Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-25 00:00:00

20.11.2018 року позивач звернулася в Дарницький районний суд м. Києва з позовною заявою, в якій просила суд стягнути з [PERSON] на її користь аліменти на утримання дітей в розмірі 1/3 частини від усіх щомісячних доходів відповідача, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення ними повноліття. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 03.06.2006 року між позивачем та відповідачем було зареєстровано шлюб. У шлюбі у них народилося двоє дітей: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO] Через різні погляди на побудову сімейних відносин, виховання дітей та ведення господарства, фактично сімейні відносини та спільне проживання між ними припинено. Діти весь час проживають з позивачем та перебувають на її утриманні. Відповідач фактично проживає в іншому місті, матеріальної допомоги добровільно в належному обсязі не надає, офіційно працевлаштований. 24.12.2018 року ухвалою судді Дарницького районного суду м. Києва відкрито провадження по справі, постановлено здійснювати розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін, роз'яснено відповідачу право подати до суду відзив на позовну заяву. Позивач у судове засідання не прибула, подала заяву про розгляд справи у її відсутність, підтримала позовні вимоги. Щодо ухвалення по справі заочного рішення не заперечувала. Відповідач в судове засідання не прибув, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином за адресою реєстрації місця проживання та через оголошення на сайті, своїм процесуальними правами щодо подання відзиву на позовну заяву не скористався. Враховуючи думку позивача, суд розглянув справу у відсутність учасників справи з постановлення заочного рішення у відповідності до вимог ст. 280,281 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд вважає встановленими такі обставини і визначені відповідно до них правовідносини. [PERSON] та [PERSON]. перебувають у зареєстрованому шлюбі з 03.06.2006 року (а. с. 3). У шлюбі у них народилася народилося двоє дітей: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO] (а. с. 6, 7). Як зазначила позивач, відповідач ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків та не надає кошти на утримання дітей. Згідно ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Статтею 141 СК України визначено, що мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини. За нормою ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Статтею 183 СК України визначено, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Таким чином, при визначенні розміру аліментів суд враховує відсутність у відповідача інших неповнолітніх дітей та законність заявлених позовних вимог, та вважає за необхідне стягнути з відповідача на утримання малолітніх дітей аліменти в розмірі 1/3 частини всіх видів доходу. Суд вважає, що визначений розмір аліментів у зазначеному розмірі щомісячно на дітей є достатнім, не є завищеним та не буде порушувати майнові права дитини. За таких обставин, суд вважає необхідним позов задовольнити. При цьому, суд зазначає, що позивач не позбавлена права звернення до суду з позовом про збільшення розміру аліментів, стягнення додаткових витрат на дитину в разі зміни матеріального стану відповідача, а відповідач, в разі наявності підстав, має право звернулись до суду з позовом про зменшення розміру аліментів. На підставі ст. 191 Сімейного кодексу України аліменти присуджуються від дня пред'явлення позову. Оскільки рішення ухвалюється на користь позивача, а позивачі за подання позовів про стягнення аліментів звільнені від сплати судового збору на підставі ст. 5 Закону України «Про судовий збір», суд відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України стягує з відповідача судовий збір в дохід держави.

Outcome: approved