Jurisdiction: civil
Date: 2021-08-10 00:00:00

21.12.2016 року [PERSON] звернувся до суду з позовною заявою до Старосолянської селищної ради Старосамбірського району Львівської області про визнання права власності на спадкове майно, в якій посилається на те, що 29.01.1960 року одружився його батько, [PERSON] з мамою [PERSON] .. Від шлюбу народилося троє дітей: син [PERSON] , [INFO] , дочка - [PERSON] , [INFO] та син [PERSON] , [INFO] . В 1976 році батьки збудували житловий будинок в [ADDRESS] , в якому проживали разом та вели спільне господарство. В 1991 році у смт. Стара Сіль вулицю 1-го Травня перейменовано на вулицю П`ятницька. 05.03.1986 року Самбірське міжміське бюро технічної інвентаризації на підставі рішення виконкому Старосолянської селищної ради від 11 січня 1986 року №69 видало на ім`я його батька свідоцтво про право особистої власності на житловий будинок. 27.01.2016 року мама позивача, [PERSON] склала заповіт на його користь. [INFO] помер його батько, [PERSON] , а [INFO] померла його мама, [PERSON] . Після смерті батька, [PERSON] мама [PERSON] прийняла спадщину, вступила в спадкові права, але не встигла переоформити право власності на житловий будинок. Після смерті мами, він, як спадкоємець за заповітом, хотів оформити спадкові права на житловий будинок в [ADDRESS] та звернувся до Старосамбірської нотаріальної контори, але йому відмовили, посилаючись на те, що він не представив свідоцтво про право особистої власності на житловий будинок, на якому відсутній підпис голови Старосолянської селищної ради та свідоцтво не скріплене печаткою виконавчого комітету селищної ради та запропоновано звернутися до суду. Його рідні брат, [PERSON] та сестра, [PERSON] , які мають право на спадщину за законом після смерті батьків не заперечують проти спадкування ним майна померлих батьків. Просить визнати за ним право власності на житловий будинок [ADDRESS] в порядку спадкування після смерті мами, [PERSON] , яка померла [INFO] . Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 21.12.2016 року справу розподілено судді [PERSON] . Ухвалою судді від 03.01.2017 року у справі відкрито провадження та призначено справу до розгляду на 11 годину 30 хвилин 13.04.2017 року. Наказом від 01.08.2018 року суддю [PERSON] відраховано зі штату Старосамбірського районного суду Львівської області, як такого, що звільнений у відставку відповідно до рішення Вищої ради правосуддя від 24 липня 2018 року №2410/0/15-18 «Про звільнення [PERSON] з посади судді Старосамбірського районного суду Львівської області у відставку». З огляду на вказані обставини, на підставі розпорядження керівника апарату суду Волошина І.С. №206/08/2018 від 07.08.2018 року по даній справі був призначений повторний автоматизований розподіл судової справи між суддями. Призначення не відбулося, оскільки не вистачало потрібної кількості суддів для розподілу справи. Протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 22.08.2018 року справу передано для розгляду судді [PERSON] . Ухвалою судді від 04.10.2018 року справу прийнято до розгляду та призначено підготовче засідання на 10 годину 00 хвилин 22.05.2019 року, яке неодноразово відкладалося. Наказом №47-К від 10.07.2020 року суддю [PERSON] відраховано зі штату Старосамбірського районного суду Львівської області у зв`язку з її смертю [INFO] . З огляду на вказані обставини, на підставі розпорядження керівника апарату суду Волошина І.С. №294/07/2020 від 17.07.2020 року по даній справі був призначений повторний автоматизований розподіл судової справи між суддями. Призначення не відбулося, оскільки не вистачає потрібної кількості суддів для розподілу справи. Протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 03.08.2020 року справу передано для розгляду судді Пошиваку Ю.П.. Ухвалою судді від 06.08.2020 року дану справу прийнято до розгляду та призначено підготовче засідання на 11 годину 30 хвилин 07 жовтня 2020 року, яке було відкладено на 12 годину 00 хвилин 17.03.2021 року. Ухвалою суду від 07.10.2021 року закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до судового розгляду на 12 годину 00 хвилин на 17.03.2021 року, яке було перепризначено на 15 годину 00 хвилин 25.06.2021 року у зв`язку з перебуванням головуючого по справі судді Пошивака Ю.П. на лікарняному. Протокольною ухвалою суду від 25.06.2021 року змінено відповідача Старосолянську селищну раду Старосамбірського району Львівської області на Старосамбірську міську раду Самбірського району Львівської області, судове засідання відкладено на 17 годину 30 хвилин 11.08.2021 року. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. 11.08.2021 року подав в канцелярію суду заяву, в якій просив справу розглядати у його відсутності, позовні вимоги підтримує. Представник відповідача Старосамбірської міської ради Самбірського району Львівської області в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. 