overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-28 00:00:00

20 січня 2016 року позивач звернулась до Володарського районного суду Київської області з названим позовом в якому вказала, що вона з відповідачем мають сина [PERSON], [INFO]. Відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання дитини та не бере участі у її вихованні, не цікавиться її життям. Тому позивач просить суд стягнути з відповідача аліменти на її користь на утримання дитини [PERSON], [INFO] у розмірі 1/4 частки з усіх видів його заробітку (доходу), але не менш ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісяця, починаючи з дня предявлення позову до суду і до досягнення дитиною повноліття. Позивач подала до суду заяву, в якій вказала, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти винесення заочного рішення у разі неявки відповідача не заперечує та просила суд розглядати справу без її участі. Відповідач до суду не зявився, про час і місце судового засідання повідомлявся двічі належним чином, про що свідчать про одержання смс повісток. Заперечень щодо позову до суду не направляв. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Розглянувши матеріали справи, дослідивши письмові докази, суд вважає, що позовні вимоги підлягають до задоволення. По справі встановлено, що сторони мають сина [PERSON], [INFO], що стверджено свідоцтвом про народження серії І-ОК № 223413 (а.с.5). Відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання дитини та не бере участі у його вихованні, не цікавиться його життям, чим [PERSON] ухиляється від своїх обовязків по утриманню та вихованню сина [PERSON]. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобовязані утримувати свою дитину до досягнення нею повноліття. У разі ухилення від цього обовязку кошти на утримання дитини стягуються в судовому порядку. Згідно ст. 182 Сімейного Кодексу України, при визначені розміру аліментів суд враховує, стан здоровя та матеріальне становище дитини, стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку за винятком випадків, передбачених ст. 184 цього Кодексу. Ст. 183 Сімейного Кодексу України вказує, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Враховуючи вище викладене, суд вважає, що позов підлягає до задоволення.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-03 00:00:00

20 січня 2016 року позивач звернулась до суду з позовом про стягнення з відповідача на її користь аліментів на утримання неповнолітніх дітей - [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], в розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку (доходів) щомісяця, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дочку, а також аліментів на її утримання в розмірі 1/6 частки з усіх видів заробітку (доходів) відповідача до досягнення [PERSON] трьох років. Свої вимоги мотивує тим, що з відповідачем було зареєстровано шлюб 18 лютого 2006 року. Від спільного шлюбу сторони мають неповнолітніх дітей дочок [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. Спільне життя з відповідачем не склалося, тому 17 листопада 2015 року шлюб між сторонами було розірвано; сторони проживають окремо. Пояснює, що з цього часу дочки живуть з нею і перебувають на її утриманні. Позивач на даний час не працює, оскільки перебуває у відпустці по догляду за дитиною. Стверджує, що у добровільному порядку відповідач їй надає матеріальну допомогу, але у недостатньому розмірі для утримання обох дочок, а дохід, який отримує позивач, не дає можливості забезпечити фізичний, духовний розвиток та розвиток творчих і пізнавальних здібностей дітей. Позивач в судовому засіданні позов підтримала та просила його задовольнити. В своїх поясненнях посилалась на обставини, викладені в позовній заяві. Відповідач в судовому засіданні позов визнав частково та зазначив, що не проти надавати допомогу на утримання дітей. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи: довідку про склад сімї № 30 від 06 січня 2016 року (а.с. 3), копію заочного рішення Новозаводського районного суду м. Чернігова № 751/8502/15-ц від 02 листопада 2015 року про розірвання шлюбу (а.с. 4-5), копії свідоцтв про народження [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO] (а.с. 6-7), довідку про доходи [PERSON] (а.с. 10), суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню. У відповідності до ст. 84 СК України позивачка має право на утримання з боку відповідача до досягнення дитиною трьох років не залежно від того чи вона працює та її матеріального становища за умови, що відповідач має змогу надати таке утримання. Згідно ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобовязані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. При визначені розміру аліментів, судом враховується стан здоровя дітей і відповідача по справі, матеріальне становище, відсутність у відповідача інших зобовязань та інші обставини справи, стягненню підлягають аліменти на утримання неповнолітніх дітей в розмірі 1/3 частини усіх видів заробітку відповідача та на утримання дружини в розмірі 1/6 частини заробітку щомісячно. Суд визнає необхідним застосувати норми п.1 ч.1 ст. 367 ЦПК України і допустити негайне виконання рішення суду у межах суми платежу за один місяць. Крім того, з відповідача підлягає стягненню судовий збір на користь держави в розмірі 551,20 грн.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-10 00:00:00

