overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-09 00:00:00

21.12.2016 року позивач звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача заборгованості за кредитним договором б/н від 25.10.2011 року в розмірі 12010 грн. 19 коп. та судового збору. В обґрунтування позову послався на невиконання відповідачем умов договору. У судове засідання представник позивача не зявився, при цьому просить справу розглянути без присутності представника, позовні вимоги підтримує та просить задовольнити. На заочний розгляд справи згоден. Відповідач у судове засідання не з'явився, про час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Про причини неявки суду не повідомив. У звязку з чим суд за згодою представника позивача постановив ухвалу про заочний розгляд справи. В порядку передбаченому ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи суд приходить наступного висновку. Як вбачається з договору № б/н від 25.10.2011 року [PERSON] отримав кредит у розмірі 2500,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30.00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Відповідач порушив умови договору та має прострочену заборгованість. Відповідно до статті 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. В силу ст. ст. 1050, 1054 ЦК України, якщо договором встановлений обовязок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів. Відповідач умови договору не виконав, в результаті чого виникла заборгованість, яка станом на 30.11.2016 року складає: заборгованість за кредитом 2365 грн. 18 коп., заборгованість за відсотками 8596 грн. 91 коп., а також штрафи відповідно до пункту 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг, штраф (фіксована частина) 500 грн. 00 коп. ; штраф (процентна складова) 548 грн. 10 коп., всього на загальну суму 12010 грн. 19 коп. Розмір заборгованості підтверджується розрахунком позивача, який відповідачем не спростований, отже підлягає стягненню. Враховуючи, що наведені обставини свідчать про невиконання відповідачем зобовязань перед позивачем позов підлягає задоволенню. Також з відповідача на користь позивача необхідно стягнути судові витрати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-30 00:00:00

21.12.2016 року позивач звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідачки заборгованості відповідно до укладеного договору № б/н від 06.07.2011 року розмірі 23368 грн. 21 коп. та судового збору. В обґрунтування позову послався на невиконання відповідачкою умов договору. У судове засідання представник позивача не зявився, при цьому просить справу розглянути без присутності представника, позовні вимоги підтримує. На заочний розгляд справи згоден. Відповідачка у судове засідання не з'явилася, про час і місце розгляду справи повідомлялася належним чином. Про причини неявки суду не повідомила. У звязку з чим суд за згодою представника позивача постановив ухвалу про заочний розгляд справи. В порядку передбаченому ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи суд приходить наступного висновку. Як вбачається з договору № б/н від 06.07.2011 року, [PERSON] отримала кредит у розмірі 2000 грн. 00 коп. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30.00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Відповідач порушив умови договору та має прострочену заборгованість. Відповідно до статті 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. В силу ст. ст. 1050, 1054 ЦК України, якщо договором встановлений обовязок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів. Відповідачка умови договору не виконала, в результаті чого виникла заборгованість, яка станом на 31.10.2016 року складає: заборгованість за кредитом 1781 грн. 97 коп., заборгованість за відсотками 16915 грн. 41 коп., заборгованість за пенею та комісією 3081 грн. 87 коп., а також штрафи відповідно до п. 2.1.1.7.6 Умов та правил надання батьківських послуг, штраф (фіксована частина) 500 грн. 00 коп., штраф (процентна складова) 1088 грн. 96 коп., всього на загальну суму 23368 грн. 21 коп. Розмір заборгованості підтверджується розрахунком позивача, який відповідачем не спростований, отже підлягає стягненню. Враховуючи, що наведені обставини свідчать про невиконання відповідачем зобовязань перед позивачем позов підлягає задоволенню. Також з відповідача на користь позивача необхідно стягнути судовий збір.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-15 00:00:00

21.12.2016 року позивач звернувся до суду з позовом, у якому просить розірвати шлюб з відповідачем. В обґрунтування позову послався на те, що шлюб з відповідачем був укладений 31.07.2010 року. Від шлюбу сторони мають повнолітнього сина [PERSON], [INFO]. Вказує, що спільне життя з відповідачем не склалось. Тривалий час вони проживають окремо, спільного господарства не ведуть, сімейних стосунків не підтримують. Просить шлюб розірвати. Сторони в судове засідання не з'явились, подали письмові заяви, в яких просять справу розглянути у їх відсутності. Позивач вказав, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач зазначив, що проти розірвання шлюбу на заперечує. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень ЦПК України розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Враховуючи, що у справі наявно достатньо матеріалів, які свідчать про права і взаємовідносини сторін, суд вважає, що заслуховувати їх особисті пояснення потреби немає, а тому розгляд справи слід провести за відсутності сторін без фіксування судового процесу. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 31.07.2010 року, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу [NUMBER] виданого 31.07.2010 року відділом реєстрації актів цивільного стану Червоноградського міського управління юстиції Львівської області . Від подружнього життя сторони мають сина [PERSON], [INFO] . Сімейне життя в сторін не склалося, проживають в окремо, шлюбних стосунків не підтримують, спільного господарства не ведуть . При таких обставинах суд приходить до висновку, що подальше спільне проживання сторін та збереження їх сім'ї є неможливе та суперечитиме моральним засадам суспільства, тому шлюб між ними слід розірвати. На підставі наведеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-02 00:00:00

21.12.2016 року позивач звернувся до суду із позовом до відповідача про розірвання шлюбу з тих підстав, що між ними відсутнє взаєморозуміння. Позивачка надала суду заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач у судове засідання не зявився, про дату, час та місце слухання справи повідомлявся судом належним чином, про причини неявки суду не повідомили. Ухвалою суду справу розглянуто у відсутність сторін, оскільки у справі достатньо даних про права та взаємини сторін, в порядку заочного розгляду. Вивчивши доводи позову і матеріали справи, судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. Сторони знаходяться у шлюбі з 04 червня 2011 року, від якого мають сина [PERSON], [INFO]. З середини літа 2016 року сторони проживають окремо, подружніх відносин не підтримують, відновляти їх не мають наміру, оскільки між сторонами відсутнє взаєморозуміння, інтереси, утрачені первісні почуття. На підставі вищевикладеного, згідно зі ст. ст. 104, 110, 112 СК України, суд приходить до висновку, що подальше сумісне життя подружжя і збереження сім'ї сталі неможливі і суперечать інтересам позивача, що має істотне значення, у зв'язку з чим заявлений позов підлягає задоволенню, а шлюб - розірванню. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, з відповідача на користь позивача слід стягнути судовий збір у сумі 551,20 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-25 00:00:00

21.12.2016 року позивач звернулась до суду з позовною заявою до відповідача про стягнення аліментів, у якій просить стягувати на її користь аліменти на утримання дитини у твердій грошовій сумі у розмірі 1000 грн. щомісячно, починаючи з дня подачі заяви і до повноліття дитини. В обґрунтування позовних вимог зазначає, що з відповідачем перебували у шлюбі. Від шлюбу мають дитину [PERSON], [INFO], яку вона виховує та забезпечує самостійно. Відповідач добровільно дитині не допомагає, хоча має таку можливість. В судове засідання позивач зявилась, позов свій підтримала та просила задовольнити. Відповідач в судове засідання не прибув, однак про час і місце розгляду справи повідомлений належним чином, будь-яких заяв та заперечень на адресу суду не надходило. Зважаючи на вищевказані обставини, а також на те, що позивач не заперечує проти такого вирішення справи, суд згідно з вимогами ч. 1 ст. 225 ЦПК України, прийшов до висновку про необхідність провести розгляд справи у відсутності відповідача на підставі наявних у справі доказів з ухваленням заочного рішення. Дослідивши у судовому засіданні матеріали справи та надані суду докази, з'ясувавши всі обставини справи в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню повністю з наступних підстав. Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про народження серії 1-ТП № 205836, сторони у справі - є батьками неповнолітньої дитини [PERSON], [INFO] Відповідно до довідки № 912 від 05.12..2016 р. дитина проживає з позивачем та перебуває на її утриманні. Обов'язок батьків щодо утримання своїх дітей є одним з головних конституційних обов'язків (ч. 2 ст. 51 Конституції України). Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Способи виконання обов'язку утримувати дитину визначені статтею 181 СК України, за змістом якої, кошти на утримання дитини (аліменти) за рішенням суду присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Згідно ч. 1 ст. 184 СК України якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обста\-вин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одер\-жувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову.\~\~ Враховуючи визначений Законом України «Про Державний бюджет України на 2017 рік» розмір прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, суд приходить до висновку, що відповідач зобовязаний сплачувати аліменти в розмірі, що буде відповідати, як інтересам дитини, так і матеріальному становищу та стану здоровя платника аліментів. З урахуванням обовязку обох батьків утримувати свою дитину, суд вважає, що аліменти в розмірі 1000 грн. щомісячно, є сумую, що відповідає обовязку\~ батька дитини забезпечити частину витрат на її утримання, з урахуванням\~ мінімальних життєвих потреб дитини. Згідно з ч. 3 ст. 88 ЦПК України судовий збір в сумі 551,20 грн.\~\~підлягає стягненню з відповідача в дохід держави.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-18 00:00:00

