Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-03 00:00:00

21\~серпня 2018\~року [PERSON] звернувся до Очаківського міськрайонного суду Миколаївської області в інтересах [PERSON] з позовною заявою до [PERSON] В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що 30 жовтня 2001 між позивачем та відповідачем було укладено договір купівлі-продажу будинку, що розташований в с. Покровське Очаківського району Миколаївської області. Оскільки вказаний договір було посвідчено Очаківською філією Південної товарної біржі і вважається недійсним, позивач не має можливості розпорядитися належним йому майном. Посилаючись на те, що позивачем та відповідачем виконані усі умови договору, просив визнати угоду дійсною. Позивач та його представник в судове засідання не зявилися, останній надав заяву про розгляд справи за їх відсутності, позовні вимоги підтримує, просить про їх задоволення, не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач будучи належним чином повідомленими про час та місце розгляду справи судовою повісткою, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, позов визнає та не заперечує проти його задоволення. Третя особа Очаківська філія Південної товарної біржі про причини неявки свого представника суду не повідомила, про час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином. Дослідивши письмові докази, суд дійшов наступного. 30\~жовтня 2001\~року між\~[PERSON]\~та [PERSON]\~було укладено\~договір купівлі-продажу\~нерухомого майна\~за №\~0829,\~за яким\~позивач придбав\~житловий будинок, що розташований в с. Покровське Очакіського району Миколаївської області. Договір посвідчений Очаківською філією Південної товарної біржі за реєстраційним № 0829. За умовами договору позивач сплатив продавцеві повну вартість нерухомого майна в сумі 2000 грн., а той передав будинок у власність покупця. Згідно зі ст. 224 ЦК України (1963р.), який діяв на час укладення угоди, за договором купівлі-продажу продавець зобов'язується передати майно у власність покупцеві, а покупець зобов'язується прийняти майно та сплатити за нього певну грошову суму. Відповідно до\~ст.\~47\~ЦК України\~(1963р.)\~нотаріальне посвідчення\~угод обов'язкове\~лише у\~випадках,\~зазначених у\~законі.\~Недодержання в\~цих \~випадках нотаріальної\~форми тягне\~за собою\~недійсність угоди\~з наслідками,\~передбаченими частиною\~другою статті\~48\~цього Кодексу. Разом з тим, якщо одна з сторін повністю або частково виконала угоду, що потребує нотаріального посвідчення, а друга сторона ухиляється від нотаріального оформлення угоди, суд вправі за вимогою сторони, яка виконала угоду, визнати угоду дійсною. В цьому разі наступне нотаріальне оформлення угоди не вимагається. Відповідно до ст.\~15\~Закону України\~«Про товарну\~біржу» від\~10\~грудня 1991\~року №\~1956-XII (що застосовувався до даних правовідносин на момент укладення договору), угоди, зареєстровані на біржі, не підлягають нотаріальному посвідченню. Угода вважається укладеною з моменту її реєстрації на біржі. Згідно ст. 48 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженої наказом Міністерства\~юстиції України\~від 14\~червня 1994\~року №\~18/5 та зареєстрованої 07 липня 1994 року за № 152/361, яка діяла на час спірних правовідносин, правовстановлюючим документом на будинок міг бути договір купівлі-продажу, зареєстрований на біржі. Зазначена норма закону протирічила змісту діючої на той час ст. 227 ЦК України(1963 р.), згідно якої договір купівлі-продажу нерухомого майна повинен бути нотаріально посвідчений та підлягає реєстрації у виконавчому комітеті місцевої Ради народних депутатів. Відповідно до ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Стаття 16\~ЦК України передбачає, що одним із способів захисту цивільних прав та інтересів судом є визнання цього права. Як зазначено в Постанові Пленуму Верховного Суду України № 9 від 06 листопада 2009 року «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними», при розгляді справ про визнання правочину, який підлягає нотаріальному посвідченню, дійсним, суди повинні з'ясувати, чи підлягає правочин обов'язковому нотаріальному посвідченню, чому він не був нотаріально посвідчений, чи дійсно сторона ухилилася від його посвідчення та чи втрачена така можливість, а також чи немає інших підстав нікчемності правочину. Враховуючи викладене вище, суд вважає, що на час укладання угоди мала місце суперечність законодавства, та приймаючи до уваги той факт, що підстав нікчемності правочину судом не виявлено, права та інтереси сторін укладений правочин не порушував, а навпаки, позивач після набуття прав на нерухоме майно в повному обсязі не може користуватися та розпоряджатися своїм майном на власний розсуд, тому це є підставою для визнання угоди дійсною. Таким чином, позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню.

Outcome: approved