20 січня 2016 року позивачка [PERSON] звернулась до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дитини. В обгрунтування своїх позовних вимог вказала, що з відповідачем по справі з 01 вересня 2007 року знаходилась у шлюбі. Від шлюбу мають неповнолітню дитину - доньку [PERSON], [INFO]. Оскільки відповідач добровільно матеріальної допомоги на утримання доньки не надає, незважаючи на те, що працездатним і має можливість надавати таку допомогу, просить стягнути з нього аліменти на утримання доньки у розмірі 1/3 частини усіх видів доходу , починаючи з дня подачі позову до досягнення дитини повноліття. В судовому засіданні позивачка підтримала свої позовні вимоги, наподягала на їх задоволенні. Відповідач в судовому визнав позовні вимого частково, а саме просив стягнути з нього аліменти у розмірі ? частини усіх видів доходу, починаючи з дня подачі позову до досягнення дитини повноліття. Вислухавши пояснення позивачки, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задовольнити частково з наступних підстав. Судом встановлено, що між позивачкою та відповідачем по справі 01 вересня 2007 року було зареєстровано у відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Димитровського міського управління юстиції у Донецькій області, актовий запис № 293 ( а.с. 2). Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину доньку [PERSON], [INFO] ( а.с. 3). Судом встановлено, що відповідач добровільно матеріальної допомоги на утримання доньки позивачці не надає, хоча має таку можливість, оскільки є працездатним, та стан його здоров»я дозволяє нести аліментні зобов»язання. Відповідно до ч.2 ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров»я та матеріальне становище дитини ; 2) стан здоров»я та матеріальне становище платника аліментів ; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина ; 4) інші обставини, що мають істотне значення . Відповідно до ч.2 ст. 182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Враховуючи вищевикладені норми права, обставини справи зокрема, матеріальний стан відповідача - середньомісячний розмір його заробітної плати (а.с. 11), відсутність аліментних зобов'язань перед іншими особами, а також той факт, що стан здоров'я дозволяє йому сплачувати аліменти, суд приходить до висновку про часткове задоволення позовних вимог про стягнення аліментів в розмірі ? частин від усіх видів доходу. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягають стягненню судові витрати: судовий збір у розмірі 551,20 грн. На підставі викладеного,

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-18 00:00:00

20 січня 2016 р. рішенням Лисичанського міського суду задоволений позов [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу. 11 лютого 2016 р. позивачкою до суду надіслана заява для вирішення питання про ухвалення додаткового рішення у справі, оскільки судом не вирішено питання про розділ судових витрат. У судове засідання сторони не з'явилися, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, клопотання про відкладення розгляду справи не заявляли. Відповідно до ст.220 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою осіб, які беруть участь у справі, чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: 1) судом не вирішено питання про судові витрати. У судовому засіданні встановлено, що в резолютивній частині рішення Лисичанського міського суду від 20.01.2016 р. не вирішено питання про судові витрати. Тому суд постановляє додаткове рішення за позовом, в якому позовні вимоги задоволені. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-13 00:00:00

20 січня 2017 позивач надала до суду позовну заяву, в якій просить стягнути з відповідача аліменти на малолітнього сина [PERSON], [INFO], у розмірі 1/4 частки заробітку (доходу) щомісячно, та на себе у розмірі 1/4 частки заробітку (доходу) щомісячно до досягнення дитиною повноліття, посилаючись на те, що відповідач ухиляється від свого обовязку щодо утримання дитини.\~ Відповідач, повідомлений належним чином про час та місце розгляду справи, у судове засідання не зявився, заперечень проти позову не надав. За наявності умов, передбачених частиною першою ст. 224 ЦПК України, та оскільки позивач не заперечує проти заочного вирішення справи, суд\~ вважає за можливе допустити заочний розгляд справи. Дослідивши надані докази, суд вважає, що позов є обґрунтованим і підлягає задоволенню частково. Судовим розглядом встановлено, що сторони з 25 травня 2012 року перебувають у шлюбі, зареєстрованому Відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Київському районі реєстраційної служби Одеського міського управління юстиції, від шлюбу мають малолітнього сина [PERSON], [INFO]. Згідно зі ст.180 СК України, батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно зі ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Доказів, що відповідач не може сплачувати щомісячно аліменти на сина у розмірі 1/4 частки заробітку (доходу) щомісячно, не надано, тому суд дійшов висновку, що аліменти на дитину підлягають стягненню з відповідача у розмірі 1/4 частки заробітку (доходу) щомісячно, але не менш, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ч. 2 ст. 84 СК України, дружина,\~ з\~ якою проживає дитина,\~ має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. На момент предявлення позовної заяви дитині виповнилося вже 8 років, суд дійшов висновку, що у задоволенні позовної заяви про стягнення аліментів з відповідача на позивача у розмірі 1/4 частки заробітку (доходу) щомісячно до досягнення дитиною повноліття слід відмовити, оскільки це не передбачено законодавством. Відповідно до ч. 3 ст. 88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, тому з відповідача підлягає стягнення у дохід держави судового збору у розмірі 640 грн. 00 коп.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-26 00:00:00