21.12.2016 року позивач звернулась з даним позовом до суду. Позовні вимоги мотивує тим, що 15.11.2009 року вона з відповідачем уклала шлюб, який був зареєстрований відділом державної реєстрації актів цивільного стану Вінницького МУЮ, актовий запис № 2986. Від їхнього шлюбу є малолітня дочка [PERSON], [INFO]. Спільне життя з відповідачем не склалося в зв'язку з відсутністю взаєморозуміння та поваги, а також різними поглядами на сімейні цінності та пріоритети у сімейних відносинах. З червня 2016 року вони проживають окремо. Відповідач допомоги не надає, життям і здоров'ям дитини не цікавиться. Просить стягнути з відповідача аліменти на її користь на утримання неповнолітньої дочки: [PERSON], [INFO], у твердій грошовій сумі в розмірі 1000 грн., щомісяця, починаючи з дня пред'явлення позову до суду і до досягнення нею повноліття. Позивач у судове засідання не з'явилась, хоча була належним чином повідомлена про час та місце судового розгляду справи. Від неї надійшла заява про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує повністю, не заперечує щодо ухвалення заочного рішення. Відповідач у судовому засіданні не заперечував щодо задоволення позову. Вивчивши матеріали справи, судом встановлено наступне. Відповідно до свідоцтва про народження [PERSON], [INFO], [PERSON] є її батьком (а. с. 4). Дитина знаходяться на утриманні позивача. Згідно зі ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини, платника аліментів, наявність у нього інших дітей, непрацездатних батьків, дружини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених ст. 184 цього Кодексу. Частиною 1 ст. 184 СК України передбачено, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Враховуючи, що дитина потребує матеріальної допомоги, позивач самостійно неспроможна забезпечити її належним чином, а відповідач є працездатною особою, працює і отримує дохід, на утриманні інших осіб немає, тому, суд вважає, що він може сплачувати аліменти. Враховуючи вищенаведене, суд вважає, що позов слід задовольнити, стягнувши з відповідача аліменти в користь позивача на утримання неповнолітньої дочки [PERSON] в розмірі - 1000 грн., щомісяця, починаючи з дня пред'явлення позову до суду і до досягнення нею повноліття. Згідно зі ст. 88 ЦПК України з відповідача слід стягнути судовий збір.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-18 00:00:00

21.12.2016 року позивач звернулась з даним позовом до суду. Позовні вимоги мотивує тим, що 15.11.2009 року вона з відповідачем уклала шлюб, який був зареєстрований відділом державної реєстрації актів цивільного стану Вінницького МУЮ, актовий запис № 2986. Від їхнього шлюбу є малолітня дочка [PERSON], [INFO]. Спільне життя з відповідачем не склалося в зв'язку з відсутністю взаєморозуміння та поваги, а також різними поглядами на сімейні цінності та пріоритети у сімейних відносинах. З червня 2016 року вони проживають окремо. За таких обставин позивач вважає, що збереження сім'ї є неможливим. Просить розірвати шлюб. Позивач у судове засідання не з'явилась, хоча була належним чином повідомлена про час та місце судового розгляду справи. Від неї надійшла заява про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує повністю, не заперечує щодо ухвалення заочного рішення. Відповідач у судовому засіданні не заперечує щодо задоволення позову. Відповідно до ч. 1 ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя. Як вбачається із ст.ст. 111, 112 СК України, суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства та зясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини - інваліда та інші обставини життя подружжя і постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного із них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Вивчивши матеріали справи, судом встановлено, що сторони з 15.11.2009 року перебувають у шлюбі, що підтверджується свідоцтвом про шлюб (а. с. 4). Подружнє життя сторін не склалося через відсутність взаєморозуміння та поваги. Вони фактично припинили шлюбні стосунки, шлюб між ними існує формально. Враховуючи вищенаведені обставини, а також думку позивача, викладену в її заяві та відповідача, суд вважає, що подальше спільне життя подружжя суперечить їх інтересам, а отже заяву необхідно задовольнити. Судові витрати стягнути з відповідача в користь позивача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-02 00:00:00

