Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-06 00:00:00

19 січня 2017 року Публічне акціонерне товариство комерційний банк „ПриватБанк звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості, зазначивши, що відповідно до умов кредитного договору від 18 вересня 2010 року № б/н ПриватБанк надав [PERSON] кредиту розмірі 7000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 27.60% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом, а [PERSON]. зобовязався повернути кредит та сплатити відсотки за користування кредитними коштами в строки та порядку, встановленому кредитним договором. ПАТ КБ «ПриватБанк» свої зобовязання за договором та угодою виконав у повному обсязі, а саме видав відповідачу кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку. Відповідач свої зобовязання виконав частково. Станом на 28.11.2016 року відповідач має заборгованість 53374,43 грн., яка складається з наступного: 7493,65 грн. - заборгованість за кредитом, 40512,95 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом, 2350,00 грн. заборгованість за пенею та комісією, а також штрафи відповідно доп. 2.1.1.7.6 Умов кредитного договору: 500, 00 грн. - штраф - фіксована частина, 2517,83 грн. - штраф - процентна складова. Відповідач [PERSON] свої зобовязання за кредитним договором не виконав, тому позивач просить суд стягнути з нього заборгованість за кредитним договором № б/н від 18.09.2010 року у сумі 53374,43 грн., а також стягнути з відповідача судові витрати у розмірі 1378,00 грн. Представник позивача в судове засідання не зявився, про дату, час та місце судового засідання повідомлений належним чином, надав до суду заяву, в якій просив розглянути позовні вимоги за його відсутністю, підтримав позовні вимоги, просив позов задовольнити у повному обсязі, проти винесення заочного рішення не заперечував. Відповідач в судове засідання не зявилась, про дату, час та місце судового засідання повідомлена належним чином. Відповідно до ст. 197 ЦПК України у звязку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд вважає, за можливе відповідно до ст. 224 ЦПК України ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, оскільки представник позивача не заперечує проти такого вирішення справи. Суд, дослідивши матеріали по справі вважає, що позов Публічного акціонерного товариства комерційний банк „ПриватБанк до [PERSON] про стягнення заборгованості, підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 18 вересня 2010 року № б/н ПриватБанк надав [PERSON] кредиту розмірі 7000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 27.60% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідач підтвердила свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг», «Правилами користування платіжною карткою» та «Тарифами Банку», складає між ним та Банком Договір, що підтверджується підписом у заяві. Копії Умов та правил надання банківських послуг та Правил користування платіжною карткою додаються до позовної заяви. При укладаннi Договору сторони керувались ч. 1 ст. 634 ЦК України. Згiдно цiєї статтi ЦК договором приєднання є договiр, умови якого встановленi однiєю iз сторiн у формулярах або iнших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цiлому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Відповідно до п.2.1.5.5. Умов та правил надання банківських послуг, - позичальник зобов'язується погашати заборгованість за Кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим Договором. Згідно статей 526, 527, 530 Цивільного кодексу України зобовязання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Відповідно до п. 2.1.1.12.11 «Правил користування платіжною карткою», Банк має право вимагати дострокового виконання боргових зобовязань в цілому або у встановленої Банком долі в разі невиконання боржником своїх боргових та інших обовязків за цим Договором. Відповідно до п. 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг, при порушенні позичальником строків платежів по якомусь з грошових зобов'язань, передбачених цим договором більш ніж на 30 днів, позичальник зобов'язаний сплатити Банку штраф в розмірі 500 грн. + 5% від суми позову. Відповідач не надавав своєчасно Банку грошові кошти для погашення заборгованості за Кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов Договору, що має відображення у Розрахунку заборгованості за договором. Таким чином, у порушення умов кредитного договору, а також ст. ст. 509, 526, 1054 ЦК України, відповідач зобовязання за вказаним договором не виконав. Згідно зі ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами. Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання), тобто ухиляючись від сплати заборгованості за кредитом, Відповідач порушує зобов'язання за даним договором. Відповідно до п. 2.1.1.12.9 «Правил користування платіжною карткою», Боржник доручає спису з будь якого рахунку відкритого в Банку вчасності з Картрахунку грошові кошти для здійснення платежу з ціллю повного або часткового погашення боргових зобовязань. У звязку з зазначеними порушеннями зобовязань за кредитним договором станом на 28.11.2016 року відповідач має заборгованість за кредитним договором 48006 грн. 60 коп., яка складається з наступного: 7493,65 грн. - заборгованість за кредитом, 40512,95 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом, та ця сума підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. Вирішуючи питання щодо стягнення 2350,00 грн. як заборгованості за пенею та комісією; а також штрафів відповідно до п. 2.1.1.7.6 Умов кредитного договору: 500, 00 грн.- штраф - фіксована частина, 2517,83 грн. - штраф - процентна складова , суд приходить до наступного. Згідно ст. 2 Закону України № 1669-VІІ «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» від 02.09.2014 року на час проведення антитерористичної операції забороняється нарахування пені та/або штрафів на основну суму заборгованості із зобовязань за кредитними договорами та договорами позики з 14 квітня 2014 року громадянам України, які зареєстровані та постійно проживають або переселилися у період з 14 квітня 2014 року з населених пунктів, визначених у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція, а також юридичним особам та фізичним особам - підприємцям, що провадять (провадили) свою господарську діяльність на території населених пунктів, визначених у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку де проводилась антитерористична операція. Банки та інші фінансові установи, а також кредитори зобовязані скасувати зазначеним у цій статті особам пеню та/або штрафи, нараховані на основну суму заборгованості із зобовязань за кредитними договорами і договорами позики у період проведення антитерористичної операції. Відповідно до Переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, затвердженого Розпорядженням Кабінету Міністрів України від 30.10.2014 року №1053-р місто Маріуполь (Маріупольська міська рада) відноситься до населеного пункту, на території якого здійснювалася антитерористична операція. Розпорядженням Кабінету Міністрів України від 05.11.2014 року №1079-р було зупинено дію розпорядження Кабінету Міністрів України від 30.10.2014 року №1053-р «Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція». Між тим, постановою Окружного адміністративного суду м. Києва від 26.01.2015 року, залишеною без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 02.04.2015 року, розпорядження Кабінету Міністрів України від 05.11.2014 року № 1079-р «Про зупинення дії розпорядження Кабінету Міністрів України від 30 жовтня 2014 року №1053-р» визнано нечинним. Розпорядженням Кабінету Міністрів України від 2 грудня 2015 р. № 1275-р затверджений Перелік населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція , та визнання такими, що втратили чинність, деяких розпоряджень Кабінету Міністрів України. Згідно Переліку , м. Маріуполь є населеним пунктом, на території якого здійснювалася антитерористична операція . З матеріалів справи вбачається, що відповідачка зареєстрований та мешкає, за адресою: Донецька область, місто Маріуполь, вул. Гонди буд. 11. Враховуючи викладене, суд прийшов до висновку, що вимоги про стягнення пені за несвоєчасність виконання зобовязання за договором не підлягають задоволенню, а також, слід відмовити у задоволенні позовних вимог щодо стягнення з відповідача на користь позивача штрафів. Відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких відмовлено. Відповідно до ст. 79 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, повязаних з розглядом справи. Позивачем надані документи, що стверджують понесені витрати, тому вони підлягають стягненню з відповідача [PERSON] в повному обсязі, а саме витрати судового збору у розмірі 1378 гр. 00 коп. ,оскільки вони сплачені у мінімальному розмірі, передбаченому Законом України «Про судовий збір».

Outcome: partial