Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-22 00:00:00

19 січня 2017 року позивач [PERSON] звернувся до суду із позовом до [PERSON], третя особа виконком Покровської районної у місті ради про усунення перешкод у користуванні власністю, визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням та зняття з реєстраційного обліку. В обґрунтування своїх вимог зазначив, що йому на праві приватної власності, належить квартира [ADDRESS]. У належній йому квартирі з 09.12.2005 року зареєстрований [PERSON], який не є членом його сім'ї, ніколи не проживав у спірній квартирі а лише був зареєстрований за проханням останнього. У добровільному порядку знятися з реєстрації відповідач не бажає. Позивач просить суд усунути перешкоди у користуванні власністю шляхом позбавлення [PERSON] права користування житловим приміщенням та зняття його з реєстраційного обліку. Позивач [PERSON] до судового засідання не з'явився, подав до суду письмову заяву в якій позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив задовольнити з підстав викладених в позовній заяві, просив справу розглянути за його відсутності, проти ухвалення заочного рішення не заперечував. Представник позивача [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримала, просила задовольнити з підстав викладених в позовній заяві, проти ухвалення заочного рішення не заперечувала. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, що підтверджується наявними в матеріалах справи доказами, про причини неявки суду не повідомив. Представник третьої особи-виконкому Покровської районної в місти ради до судового засідання не з'явився, надав письмову заяву про розгляд справи за його відсутності, просив постановити рішення у відповідності з вимогами чинного законодавства. Згідно ст. 169 ЦПК України, якщо суд не має відомостей про причину неявки відповідача, повідомленого належним чином, або причину неявки буде визнано неповажною, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів, також на підставі ст.ст. 224, 225, 226 ЦПК України, суд за згодою позивача вправі постановити заочне рішення. Свідки [PERSON], [PERSON] в судовому засіданні, кожен окремо, підтвердили факт не проживання в квартирі № [ADDRESS], [PERSON] та пояснили, що їм взагалі не відомо хто це такий, та вони останнього жодного разу не бачили. Суд, заслухавши пояснення представника позивача, свідків, дослідивши письмові матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково з наступних підстав. Судом встановлено, що позивачу на підставі свідоцтва про право власності на житло № [NUMBER] від 11.12.2003 року, на праві приватної власності належить квартира № [ADDRESS]. (а.с.9,10). Згідно довідки відділу реєстрації місця проживання громадян виконавчого комітету Жовтневої районної у місті ради м.Кривого Рогу за № 13213/16 від 24.11.2016 року, в квартирі розташованій за адресою: [ADDRESS] окрім позивача зареєстровані [PERSON], [INFO], [PERSON] [INFO], [PERSON] [INFO]. (а.с.4). Згідно акту складеного мешканцями будинку [ADDRESS], від 17.01.2017 року, посвідченого головою ОСББ «Кропивницького 95» [PERSON], [INFO], зареєстрований за адресою: [ADDRESS] Дніпропетровської області, за місцем реєстрації ніколи не проживав, особистих речей останнього в спірній квартирі немає.(а.с.5). Статтею 41 Конституції України та ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд, учиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Відповідно до ч.1 ст.319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно до ст. 321 ЦК України право власності є непорушним, ніхто не може бути позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Стаття 391 ЦК України, передбачає, що власник може вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження майном. З огляду на вищевикладене, суд приходить до висновку, що позивач, будучи власником житлового приміщення, не може в повній мірі володіти, розпоряджатись та користуватись належним йому на праві власності майном, оскільки в приміщенні зареєстрований відповідач [PERSON], який не є членом сім'ї позивача та не проживає у квартирі № [ADDRESS], в зв'язку з чим в цій частині позовні вимоги підлягають задоволенню. Що стосується вимог про зняття відповідача з реєстрації, то в задоволенні цієї частини позову слід відмовити, так як відповідно до ст. 7 Закону України від 11 грудня 2003 року № 1382-IV «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» рішення суду про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, є підставою для звернення позивача до виконкому Покровської районної в місті ради, для вирішення зазначеного питання.

Outcome: partial