11.08.2021 року староста Старосолянського старостинського округу Басараб І.Б., як представник відповідача, подав в канцелярію суду заяву, в якій просив справу розглядати у відсутності представника відповідача Старосамбірської міської ради. Проти позову не заперечує, просить його задовольнити. Третя особа [PERSON] в судове засідання не з`явилася, була належно повідомлена про час та місце розгляду справи. В матеріалах справи знаходиться заява [PERSON] від 15.02.2018 року, в якій вона просить справу розглядати у її відсутності, проти позовних вимог позивача заперечень не має (а.с.45). Третя особа [PERSON] в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, причин неявки суду не повідомив. Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, на стороні відповідача Старосамбірської державної нотаріальної контора, в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. 13.10.2020 року до суду надійшов лист за підписом завідувача Старосамбірською державною нотаріальною конторою Сюма Т.С., в якому вона просить справу розглядати за відсутності їхнього представника. У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, розгляд справи здійснюється у їх відсутності, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, що відповідає вимогам ч.2\~ст.247 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] були подружжям, що підтверджується свідоцтвом про одруження серії [NUMBER] (а.с.6). Позивач [PERSON] є сином [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про його народження серії [NUMBER] (а.с.6). Рішенням №70 від 20 листопада 1972 року виконком Старосолянської селищної ради депутатів трудящих виділено земельну ділянку в розмірі 0.07 га під будівництво індивідуального житлового будинку [PERSON] на городі [PERSON] (а.с.10), а 14.10.1972 року районним архітектором виданий план земельної ділянки по [ADDRESS] (а.с.11). Згідно довідки Самбірського міжміського бюро технічної інвентаризації №456 від 24.03.2016 року, будинок [ADDRESS] зареєстрований на право особистої власності в цілому за [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності, виданого на підставі рішення виконкому Старосолянської селищної ради від 11.06.1985 року №69 (а.с.13). Довідкою, виданою виконавчим комітетом Старосолянської селищної ради Старосамбірського району Львівської області від 23.03.2016 року №289 підтверджено, що в селищі Стара Сіль вулиця 1-го Травня в 1991 рокі перейменовано на вул. П`ятницька (а.с.21). З довідки Стрийської нафтогазорозвідувальної експедиції №3-360 від 02.07.2019 року відомо, що [PERSON] дійсно працював в Самбірській нафтогазорозвідувальній експедиції глибокого буріння тресту «Львівнафтогазрозвідка» з 21.10.1963 року по 08.12.1976 рік (а.с.149). Згідно свідоцтва про право особистої власності на житловий будинок відомо, що будинковолодіння [ADDRESS] зареєстровано на право особистої власності за [PERSON] і записано в реєстрову книгу під №513, проте, дане свідоцтво не скріплене печаткою виконавчого комітету селищної ради та підписом голови (а.с.130). Відповідно до свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , [INFO] у віці 64 роки помер [PERSON] (а.с.8). Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на належне йому майно. У відповідності до роз`яснень, наведених у інформаційному листі Вищого спціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 року № 24-753/0/4-13 , при вирішенні спору про визнання права власності на спадкове майно потрібно розмежовувати час і підстави виникнення права власності у спадкодавця, які кваліфікуються відповідно до законодавства України чинного на час виникнення права власності та підстави спадкування зазначеного майна, що визначаються на час відкриття спадщини та згідно із п. 5 Прикінцевих та перехідних положень ЦК. У відповідності з п.1 постанови Пленуму Верхового Суду України від 30.05.2008 року спадкові відносини регулюються ЦК України, законами України від 02.09.1993 року «Про нотаріат», від 23.06.2005 року «Про міжнародне приватне право», іншими законами, а також прийнятими відповідно до них підзаконними нормативно-правовими актами. Відносини спадкування регулюються правилами ЦК України, якщо спадщина відкрилася не раніше 01.01.2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила Цивільного кодексу Української РСР. На час відкриття спадщини після смерті [PERSON] діяв Цивільний Кодекс УРСР (в редакції 1963 року), який слід застосовувати до правовідносин спадкування належного йому майна. Відповідно до ч.1 ст. 524 ЦК УРСР спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Ст. 548 ЦК УРСР визначено, що для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Для прийняття спадщини необхідне волевиявлення спадкоємця і здійснення ним певних дій. У відповідності до норм ст. 549 ЦК УРСР, що діяла на час смерті [PERSON] , тобто на час відкриття спадщини, визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном або якщо він подав у державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Мати позивача, [PERSON] , звернулася до Старосамбірської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини за законом (а.