Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-19 00:00:00

20.03.2020 позивач Ужгородська РДА як орган опіки та піклування звернувся до суду з позовом до [PERSON] та [PERSON] про позбавлення їх батьківських прав щодо дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Мотивуючи свої вимоги вказує на те, що на обліку служби у справах дітей, що опинилися в складних життєвих обставинах, перебувають малолітні [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , які проживають у сім`ї, де батьки ухиляються від виконання своїх батьківських обов`язків. Зазначено, що у родині [PERSON] окрім вказаних дітей наявні ще двоє дітей, зокрема [PERSON] , 2006 р.н., яка за заявою матері перебуває в дитячому будинку та [PERSON] , 2007 року народження. Певний час малолітні діти перебували у притулку, після роз`яснювально-профілактичної роботи з їх батьками та встановлення, що останні виправилися, діти були повернуті в родину. Однак, зі школи дітей надійшло повідомлення про те, що батьки малолітніх дітей не мають постійного місця роботи, через безконтрольність батьків діти знаходяться без нагляду на вулиці. Соціальною службою здійснено виїзд у сім`ю [PERSON] , де виявлено незадовільні санітарно-гігієнічні умови проживання дітей, за твердженням сусідів батьки дітей більшу частину часу проводять на сезонних підробітках, а після роботи вживають алкогольні напої. 08.01.2020 до соціальної служби надійшло повідомлення від односельців сім`ї [PERSON] про те, що [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] перебувають на вулиці без нагляду дорослих, занедбані та неохайні. На засіданні комісії з питань захисту прав дитини від 31.01.2020 прийнято рішення про наявність підстав про позбавлення [PERSON] та [PERSON] батьківських прав щодо малолітніх дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] й відповідно ініційовано рішення про звернення до суду з розглядуваним позовом. Представник позивача позовні вимоги підтримала, просила позбавити відповідачів батьківських прав за відсутність належного виховання та утримання дітей. Відповідачі в судове засідання не з`явилася повторно, будучи належним чином повідомленими про час та місце розгляду справи, зокрема шляхом виклику останніх через вебпортал Судова влада України. На підставі наявних у справі доказів та зі згоди представника позивача, суд вважає за можливе ухвалити рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, надавши оцінку зібраним у справі доказам, суд приходить до наступного висновку. Довідкою Червонівської сільської ради Ужгородського району від 04.05.2016 № 179/02-30 стверджується, що за адресою: [ADDRESS] проживають: [PERSON] , 1954 р.н. (баба), [PERSON] , 1978 р.н. (батько), [PERSON] , 1983 р.н. (мати), [PERSON] , 2006 р.н. (донька), [PERSON] , 2007 р.н. (син), [PERSON] , 2010 р.н. (донька), [PERSON] , 2012 р.н. (син). Зі свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого повторно, та повного витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження дитини [PERSON] з`ясовано, що така народилася [INFO] , батьками такої є [PERSON] та [PERSON] . Зі свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого повторно, та повного витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження дитини [PERSON] з`ясовано, що такий народився [INFO] , батьками такого є [PERSON] та [PERSON] . [INFO] , за заявою матері [PERSON] , її доньку [PERSON] , [INFO] , влаштовано в дитячий будинок милосердя «Добрий самаритянин». Обґрунтовуючи вказаний позов, представник позивача вказує на те, що відповідачі як батьки дітей неналежно виконують батьківські обов`язок по вихованню та утриманню свої малолітніх дітей. Вказана позиція позивача підтверджується наявними в матеріалах справи документами, зокрема: Відповідно до характеристики Червонівської сільської ради від 04.05.2016 [PERSON] , 1978 р.н. одружений, разом з дружиною виховують чотирьох малолітніх дітей. За характером скритий, замкнутий, тимчасово не працює. Перебував під судом та слідством, притягався до кримінальної відповідальності. Відповідно до характеристики Червонівської сільської ради від 04.05.2016 [PERSON] , 1983 р.