Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-23 00:00:00

20 грудня 2013 року позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу, який був зареєстрований 16 липня 2011 року у Шевченківському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Львівського міського управління юстиції, про що є актовий запис №311. В обгрунтування позовних вимог посилається на те, що між нею та відповідачем було укладено шлюб, 16 липня 2011 року у Шевченківському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Львівського міського управління юстиції, актовий запис №311. У цьому шлюбі у них народилась донька [PERSON], [INFO], що посвідчується свідоцтвом про народження, актовий запис №542, Серія [NUMBER] від [INFO] року. Спільне життя з відповідачем не склалось. Відповідач зловживає спиртними напоями, вчиняє сварки, що негативно впливає на виховання дитини. Постійні сварки впливають на психічний стан дитини та кожен раз спричиняють їй та дитині душевні страждання. Відповідач систематично ображає позивача. Згоди у вирішенні питань вони не можуть досягнути. Відповідач не здатен підтримувати нормальну моральну атмосферу в сім»ї, піклуватись про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім»ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Вказує, що відповідач, перебуваючи у стані алкогольного сп'яніння, неодноразово завдавав їй побої. З приводу цього позивач зверталась із заявами до Шевченківського районного відділу Львівського міського управління ГУМВС України у Львівській області. За результатами перевірки працівниками Шевченківського РВ ЛМУ ГУМВС України у Львівській області була проведена бесіда профілактичного характеру та роз'яснення про неприпустимість протиправної поведінки. Відповідач веде аморальний спосіб життя та постійно завдає фізичне і моральне насильство. У зв'язку з цим подальше життя із відповідачем є не можливим. Таким способом свого життя відповідач залишив без належної батьківської уваги їхню дитину, унеможливив нормальне спілкування з нею та поклав обов'язок утримання їхньої сім»ї лише на позивача. Ця поведінка відповідача продовжується протягом тривалого часу, вона нестерпна для позивача, приносить їй та дитині негативні емоції, душевні страждання та значні фінансові витрати. Шлюб позивача з відповідачем є формальним, оскільки особисті відносини між ними тривалий час мають негативний характер, між ними відсутнє нормальне спілкування. Неодноразові прохання позивача не вживати алкоголь та допомагати їй утримувати сім»ю не дали жодних результатів. Відповідач не вважає за потрібне змінювати свою поведінку та спосіб життя. Попередній шлюб [PERSON] був розірваний у зв'язку з тим, що він зловживав алкогольними напоями. В зв'язку з цим вона звернулась до суду. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала повністю, давши пояснення аналогічні тим, що викладені в поданому до суду позові. Додатково пояснила, що вона з відповідачем більше ніж півтора року проживають окремо, не підтримують подружніх відносин, не ведуть спільного господарства, сім'я розпалась остаточно примирення між ними неможливе. Дитина проживає разом з нею та перебуває на її утриманні. Просила суд позов задовольнити. Відповідач в судовому засіданні проти позову не заперечив та додатково пояснив, що вони з позивачем дійсно більш ніж півтора року не підтримують подружніх відносин, не ведуть спільного господарства. Примирення між ними неможливе. Просив суд позов задовольнити. Заслухавши пояснення сторін, з'ясувавши взаємини подружжя, дійсні причини заяви про розірвання шлюбу, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступного. У судовому засіданні встановлено, що сторони зареєстрували шлюб - 16.07.2011 року у Шевченківському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Львівського міського управління юстиції, актовий запис №311 (а.с. 4). Від спільного шлюбу з відповідачем у них є донька - [PERSON], [INFO]. У відповідності до ч. 1 ст. 110 Сімейного кодексу України, позов про розірвання шлюбу, може бути пред'явлений одним із подружжя. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. У судовому засіданні встановлено, що сторони більше півтора року припинили шлюбні відносини та не ведуть спільного господарства, проживають окремо. Сім'я розпалася остаточно, примирення неможливе. За таких обставин суд вважає, що подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечило б їх інтересам, та інтересам малолітньої дитини, що має істотне значення. У відповідності до вимог ст. 150 СК України батьки зобов»язані піклуватися про здоров»я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, повинні забезпечувати здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя, а також зобов'язані поважати дитину. Неповнолітня [PERSON] народилася [INFO] року (а.с.5). Батьками неповнолітньої дитини є сторони по справі. У відповідності до вимог ст. 160 СК України місце проживання дитини , яка не досягла десяти років визначається за згодою батьків . В судовому засіданні достовірно встановлено, що між батьками дітей досягнуто згоди з приводу місця проживання дитини - за місцем проживання її матері [PERSON]. При цьому у відповідності до вимог ст. 161 СК України, під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов»язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров»я та інші обставини, що мають істотне значення для справи . В судовому засіданні встановлено, що на даний час неповнолітня дитина проживає спільно з матір»ю. За наведеного вище, враховуючи інтереси дитини, її вподобання, вік, стан здоров»я, суд приходить до висновку, що вимоги позивача в частині визначення місця проживання дитини обґрунтовані, оскільки не суперечать інтересам дитини, а тому підлягають задоволенню.

Outcome: approved