с.86). 17.04.2008 року [PERSON] було видано свідоцтво про право на спадщину за законом, а саме: на грошові вклади з відповідними відсотками та всіма компенсаціями (а.с.103). 24.02.2008 року позивач [PERSON] відмовився від спадщини свого батька [PERSON] , який помер [INFO] в користь матері, [PERSON] , [INFO] (а.с.93). На момент смерті [PERSON] , який помер [INFO] з ним проживали однією сім`єю та були зареєстровані: дружина [PERSON] , [INFO] , син - [PERSON] , [INFO] , невістка [PERSON] , [INFO] , внучка [PERSON] , [INFO] , та дочка [PERSON] , [INFO] , яка була зареєстрована, але фактично проживала в [ADDRESS] (а.с.145-146). Із інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) відомо, що у Спадковому реєстрі за параметрами запиту щодо заведеності спадкової справи за спадкодавцем [PERSON] , який помер [INFO] , спадкоємцем майна, яке складається з грошових вкладів з відповідними відсотками та всіма компенсаціями, що знаходяться в філії Старосамбірське відділення №6537 ВАТ «Ощадбанк» на рахунках: № [NUMBER] (залишок 2901.30 гривня), № [NUMBER] (залишок 0.38 гривень), що належали спадкодавцю на підставі повідомлення філії Старосамбірського відділення ощадного банку №6537 за №421 від 09.04.2008 року (а.с.19). Отже, [PERSON] прийняла спадщину після смерті чоловіка [PERSON] , яка складалася серед іншого і з житлового будинку [ADDRESS] оскільки на момент його смерті проживала разом з ним, фактично вступила в управління спадковим майном. Проте, право власності на будинковолодіння нею не було належно оформлено. 27.01.2016 року секретарем Старосолянської селищної ради Старосамбірського району Львівської області Туркас М.В. посвідчено заповіт, згідно якого [PERSON] , [INFO] , на випадок своєї смерті зробила таке розпорядження: належний їй житловий будинок з надвірними спорудами, який знаходиться в [ADDRESS] , державні акти на право власності на земельну ділянку, серії ЛВ №070427 та ЛВ №070428 і все її майно, де б воно не було і з чого б вого не складалося і взагалі все те, що їй буде належати на день смерті, і на що вона за законом матиме право заповіла своєму синові [PERSON] , [INFO] (а.с.19). [INFO] у віці 77 років померла [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а.с.9). З довідки Старосолянської селищної ради Старосамбірського району Львівської області №792/02-28 від 23.09.2019 року відомо, що [PERSON] , дійсно до дня смерті [INFO] була зареєстрована та проживала в [ADDRESS] . На момент смерті з нею проживали однією сім`єю та були зареєстровані: син - [PERSON] , [INFO] , невістка [PERSON] , [INFO] , внучка [PERSON] , [INFO] , та дочка [PERSON] , [INFO] , яка була зареєстрована, але фактично проживала в [ADDRESS] (а.с.147). Після її смерті відкрилася спадщина на належне їй спадкове майно. Згідно роз`яснень пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» в п.1 зазначено, що відносини спадкування регулюються правилами ЦК України, якщо спадщина відкрилася не раніше 01 січня 2004 року. Відповідно до ч. 1 та ч.2 ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261 - 1265 цього Кодексу. Відповідно до ч.1 ст.1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Частиною 2 даної статті передбачено, що спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст.1270 ЦК України, він не заявив про відмову від неї. В ч. 5 цієї статті вказано, що незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Згідно із ч.1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття, та ч.1 ст.1270 цього ж кодексу для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Відповідно до ч.1 ст. 1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. У відповідності до ч.1 ст. 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно, що і було зроблено позивачем як спадкоємцем першої черги спадкування після смерті матері [PERSON] , яка померла [INFO] , що підтверджується його заявою від 21.10.2016 року (а.с.108). Проте, державним нотаріусом Старосамбірської державної нотаріальної контори 16.12.2016 року позивачу було відмовлено, так як на свідоцтві на право особистої власності на житловий будинок відсутній підпис голови Старосолянської сільської ради та не поставлено печатку виконавчого комітту Старосолянської сільськоїї ради Старосамбірського району Львівської області, рекомендовано йому звернутися до суду (а.