Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-24 00:00:00

20.08.2019 року позивач [PERSON] звернулася до Жовтневого районного суду м. Харкова з позовом до відповідача [PERSON] , в якому просить суд стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання сина - [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1 699 грн., але не менше прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи з дати подання позову та до досягнення [PERSON] повноліття; стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на її утримання в розмірі 1 003,50 грн., але не менше 50% від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, щомісячно, починаючи з дати подання позову та до досягнення [PERSON] трирічного віку; стягнути з відповідача на корить позивача понесені судові витрати у вигляді витрат на правничу допомогу у розмірі 5 000 грн. В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що вона проживала в цивільному шлюбі з відповідачем [PERSON] . [INFO] народилась їх спільна дитина - [PERSON] . На цей час відповідач ухиляється від своїх обов`язків утримувати дитину та позивача, добровільно матеріальної допомоги на їх утримання не надає та інтересами сім`ї не цікавиться. Позивач вважає, що для повного та гармонійного розвитку дитини, з урахуванням даних про особу відповідача, необхідно стягнути з останнього аліменти в розмірі 1 699 грн. на місяць, але не менше прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку. Крім того, оскільки позивач має дитину, яка не досягла трьох років, вона потребує матеріальної допомоги на утримання від чоловіка, оскільки дитина повністю перебуває на її утриманні, а відповідач є працездатним та має можливість надавати матеріальну допомогу. Згідно даних Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань відповідач є засновником ТОВ «БІЗ КОНСАЛТ», яке не перебуває в процесі ліквідації. Враховуючи те, що позивач у зв`язку з доглядом за малолітньою дитиною позбавлена можливості повноцінно працевлаштуватись, потребує допомоги на утримання, відтак вважає, що стягнення аліментів в розмірі 50% від прожиткового мінімуму для працездатних осіб буде справедливим та відповідатиме її інтересам. У зв`язку з викладеним позивач вимушена звернутися до суду з даним позовом. Ухвалою Жовтневого районного суду м. Харкова від 04.09.2019 року прийнято позов до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження у цивільній справі, призначено судове засідання. В судове засідання 25.11.2019 року сторони не з`явились, повідомлені належним чином про дату, час і місце розгляду справи. Представник позивача [PERSON] - адвокат Єрмолаєв В.В.. який діє на підставі ордеру Адвокатського об`єднання «Єрмолаєв, Крижановський та партнери» подав до суду заяву, в якій просив суд проводити розгляд справи у його відсутність та не заперечував проти заочного розгляду справи. Належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи відповідач [PERSON] , згідно вимог ст. 128 ЦПК України, у судове засідання повторно не з`явився, в порушення ч. 3 ст. 131 ЦПК України про причини неявки суд не повідомив, відзив не подавав, у зв`язку з чим на підставі ухвали Жовтневого районного суду м. Харкова від 25.11.2019 року проведено заочний розгляд даної справи згідно з вимогами ст.ст. 280-282 ЦПК України на підставі наявних у справі доказів. Суд, дослідивши письмові докази, приходить до висновку про те, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Судовим розглядом встановлено, що [PERSON] народився [INFO] , про що зроблено актовий запис №245 і підтверджено копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 26.04.2017 року. Батьками дитини зазначені [PERSON] та [PERSON] (а.с. 14). Згідно з даними Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань відповідач [PERSON] є засновником ТОВ «БІЗ КОНСАЛТ» (ЄДРПОУ:39057410) (а.с.15-16). Відповідно до ст. 180 Сімейного Кодексу України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до ч.1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ч.1, 2 ст. 184 СК України якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону. Згідно з ч.2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Законом України «Про Державний бюджет на 2019 рік» встановлено прожитковий мінімум для дітей віком до 6 років: з 1 січня 2019 року - 1 626 гривень, з 1 липня - 1699 гривень, з 1 грудня - 1719 гривень, а від 6 до 18 років: з 1 січня 2019 року - 2027 гривень, з 1 липня - 2118 гривень, з 1 грудня - 2218 гривень. Частиною першою ст. 191 СК України передбачено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Крім того, відповідно до статті 84 СК України, яка передбачає право дружини на утримання під час вагітності та у разі проживання з нею дитини, дружина має право на утримання від чоловіка під час вагітності. Згідно з ч. 2 зазначеної статті, дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Відповідно до ч.ч.4, 6 ст. 84 СК України право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу; право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має і в разі розірвання шлюбу. Стаття 85 СК України регулює правовідносини з припинення права дружини на утримання. Отже частина 4 статті 84 СК України закріплює умову виникнення права дружини на утримання під час вагітності та у разі проживання з нею дитини, а саме, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Принципове положення полягає у тому, що право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, і в разі розірвання шлюбу. Таким чином, сімейним законодавством передбачено право дружини-матері на утримання чоловіком-батьком до досягнення дитиною трирічного віку незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Подання суду доказів того, що дружина, з якою проживає дитина, потребує матеріальної допомоги, не є обов`язковим, оскільки право на аліменти належить дружині-матері незалежно від цієї обставини. Визначаючи розмір аліментів на утримання дружини, суд виходить з того, що відповідач є працездатною особою, інших утриманців або інших аліментних зобов`язань не має, оскільки вказане не заперечив належними жодними, відзив не подавав. У зв`язку з доглядом за дитиною, якій менше трьох років, позивач не має змоги працювати і утримувати себе. В добровільному порядку питання щодо утримання дружини позивач та відповідач не вирішили. Визначаючи розмір аліментів на утримання дружини, суд виходить з того, що відповідач має працездатний вік, працює, і враховуючи відсутність у позивача самостійного доходу, чоловік має їй компенсувати втрату можливості повноцінно себе реалізувати у громадському житті та надавати визначену законодавством допомогу. Згідно зі ст. 182 Сімейного кодексу України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ст. 7 Закону України «Про державний бюджет України на 2019 рік» встановлений прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць, а саме - працездатних осіб: з 01 січня 2019 по 30 червня - 1 921 грн., з 01 липня по 30 листопада - 2 007 грн., з 01 грудня - 2 102 грн. Відповідно до ч.1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Так, враховуючи надані позивачем докази, а також відсутність відзиву і відповідних підтверджених доказами заперечень з боку відповідача [PERSON] стосовно його стану здоров`я та матеріального становища, наявності інших дітей або непрацездатних членів родини та інших обставин, які можуть вплинути на визначення розміру аліментів, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог про стягнення аліментів на дитину, які дорівнюють мінімальному рекомендованому законодавством розміру аліментів і становлять відповідають прожитковому мінімуму для дитини відповідного віку, отже - підлягають задоволенню в повному обсязі. У зв`язку з наведеним, суд вважає необхідним та достатнім для гармонійного розвитку дитини в межах позовних вимог стягнути з відповідача аліменти на користь позивача на утримання неповнолітньої дитини - [PERSON] , [INFO] ,у твердій грошовій сумі у розмірі 1 699 грн. щомісячно, з індексацією відповідно до закону,починаючи з дня пред`явлення позову до суду та до досягнення дитиною повноліття. Крім того, суд вважає такими що належним чином обґрунтовані та підлягають задоволенню позовні вимоги в частині стягнення з відповідача на користь позивача аліментів на утримання дружини у твердій грошовій сумі у розмірі 1 003,50 грн. з індексацією відповідно до закону, щомісячно, починаючи з дати подання позову та до досягнення дитиною [PERSON] трирічного віку. Згідно з п.1 ч.1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. Що стосується заявленої вимоги позивача, про стягнення сум понесених витрат на правничу допомогу суд зазначає наступне. Згідно із ч.ч. 1, 3 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, зокрема належать витрати на професійну правничу допомогу. Відповідно до ч. 2 ст. 141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Відповідно до п. 48 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» від 17.10.2014 року, витрати на правову допомогу, граничний розмір якої визначено відповідним законом, стягуються не лише за участь у судовому засіданні при розгляді справи, а і у разі вчинення інших дій поза судовим засіданням, безпосередньо пов`язаних із наданням правової допомоги у конкретній справі (наприклад складання позовної заяви, надання консультацій, переклад документів, копіювання документів). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. 16.07.2019 року між адвокатським об`єднанням «Єрмолаєв, Крижановський та партнери» та [PERSON] було укладено договір про надання правової допомоги №59/19 та додаткову угоду до договору від 16.07.2019 року про надання правової допомоги №59/19 (а.с. 8-10). Згідно з копією меморіального ордеру від 09.10.2019 року та квитанції Приватбанку [PERSON] сплачено за надання правничої допомоги згідно договору №59/19 від 16.07.2019 року адвокатському об`єднанню 5 000,00 грн., детальний розрахунок та надані за договором послуги отримані позивачем, що відповідає акту виконаних робіт від 22.11.2019 року, підписаного [PERSON] . З огляду на викладене, беручи до уваги положення ст.ст.133, 137 ЦПК України, суд приходить до висновку про наявність достатніх правових підстав для стягнення з відповідача [PERSON] витрат, пов`язаних з правничою допомогою на користь позивача у розмірі 5 000,00 гривень. Задовольняючи позов в повному обсязі на підставі ст. 141 ЦПК України, суд стягує з відповідача на користь держави судовий збір, від якого позивач звільнена у розмірі збір в розмірі 768, 40 коп. за вимоги майнового характеру.

Outcome: approved