Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-03 00:00:00

21 грудня 2018 року позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до Собицької сільської ради Шосткинського району про встановлення факту належності на праві власності житлового будинку №13 по вул. Жовтневій в с. Собич Шосткинського району Сумської області померлому 14 серпня 2005 року [PERSON] та визнання за [PERSON] право власності в порядку успадкування за заповітом на вищевказаний житловий будинок. На обґрунтування позовних вимог позивач зазначила, що 14 серпня 2005 року помер її чоловік [PERSON]\~ після смерті якого відкрилася спадщина на нерухоме майно у вигляді одноповерхового житлового будинку з допоміжними господарськими спорудами. За життя, 17 березня 2005 року [PERSON] склав заповіт, яким заповідав усе своє майно, яке буде належати йому на час смерті дружині [PERSON] При зверненні до Шосткинської районної державної нотаріальної контори для отримання свідоцтва про право на спадщину за заповітом на спірний житловий будинок, отримала відмову у видачі свідоцтва в звязку з відсутністю правовстановлюючих документів на вказане нерухоме майно. В судове засідання позивач не зявилась, надала суду заяву, в якій просила розглянути справу за її відсутності та зазначила, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Представник відповідача в судове засідання не зявився, надав суду заяву, в якій просив розгляд справи проводити за його відсутності, позовні вимоги визнав у повному обсязі. У відповідності до ч. 3 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Дослідивши письмові докази по справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що 14 серпня 2005 року в с. Собич Шосткинського району Сумської області помер [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть, виданого виконкомом Собицької сільської ради, серія І-БП №008064, актовий запис №25 (а.с. 10). Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина на належне йому майно. Спадкоємицею згідно заповіту складеного та посвідченого 17 березня 2005 року секретарем Собицької сільської ради є дружина [PERSON] З довідки наданої виконавчим комітетом Собицької сільської ради №799 від 17 грудня 2018 року вбачається, що [PERSON] належить будинок разом із господарськими будівлями та спорудами, що розташовані за адресою вул. Жовтнева, 13 в с. Собич Шосткинського району Сумської області (дані погосподарської книги №9, особовий рахунок №0619-1) (а.с. 14).\~ Відповідно до рішення Собицької сільської ради від 14 січня 1994 року №2 [PERSON] мав у приватній власності земельну ділянку загальною площею 0,60 га для ведення підсобного господарства, яка розташована по вул. Жовтнева, 13 в с. Собич, Шосткинського району, Сумської області. (а.с.15). З технічного паспорту на житловий будинок №13 вбачається, що за адресою вул. Жовтнева в с. Собич Шосткинського району Сумської області розташований одноповерховий житловий будинок позначений на схематичному плані літ. «А» з прибудовою літ. «а», сараєм літ. «Б», сараєм літ. «В», літньою кухнею літ. «Г», навісом літ. «Д», погребом літ. «Пг», вбиральні літ. «У», колодязем літ. «К», огорожею «№1». Рік збудування будинку 1965 (а.с. 16-19). Згідно листа нотаріуса Шосткинського районної державної нотаріальної контори\~ [PERSON] № 204/02-14 від 30 травня 2018 року після смерті [PERSON] заведена спадкова справа за № 26/2006. Спадкоємицею, яка прийняла спадщину є дружина [PERSON], якій 24 лютого 2006 року видано свідоцтво про право на спадщину на майно померлого вклади. Будь-які інші спадкоємці до нотконтори не зверталися. З постанови державного нотаріуса Шосткинської міської державної нотаріальної контори від 19 грудня 2018 року вбачається, що [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право власності на спадщину за заповітом після померлого 14 серпня 2005 року [PERSON] на житловий будинок по вул. Жовтневій, 13 в с. Собич Шосткинського району в звязку з тим, що спадкоємцем не надано правовстановлюючий документ на вищезазначене майно. Відповідно до ст. 25 ЦК України цивільна правоздатність фізичної особи припиняється у момент її смерті, тобто за нею не може бути визнане право власності, а лише може бути встановлений факт належності на праві власності померлому та визнане право власності за живою особою в порядку успадкування. Відповідно ч.1 ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, які не суперечать закону, в тому числі і в порядку спадкування. Відповідно до ст.ст.1216,1217 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до іншої особи (спадкоємця). Спадкування здійснюється за заповітом або законом. Згідно ч.1 ч.5 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Отже, з викладеного вбачається, що на момент звернення до суду позивач правомірно претендує як спадкоємець за заповітом на визнання за нею права власності на нерухоме майно у порядку спадкування після померлого [PERSON] Разом з тим, судом встановлено, в нотаріальному порядку позивачу було відмовлено в оформленні спадщини на нерухоме майно у зв'язку з відсутністю правовстановлюючого документу, що підтверджує право власності на нерухоме майно. Тобто, зазначені обставини перешкоджають позивачу належним чином оформити право власності на нерухоме майно в порядку спадкування за заповітом. Згідно технічного паспорту на вказаний будинок, він побудований в 1965 році. За даними погосподарської книги спірний будинок рахується за [PERSON] На момент побудови даного будинку, записи у погосподарських книгах визнавались в якості актів органів влади (публічних актів), що підтверджують право приватної власності. Крім того, момент виникнення права власності на будинки, споруди, побудовані в 1965 році, не залежали від державної реєстрації. На підставі наведеного суд вважає доведеним факт того, що померлому [PERSON] належав на праві власності вищевказаний житловий будинок, а його дружина [PERSON], як єдиний спадкоємець, прийняла вказану спадщину після нього. Враховуючи наведене, та встановивши, що вказане майно входить до спадкової маси, а позивач є єдиним спадкоємцем за заповітом після смерті спадкодавця та її право на спадщину гарантовано державою, однак оформлення спадкових прав в нотаріальному порядку вичерпано, суд на підставі до ст. 16 ЦК України, вважає що цивільне право позивача підлягає захисту, шляхом визнання за нею права власності на вказане спадкове майно.

Outcome: approved