Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-13 00:00:00

20.03.2014 року позивачка [PERSON] звернулась до суду з дійсним позовом, та просила стягнути з відповідача [PERSON] аліменти на свою користь на утримання сина [PERSON], [INFO], який продовжує навчання, в розмірі ? частини всіх видів заробітку (доходу) починаючи з дня подачі позову до суду та до закінчення сином навчання. В обґрунтування своїх вимог позивачка зазначила, що син проживає з нею та знаходиться на її отримані. На даний час її син навчається у Луганському коледжі будівництва, економіки та права на третьому курсі денного відділення за спеціальністю «Будівництво, обслуговування і ремонт залізничних колій», строк закінчення навчання - 28.06.2015 р., у зв'язку з цим, син потребує додаткову матеріальну допомогу, а відповідач відмовляється надавати таку матеріальну допомогу в добровільному порядку хоча і має таку можливість - за станом здоров'я є здоровою працездатною людиною. В судовому засіданні позивачка [PERSON] підтримала позовні вимоги, просить позов задовольнити в повному обсязі. Відповідач [PERSON] позов визнав, однак не згоден з розміром стягуваних аліментів. Суду пояснив, що він дійсно перебував з позивачкою у шлюбі від якого має сина [PERSON], [INFO], який після розірвання шлюбу, залишився мешкати з матір'ю, а він на його утримання справно платив аліменти. Сплачувати аліменти до закінчення сином навчання він не проти, однак просить звернути увагу на той факт, що він перебуває у другому шлюбі, від якого має на утриманні 12-тирічного сина, крім того він надає матеріальну допомогу своїм батькам похилого віку. На даний час він працює, однак його щомісячний дохід не перевищує 2200 грн. Враховуючи наведені факти просить позов задовольнити частково та стягувати з нього аліменти в розмірі 1/8 частини всіх видів заробітку (доходу) до закінчення сином навчання. Заслухавши сторони, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню частково - в розмірі 1/6 частини заробітку (доходу) платника аліментів, з наступних підстав. Згідно зі ст. 199 Сімейного кодексу України, якщо повнолітня дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Судом встановлено, що сторони по справі дійсно є батьками [PERSON], [INFO], який навчається на денній формі навчання та проживає разом з матір'ю, позивачкою по справі (арк. справи 4-5). З копії свідоцтва про одруження серії [NUMBER] від 06.10.2001 року та копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 15 квітня 2002 року вбачається, що відповідач [PERSON] у даний час перебуває у законному шлюбі від якого має малолітнього сина [PERSON], [INFO] (а.с.15). Довідкою з місця роботи відповідача № 73/301 від 12.05.2014 року підтверджується його заробітна плата та те, що з його заробітку у 2013 році утримувались аліменти на користь позивачки на утримання сина [PERSON] в розмірі ? частини заробітку. Приведені докази переконали суд в тому, що відповідач хоча і має працездатний вік, працює, але не в змозі надавати позивачці на утримання повнолітньої дитини матеріальної допомоги в тому розмірі, що вона вимагає. При вирішенні цієї суперечки суд враховує не тільки вимоги закону, але і можливість відповідача його виповнювати. Суд вважає, що стягненню підлягають аліменти в розмірі 1/6 частини його заробітної плати, і таке рішення буде справедливим по відношенню до обох сторін. На підставі викладеного, відповідно до ст.ст. 182, 199, 200 Сімейного кодексу України,

Outcome: partial