Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-28 00:00:00

20.07.2017 року представник заявника [PERSON] [PERSON] звернувся в суду із вказаною заявою, вимоги у якій під час розгляду справи уточнив. В обґрунтування посилався на те, що з 28 вересня 2014 року по 05 жовтня 2014 року [PERSON] перебував у відрядженні в районі проведення антитерористичної операції та виконував завдання із пошуку та евакуації із району проведення антитерористичної операції тіл загиблих військовослужбовців та працівників Збройних Сил України, Національної гвардії України та інших військових формувань, що утворені відповідно до чинного законодавства України (копія витягу із наказу керівника сектора «Б» по стройовій частині від 13 лютого 2015 року № 45, копія витягу із наказу керівника антитерористичного центру при Службі безпеки України від 03 жовтня 2014 року № 33 884т, копія наказу громадської організації «Всеукраїнська громадська організація союз „Народна память» від 27 вересня 2014 року № 014Д/2014. копія посвідчення про відрядження (без дати та номера) додаються). Заявник перебував у відрядженні в районі проведення антитерористичної операції та виконував завдання із пошуку та евакуації із району проведення антитерористичної операції тіл загиблих військовослужбовців Збройних Сил України, Національної гвардії України та інших військових формувань, що утворені відповідно до чинного законодавства України також у період: з 05 листопада 2014 року по 17 листопада 2014 року (копія довідки начальника групи «Південь» цивільно-військового співробітництва сектору «Б» від 17 листопада 2014 року (без номера), копія наказу громадської організації «Всеукраїнська громадська організація союз „Народна память» від 04 листопада 2014 року № 016/2014 додається); з 02 лютого 2015 року по 10 лютого 2015 року (копія довідки керівника груп цивільно-військового співробітництва сектору «Б» від 10 лютого 2015 року (без номера) додається); з 14 березня 2015 року по 22 березня 2015 року (копія довідки начальника групи цивільно-військового співробітництва сектору «Б» від 22 березня 2015 року (без номера) додається). Перебування заявника у відрядженні в районі проведення антитерористичної операції протягом вказаних періодів часу також підтверджується витягами з наказів керівника антитерористичного центру при Службі безпеки України. Заявник вважає, що він захищав незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України та брав безпосередню участь в забезпеченні проведення антитерористичної операції, перебуваючи безпосередньо в районах антитерористичної операції у період її проведення, а тому має право на отримання статусу учасника бойових дій. В звязку із зазначеним представник заявника, просить суд встановити факт безпосередньої участі [PERSON] в забезпеченні проведення антитерористичної операції у період з 28 вересня 2014 року по 05 жовтня 2014 року, з 05 листопада 2014 року по 17 листопада 2014 року, з 02 лютого 2015 року по 10 лютого 2015 року, з 14 березня 2015 року по 22 березня 2015 року, із перебуванням на території Донецької області, а саме: у м. Амвросіївка, с. Благодатне Амвросіївського району, с. Велика Шишівка Шахтарського району, смт. Войковський Амвросіївського району, м. Дебальцеве, селище Дзеркальне Амвросіївського району, с. Дмитрівка Шахтарського району, м. Зугрес, м. Іловайськ, м. Комсомольське Старобешівського району, с. Логвинове Артемівського району, с. Новозарївка Старобешівського району, с. Новокатеринівка Старобешівського району, с. Осикове Старобешівського району, с. Саурівка Шахтарського району, м. Сніжне, с. Сонцеве Старобешівського району, смт. Старобешеве, с. Степанівка Шахтарського району, м. Торез, с. Червоносільське Амвросіївського району, м. Шахтарськ. В попередніх судових засіданнях заявник [PERSON] пояснив суду, що перебував у зоні АТО в період з 28 вересня 2014 року по 05 жовтня 2014 року, з 05 листопада 2014 року по 17 листопада 2014 року, з 02 лютого 2015 року по 10 лютого 2015 року, з 14 березня 2015 року