Jurisdiction: civil
Date: 2020-05-14 00:00:00

1. Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача. У березні місяці 2020 року [PERSON] звернувся до суду з позовом, який обґрунтовує тим, що постановою адміністративної комісії при виконавчому комітеті Хмельницької міської ради від 12 лютого 2019 року [PERSON] визнано винним у вчиненні адмінправопорушення, передбаченого статтею 152 КУПАП та накладено адмінстягнення у виді штрафу в розмірі 1700 грн. Рішенням Хмельницького міськрайонного суду від 07 листопада 2019 року адміністративний позов було задоволено, означену постанову адміністративної комісії скасовано, а справу закрито через відсутність в його діях складу цього адміністративного порушення. Відповідно до статті 56 Конституції України кожен має право на відшкодування за рахунок держави чи органів місцевого самоврядування матеріальної та моральної шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових і службових осіб при здійсненні ними своїх повноважень. Право на відшкодування шкоди в розмірах і в порядку, передбачених цим Законом, виникає у випадку закриття справи про адміністративне правопорушення (пункт 4 ч.1 ст. 2 Закону «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду). У наведених в статті 1 цього Закону відшкодовується суми, сплачені громадянином у зв`язку з наданням йому юридичної допомоги, моральна шкода. [PERSON] вважає, що неправомірними діями і рішеннями посадових осіб органу державної влади йому була заподіяна як майнова так і моральна шкода. Вочевидь, за незаконним та сфальсифікованим притягненням його до адміністративної відповідальності йому було завдано моральної шкоди, яка проявилася у стражданнях через порушення звичних для нього життєвих зв`язків, необхідності докладати додаткових зусиль для організації свого життя, доводити свою невинуватість у вчиненні інкримінованого адмінправопорушення. Розмір завданої йому моральної шкоди становить 5000 грн. За надання йому правничої допомоги ним витрачено 5000 грн. Просить стягнути з відповідача на його користь 10 000 грн. шляхом списання коштів з відповідного рахунку. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав та просить їх задоволити в повному обсязі. Суду пояснив, що незаконними діями органу владних повноважень позивачу було завдано моральної шкоди незаконним притягненням позивача до адміністративної відповідальності, вважає поданий позов доцільним та обґрунтованим, в подальшому подав заяву про слухання справи за його відсутності. В судовому засіданні представник відповідача Хмельницької міської ради проти позову заперечує, посилаючись на відсутність заподіяння моральної шкоди [PERSON] та доведеності його розміру, а стягнення витрат на правову допомогу в розмірі 5000,0 грн. підлягало розгляду в межах розгляду адміністративної справи про скасування постанови адмінкомісії. 2. Заяви, клопотання, інші процесуальні дії у справі. Ухвалою судді від 31.03.2020 року відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 13 квітня 2020 року. 14 травня 2020 року ухвалено рішення по суті спору. 3. Фактичні обставини, встановлені судом та зміст спірних правовідносин. Заслухавши доводи представника позивача та заперечення представника відповідача, дослідивши матеріали справи доказами, проаналізувавши законодавство, що регулює дані правовідносини, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Із матеріалів справи вбачається та встановлено судом, що постановою адміністративної комісії при виконавчому комітеті Хмельницької міської ради на позивача [PERSON] накладено адміністративне стягнення по справі про адміністративне правопорушення за № 62 від 12 лютого 2019 року якою притягнуто його до адміністративної відповідальності за ознаками статті 152 КУПАП за розміщення зовнішньої реклами на вітрині магазину «[INFO] », що знаходиться в м. Хмельницькому в порушення підпункту 6.13.2 пункту 6.13 Правил благоустрою території м. Хмельницького. Рішенням Хмельницького міськрайонного суду від 07.11.2019 року у справі № 686/5173/19 постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення, якою було накладено адміністративне стягнення на [PERSON] у вигляді штрафу в сумі 1700 грн. за ст.152 КУпАП - скасовано, а провадження у справі закрито, що підтверджується копією рішення суду. Означене рішення не оскаржувалось