Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-04 00:00:00

20.07.2021 року концерн «МТМ» в особі представника за довіреністю Прокоп`євої Т.О. звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути з [PERSON] на користь концерну заборгованість з оплати послуг з централізованого опалення та гарячого водопостачання за період з 01.10.2015\~року по 31.05.2021 року в розмірі 48106,15\~грн., а також судовий збір у розмірі 2270 грн. В обґрунтування позову вказує, що відповідно до вимог діючого законодавства України концерн неодноразово вживав заходів щодо укладення між ним та відповідачем договору про надання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води, однак відповідач на ці пропозиції не відгукнувся, зі свого боку також не ініціював укладення договору. Не дивлячись на відсутність письмово укладеного договору, концерн здійснював та продовжує надавати відповідачу за місцем його проживання та реєстрації відповідні послуги, які відповідачем споживаються без будь-яких заперечень щодо їхньої якості. На підставі цього позивач вважає, що між ним та відповідачем склалися фактичні договірні відносини, проте відповідач неналежним чином виконує зобов`язання з оплати наданих йому послуг, у зв`язку з чим утворилася заборгованість, про стягнення якої просить позивач. 21.07.2021 року суддя відкрив спрощене провадження по справі з викликом сторін. 08.09.2021 року відповідач [PERSON] подав до суду відзив на позов, в якому просить суд в задоволенні позову відмовити. Посилається на те, що особовий рахунок відкритий на [PERSON] . Відсутній договір між ним та позивачем про надання будь-яких послуг. Він є власником 1/2 частини квартири, інша половина квартири належить [PERSON] , яка як співвласник має брати участь у витратах на утримання квартири. Також просив суд застосувати позовну давність до вимог позивача. Просив суд звільнити його від сплати судового збору, оскільки він є законним представником дитини з інвалідністю. Представник позивача до суду не з`явилась, просила розглядати справу за її відсутності, задовольнити позов в повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, просив суд розглядати справу за його відсутності, згодний із нарахованою сумою платежів за період з червня 2018 по червень 2021 року пропорційно до належної йому 1/2 частки у власності. Дослідивши матеріали справи, суд встановив такі факти та відповідні правовідносини, прийшовши до наступних висновків. У відповідності до ст. 526, 530 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином та у встановлені строки відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до статей 67, 68 ЖК УРСР наймачі (власники) квартир зобов`язані своєчасно, не пізніше за 10 число наступного місяця вносити плату за комунальні послуги, до числа яких входять послуги з централізованого опалення, централізованого постачання гарячої води. Згідно статті 360 ЦК України співвласник відповідно до своєї частки у праві спільної часткової власності зобов`язаний брати участь у витратах на управління, утримання та збереження спільного майна, у сплаті податків, зборів (обов`язкових платежів), а також нести відповідальність перед третіми особами за зобов`язаннями, пов`язаними із спільним майном. Відповідно до статей 19, 25 Закону України «Про теплопостачання» споживач повинен щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію, а у разі відмови споживача оплачувати споживання теплової енергії теплопостачальної організації остання має право на стягнення заборгованості. \~ \~ \~ \~Згідно ст.257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у 3 (три) роки. \~ \~ \~ \~Відповідно до ст. 267 ч. ч. 3,4 ЦПК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення; сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Квартира [ADDRESS] належить на праві спільної часткової власності [PERSON] та [PERSON] по 1/2 частині кожному. В квартирі зареєстрований відповідач [PERSON] . Як зазначено позивачем у позові, і що не спростовано відповідачем, у період з 01.10.2015\~року по 31.05.2021 року за вказаною адресою концерном «МТМ» були надані, а відповідачем по справі спожиті послуги з централізованого опалення та постачання гарячої води. Однак, сплату спожитих послуг за вказаний період відповідач належним чином не здійснював, у зв`язку з чим утворилася заборгованість в розмірі 48\~105,15\~грн., що підтверджується відповідним розрахунком. Відповідач [PERSON] як співвласник квартири, зобов`язаний брати участь у витратах на утримання квартири пропорційно до розміру своєї частки. У зв`язку із цим, концерн «МТМ» має право вимагати від [PERSON] сплатити 1/2 частину заборгованості за надані послуги. При цьому позивач має право звернутись із вимогою про сплату іншої частини боргу до іншого співвласника квартири [PERSON] . Відповідач [PERSON] не спростував наявність заборгованості за надані послуги, але заявив про застосування строків позовної давності до вимог позивача. Суд встановив, що з даним позовом концерн «МТМ» звернувся до суду 20.07.2021 року та просить стягнути заборгованість з 01.10.2015\~року по 31.05.2021 року. Доказів переривання строків позовної давності суду не надано. Тому вимоги позивача в частині стягнення заборгованості з 01.10.2015 по 01.06.2018 року виходять за межі трирічного строку позовної давності, а тому в цій частині підлягають залишенню без задоволення. У період з 01.06.2018 по 31.06.2021 року було нараховано 31976,45 грн. З урахуванням того, що [PERSON] належить 1/2 частка квартири, з нього підлягає стягненню половина від цієї суми у розмірі 15988,23 грн. При вирішенні питання про покладення на відповідача судових витрат, суд виходить із того, що [PERSON] є батьком [PERSON] , [INFO] , яка є дитиною з інвалідністю, а тому відповідач має статус законного представника дитини з інвалідністю. Згідно п.9 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються законні представники дітей з інвалідністю. Суд застосовує у справі правову позиції Верховного Суду України від 1 березня 2017 року у справі № 6-152цс17 «якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України (частина друга цієї статті). Зазначене стосується й випадку, коли рішення ухвалено на користь позивача, а відповідач звільнений від сплати судового збору.» На підставі викладеного,

Outcome: partial