місяць. Окрім сина від шлюбу з позивачем, він також має доньку [PERSON] , [INFO] , від попереднього шлюбу, якій він також допомагає матеріально за домовленістю з її матір`ю. Сума його допомоги в місяць складає в середньому 3000-4000 гривень. На сьогоднішній день він не має змоги надати документи, які б підтверджували зазначені факти, адже він військовослужбовець і перебуває в зоні проведення ООС на території Донецької та Луганської областей. Проти ціни позову заперечує, так як вважає, що вона є завищеною і не відповідає дійсності. Позивач в судове засідання не з`явилася, надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності. Позовні вимоги підтримує повністю. Відповідач в судове засідання не з`явився, хоча був належним чином повідомлений про день та час розгляду справи, і від нього не надійшло повідомлення про причини неявки. Заяву про розгляд справи за його відсутності суду не надав. У письмових запереченнях наданих суду проти позовних вимог заперечує. Відповідно до ч. 2\~ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі, якщо відповідно до положень Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснюється. У зв`язку з чим, на підставі\~ст. 247 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу без фіксування судового процесу. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Згідно свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , виданого 16 серпня 2018 року Добропільським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області, про що в Книзі реєстрації шлюбів зроблено відповідний актовий запис за №145 від 16 серпня 2018 року, сторони зареєстрували шлюб 16 серпня 2018 року. У судовому засіданні встановлено, що від шлюбу подружжя має сина [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] виданого 07 грудня 2018 року, Покровським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області, про що в Книзі реєстрації зроблено відповідний актовий запис №574 від 07 грудня 2018 року. Рішенням Межівського районного суду Дніпропетровської області від 16 липня 2020 року шлюб між сторонами було розірвано. Згідно довідок №53 та №54 від 30 червня 2020 року виданих виконкомом Зорянської сільської ради Межівського району Дніпропетровської області, [PERSON] [INFO] , зареєстрована за адресою [ADDRESS] , але фактично проживає за адресою [ADDRESS] . Син [PERSON] , проживає разом з позивачкою, хоча зареєстрований за адресою [ADDRESS] , згідно довідки про реєстрацію місця проживання особи №17.01-04/1982 від 21.12.2018 року. У судовому засіданні встановлено, що [PERSON] перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трьохрічного віку. Згідно медичної документації вбачається, що [PERSON] має постійно проблеми зі здоров`ям, так дитина народилася недоношеною у віці 34 неділі у тяжкому стані, з діагнозом: некротичний ентероколіт, стадія ІІІ б, перфоративний розлитий каловий перитоніт, спайкова хвороба, перитинальне гіпоксичне-ішемічне пошкодження ЦНС. За період з 15.03.2019 року по 08 травня 2019 року дитині було проведено три операції, а саме: ліквідація ілеостоми, роз`єднання спайок, прямого тонкокишечного анастомозу; ліквідація ілеостоми, ревізія органів брючної порожнини, роз`єднання спайок, резекція термінального відділу повздовжньої кишки з анастомозом, аппендєктомогія, ілеоцекостомія, санація і дренірування брюшної порожнини; ліквідація ілеоцекостоми, роз`єднання спайок, резекція 3 см. Сліпої кишки, ілеоколоанастомоз по Терногвському. 03.07.2020 року [PERSON] неврологом було поставлено діагноз: альтернативна косоокість та астено-невротичний чм. Згідно квитанцій від 24.06.2020 року, 08.05.2020 року, 01.07.2020 року вбачається, що на дитину позивачу приходиться витрачати значні кошти. Відповідно до довідки №522 від 28.07.2020 року виданої т.в.о. Командира військової частини [NUMBER] підполковником Лихман О., а також посвідчення серії [NUMBER] від 07 листопада 2017 року виданого Командувачем високо мобільних десантних військ Збройних Сил України вбачається, що відповідач є військовослужбовцем військової частини [NUMBER] та на даний час перебуває в зоні проведення Операції об`єднаних сил на території Донецької та Луганської областей. Статтею 51 Конституції України\~передбачені права дітей на матеріальне утримання з боку батька та права на їх повноцінне життя та всебічний розвиток. Відповідно до ст. 180 СК України - батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст.ст.3,18,27 Конвенції про права дитини (ратифікована\~Постановою ВР України №789 -Х11 від 27 лютого 1991 року), батьки зобов`язані утримувати дітей до повноліття та несуть основну відповідальність за виховання, розвиток і утримання дитини в межах своїх здібностей і фінансових можливостей; у всіх діях щодо дітей … першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини; кожна дитина має право на рівень життя, необхідний для фізичного, духовного і соціального розвитку дитини. Статтею 5 Протоколу №7\~Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод\~встановлено, що кожен із подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов`язками цивільного характеру, що виникають із вступу в шлюб, перебування в шлюбі та у випадку його розірвання. Ця стаття не перешкоджає державам вживати таких заходів, що є необхідними в інтересах дітей. На основі ч.3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Статтею 182 СК України\~та п. 17 постанови Пленуму\~Верховного Суду\~України від\~15\~травня 2006\~року №3\~«Про застосування\~судами окремих\~норм Сімейного\~кодексу України\~при розгляді\~справ щодо\~батьківства,\~материнства та\~стягнення аліментів» визначено, що вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. У судовому засіданні встановлено, що від попереднього шлюбу відповідач [PERSON] має доньку [PERSON] , [INFO] , якій він допомагає матеріально за домовленістю з її матір`ю. З досліджених у судовому засіданні копій квитанцій АТ КБ «ПРИВАТБАНК» №Р24А334556743С66996 від 06.05.2020 року, №Р24А391648961С32203 від 05.06.2020 року, № Р24АР24А427117016С69258 від 23.06.2020 року, та №Р24А432798902С47812 від 26.06.2020 року, вбачається, що за вказаний період відповідач [PERSON] перераховував кошти у загальній сумі 22311,56 гривень, які були призначені на утримання дитини [PERSON] - на рахунок [PERSON] , матері позивача. Згідно довідки про доходи № 705/ФС від 31.07.2020 року вбачається, що загальна сума доходу [PERSON] за період лютий 2020 року по липень 2020 року становить 138095,66 гривень. Декларацією прав дитини від 1959 року закріплено принцип №4, зі змісту якого дитині має належати право на здорове зростання і розвиток; з цією метою спеціальний догляд і охорона повинні бути забезпечені як їй, так і її матері, включаючи допологовий і післяпологовий догляд. Дитині має належати право на належне харчування, житло, розваги і медичне обслуговування. Відповідно до\~ст.8 Закону України «Про охорону дитинства»\~батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Відтак, обов`язок утримувати дитину - це моральне і найважливіше правове зобов`язання батьків. Обов`язок утримувати дітей виникає з моменту їх народження і зберігається до досягнення ними повноліття. Так, суд, дослідивши надані докази приходить до висновку, що позовні вимоги у частині стягнення аліментів на дитину підлягають частковому задоволенню та з відповідача необхідно стягнути аліменти на утримання сина у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50% від прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття. Згідно ч.1\~ст.75 СК України\~дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного. Відповідно до ч.2\~ст.84 СК України\~дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка\~батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання має дружина, з якою проживає дитина, незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Статтею 80 СК України\~аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів одному з подружжя суд визначає з урахуванням можливості одержання утримання від повнолітніх дочки, сина, батьків та з урахуванням інших обставин, що мають істотне значення. Розмір аліментів, визначений судом, може бути згодом змінений за рішенням суду за позовною заявою платника або одержувача аліментів у разі зміни їхнього матеріального і (або) сімейного стану. Враховуючи вищезазначене, суд приходить до висновку, що з урахуванням матеріального становища позивача, те, що вона потребує матеріальної допомоги, оскільки дитина проживає разом з нею та знаходиться на її утриманні, не працює, а також враховуючи матеріальний стан відповідача, а також той факт, що він на утриманні має також доньку від першого шлюбу, суд вважає, що позовні вимоги у цій частині підлягають частковому задоволенню та з останнього слід стягти аліменти на утримання дружини до досягнення дитиною сином трирічного віку в розмірі 1/10 частки від всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно. Згідно із ч. 1 ст. 191 СК України аліменти присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Оскільки позивач звернулась до суду із позовом 20 липня 2020 року, від так аліменти підлягають стягненню саме з цієї дати. Відповідно ст. 430 ЦПК України\~рішення суду підлягає обов`язковому негайному виконанню в межах суми платежу за один місяць. Відповідно до 264\~ЦПК України\~під час ухвалення рішення суд вирішує питання як слід розподілити між сторонами судові витрати. Оскільки позов задоволено частково, позивача звільнено від сплати судового збору при пред`явленні позову про стягнення аліментів до суду, відповідач проти стягнення з нього судового збору у розмірі 1110,00 гривень не заперечує, суд приходить до висновку, що з [PERSON] слід стягнути судовий збір на користь держави в сумі 1110,00 гривень.

Outcome: partial