20 січня 2017 року [PERSON] звернулася до Миргородського міськрайонного суду з вищевказаною позовною заявою. В обґрунтування своїх позовних вимог позивачка зазначила, що вона перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем [PERSON] з 02 серпня 2002 року дотепер. Від цього шлюбу сторони мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], який проживає разом із позивачкою. Відповідач, [PERSON], добровільно матеріальної допомоги не надає. За таких підстав позивачка звернулася з даним позовом до суду. [PERSON] просить суд стягнути зі [PERSON] на свою користь аліменти на утримання дитини в розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітків (доходів), але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 20 січня 2017 року і до досягнення дитиною повноліття. Позивачка, [PERSON], в судове засідання не зявилася, надавши заяву, в якій розгляд справи просила провести у її відсутність. Позовні вимоги підтримала повністю та просила їх задовольнити. Відповідач, [PERSON], в судове засідання не зявився, надавши заяву, в якій просив розгляд справи провести у його відсутність. Позовні вимоги визнав у повному обсязі. Вивчивши та проаналізувавши всі докази, зібрані по справі, суд приходить до переконання, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони мають спільну дитину: [PERSON], [INFO] (свідоцтво про народження, а.с.4), який проживає разом з позивачкою, що підтверджується довідкою Голови вуличного комітету (а.с.5). Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно статті 182 СК України при визначенні розміру аліментів судом враховуються наступні обставини: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ч. 1 ст. 183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Згідно ч.4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Оскільки відповідач не заперечує проти задоволення позовних вимог, визнання цього позову ним не суперечить вимогам закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, а тому суд приходить до висновку про необхідність задоволення позовних вимог [PERSON]. Згідно ч.3 ст. 88 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. А тому з [PERSON] необхідно стягнути на користь держави судовий збір в розмірі 640 грн. 00 коп.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-14 00:00:00

20 січня 2017 року [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення аліментів на неповнолітніх дітей. В обґрунтування позовних вимог зазначила, що з 21 листопада 1998 року вона перебувала з відповідачем по справі у шлюбі, який було розірвано 28 грудня 2005 року відділом реєстрації актів цивільного стану Сахновщинського районного управління юстиції Харківської області, актовий запис №81. Від шлюбу вони мають двох неповнолітніх синів [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. В свідоцтвах про народження дітей батьком записаний відповідач. Останній не цікавиться вихованням синів, не надає матеріальну допомогу на утримання та виховання дітей. Діти повністю знаходиться на її утриманні та вихованні. В звязку з цим, позивач просила стягнути з відповідача аліменти на утримання дітей у розмірі 1/3 частини щомісячно з усіх видів заробітку (доходу), але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, до досягнення дітьми повноліття. Позивач в судове засідання не зявилася, але надала заяву в якій просить слухати справу за її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідач в судове засідання не зявився, був повідомлений належним чином, про час та місце розгляду справи, про що свідчить рекомендоване повідомлення\~ про вручення поштового відправлення, про причини неявки суд не повідомив. Згідно ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Зі згоди позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Розглянувши матеріали справи, суд вважає за необхідне позов задовольнити. Судом встановлено, що у позивача на утриманні знаходиться неповнолітні сини [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Відповідно до копії свідоцтв про народження серія І-ВЛ №102125 та серія І-ВЛ №216451 батьком неповнолітніх [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], записаний [PERSON] (а.с. 3). Відповідач ухиляється від обов'язків по утриманню дітей, матеріальної допомоги на утримання дітей не надає. У відповідності до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. На підставі норм СК України аліменти можуть бути присудженні в долі від доходу одного з батьків. В зв'язку з цим, суд вважає можливим стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання неповнолітніх синів [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], у розмірі 1/3 частини щомісячно з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, і до досягнення дітьми повноліття. Враховуючи вимоги ст. 88 ЦПК з відповідача необхідно стягнути судовий збір в розмірі 640 грн. оскільки позивач за законом звільняється від їх сплати. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-15 00:00:00

