Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-19 00:00:00

20 квітня 2016 року позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] з обмеженою відповідальністю «Лакі Стар Тревел» про стягнення збитків. Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач зазначає, що 20 жовтня 2015 року між [PERSON] з обмеженою відповідальністю «Лакі Стар Тревел» та [PERSON] був укладений договір № 2015/011 про надання інформаційно-консультаційних та організаційних послуг. За умовами даного договору відповідач зобовязувався надати позивачу комплекс послуг, зокрема, участь у програмі «Work and TraveI USA». Відповідач не виконав умови договору в частині надання форми DS-2019 у термін, визначений у договорі, чим порушив право позивача прийняти участь у програмі «Work and TraveI USA» та поїхати на період літніх канікул до США. Плата за послуги позивачем здійснена у повному обсязі, що підтверджується квитанціями від 24 жовтня 2015 року на суму 400,00 доларів США та від 17 грудня 2015 року на суму 1\~250,00 доларів США. Як передбачено пунктом 16 додатку № 3 договору, що є невідємною частиною договору, відповідач з моменту оплати мав надати позивачу форму DS-2019. Граничний термін виконання відповідачем такої послуги закінчився 18 лютого 2016 року. Після закінчення зазначеного терміну позивач неодноразово зверталася до відповідача щодо надання таких документів. У кінці березня 2016 року позивач в усній формі звернулася до відповідача щодо повернення внесеної суми коштів. Проте протягом двох тижнів кошти не були повернутими, а 14 квітня 2016 року керівник [PERSON] з обмеженою відповідальністю «Лакі Стар Тревел» повідомив [PERSON], що він відмовляється повертати кошти. За таких обставин позивач просить стягнути з відповідача 42\~075,00 грн. заподіяної матеріальної шкоди та судовий збір у сумі 551,20 грн. 30 червня 2016 року позивачем надана заява, в якій просить стягнути з відповідача 112\~700,00 грн. заподіяних збитків та судовий збір у сумі 1 127,00 грн. У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав на підставах, викладених у позовній заяві, просив позов задовольнити у повному обсязі. Представник відповідача у судовому засіданні позовні вимоги не визнав, просив суд у задоволенні позовних вимог відмовити, пояснив, що позивачем не надано суду жодних належних та допустимих доказів заподіяння відповідачем майнової шкоди, форма DS-2019 була оформлена імя позивача 15 квітня 2016 року, про що відповідач повідомив позивача листом від 19 квітня 2016 року та, зокрема, зазначив про можливість завершення участі позивача у програмі після оплати нею консульського збору. Проте позивач продовжити оформлення участі у програмі відмовилася. Суд, заслухавши пояснення осіб, які приймають участь у справі, всебічно і повно зясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення на них, обєктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, застосувавши до спірних правовідносин відповідні норми матеріального та процесуального права, встановив наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. 20 жовтня 2015 року між [PERSON] з обмеженою відповідальністю «Лакі Стар Тревел», Виконавцем, та [PERSON], Замовником, укладений договір №_2015/011 про надання інформаційно-консультаційних та організаційних послуг, за умовами якого Виконавець за встановлену договором плату зобовязується забезпечити надання за замовленням іншої сторони Замовника комплексу послуг (а.с.5-12). Згідно додатку № 1 до договору №_2015/011, загальна вартість програми «Work and TraveI USA» складає 1700 доларів США і сплачується в два етапи: 1 етап в момент реєстрації на програму та підписання даного договору 400 доларів США, 2 етап в момент підписання контракту про стажування (Job Offer) або протягом 3 діб після підписання Job Offer (а.с. 9). Позивачем здійснена оплата за договором, що підтверджується квитанціями від 24 жовтня 2015 року на суму 9\~040,00 грн. та 17 грудня 2015 року на суму 29\~087,00 грн. (а.с. 13). 18 квітня 2016 року [PERSON] звернулася з завою до директора [PERSON] з обмеженою відповідальністю «Лакі Стар Тревел» про повернення внесених нею коштів у сумі 1 700 доларів США (а.с. 14). Вказана заява була надіслана 18 квітня 2016 року на адресу відповідача цінним листом з описом вкладення (а.с. 15). 19 квітня 2016 року директором [PERSON] з обмеженою відповідальністю «Лакі Стар Тревел» дана відповідь [PERSON] на її заяву від 18 квітня 2016 року, що була надіслана рекомендованим листом (а.с. 19, 37). 15 квітня 2016 року складена форма DS-2019 (а.с. 20-23, 41-42). 12 квітня 2016 року відповідачем сплачена вартість програми (а.