Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-02 00:00:00

21 грудня 2020 року позивачка [PERSON] звернулася до Овідіопольського районного суду Одеської області із вищевказаною позовною заявою, в якій просить суд розірвати шлюб з відповідачем [PERSON] , зареєстрований Приморським районним у місті Одеса відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області, актовий запис за № 2428, після розірвання шлюбу залишити прізвище « [PERSON] ». Ухвалою Овідіопольського районного суду Одеської області суду від 30.12.2020 року провадження у справі відкрите, справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з призначенням судового засідання на 03.02.2021 року. В судове засідання позивач не з`явилася, про дату, час та місце судового засідання повідомлялася належним чином, але надала до суду заяву щодо розгляду справи за її відсутністю у зв`язку з поширенням гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2, позов підтримує та просить його задовольнити. В судове засідання відповідач не з`явився, про дату, час та місце судового засідання повідомлений належним чином, про що свідчить поштове повідомлення про вручення йому ухвали суду та судової повістки, причини неявки суду не повідомив, відзив не надав. Сторони перебувають у шлюбі з 18.10.2018 року, шлюб зареєстровано Приморським районним у місті Одеса відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області, про що складено відповідний актовий запис № 2428 та видано свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] . Позивач у позовній заяві просить суд шлюб розірвати, посилаючись на те, що сторони виявилися різними людьми зі своєрідними характерами, через що постійно виникали сварки та непорозуміння, на підставі цього між сторонами відсутні нормальні відносини, тому з вересня 2019 року сторони припинили шлюбні відносини та проживають окремо. Спільне господарство з відповідачем не ведеться. Сторони намагалися врегулювати відносини та помиритися, але ці спроби ні до чого не привели. Тому, за таких обставин подальше сумісне життя неможливе, а збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, у зв`язку з чим позивач наполягає на його розірванні. Від шлюбу спільних дітей немає. Дослідивши матеріали справи, а також той факт, що один з подружжя або обоє мають право звернутися із заявою в суд про розірвання шлюбу й це право підлягає судовому захисту, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню, тому що родина фактично розпалася і її відновлення неможливо. Одночасно, суд вважає, що подальше спільне життя чоловіка й жінки та збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, тому що сторони подружні відносини припинили й спільного господарства не ведуть. Шлюб - це сімейний добровільний та рівноправний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у державному органі реєстрації актів цивільного стану та спрямований на створення сім`ї. Добровільність шлюбу одна з основних його засад. Загальна декларація прав людини у ч. 2 ст. 16 містить положення, за яким шлюб може укладатися тільки при вільній і повній згоді сторін, що одружуються, а за ст. 23 Міжнародного пакту про громадянські і політичні права, жоден шлюб не може бути укладений без вільної і цілковитої згоди тих, що одружуються. За аналогією можливо зробити висновок, що й подальше існування сім`ї як добровільного союзу, у разі відсутності добровільної згоди чоловіка чи жінки на такий союз, не може мати місце, а також, приймаючи бажання й право одного з них розірвати шлюб, одного з подружжя неможливо насильно, без його волі змусити перебувати у таких відносинах. Принцип добровільності шлюбу є чинним не лише на стадії реєстрації шлюбу. Добровільність шлюбу, тобто наявність вільної згоди, - це його довічна риса. Саме добровільністю шлюбу зумовлена можливість його розірвання. За ст. 51 Конституції України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Як вбачається з пояснень позивача зазначеної вільної згоди між сторонами по справі не має. Відповідно до ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Згідно зі ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. З матеріалів справи вбачається, що шлюб носить формальний характер, подальше сумісне проживання суперечить інтересам сторін, а тому позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved