Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-03 00:00:00

20 травня 2014 року позивач [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей. В обґрунтування позовних вимог позивач вказує на те, що вона перебувала із відповідачем в шлюбі з 16.04.2005 року. Рішенням Софіївського районного суду від 09.08.2010 року їхній шлюб розірвано. Від шлюбу з відповідачем позивач має дітей: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. З відповідачем вони не проживають із жовтня 2009 року. Позивач з дітьми проживає окремо від відповідача. Протягом всього часу із 2009 року відповідач надає позивачу допомогу по утриманню дітей у вигляді сплати коштів у сумі 200,00 грн. на місяць на двох дітей, періодично купує їм подарунки, надав матеріальну допомогу в сумі 1000,00 грн. на придбання дочці одягу коли вони йшла в перший клас. Відповідач регулярно спілкується з дітьми, приймає участь в їх вихованні. Між позивачем та відповідачем склалися нормальні дружні стосунки, так як їх об'єднує спільна турбота про їхніх дітей. Але позивач хоче стабільності в отриманні аліментів та утримання дітей та вважає, що кошти в сумі 200,00 грн., які відповідач добровільно сплачує їй на утримання двох дітей надто мала сума і не складає навіть прожиткового мінімуму для дітей такого віку. На цей час позивач не працює, інших доходів не має. Відповідач офіційно працює, регулярно отримує заробітну. Угоди про добровільну сплату аліментів у розмірі 1/3 частини його доходів між позивачем та відповідачем не досягнуто, у зв'язку з цим позивач просить стягувати аліменти з відповідача [PERSON] на утримання дітей в розмірі 1/3 частини усіх видів його заробітку (доходу), щомісячно, починаючи з 20.05.2014 року до досягнення дітьми повноліття на свою користь. Позивач [PERSON] позовні вимоги підтримує, на задоволенні позову наполягає, просить справу розглянути без її участі, про що надала відповідну заяву. Відповідач [PERSON] проти позову не заперечує, позовні вимоги визнає в повному обсязі, просить розглянути справу за його відсутності, про що надав до суду відповідну заяву. Розглянувши матеріали справи, беручи до уваги заяви позивача та відповідача, суд вважає, що позов підлягає задоволенню із таких підстав. Згідно ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини, 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, 4) інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. В судовому засіданні за матеріалами справи встановлено, що позивача перебувала із відповідачем в шлюбі з 16.04.2005 року (а.с. 4). Рішенням Софіївського районного суду від 09.08.2010 року їхній шлюб розірвано (а.с. 5). Від шлюбу з відповідачем позивач має дітей: [PERSON], [INFO] (а.с. 2), та [PERSON], [INFO] (а.с. 3). З відповідачем вони не проживають із жовтня 2009 року. Позивач з дітьми проживає окремо від відповідача (а.с. 8). Протягом всього часу із 2009 року відповідач надає позивачу допомогу по утриманню дітей у вигляді сплати коштів у сумі 200,00 грн. на місяць на двох дітей, періодично купує їм подарунки, надав матеріальну допомогу в сумі 1000,00 грн. на придбання дочці одягу коли вони йшла в перший клас. Відповідач регулярно спілкується з дітьми, приймає участь в їх вихованні. Між позивачем та відповідачем склалися нормальні дружні стосунки, так як їх об'єднує спільна турбота про їхніх дітей. Але позивач хоче стабільності в отриманні аліментів та утримання дітей та вважає, що кошти в сумі 200,00 грн., які відповідач добровільно сплачує їй на утримання двох дітей надто мала сума і не складає навіть прожиткового мінімуму для дітей такого віку. На цей час позивач не працює, інших доходів не має. Відповідач офіційно працює, регулярно отримує заробітну (а.с. 9). Угоди про добровільну сплату аліментів у розмірі 1/3 частини його доходів між позивачем та відповідачем не досягнуто. Інших доказів для доведення обставин, на які посилаються сторони як на підставу своїх вимог і заперечень, сторонами не надано. За таких обставин, суд вважає, що слід стягувати з [PERSON] аліменти на утримання дітей в розмірі 1/3 частини всіх видів його доходів, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму, встановленого для дітей відповідного віку, щомісячно, до досягнення дітьми повноліття, починаючи з 20.05.2014 року на користь матері дітей [PERSON], так як він не заперечує проти цього. Відповідно до ч. 3 ст. 88 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. На цій підставі слід стягнути з відповідача на користь держави судовий збір в сумі 243,60 грн. На підставі вищезазначеного,

Outcome: approved