Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-19 00:00:00

21 вересня 2021 року позивач звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, у якій зазначає, що з 03 листопада 2000 року вона перебувала у зареєстрованому шлюбі з відповідачем, [INFO] в них народилась дитина [PERSON] , який проживає з позивачем та повністю знаходиться на утриманні позивача. Рішенням Ленінського районного суду м. Харкова від 05.10.2018 шлюб було розірвано. На даний час дитина навчається у ХПНВК «Авторська школа Бойка», де вартість навчання складає 87\~000грн. на рік, також пройшов лікування у медичному центрі «ПСЛ» на суму 23\~000грн. та виготовлено окуляри для поліпшення зору вартістю 8652,00грн. З 2018 року відповідач матеріальної допомоги на утримання та розвиток дитини не надає, у зв*язку з чим позивачка просить позов задовольнити та стягнути з відповідача аліменти в розмірі 20000грн. щомісячно до досягнення дитиною повноліття. Ухвалою Ленінського районного суду м. Харкова від 27 вересня 2021 року провадження у справі відкрито в порядку спрощеного провадження з повідомленням сторін. 18 листопада 2021 року представником відповідача до суду поданий відзив, в якому зазначено, що позивачем не надано доказів на обґрунтування розміру аліментів, які позивач просить стягнути з відповідача на її користь. Також вказано, що батьки мають рівний обов*язок щодо утримання дитини, а позивач не надала жодного доказу, що нею витрачається 40\~000грн. на місяць на утримання сина, зазначення вартості медичних послуг та придбання окулярів носить одноразовий характер та є фактично додатковими витратами, викликаними особливими обставинами, а не витратами, які необхідно проводити щомісячно. Представник відповідача вказала, що твердження позивача, що відповідач не приймає участі в утриманні сина не відповідають дійсності, тому як він придбає за проханням хлопчина необхідні йому речі, дає кишенькові кошти, придбав йому телефон та ноутбук. Щодо матеріального становища відповідача зазначено, що останній перебуває в шлюбі та має на утриманні двох неповнолітніх дітей, крім того, на його утриманні перебуває мати, 1936 року народження, яка в силу віку має проблеми зі здоров*ям, отримує мінімальну пенсію та потребує матеріальної допомоги, Таким чином, відповідач не заперечує проти стягнення з нього аліментів в розмірі 4500грн. щомісячно. \~ \~ \~ \~В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала та просила суд їх задовольнити. Представник відповідача підтримала доводи, наведені у відзиві на позовну заяву. Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав . Згідно\~ст. 141 СК України, мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Судом встановлено,\~що сторони\~перебували в\~зареєстрованому шлюбі\~03\~листопада 2000\~року,\~від шлюбу\~мають дитину\~-\~ [PERSON] ,[INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого міським відділом реєстрації актів цивільного стану № 3 Харківського обласного управління юстиції, актовий запис №3202. Шлюб між сторонами розірвано рішенням Ленінського районного суду м. Харкова від 05.10.2018. Судом встановлено,\~що дитина\~зареєстрована та\~проживає разом\~з матір`юза адресою: [ADDRESS] . В ч. 2\~ст. 51 Конституції України\~закріплено обов`язок батьків по утримуванню дітей до досягнення ними повноліття. Відповідно до\~ст.\~180\~СК України передбачено, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. При встановленні розміру аліментів, суд керується вимогами ст. 182 СК Українита роз`ясненнями, які містяться в п. 17 Постанови пленуму Верховного Суду України №3 від 15.05.2006 р. «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», та вирішуючи питання щодо розміру аліментів враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту прав дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів» від 17.05.2017 року, який набрав чинності 08.07.2017 року, частину другу\~статті 182 Сімейного кодексу України\~викладено в такій редакції: Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно зі\~ст. 184 СК України\~тверда грошова сума, яка буде стягуватись як аліменти на дитину, визначається судом. Пленум Верховного Суду України, в п. 17 своєї Постанови від 15.05.2006 року №3 роз`яснив судам, що вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж зазначений у ч. 2 ст.\~182\~СК України. При цьому необхідно мати на увазі, що зміна законодавства в частині визначення мінімального розміру аліментів на одну дитину не є підставою для перегляду постановлених раніше судових рішень про їх стягнення. Частиною 2\~ст. 18 СК України\~передбачено, що суд застосовує ті способи захисту прав або інтересів учасників сімейних відносин, які встановлені законом або домовленістю (договором) сторін. Відповідно до\~ст. 180 СК України,\~батьки зобов`язані надавати матеріальну допомогу на утримання дітей. Згідно з п. 1 ст. 3 Конвенції «Про права дитини», схваленої резолюцією 44-ї сесії Генеральної Асамблеї ООН 44/25 від 20.11.1989 р., ратифікованою Постановою Верховної Ради України від 27.02.1991 року № 789 - ХІІ, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється як найкращому забезпеченню інтересів дитини. Стаття 27 Конвенції «Про права дитини», дає кожній дитині право на рівень життя, необхідній