overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-27 00:00:00

20.08.2014 року позивач звернулася в суд з позовом до відповідача про стягнення аліментів на дітей. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала і суду показала, що від спільного шлюбу з відповідачем має двох неповнолітніх синів: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Діти знаходяться на її утриманні, мешкають з нею. Відповідач грошову допомогу на утримання дітей в добровільному порядку не надає. Однак має таку можливість, оскільки є працездатним. Інших осіб на утриманні не має. Просить стягнути з відповідача на її користь, аліменти на утримання дітей в розмірі 1/3 частки його заробітку (доходу) щомісяця до досягнення дітьми повноліття. Відповідач у судовому засіданні позовні вимоги визнав і суду показав, що не заперечує проти стягнення з нього аліментів на утримання дітей в розмірі 1/3 частки його заробітку (доходу) щомісяця до досягнення дітьми повноліття. Згідно ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати своїх неповнолітніх дітей. Згідно ст.181 ч.3, 183 Сімейні кодекси України, за рішенням суду грошові кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються в частці від доходу його матері, батька та (або) у твердій грошовій сумі, розмір яких визначається судом. Згідно ст.182 Сімейного кодексу України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, сина, дочки, інші обставини, що мають істотне значення. Таким чином, вимоги позивача підлягають задоволенню, і з відповідача на користь позивача слід стягнути аліменти на утримання дітей в розмірі 1/3 частки його заробітку (доходу) щомісяця до досягнення дітьми повноліття.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-02 00:00:00

20.08.2014 року позивач звернулася до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу. В обґрунтування позову зазначила, що перебуває з відповідачем у шлюбі з 30.04.2008 року. Подружнє життя не склалося, вони припинили шлюбні відносини, проживають окремо, спільного господарства не ведуть, а тому подальше збереження шлюбу вважає недоцільним. Позивач через канцелярію суду подала заяву, в якій просила розглянути справу без її особистої участі, наполягала на розірванні шлюбу. Відповідач у судове засідання не з'явився, про час і місце розгляду справи сповіщений завчасно і належним чином, про відкладення розгляду справи не звертався. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Сторони перебувають у шлюбі з 30 квітня 2008 року. Від шлюбу мають дитину - доньку [PERSON], [INFO]. Сторони припинили шлюбні відносини. Подальше збереження шлюбу не відповідає інтересам сторін. Примирення між сторонами не можливе. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Відповідно до ч. 3 ст. 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до збереження шлюбних відносин є порушенням права чоловіка, дружини на свободу та особисту недоторканість. Відповідно до ст. 109 СК України шлюб розривається судом, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їх права, а також права їх дітей. Згідно із положеннями ст.ст. 110-112 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам дитини, що має істотне значення. Статтею 16 Загальної декларації прав людини від 10 грудня 1948 року передбачено, що чоловіки і жінки користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. За таких умов подальше збереження шлюбу суперечитиме інтересам сторін.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-21 00:00:00

20.08.2014 року позивач звернулася до суду з позовом до відповідача про стягнення аліментів. Свої вимоги обґрунтовувала тим, що шлюб з [PERSON] зареєстрували 17 жовтня 2009 року Виконавчим комітетом Зеленодольської міської ради Апостолівського р-ну Дніпропетровської області актовий № 97. Від шлюбу у них народилась дочка [PERSON], [INFO] року, яка проживає з позивачкою. Рішенням Апостолівського районного суду 13 серпня 2014 року шлюб розірвано. Матеріальну допомогу на утримання дочки відповідач надає несистематично, тому позивачка вимушена звернутись до суду з позовом про стягнення аліментів. Позивач в судове засіданні не з'явилася, надала заяву, у якій просила справу слухати у її відсутності, заявлені позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просила позов задовольнити. Відповідач у судове засідання не з'явився, про день, місце та час розгляду справи повідомлений належним чином. Надав до суду заяву, у якій позовні вимоги визнав в повному обсязі та просив справу слухати у його відсутності. Сторони, які належним чином повідомлені про час і місце розгляду справи, у судове засідання не з'явились, у зв'язку з чим, відповідно до ч.2 ст. 197 ЦПК України, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно ст. 15 Цивільного кодексу України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Як зазначено в ст. 16 Цивільного кодексу України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. З свідоцтва про шлюб № [NUMBER] від 03.06.2014 року, встановлено, що 17.10.2009 року між [PERSON] та [PERSON] укладено шлюб, у результаті чого остання змінила своє прізвище на «[PERSON]». З свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 20.09.2011 року, встановлено, що [INFO] року народилася [PERSON], батьками якої вказані [PERSON] та [PERSON]. Рішенням Апостолівського районного суду № 171/1790/14-ц від 13 серпня 2014 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] - розірвано. Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Суд приходить до висновку, що досліджені докази, є належними та достатніми, вважає, що позов слід задовольнити. На підставі ст.ст. 180, 181, Сімейного кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-09 00:00:00