по 22 березня 2015 року. Встановлення даного факту, що має юридичне значення потрібне для підтвердження, що він дійсно є учасником бойових дій. Представник заявника [PERSON] [PERSON] до початку проведення судового засідання надав суду заяву про підтримання заявлених вимог та розгляд справи без його присутності. До початку проведення судового засідання від заінтересованої особи ВГО «Союз «народна Память» - голови організації [PERSON] надійшла заява про розгляд справи без участі представника організації. У наданих суду письмових поясненнях ВГО «Союз «Народна Память» зазначено про те, що згідно з наявними у ВГО «Союз «Народна память документами, [PERSON] дійсно з 28 вересня 2014 року по 05 жовтня 2014 року та з 05 листопада 2014 року по 17 листопада 2014 року перебував у відрядженні в районах проведення антитерористичної організації від ВГО «Союз «Народна память» і залучався до проведення антитерористичної операції на території Донецької та Луганської областей у складі групи пошуку та евакуації тіл загиблих військовослужбовців, що підтверджено посвідченням про відрядження з 28.09.2014 року по 05.10.2014 року, наказами Голови ВГО «Союз» Народна память» від 27.09.2014 року №014Д/2014 та від 04.11.2014 року №016/2014, витягом з наказу керівника сектору «Б» (по строковій частині) Міністерства оборони України №45 від 13.02.2015 року, витягом з наказу керівника Антитерористичного центру при Службі безпеки України від 03.10.2014 року №33/884т, довідкою начальника групи «Південь» цивільно-військового співробітництва сектору «Б» від 17.11.2014 року. На письмове звернення ВГО «Союз» Народна память» про надання вказаній особі статусу учасника бойових дій, листом Державної служби України у справах ветеранів війни та учасників антитерористичної операції від 09.11.2016 року повідомлено про недостатність поданих ними документів для підтвердження безпосередньої участі в антитерористичній операції і забезпеченні її проведення. Окрім того, зазначив, що [PERSON] не є працівником ВГО «Союз «Народна память», однак це не впливає на факт того, що він залучався та брав безпосередньо участь в антитерористичній операції в районах її проведення до 01.06.2015 року, а тому вважає, що має він право на отримання статусу учасника бойових дій. У жодному з нормативно-правових актів, які діяли під час залучення пошуковців до заходів з пошуку та евакуації тіл загиблих у 2014-2015 роках, не зазначено про участь у вивезенні тіл представників громадських організацій, що свідчить про виконання такими представниками громадських організацій обовязків військовослужбовців Збройних Сил України (а.с.78-83). Заінтересованою особою Антитерористичним центром при Службі безпеки України до початку судового засідання за підписом начальника штабу - заступника керівника з Центру [PERSON] надано заяву про проведення судового засідання без участі представника, а також зазначено про те, що гр-н [PERSON] в порядку, визначеному ст. 13 ЗУ «Про боротьбу з тероризмом» наказами керівника АТЦ при СБ України від 03.10.2014 року №33/884т, від 31.03.2015 року №0134, від 23.07.2015 року №0160, від 28.03.2016 року №016, від 21.06.2016 року №032, персонально залучався до проведення АТО (а.с.44). Представник заінтересованої особи - управління цивільно-військового співробітництва Збройних сил України [PERSON], у одному із судових засідань, що передувало даному підтримав надані суду письмові заперечення на заяву [PERSON], посилаючись на те, що заявником не надано підтверджуючих документів про належність до категорій осіб, яким належить право надання статусу учасника бойових дій, відповідно до п.2 Постанови КМУ від 20.08.2014 року №413 «Про Порядок надання та позбавлення статусу учасника бойових дій особами, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України і брали безпосередньо участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення». Окрім того, зазначив, що [PERSON] не звертався до визначеної законом комісії із питанням надання йому статусу учасника бойових дій