с. 43). Стаття 129 Конституції України передбачає, що однією з основних засад судочинства є рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Відповідно до частини першої статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналася 17 липня 1997 року відповідно до Закону України від 17 липня 1997 року «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції», кожен при вирішенні питань щодо його цивільних прав і обов'язків або встановленні обґрунтованості будь якого кримінального обвинувачення, висунутогопроти нього, має право на справедливий і відкритий розгляд упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом. Положеннями частин першої-третьої статті 10 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що \~цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до частин першої-другої статті 11 Цивільного процесуального кодексу України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Стаття 629 Цивільного кодексу України передбачає, що договір є обов'язковим для виконання сторонами. Згідно зі статтею 526 Цивільного кодексу України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. За змістом частини першої статті 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Частина перша статті 901 Цивільного кодексу України передбачає, що за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. У відповідності з положеннями частини першої статті 906 Цивільного кодексу України, збитки, завдані замовнику невиконанням або неналежним виконанням договору про надання послуг за плату, підлягають відшкодуванню виконавцем, у разі наявності його вини, у повному обсязі, якщо інше не встановлено договором. Виконавець, який порушив договір про надання послуг за плату при здійсненні ним підприємницької діяльності, відповідає за це порушення, якщо не доведе, що належне виконання виявилося неможливим внаслідок непереборної сили, якщо інше не встановлено договором або законом. Стаття 610 Цивільного кодексу України встановлює, що зобов'язання вважається порушеним у випадку або повного його невиконання, або неналежного виконання, тобто виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання. Згідно частини першої статті 611 Цивільного кодексу України, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до частини першоїстатті 612Цивільного кодексу України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не виконав зобов'язання у встановлений договором строк. Судом встановлено, що між сторонами був укладений договір №_2015/011 про надання інформаційно-консультаційних та організаційних послуг від 20 жовтня 2015 року, позивачем на виконання умов договору здійснена оплата 24 жовтня 2015 року на суму 9\~040,00 грн. та 17 грудня 2015 року на суму 29\~087,00 грн., 15 квітня 2016 року була випущена форма DS-2019. Суд не приймає до уваги ствердження представника позивача, що відповідач зобовязаний був надати позивачу форму DS-2019 у строк до 18 лютого 2016 року, оскільки укладеним між сторонами договором не передбачено, що Виконавець, яким за укладеним договором є відповідач, повинен надати Замовнику, позивачу, форму DS-2019 в термін 4-8 тижнів, крім того, додаток № 3 до договору є лише умовою участі в програмі та правилами поведінки під час перебування в США за програмою «Work and TraveI USA», наданої для Замовника, з якою була ознайомлена і підписала [PERSON] На момент подання позивачем заяви про відмову від послуг та повернення коштів відповідач на імя позивача отримав робочий контракт Job Offer та оформлену форму DS-2019, що була випущена 15 квітня 2016 року. Проте позивач за наявності усіх документів, необхідних для завершення оформлення участі у програмі «Work and TraveI USA», не сплатила консульський збір і не виконала інші дії. Пункт 8.4 договору встановлює, що Замовник має право відмовитися в будь-який час від замовлених за цим договором послу, сповістивши про свою відмову в письмовій формі. Датою відмови від замовлених послуг вважається дата отримання Виконавцем письмової відмови Замовника. В таких випадках Виконавець утримує з сум, що були сплачені Замовником раніше: 8.4.4 у разі відмови Замовника від замовлених послуг після отримання робочого контракту (Job Offer) та оформлення форми DS-2019 у повному розмірі вже здійснених виплат (в тому числі додаткові витрати) (а.с. 7). Враховуючи те, що при зверненні [PERSON] до [PERSON] з обмеженою відповідальністю «Лакі Стар Тревел» з заявою про відмову від послуг та повернення коштів, відповідач отримав робочий контракт (Job Offer) на імя [PERSON] та оформлену форму DS-2019, тому здійснені позивачем виплати на виконання договору поверненню не підлягають, також не підлягає стягненню з відповідача на користь позивача втрачена вигода. У відповідності до положень статті 60 Цивільного процесуального кодексу України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Виходячи з вищевикладеного, суд, оцінивши докази, надані сторонами у справі, їх належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо і взаємний звязок доказів у їх сукупності, дійшов висновку, що в ході розгляду справи позивачем та представником позивача не доведені ті обставини, на які вони посилаються як на підстави своїх позовних вимог, позовні вимоги є безпідставними, тому позовні [PERSON] до [PERSON] з обмеженою відповідальністю «Лакі Стар Тревел» про стягнення збитків задоволенню не підлягають. На підставі статті 88 Цивільного процесуального кодексу України, у разі відмови позивачеві у позові судові витрати позивачу не відшкодовуються з боку відповідача. На підставі вищевикладеного, відповідно до статті 129 Конституції України, статті 6 Конвенції про захист прав людини\~та\~основоположних свобод,статей 526, 530, 610, 611, 612, 629, 901, 906 Цивільного кодексу України,

Outcome: dismissed