Jurisdiction: civil
Date: 2020-08-02 00:00:00

21 лютого 2020 року позивач звернулася до Індустріального районного суду м. Дніпропетровська з позовом, в якому зазначила, що з 18 лютого 2006 року перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі. Мають двох малолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Шлюбні відносини між нею і відповідачем припинені, діти знаходяться на її утриманні. Відповідач у добровільному порядку матеріальну допомогу на утримання дітей не надає. За цих підстав позивач просить стягнути з відповідача [PERSON] на її користь аліменти на утримання дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1\\3 частини його заробітку (доходу), але не більше десяти прожиткових мінімумів та не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку на кожну дитину, щомісячно, починаючи стягнення з лютого 2020 року і до досягнення ними повноліття. Позивач у судове засідання не з`явилася, надала заяву про розгляд справи в її відсутність. Відповідач у судове засідання не з`явився, також надав заяву, в якій позов визнав, справу просив розглянути в його відсутність. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають частковому задоволенню з наступних підстав: Судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 18 лютого 2006 року. Мають двох малолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Як зазначено позивачем у позові, шлюбні відносини з відповідачем припинені та діти знаходяться на її утриманні. Згідно з частиною 1 статті 180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до частини 3 статті 181 Сімейного кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Статтею 182 Сімейного кодексу України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Відповідно до статті 183 Сімейного кодексу України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Якщо після досягнення повноліття найстаршою дитиною ніхто з батьків не звернувся до суду з позовом про визначення розміру аліментів на інших дітей, аліменти стягуються за вирахуванням тієї рівної частки, що припадала на дитину, яка досягла повноліття. Приймаючи до уваги матеріальний стан сторін та всі інші обставини, передбачені статтею 182 Сімейного кодексу України, зокрема того, що відповідач є працездатним, інших утриманців не має, суд приходить до висновку, що розмір аліментів, які підлягають стягненню з відповідача на утримання дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , необхідно визначити в розмірі 1/3 частини його заробітку (доходу), але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і не більше десяти прожиткових мінімумів для дитини відповідного віку на кожну дитину, щомісяця, починаючи із дня пред`явлення позову - 21 лютого 2020 року і до досягнення найстаршою дитиною повноліття, після чого відповідно до приписів ч. 2, 3 статті 183 СК України стягувати аліменти в розмірі 1/6 частини заробітку (доходу) відповідача, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і не більше десяти прожиткових мінімумів для дитини відповідного віку щомісяця до досягнення повноліття дочкою [PERSON] , [INFO] . Підстави для стягнення аліментів в розмірі 1/3 частини заробітку (доходу) відповідача до досягнення повноліття молодшою дитиною відсутні, оскільки порядок стягнення аліментів на двох і більше дітей визначений статтею 183 СК України. При цьому позивач не позбавлена можливості після досягнення повноліття найстаршою дитиною звернутися до суду з позовом про збільшення розміру аліментів на молодшу дитину. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України слід допустити негайне виконання рішення в межах суми платежу за один місяць. Крім того, оскільки відповідно до ст. 5 Закону України «Про судовий збір» позивач звільнена від сплати судового збору, з відповідача в дохід держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 840 грн. 80 коп. Доказів понесення судових витрат позивачем суду не надано, а тому підстави для їх відшкодування позивачу за рахунок відповідача відсутні.

Outcome: partial