Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-09 00:00:00

20 серпня 2021 року позивачка звернулась до суду з вищевказаним позовом, в обґрунтування якого посилалась на те, що з 2014 року перебувала у фактичних шлюбних відносинах з відповідачем, шлюб між сторонами зареєстровано не було. Від шлюбу сторони мають малолітню дитину сина [PERSON] , [INFO] . Відповідач визнав своє батьківство, про що подав відповідну заяву до органів державної реєстрації актів цивільного стану. З весни 2016 року припинилося будь-яке спілкування між позивачкою та відповідачем, відповідач з дитиною з того часу та по теперішній час не спілкується, матеріально не підтримує. Дитина проживає разом з позивачкою. Посилаючись на те, що з весни 2016 року відповідач жодним чином не допомагає дитині, хоча має фінансову можливість для цього, позивачка просив стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дитини в розмірі 4 000 грн. щомісячно, починаючи стягнення з дня подачі позовної заяви та до досягнення дитиною повноліття. Крім того, просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дитини за минулий час, за період з 01 травня 2016 року до дня пред`явлення позову до суду. (а.с.1-5) 02 вересня\~2021\~року з\~адресно-довідкового\~підрозділу надійшли\~ відомості\~щодо зареєстрованого\~місця проживання\~відповідача фізичної\~особи [PERSON] (а.с.28) Ухвалою судді Кіровського районного суду міста Дніпропетровська від 10 вересня 2021 року було відкрито провадження у справі та на підставі п.1 ч.4 ст.274 ЦПК України призначено її до розгляду в порядку спрощеного провадження в судовому засіданні з викликом сторін та їх представників. (а.с.29-30) В судове засідання 04 жовтня 2021 року з`явився представник позивачки, відповідач в судове засідання не з`явився, про причини неявки не повідомив, повідомлявся про час, дату та місце розгляду справи шляхом направлення на його адресу судової повістки, у зв`язку з цим судове засідання було відкладено на 02 листопада 2021 року для повторного виклику відповідача. (а.с.34) 12 жовтня 2021 року від представника позивачки надійшло клопотання про приєднання до матеріалів справи письмових доказів. (а.с.38-46) В судове засідання 02 листопада 2021 року з`явився представник позивачки, відповідач в судове засідання не з`явився, про причини неявки не повідомив, повідомлявся про час, дату та місце розгляду справи шляхом направлення на його адресу судової повістки. В даному судовому засіданні було ухвалено задовольнити клопотання представника позивачки, долучити письмові докази до матеріалів справи та відкласти судове засідання на 22 листопада 2021 року для повторного виклику відповідача. (а.с.47) В судове засідання 22 листопада 2021 року з`явився представник позивачки, відповідач в судове засідання не з`явився, про причини неявки не повідомив, повідомлявся про час, дату та місце розгляду справи шляхом направлення на його адресу судової повістки та шляхом направлення СМС-повістки. В даному судовому засіданні розпочато розгляд справи по суті, з`ясовано думку щодо позовної заяви, встановлено порядок розгляду справи, досліджено письмові докази та оголошено перерву до 10 грудня 2021 року. (а.с.54) В судовому засіданні 10 грудня 2021 року за участю представника позивачки було завершено розгляд справи по суті. В судовому засіданні 10 грудня 2021 року представник позивачки підтримала позовні вимоги та просила їх задовольнити. Відповідач в судові засідання не з`явився, про причини неявки не повідомив, повідомлявся про час, дату та місце розгляд справи шляхом направлення на його адресу судових повісток та шляхом направлення СМС-повісток. (а.с.а.с.31,\~36,\~49,\~51,\~56,\~57) Суд, заслухавши пояснення представника позивачки, вивчивши матеріали справи, дійшов висновку про те, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Як вбачається з матеріалів справи, сторони з 2014 року перебувала у фактичних шлюбних відносинах з відповідачем, однак шлюб між сторонами зареєстровано не було. Згідно наявної в матеріалах справи копії свідоцтва про народження сторони мають спільну малолітню дитину - сина [PERSON] , [INFO] . (а.с.6) З весни 2016 року припинилося будь-яке спілкування між позивачкою та відповідачем, дитина проживає разом з позивачкою та знаходиться на її утриманні, що підтверджується копією довідки про склад сім`ї. (а.с.10) Відповідно до ч.ч.1,2 ст.27 Конвенції ООН про права дитини від 20.11.1989 року, яка ратифікована постановою Верховної Ради України №789ХІІ (78912) від 27.02.1991 року та набула чинності для України 27.09.1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Згідно ст.141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Статтею 180 СК України визначено, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч.ч.1-3 ст.181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. Способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Згідно ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Згідно ч.1 ст.184 СК України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. З урахуванням зазначених вище обставин та наведених положень законодавства, враховуючи, що відповідач є здоровим та працездатним, інших осіб на утриманні не має, офіційно працевлаштований та є кервником ТОВ «Окна Плюс», суд приходить до висновку, що відповідач здатен надавати матеріальну допомогу на утримання свого малолітнього сина. При визначені розміру аліментів суд враховує, що позивачкою не надано жодних доказів стосовно розміру витрат, які вона фактично несе щомісячно на утримання дитини та забезпечення її першочергових потреб; щодо розміру доходів відповідача та його витрат, які б свідчили про здатність останнього надавати допомогу на утримання дитини в заявленому позивачкою розмірі. З урахуванням зазначеного, враховуючи спільний обов`язок батьків щодо утримання дитини, встановлений законодавством розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, суд приходить до висновку про необхідність часткового задоволення позову в частині стягнення аліментів на утримання дитини, визначивши розмір аліментів в твердій грошовій сумі 2 500 грн., щомісячно, починаючи стягнення з дня пред`явлення позову 20 серпня 2021 року та до досягнення дитиною повноліття. В своєму позові позивачка також просила стягнути з відповідача аліменти за минулий час, за період з 01 травня 2016 року до дня пред`явлення позову до суду, в розмірі ј частини від всіх видів заробітку (доходу) боржника, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно. Поряд з цим, суд враховує, що відповідно до ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви. Аліменти за минулий час можуть бути присуджені, якщо позивачка надасть суду докази того, що вона вжила заходи щодо одержання аліментів з відповідача, але не могла їх одержати у зв`язку з ухиленням останнього від їх сплати. У цьому разі суд може присудити аліменти за минулий час, але не більш як за десять років. Суд враховує, що відповідних доказів щодо вжиття заходів щодо одержання аліментів з відповідача в 2016 році та неможливості їх одержати у зв`язку з ухиленням останнього від їх сплати, стороною позивачки суду не представлено. В зв`язку з цим, в задоволенні позовних вимог в частині стягнення аліментів за минулий час слід відмовити за необґрунтованістю та недоведеністю цих вимог. Відповідно до ст.141 ЦПК України з відповідача на користь держави слід стягнути судовий збір в сумі 908 грн. Згідно п.1 ч.1 ст.430 ЦПК України допустити негайне виконання рішення щодо стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. На підставі викладеного та

Outcome: partial