Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-20 00:00:00

20 жовтня 2016 року заявник звернулася до суду з дійсною заявою, мотивуючи заявлені вимоги тими обставинами, що вона 12 січня 2016 року в м.Амвросіївка Донецької області акушерсько-гінекологічному відділенні центральної районної лікарні народила дитину чоловічої статі. 20 січня 2016 року вона зареєструвала народження своєї дитини за місцем проживання в Старобешівському районному відділі ЗАГС. 19 жовтня 2016 року вона звернулася до Словянського міського ВДРАЦС з заявою про реєстрацію народження нею дитини, проте, їй було відмовлено у звязку із наданням нею документів, що були видані на території не підконтрольній уряду України. Встановлення даного факту необхідне їй для отримання свідоцтва про народження її сина для подальшого його використання згідно діючого законодавства України. Просила встановити факт народження нею дитини чоловічої статі 12 січня 2016 року, місцем народження дитини вважати м.Словянськ Донецької області. У судове засідання заявник [PERSON] будучи належним чином повідомлена про дату та час судового засідання, не зявилася, надала суду заяву в якій просила розглядати справу за її відсутності, заяву просила задовольнити (а.с.36). Представник заінтересованої особи Словянського міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області, до судового засідання не зявився, хоча належним чином були повідомлені про дату, час та місце розгляду справи. Суду надано клопотання №4187/03.2-38 від 20 жовтня 2016 року з проханням провести розгляд справи за відсутності їх представника та постановити рішення згідно діючого законодавства (а.с.35). Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, вважає, що заявлені вимоги [PERSON] підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Приписами частини 1\~статті 3 Цивільного процесуального кодексу України\~передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до частини 1\~статті 234 ЦПК України\~окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Згідно п.7 ч.1 ст. 256 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження. Відповідно до Закону України «Про внесення змін до Цивільного процесуального кодексу України щодо встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України» від 04 лютого 2016 року № 990-VIII встановлені особливості провадження у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, які відображені в ст.257-1, 367 п.8 ЦПК України. Відповідно до ст.257-1 ЦПК України\~\~заява про встановлення факту народження особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана батьками, родичами, їхніми представниками або іншими законними представниками дитини до будь-якого суду за межами такої території України незалежно від місця проживання заявника. У рішенні про встановлення факту народження особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, зокрема, мають бути зазначені встановлені судом дані про дату і місце народження особи, про її батьків. До складу тимчасово окупованої території України, визначеної Верховною Радою України, входять тимчасово окуповані території України, особливий правовий режим яких встановлено відповідно до Законів України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України»№1207-VII від 15.04.2014 року, а також «Про особливий порядок місцевого самоврядування в окремих районах Донецької та Луганської областей» №1680- VII від 16.09.2014 року та постанови Верховної Ради України «Про визнання окремих районів, міст, селищ і сіл Донецької та Луганської областей тимчасово окупованими територіями» № 254-VIII від 17.03.2015 року. Відповідно до ст.ст. 1, 3 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» тимчасово окупована територія України є невідємною частиною території України, на яку поширюється дія Конституції та законів України. Статтею 9 цього Закону передбачено, що будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом України. Будь-який акт (рішення, документ), виданий такими органами та/або особами, є недійсним і не створює правових наслідків. Згідно зі ст. 18 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» громадянам України гарантується дотримання у повному обсязі їхніх прав і свобод, передбачених Конституцією України, у тому числі соціальних, трудових, виборчих прав та права на освіту, після залишення ними тимчасово окупованої території. Як вбачається зі змісту наказу Мінюсту від 17.06.2014 року №953/5 «Про невідкладні заходи щодо захисту прав громадян на території проведення антитерористичної операції» тимчасово призупинено проведення державної реєстрації актів цивільного стану, внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання деякими відділами державної реєстрації актів цивільного стану, що знаходяться на території Донецької області. Проведення зазначених дій здійснюється будь-яким відділом державної реєстрації актів цивільного стану, що знаходиться за межами вказаної території. Згідно з Переліком населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, затверджених Розпорядженням КМ України «Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, та переліку населених пунктів, що розташовані на лінії зіткнення» від 07 листопада 2014 року №1085-р, в м.Амвросіївка, відносно до положень Постанови Верховної Ради України «Про визнання окремих районів, міст, селищ і сіл Донецької та Луганської областей тимчасово окупованими територіями» № 254-VIII від 17.03.2015 року відноситься до тимчасово окупованої території України, а тому на зазначені правовідносини поширюються встановлені особливості провадження у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, передбачені ст. до ст.257-1, 367 п.8 ЦПК України. Як вбачається з медичного свідоцтва №4, виданого 12 січня 2016 року акушерсько-гінекологічним відділенням центральної районної лікарні м.Амвросіївка Донецької області, [PERSON] народила о 16 годині 40 хвилин 12 січня 2016 року на 40 тижні вагітності хлопчика вагою 3\~400 грамів (а.с. 7). Відповідно до відмови ВДРАЦС по м.Словянську Словянського міськрайонного управління юстиції у проведенні державної реєстрації народження №4176/03.2-45 від 19 жовтня 2016 року, [PERSON] було відмовлено в реєстрації на підставі наданих нею документів, виданих на території, де органи державної влади України тимчасово не здійснюють свої повноваження (а.с.8). Згідно свідоцтва про народження серії ДНР №008271 виданого 20 січня 2016 року Старобешівським районним відділом ЗАГС, 12 січня 2016 року народився [PERSON], його батьками зазначені [PERSON] та [PERSON] (а.с.9). Відповідно до обмінної карти пологового будинку, індивідуальної карти вагітної та породіллі та інших медичних довідок [PERSON] вона дійсно була вагітна та 12 січня 2016 року народила дитину чоловічої статі (а.с.10-27) Вищевказане підтверджується також фотокартками сімї [PERSON], на яких зображено її з чоловіком та малолітню дитину (а.с.29). З урахуванням вищенаведеного, суд не має підстав ставити під сумнів у сукупності наданих доказів достовірність та правдивість фактів, повідомлених заявником та підтверджених наданими письмовими доказами, стосовно того, що вона народила 12 січня 2016 року сина в м.Амвросіївка Донецької області. Встановлення даного факту для заявника має юридичне значення, оскільки від цього факту безпосередньо породжуються юридичні наслідки, від яких залежить встановлення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, і законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Як встановлено ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту, що мають юридичне значення, тобто саме про подію, що мала місце в певний час та в певному місці. Відповідно, зміна місця народження особи не передбачена цивільним законодавством, у звязку з чим заявлені вимоги [PERSON] щодо зміни місця народження дитини на м.Словянськ Донецької області не підлягають задоволенню. Таким чином, зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для часткового задоволення заяви [PERSON] про встановлення факту народження дитини. Відповідно до ст. ст. 257-1, 367 п.8.ЦПК України ухвалене судом рішення у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, підлягає негайному виконанню Рішення у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути оскаржено в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. Оскарження рішення не зупиняє його виконання. Копія судового рішення видається особам, які брали участь у справі, негайно після проголошення такого рішення або невідкладно надсилається судом до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для державної реєстрації народження або смерті особи. На підставі викладеного й

Outcome: partial