Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-08 00:00:00

1. Зміст доводів поданої заяви. 1.1. В грудні 2019 року [PERSON] та [PERSON] звернулись до суду з вказаною заявою та посилаються на те, що 22 вересня 1995 року [PERSON] уклав шлюб з [PERSON] [INFO] у них народилась дочка [PERSON] . Однак [PERSON] почав здійснювати домашнє насильство відносно заявників. Тому [PERSON] та [PERSON] просять суд видати обмежувальний припис строком на шість місяців у вигляді заборони [PERSON] перебувати в місці проживання заявників по [ADDRESS] ; обмеження спілкування з ними; заборони наближатись на відстань не менше 100 метрів до місць проживання та роботи заявників по [ADDRESS], по [ADDRESS] та по [ADDRESS] ; а також заборони [PERSON] вести листування, телефонні переговори з заявниками та контактувати з ними через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб. 2. Ставлення учасників цивільного процесу до поданої заяви. 2.1. У судовому засіданні [PERSON] , її представник [PERSON] та [PERSON] підтримують заяву та наполягають на її задоволенні. 2.2. [PERSON] та його представник [PERSON] заперечують проти задоволення заяви та посилаються на те, що 18 жовтня 2019 року [PERSON] спровокувала виникнення конфлікту, внаслідок якого [PERSON] не стримався та завдав його дружині лише один удар по її обличчю та декілька незначних ударів по її ногах. Однак [PERSON] не допускав інших випадків насильства відносно [PERSON] та ніколи не дозволяв собі застосовувати насильство до його дочки [PERSON] Тому [PERSON] та його представник [PERSON] просять суд відмовити у задоволенні заяви. 3. Обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин. 3.1. 22 вересня 1995 року [PERSON] уклав шлюб з [PERSON] . Це підтверджується копією свідоцтва про укладення шлюбу (а.с.7). 3.2. [INFO] у них народилась дочка [PERSON] 3.3. Спірні правовідносини регулюються Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству». 4. Норми права, якими керується суд при вирішенні спору. а. норми матеріального права. 4.1. Відповідно до п.1 ч.1 ст.26 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» постраждала особа має право звернутись до суду із заявою про видачу обмежувального припису стосовно кривдника. 4.2. Згідно з ч.2 цієї ж статті обмежувальним приписом визначаються один чи декілька таких заходів тимчасового обмеження прав кривдника або покладення на нього обов`язків: 1) заборона перебувати в місці спільного проживання (перебування) з постраждалою особою; 2) усунення перешкод у користуванні майном, що є об`єктом права спільної сумісної власності або особистою приватною власністю постраждалої особи; 3) обмеження спілкування з постраждалою особою; 4) заборона наближатись на визначену відстань до місця проживання (перебування), навчання, роботи, інших місць частого відвідування постраждалою особою; 5) заборона особисто і через третіх осіб розшукувати постраждалу особу, якщо вона за власним бажанням перебуває у місці, невідомому кривднику, переслідувати її та в будь-який спосіб спілкуватись з нею; 6) заборона вести листування, телефонні переговори з постраждалою особою або контактувати з нею через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб. 4.3. Відповідно до ч.3 ст.26 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» рішення про видачу обмежувального припису або про відмову у видачі обмежувального припису приймається на підставі ризиків. 4.4. Згідно з п.9 ч.1 ст.1 цього ж Закону оцінка ризиків полягає в оцінюванні вірогідності продовження чи повторного вчинення домашнього насильства, настання тяжких або особливо тяжких наслідків його вчинення, а також смерті постраждалої особи. б. норми процесуального права. 4.5. Відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. 4.6. Згідно з ч.2 ст.89 ЦПК України суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів в їх сукупності. 5. Мотиви, якими керується суд при вирішенні спору. 