Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-26 00:00:00

21 серпня2019 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням. В обґрунтування вимог, [PERSON] посилалася на те, що вона є власником житлового будинку [ADDRESS] . Вона є власником житлового приміщення у відповідності до свідоцтва про право на спадщину за законом від 29 квітня 1998 року, зареєстрованого 06 травня 1998 року в Новомосковському БТІ за реєстровим № 1504 та записаного в реєстрову книгу за № 6. В житловому будинку у 2008 року через необхідність обов`язкової реєстрації місця проживання під час вступу до навчання був зареєстрований її онук - [PERSON] , [INFO] , але в житловому будинку він не проживав, житловим приміщенням не користувався. [PERSON] зазначила в заяві, що на підставі вимог ч. 2 ст. 405 ЦК України, відповідач [PERSON] може бути визнана таким, що втратив право користування спірним житловим приміщенням, крім того, реєстрація відповідача перешкоджає реалізації її прав як власника житла. В зв`язку з наведеним, позивач [PERSON] просила суд визнати [PERSON] , [INFO] таким, що втратив право користування житловим приміщенням - будинком [ADDRESS] . Ухвалою суду від 22 серпня 2019 року відкрите провадження у справі. Ухвалою суду від 22 серпня 2019 року позивача [PERSON] звільнено від сплати судового збору за подання позовної заяви до суду. Ухвалою суду від 26 лютого 2019 року закрите підготовче провадження у справі, справа призначена до розгляду по суті. 05 жовтня 2019 року позивач [PERSON] звернулася до суду з клопотанням про проведення судового розгляду без її участі, позов підтримує в повному обсязі, просила суд задовольнити заявлені нею вимоги, у разі повторної неявки відповідача не заперечувала проти проведення заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, про місце, дату і час розгляду справи належним чином повідомлений, причини неявки суду не повідомив. Згідно ч. 4 ст. 223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). За згодою представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Враховуючи те, що відповідач [PERSON] був належним чином повідомлений про місце, дату і час розгляду справи, повторно не з`явився в судове засідання, суд ухвалив -провести заочний розгляд справи. У зв`язку з неявкою осіб, які приймають участь у справі, суд розглядає справу у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Суд, дослідивши матеріали справи та надані позивачами письмові докази, приходить до наступного. Судом встановлено, що [PERSON] є власником житлового будинку [ADDRESS] , що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за законом від 29 квітня 1998 року, зареєстрованим 06 травня 1998 року в Новомосковському БТІ за реєстровим № 1504 та записаного в реєстрову книгу за № 6. Встанволено, що в житловому будинку з 24.07.2008 року зареєстрований відповідач [PERSON] , [INFO] , що підтверджується довідкою Миколаївської сільської ради № 639 від 30 листопада 2018 року. Встановлено, що відповідач [PERSON] , 1993 року народження, в будинку зареєстрований, але ніколи не проживав, житловим приміщенням не користувався, що підтверджується актом від 15 серпня 2018 року, складеним за участю депутата Миколаївської сільської ради - Горб О.І., в присутності сусідів: [PERSON] та [PERSON] , підписи яких завірені секретарем сільської ради Хоменко Ю.Ф. Статтею 316 ЦК України передбачено, що правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. На підстав статті 317 ЦК України, власникові належить право володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Згідно до ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. У відповідності до статті 386 ЦК України, держава забезпечує рівний захист прав усіх суб`єктів права власності. У відповідності до вимог статті 391 ЦК України, власник має права вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. На підставі ст. 150 ЖК України, громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди. На підставі частини 2 статті 405 Цивільного кодексу України, член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік. Враховуючи те, що відповідач [PERSON] , [INFO] не проживає в житловому приміщенні понад один рік, не надав суду доказів наявності поважних причин, які перешкоджають йому користуватися житловим приміщенням, суд приходить до переконання, що у відповідності до вимог частини 2 статті 405 ЦК України, він може бути визнаний таким, що втратив право користування житлом, в зв`язку з чим, вимоги позивача є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved