Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-10 00:00:00

20 червня 2019 року [PERSON] звернувся в суд з позовом до ДП «Волиньвугілля» про стягнення заборгованої заробітної плати та середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні. Свої вимоги обґрунтовує тим, що працював у Відокремленому структурному підрозділі Шахта №9 «Нововолинська» ДП «Волиньвугілля» на посаді машиніста гірничих виїмкових машин 6-го розряду. На підставі наказу по підприємству №03-К від 04 січня 2019 року його було звільнено за власним бажанням, із виплатою тримісячного середнього заробітку. У день звільнення та на наступний роботодавець не виплатив заробітну плату належну йому при звільненні, яка станом на 06 червня 2019 року становила 38 887,67 грн. Оскільки за період з 05 січня 2019 року по 20 червня 2019 року минуло 113 робочих днів, а його середньоденний заробіток становить 663,79 грн., просить суд стягнути з відповідача в свою користь 75 008,27 грн. середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні за вищевказаний період та 38 887,67 грн. заборгованої заробітної плати. Також просив суд стягнути з відповідача ДП «Волиньвугілля» в свою користь судовий збір сплачений в розмірі 768,40 грн. Позивач [PERSON] до суду не з`явився, подав до суду письмову заяву, в якій просив суд розглянути справу у його відсутності, позовні вимоги підтримав, просив суд їх задоволити та не заперечив щодо заочного розгляду справи (а.с.23). Представник відповідача ДП «Волиньвугілля», будучи належним чином повідомленим про дату та час судового розгляду до суду не з`явився та у визначений судом строк відзиву на позовну заяву не подав (а.с.22). Суд, у відповідності до ст.280, ст.281 ЦПК України, ухвалив проводити заочний розгляд справи. Дослідивши матеріали справи в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов підлягає до повного задоволення. Відповідно до ст.116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, проводиться в день звільнення, або не пізніше наступного дня після пред`явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Згідно ст.117 КЗпП України в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки зазначені в ст.116 КЗпП України, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. Згідно виписки з наказу №03-К від 04 січня 2019 року (а.с.7), позивач [PERSON] був звільнений з ДП «Волиньвугілля» на підставі ст.38 КЗпП України за власним бажанням ( у зв`язку з виходом на пенсію), з виплатою вихідної допомоги у розмірі тримісячного середнього заробітку. Відповідно до довідок ВП «Шахта №9 «Нововолинська» ДП «Волиньвугілля» №183 і №182 від 06 червня 2019 року середньоденний заробіток [PERSON] становив 663,79 грн., а заборгованість по його заробітній платі станом на 06 червня 2019 року становить 38 887, 67 грн. (а.с.8-9). Оскільки, з вини підприємства належні звільненому працівникові суми у строки зазначені в ст.116 КЗпП України не були виплачені, суд задоволює позовні вимоги та стягує з відповідача ДП «Волиньвугілля» в користь позивача [PERSON] 75 008,27 грн. середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні за період з 05 січня 2019 року по 20 червня 2019 року, з розрахунку 663,79 грн. (середньоденний заробіток [PERSON] ) х 113 (робочі дні за вищевказаний період), а також 38 887,67 грн. заборгованої заробітної плати. Також, з врахуванням вимог ст.141 ЦПК України, суд стягує з відповідача ДП «Волиньвугілля» в дохід держави 768,40 грн. судового збору.

Outcome: approved