Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-18 00:00:00

20 лютого 2019 року позивач звернулася до суду з позовом з вимогою розірвати шлюб між нею та відповідачем. В своїй заяві позивач зазначила, що вони з відповідачем з 17 жовтня 2015 року перебувають в зареєстрованому шлюбі. Від вказаного шлюбу мають спільну неповнолітню доньку - [PERSON], [INFO]. Вони з відповідачем з листопада 2018 року фактично припинили шлюбні відносини, спільне життя не склалося через несумісність характерів, відсутність взаємоповаги та взаємодовіри, що породжує в сім'ї непорозуміння та конфлікти, які негативно впливають на їх взаємовідносини. Спільне подружнє життя суперечить її інтересам, збереження шлюбу неможливе. Посилаючись на викладене позивач просила суд, шлюб укладений між нею та відповідачем у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану Комсомольського міського управління юстиції у Полтавській області 17 жовтня 2015 року, актовий запис №394 - розірвати, стягнути з відповідача на її користь судові витрати. В судове засідання позивач не з'явилася, подала до суду заяву, в якій просила справу розглядати за її відсутності, позовні вимоги підтримувала, просила задовольнити. Згідно ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності Відповідач в судове засідання не з'явився, не повідомивши суд про причину неявки, в порядку ч. 11 ст. 128 ЦПК України належним чином повідомлений про дату, час та місце проведення судового розгляду. Відповідно до п.1 ч. 3 ст. 223 ЦПК України,якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника), без поважних причин або без повідомлення причин неявки. Дослідивши матеріали справи, оцінивши надані сторонами докази та давши їм належну оцінку, суд встановив наступне. 17 жовтня 2015 року [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб, що підтверджується Свідоцтвом про шлюб серія [NUMBER], виданим Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Комсомольського міського управління юстиції у Полтавській області 17 жовтня 2015 року, актовий запис №394 (а.с. 6). Від вказаного шлюбу сторони мають доньку - [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER], виданим Глобинським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Полтавській області 07 лютого 2017 року (а.с. 8). Крім того, судом встановлено, що сторони фактично припинили шлюбні відносини, проживають за різними адресами, спільне життя не склалося через несумісність характерів, відсутність взаємоповаги та взаємодовіри, що породжує в сім'ї непорозуміння та конфлікти, які негативно впливають на їх взаємовідносини. Надаючи правову оцінку викладеним обставинам, суд зазначає наступне. Згідно ч. 1 ст. 24 Сімейного кодексу України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ч.2 ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи, що позивач наполягає на розірванні шлюбу, відповідач заперечень проти розірвання шлюбу на надав, суд дійшов висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам кожного з них, примирення між сторонами неможливе, тому шлюб необхідно розірвати. Згідно зі ст.141 ЦПК України, з відповідача підлягає стягненню на користь позивача понесені нею судові витрати по сплаті судового збору у сумі 768,40 грн.

Outcome: approved