Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-06 00:00:00

1.Стислий виклад позиції позивача, відповідача. Позивач звернулася до суду з позовом до відповідача про стягнення аліментів у її користь на утримання сина [PERSON] , який продовжує навчання, у твердій грошовій сумі у розмірі по 2500.00 (дві тисячі п`ятсот) гривень щомісячно, починаючи з 27 липня 2020 року та до досягнення сином 23-х років. В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що вона перебувала у зареєстрованому шлюбі із [PERSON] . У шлюбі народився син - [PERSON] , [INFO] . Спільне життя з відповідачем не склалося. Рішенням Галицького районного суду Івано-Франківської області шлюб розірвано, визначено місце проживання сина разом із матір`ю. Відповідач належно не виконує своїх батьківських обов`язків щодо матеріального забезпечення сина. Галицьким районним судом Івано-Франківської області ухвалено рішення та видано виконавчі листи про стягування з відповідача аліментів у її користь, в подальшому змінено розмір стягуваних аліментів. На даний час синові [PERSON] виповнилось 18 років та стягнення аліментів на його утримання було припинено. Він є студентом 1-го курсу Інституту фізико-технічних наук та комп`ютерних наук Чернівецького національного університету імені Юрія Федьковича, денної форми навчання та потребує матеріальної допомоги, у зв`язку з чим позивач звернулася до суду з позовною заявою про стягнення аліментів на період навчання дитини. Батько дитини добровільно на утримання дитини матеріальної допомоги не надає, хоча є працездатним, має постійний дохід. В судове засідання позивач, її представник не з`явились. Представником - адвокатом Шевчук-Філімон Н.М. подано заяву про розгляд справи у їх відсутності, позовні вимоги представник підтримує повністю, просить задовольнити їх у повному обсязі, не заперечують щодо заочного рішення. Відповідач в судові засідання призначені 17 вересня 2020 року, 07 жовтня 2020 року, не з`явився, про причини неявки суд не повідомив. Належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи. Відзиву на позовну заяву від відповідача не надійшло, а тому оскільки в матеріалах справи достатньо доказів для розгляду справи без його участі, суд у вважає за можливе провести заочний розгляд справи на підставі наявних доказів. 2.Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини. Рішенням Галицького районного суду Івано-Франківської області від 07 березня 2019 року шлюб між сторонами розірвано, визначено місце проживання сина разом з матір`ю, що стверджується наявними в матеріалах справи копією рішення (а.с. 9). 28 лютого 2018 року Галицьким районним судом Івано-Франківської області ухвалено рішення та видано виконавчий лист про стягнення з [PERSON] аліментів у користь позивача на утримання неповнолітньої дитини у розмірі ј частки від усіх видів заробітку щомісячно, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для утримання дитини відповідного віку до досягнення сином повноліття та видано виконавчий лист (а.с.7). 24 грудня 2019 року Галицьким районним судом Івано-Франківської області ухвалено рішення та видано виконавчий лист про зміну розміру стягуваних аліментів з [PERSON] у її користь на утримання неповнолітнього сина із ј частки від усіх доходів відповідача, але не менше ніж 50 % прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, на тверду грошову суму у розмірі по 2500.00 (дві тисячі п`ятсот) гривень щомісячно, починаючи з часу вступу рішення у законну силу і проводити до досягнення дитиною повноліття (а.с.8). Згідно довідки № 72/4/20 від 23 липня 2020 року виданої директором Чернівецького національного університету імені Юрія Федьковича Ангельським О.В., [PERSON] є студентом першого курсу денного відділення Інституту фізико-технічних та комп`ютерних наук Чернівецького національного університету імені Юрія Федьковича (а.с. 6). На даний час син знаходиться на повному утриманні позивача. Батько дитини добровільно на утримання дитини матеріальної допомоги не надає, хоча є працездатним. 3.Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування. Відповідно до частини 3 статті 211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Відповідно до частини 1 статті 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Відповідно до частини 2 статті 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Правовідносини щодо обов`язку батьків утримувати повнолітніх дочку, сина на період навчання регулюються главою 16 СК України, яка зокрема, передбачає обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, у спосіб сплати аліментів (статті 199, 200, 201 цього Кодексу). Відповідно до частини 1 статті 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Із аналізу положень зазначеної норми права вбачається, що обов`язок батьків утримувати своїх повнолітніх дітей, які продовжують вчитися виникає лише при наявності в сукупності таких юридичних фактів: досягнення дитиною 18 років але не більше 23 років; продовження навчання; потреба у матеріальній допомозі у зв`язку із навчанням; наявність можливості у батьків надавати допомогу. З матеріалів справи вбачається, що позивачка забезпечує належне утримання сина, купує канцелярські приладдя, здійснює оплату додаткових курсів, оплачує житло де син проживає на період навчання, забезпечує духовний та фізичний розвиток. При цьому суд враховує, що, особи, які досягли 18 років є повнолітніми, отримують повну дієздатність і можуть самостійно піклуватися про себе, якщо це потрібно. Тому законодавець і передбачив, з одного боку, обов`язок батьків утримувати повнолітніх сина або доньку, які продовжують навчання, оскільки це дозволить їм отримати освіту, але передбачив, що такий обов`язок виникає лише тоді, коли батьки можуть надавати таку матеріальну допомогу, оскільки було б нерозумним ставити в скрутне матеріальне становище одну повнолітню людину в цілях утримання іншої повнолітньої працездатної людини. У контексті обставин цієї справи, суд враховує можливість утримання й матір`ю повнолітнього сина. Таким чином, з огляду на спільний обов`язок батьків щодо утримання повнолітньої дитини на період продовження навчання, суд визначає розмір аліментів, які підлягають стягненню з відповідача, який би був справедливим і не накладав би непропорційний фінансовий тягар на нього, зокрема, з урахуванням того, що його син є повнолітнім і працездатним, у силу чого має можливість забезпечувати своє життя також самостійно. Відповідно до статті 200 СК України - суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина в твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. Відповідно до частини 1 статті 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України в п. 20Постанови від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Таким чином, у зазначеній нормі права законодавець пов`язує обов`язок батьків утримувати своїх повнолітніх дітей, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, до досягнення ними двадцяти трьох років із можливістю батьків надавати таку матеріальну допомогу. У спірних правовідносинах суд встановив, що повнолітній син сторін по справі дійсно є студентом першого курсу денного відділення Інституту фізико-технічних та комп`ютерних наук Чернівецького національного університету імені Юрія Федьковича. Наведене в сукупності свідчить про те, що повнолітній син сторін, який продовжує навчання, потребує матеріальної допомоги. При визначенні розміру аліментів суд враховує розмір прожиткового мінімуму громадян, який встановлений законом станом на час розгляду справи, матеріальний стан позивачки, потребу повнолітньої дочки сторін у матеріальній допомозі. Поряд з цим, відповідачем не спростовано доводів позивача щодо його матеріальної спроможності надавати утримання синові. Аналіз статтей 199, 200 СК України вказує на те, що законодавець пов`язує обов`язок батьків утримувати своїх повнолітніх дітей, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, до досягнення ними двадцяти трьох років за умови, коли батьки можуть надавати таку матеріальну допомогу. Із позовної заяви також вбачається, що відповідач є працездатного віку, має постійний заробіток, а тому має можливість надавати матеріальну допомогу на утримання сина. Враховуючи наведене, суд приходить до переконання, що з відповідача слід стягувати аліменти на утримання повнолітнього сина [PERSON] , який продовжує навчання, у твердій грошовій сумі, у розмірі по 2500.00 (дві тисячі п`ятсот) гривень щомісячно на дитину, починаючи з 27 липня 2020 року та до досягнення сином 23 - річного віку. Суд вважає, що такий розмір аліментів на утримання дитини забезпечить належний фізичний та моральний розвиток, при цьому не порушить права відповідача. Відповідно до частини 1 статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Відповідно до частини 1, пункту 1,2,3 частини 2 статті 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до частини 6 статі 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої вимог, у зв`язку з чим з відповідача підлягає стягненню судовий збір у дохід держави у розмірі 840,80 гривень. Відповідно пункту 1 частини 1 статті 430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць.

Outcome: approved