Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-28 00:00:00

20 жовтня 2015 року, позивачка, звернулася до суду з позовом до відповідача, в якому просила стягнути з [PERSON], на її користь на утримання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO] аліменти в розмірі 1/4 частки від заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня предявлення позову до повноліття дитини та стягнути з [PERSON], на її користь на утримання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO] аліменти в розмірі 1/4 частки від заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня предявлення позову до повноліття дитини. В обґрунтування своїх позовних вимог зазначає, що перебувала з відповідачем в шлюбі з 11.06.1994 року по 17.02.2014 року. Рішенням Токмацького районного суду Запорізької області від 04.02.2014 року шлюб був розірваний. Від даного шлюбу в період спільного проживання в них народилися сини: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. З 14.01.2014 року позивач та відповідач фактично не проживають разом. Відповідач припинив утримувати матеріально сімю, фактично ухиляється від виконання своїх батьківських обовязків. Відповідач відмовляється добровільно надавати кошти на утримання синів. 29 жовтня 2015 року, позивачка подала до суду уточнену позовну заяву, в якій просила стягнути з [PERSON] аліменти на її користь на утримання неповнолітніх дітей [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], в розмірі 1/3 частки від заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину. Позивачка у судове засідання не зявилась, про час та місце судового розгляду справи повідомлена належним чином, відповідно до наданої заяви уточнені позовні вимоги підтримала, просила розглянути справу за її відсутності. Відповідач в судове засідання не зявився, надав заяву, в якій просив справу розглянути за його відсутності, уточнені позовні вимоги про стягнення аліментів на утримання дітей визнав в повному обсязі. Оскільки особи, які беруть участь у справі в судове засідання не зявились, відповідно до вимог ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що позивач та відповідач мають спільних дітей [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії І-ЖС № 005501 актовий запис № 06, виданого 01 квітня 2005 року, та [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії І-ЖС № 019544 актовий запис № 03, виданого 20 квітня 2006 року. За рішенням Токмацького районного суду Запорізької області від 04.02.2014 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] - розірвано. Діти [PERSON] та [PERSON] проживають разом з матірю, [PERSON], за адресою: Запорізька область, Токмацький район, м.Молочанськ, вул. Набережна, 40/1, та перебувають на її утриманні, що підтверджується довідкою від 15.09.2015 року. Позивачка, враховуючи її майновий стан, не може повністю забезпечити та задовольнити потреби дітей, забезпечити їх повноцінне харчування, купівлю необхідного дитячого одягу та взуття та інші життєво необхідні потреби. Статтею 51 Конституції України передбачено обовязок батьків утримувати дітей до їх повноліття. Крім того, в ст. 180 СК України зазначено, що батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Згідно з ч. 3 ст. 181 СК України аліменти на дитину присуджуються в частці від заробітку (доходу) її матері, батька (ст. 183 СК України) або в твердій грошовій сумі (ст. 184 СК України) і виплачуються щомісячно. Відповідно до ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Відповідач ухиляється від утримання дітей, ніякої матеріальної допомоги добровільно не надає, не приймає ніякої участі у вихованні дітей. У відповідності до ст. 8 Закону України Про охорону дитинства кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Згідно ст. 27 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року (ратифікована Україною згідно з Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 р. N 789-XII), дитина враховуючи її фізичну й розумову незрілість, потребує спеціальної охорони та турботи, включаючи належний правовий захист, як до, так і після народження. Батьки або особи, які їх заміняють, несуть відповідальність за створення необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Ураховуючи положення ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини, ч. ч. 7, 8 ст. 7 СК України при вирішенні будь-яких питань щодо дітей суд повинен виходити з якнайкращого забезпечення інтересів дітей. Відповідно до ч. 1 ст. 183 Сімейного кодексу України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду з дня пред'явлення позову. З урахуванням всіх обставин справи та вимог ст.ст. 180, 183 СК України, враховуючи те, що діти проживають з матір'ю, відповідач погоджується сплачувати аліменти, суд вважає можливим визначити розмір аліментів на їх утримання у частці від доходу (заробітку) відповідача у розмірі 1/3 частини усіх видів заробітку (доходу), але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму дитини відповідного віку щомісячно на кожну дитину, починаючи стягнення з дня предявлення позову, тобто з 20.10.2015 року і до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Згідно ст. 367 ЦПК України, допустити негайне виконання рішення суду в межах стягнення аліментів за один місяць. Статтею 88 ЦПК України передбачено, що стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Оскільки позивач звільняється від сплати судового збору, то з відповідача належить стягнути на користь держави судовий збір в розмірі 487,20 грн. На підставі викладеного та

Outcome: approved