overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-02 00:00:00

19 січня 2018 року позивачка звернулась в суд з позовом, яким просить розірвати шлюб, укладений із відповідачем та зареєстрований 13 червня 2014 року Центральним відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Кіровоградського міського управління юстиції, актовий запис №347. Зазначає, що шлюбні стосунки припинені з причин різних поглядів на життя, відсутності взаєморозуміння. В підготовче засідання позивач надала заяву щодо розгляду справи без її участі, позов підтримала, строк на примирення просила не надавати. Відповідач до суду також подав заяву , в якій зазначив про визнання позову, примирятися не бажає та просив проводити розгляд справи у його відсутність. Відповідно до ч. ч. 3, 4 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.\~Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі визнання позову проводиться в порядку, встановленому статтею 206 цього Кодексу. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлено, що визнання відповідачем позовних вимог не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб.\~ Визнання відповідачем позовних вимог прийнято судом. Дослідивши матеріали справи у їх сукупності, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги підлягають задоволенню, із наступних підстав. Судом встановлено, що сторонами у червні 2014 року було укладено шлюб, який зареєстровано Центральним відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Кіровоградського міського управління юстиції, актовий запис №347. Шлюбні стосунки між сторонами припинені, спільне господарство не ведуть, примирятись не бажають. Від шлюбу мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO]. Спір про місце її проживання відсутній. Відповідно до ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Частиною 1 статті 24 СК України визначено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. За таких обставин, враховуючи, що сімейні стосунки між подружжям не склалися, як зазначено в позові, через різні погляди на життя, відсутність взаєморозуміння, намірів зберегти сім'ю у сторін немає, суд вважає встановленим, що збереження сім'ї буде суперечити інтересам сторін у справі. Шлюб сторін існує формально і може бути розірваний.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-18 00:00:00

19 січня 2018 року позивачка звернулася до суду з вищезазначеною позовною заявою. В обґрунтування позову, позивачка вказує, що з 20 серпня 2016 року вона перебуває у шлюбі з відповідачем, від вказаного шлюбу вони мають сина [PERSON], [INFO], однак шлюбні відносини між нею та відповідачем припинені з лютого 2017 року, спільне господарство вони не ведуть, збереження сім`ї та подальше подружнє життя з відповідачем вважає неможливим, а тому просить суд розірвати шлюб між нею та [PERSON], зареєстрований 20 серпня 2016 року Валківським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківській області, актовий запис № 57 та відновити їй про розірванні шлюбу дошлюбне прізвище «Хемліна» В судове засідання позивачка не зявилася, надала до суду заяву, в якій просила розглядати справу за її відсутності та підтримує позовні вимоги в повному обсязі, а також не заперечує проти винесення заочного рішення (а.с. 26). Відповідач\~\~в судове засідання не з`явився, про час, день та місце судового засідання був повідомлений у встановленому законом порядку шляхом направлення йому судової повістки. Згідно\~ст. 280 ЦПК України\~у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про дату час та місце судового засідання і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки, та який не подав відзив, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Зі згоди позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням\~ст. 280 ЦПК України. Суд, врахувавши думку позивача, проаналізувавши матеріали справи, оцінивши зібрані докази в їх сукупності, вважає, що позов підлягає задоволенню, з наступних підстав. Згідно свідоцтва про шлюб серії 1-ВЛ № 295713, виданого 20 серпня 2016 року Валківським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківській області, актовий запис № 57 сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі (а.с. 04). Відповідно до свідоцтва про народження серії 1-ВЛ № 469807, виданого 29 грудня 2016 року Валківським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківській області, актовий запис № 38, сторони мають дитину - сина [PERSON], [INFO](а.с. 06). З урахуванням вищевикладеного, суд приходить до висновку, що вказаний шлюб не може бути збережений, оскільки шлюбні відносини між сторонами припинені, спільне господарство вони не ведуть, спору про місце проживання дитини та її утримання між сторонами немає, подальше сумісне життя подружжя неможливе.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-15 00:00:00

