Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-10 00:00:00

1.Стислий виклад позиції позивача та відповідача. Позивач [PERSON] подала до Кіцманського районного суду Чернівецької області позовну заяву до [PERSON] про стягнення аліментів. Свої вимоги мотивує тим, що перебувала з відповідачем у зареєстрованому шлюбі, який рішенням Кіцманського районного суду Чернівецької області від 07.08.2019 року було розірвано. Від шлюбу у них народився син [PERSON] , [INFO] . Зазначає, що син хоча і зареєстрований по місцю проживання відповідача, проте фактично проживає із матір`ю, відвідує дошкільний навчальний заклад, за який остання несе витрати на його оплату. Відповідач у добровільному порядку матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, хоча має таку можливість, так як є працездатним, не працює, проте періодично виїжджає за кордон. Просить стягувати з відповідача на її користь на утримання сина аліменти в твердій грошовій сумі по 2500 гривень, але не менше ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно до досягнення нею повноліття. 17.02.2020 відповідачам надіслано на адресу суду відзив на позовну заяву, у якому останній просить позов задовольнити частково, погоджується на стягнення із нього аліментів на користь [PERSON] на утримання сина в розмірі по 1109 гривень але не менше 50 % прожиткового мінімуму відповідного віку дитини щомісячно до повноліття дитини. Зазначає, що матеріально неспроможний сплачувати аліменти у розмірі по 2500 грн., на утримання сина, оскільки немає постійного місця роботи та стабільного заробітку, не працює, не займається підприємницькою діяльністю (а.с.16-21). 2.Процесуальні дії у справі, заяви, клопотання учасників справи. Ухвалою Кіцманського районного суду Чернівецької області від 07 лютого 2020 року було прийнято зазначену вище позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі. Підготовче судове засідання призначено на 25 лютого 2020 року (а.с.15). Ухвалою Кіцманського районного суду Чернівецької області від 25 лютого 2020 року було закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 11 березня 2020 року (а.с.34). У судовому засіданні представник позивачки [PERSON] - адвокат Гірчак Н.А., просила суд задовольнити поданий її довірителькою позов з підстав в ньому зазначених та винести рішення, яким стягувати з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання сина [PERSON] в твердій грошовій сумі в розмірі 2500 грн. щомісячно, але не менше ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. В обґрунтування послалася на те, що матір несе витрати по утриманню сина, сплачує за дитячий садок, гурток «Дзюдо», в той час, коли відповідач працює за кордоном та отримує дохід. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні позов визнав частково, вказавши на те, що матеріально неспроможний сплачувати аліменти в розмірі по 2500 грн. на утримання сина, оскільки немає постійного місця роботи та заробітку, на його утриманні знаходиться онкохворий батько та мати пенсійного віку, яким він надає матеріальну допомогу, просить суд визначити розмір аліментів у сумі по 1109 грн. але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Вказував, що утримує сина матеріально в той час коли син перебуває за місцем його проживання. Не заперечував ту обставину, що син [PERSON] постійно проживає з матір`ю в с. Суховерхів, мати сплачує за садок та гурток сина. Підтвердив, що спору з приводу визначення місця проживання сина між ними не існує, так як вони дійшли добровільної згоди з цього питання. Суд, заслухавши пояснення учасників справи, дослідивши матеріали справи, письмові докази, представлені сторонами на виконання вимог ст. ст. 76, 81 ЦПК України, які вони вважають достатніми для обґрунтування і заперечення позовних вимог та з`ясувавши фактичні обставини справи, приходить до наступного висновку. 3.Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини. Судом встановлено,\~що шлюб,\~який зареєстрований\~07.06.2012\~року у\~Кіцманському районному\~відділі державної\~реєстрації актів\~цивільного стану\~ГТУЮ у\~Чернівецькій області\~(актовий\~запис №02),\~ рішенням Кіцманського районного суду Чернівецької області від 07.08.2019 року між [PERSON] та [PERSON] розірвано. Рішення набрало законної сили 07.09.2019 (а.с.7-8). Крім того, судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 03 липня 2019 року (а.с. 6). Згідно довідки виконкому Кіцманської міської ради Кіцманського району Чернівецької області №105 від 03 лютого 2020 року [PERSON] дійсно зареєстрована та проживає в [ADDRESS] , а її син [PERSON] , [INFO] проживає без реєстрації разом із нею та перебуває на її утриманні (а.с.10). Згідно акту обстеження матеріально-побутових умов №13 від 03 лютого 2020 року, виданого виконавчим комітетом Кіцманської міської ради Кіцманського району Чернівецької області, вбачається, що малолітній син [PERSON] проживає без реєстрації разом з матір`ю [PERSON] за адресою: [ADDRESS] . Остання тимчасово не працює (а.с.11). Відповідно до довідки №08 від 07.02.2020 року, виданої Суховерхівським закладом дошкільної освіти, [PERSON] відвідує дошкільну установу з 09.09.2019 року по даний час, плата за харчування дитини в закладі завжди вносилася мамою вчасно (а.с.12). Згідно характеристики на [PERSON] , виданої Кліводинською сільською радою Кіцманського району за №81 від 30.01.2020 року, останній офіційно не працевлаштований, періодично виїжджає на заробітки за кордон (а.с.13). Згідно наданого суду відповіді на адвокатський запит вих.№ 25 від 10.02.2020 року, сільський голова Кліводинської сільської ради Кіцманського району Чернівецької області Ножихін І.