Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-17 00:00:00

21 лютого 2014 року позивач звернулася до суду з вказаним позовом, який обґрунтувала тим, що 19 лютого 2005 року вона уклала шлюб з відповідачем, який було розірвано за рішенням суду 25 грудня 2010 року. Від шлюбу вони мають двох малолітніх дітей - [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Відповідач ухиляється від покладеного на нього обов'язку утримувати своїх дітей, а тому вона, з врахуванням останніх уточнень, просить суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання двох неповнолітніх дітей в твердій грошовій сумі в розмірі 1500 гривень щомісячно до досягнення старшою дитиною повноліття (а.с.1). В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала. Відповідач в судовому засіданні позов визнав частково, у розмірі аліментів по 400 гривень на кожну дитини щомісячно. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про часткове задоволення позовних вимог з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебували у шлюбі з 19 лютого 2005 року, який було розірвано за рішенням суду від 25 грудня 2010 року. Від шлюбу сторони мають двох малолітніх дітей - [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], що підтверджується копіями свідоцтв про народження. Статтею 180 СК України передбачено, що батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст. 181 СК України - способи виконання батьками обов'язку утримування дітей визначаються за домовленістю ними, а в разі відсутності такої домовленості кошти (аліменти) на утримання дітей стягуються за рішенням суду, вони присуджуються у частці від доходу матері, батька або у твердій грошовій сумі. Відповідно до ч.2 ст. 182 СК України, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути менш, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Частиною 1 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Вирішуючи питання щодо розміру аліментів, які підлягають стягненню з відповідача, суд приймає до уваги і вимоги ст.ст. 182, 199, 200 СК України та дійсні обставини справи, зокрема : - матеріальне становище та стан здоров'я позивача, яка на даний час не працює, перебуває на обліку на біржі праці; - матеріальне становище відповідача, який являється приватним підприємцем, отримує щомісячно нерегулярний дохід у різному розмірі, відсутність на його утриманні інших дітей та непрацездатних осіб, а також його бажання сплачувати аліменти у розмірі 400 гривень на місяць на одну дитину; - потреби дітей у харчуванні, забезпеченні їх одягом та вихованні і навчанні у навчальних закладах; Разом з тим, визначаючи розмір аліментів, суд враховує ту обставину, що обов'язок утримання дітей покладається в рівній мірі на обох батьків, однак враховуючи реальну можливість відповідача у їх сплаті, а також фактичні обставини справи, суд вважає необхідним стягнути з відповідача аліменти у розмірі 1000 гривень щомісячно на двох дітей, починаючи з дня пред'явлення позову і до досягнення старшою дитиною повноліття, оскільки саме такий розмір аліментів буде дорівнювати майже половині встановленого на законодавчому рівні прожитковому мінімуму для дитини відповідного віку та на думку суду, забезпечить першочергові потреби дітей, що буде відповідати вимогам ч. 2 ст. 182 СК України. З доводами позивача про необхідність стягнення більшого розміру аліментів, суд не погоджується, оскільки необхідність витрат на лікування дітей та додаткових витрат на забезпечення їх розвитку не була доведена в судовому засіданні та може бути заявлена позивачкою окремим позовом у разі їх підтвердження. Оцінюючи усі докази, які були досліджені судом під час розгляду справи в їх сукупності та розглядаючи позов в межах заявлених позовних вимог і на підставі наданих сторонами доказів, як того вимагає ч. 1 ст. 11 ЦПК України, суд приходить до висновку про часткове задоволення позовних вимог.

Outcome: partial