Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-07 00:00:00

20.03.2018 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» (надалі ТОВ «ФК «ЄАПБ») звернулося до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, за яким посилаючись на відступлення йому Товариством з обмеженою відповідальністю «[PERSON] [PERSON]» (надалі ТОВ «[PERSON] [PERSON]») за договором факторингу від 10.10.2016 року право вимоги за кредитним договором № 500414373, укладеного між Публічним акціонерним товариством «Альфа-Банк» (надалі ПАТ «Альфа-Банк») та [PERSON] 19.09.2013 року, право на яке ТОВ «[PERSON] [PERSON]» ще раніше за договором факторингу від 30.09.2014 року перейняло від первісного кредитора ПАТ «Альфа-Банк», просив ухвалити судове рішення про стягнення з відповідача заборгованості за вказаним договором, у розмірі 65 519,39 грн. та судові витрати по справі. В судове засідання представник позивача не зявився, напередодні направив до суду клопотання про можливість розгляду справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав повністю і просив їх задовольнити, не заперечував проти заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON] в судові засідання 12.04.2018 року та 08.05.2018 року не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Про причину своєї неявки суд не повідомив, відзив на позов до суду не подавав. Тому оскільки в матеріалах справи достатньо доказів для розгляду справи без його участі, суд, зі згоди представника позивача, вважає за можливе слухати справу на підставі наявних доказів, що відповідає положенням ст.ст. 280, 281 ЦПК України. Оскільки в судове засідання сторони не зявились, суд відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, проводить слухання справи без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписуючого технічного засобу. Суд, вивчивши доводи позовної заяви та дослідивши додані до неї письмові документи в їх сукупності, приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що 19.09.2013 року дійсно між ПАТ «Альфа-Банк» і [PERSON] був укладений кредитний договір № 500414373, відповідно до якого банк надав позичальнику кредит у розмірі 30 000 грн. з відсотковою ставкою 14,99% на рік, а також сплатою комісійної винагороди, з кінцевим терміном повернення кредитних коштів до 20.09.2016 року. Відповідно до п. 2.6. вказаного кредитного договору платежі за повернення кредиту, сплата процентів за його користування та інших платежів за цим договором здійснюється щомісячно, рівними частинами в сумах та в терміни що встановлені Графіком платежів, що є невідємною частиною договору. Згідно умов п. 4 кредитного договору, у разі повного чи часткового прострочення повернення кредиту та/або сплати відсотків та /або комісій позичальник зобовязується сплачувати банку штраф у розмірі 50 грн. за перший прострочений платіж і 150 грн. за кожний наступний прострочений поспіль платіж. Відповідно до ст. 526 та ч. 2 ст. 615 ЦК України боржник зобовязаний виконати зобовязання належним чином в установлений строк, одностороння відмова від зобовязання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобовязання. Згідно вимог ст. ст. 1049, 1050 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Приписами ст.ст. 546, 549 ЦК України визначено, що виконання зобовязань може забезпечуватися згідно з законом або договором неустойкою. Неустойкою (штрафом, пенею) є визначена законом або договором грошова сума, яку боржник повинен сплатити кредиторові в разі порушення боржником зобовязання. Відповідач в порушення умов кредитного договору не виконав вчасно та в повному обсязі зобов'язання щодо повернення кредиту, сплати відсотків і комісії, в результаті чого, відповідно до розрахунку заборгованості за кредитним договором, сума боргу, станом на 10.10.2016 року, склала 65 519,39 грн., яка складається з: 1) 29 334,93 грн. - заборгованості за основною сумою боргу у розмірі; 2) 30184,46 грн. - заборгованості за відсотками та комісією; 3) 6000 грн. штрафу. 30.09.2014 року між ПАТ «Альфа-Банк» та ТОВ «Дата [PERSON]» укладено договір факторингу, відповідно до умов якого ПАТ «Альфа-Банк» відступив ТОВ «Дата [PERSON]»» за грошові кошти, свої права грошової вимоги до боржників за кредитними договорами, перелік яких міститься в Додатку № 1 до договору та у Додатку № 2, доповненого згідно умов додаткової угоди від 08.12.2014 року до основного договору. В зазначеному переліку зазначено передачу також права вимоги за кредитним договором № 500414373, що укладений 19.09.2013 року дійсно з [PERSON] 10.10.2016 року між ТОВ «Дата [PERSON]» та товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» (надалі ТОВ «ФК «ЄАПБ») укладено договір факторингу № 2016-1ДМГ/ЄАПБ, відповідно до умов якого ТОВ «Дата [PERSON]» відступило ТОВ «ФК «ЄАПБ» належне йому право вимоги до боржників за кредитними договорами, в тому числі і до відповідача [PERSON], як боржника за кредитним договором № 500414373 від 19.09.2013 року. Як видно з додатку № 1-1 до вищевказаного договору факторингу, ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до відповідача саме у сумі 65 519,39 грн. Повідомлення про зміну кредиторів направлялися боржнику своєчасно, зокрема ТОВ «Дата [PERSON]» 19.10.2016 року, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» - 24.10.2016 року, але ні на рахунки вказаних товариств, ні на рахунок первісного кредитора ПАТ «Альфа-Банк» відповідач [PERSON] грошові кошти в рахунок погашення вищевказаного кредитного договору не вносив. Таким чином, при судовому розгляді справи вимоги позивача знайшли своє підтвердження, а тому підлягають задоволенню в повному обсязі. У відповідності до вимог ч. 1 ст. 141 ЦПК України, у звязку з задоволенням позовних вимог у повному обсязі, з відповідача також належить стягнути на користь позивача сплачений ним при зверненні з позовом до суду судовий збір у сумі 1762 грн.

Outcome: approved