Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-12 00:00:00

21.01.2019року позивач - орган опіки та піклування Краснопільської сільської ради звернувся до суду з позовом в інтересах неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] до [PERSON] , [PERSON] третя особа - орган опіки та піклування Чуднівської районної державної адміністрації про позбавлення батьківських прав[PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , мотивуючи свої вимоги тим, що відповідачі є батьками вищезазначених неповнолітніх дітей, які позбавлені батьківського піклування, відповідачі вихованням дітей не займаються, систематично зловживають спиртними напоями, в будинку антисанітарні умови для проживання. Одночасно з вирішенням питання про позбавлення відповідачів батьківських прав, позивач просить стягнути з відповідачів на користь осіб чи установ, де будуть проживати діти, аліменти у розмірі не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку на кожну дитину щомісяця до досягнення дітьми повноліття. В судове засідання учасники справи не з`явились. Від представника позивача Муляр А.А. до суду надійшла заява про розгляд справи за її відсутності, у якій вона одночасно зазначила, що позов підтримує повністю, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач [PERSON] та її представник [PERSON] до суду подали заяви про розгляд справи за їх відсутності, у якій одночасно зазначили, що проти позову заперечують, просять відмовити в задоволенні позову. Відповідач [PERSON] про дату та час судового розгляду повідомлений належним чином шляхом опублікування оголошення на сайті Чуднівського районного суду Житомирської області, інших заяв та відзивів до суду не надходило. Представник третьої особи - заступник голови адміністрації Рудик О.А. подав до суду заяву про розгляд справи без участі представника третьої особи, просить позов задовольнити. На підставі статей 211, 223, 280 Цивільного процесуального кодексу України (надалі по тексту - ЦПК України) суд вважає можливим розглядати справу за відсутності учасників справи та ухвалити заочне рішення у справі на підставі наявних в ній доказів, оскільки представник позивача не заперечує проти заочного вирішення справи. Дослідивши та оцінивши письмові докази у справі у їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що батьками [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] до [PERSON] та [PERSON] є [PERSON] та [PERSON] , які є відповідачами по справі (а.с.112-115). З даних висновку органу опіки та піклування Краснопільської сільської ради Житомирської областівід 21.01.2019 №47 про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] та [PERSON] , вбачається, що орган опіки та піклування Краснопільської сільської ради Житомирської області вважає за доцільне позбавити батьківських прав [PERSON] та [PERSON] відносно неповнолітніх дітей [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] (а.с.130). Відповідно до ст.11 Закону України «Про охорону дитинства» сім`я є природним середовищем для фізичного, духовного, інтелектуального, культурного, соціального розвитку дитини, її матеріального забезпечення і несе відповідальність за створення належних умов для цього. Кожна дитина має право на проживання в сім`ї разом з батьками або в сім`ї одного з них та на піклування батьків. Відповідно до ст.164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені батьківських прав, якщо вона, він не забрали дитину з полового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини; жорстоко поводяться з дитиною; є хронічними алкоголіками або наркоманами; вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини; засуджені за вчинення умисного кримінального правопорушення щодо дитини. Пленум Верховного Суду України в пунктах 15, 16 постанови від 30 березня 2007 року №3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» роз`яснив, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно їх утримують, та інше), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування своїми обов`язками. У зв`язку з наведеним суд прийшов до висновку, що вимоги позивача обґрунтовані, а тому підлягають задоволенню, оскільки судом достовірно встановлено, що відповідачі від виконання своїх обов`язків по вихованню дітей ухиляються, нехтують батьківськими обов`язками, не піклуються про своїх неповнолітніх дітей. Одночасно підлягають задоволенню вимоги позивача в частині стягнення з відповідачів аліментів, оскільки відповідно до вимог ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Позбавлення батьків батьківських прав не припиняє їхнього аліментного обов`язку щодо дитини. Відповідно до вимог ст.166 СК України батьки, позбавлені батьківських прав, не звільняються від обов`язку щодо утримання своїх дітей. Відповідно до вимог ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви. При визначенні розміру аліментів суд враховує особи відповідачів, те, що інших дітей вони не мають, і вважає за необхідне стягнути з відповідачів на користь осіб, які будуть призначені опікуном чи піклувальником над дітьми, чи установ, у яких діти будуть проживатиу розмірі не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку щомісяця до досягнення дітьми повноліття. Відповідно до вимог ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви. Судові витрати суд розподіляє відповідно до вимог ст.141 ЦПК України. На підставі наведеного вище та

Outcome: partial