М. повідомляє, що на території Кліводинської сільської ради в будинку батька [PERSON] зареєстрований та проживає син [PERSON] та зареєстрований неповнолітній онук [PERSON] , але на даний час в даному господарстві не проживає (а.с.28). 4.Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування, оцінка суду. Відповідно до вимог ст. 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Згідно ч.2 ст.51 Конституції України, батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття. Відповідно до статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Згідно з ч. 3 ст. 11, ч.1 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її стан здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Згідно зі статтею 141 Сімейного кодексу України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Відповідно до ст.ст. 180, 181 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, а за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Пунктом 17 постанови Пленуму ВСУ «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» №3 від 15.05.2006 року роз`яснено, що за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Розмір аліментів установлюється судом, виходячи з обставин кожної конкретної справи, та може бути визначений у частці від доходу або твердій грошовій сумі (ст.ст.183, 184 СК). Статтею 182 Сімейного кодексу України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує:1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини;2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів;3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина;3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав;3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів;4) інші обставини, що мають істотне значення. При цьому, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Статтею 184 Сімейного кодексу України, передбачено, що суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. При цьому розмір аліментів, визначений судом або домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, щорічно підлягає індексації відповідно до закону, якщо платник і одержувач аліментів не домовилися про інше. За заявою одержувача аліментів індексація може бути здійснена судом за інший період. Отже, обов`язок батьків утримувати свою дитину не припиняється із розірванням шлюбу. Обов`язок батьків утримувати своїх дітей є безумовним і не залежить від того, чи є батьки працездатними та чи є в них кошти, достатні для надання утримання, вказані обставини лише враховуються судом при визначенні розміру стягуваних аліментів. Суд при визначенні розміру коштів, що стягуються як аліменти, прагне не до зрівняння матеріального становища платника й одержувача аліментів, а до того, щоб одержувач аліментів у разі їх сплати перестав бути таким, що потребує матеріальної допомоги. Окрім того, розмір призначених аліментів має бути виправданий дійсними потребами та з урахуванням матеріального становища сторін, має виходити з фактичних обставин справи та мети зобов`язання щодо утримання. Крім того, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом (частина перша статті 192 СК України). При визначенні\~розміру аліментів,\~в даному\~випадку,\~суд враховує\~факт проживання\~дитини з\~матір`ю;\~вік дитини,\~матеріальний стан\~позивачки,\~вартість життя\~та необхідність\~здійснення витрат\~як для\~забезпечення соціально-побутових\~потреб розвитку,\~навчання,\~здоров`я\~дитини,\~матеріальне становище\~та стан\~здоров`я платника\~аліментів,\~який є\~фізично здоровим,\~не працевлаштованим,\~відсутність у\~батька інших\~утриманців,\~а тому\~суд дійшов\~до висновку,\~що позов\~слід задовольнити\~частково і\~стягувати з\~відповідача аліменти\~на утримання\~неповнолітньої дитини\~в твердій\~грошовій сумі\~в розмірі\~1200\~грн. але\~не менше\~50\~%\~прожиткового мінімуму\~для дитини\~відповідного віку, щомісячно, до досягнення дитиною повноліття. Суд не бере до уваги твердження відповідача про те, що на його утриманні перебувають хворі батьки пенсійного віку, оскільки таке не знайшло свого підтвердження в ході судового розгляду справи. Так, судом не встановлено, а відповідачем не доведено, що його батьки перебувають на утриманні відповідача, тобто, що перебувають на тривалому або постійному грошовому забезпеченні з боку відповідача. Відсутнє рішення суду або інший документ, який би підтверджував встановлення опіки [PERSON] над його батьками. Разом із тим, [PERSON] є пенсіонером та отримує пенсію. А та обставина, що відповідач протягом останнього року зареєстрований та проживає в житловому будинку свого батька та матері, за адресою: [ADDRESS] , не свідчить беззастережно про матеріальне утримання батьків. Крім того, як вказав відповідач у судовому засіданні, він не є єдиним сином у своїх батьків. Відповідно до ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Датою подачі позову є 07.02.2020. Згідно ст. 430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішення щодо стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. 5.Розподіл судових витрат між сторонами. Згідно ч.6\~ст. 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. У зв`язку із задоволенням позовних вимог щодо стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, судові витрати по справі, що складаються з витрат на сплату судового збору у розмірі 840 (вісімсот сорок) гривень 80 копійок, від сплати яких позивачка була звільнена при подачі позову, на підставі п.3 ч.1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», - підлягають стягненню з відповідача. На підставі ст. 51 Конституції України, ст.ст. 141, 180-182, 184, 191Сімейного кодексу України,

Outcome: partial