Jurisdiction: civil
Date: 2020-05-19 00:00:00

21.02.2020 року представник Служби у справах дітей та сім`ї Фастівської районної державної адміністрації звернувся до суду з позовом до [PERSON] про позбавлення батьківських прав. Свої вимоги мотивує тим, що рішенням Фастівського міськрайонного суду Київської області від 27.09.2018 року було задоволено позов про відібрання дитини без позбавлення [PERSON] батьківських прав. Малолітньому [PERSON] було встановлено статус дитини, позбавленої батьківського піклування та влаштовано на виховання та проживання до дитячого будинку сімейного типу родини [PERSON] . Мати дитини передбачених законом обов`язків щодо виховання та розвитку дитини не виконує, самоусунулась від них, ніде не працює, вживає алкогольні напої. Таким чином, з урахуванням того, що відповідач ухиляється від участі у вихованні дитини, представник позивача просить позбавити [PERSON] батьківських прав стосовно малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , а також стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини в розмірі 1/4 частин всіх видів її заробітку, але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку. Ухвалою Фастівського міськрайонного суду Київської області від 28.02.2020 року відкрито загальне позовне провадження у справі та призначено підготовче судове засідання. Ухвалою Фастівського міськрайонного суду Київської області від 29.04.2020 року підготовче провадження у справі закрите, а справу призначено до судового розгляду по суті у відкритому судовому засіданні. В судове засідання представник позивача не з`явився, надавши через канцелярію суду заяву про розгляд справи в їх відсутність. Вимоги позову підтримує та просить їх задовольнити, проти винесення заочного рішення не заперечував. В судове засідання відповідач не з`явилася, повідомлялася вчасно та належним чином про час і місце розгляду справи, причини неявки суду невідомі, заяв чи клопотань про розгляд справи в її відсутність до суду не надходило. У встановлений строк від відповідача відзиву на позовну заяву до суду не надійшло. Представник Органу опіки та піклування Великоснітинської сільської ради Фастівського району Київської області в судове засідання не з`явився, надавши суду заяву, згідно якої просили справу слухати без присутності представника. Третя особа [PERSON] в судове засідання не з`явилася, надала заяву про розгляд справи у її відсутність, вимоги позову підтримує. Зі згоди позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України. Вивчивши письмові матеріали справи, дослідивши надані докази у межах заявлених позовних вимог, суд приходить до наступного висновку. При розгляді письмових матеріалів справи, судом встановлено, що [PERSON] є матір`ю малолітнього [PERSON] , [INFO] . Батьком дитини записаний [PERSON] . Відомості про батька дитини записані на підставі ч.1 ст.135 СК України. Вказане підтверджується відповідним свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим 17.05.20210 року Виконкомом Великоснітинської сільської ради Фастівського району Київської області та повним витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження. Заочним рішенням Фастівського міськрайонного суду Київської області від 27.09.2018 року малолітнього [PERSON] відібрано від матері [PERSON] без позбавлення її батьківських прав. Згідно Розпорядження Фастівської районної державної адміністрації Київської області від 15.11.2018 року №558-од [PERSON] встановлено статус дитини, позбавленої батьківського піклування та влаштовано його на виховання та проживання до дитячого будинку сімейного типу родини [PERSON] . Згідно характеристики, наданої Великоснітинською сільською радою Фастівського району Київської області 15.01.2020 року за № 20, [PERSON] зареєстрована та проживає в [ADDRESS] . В 2006 році [PERSON] була позбавлена батьківських прав відносно 5-х дітей. [PERSON] ніде не працює, зловживає алкогольними напоями, веде аморальний спосіб життя, долею дитини не переймається і не цікавиться. Перебуває на обліку в тубдиспасері, але не лікується і медичний огляд не проходить. Відповідно до акта обстеження житлово-побутових умов проживання від 16.01.2020 року за підписом сільського голови Корчук І.П . , [PERSON] проживає одна в будинку по [ADDRESS] . Будинок занедбаний, за борги відключене електропостачання. Будинок оздоблений пічним отопленням, але дрова на зиму не заготовлені. Судом прийнято до уваги висновок № 06-21/530 від 18.02.2020 року Органу опіки та піклування Фастівської районної державної адміністрації, де визнано доцільним та таким, що відповідає інтересам дитини позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно малолітнього сина [PERSON] , [INFO] . Відповідно до ч. 9-10 ст. 7 Сімейного Кодексу України (далі за текстом - СК України) сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства. Кожен учасник сімейних відносин має право на судовий захист. Відповідно до ч. 2 ст. 155 СК України батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Згідно з ч. 1 ст. 152 СК України право дитини на належне батьківське виховання забезпечується системою держаного контролю, що встановлена законом. Частиною 2 ст. 150 СК України визначено, що батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Згідно ст.164 СК України батьки можуть бути позбавлені батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно утримують, та інше), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Згідно п.16 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 30 березня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення батьківських прав» ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Оскільки відповідач повністю самоусунулася від виховання дитини, суд вважає, що позовні вимоги ґрунтуються на вимогах Закону, обставини справи підтверджуються певними засобами доказування та з урахуванням встановлених судом обставин, позовні вимоги підлягають задоволенню. Згідно ст. 166 СК України, особа позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини. Одночасно, з позбавленням батьківських прав суд може на вимогу позивача або за власної ініціативи вирішити питання про стягнення аліментів на дитину. Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з частиною 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Частиною 1 ст. 183 Сімейного кодексу України, передбачено, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Частиною 1 ст. 182 СК України передбачено, що при визначенні розміру аліментів, суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Відповідно до статті 191 Сімейного кодексу України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Отже, оскільки відповідач в добровільному порядку не надає матеріальної допомоги на утримання дитини, хоча повинна та має таку можливість, бо є людиною працездатного віку, а тому суд вважає за необхідне стягнути з неї аліменти на утримання дитини у розмірі, вказаному позивачем. Відповідно до п.3 ч. 1 ст. 5 ЗУ «Про судовий збір» від сплати судового збору звільняються позивачі за подання позовів про стягнення аліментів. Відповідно до ч. 6 ст. 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної вимог, у зв`язку з чим з відповідача підлягає стягненню судовий збір у дохід держави у розмірі 2102,00 гривень. Рішення в частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць суд допускає до негайного виконання відповідно до п.1 ч.1 ст. 430 ЦПК України.

Outcome: approved