Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-16 00:00:00

20 червня 2019 року адвокат Мотуз О.В. звернувся до суду в інтересах позивача [PERSON] з позовом до відповідача Приватного акціонерного товариства «Суха Балка» (далі ПрАТ «Суха Балка») про відшкодування моральної шкоди спричиненої ушкодженням здоров`я у розмірі 100 000,00 грн. В обґрунтування позову зазначено, що [PERSON] працює з 19 вересня 2013 року на шахті «Ювілейна» ПрАТ «Суха Балка» кріпильником та 09 березня 2019 року з ним під час роботи стався нещасний випадок на виробництві. Внаслідок травмування позивач дістав забої та осадження м`яких тканин голови. За наслідками травмування [PERSON] проходить медикаментозне лікування, водночас він потребує косметичного лікування. Вважає, що з вини підприємства, яке не створило безпечних умов праці, він дістав травмування, чим йому завдана моральна шкода, яка полягає в тому, що він відчуває постійні фізичні страждання, наслідком якого є порушення нормальних життєвих зв`язків, позбавлення можливості реалізовувати свої звички та бажання. Просить стягнути з Відповідача у рахунок відшкодування моральної шкоди суму в розмірі 100 000,00 грн. 21 червня 2019 року судом постановлена ухвала про відкриття провадження та призначення розгляду в порядку спрощеного провадження з повідомленням учасників справи. 16 липня 2019 року на адресу суду надійшов відзив на позовну заяву ПрАТ «Суха Балка», у якому просив у задоволенні позовних вимог відмовити, посилаючись на те, що позивачем не доведено факту завдання йому моральної шкоди. Вважають, що саме позивач повинен доводити факт спричинення моральної шкоди, а також її розмір. Крім того вказують, що у настанні нещасного випадку є вина самого позивача, а тому не можна покладати відповідальність на відповідача з відшкодування моральної шкоди за відсутності вини роботодавця у каліцтві [PERSON] Представник позивача у судовому засіданні підтримав позовні вимоги, посилаючись на обставини викладені у позовній заяві. Представник відповідача у судовому засіданні заперечував проти позову, просив у задоволенні позовних вимог відмовити. Суд, заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив такі фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що [PERSON] 20 липня 2010 року був прийняти на шахту «Ювілейна» ПрАТ «Суха Балка» кріпильником 4 розряду з повним робочим днем в підземних умовах. 19 вересня 2013 року [PERSON] було переведено кріпильником 5 розряду на шахти «Ювілейна» ПрАТ «Суха Балка» з повним робочим днем в підземних умовах. (а.с. 6) Під час виконання трудових обов`язків 09 березня 2019 року з [PERSON] стався нещасний випадок на виробництві, внаслідок якого позивач дістав забої; осаднення м`яких тканин голови, обличчя. Адміністрацією підприємства 22 березня 2019 року за вказаним фактом було складено Акт № 6 про нещасний випадок, пов`язаний з виробництвом. У пункті 10 вищевказаного Акту зазначено, що особами, які допустили порушення вимог законоаства про охорону праці є в.о. гірничого майстра дільниці № 32 шахти «Ювілейна» ПрАТ «Суха Балка» [PERSON] та кріпильник дільниці № 32 шахти «Ювілейна» ПрАТ «Суха Балка» [PERSON] (а.с. 7-12) Як встановлено судом та не заперечувалось сторонами, [PERSON] за наслідками трудового каліцтва не було встановлено МСЕК стійкої втрати професійної працездатності. Суд, встановив, що між сторонами склалися трудові правовідносини,\~оскільки трудове каліцтво отримано позивачем під час виконання нею трудових обов`язків. Відповідно до статті 153 КЗпП України забезпечення безпечних і нешкідливих умов праці покладається на власника або уповноважений ним орган. Статтею 173 КЗпП України закріплено за потерпілим право на відшкодування шкоди, заподіяної каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, пов`язаним з виконанням трудових обов`язків. Згідно частин 1,3 ст. 13 Закону України «Про охорону праці», роботодавець зобов`язаний створити на робочому місці в кожному структурному підрозділі умови праці відповідно до нормативно-правових актів, а також забезпечити додержання вимог законодавства щодо прав працівників у галузі охорони праці. Роботодавець несе безпосередню відповідальність за порушення зазначених вимог. Статтею 237-1 КЗпП України передбачено проведення відповідно до законодавства власником або уповноваженим ним органом відшкодування моральної шкоди працівнику у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв`язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. Конституційний Суд України у своєму рішенні від 08.10.2008 року № 20-рп/2008 також роз`яснив про право застрахованих громадян, що потерпіли на виробництві від нещасного випадку або професійного захворювання, на відшкодування моральної шкоди за рахунок власника або уповноваженого ним органу (роботодавця). У зв`язку з тим, що відповідно до положень ст. 237-1 КЗпП України відшкодувати працівнику моральну шкоду у випадку, передбаченому даною статтею, покладено на власника або уповноважений ним орган, і, як встановлено судом, втрата працездатності позивача настала внаслідок нещасного випадку, пов`язаного з виробництвом, і моральну шкоду йому заподіяно ушкодженням здоров`я, пов`язаним із виконанням трудових обов`язків, а роботодавець не забезпечив створення безпечних умов праці, суд дійшов висновку про відшкодування на користь позивача моральної шкоди з відповідача. Як вбачається з матеріалів справи, [PERSON] дістав під час виконання трудових обов`язків травму голови та обличчя (а.с. 13-16) та таке травмування сталось також з вини роботодавця, а тому ПрАТ «Суха Балка» повинна нести відповідальність за заподіяння травмування. Водночас травмування [PERSON] не потягло встановлення у нього стійкої втрати працездатності. Так, відповідно до статей 23, 1167 Цивільного кодексу України моральна шкода потерпілого від нещасного випадку на виробництві чи професійного захворювання полягає, зокрема, у фізичному болю, фізичних та душевних стражданнях, яких він зазнає у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я. Як наслідок, моральна шкода, заподіяна умовами виробництва, спричинює порушення таких особистих немайнових прав, як право на життя, право на охорону здоров`я тощо. Ушкодження здоров`я, заподіяні потерпілому під час виконання трудових обов`язків, незалежно від ступеня втрати професійної працездатності спричинюють йому моральні та фізичні страждання. У випадку каліцтва потерпілий втрачає працездатність і зазнає значно більшої моральної шкоди, ніж заподіяна працівникові, який не втратив професійної працездатності. За таких обставин вбачається, що у зв`язку із отриманням 09 березня 2019 року трудового каліцтва [PERSON] спричинено моральні та фізичні страждання. Обговорюючи розмір відшкодування моральної шкоди суд виходить з меж позовних вимог та доводів позовної заяви, тяжкості наслідків, які настали в здоров`ї позивача, незворотності таких наслідків, відсутності наявності динаміки покращення стану позивача, постійний характер страждань позивача, який переносить постійний фізичний дискомфорт, обмежений в можливості звичайних повсякденних занять та активному спілкуванні, що вносить істотні вимушені зміни у життєвих стосунках, виходячи із засад розумності та справедливості, судом встановлені обставини щодо наявності правових підстав для відшкодування моральної шкоди позивачу, оскільки уже самим фактом трудового каліцтва йому спричинена моральна шкода, тому суд вважає необхідним призначити позивачу компенсацію з відповідача в розмірі 10 000,00 грн. без утримання податку з доходу фізичних осіб. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню судовий збір на користь держави в сумі по 768,40 грн.

Outcome: partial