20.08.2014 року позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до відповідача [PERSON] про стягнення коштів (аліментів) на утримання неповнолітньої дитини. В обгрунтування своїх позовних вимог вказувала, що вона з відповідачем перебуває у зареєстрованому шлюбі з 17.12.2011 року. Від даного шлюбу мають неповнолітню дитину: [PERSON], [INFO], яка проживає разом з нею та знаходиться на її повному матеріальному утриманні. Належної добровільної допомоги на утримання дитини відповідач не надає. Позивачка у позовній заяві просила суд стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини в розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку до досягнення нею повноліття. Позивачка в судове засідання не з*явилася, у заяві на ім*я суду просила справу слухати у її відсутності, позовну заяву підтримала у повному обсязі просила її задовольнити. Відповідач у судове засідання не з*явився. Заяви про розгляд справи за його відсутності суду не надав. Про час та місце слухання справи повідомлений належним чином. За таких обставин, суд вважає можливим ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до слідуючого. Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати своїх неповнолітніх дітей до досягнення ними повноліття. Частина 3 ст. 181 та ст. 183 СК України передбачає, що за рішенням суду кошти на утримання дітей присуджуються у частці від доходу їх матері або батька, або у твердій грошовій сумі. Частка заробітку (доходу), яка буде стягуватися як аліменти на утримання дітей, визначається судом. В судовому засіданні встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 17.12.2011 року, від якого мають неповнолітню дитину: [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про її народження, де батьком вказаний - «[PERSON]» (а.с.3). Відповідач працездатний та має можливість сплачувати аліменти на утримання неповнолітньої дитини в розмірі 1/4 частини всіх видів її заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку до досягнення нею повноліття. Тому, виходячи з вищевикладеного, суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню. На підставі ст. ст. 84, 180 -183 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-11 00:00:00

20.08.2014 року позивачка звернулась до суду із позовом до відповідача про розірвання шлюбу. Позовні вимоги мотивовано тим, що спільне життя з відповідачем не склалось, тривалий час між подружжям виникають непорозуміння та суперечки, що призвело до фактичного розірвання шлюбних відносин. Позивачка та відповідач до початку судового розгляду подали заяви про розгляд справи без їх присутності. За змістом поданих заяв, позивачка позов підтримує та просить задовольнити позовні вимоги, а відповідач позов визнає. Суд, вивчивши матеріали справи приходить до висновку про те, що позовні вимоги підлягають до задоволення, з огляду на наступне. Відповідно до ст. 104 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Згідно з вимогами ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Судом встановлено, що сторони у справі перебувають в зареєстрованому шлюбі з 14.04.2007 року, який зареєстрований Центральним відділом реєстрації шлюбів м. Києва з державним Центром розвитку сім'ї, актовий запис №503 (а.с. 4). Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину: доньку [PERSON], [INFO] (а.с. 5). Сторони не проживають разом, спільне господарство не ведуть, спільного бюджету не мають, шлюбні відносини між сторонами припинені. Згідно ст. 112 СК України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. При розгляді справи про розірвання шлюбу судом було всебічно досліджено мотиви розірвання шлюбу. Відповідно до ст. 3 СК України сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки. Сторони не проживають разом, спільним побутом не пов'язані. Згідно з ст. ст. 21, 24 СК України, шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Суд дійшов висновку, що причини, з яких позивачка наполягає на розірванні шлюбу, а відповідач не заперечує проти цього, є обґрунтованими, подальше спільне життя подружжя і збереження сім'ї стали неможливим, оскільки сторони не підтримують сімейно-шлюбних стосунків, поновлювати сімейно-шлюбні відносини наміру не мають. За таких умов подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін та моральним засадам суспільства. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-29 00:00:00

20.08.2014 року позивачка звернулась з позовом про стягнення з відповідача аліментів на утримання доньки [PERSON], [INFO], в розмірі ? частини всіх видів заробітку відповідача на період навчання доньки, щомісячно, так як остання, після досягнення повноліття, навчається на денному відділенні акредитації за контрактом навчання в м. Миколаєві в Чорноморському державному університеті імені Петра Могили ІV рівня акредитації і термін закінчення навчання 30.06.2017 року. Знаходиться на повному утриманні у матері, тому вона просить стягнути аліменти на період навчання, тобто до 30.06.2017 року. В судове засідання позивач не з'явилась, надала заяву в якій підтримала позовні вимоги і просила їх задовольнити, а справу розглядати без неї, згодна на заочний розгляд справи. Відповідач в судове засідання повторно не з'явився, про причини неявки суд не повідомив, хоча був повідомлений про розгляд справи належним чином, заперечень по суті позову не надав. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного. Копією свідоцтва про народження підтверджено, що [PERSON] народилась [INFO] і її батьками являються [PERSON] та [PERSON] (а.с.4). Довідкою Чорноморському державному університеті імені Петра Могили ІV рівня акредитації (а.с.3) від 22.01.2014 року підтверджено, що [PERSON] є студенткою вказаного університету, навчається на першому курсі денного відділення в Інституті філології за контрактом і строк закінчення навчання за програмою бакалавра 30.06.2017 року. Це ж підтверджено і копією контракту укладеного між вказаним Університетом та [PERSON] № 218/13 від 01.09.2013 року в якому вказано, що вартість навчання складає 33200 грн. станом на 01.09.2013 року (а.с.6) та копіями квитанцій про сплату внесків за навчання ( а.с.7). копією свідоцтва про розірвання шлюбу підтверджено, що [PERSON] та [PERSON] розірвали шлюб 14.10.2003 року (а.с.9). Ст.ст. 10 ч.3, 60 ч.1 ЦПК України передбачають, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Ст. 199 ч.1 СК України передбачає, що якщо повнолітня дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягненню 23 років, за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Ст. 200 ч.1 СК України передбачає, що суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. На підставі викладеного, враховуючи відсутність заперечень відповідача по суті позову, суд знаходить позовні вимоги доведеними та підлягаючими задоволенню. На підставі ст. 88 ЦПК України стягнути з відповідача судові витрати на користь держави.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-08 00:00:00

20.08.2014 року позивачка звернулась з позовом про стягнення з відповідача аліментів на утримання сина [PERSON], [INFO], в розмірі ? частини всіх видів заробітку відповідача, щомісячно, так як син, після досягнення повноліття, навчається на денному відділенні Первомайського політехнічного коледжу Національного університету кораблебудування ім. адмірала Макарова і термін закінчення навчання 30.06.2015 року. Знаходиться на повному утриманні у матері, тому вона просить стягнути аліменти на період навчання, тобто до 30.06.2015 року. В судове засідання позивач не з'явилась, надала заяву в якій підтримала позовні вимоги і просила їх задовольнити, а справу розглядати без неї. Відповідач в судове засідання не з'явився, надав заяву в якій позов визнав та проти його задоволення не заперечував, а справу просив розглядати в його відсутність. Суд, дослідивши матеріали справи, знаходить що так як відповідно до вимог ст. 61 ч.1 ЦПК України обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню, то суд знаходить позовні вимоги доведеними і відповідно до вимог ст. ст. 182, 199, 200 СК України підлягаючим задоволенню. На підставі ст. 88 ЦПК України стягнути з відповідача судові витрати на користь держави.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-02 00:00:00

