Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-21 00:00:00

1. Виклад позиції позивача та представника позивача: У березні 2021 року до Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області надійшла позовна заява [PERSON] до Кам`янської міської ради, [PERSON] , третя особа: Департамент комунальної власності, земельних відносин та реєстрації речових прав на нерухоме майно Кам`янської міської ради про визнання недійсним державного акта на право власності на земельну ділянку. В обґрунтування позовних вимог позивач [PERSON] зазначив, що на підставі договору дарування від 28.01.2006 року йому належить 9/20 частини, а його рідному брату [PERSON] належить 11/20 частини житлового будинку [ADDRESS] . Вказаний будинок їм подарував їх батько [PERSON] який належав йому на підставі договору про надання у безстрокове користування земельну ділянку для будівництва індивідуального житлового будинку на праві особистої власності, посвідченого 21.07.1961 року. Право власності або користування на земельну ділянку площею 0,0570 га, на якій розташований будинок, за будь якою особою на момент вчинення договорів дарування оформлено не було. [INFO] помер батько [PERSON] , [INFO] померла мати [PERSON] . Після смерті батьків спадщину прийняв його брат [PERSON] який був зареєстрований разом із батьками у будинку з 26.03.2007 року. Після смерті батьків з`ясувалось, що земельна ділянка належить їх померлому батькові [PERSON] оскільки 23 листопада 2009 року він отримав державний акт серії ЯИ № 035374 про право власності на земельну ділянку площею 0,0570 га, кадастровий номер 1210400000:03:034:0285, яка розташована за адресою: [ADDRESS] . Він має намір продати свою частину будинку, але приватний нотаріус відмовив в посвідченні договору купівлі-продажу його частки в будинку. У зв`язку з чим просить задовольнити позовні вимоги, оскільки існування державного акту про право власності на земельну ділянку порушує його права та перешкоджає розпорядженню власністю. 2. Заяви (клопотання) учасників справи. Представник позивача в судове засідання не з`явилась, надала до суду заяву про розгляд справи за їх відсутності. Позовні вимоги підтримала у повному обсязі. Через канцелярію суду надала заяву про зміну підстав позову (а.с. 81-86). Представник відповідача-1 Кам`янська міська рада в судове засідання з`явився, в задоволені позовних вимог просив відмовити. Відповідач-2 [PERSON] через канцелярію суду надав заяву (а.с. 33) про розгляд справи за його відсутності. Позовні вимоги визнав у повному обсязі. Представник третьої особи надав відзив на позовну заяву (а.с.62) в якому просять в задоволені позовних вимог відмовити посилаючись на те, що [PERSON] набув право власності на земельну ділянку загальною площею 0,0570 га. у встановлено законодавством порядку, тому на їх думку відсутні підстави для скасування державного акту. 3. Інші процесуальні дії у справі. Ухвалою Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 03.03.2021 року справу прийнято до свого провадження в порядку загального позовного провадження, призначено підготовче судове засідання. Ухвалою Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 14.07.2021 року справу підготовче судове засідання закрито справу призначено до судового розгляду по суті. Судом на підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК, у зв`язку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. 4. Фактичні обставини, встановлені судом та зміст правовідносин. У судовому засіданні встановлено, що згідно договору дарування частки житлового будинку від 28.01.2006 року, посвідченого нотаріусом Дніпродзержинського міського нотаріального округу Жидковим В.Ю. зареєстрованого в реєстрі за № 443, [PERSON] подарував своєму сину [PERSON] 9/20 частку у праві спільної часткової власності на житловий будинок [ADDRESS] (а.с.11). Згідно договору дарування частки житлового будинку від 15.11.2005 року, посвідченого нотаріусом Дніпродзержинського міського нотаріального округу Жидковим В.Ю. зареєстрованого в реєстрі за № 7602 [PERSON] подарував своєму сину [PERSON] 11/20 частку у праві спільної часткової власності на житловий будинок [ADDRESS] (а.с.13). Згідно державного акту на право власності на земельну ділянку від 23.11.2009 року [PERSON] - є власником земельної ділянки площею 0,0570 га кадастровий номер 121040000003:034:0285, земельна ділянка розташована за адресою: [ADDRESS] (а.с. 10). [PERSON] помер [INFO] , згідно свідоцтва про смерть, яке видане Баглійським відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпродзержинського міського управління юстиції, актовий запис № 311 (а.