Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-12 00:00:00

20.10.2014 року на адресу Кагарлицького районного суду Київської області надійшла позовна заява [PERSON], [PERSON] до [PERSON], третя особа, - Кагарлицький районний сектор Управління Державної міграційної служби України в Київській області про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, в якій позивачі просять суд винести рішення, яким: - визнати [PERSON] такою, що втратила право на користування житловим приміщенням у належному позивачам на праві спільної приватної власності житловому будинку [ADDRESS]. - скасувати реєстрацію [PERSON], [INFO], в належному позивачам на праві спільної приватної власності житловому будинку [ADDRESS]. - стягнути з відповідача на користь [PERSON], сплачені судові витрати та витрати за правову допомогу, згідно наданих квитанцій та розрахунків. 22.10.2014 року Кагарлицьким районним судом на підставі ст.ст. 122, 127 ЦПК України винесено ухвалу про відкриття провадження у справі та призначено справу до розгляду. В судовому засіданні позивачка [PERSON] позовні вимоги підтримала, посилаючись на обставини, які викладені в мотивувальній частині позовної заяви. В судове засідання позивач [PERSON] не з»явився, проте, на адресу Кагарлицького районного суду надійшла письмова заява, в якій позивач просить слухати справу без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідачка [PERSON] в судовому засіданні позов визнала, їй роз»яснено судом в судовому засіданні процесуальні наслідки визнання позову, які їй зрозумілі. Представник третьої особи, - Кагарлицького районного сектора Управління ДМС в Київській області не з»явився, хоча був повідомлений судом належним чином про день, час та місце слухання справи. Суд, вислухавши позивачку [PERSON], яка позов підтримала, відповідачку [PERSON], яка позов визнала, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку щодо задоволення позову, обґрунтовуючи своє рішення наступним. Фактичні обставини справи, встановлені в судовому засіданні, та застосування до них норм матеріального та процесуального права. Позивачі по справі, - [PERSON] та [PERSON] є співвласниками житлового будинку [ADDRESS], відповідно до правовстановлюючих документів з 1997року та з 2003року. В якості члена сім'ї на належній позивачам спільній житловій площі 14.03.2007 року була зареєстрована відповідачка по даній справі, - [PERSON], як дружина позивача [PERSON], яка на даний час в їхньому будинку не проживає. Фактично відповідач не проживає у будинку позивачів з 2011 року, тобто, з часу розлучення її з [PERSON] Тобто, відповідно до ч. 2 ст. 405 ЦК України відповідачка [PERSON] втратила право на користування житлом, яке належить позивачам. Вже майже три роки відповідачка [PERSON] постійно проживає за іншою адресою. Весь вказаний період проживає у будинку своєї матері по [ADDRESS]. Жодних речей, які б належали відповідачці у будинку позивачів, немає, так як два роки тому відбувся судовий розподіл спільного майна подружжя. Будь-яких відносин з відповідачкою [PERSON] на даний чає позивачі [PERSON] та [PERSON] не підтримують. В даний час, коли значно збільшилися тарифи на газопостачання та електропостачання, позивачі по справі, - [PERSON] та [PERSON] не можуть оформити субсидію, так як у їхньому будинку зареєстрована відповідачка, - [PERSON], оскільки до управління праці та соціального захисту населення позивачі не можуть надати жодних документів відповідачки. Наявність реєстрації відповідачки [PERSON] у належному позивачам будинку позбавляє їх в повній мірі користуватися належними позивачам правами власників житла, а також позивачі можуть понести додаткові витрати, пов»язані із неможливістю оформлення субсидії. Відповідно до ст. 386 ЦК України власник, який має тільки підстави передбачити можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутись до суду з вимогою про заборону нею дій. які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню. Всі обов'язки по утриманню будинку та прибудинкової території, оплаті комунальних послуг весь зазначений час виконують позивачі. Неодноразові прохання позивачів до Відповідачки про зняття з реєстрації залишилися без відповіді. Враховуючи той факт, що Відповідачка з 2011 року без поважних причин не проживає (відсутня) в належному позивачам на праві спільної приватної власності будинку [ADDRESS], тому суд вважає відповідачку [PERSON] такою, що втратила право на користування даним житловим приміщенням. Вищевикладені факти та факт відсутності відповідачки за місцем постійної реєстрації стверджується наступними доказами: - Свідоцтвом про право власності на 12 частину житлового будинку серії ААІ № 452529 від 02.04.1997 року та свідоцтвом про право на спадщину на 12 житлового будинку серії ВАЕ № 056755 від 28.01.2003 року; - Довідкою від 10 жовтня 2014року, виданою Кагарлицькою міською радою. Згідно п. 1 ст. 64 ЦПК України, зазначено, що письмовими доказами є будь-які документи, акти, довідки, листування службового або особистого характеру або витяги з них. що містять відомості про обставини, які мають значення для справи. Згідно ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження майном. Згідно ст. 71 Житлового кодексу УРСР при тимчасовій відсутності наймача або членів, його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Відповідно до ст. 72 Житлового кодексу УРСР визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Згідно ч. 1 ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі заяви особи, запиту органу реєстрації за новим місцем проживання особи, остаточного рішення суду (про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою), свідоцтва про смерть. Судові витрати. Що стосується судових витрат, то суд при вирішенні спору керувався положеннями ст. 88 ЦПК України, де, зокрема, зазначено, що стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Відповідно, позов задоволено, тому необхідно стягнути з відповідачки [PERSON] на користь [PERSON] судові витрати у виді судового збору в розмірі 243 грн. 60 коп. та послуг адвоката в розмірі 200 грн. Факт сплати позивачкою [PERSON] судового збору підтверджується квитанцією № 81 від 16 жовтня 2014 року на суму 243 грн. 60 коп. Факт оплати юридичної допомоги позивачкою [PERSON] підтверджується розрахунком вартості адвокатських послуг згідно укладеного договору про надання правової допомоги на загальну суму 200 грн. Враховуючи вищевикладене,

Outcome: approved