Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-03 00:00:00

20 грудня 2016 року представник товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» звернувся до Самарського районного суду м. Дніпропетровська із зазначеним позовом. Позовні вимоги обґрунтував тим, що між Публічним акціонерним товариством «Платинум Банк» та [PERSON] було укладено кредитний договір №№160/6846ВPLCO5 від 15 серпня 2012 року на суму 74930 грн. Між ПАТ «ПтБ» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Бізнесфінанс» було укладено договір про відступлення права вимоги, за яким право вимоги по вищезазначеному кредитному договору було відступлене на користь ТОВ «ФК Бізнесфінанс». 17.06.2015 року між ТОВ»ФК Бізнесфінанс» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» укладено договір факторингу №1706/01 у відповідності до умов якого, ТОВ «ФК Бізнесфінанс» набув право вимоги грошових коштів від відповідача. Відповідно до додатку №1 до договору факторингу №1706/1 від 17.06.2015 року - реєстру заборгованостей позивач набув права грошової вимоги до відповідача в сумі 85342,63 грн., з яких: - заборгованість за основною сумою боргу 45477,54грн., - заборгованість за процентами та комісією 3660,46грн., - пеня за порушення графіку погашення заборгованості 36204,63грн. У звязку з істотним порушення відповідачем умов кредитного договору, позивачем, який набув права грошової вимоги, на адресу відповідача було направлено повідомлення про порядок погашення заборгованості по кредитному договору та включенням персональних даних відповідача до бази персональних даних разом з вимогою про погашення загальної суми боргу. Моментк отримання права вимоги до відповідача а саме з 17.-6.2015 року позивачем не здійснювалося нарахування жодних штрафних санкцій, таким чином [PERSON] має непогашену заборгованість перед ТОВ «ФК»ЄАПБ» за кредитом №160/6845ВPLCO5 від 15 серпня 2012 року в сумі 85342.63 грн. На підставі викладеного просить суд винести рішення, яким стягнути з [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» суму заборгованості за кредитним договором №160/6845ВPLC05 від серпня 2012 року в розмірі 85342.63 грн. та судові витрати (а.с.1-2). Представник позивача в судове засідання не зявився при подачі позовної заяви зазначив, що просить розглядати справу за його відсутності (а.с.2). \~\~ Відповідач в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи був повідомлений. У справі є достатньо доказів для її вирішення, що у сукупності із вказаними вище обставинами дає суду підстави для застосування положень ч. 4 ст. 169, ст.ст. 224, 225 ЦПК України. Суд, розглянувши доводи представника позивача викладені у позові, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги слід задовольнити з наступних підстав. В силу п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України підставою виникнення цивільних прав та обовязків, зокрема є договори й інші правочини. Згідно ст. 1050 та ч.1 ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк зобов'язується надати грошові кошти (кредит) громадянину у розмірі та на умовах, встановлених договором, а громадянин зобов'язується повернути кредит та сплатити відсотки. Судом встановлено, що відповідачем [PERSON] було подано заяву до Публічного акціонерного товариства «Платинум Банк» про надання кредиту з зазначеною бажаною сумою кредиту в розмірі 63550,00грн (ас. 4) 15.08.2012 року між Публічним акціонерним товариством «Платинум Банк» та відповідачем був підписаний кредитний договір №160/6845ВPLC05 зі страхуванням життя позичальника (а.с. 5) Відповідно до договору факторингу № 1706/1 від 17.06.2015 року позивач набув права грошової вимоги до відповідача (а.с. 24-26). Однак, відповідач має непогашену заборгованість за кредитним договором в розмірі 85342.63грн. з яких: - заборгованість за основною сумою боргу 45477,54грн., - заборгованість за процентами та комісією 3660,46грн., - пеня за порушення графіку погашення заборгованості 36204,63грн. (а.с.19) Згідно п.2.1. договору факторингу №1706/1 від 17.06.2015року, укладеного між ТОВ «ФК «Бізнесфінанс» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» передбаченого, що ТОВ «ФК «Бізнесфінанс» належить право вимоги щодо заборгованості, зазначеної у реєстрі заборгованості, а також відповідно до п.21. абз. (а) вказаного договору ТОВ «ФК «Бізнесфінанс» має право відступлення кожного права вимоги до боржників третім особам, в тому числі фактору. Саме цим ТОВ «ФК «Бізнесфінанс» гарантує, що йому належить право вимоги по всім кредитним договорам переуступлених до ТОВ «ФК «ЄАПБ». Відповідно до п. 5.2. договору факторингу, перехід від клієнта до фактора права вимоги за портфелем заборгованість від боржників відбувається в момент підписання актів прийому передачі реєстру заборгованостей (з одночасною передачею реєстру заборгованостей в електронному вигляді), після чого фактор стає кредитом відношення до боржників стосовно портфеля заборгованості та набуває відповідні права вимоги. Згідно з умовами кредитного договору позичальник зобовязується повернути кредит, сплатити за користування кредитом, виконати інші зобовязання в повному обсязі у строки і на умовах, передбачених договором. Дані правовідносини регулюються Цивільним кодексом України. Відповідно до положень ст.ст. 509, 526, 530 ЦК України зобовязанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобовязана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію, у тому числі сплатити гроші, а кредитор має право вимагати від боржника виконання обовязку. Зобовязання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Згідно ч. 1 ст. 1054 ЦК України умовами кредитного договору є обовязок кредитодавця надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязаний повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ч. 1 ст. 1055 ЦК України, кредитний договір укладається в письмовій формі. За змістом ст. ст. 610, 611, 612 ЦК України порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання. У разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, у тому числі і відшкодування збитків та моральної шкоди. Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобовязання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобовязання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення. Боржник, який порушив зобовязання, має відшкодувати кредиторові завдані цим збитки. Розмір збитків, завданих порушенням зобовязання, доказується кредитором. Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання. Згідно правової позиції, яка встановлена Верховним судом України в постанові від 23 вересня 2015 року у справі №6-979цс15 (боржник, який не отримував повідомлення про передачу3 права вимоги іншій особі, не позбавляється обовязку погашення заборгованості, а лише має право на погашення заборгованості первісному кредитору, не повідомлення боржника про заміну кредитора не звільняє його від обовязку погашення кредиту в загалі). Відповідно до ч.1 ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). В силу ч.1 ст.14 ЦК України цивільні обовязки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства. Даючи правову оцінку дослідженим в судовому засіданні доказам, суд доходить висновку, що в дійсності у відповідача перед позивачем утворилась заборгованість по сплаті кредиту, відповідач не виконав прийняті на себе відповідно до договору зобовязання, що і послугувало підставою для звернення позивача до суду із цим позовом. З матеріалів справи вбачається, що [PERSON] особисто підписувала кредитний договір, а також отримувала грошові кошти, що свідчить про те, що кредитний договір було укладено і зі сторони позивача належним чином виконано його умови. Наразі кредитний договір відповідачем не оскаржується, судовим порядком останній не просить визнати його недійним, нікчемність цього договору матеріалами справи не підтверджена, а тому він має законну силу і сторони повязані взаємними правами та обовязками щодо його виконання, а отже в нього виникли зобовязання перед позивачем з їх повернення в розумінні ст. 11, 14 та 1054 ЦК України. За таких обставин, суд вважає за необхідне стягнути на користь позивача заборгованість за кредитним договором у сумі 85342,63 грн., а також сплачений судовий збір в сумі 1378,60 грн. \~

Outcome: approved