с. 15). [PERSON] померла [INFO] , згідно свідоцтва про смерть яке видане Південним районним у місті Кам`янське відділ державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) (а.с. 25). 29.04.2021 року постановою приватного нотаріуса Кам`янського міського нотаріального округу Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) Кір`як Катериною Анатоліївною було відмовлено [PERSON] та [PERSON] у посвідченні договору купівлі-продажу житлового будинку за адресою: [ADDRESS] , в зв`язку з тим, що відсутні правовстановлюючі документи на земельну ділянку (а.с. 72). 5. Оцінка Суду. Згідно приписів ст. 16 Цивільного Кодексу України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Згідно з ч. 1 ст. 21 Цивільного кодексу України суд визнає незаконним та скасовує правовий акт індивідуальної дії, виданий органом державної влади, органом влади Автономної Республіки Крим або органом місцевого самоврядування, якщо він суперечить актам цивільного законодавства і порушує цивільні права або інтереси. Частинами першою, другою статті 152 Земельного кодексу України передбачено, що держава забезпечує громадянам та юридичним особам рівні умови захисту прав власності на землю. Власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків. Відповідно до ч. 1 ст. 393 Цивільного кодексу України правовий акт органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, який не відповідає законові і порушує права власника, за позовом власника майна визнається судом незаконним та скасовується. За змістом ч. 2 та 3 ст. 152 ЗК України, власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків. Відповідно до ч. 1 ст. 155 Земельного кодексу України, у разі видання органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування акта, яким порушуються права особи щодо володіння, користування чи розпорядження належною їй земельною ділянкою, такий акт визнається недійсним. Відповідно до частин другої, п`ятої статті 158 Земельного кодексу України виключно судом вирішуються земельні спори з приводу володіння, користування і розпорядження земельними ділянками, що перебувають у власності громадян і юридичних осіб, а також спори щодо розмежування територій сіл, селищ, міст, районів та областей. У разі незгоди власників землі або землекористувачів з рішенням органів місцевого самоврядування, центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин, спір вирішується судом. З висновку Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України, викладеного в постанові від 19 червня 2013 у справі № 6-57цс13 вбачається, що державні акти на право власності на земельні ділянки є документами, що посвідчують право власності й видаються на підставі відповідних рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень. Відповідно до ч. 2 ст. 26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» у разі скасування на підставі рішення суду рішення про державну реєстрацію прав, документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, скасування записів про проведену державну реєстрацію прав, а також у випадку, передбаченому підпунктом «а» пункту 2 частини шостої статті 37 цього Закону, до Державного реєстру прав вноситься запис про скасування державної реєстрації прав. Згідно ч.1 ст. 125 Земельного кодексу України право власності та право постійного користування на земельну ділянку виникає після одержання її власником або користувачем документа, що посвідчує право власності чи право постійного користування земельною ділянкою, та його державної реєстрації. Статтею 126 Земельного кодексу України передбачено, що право власності на земельну ділянку і право постійного користування земельною ділянкою посвідчується державними актами. За приписами ст. 116 Земельного кодексу України громадяни та юридичні особи набувають право власності та право користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень визначених цим Кодексом. Висновком судової палати у цивільних справах Верхового Суду України, викладеного в постанові від 19 червня 2013 року у справі № 6-57цс13 вбачається, що державні акти на право власності на земельні ділянки є документами, що посвідчують право власності й видаються на підставі відповідних рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень. Таким чином [PERSON] набув права власності на земельну ділянку на підставі державного акту вже після того, як подарував частки будинку своїм синам - позивачу [PERSON] та відповідачу [PERSON] , це є прямим порушенням їх прав на належне користування землею та порушує цивільні права та інтереси власника. Враховуючи вищенаведене, суд вважає, позовні вимоги позивача доведеними, та такі, що підлягають задоволенню у повному обсязі.

Outcome: approved