та набрало законної сили. Цим судовим рішенням встановлено неправомірність винесеної постанови адміністративної комісії при виконавчому комітеті Хмельницької міської ради та такої, що прийнята посадовою особою органу владних повноважень органів місцевого самоврядування закону всупереч вимогам закону. Позивач вважає, що незаконним притягненням до адміністративної відповідальності йому завдано моральної шкоди в сумі 5000 грн., і разом з тим органом владних повноважень мають бути відшкодовані витрати, понесені ним та об`єктивно підтверджені на правову допомогу в розмірі 5000 грн. 4. Докази, відхилені судом, та мотиви їх відхилення Представник Хмельницької міської ради посилається на те, що позивач не довів спричиненої йому моральної шкоди, а відтак позов задоволеним бути не може. Такі доводи представника відповідача є хибними, оскільки позивача незаконно притягнуто до адміністративної відповідальності, внаслідок чого йому прийшлось звертатись до суду із адміністративним позовом про скасування постанови про притягнення його до адміністративної відповідальності та докладати додаткових зусиль для організації свого життя, душевних переживань, яких він зазнав у зв`язку із протиправною поведінкою щодо нього самого, витрачання часу та коштів на оскарження постанови про притягнення до адміністративної відповідальності. Проте, розмір грошового відшкодування завданої моральної шкоди, визначений позивачем у розмірі 5000 грн. суд вважає явно завищеним. Враховуючи характер завданої шкоди, глибину страждань, в межах розумності і справедливості вважає розмір моральної шкоди в сумі 500 грн. Він є необхідним і достатнім для покриття завданої шкоди. Позивач при розгляді справи про скасування постанови про притягнення його до адміністративної відповідальності поніс витрати на правову допомогу в розмірі 5000 грн. що об`єктивно підтверджується квитанцією № 700437 від 17.01.2019 року на суму 5000 грн., договором про надання адвокатських послуг від 20 лютого 2019 року та детальним описом та розрахунком виконаних робіт адвокатом [PERSON] , які підлягають стягненню з відповідача. Проте представник органу місцевого самоврядування заперечує щодо завдання такої шкоди позивачеві по суті незаконним притягненням позивача до адміністративної відповідальності. Суд, оцінюючи докази в їх сукупності, приходить до висновку про те, що внаслідок неправомірних дій посадових осіб органу державної влади позивачу була заподіяна моральна шкода, а тому міркування представника відповідача про те, що позивач не надав суду будь-яких доказів на підтвердження заподіяння йому моральної шкоди не відповідають встановленим обставинам справи. Визначаючи розмір моральної шкоди, суд враховує обставини заподіяння такої шкоди позивачу, зокрема, тривалість порушення його права та суть цього порушення, яке полягає у незаконному притягненні позивача [PERSON] до адміністративної відповідальності, час та зусилля, які були ним витрачені для відновлення свого порушеного права - з дня притягнення позивача до адміністративної відповідальності, а саме з 12 лютого 2019 року і до дня постановлення Хмельницьким міськрайонним судом судового рішення від 07 листопада 2019 року про закриття провадження в справі про адміністративне правопорушення, передбачене статтею 152 КУпАП за відсутністю в діях [PERSON] складу адміністративного правопорушення пройшло дев`ять місяців. Також суд враховує, що рішенням Хмельницького міськрайонного суду від 07 листопада 2019 року було визнано протиправною та скасовано постанову адміністративної комісії про притягнення позивача до адміністративної відповідальності. Протягом зазначеного часу позивач захищав свої порушені права в суді. При цьому, при визначенні розміру завданої моральної шкоди, суд виходить із засад розумності, виваженості та справедливості, а тому приходить до висновку про стягнення в користь позивача моральної шкоди в розмірі 500 грн. Окрім того, позивачеві завдана і матеріальна шкода, котра виразилась у понесенні ним витрат на правову допомогу в розмірі 5000 грн., котрі об`єктивно підтверджені наданими квитанцією про оплату таких послуг та розрахунком їх вартості. Представником відповідача такі докази не спростовані. Такі неправомірні дії завдані відповідачем знаходяться у причинно-наслідковому зв`язку, оскільки з вини органу місцевого самоврядування позивача незаконно притягнуто до адміністративної відповідальності, наявність спричиненої шкоди, як моральної так і матеріальної - реально понесені витрати на правову допомогу, підтверджені квитанцією та відповідним розрахунком. 