Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-17 00:00:00

21.03.2019р. [PERSON] звернувся в суд з позовом до комунальної 5-тої стоматологічної поліклініки, в якому просить стягнути з відповідача на його користь невиплачену заробітну плату за період з 01.01.2018р. по 30.11.2018р. в розмірі 20 630,50грн. В обґрунтування вимог позивач зазначив про те, що він перебуває у трудових відносинах з комунальною 5-ою стоматологічною поліклінікою м. Львова і працює на посаді лікаря стоматолога. Згідно довідки про доходи № 11 від 03.01.2019р., яка видана комунальною 5-тою стоматологічною поліклінікою м. Львова, місячний оклад позивача становить 1875,50грн. З 01.01.2018р. та по 30.11.2018р. заробітна плата йому не нараховується та не виплачується, що унеможливлює отримати довідку про нараховану, але не виплачену заробітну плату. Період заборгованості по невиплаті заробітної плати складає одинадцять місяців з 01.01.2018р. та по 30.11.2018р., а заборгованість по невиплаченій заробітній платі становить 20 630,50грн. У зв`язку з наведеним, просить позов задовольнити. Провадження по справі відкрито ухвалою від 25.03.2019р. за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. В судове засідання позивач не з`явився. Представнк позивача [PERSON]. подав заяву про розгляд справи у його відсутності, проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідач копію позовної заяви з додатками і копію ухвали про відкриття провадження отримав 22.04.2019р., повторно - 31.05.2019р. та 26.06.2019р., що підтверджується повідомленнями про отримання рекомендованої кореспонденції. У встановлений строк відзиву на позов не подав, явку представника у судове засідання не забезпечив. Враховуючи наведене, суд зі згоди позивача вирішує справу на підставі наявних у справі доказів відповідно до ст. 280 ЦПК України. Згідно ст.247 ЦПК України у разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. З`ясувавши дійсні обставини справи, права та обов`язки сторін, дослідивши зібрані у справі докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що позивач [PERSON] працює на посаді лікаря стоматолога в комунальній 5-тій стоматологічній поліклініці м.Львова, що підтверджується копією трудовою книжкою серії [NUMBER] З довідки про доходи № 11 від 03.01.2019р. слідує, що за період з січня по листопад 2018 року позивачу не нараховано заробітну плату, його місячний оклад становить - 1875,50грн. Згідно із ст. 2 КЗпП України право громадян на працю, - тобто на одержання роботи з оплатою праці не нижче встановленого державою мінімального розміру, включаючи право на вільний вибір професії, роду занять і роботи, забезпечується державою. Працівники реалізують право на працю шляхом укладення трудового договору про роботу на підприємстві, в установі, організації або з фізичною особою. Відповідно до ст.7 ч.4 Конституції України, право на своєчасне одержання винагороди за працю захищене законом. Частинами 1, 7ст. 43 Конституції України визначено, що кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується. Право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом. Згідно ст. 115 КЗпП України заробітна плата повинна виплачуватися робітнику регулярно у робочі дні у строки, встановлені колективною угодою, але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, не перевищуючий шістнадцяти календарних днів. Відповідно до частини першої статті 94 Кодексу законів про працю України заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану роботу. У частині першій статті 1 Закону України «Про оплату праці» від 24 березня 1995 року, який є спеціальним нормативно-правовим актом, що регулює правовідносини у сфері оплати праці, міститься аналогічне визначення поняття заробітна плата. Згідно ст.2 Закону України «Про оплату праці» основна заробітна плата - це винагорода за виконану роботу відповідно до встановлених норм праці (норми часу, виробітку, обслуговування, посадові обов`язки). Вона встановлюється у вигляді тарифних ставок (окладів) і відрядних розцінок для робітників та посадових окладів для службовців. Додаткова заробітна плата - це винагорода за працю понад установлені норми, за трудові успіхи та винахідливість і за особливі умови праці. Вона включає доплати, надбавки, гарантійні і компенсаційні виплати, передбачені чинним законодавством; премії, пов`язані з виконанням виробничих завдань і функцій. Інші заохочувальні та компенсаційні виплати. До них належать виплати у формі винагород за підсумками роботи за рік, премії за спеціальними системами і положеннями, компенсаційні та інші грошові і матеріальні виплати, які не передбачені актами чинного законодавства або які провадяться понад встановлені зазначеними актами норми. У відповідності до вимог ч. ч. 1, 4 ст. 95 КЗпП України мінімальна заробітна плата - це встановлений законом мінімальний розмір оплати праці за виконану працівником місячну (годинну) норму праці. Мінімальна заробітна плата є державною соціальною гарантією, обов`язковою на всій території України для підприємств, установ, організацій усіх форм власності і господарювання та фізичних осіб, які використовують працю найманих працівників, за будь-якою системою оплати праці. Згідно п.8 ч.1 ст. 40 Бюджетного кодексу України розмір мінімальної заробітної плати на відповідний бюджетний період визначається Законом про Державний бюджет України. Судом встановлено, що заборгованість по заробітній платі [PERSON] за період з січня по листопад 2018 року становить 20 630,50грн. ( 1875,50грн. Х 11 місяців). Відповідно до ст.5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Положеннями ч. 1 ст. 13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. У відповідності до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Оцінюючи зібрані по справі докази в їх сукупності, суд робить висновок, що позов підставний, підлягає задоволенню. Враховуючи наведене вище, а також те, що позивач дійсно перебуває у трудових відносинах із відповідачем і з січня по листопад 2018 року йому не було нараховано та виплачено заробітну плату, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача в користь позивача 20 630,50грн. заборгованості по заробітній платі за період з 01.01.2018р. по 30.11.2018р. На підставі ч.1ст.141 ЦПК України з відповідача слід стягнути судовий збір на користь держави в розмірі 768,40грн.

Outcome: approved