19 січня 2018 року позивачка звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позовні вимоги обґрунтовано тим, що сторони перебувають у шлюбі від вересня 2005 року. Від шлюбу сторони мають малолітню дитину. Стосунки з відповідачем розладилися. Сторони проживають окремо одне від одного, не ведуть спільне господарство, шлюбних відносин не підтримують. Зберігати сім'ю позивачка не бажає, вважає, що шлюб носить формальний характер і просить суд шлюб розірвати (а.с. 2). Позивачка у судовому засіданні підтримала заявлений позов, а відповідач - не заперечував проти його задоволення. Суд, заслухавши думки сторін, вивчивши матеріали справи, дійшов висновку про те, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Відповідно до частини 3 статті 105 Сімейного кодексу України (далі - СК) шлюб припиняється шляхом його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду у відповідності зі статтею 110 цього Кодексу. Згідно зі статтею 112 СК суд з'ясовує фактичні взаємовідносини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, приймає до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інших обставин життя подружжя. Суд ухвалює рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило би інтересам одного з них, інтересам їх дітей, які мають суттєве значення. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі від 03.09.2005 року. Шлюб зареєстровано у Кіровському відділі реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції Дніпропетровської області (актовий запис - 373) (а.с. 10). Від шлюбу сторони мають малолітню дочку, [PERSON], [INFO], яка після розірвання шлюбу мешкатиме разом з позивачкою (а.с. 11). Через відсутність взаєморозуміння та постійних сварок, які виникають в родині з різноманітних причин, відсутність у сторін бажання створити міцну та дружню сім'ю від 18.03.2017 року сторони не ведуть спільне господарство та не підтримують шлюбних відносин, мешкають окремо одне від одного. Позивачка зберігати сім'ю не бажає, вважає, що сім'я розпалася остаточно і збереження сім'ї неможливе. Спору щодо поділу спільно нажитого майна між сторонами не існує. За вказаних обставин суд вважає, що позовні вимоги обґрунтовані й підлягають задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-18 00:00:00

19 січня 2019 року [PERSON] здала на пошту позов до [PERSON] , в якому вказує, що з 26 липня 2003 року перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі, від якого мають сина [PERSON] , [INFO] . Посилаючись на те, що їх сім`я фактично розпалася, оскільки між ними виникли непорозуміння, просить постановити рішення про розірвання шлюбу. У судове засідання [PERSON] не з`явилася, подала заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі (а. с. 56). Відповідач [PERSON] у судове засідання також не з`явився, надав заяву про розгляд справи без його участі, проти задоволення позову не заперечує (а. с. 54, 55). Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовна заява підлягає задоволенню. Судом встановлено, що 26 липня 2003 року сторони уклали шлюб, від якого мають сина [PERSON] , [INFO] (а. с. 5). На даний час однією сім`єю не проживають, їх сім`я фактично розпалася. Подальше спільне життя з відповідачем не можливе, оскільки це суперечить інтересам позивача. Враховуючи викладене, суд вважає, що подальше збереження шлюбу буде суперечити інтересам сторін, у зв`язку з чим шлюб між подружжям необхідно розірвати. Відповідно до ст. 141 ЦПК України слід стягнути з відповідача на користь позивача 768 грн. 40 коп. судового збору. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-12 00:00:00

\~ \~ \~ \~19 січня 2019 року позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON], третя особа: Орган опіки та піклування Дружківської міської ради, про визначення місця проживання дитини, в якому просить визначити місце проживання малолітньої дитини [PERSON], [INFO], разом з батьком [PERSON], припинити стягнення з нього аліментів на утримання малолітньої дитини та стягнути з відповідача на його користь витрати на сплату судового збору у розмірі 768,40 грн. \~ \~ \~ \~В обґрунтування\~позовних вимог\~зазначає,\~що 24\~січня 2014\~року рішенням\~Дружківського міського\~суду Донецької\~області шлюб\~між ним\~та відповідачкою\~[PERSON] було\~розірвано.\~Крім того,\~рішенням Дружківського\~міського суду\~Донецької області\~від 16 квітня 2014 року, з нього на користь [PERSON] стягнуто аліменти на утримання доньки [PERSON], [INFO], в розмірі ј частини доходу, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 28 лютого 2014 року і до її повноліття. До липня 2014 року донька проживала з матірю. Але в липні 2014 року позивач з відповідачкою дійшли згоди щодо проживання дитини разом з батьком. З цього часу позивач опікується дитиною, виховує, утримує, проживає разом з донькою за однією адресою, але при цьому з нього продовжують утримувати та перераховувати на рахунок [PERSON] аліменти, які не використовуються на забезпечення інтересів доньки. \~ \~ \~ \~Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явився, надав суду заяву з проханням розглянути справу за його відсутності, підтримав позовні вимоги в повному обсязі, не заперечував проти заочного розгляду справи у відсутності відповідача. \~ \~ \~ \~Відповідачка [PERSON] у судове засідання не зявилася, надала заяву із клопотанням про розгляд справи без її участі, позов визнає в повному обсязі. \~ \~ \~ \~Представник третьої особи Орган опіки та піклування Дружківської міської ради в судове засідання не з'явився, надали заяву, в якій просять розглянути справи без участі їх представника та висновок щодо доцільності визначення місця проживання [PERSON], [INFO], з батьком [PERSON]. \~ \~ \~ \~Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, суд ухвалює рішення без фіксації судового процесу технічними засобами. \~ \~ \~ \~Згідно з ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. \~ \~ \~ \~Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши усі докази зібрані у справі у їх сукупності, виходячи з обставин, встановлених під час судового розгляду справи, враховуючи норми діючого законодавства, яким врегульовані встановлені судом правовідносини,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-11 00:00:00

19 січня 2021 року [PERSON] в порядку окремого провадження звернувся до суду з вищевказаною заявою, посилаючись на те, що у Державному акті на право власності на земельну ділянку серії ХС №051088 допущено помилку при написанні його прізвища. Представник заявника адвокат Бушма Ю.В. в судовому засіданні підтримав заяву. Представник заінтересованої особи щодо задоволення заявлених вимог не заперечував. Проаналізувавши матеріали справи, суд дійшов висновку, що заява підлягає задоволенню. Відповідно до п.5 ч.2 ст. 293 ЦПК України справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, розглядаються судами в порядку окремого провадження. Статтею 315 ЦПК України встановлено перелік справ про встановлення фактів, які розглядаються судом. Відповідно до п.6 ч.1 ст.315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Відповідно до п. 12 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року № 5 зі змінами, внесеними згідно з постановою Пленуму Верховного Суду України № 15 від 25.05.1998 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» при розгляді справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали суд повинен запропонувати заявникові подати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення. В ході судового засідання було встановлено, що на підставі договору купівлі-продажу від 20.12.2002, реєстраційний номер 2336 заявнику на ім`я [PERSON] видано Державний акт на право власності на земельну ділянку, та допущено описку в написанні його прізвища: в Державному акті зазначено прізвище « [PERSON] », а згідно паспортних даних його прізвище « [PERSON] ». Факт належності заявнику вказаного Державного акту підтверджується копією його паспорта, свідоцтва про народження. Факт, що просить встановити заявник, має юридичне значення, та потрібен заявнику для реалізації його права. Іншої можливості довести своє право власності на майно заявник не має. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-07-13 00:00:00

19 січня 2021 року [PERSON] , заінтересована особа:\~Солобковецька сільська\~радазвернулася до суду із заявою про встановлення факту родинних відносин посилаючись на те, що являється спадкоємицею за законом яка прийняла спадщину після смерті батька [PERSON] який помер [INFO] , який у свою чергу прийняв спадщину після смерті матері [PERSON] , яка померла [INFO] проте, не в змозі оформити спадкові права через відсутність правовстановлюючих документів, які підтверджують родинні відносини. Просить суд встановити факт родинних відносин, що [PERSON] , який помер [INFO] , є сином [PERSON] , яка померла [INFO] . У зв`язку з цим, для встановлення факту родинних відносин, заявниці було рекомендовано звернутись до суду. Ухвалою суду від 01.02.2021 року відкрито провадження по справі в порядку окремого провадження та справу призначено до розгляду. Заявниця у судове засідання з`явилася, підтримала позовні вимоги, наддала суду пояснення що відповідають змісту заявлених вимог. Представник заінтересованої особи в судове засідання не з`явився проте, направив на адресу суду листа, у якому визнав заявлені вимоги. Судом встановлено, що [PERSON] помер [INFO] , що підтверджується даними свідоцтва про смерть серії [NUMBER] виданого Варовецькою сільською радою Городоцького району 06.08.2002 року. Мати спадкодавця [PERSON] померла [INFO] , що підтверджується даними свідоцтва про смерть виданного Солобковецькою сільською радою 19.01.2005 року. Даними витягу з погосподарських книг по Варовецькій сільській раді за 1947 -1956 рр. 1957- 1985 рр. підтведжується, що по [ADDRESS] проживали разом [PERSON] , який помер в 1985 році, дружина [PERSON] 1910 р.н. разом з дітьми, зокрема з [PERSON] . Даними за 1983-1991 рр. підтведжується, що [PERSON] проживав разом з дружиною [PERSON] 1933 р.н. Свідоцтвом про народження № [NUMBER] від 12.03.1979 року підтверджується, що батьками [PERSON] були [PERSON] та [PERSON] . З даних свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER] від 10.11.1978 року вбачається, що 10.11.1978 року зареєстровано шлюб між [PERSON] , 1957 р.н., та [PERSON] , 1957 р.н. З Листа Першої Хмельницької нотаріальної контори №163 від 07.12.2020 року вбачається, що до Ярмолинецької державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини 14.07.2005 року звернулася [PERSON] після смерті [PERSON] так, як батько останньої [PERSON] помер [INFO] , що підтведжується даними матеріалами спадкової справи №239-05. Крім цього, заявниці відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину через відсутність правовстановлюючого документу, що підтверджує родинні стосунки між [PERSON] , який помер [INFO] , та [PERSON] , яка померла [INFO] . Даними Державного архіву Хмельницької області №Ш-141/01.01-14/2019 від 17.01.2020 року підтверджується, що в архіві відсутні актові записи про народження [PERSON] за січень-червень 1932 року.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-11 00:00:00