5. Мотивована оцінка аргументів сторін, порушення прав. Незаконним притягненням до адміністративної відповідальності порушені права позивача. Означені обставини відповідно до частини 4 статті 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у адміністративній справі від 07.11.2019 року, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи у якій беруть ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Такі права позивача порушив орган місцевого самоврядування незаконним притягненням його до адміністративної відповідальності. 6 .Норми права, які застосував суд та мотиви їх застосування. Відповідно до вимог ст. 56 Конституції України кожен має право на відшкодування за рахунок держави чи органів місцевого самоврядування матеріальної та моральної шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових і службових осіб при здійсненні ними своїх повноважень. Відповідно до вимог ст. 22 ч. ч. 1 та 2 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). Відповідно до вимог ст. 23 ч. ч. 1 та 2 п. 2 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів. Відповідно до вимог ст. 23 ч. 3 ЦК України моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Відповідно до вимог ст. 1174 ЦК України шкода, завдана фізичній або юридичній особі, незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю посадової або службової особи органу державної влади, органу влади АР Крим або органу місцевого самоврядування при здійсненні своїх повноважень, відшкодовується державою, АР Крим або органом місцевого самоврядування. Відповідно до вимог ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Моральна шкода відшкодовується незалежно від вини органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим, органу місцевого самоврядування, фізичної або юридичної особи, яка її завдала: 1) якщо шкоди завдано каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю фізичної особи внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки; 2) якщо шкоди завдано фізичній особі внаслідок її незаконного засудження, незаконного притягнення до кримінальної відповідальності, незаконного застосування запобіжного заходу, незаконного затримання, незаконного накладення адміністративного стягнення у вигляді арешту або виправних робіт; 3) в інших випадках, встановлених законом. Відповідно до ст. 1 Закону України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів дізнання, досудового слідства, прокуратури і суду» (далі - Закон) підлягає відшкодуванню шкода, завдана громадянинові, зокрема, внаслідок: незаконного застосування адміністративного арешту чи виправних робіт, незаконної конфіскації майна, незаконного накладення штрафу. За статтею 2 цього Закону право на відшкодування шкоди у таких випадках виникає у разі закриття справи про адміністративне правопорушення. Відповідно до вимог ст. 1173 ЦК України шкода, завдана фізичній або юридичній особі незаконними рішеннями, дією чи бездіяльністю органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування при здійсненні ними своїх повноважень, відшкодовується державою, Автономною Республікою Крим або органом місцевого самоврядування незалежно від вини цих органів. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Враховуючи зміст вищевказаних норм ЦК України у цьому виді деліктних зобов`язань необхідно довести як наявність шкоди так і її заподіяння, причинний зв`язок внаслідок протиправного рішення дії або бездіяльності конкретно визначеної посадової особи. Даний висновок відповідає правовій позиції, висловленій Верховним Судом в постанові від 28 січня 2019 року (справа № 686/7576/18), яку відповідно до ч. 4 ст. 263 ЦПК України має враховувати суд при виборі застосування норм права до спірних правовідносин. Відповідно до вимог ст. 12 ч. 3 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. 7. Судові витрати. Відповідно до ч. 6 ст. 141 ЦПК України, оскільки сторони по справі звільнені від сплати судових витрат, такі витрати слід віднести на рахунок держави. На підставі наведеного та

Outcome: partial