overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-20 00:00:00

20 листопада 2015 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування своєї заяви позивач вказала, що 26 вересня 2014 року вона вступила в зареєстрований шлюб з відповідачем. Від шлюбу сторони мають одну неповнолітню дитину [PERSON], [INFO]. Спільне життя з відповідачем не склалося через різні погляди на життя та відсутність взаєморозуміння та взаємоповаги. Так як примирення між ними та збереження сімї неможливе, позивач просить суд розірвати шлюб. У відкрите судове засідання позивач [PERSON] не зявилася, однак надала суду заяву про підтримання позовних вимог, слухання справи у її відсутність та проти винесення заочного рішення не заперечувала. Відповідач [PERSON] у відкрите судове засідання повторно не зявилася, про час та місце розгляду справи був повідомлений завчасно та в установлений законом строк, про що свідчать розписки про вручення судових повісток. Суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи на підставі наявних у справі доказів, що відповідає вимогам ст. 224 ЦПК України. Дослідивши письмові докази, повно та всебічно зясувавши обставини справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Як вбачається з матеріалів справи, 26 вересня 2014 року сторони вступили в зареєстрований шлюб, що підтверджується свідоцтвом про шлюб Серії І-ВЛ №242283, виданим 26.09.2014 року Костянтинівською селищною радою Краснокутського району Харківської області, актовий запис №3. За час спільного проживання між позивачем та відповідачем часто виникали сварки, що призвело до втрати почуттів поваги та любові один до одного, сторони подружніх стосунків не підтримують, на протязі останніх семи років разом не проживають. Згідно зі ст.105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст.110 цього Кодексу. В силу ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи, що позивач наполягає на розірванні шлюбу, а відповідач, будучи належним чином повідомлена про час та місце розгляду справи, до суду не зявилася та не надала письмових заперечень проти розірвання шлюбу, суд приходить до висновку, що сім'я розпалась остаточно, а подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу неможливі та суперечили б інтересам обох з подружжя.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-17 00:00:00

20 листопада 2015 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування своїх вимог позивач [PERSON] посилалася на те, що 08 серпня 2008 року Виконавчим комітетом Гвардійської селищної ради Новомосковського району Дніпропетровської області був зареєстрований шлюб між нею та відповідачем, актовий запис № 14. Від шлюбу мають дитину - [PERSON], [INFO]. Позивач зазначила, що вона та відповідач з 2010 року не проживають спільно, не ведуть сумісного господарства, в зв'язку з відсутністю взаєморозуміння, сварками, небажання чоловіка змінити відношення до сім'ї, вона втратила почуття любові та поваги до чоловіка, подальше спільне життя та збереження шлюбу вона вважає неможливим, таким, що суперечить її інтересам. Між нею та відповідачем відсутній спори щодо поділу майна, визначення місця проживання дитини. В зв'язку з наведеним, в заяві [PERSON] просила суд розірвати шлюб між нею та відповідачем. В судове засідання позивач [PERSON] не з'явилася, в своїй заяві просила суд розглянути справу без її участі, позовні вимоги підтримує, в разі задоволення позову, просила її прізвище залишити без змін, оскільки при реєстрації шлюбу не змінювала прізвища. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, в своїй заяві просив суд розглянути справу без його участі, позов визнав, просив суд розірвати шлюб. Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, приходить до переконання, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню, з наступного. Судом встановлено, що 08 серпня 2008 року Виконавчим комітетом Гвардійської селищної ради Новомосковського району Дніпропетровської області був зареєстрований шлюб між сторонами, актовий запис № 14, що підтверджується відповідним свідоцтвом. Від шлюбу сторони мають дитину - [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження. На підставі ст. 104 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Відповідно до вимог ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони тривалий час, з 2010 року не підтримують шлюбні відносини, не проживають спільно та не ведуть сумісне господарство, позивач втратила почуття любові та поваги до чоловіка, подальше спільне життя і збереження шлюбу вважає неможливим, за таких обставин суд приходить до переконання, що подальше збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з подружжя, що мають істотне значення, і шлюб підлягає розірванню. Враховуючи вищевикладене і

