Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-23 00:00:00

21.12.2020 р. [PERSON] звернулася до Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області з позовом до [PERSON] про позбавлення батьківських прав. Свої вимоги позивач мотивує тим, що вона являється опікуном малолітнього онука [PERSON] , [INFO] Матір`ю малолітнього є дочка позивачки, але вона померла. Батько дитини був засуджений до 15 років позбавлення волі та відбував покарання в Торезській виправній колонії № 28 Донецької області з 07.12.2002 року до 07.12.2017 року. Рішенням виконавчого комітету Золотоніської міської ради від 03.07.2012 року позивачку призначено опікуном малолітньої дитини. Після відбуття покарання відповідач оселився у м. Золотоноша, але постійного місця проживання не мав. Продовжував порушувати громадський порядок і відносно нього 27.02.2018 р. було встановлено адміністративний нагляд строк на 1 рік. З 2018 року відповідач виїхав з Черкаської області і його місце перебування позивачці невідоме. Перебуваючи в м. Золотоноші, відповідач лише двічі бачився з сином, більше з ним не спілкувався, не телефонував, не цікавився його життям, не приймав участі у вихованні та добровільному утриманні. Це на думку позивача є підставою для позбавлення відповідача батьківських прав щодо малолітньої дитини в зв`язку з ухиленням від виконання обов`язків по її вихованню. Позивачка наполягає, що відповідач ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків по вихованню свого сина [PERSON] , [INFO] . Враховуючи вказане вище, з метою захисту прав та інтересів дитини позивачка звернулася до суду з даним позовом, в якому просить позбавити відповідача батьківських прав відносно малолітнього [PERSON] , [INFO] . У судове засідання позивачка не з`явилася, але скерувала до суду заяву про розгляд справи в її відсутність, позов підтримує, просить задовольнити, проти винесення заочного рішення не заперечує. Представник третьої особи - Органу опіки та піклування виконавчого комітету Золотоніської міської ради Черкаської областіу судове засідання не з`явився, але в матеріалах справи міститься заява [PERSON] про розгляд справи в її відсутність, позовні вимоги підтримує. Відповідач у судове засідання не з`явився, не повідомивши суд про причину неявки, хоча про день, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Відзив на позовну заяву не надав. Відповідно до вимог ст.280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Так як відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, але в судове засідання не з`явився без поважних причин, не подав відзив, позивач не заперечує проти заочного розгляду справи, суд вважає за можливе проводити заочний розгляд справи. Враховуючи, що розгляд справи відбувався за відсутності учасників судового процесу, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснювалось, що відповідає вимогам ч.2 ст.247 ЦПК України. Суд, вивчивши матеріали справи, встановив наступні обставини. Статтею 165 СК України визначено, що право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. Відповідно до копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 12.05.2009 р. батьками [PERSON] , [INFO] являється [PERSON] та [PERSON] . [PERSON] та [PERSON] 08.04.2009 року зареєстрували шлюб у відділі РАЦС Торезького МУЮ Донецької області, що стверджено копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 08.04.2008 р. З копії свідоцтва про смерть серії [NUMBER] вбачається, що [PERSON] померла [INFO] у м. Артемівськ Донецької області. Відповідно до копії листа начальника Торезької виправної колонії №28 у Донецькій області №2424 від 25.03.2011 р. [PERSON] , [INFO] , на дату складення листа, відбував покарання у Торезькій виправній колонії №28 у вигляді 15 років позбавлення волі. Початок строку - 07.12.2002 р., кінець - 07.12.2017 р. Рішенням виконавчого комітету Золотоніської міської ради від 03.07.2012 р. №348 над малолітнім [PERSON] , [INFO] , який має статус дитини, позбавленої батьківського піклування, призначено [PERSON] його опікуном та надано право вирішувати всі питання, що стосуються захисту прав та інтересів дитини. Відповідно до копії довідки про реєстрацію місця проживання №1797 від 08.10.2020 р. та копії паспорта громадянина України серії [NUMBER] позивачка [PERSON] зареєстрована в [ADDRESS] з 12.02.1991 року. За даною адресою також зареєстрований з 25.07.2009 р. малолітній [PERSON] , [INFO] , що стверджено копією довідки про реєстрацію місця проживання №1321 від 09.09.2020 р., довідки про склад сім`ї від 01.10.2020 р. №4300. 23.11.2018 р. орган опіки та піклування Золотоніської міської ради прийняв Висновок про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно малолітнього сина [PERSON] , копія якого наявна в матеріалах справи. Письмовими поясненнями [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] стверджено, що вихованням [PERSON] займається бабуся [PERSON] і дідусь [PERSON] . Відповідно до довідки від 01.10.2020 р. №115 [PERSON] навчається в Комунальному закладі «Золотоніська санаторна школа Черкаської обласної ради». Копією довідки Комунального закладу «Золотоніська санаторна школа Черкаської обласної ради» від 07.10.2020 р. №273 стверджено, що вихованням, навчанням сина [PERSON] займається бабуся [PERSON] . Батько дитини - [PERSON] . Протягом навчання дитини відвідував сина двічі у квітні 2018 року. На батьківських зборах не був, на шкільні заходи не приходив, до класного керівника не телефонував, здоров`ям, навчанням сина не цікавився. Довідкою Золотоніського МРВ ДВС ЦМУ МЮ (м. Київ) від 07.10.2020 р. №523 стверджено, що виконавчий лист про стягнення аліментів з [PERSON] на утримання [PERSON] , [INFO] на виконанні не перебуває. Відповідно до ч.1 ст.12 Закону України «Про охорону дитинства», виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На батьків покладається відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Відповідно до ч.2 ст.164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків щодо виховання дитини та/або забезпечення здобуття нею повної загальної середньої освіти. Відповідно до ч.2 п.16 Пленуму Верховного суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» № 3 від 30.03.2007 р. ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Проаналізувавши докази по справі, суд встановив, що відповідач ухиляється від виконання обов`язків по вихованню свого малолітнього сина [PERSON] , не приймає участі в забезпеченні йому нормальних умов проживання та розвитку, тому заява підлягає до повного задоволення. Відповідно до ч.2 ст.166 Сімейного кодексу України особа, яка позбавлена батьківських прав не звільняється від обов`язку щодо утримання дітей, та згідно ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Частиною 3 статті 166 СК України встановлено, що при задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину. Нормами ч.2 ст.182 СК України визначено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Оскільки суд дійшов висновку про задоволення позову щодо позбавлення батьківських прав, то одночасно приймає рішення про стягнення з відповідача аліментів на утримання дитини у розмірі 1/4 частини доходів відповідачів, але не менше 50% встановленого чинним законодавством прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, що буде відповідати вимогам ст.182 СК України. На підставі ст. 141 ЦПК України до стягнення з відповідача на користь позивача підлягає сплачений судовий збір за вимогу про позбавлення батьківських прав, що становить 840,80 грн.

Outcome: approved