та відповідно не підтвердив отримання відмови міжвідомчої комісії у наданні йому даного статусу, що є порушенням п. 5 Порядку рішення про надання та позбавлення статусу учасника бойових дій. Вважає, що заявником [PERSON] не було вжито усіх необхідних заходів для врегулювання спору у досудовому порядку, що є порушенням ч. 1 ст. 3 ЦПК України, тому просить суд закрити провадження у справі. Свідок [PERSON] у судовому засіданні, пояснив, що займає посаду голови громадської організації «Пошук Дніпро». Він, будучи командиром, вів щоденник, в якому зазначалось про ротації до окупованої території. Підтвердив факт перебування [PERSON] на окупованій території у зазначені періоди. Свідок [PERSON] у судовому засіданні, пояснив, що з [PERSON] в зоні АТО разом не перебував, але знає про те, що він там знаходився. Свідок [PERSON] у судовому засіданні пояснив суду, що в період з 28.09.2014 року по 05.10.2014 року перебував разом із [PERSON] в зоні АТО, де здійснювали евакуацію тіл загиблих. В зазначене місце вони були направлені від «Чорного тюльпану», командиром був [PERSON] Свідок [PERSON] у судовому засіданні, що він разом із заявником [PERSON], будучи волонтерами, в період з 28.09.2014 року по 05.10.2014 року знаходилися у зоні проведення антитерористичної операції, де здійснювали пошук, ексгумацію та вивіз тіл загиблих військовослужбовців. У вказаний період їх перебування в зоні АТО, вони мали із собою паспорт громадянина України та посвідчення про відрядження. Суд, дослідивши матеріали справи та оцінивши їх у сукупності, встановив наступне та прийшов до такого висновку. У відповідності з п. 1 ст. 6 Європейської Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, яка відповідно до ст. 9 Конституції України є частиною національного законодавства України, кожна людина при визначенні її громадянських прав та обов'язків має право на справедливий розгляд справи незалежним та безстороннім судом. Статтею 55 Конституції України передбачено, що кожному гарантується судовий захист його прав і свобод. Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст. 4 ЦПК України встановлено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відмова від права на звернення до суду за захистом є недійсною. Згідно ч. 1 ст. 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Зазначені вище судом норми міжнародного права, Основного Закону України, процесуального закону свідчать про необґрунтованість заперечень заінтересованої особи управління цивільно-військового співробітництва Збройних сил України щодо неможливості звернення заявника із заявою про встановлення факту його безпосередньої участі у забезпеченні проведення антитерористичної операції в районах антитерористичної операції у період її проведення, так як дана вимога не містить спору про право, а потребує підтвердження певного юридичного факту та є випадком, коли діючим законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення. Питання про надання/відмову у наданні [PERSON] статусу учасника бойових дій не є предметом розгляду даної справи. Так, відповідно до наказів №014Д/2014 від 27 вересня 2014 року, №016/2014 від 04 листопада 2014 року, виданих головою Всеукраїнської громадської організації «Союз «Народна память» [PERSON] відряджено в район проведення антитерористичної операції з метою виконання завдань з пошуку загиблих військовослужбовців у складі сил та засобів керівника сектора «Б» на території Донецької та Луганської областей на термін: - з 28.09.2014 року по 05.10.2014 року (на підставі наказу керівника АТЦ при СБ України від 03.10.2014 року №33/884т), про що видано посвідчення про відрядження у вказаний період (а.с.10-11); - з 05 листопада 2014 року по 17 листопада 2014 року (а.с.13), про що 17.11.2014 року начальником групи «Південь» цивільно-військового співробітництва сектору «Б», підполковником [PERSON] також видано довідку (а.