Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-28 00:00:00

20.08.2014 року [PERSON] звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення 20 500, 00 гривень боргу за договором позики від 12.01.2012 року, 7 175,00 грн. 35% за користування коштами, а також судових витрат. В обґрунтування своїх вимог покликається на те, що 12.01.2012 р. між ним та відповідачем було укладено договір позики. Відповідно до умов договору він, передав, а відповідач отримав 20 500,00 грн. Факт укладення договору та одержання грошей підтверджується розпискою. Зазначену суму коштів та проценти відповідач зобов»язувався повернути до 25.12.2012 року. Проте, відповідач своїх зобов»язань за договором позики не виконав та станом на квітень 2014 р. отримані кошти за договором позики не повернула, а тому просить стягнути з відповідача - 20 500, 00 гривень боргу за договором позики, 7 175,00 грн. 35% за користування коштами, а також судові витрати. Представник позивача [PERSON], яка діє на підставі довіреності від 07.03.2014 р. (а.с.9) у судовому засіданні позовні вимоги підтримала, надавши аналогічні пояснення тим, які зазначені в позовній заяві та додатково пояснила, що відповідачем на день розгляду справи борг за договором позики не сплачений. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився повторно, хоча про місце та час розгляду справи повідомлявся належним чином, про що свідчать відмітка в журналі вихідної кореспонденції суду, причини неявки в судове засідання суду повідомлено не було. Заперечень на позовну заяву відповідачем до суду подано не було, а тому оскільки в матеріалах справи достатньо доказів для розгляду справи без його участі, представник позивача не заперечує проти розгляду справу в заочному порядку, суд у відповідності до вимог ст.ст. 169, 224 ЦПК України вважає за можливе заслухати справу на підставі наявних доказів. Заслухавши пояснення представника позивача, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що 12.01.2012 р. між позивачем [PERSON] та відповідачем [PERSON] було укладено договір позики (а.с.4). Відповідно до умов договору позивач передав, а відповідач отримав 20 500,00 грн. Факт одержання грошей підтверджується розпискою (а.с.4). Зазначену суму коштів та 35 % за користування коштами, відповідач зобов'язувався повернути до 25.12.2012 року. Проте, відповідач своїх зобов'язань за договором позики не виконав та станом на квітень 2014 р. отримані кошти за договором позики не повернув. Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 530 ЦК України, якщо у зобов»язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Статтею 536 Цивільного кодексу України передбачено, що за користування чужими грошовими коштами боржник зобов»язаний сплачувати проценти, при цьому розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором. Згідно до ст.1046 ЦК України за договорм позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти, а позичальник зобов»язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики). Стаття 1047 даного кодексу передбачає, що договір позики є укладеним з моменту передання грошей, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподаткованого мінімуму доходів громадян. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. У відповідності до ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від боржника процентів від суми кредиту, якщо інше не встановлено законом. Згідно вимог ст.1049 ЦК України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Якщо договором не встановлений строк повернення позики або цей строк визначений моментом пред'явлення вимоги, позика має бути повернена позичальником протягом тридцяти днів від дня пред'явлення позикодавцем вимоги про це, якщо інше не встановлено договором. За таких обставин, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача стосовно стягнення з відповідача коштів є підставними та підлягають до задоволення, а саме з відповідача слід стягнути в користь позивача 20 5000, 00 гривень боргу за договором позики, 7 175, 00 грн. 35 % за користування коштами, 276,75 грн. - судового збору сплаченого позивачем при подачі позову до суду, а всього слід стягнути з відповідача в користь позивача - 27951,75 грн.

Outcome: approved