19 січня 2021 року [PERSON] звернулася до Очаківського міськрайонного суду Миколаївської області із зазначеним позовом до [PERSON] .. Свої вимоги позивачка обґрунтовувала тим, що вона перебуває з відповідачем у шлюбі, зареєстрованому 04 жовтня 2013 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Нетішинського міського управління у Хмельницькій області. Від шлюбу мають малолітнього сина. Сімейні стосунки припинені з грудня 2020 року, через відсутність взаєморозуміння та різні погляди на життя сумісне життя є неможливим. Посилаючись на викладене, просила розірвати їхній з відповідачем шлюб. Особи, які беруть участь у справі, будучи належним чином повідомленими про час та місце розгляду справи у порядку, передбаченому ч. 2 ст. 130 ЦПК України, до суду не з`явилися, про причини своєї неявки не повідомили. Дослідивши письмові докази, суд дійшов такого. Сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 04 жовтня 2013 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Нетішинського міського управління у Хмельницькій області, про що складено відповідний актовий запис № 198 (а. с. 5), від шлюбу мають малолітнього сина [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 03 квітня 2014 року (а. с. 6). Фактичні шлюбні стосунки між сторонами припинилися та сумісне господарство не ведеться. Причинами розпаду сім`ї стало те, що сторони втратили почуття взаємної поваги та любові. Враховуючи викладене, суд вважає, що за зазначених обставин подальше сумісне життя подружжя і збереження сім`ї є неможливим, тому, в силу ч. 1 ст. 110, ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України, вимоги позивачки про розірвання шлюбу є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 113 Сімейного кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Згідно з ч. 2 ст. 114 Сімейного кодексу України, у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Судовий збір суд відносить на рахунок позивачки. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-03 00:00:00

19\~січня 2021\~року [PERSON] звернулася\~до судуіз зазначеним позовом до [PERSON] .. Свої вимоги обґрунтовувала тим, що [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , є їхніми з відповідачем дітьми та у теперішній час проживають з нею. Відповідач матеріальної допомоги не надає, не бере участі в утриманні дітей, добровільної угоди про сплату аліментів між ними не досягнуто. Посилаючись на викладене, просила стягнути з відповідача аліменти у розмірі 1/2 частини заробітку (доходу) щомісячно на утримання їхніх малолітніх дітей. Позивачка в судовому засіданні заявлені вимоги підтримала у повному обсязі. Представник відповідача в судовому засіданні позов визнала частково, зазначивши, що відповідач погоджується сплачувати аліменти в розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) щомісячно на утримання малолітньої доньки [PERSON] , пославшись на те, що сини [PERSON] та [PERSON] проживають разом з батьком, і ним подано до суду заяву щодо видачі судового наказу за вимогою про стягнення з позивачки аліментів на їх утримання. Вислухавши пояснення учасників справи, дослідивши письмові докази, суд дійшов такого. [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , є дітьми позивачки і відповідача, що підтверджується дослідженими у судовому засіданні свідоцтвами про народження дітей (а. с. 4-6). Як вбачається\~з довідки\~Куцурубської сільської\~ради ОТГ\~від 22\~лютого 2021\~року за\~вих.\~№ 0084/20-3,\~наданої відповідачем\~(а.\~с. 17), малолітні [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , проживають разом із відповідачем та перебувають на його утриманні. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків, разом з яким проживає дитина. Суд, з огляду на те, що батьки зобов`язані забезпечити дітям виховання, навчання, розвиток, житло, прийшов до висновку, що з [PERSON] слід стягнути аліменти на утримання доньки [PERSON] , яка проживає разом із позивачкою. Абзацом 2 ч. 2 ст. 182 СК України передбачено, що мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно зі ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Проаналізувавши викладене вище, суд вважає вимоги позивачки обґрунтованими та такими, що підлягають частковому задоволенню, на підставі ст. 180 та ст. 191 СК України. Крім цього, у порядку, передбаченому ч. 6 ст. 141 ЦПК України, підлягає стягненню з відповідача в дохід держави судовий збір у розмірі 908 грн, від сплати якого при зверненні до суду із цим позовом позивачка була звільнена. На підставі викладеного,

Outcome: partial