для її фізичного, розумового, духовного, морального та соціально розвитку. Батьки або інші особи які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Статтею 8 Закону України «Про охорону дитинства»\~передбачено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Також, відповідні положення закріплено у частині 2\~статті 182 СК України: «Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини». Аксіомою є закріплена у\~статті 180 Сімейного кодексу України\~норма: «Батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття». Участь в утриманні дитини, за відсутності відповідно домовленості, має бути рівною. Згідно із частиною третьою\~статті 181 СК України\~аліменти на дитину присуджуються в частці від заробітку (доходу) її матері, батька (стаття 183 цього Кодексу) або в твердій грошовій сумі (стаття 184 цього Кодексу) і виплачуються щомісячно. Відповідно до\~статті 182 СК України\~при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Суд визначає розмір аліментів в кожному конкретному випадку, виходячи з фактичних обставин справи. За статтею 184 СК України\~тверда грошова сума, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Розмір аліментів, визначений судом або домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, щорічно підлягає індексації відповідно до закону, якщо платник і одержувач аліментів не домовилися про інше. За заявою одержувача аліментів індексація може бути здійснена судом за інший період. Отже чинним національним та міжнародним законодавством на батьків покладено обов*язок батьків забезпечувати нормальний розвиток дитини, допоки дитина не досягне повноліття, а в деяких випадках\~і до отримання нею вищої освіти. Відповідно\~до ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства»\~на батьків покладається відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки зобов`язані виховувати дітей, піклуватися про їх здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку їх природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Згідно ст. ст.\~7,\~155 Сімейного кодексу України\~дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, які встановлені\~Конституцією України\~та Конвенцією про права дитини, а батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Відповідно до ст. 184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий доход, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Таким чином, при визначенні розміру аліментів суд враховує матеріальний стан сторін, стан здоров`я дитини, відсутність на утриманні у платника аліментів інших неповнолітніх дітей та непрацездатних членів сім`ї. Доводи відповідача, вказані у відзиві на позов, щодо його майнового стану, а саме: наявність на утриманні двох неповнолітніх дітей та матері-пенсіонерки, суд приймає до уваги лише при визначенні розміру аліментів та стягує їх з відповідача у розмірі 4500грн. щомісячно та вказує, що зазначені обставини не звільняють відповідача від обов*язку утримувати дитину. Положенням ст. 191\~СК України визначено, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу\~із дня подання такої заяви. Відповідно до ч. 1\~ст. 191 СК України\~\~суд стягує аліменти від дня пред`явлення позову, тобто, з 21.09.2021. Суд звертає увагу сторін, що відповідно до\~ст. 179 СК\~України аліменти, одержані на дитину, є власністю дитини. Той із батьків або інших законних представників дитини, на ім`я якого виплачуються аліменти, розпоряджається аліментами виключно за цільовим призначенням в інтересах дитини. Неповнолітня дитина має право брати участь у розпорядженні аліментами, одержаними на її утримання. Доказів, які свідчать про наявність підстав для звільнення від обов`язку утримувати дитину відповідачем суду не надано. Тому, зважаючи на обставини, які викладені вище, а також те, що позивач разом із відповідачем повинні забезпечити дитині рівень життя, необхідний і достатній для її нормального фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку; виходячи з рівності прав та обов`язків батьків щодо дитини (ч. 1\~ст. 41 СК України), виходячи з принципу розумності та справедливості, приймаючи до уваги встановлені обставини справи, розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, спільний обов`язок батьків утримувати дитину, суд вбачає підстави для часткового задоволення даного позову та вважає, що стягнення аліментів з відповідача на утримання малолітнього сина в розмірі 4500грн. щомісячно, починаючи з дня подачі позовної заяви до досягнення дитиною повноліття є достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини на час ухвалення судового рішення. На підставі п. 1 ч. 1\~ст. 430 ЦПК України,\~суд допускає негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Відповідно до ч.ч. 1, 6 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Згідно з п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі у справах про стягнення аліментів, збільшення їх розміру, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів чи зміну способу їх стягнення, а також заявники у разі подання заяви щодо видачі судового наказу про стягнення аліментів. Враховуючи викладене, на підставі ст. 141 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 204,30 грн. на користь держави.

Outcome: partial