20 січня 2017 року [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою про розірвання шлюбу. В позові зазначила, що з відповідачем перебуває в зареєстрованому шлюбі. Від даного шлюбу вони мають двох малолітніх дітей сина [PERSON], [INFO] та дочку [PERSON], [INFO]. На протязі тривалого часу сімейне життя між ними поступово погіршилося, що в кінцевому результаті призвело до фактичного припинення між ними шлюбних відносин, між ними виникають постійні суперечки, спільне проживання стало не можливим. На даний час вони проживають окремо, не ведуть спільного господарства, шлюбних відносин не підтримують. На попереднє судове засідання позивач не зявилася, надала до суду заяву про розгляд справи без її участі, в якій вказала, що позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити. Після розірвання шлюбу просила залишити шлюбне прізвище «Мариніна». Відповідач на попереднє судове засідання не з'явився, надав до суду заяву про розгляд справи без його участі, в якій вказав, що позовні вимоги визнає та згодний на розірвання шлюбу. Наслідки визнання позову йому відомі. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України у разі якщо розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Вивчивши матеріали справи, а саме: свідоцтво про шлюб видане Виконкомом Підлубівською сільської ради Ємільчинського району Житомирської області серії 1-ТП № 091213 від 10.11.2012 року; ксерокопію паспорта позивача; ксерокопію свідоцтва про народження [PERSON]Г серії І-ТП № 234479 від 24.03.2015 року; ксерокопію свідоцтва про народження [PERSON] серії І-ТП № 174156 від 19.02.2013 року, ксерокопію ідентифікаційного коду позивача; ксерокопію паспорта відповідача; ксерокопію ідентифікаційного коду відповідача, а тому суд відповідно до ч. 4 ст.130 ЦПК України має можливість ухвалити рішення на попередньому судовому засіданні про задоволення позову, оскільки відповідно до ч. 1 ст. 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Правовідносини, що виникли між сторонами, регулюються ч. 1 ст. 24, ч. 3 ст.105, ч. 1 ст. 110 СК України. Підлягає стягненню з відповідача на користь позивача сплачений нею при подачі позовної заяви судовий збір. На підставі наведеного, ч. 1 ст. 24, ч.3 ст.105, ч.1 ст.110 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-19 00:00:00

20 січня 2017 року [PERSON] звернулася до суду з позовом. Вказувала, що 6 травня 2015 року вона уклала шлюб із відповідачем [PERSON], який зареєстрований виконавчим комітетом Капустинської сільської ради Липоводолинського району Сумської області. Від шлюбу мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. Зазначила, що спільне життя з відповідачем не склалося, міцної сімї створити не вдалось, оскільки в результаті різних, в загальному протилежних поглядів на життя постійно виникали сварки. Коли спільне проживання стало не можливим, припинили шлюбні відносини і з жовтня 2016 року спільно не проживають. Вважає, що подальше примирення та збереження сімї з відповідачем неможливе. Позивач в судове засідання не зявилася, у поданій письмовій заяві просила розгляд справи провести за її відсутності, позовні вимоги підтримала. Відповідач в судове засідання не зявився, про розгляд справи повідомлений належним чином. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків. Із матеріалів справи вбачається, що з 6 травня 2015 року [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], перебувають у шлюбі, який зареєстровано виконавчим комітетом Капустинської сільської ради Липоводолинського району Сумської області, актовий запис № 01 (а.с. 4). Від шлюбу мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO] (а.с. 5). Відповідно до довідок, виданих виконкомом Капустинської сільської ради Липоводолинського району 16 січня 2017 року, [PERSON] на даний час разом з сином зареєстровані в [INFO], син знаходиться на її повному утриманні (а.с. 6, 7). Відповідно до ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. За встановлених обставин щодо відсутності між сторонами взаєморозуміння, поваги, спільного вирішення сімейних проблем, відмови від поновлення та продовження подальших, у розумінні ст. 3, ч. 5, 6 ст. 7, ст. 51 СК України шлюбних відносин, суд вважає, що подальше збереження шлюбу буде суперечити їхнім інтересам, що в силу ч. 2 ст. 112 СК України є підставою для розірвання шлюбу за позовом одного з подружжя. Тому позовні вимоги підлягають задоволенню, а шлюб розірванню. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сплачений судовий збір.

Outcome: approved