Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-08 00:00:00

20.08.2015 року позивач звернулася до суду з вказаним позовом у якому просить - визнати за нею право власності на житловий будинок з експлуатуємим мансардним поверхом розміром 9,25х14,16 м., житловою площею 118,40 кв. м., загальною 203,0 кв. м., що знаходиться за адресою : Київська область Сквирський район, село Пищики, вул. Садова, 40-а, в порядку спадкування після смерті її чоловіка [PERSON], який помер, 13.11.2014 року. В обґрунтування позову позивач зазначає, що 13.11.2014 року помер її чоловік [PERSON] Після його смерті відкрилась спадщина, до складу якої входить житловий будинок по вул. Садова, 40-а в с. Пищики Сквирського району Київської області. За життя спадкодавцем було складено заповіт, відповідно до якого все своє майно, що буде належати йому на час смерті він заповів дружині. Після смерті чоловіка вона звернулася до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини.\~ \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ Однак у видачі свідоцтва про право на спадщину на домоволодіння нотаріус їй відмовив, посилаючись на те, що воно не було зареєстровано у вставленому законом порядку та відсутній відповідний правовстановлюючий документ. Проте, факт наявності та володіння даного домоволодіння підтверджується, відповідним технічним паспортом, витягом з господарської книги, рішенням виконавчого комітету Пищиківської сільської ради Сквирського району Київської області, довідками сільської ради, тощо. З огляду на те, що іншої можливості оформити домоволодіння немає позивач і звернулася до суду з вказаним позовом. Позивач в судове засідання не з'явилася, звернулася через канцелярію суду звернулася із заявою в якій вона позовні вимоги підтримує в повному обсязі просить їх задовольнити та справу слухати у її відсутність. Представник відповідача, Пищиківської сільської ради Сквирського району Київської області нправив на адресу суду заяву, в якій просить справу слухати у їх відсутність, проти позовних вимог не заперечують. Суд дослідив, оцінив та проаналізував всі зібрані у справі докази у їх сукупності і дійшов до висновку про наявність достатність підстав для задоволення позовних вимог. В судовому засіданні встановлено, що 13.11.2014 року помер чоловік позивача [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть серія 1-ОК № 320622. Родинні зв'язки померлого з позивачем підтверджуються відповідним свідоцтвом про шлюб серія 1-ОК № 033620. Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина, до складу якої входить домоволодіння за адресою вул. Садова, 40-а в с. Пищики Сквирського району Київської області. Відповідно до\~ст. 1223 ЦК України\~право на спадкування мають особи, визнані у заповіті. Судом встановлено, що за життя спадкодавцем було складено заповіт на користь позивача. 31 липня 2015 року держаним нотаріусом другої Білоцерківської міської державної нотаріальної контори винесено постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії, у зв»язку з тим, що позивачем не подані всі необхідні документи для вчинення нотаріальної дії, а саме, правовстановлюючий документ на будинок не зареєстровано належним чином у органах державної реєстрації прав на нерухоме майно. Статтею 1216 ЦК України\~визначено, що спадкуванням є перехід прав та обов'язків від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до\~ст.1218 ЦК України\~до складу спадщини входять всі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинились внаслідок його смерті. Згідно\~ст.267 ЦК України\~при наявності поважних причин, якими в даному випадку визнано необізнаність з діючим законодавством, порушене право підлягає захисту. Відповідно до\~статті 2 Закону України від 1 липня 2004 року № 1952-IV «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обмежень - офіційне визнання і підтвердження державою фактів виникнення, переходу або припинення речових прав на нерухоме майно та їх обмежень, що супроводжується внесенням даних до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та їх обмежень. При вирішенні питання щодо визнання права власності на житлові будинки, споруди у порядку спадкування, записи у погосподарських книгах оцінюються у сукупності з іншими доказами, наприклад, ухваленими органами місцевого самоврядування рішеннями про оформлення права власності громадян на будинки, технічним паспортом на будівлі, документами про відведення в установленому порядку земельних ділянок під забудову, тощо. Як вбачається із рішення виконавчого комітету Пищиківської сільської ради Сквирського району Київської області за № 33 від 25.12.2009 року визнано за [PERSON] право власності на самочинне будівництво житлового будинку е експлуатуємим мансардним поверхом, розміром 9,25х14,16 м., житловою площею 118,40 кв. м., загальною 203,0 кв. м. в межах присадибної земельної ділянки по вулиці Садова, 40 А в селі Пищики Сквирського району Київської області. Таким чином, можливо прийти до висновку, що [PERSON] володів будинком на праві власності. В п.3.1 узагальнення проведеного ВССУ від 16.05.2013 року зазначено, що право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності (ст. 392 ЦК), а в п.3.3 - що у випадках відсутності правовстановлюючих документів та відсутності реєстрації об'єкта нерухомості за спадкодавцем (на ім'я спадкодавця) суди в основному задовольняють вимоги спадкоємців про визнання права власності на нерухоме майно. Отже, застосуванню підлягає\~ст. 392 ЦК, відповідно до якої позов про визнання права власності може бути пред'явлений, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати власником документа, який засвідчує його право власності.\~\~ Даний підхід закріплено також в п. 37 Постанови Пленуму ВССУ № 5 від 07.02.2014 року «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав»,\~\~де вказано, що з урахуванням положень частини першої статті\~15\~та статті\~392 ЦК\~власник майна має право пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Виходячи зі змісту наведених норм права, потреба в такому способі захисту права власності виникає тоді, коли наявність суб'єктивного права власника не підтверджена відповідними доказами, підлягає сумніву, не визнається іншими особами або ними оспорюється, а не в тому разі, коли цими особами не виконується відповідне рішення суду, ухвалене раніше. У відповідності до\~ст.328 ЦК України\~право власності набувається на підставах, що не заборонені законом і вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлено судом. Однією з законних підстав набуття права власності є спадкування. Згідно листа Міністерства юстиції України «Щодо порядку оформлення документів в разі смерті власника нерухомого майна» від 21 лютого 2005 року №19-32/319, «у разі смерті власника нерухомого майна, первинна реєстрація права власності на яке не була проведена і правовстановлюючий документ відсутній, питання визначення належності цього майна попередньому власнику та наступного його власника (спадкоємця) повинно вирішуватися у судовому порядку». Частиною 1\~ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого майнового та немайнового права та інтересу. Способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права (п.1 ч. 2\~ст. 16 ЦК України). Враховуючи те, що позивач являється єдиним спадкоємцем за заповітом після смерті свого чоловіка [PERSON], тому вона має право на набуття права власності на своє ім'я на майно спадкодавця, яке йому належало на правових підставах, однак не було належним чином ним зареєстровано. На підставі наведеного,

Outcome: approved