21.12.2016 року позивач звернулася до суду з позовом, в якому просить розірвати шлюб, зареєстрований 14.08.2012 року у Дзержинському відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції між нею та [PERSON], актовий запис №495. Позовні вимоги позивач мотивує тим, що сімейні стосунки не склалися через різні погляди на життя, ведення спільного господарства, втрату нормальних відносин. Шлюбні відносини з відповідачем припинено в березні 2016 року, тому вважає, що подальше спільне життя з відповідачем і збереження родини неможливо. На судове засідання сторони не з'явилися. Позивач [PERSON] подала письмову заяву, в якій підтримує позовні вимоги, просить позов задовольнити, справу розглянути без її участі. Після реєстрації розірвання шлюбу залишити їй шлюбне прізвище [PERSON]. Відповідач [PERSON] подав письмову заяву, в якій визнає позовні вимоги, не заперечує проти розірвання шлюбу, просить справу розглядати за його відсутністю. Справа розглядається у відсутність позивача, відповідача, на підставі наявних в матеріалах справи доказів. Суд, дослідивши матеріали справи та докази, наведені в обґрунтування позову, вважає, що позовні вимоги законні, обґрунтовані та підлягають задоволенню з наступних підстав. Судовим розглядом справи встановлено, що 14.08.2012 року в Дзержинському відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції, зареєстровано шлюб між [PERSON] та Без'язичною (шлюбне прізвище [PERSON]) [PERSON], про що зроблено відповідний актовий запис №495, що підтверджується даними свідоцтва про шлюб серії 1-ВЛ №187536, яке долучено до матеріалів справи. Від шлюбу мають неповнолітню дитину доньку [PERSON], [INFO], що підтверджується даними свідоцтва про народження серії І-ВЛ №303908, копію якого долучено до матеріалів справи, де батьком зазначений [PERSON] Протягом подружнього життя відносини не склалися через різні погляди на життя, ведення спільного господарства, втрату нормальних відносин. Шлюбно-сімейні відносини між сторонами припинено в березні 2016 року, з цього часу загальне господарство не ведуть, проживають окремо, при цьому позивач вважає, що відновити родину неможливо, а тому шлюб необхідно розірвати. Відповідно до вимог ст. 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Приймаючи до уваги, що позивач не висловлює вільної згоди на подальше перебування у шлюбі з [PERSON], відповідач з свого боку також не бажає підтримувати сімейні стосунки з [PERSON], суд вбачає підстави для розірвання шлюбу. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-09 00:00:00

21.12.2016 року позивач звернулася з позовом до [PERSON], третя особа: орган опіки та піклування Шевченківського району міста Харкова про стягнення аліментів. Позивачка підтримала позовні та просила задовольнити, пояснила, що є опікуном [PERSON]. Відповідач у судове засідання не з'явився, письмових заперечень проти позову з посиланням на докази, якими вони обґрунтовується, суду не надав, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.ст. 224 - 226 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав: [PERSON] рішенням виконавчого комітету Дзержинської районної у м. Харкові ради від 07.04.2009 року №106/1 призначена опікуном [PERSON], [INFO]. На теперішній час дитина [PERSON] мешкає з [PERSON]. Згідно зі ст.180 Сімейного Кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. У відповідності зі ст.181 СК України засоби виконання батьками обов'язків по утриманню дитини визначаються батьками за згодою. З матеріалів справи вбачається, що між позивачем і відповідачем по даній справі згоди на виконання обов'язків по утриманню неповнолітньої дитини не досягнуто. У відповідності зі ст.183 Сімейного Кодексу України частина заробітної плати/доходу/ матері, батька, що буде утримуватися як аліменти, визначається судом. Відповідно до п.2, п.3 ч.1 ст. 182 СК України при визначені розміру аліментів суд враховує стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина. Відповідно до ч. 1\~ст. 79 Сімейного кодексу України\~- аліменти присуджуються за рішенням суду від дня подання позовної заяви, тому суд вважає що стягнення аліментів на утримання дитини підлягають стягненню з 21.12.2016 року, оскільки позивач з даною позовною заявою звернулася до суду 21.12.2016 року. Крім того, згідно ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-15 00:00:00

21.12.2016 року позивачка [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позову посилається на те, що вони з відповідачем одружилися 08.08.2009 року. Від шлюбу сторони мають доньку [PERSON] [INFO] Фактично сімейні правовідносини припинені з середини 2015 року. Спільне життя з відповідачем не склалося. Подальше спільне проживання та збереження шлюбу неможливі. Просить розірвати шлюб між нею та відповідачем. Позивачка [PERSON] у судове засідання не з'явилася, але надала суду заяву, в якій просить справу слухати в її відсутність, позовні вимоги підтримала в повному обсязі, та просила їх задовольнити. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явився, але надав суду заяву, в якій просить справу слухати у його відсутність, позовні вимоги визнає. Згідно ст. 212 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Проаналізувавши в сукупності зібрані в справі докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 08.08.2009 року у Калінінському відділі реєстрації актів цивільного стану Горлівського міського управління юстиції Донецької області, актовий запис № 225, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] (а.с.11). Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину [PERSON] [INFO] Згідно ст. ст. 110, 112 Сімейного Кодексу України, шлюб розривається, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя чоловіка й жінки, та збереження родини стали неможливими. Суд вважає, що доводи позивача про розпад родини й неможливості надалі зберігати сімейні відносини знайшли підтвердження в судовому засіданні. Таким чином, суд вважає, що подальше збереження сімейних відносин при сформованих взаєминах між сторонами неможливо, позивач категорично наполягає на розірванні шлюбу, перспектива відновлення родини втрачена. На підставі викладеного,

Outcome: approved