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-24 00:00:00

20 листопада 2015 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування своїх вимог позивач [PERSON] посилалася на те, що 14 вересня 2002 року Виконавчим комітетом Знаменівської сільської ради Новомосковського району Дніпропетровської області був укладений шлюб між нею та відповідачем, актовий запис № 20 Від шлюбу мають дитину [PERSON] [INFO]. Позивач зазначила, що вона та відповідач з серпня 2015 року не підтримують шлюбні відносини, не ведуть спільного господарства, в звязку з різницею та несумісністю характерів, непорозуміннями, сварками, моральними причинами, вона втратила почуття любові та поваги до чоловіка, подальше спільне життя та збереження шлюбу вона вважає неможливим, таким, що суперечить її інтересам. В звязку з наведеним, в позовній заяві [PERSON] просила суд розірвати шлюб між нею та відповідачем. В судове засідання позивач [PERSON]. не зявилася, в своїй заяві просила суд розглянути справу без її участі, позовні вимоги підтримує, в разі задоволення позову, просила її прізвище залишити без змін. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, в своїй заяві просив суд розглянути справу без його участі, позов визнав, просив суд розірвати шлюб. Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, приходить до переконання, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню, з наступного. Судом встановлено, що 14 вересня 2002 року Виконавчим комітетом Знаменівської сільської ради Новомосковського району Дніпропетровської області був укладений шлюб між сторонами, актовий запис № 20, що підтверджується відповідним свідоцтвом. Від шлюбу сторони мають дитину [PERSON] [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження. На підставі ст. 104 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Відповідно до вимог ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони не підтримують шлюбні відносини з серпня 2015 року, не ведуть спільне господарство, позивачка втратила почуття любові та поваги до чоловіка, подальше спільне життя і збереження шлюбу вважає неможливим, за таких обставин суд приходить до переконання, що подальше збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з подружжя, що мають істотне значення, і шлюб підлягає розірванню. Враховуючи вищевикладене і

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-11 00:00:00

20 листопада 2015 року [PERSON] звернулася до суду із вищевказаною заявою, яку мотивує тим, що вона є рідною матір'ю [PERSON] [INFO]. З дитинства син хворіє на тяжке хронічне психічне захворювання - олігофренія ІІ ступеню. 17.01.2002 року [PERSON] визнано інвалідом з дитинства ІІ групи довічно. 05.02.2002 року [PERSON] призначено піклувальником над неповнолітнім сином. [PERSON] не здатний усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними, він не в змозі працювати, контролювати свою поведінку, орієнтуватися у простих життєвих ситуаціях. Потребує постійного нагляду та турботи. В зв'язку з чим просить визнати [PERSON] [INFO], недієздатним, призначити її опікуном над рідною сином. В судовому засідання заявник [PERSON] заявлені вимоги підтримала із вищевказаних підстав. Особа, щодо якої вирішується питання позбавлення недієздатності, [PERSON], в попередньому судовому засіданні не зміг нічого пояснити. Представник заінтересованої особи в судове засідання не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, в письмовій заяві просить розгляд справи проводити без участі представника органу опіки та піклування Охтирської міської ради, проти задоволення заяви [PERSON] не заперечує. Суд, заслухавши пояснення заявника, особи, щодо якої вирішується питання позбавлення недієздатності, дослідивши матеріали справи, вважає, що заява обґрунтована та підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що [PERSON] є матір'ю [PERSON] [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження (а.с. 4). Згідно висновку судово-психіатричної експертизи № 465 від 14.12.2015 року, [PERSON] виявляє ознаки важкої розумової відсталості (виражена імбецильність). За своїм психічним станом [PERSON] не може усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. Як пояснила заявник у судовому засіданні, за станом свого здоров'я, матеріального забезпечення та умовами проживання може та бажає виконувати обов'язки опікуна над своїм сином. Виконкомом Охтирської міської ради як органом опіки та піклування Охтирської міської ради внесено подання про доцільність призначення опікуном над [PERSON] його матері [PERSON] Пункт 1 статті 39 Цивільного кодексу України передбачає, що фізична особа може бути визнана судом недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу не здатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними. Положенням статті 41 п. 1 Цивільного кодексу України визначено, що над недієздатною фізичною особою встановлюється опіка. Відповідно до ч. 1 ст. 60 Цивільного кодексу України, суд встановлює опіку над фізичною особою у разі визнання її недієздатною і призначає опікуна за поданням органу опіки і піклування. Враховуючи подання Органу опіки та піклування Охтирської міської ради про доцільність призначення опікуном над [PERSON] заявника [PERSON], суд вважає за необхідне заяву [PERSON] задовольнити.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-06-10 00:00:00

20 листопада 2015 року [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб у Золотоніському міському відділі ДРАЦС ГТУЮ у Черкаській області за актовим записом № 204, що стверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] від 15.02.2018 року (повторно). Після одруження дружині присвоєно прізвище - [PERSON] . Від шлюбу сторони дітей не мають. Позивач стверджує, що спору про поділ майна на час подачі позову не існує. Шлюбні відносини між подружжям припинені з березня 2019 року. Причиною цьому стало те, що подружжя мають різні погляди на сімейне життя, що призводить до постійних сварок та непорозумінь. Оскільки сторони не підтримують шлюбних відносин, спільне господарство не ведуть, а тому вважаючи, що збереження шлюбних відносин неможливе, [PERSON] звернулась до суду з позовом про розірвання шлюбу із [PERSON] . Позивач [PERSON] у судове засідання не прибула, у письмовій заяві, направленій на адресу суду, позивач позовні вимоги підтримала повністю та просила суд розглядати справу за її відсутності. Відповідач [PERSON] у судове засідання не прибув, надіслав на адресу суду заяву про розгляд справи у його відсутність. Позовні вимоги визнає повністю. Оскільки у справі достатньо матеріалів про права та взаємовідносини сторін, суд проводить судовий розгляд за відсутності позивача та відповідача. Суд, вивчивши матеріали справи та враховуючи відсутність заперечення відповідача проти розірвання шлюбу, вважає, що позов підлягає до повного задоволення з наступних підстав. Згідно із ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає і ст. 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН від 10.12.1948 року, згідно з якою чоловіки та жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей. Оскільки у судовому засіданні було достовірно встановлено, що збереження шлюбу неможливе, так як сторони подружніх стосунків не підтримують, мір до примирення не приймають, і позивач на полягає на розірванні шлюбу, а відповідач жодних заперечень проти розірвання шлюбу суду не надав, доказів на спростування позиції дружини не надав, вільної згоди дружини на проживання у шлюбі немає, а тому суд вважає, що подальше спільне життя подружжя буде суперечити інтересам позивача, і за таких обставин приходить до висновку про задоволення позовних вимог [PERSON] . Згідно з ч. 2 ст. 114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішення суду про розірвання шлюбу. На підставі зазначеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-16 00:00:00

20 листопада 2015 року до Межівського районного суду Дніпропетровської області звернулась [PERSON] з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини. В обґрунтування позову [PERSON] зазначила, що 19 січня 2008 року зареєструвала шлюб з відповідачем. Від цього шлюбу мають сина [PERSON], [INFO]. Вказаний шлюб за рішенням Межівського районного суду Дніпропетровської області від 22 жовтня 2013 року було розірвано. Відповідач проживає окремо у м. Дніпропетровську. Син проживає разом з нею. Відповідач не надає матеріальну допомогу на утримання дитини. Позивачка просить суд стягнути з відповідача аліменти на утримання сина у твердій грошовій сумі 2000,00 гривень щомісячно, до досягнення ним повноліття. В судовому засіданні представник позивачки заявлені вимоги змінив. Просить суд стягнути з відповідача аліменти на утримання сина [PERSON] у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, починаючи від дня подання позовної заяви до суду і до повноліття дитини. Відповідач у судове засідання не зявився, надавши заяву про розгляд справи в його відсутність та заперечення, в якому просить відмовити позивачці у задоволенні позовних вимог щодо стягнення з нього аліментів у твердій грошовій сумі, стягнути з нього аліменти на користь його дитини у частці від суми його доходів, які він отримує за трудовими відносинами. Суд, вислухавши учасників судового процесу, вивчивши матеріали справи, вважає, що змінені позовні вимоги підлягають задоволенню. 19 вересня 2008 року сторони зареєстрували шлюб, від якого мають сина [PERSON], [INFO], який проживає разом з позивачкою, що підтверджується довідкою про склад сімї № 6111 від 21.10.2015 року, виданою виконавчим комітетом Межівської селищної ради (а.с.20). Відповідач матеріальної допомоги на утримання сина не надає. Відповідно до ст. 180 СК України - батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. На основі ч.3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. У відповідність до ч.2 ст. 182 СК України - мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до п.1 ч.1 ст. 367 ЦПК України - суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-14 00:00:00

20 листопада 2015 року до суду надійшла вказана заява. В заяві заявниця просить: встановити факт, що [PERSON], [INFO] є онукою [PERSON], який помер [INFO] року. Свою заяву заявниця обґрунтовує тим, що вона є онукою померлого [INFO] року [PERSON]. У заявниці виникла необхідність здійснити перепоховання останків родичів на іншому кладовищі, в зв'язку з тим, що вона за станом здоров'я не може утримувати та прибирати територію біля могил. Для того щоб здійснити перепоховання їй потрібно свідоцтво про смерть дідуся. Вона звернулась до заінтересованої особи про його отримання, проте їй відмовили, оскільки відсутні докази, що вона є його онукою. Встановлення даного факту необхідно заявниці для отримання свідоцтва про смерть дідуся. Заявниця та її представник в судовому засіданні заяву підтримали та просили задовольнити. Заінтересована особа в судове засідання представника не направила, хоча належним чином була повідомлена про час та місце слухання заяви, звернулась до суду із заявою про розгляд справи у відсутність їх представника. У вирішенні заяви поклались на розсуд суду. Тому суд ухвалив про подальший розгляд заяви у відсутність сторін, які не з'явились в судове засідання. Дослідивши матеріали справи суд приходить до висновку про задоволення заяви виходячи з наступного. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] народилася [INFO] року. ЇЇ батьками в свідоцтві зазначені батько - [PERSON] та мати - [PERSON]. Після реєстрації шлюбу 04.01.1964 року [PERSON] змінила прізвище на «[PERSON]». Мати заявниці [PERSON] (після реєстрації шлюбу змінила прізвище на [PERSON]) народилася [INFO] року. ЇЇ батьками зазначені: батько - [PERSON] та мати - [PERSON]. [PERSON] помер [INFO] року, як вбачається з копії свідоцтва про смерть, оригінал якого було оглянуто в судовому засіданні. [PERSON] померла [INFO] року. В листопаді 2015 року [PERSON] звернулась до відділу державної реєстрації актів цивільного стану Подільського районного управління юстиції із заявою про видачу повторного свідоцтва про смерть та на її заяву повідомлено, що оскільки з наданих ксерокопій документів не вбачається родинний чи сімейний зв'язок з померлим, видати повторно свідоцтво про смерть підстав немає. В судовому засіданні свідки [PERSON] та [PERSON] підтвердили, що дійсно [PERSON] є онукою померлого [INFO] року [PERSON] Відповідно до ст.256 ЦПК України суд встановлює факти від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб. Отже, в судовому засіданні доведено факт, що [PERSON], [INFO] є онукою [PERSON], який помер [INFO] року, тому суд приходить до висновку про задоволення заяви. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-31 00:00:00

20 листопада 2015 року до суду подано позов [PERSON] до [PERSON], в якому позивач просить суд розірвати шлюб з відповідачем. Позивач подала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позов просила задовольнити і залишити прізвище після розірвання шлюбу без змін. Відповідач в судове засідання повторно не з'явився, причин неявки суду не повідомлено, тому суд розглянув справу за відсутності відповідача. Дослідивши надані суду докази, суд вважає необхідним позов задовольнити з наступних підстав. Сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 16 березня 2002 року, що підтверджено копією свідоцтва про одруження [NUMBER]. Від шлюбу сторони мають доньку [PERSON] [INFO], що підтверджено копією свідоцтва про народження [NUMBER]. Відповідно до ст. 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов'язки у шлюбі та сім'ї. Статтею 24 СК України також визначено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Із поданих суду доказів та тексту позовної заяви судом встановлено, що волевиявлення позивача спрямоване на розірвання шлюбу і примусити сторони в такому випадку продовжувати шлюбні стосунки суд не може, а примирення в такому випадку буде суперечити моральним засадам суспільства. Враховуючи наведене, відповідно до вимог ст. 112 СК України, суд вважає необхідним шлюб, зареєстрований між сторонами розірвати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-19 00:00:00

20 листопада 2015 року заявник звернувся до суду із заявою про госпіталізацію [PERSON], [INFO], яка мешкає за адресою: м. Дніпропетровськ, Бабушкінський р-н, пр. Гагаріна, 78/20. Свої вимоги заявник обґрунтував тим, що 19.11.2015 р. о 18 год. 00 хв. [PERSON] була госпіталізована до психіатричного стаціонару. За думкою комісії лікарів, хвора агресивна та становить безпосередню небезпеку для себе та оточуючих, лікування можливе лише у стаціонарних умовах. У судовому засіданні представник заявника підтримав вимоги, прокурор не заперечує, задовольнити, адвокат на розсуд суду. [PERSON] письмової поінформованої згоди на госпіталізацію до КЗ «ДКПЛ» ДОР не давала, що стало підставою для звернення до суду із даною заявою. Розглянувши матеріали справи, вислухавши пояснення представника заявника, заінтересованої особи, думку прокурора, суд вважає, що заява підлягає задоволенню за наступних підстав. В силу ст.14 Закону України від 22.02.2000р. № 1489-ІІІ «Про психіатричну допомогу» особа, яка страждає на психічний розлад, може бути госпіталізована до психіатричного закладу без її усвідомленої згоди або без згоди її законного представника, якщо її обстеження або лікування можливі лише в стаціонарних умовах, та при встановленні в особи тяжкого психічного розладу, внаслідок чого вона: вчиняє чи виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї чи оточуючих, або неспроможна самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує її життєдіяльність. У судовому засіданні було встановлено, що 19.11.2015 р. о 18 год. 00 хв. [PERSON] була госпіталізована до КЗ «Дніпропетровська клінічна психіатрична лікарня» Дніпропетровської обласної Ради за направленням лікаря-психіатра Лотаков лікарні КЗ „ДСШД ДОС. При обстеженні її психічного стану в КЗ «ДКПЛ» ДОР комісія лікарів виявила, що хвора намагалась стрибнути з 5-го поверху, задушити себе, відмовлялась від їжі, іспитувала слухові обмани сприйняття. [PERSON] було поставлено попередній діагноз гострий поліморфний психотичний розлад з симптомами шизофренії. Представник психіатричного закладу підтвердив обставини щодо поведінки та діагнозу захворювання та зазначив, що ій необхідно пройти курс лікування у стаціонарних умовах. Таким чином, суд вважає, що вимоги заявника, про госпіталізацію [PERSON] до психіатричного стаціонару без її усвідомленої згоди, обґрунтовані. Враховуючи викладене,

Outcome: approved