н. одружена, разом з чоловіком виховують чотирьох малолітніх дітей. За характером скрита, замкнута, тимчасово не працює. Під судом та слідством не перебувала, до кримінальної відповідальності не притягалася. Не займається належним вихованням дітей. Відповідно до акту обстеження умов проживання від 13.05.2016 за адресою: [ADDRESS] , у сім`ї [PERSON] відсутні умови для проживання. У будинку антисанітарія. Для виховання та розвитку дітей жодних умов не створено. Батьки дітей систематично перебувають в стані алкогольного сп`яніння, ведуть аморальний спосіб життя. Клопотанням служби у справах дітей Ужгородської райдержадміністраіцї від 13.05.2016 № 500/01-08 малолітніх дітей [PERSON] , 2006 р.н., [PERSON] , 2007 р.н., [PERSON] , 2010 р.н., [PERSON] , 2012 р.н., було влаштовані у притулок для дітей служби у справах дітей Закарпатської облдержадміністрації. Відповідно до листа Ужгородського РВП Ужгородського ВП ГУНП в Закарпатській області від 30.06.2016 інформовано, що з [PERSON] та [PERSON] проведено роз`яснювальна-профілактичну роботу щодо неналежного виховання малолітніх дітей. Також було встановлено, що дані громадяни стали на шлях виправлення, майже завершили ремонт у будинку, перестали зловживати спиртними напоями та постійно відвідують своїх дітей в притулку для дітей в смт. Батьово Берегівського району. Висновком служби у справах дітей Ужгородської райдержадмінісітрацїї від 18.07.2016 малолітніх дітей: [PERSON] , 2006 р.н., [PERSON] , 2007 р.н., [PERSON] , 2010 р.н., [PERSON] , 2012 р.н. повернуто в сім`ю [PERSON] та [PERSON] . Листом Червонівської загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів від 26.01.2018 повідомлено що в сім`ї [PERSON] , яка проживає за адресою: [ADDRESS] виховуються четверо малолітніх дітей. Згідно з отриманого повідомлення вбачається, що батьки не мають постійного місця роботи, через безконтрольність батьків діти знаходяться без нагляду на вулиці. Відповідно до листа Ужгородського районного центру соціальних служб для сім`ї, дітей та молоді від 02.02.2018 комісією соціальних інспектувань сімей, які опинилися в складних життєвих обставин було здійснено виїзд у сім`ю [PERSON] . В ході візиту було виявлено, що будинок за даною адресою розділено на дві частини, в одній з яких проживає баба дітей [PERSON] , [INFO] . В частині будинку, де мешкає сім`я [PERSON] , санітарно-гігієнічні умови проживання незадовільні. Ліжка, в яких сплять батьки та діти застелені брудною постільною білизною, від якої відчутний різкий запах сечі. Зі слів вчителів Червонівської загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів діти приходять на уроки брудні та неохайні. Зі слів опитаних односельчан] батьки більшу частину дня проводять на сезонних підробітках, а після і роботи вживають алкогольні напої. З наявного в матеріалах справи висновку органу опіки та піклування Ужгородської районної державної адміністрації №165/02-31 від 27.02.2020 вбачається, що орган опіки і піклування вважає за доцільне позбавити батьківських прав відповідачів [PERSON] та [PERSON] щодо дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Також у вказаному висновку зазначено наступне. 08 січня 2020 року до служби у справах дітей надійшло повідомленні в телефонному режимі від односельців сім`ї [PERSON] про те, що двоє малолітніх дітей, а саме: [PERSON] , 2010 року народження та [PERSON] , 2012 року народження знаходяться на вулиці без нагляду дорослих, занедбані та неохайні. Батьки дітей систематично перебувають в стані алкогольного сп`яніння. Службою у справах дітей Ужгородської райдержадміністрації 09.01.2020 вказаних дітей влаштовано в притулок для дітей служби у справах дітей Закарпатської обласної державної адміністрації смт. Батьово Берегівського району. Згідно з вимогами ст. 76 ЦПК України доказами є будь - які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків. Відповідно до частин 1 і 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ від 27 лютого1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Згідно з ч. 1 ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Відповідно до ст.3 Конвенції про права дитини в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Згідно ст. 150 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, поважати дитину, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Згідно