5.1. У судовому засіданні під час допиту в якості свідка [PERSON] підтвердив, що 18 жовтня 2019 року приблизно о 19 годині 20 хвилин - 19 годині 30 хвилин в с. Мартусівка Бориспільського району він завдав долонею лівої руки один удар по обличчю його дружини [PERSON] . Крім того, [PERSON] завдав декілька ударів ногою по її ногах. 5.2. Допитані у судовому засіданні свідки [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] показали, що 18 жовтня 2019 року вже після 20 години 00 хвилин вони бачили, що у [PERSON] була пошкоджена губа. 5.3. Зі змісту висновку експертного дослідження №043-1243-2019 від 22 жовтня 2019 року (а.с.12-14) вбачається, що у [PERSON] були виявлені такі тілесні ушкодження: на шкірі верхньої губи справа біля кута рота 1,5 х 2 см, на заднє-внутрішній поверхні правого стегна в середній третині 12 х 19 см, на лівому стегні у верхній третині 4 х 6 см розташовувались овальної та невизначеної форми бурувато-зелені синці вказаних розмірів. На слизовій верхньої губи справа (в проекції синця на шкірі) на фоні розлитого рожево-червоного крововиливу розмірами 1,5 х 2 см розташовувалось смугоподібне садно розмірами 1,8 х 0,2 см з білесуватими нашаруваннями у дні. Перелічені тілесні ушкодження за ступенем тяжкості були віднесені до легких тілесних ушкоджень. 5.4. Аналіз наведених доказів переконливо свідчить про те, що [PERSON] застосував фізичне насильство до [PERSON] . Крім того, зі змісту звукозапису вбачається, що [PERSON] , намагаючись налагодити відносини з його дружиною, підвищував голос та застосовував нецензурну лексику. Ця обставина свідчить про те, що у такий спосіб він застосовував психологічне насильство до [PERSON] . 6. Висновки суду. 6.1. З огляду на це суд вважає, що з метою остаточного припинення такої протиправної поведінки заінтересованої особи належить видати обмежувальний припис строком на шість місяців у вигляді обмеження спілкування [PERSON] з його дружиною [PERSON] , а також заборони [PERSON] вести листування, телефонні переговори та контактувати з нею через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб. 6.2. Водночас, допитані у судовому засіданні свідки [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] показали, що [PERSON] раніше ніколи не застосовував насильство до його дружини [PERSON] . Крім того, він не допускає такого насильства і після події, що мала місце 18 жовтня 2019 року. Зокрема, у судовому засіданні під час допиту в якості свідка [PERSON] показав, що наприкінці жовтня 2019 року він побачив чужого чоловіка, який виходив з кімнати, в якій проживає його дружина. Свідок [PERSON] стверджує, що він не вчинив ані фізичного, ані психологічного насильства до [PERSON] , оскільки він зрозумів що їх сімейні відносини остаточно припинились. 6.3. Ретельний аналіз цих доказів переконливо свідчить про те, що вірогідність повторного вчинення [PERSON] домашнього насильства є мінімальною. Незначний ризик настання таких наслідків остаточно нівелюється вжитими заходами тимчасового обмеження прав [PERSON] . Крім того, з копії договору дарування (а.с.10) вбачається, що [PERSON] є співвласником домоволодіння по [ADDRESS] . Йому належить 1/3 частка в цьому об`єкті нерухомого майна. Заборона [PERSON] наближатись до вказаного домоволодіння та проживати в ньому прямо суперечить ч.1, ч.3 ст.319 та ч.1 ст.358 ЦК України, відповідно до яких сторони мають рівні права володіти та користуватись спільним об`єктом нерухомого майна. 6.4. Крім того, всупереч ч.1 ст.81 ЦПК України [PERSON] взагалі не надала жодного доказу на підтвердження того, що її батько [PERSON] вчиняв відносно неї психологічне, економічне або будь-яке інше насильство. 6.5. З огляду на це суд вважає, що підстави для заборони [PERSON] перебувати в домоволодінні по [ADDRESS] , а також наближатись на відстань не менше 100 метрів до цього об`єкту нерухомого майна, місця проживання та роботи заявників відсутні. 6.6. Тому у задоволенні заяви в частині вказаних вимог [PERSON] та [PERSON] належить відмовити.

Outcome: partial