с.22). Постановою про відмову у вчиненні нотаріальних дій від 11.09.2018 року позивачу було відмовлено в оформленні спадкових прав та видачі свідоцтва про право на спадщину на земельну ділянку площею 0,3171 га кадастровий №4625155700:01:000:0087 та земельну ділянку площею 0,6196 га кадастровий №4625155700:01:000:0074 на території Старосолянської селищної ради Старосамбірського району Львівської області, оскільки відсутні належно оформлені документи, що підтверджують право, що безспірно підтверджують факт належності спадкового майна спадкодавцю (а.с.124). Позивач також звертався в Старосолянську селищну раду Старосамбірського району Львівської області з проханням проставити у свідоцтві про право власності підпис та скріпити його печаткою, однак, селищним головою Старосолянської селищної ради Старосамбірського району Львівської області йому було відмовлено у цьому так як виконком не вправі завірити свідоцтво печаткою ради, так як печатка, яка діяла на той час знищена і повноваження селищного голови закінчилися, і по даному клопотанню може клопотати лише власник житлового будинку (а.с.23). Незважаючи на відсутність правовстановлюючих документів на будинковолодіння факт належності [PERSON] будинку [ADDRESS] підтверджується і іншими зібраними документами. Технічним паспортом на житловий будинок в [ADDRESS] підтверджено існування житлового будинку [ADDRESS] , вартість житлового будинку становить 161125,00 гривень. Статтею 328 ЦК України встановлено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Досліджені судом докази свідчать, що спадкодавець [PERSON] набула житловий будинок по [ADDRESS] на законних підставах - на момент смерті чоловіка [PERSON] проживала разом з ним, фактично вступила в управління спадковим майном, відкрито володіла ним, використовувала для своїх потреб (сім`ї) 16 років, жодних доказів незаконності набуття цього житла судом не встановлено, але право власності у встановленому законом порядку не було померлою за життя оформлено. За змістом п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року за №7 «Про судову практику у справах про спадкування» свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають, у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Відповідно до ст.16 ЦК України визнання права є одним із способів захисту цивільних прав та інтересів, що підлягають захисту судом. У відповідності з положеннями ст.ст. 328, 380 ЦК України право власності на майно вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Після смерті матері позивач прийняв спадщину і фактично вступив в управління та володіння спадковим майном та став спадкоємцем. За правилами ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Відповідно до статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Згідно зі ст.1216-1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків спадщини від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Стаття 1220 ЦК України встановлено, що спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою. При вирішенні даного позову суд враховує правову позицію п. 23\~Постанови Пленуму\~Верховного Суду\~України від\~30.05.2008\~року №7\~«Про практику\~у справах\~про спадкування» відповідно до якого у разі відмови нотаріуса в оформлені права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Як відомо з представлених доказів, будинок 1976 року побудови, знаходиться в селищі міського типу, має в ньому окремий порядковий номер, [PERSON] даним будинком володіла багато років, інші особи на володіння та користування даним будинком на підставах, передбачених законом, своїх прав не заявляють, придатність будинку для проживання ніким не оспорюється. Крім того, згідно ч.4 ст.3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» права на нерухоме майно, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за таких умов: якщо реєстрація прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав діяло законодавство, що не передбачало обов`язкової реєстрації таких прав. А у відповідності до п.5 ч.1 ст.19 вищезазначеного Закону державна реєстрація прав проводиться на підставі, зокрема, рішень судів, що набрали законної сили. За таких встановлених обставин, суд, розглядаючи вказану справу в межах заявлених позивачем вимог та на підставі наданих сторонами доказів, які оцінені судом в їх сукупності, враховуючи, що спадкодавець була фактичним власником житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що розташований в [ADDRESS] , хоча і належним чином не оформила права власності на таке, суд вважає, що є всі підстави для визнання за позивачем права власності на вищевказане будинковолодіння, оскільки він прийняв спадщину після смерті [PERSON] і не може в позасудовому порядку оформити право власності на дане будинковолодіння через відмову нотаріуса вчинити такі дії за відсутності правовстановлюючих документів та відмову органу місцевого самоврядування, а тому позов слід задовольнити. На підставі наведеного,

Outcome: approved