ст. 165 СК України право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один із батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я або навчальний заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцять років. У п. 16 постанови Пленуму ВСУ від 30.03.2007 № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» роз`яснено, що ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Відповідно до ч. 1 ст. 164 Сімейного кодексу України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Позбавлення батьківських прав є виключною мірою, яка тягне за собою серйозні правові наслідки як для батька (матері), так і для дитини (стаття 166 СК України). При цьому Верховний Суд у постанові від 06 травня 2020 року по справі № 753/2025/19 (провадження № 61-1344св20) відзначив, що тлумачення пункту 2 частини першої статті 164 СК України дозволяє зробити висновок, що ухилення від виконання своїх обов`язків щодо виховання дитини може бути підставою для позбавлення батьківських прав лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Позбавлення батьківських прав допускається лише тоді, коли змінити поведінку батьків у кращу сторону неможливо, і лише при наявності вини у діях батьків. Питання сімейних відносин має ґрунтуватися на оцінці особистості заявника та його поведінці. Факт заперечення заявником проти позову про позбавлення його батьківських прав, подання відповідачем апеляційної скарги свідчить про його інтерес до дитини. Згідно з абзацу другого п.16 Постанови Пленуму ВСУ №3 від 30.03.2007 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкується з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що наявна винна поведінка відповідачів по відношенню до малолітніх дітей, що виразилась у їх нехтуванні обов`язками як батьків по забезпеченню дітей необхідним харчуванням, медичним доглядом, одягом, створенням належних умов для їх проживання, а також спілкування з дітьми в необхідному обсязі. При цьому судом враховано, що відповідачі були попереджені органом опіки та піклування про необхідність вжиття заходів для забезпечення виконання своїх батьківських обов`язків, однак на шлях виправлення не стали, своє відношення до виховання дітей не змінили. Таким чином, враховуючи те, що позбавлення батьківських прав є, з одного боку, засобом захисту прав дитини, а з другого - заходом впливу на батьків, які неналежним чином виконують свої батьківські обов`язки стосовно дитини, суд приходить до переконання, що відповідачів слід позбавити батьківських прав щодо їх дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Згідно з ч.2 ст.166 Сімейного кодексу України позбавлення батьківських прав не звільняє батьків від обов`язків по утриманню дитини. Суд звертає увагу, що згідно з ч.3 ст.166 СК України при задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину. Згідно з ч. 1 ст.182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує матеріальний стан платника аліментів, однак в силу ч.2 ст.182 Сімейного кодексу України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Вказаний розмір є гарантованим. 50 відсотків прожиткового мінімуму для дітей віком від 6 до 18 років з 1 липня 2020 року становить суму у 1159 грн. За ст. 183 Сімейного кодексу України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Якщо після досягнення повноліття найстаршою дитиною ніхто з батьків не звернувся до суду з позовом про визначення розміру аліментів на інших дітей, аліменти стягуються за вирахуванням тієї рівної частки, що припадала на дитину, яка досягла повноліття. Частиною 1 ст.191 Сімейного кодексу України передбачено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Відповідно до п.1 ч.1 ст.430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. З огляду на вказане з відповідачів підлягають стягнення аліменти на утримання дітей у розмірі 1/3 частини заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісяця, починаючи з 20.03.2020 та до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Згідно з ч.1, п.1 ч.2 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову на відповідача. Судовий збір по справі складає 1681, 60 грн. за дві вимоги, заявлені позивачем, у відповідній частці щодо кожного з відповідачів.

Outcome: approved