с.12) Згідно Витягів із наказів №33/884 т від 03 жовтня 2014 року, №0134 від 31 березня 2015 року, №0160 від 23 липня 2015 року, №032 від 21 червня 2016 року, №016 від 28 березня 2016 року першого заступника Голови керівника Антитерористичного центру при Службі безпеки України, [PERSON]: - з 28 вересня по 05 жовтня 2014 року, вважається залученим до проведення антитерористичної операції на території Донецької та Луганської областей та відрядженим представником Всеукраїнської громадської організації «Союз «Народна память» за власною згодою, у складі групи пошуку та евакуації тіл загиблих військовослужбовців (а.с.9); - з 01 січня по 01 червня 2015 року, вважається залученим до проведення антитерористичної операції на території Донецької та Луганської областей та відрядженим в район її проведення з підпорядкуванням керівнику антитерористичною операцією на території Донецької та Луганської областей пошуковців груп цивільно-військового співробітництва від Національного військово-історичного музею України та Всеукраїнського громадського обєднання «Союз «Народна Память» (за згодою) (а.с.16); - з 01 липня по 31 грудня 2015 року, вважається залученим до проведення антитерористичної операції на території Донецької та Луганської областей та відрядженим в район її проведення з підпорядкуванням керівнику оперативного штабу з управління антитерористичною операцією в Донецькій та Луганській областях групи цивільно-військового співробітництва у складі військовослужбовців Міністерства оборони України, Збройних Сил України та цивільних осіб (представників ВГО «Союз «Народна Память» (за згодою) (а.с.17); - з 01 квітня по 30 червня 2016 року, вважається залученим до проведення антитерористичної операції на території Донецької та Луганської областей та відрядженим в район її проведення з підпорядкуванням керівнику оперативного штабу з управління антитерористичною операцією в Донецькій та Луганській областях у складі груп цивільно-військового співробітництва таких працівників Збройних Сил України, Міністерства оборони України та цивільних фахівців (за згодою); - з 01 січня по 31 березня 2016 року, вважається залученим до проведення антитерористичної операції на території Донецької та Луганської областей та відрядженим в район її проведення з підпорядкуванням керівнику антитерористичною операцією на території Донецької та луганської областей у складі груп цивільно-військового співробітництва таких працівників Збройних Сил України, Міністерства оборони України та цивільних фахівців (за згодою). Відповідно до довідки, виданої керівником групи цивільно-військового співробітництва сектору «Б» від 10.02.2015 року, встановлено, що остання видана [PERSON], [INFO], в тому, що він в період з 02.02.2015 року по 10.02.2015 року перебував в зоні проведення антитерористичної операції на території Донецької та Луганської областей з метою виконання завдань щодо евакуації тіл загиблих військовослужбовців Збройних Сил України, працівників МВС України, Національної гвардії України та інших військових формувань з тимчасово окупованої незаконними збройними формуваннями території (а.с.14). Відповідно до довідки, виданої начальником групи цивільно-=військового співробітництва сектору «Б» від 22.03.2015 року, встановлено, що остання видана [PERSON], [INFO], в тому, що він в період з 14.03.2015 року по 22.03.2015 року перебував в зоні проведення антитерористичної операції на території Донецької та Луганської областей і виконував завдання щодо евакуації тіл загиблих військовослужбовців Збройних Сил України та інших військових формувань з тимчасово окупованої незаконними збройними формуваннями території, а також поблизу лінії збройного протистояння (а.с.15). [PERSON] із наказу керівника сектору «Б» (по строковій частині) Антитерористичного центру при Службі безпеки України від 13.02.2015 року №45, підтверджено, що [PERSON], який є представником Всеукраїнської громадської організації «Союз «Народна Память» перебував у відрядженні для виконання службових (бойових) завдань з 28.09.2014 року по 05.10.2014 року, на підставі рішення начальника Генерального штабу - головнокомандувача Збройних Сил України від 18.09.2014 року від 18.09.2014 №20147/С (а.с.8). 14 травня 2015 року заступником Міністра оборони України [PERSON], [PERSON] нагороджено грамотою за старанність, сумлінне виконання громадянського обовязку та за виконання завдань цивільно-військового співробітництва у районах проведення антитерористичної операції на території Донецької та Луганської областей, без видання наказу (а.с.23, 23), однак відомості про зазначене заохочення до трудової книжки [PERSON] серії БТ-ІІ №6093953 від 13 лютого 1991 року, внесено не було (а.с.18-22). В листі начальника Відділу по роботі з громадянами та доступу до публічної інформації від 22.10.2015 року, що знаходиться в матеріалах справи, зазначено, що оформлення заохочень протоколами не передбачено (а.с.25). Під час розгляду справи на адресу суду 10.08.2017 року надійшов лист від заінтересованої особи Антитерористичного центру при Службі безпеки України, в якому підтверджено, що громадянин [PERSON] в порядку, визначеному, ст. 13 ЗУ «Про боротьбу з тероризмом» наказами керівника АТЦ при СБ України від 03.10.2014 року №33/884т, від 31.03.2015 року №0134, від 23.07.2015 року №0160, від 28.03.2016 року №016 і від 21.06.2016 №032, персонально залучався до проведення АТО (а.с.44). Розпорядженням КМУ від 02.12.2015 року №1275-р «Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, та визнання такими, що втратили чинність, деяких розпоряджень Кабінету Міністрів України», відповідно до додатку до розпорядження, визначено перелік населених пунктів, на території яких здійснюється антитерористична операція, до якого увійшли також м. Амвросіївка, с. Благодатне Амвросіївського району, с. Велика Шишівка Шахтарського району, смт. Войковський Амвросіївського району, м. Дебальцеве, селище Дзеркальне Амвросіївського району, с. Дмитрівка Шахтарського району, м. Зугрес, м. Іловайськ, м. Комсомольське Старобешівського району, с. Логвинове Артемівського району, с. Новозоарївка Старобешівського району, с. Новокатеринівка Старобешівського району, с. Осикове Старобешівського району, с. Саурівка Шахтарського району, м. Сніжне, с. Сонцеве Старобешівського району, смт. Старобешеве, с. Степанівка Шахтарського району, м. Торез, с. Червоносільське Амвросіївського району, м. Шахтарськ Донецької області. Дані населені пункти є місцями безпосереднього перебування заявника [PERSON] під час виконання ним у зазначені вище періоди завдань у здійсненні пошуку, ексгумації та вивозу тіл загиблих військовослужбовців. Таким чином, з огляду на викладені вище обставини у справі, суд зазначає про наявність достатніх правових підстав для встановлення факту безпосередньої участі заявника [PERSON] в забезпеченні проведення антитерористичної операції на території окупованої Донецької області на підставі наказів вповноважених субєктів в період з 28 вересня 2014 року по 05 жовтня 2014 року, з 05 листопада 2014 року по 17 листопада 2014 року та на підставі довідок з 02 лютого 2015 року по 10 лютого 2015 року, з 14 березня 2015 року по 22 березня 2015 року, оскільки дані обставини підтверджено належними та допустимими доказами у справі. Окрім того, суд зазначає, що періоди перебування [PERSON] в зоні проведення антитерористичної операції як пошуковця групи цивільно-військового співробітництва з 02 лютого 2015 року по 10 лютого 2015 року, з 14 березня 2015 року по 22 березня 2015 року, охоплюються періодом його перебування з 01.01.2015 року по 01.06.2015 року на території Донецької та Луганської областей, що вбачається із наказу №0134 від 31 березня 2015 року, виданого першим заступником Голови керівника Антитерористичного центру при Службі безпеки України (а.с.14-16) На підставі викладеного, ст. 6 Європейської Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, ст. ст. 9, 55 Конституції України, розпорядження КМУ від 02.12.2015 року №1275-р «Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, та визнання такими, що втратили чинність, деяких розпоряджень Кабінету Міністрів України»,

Outcome: approved