20.08.2014 року позивачка звернулася до суду з позовом до відповідача про стягнення аліментів на утримання дитини і свої доводи обґрунтовує тим, що вона перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Від спільного життя мають неповнолітню дитину: [PERSON], [INFO], яка проживає з позивачкою і знаходяться на її утриманні. Відповідач у добровільному порядку матеріальної допомоги не робить, тому вона змушена звернутися до суду. Просить стягнути з відповідача ? частину його доходів. Позивач у зал судового засідання не з'явилась, але надала до суду заяву слухати справу без її участі, на позові наполягає. Відповідач у зал суду не з'явився, але був сповіщений належним чином про день та час слухання справи. Суд, перевіривши матеріали справи вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. З свідоцтва про народження дитини, свідоцтва про укладання шлюбу, встановлено, що від спільного проживання сторони мають неповнолітню дитину: [PERSON], [INFO], яка проживає з позивачкою і знаходяться на її утриманні. У відповідності зі ст. 180 СК України відповідач зобов'язаний надавати матеріальну допомогу на утримання дитини. Згідно ст.183 СК України, з відповідача підлягає стягненню аліменти на утримання дитини - у розмірі 1/4 частини його заробітної плати й інших доходів до досягнення дитиною віку повноліття, але не менш 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача до спеціального фонду Державного бюджету України необхідно стягнути судовий збір в сумі 243,60 грн., оскільки заявлені вимоги підлягають задоволенню. На підставі ст. 180-183 СК України, ст. ст. 57-60, 62, 64, 212-215,224-226 ЦПК України, -

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-07 00:00:00

20.08.2014 року позивачка звернулася до суду із зазначеною позовною заявою, покликаючись на те, що 26.01.2002 року зареєструвала шлюб з відповідачем у справі. Під час шлюбу у них народилася дочка [PERSON], [INFO]. Вказує, що на початку подружнього життя у них все було нормально, однак коли дитині виповнилося три роки, в сім'ї почалися сварки та конфлікти. Відповідач обзивав її нецензурними словами, принижував. З 2005 року вони як подружжя разом не проживають, шлюб існує лише формально, втратили один до одного почуття любові та поваги. Стверджує, що приймала всі міри для збереження сім'ї, однак її намагання були марними. Надалі перебувати у таких шлюбних відносинах наміру не має, примирення між ними вважає неможливим. Зазначає, що після розірвання шлюбу їхня дочка [PERSON] проживатиме разом із нею, прізвище позивачка має намір залишити «[PERSON]». З огляду на наведене просить суд розірвати шлюб між нею та відповідачем. Позивачка в судовому засіданні позовні вимоги підтримала. Відповідач був своєчасно та належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи, однак в судове засідання не з'явився, не повідомив про причини своєї неявки і не надіслав клопотання про відкладення розгляду справи. Заслухавши пояснення позивачки та дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, який зареєстровано 26 січня 2002 року у Палаці урочистих подій міста Львова. Від даного шлюбу у сторін народилася дочка [PERSON], [INFO]. Сторони тривалий час проживають окремо (дев'ять років), не підтримують шлюбних відносин, позивачка наполягає на розірванні шлюбу, заперечує проти надання їм терміну на примирення, збереження шлюбу суперечить інтересам позивачки, а тому суд приходить до висновку, що згідно з ст.112 Сімейного кодексу України є всі підстави для розірвання шлюбу. Вказані обставини підтверджуються поясненнями позивача, копією паспорта позивача, довідкою із Судововишнянської міської ради. Також є всі підстави іменувати позивачку після розірвання шлюбу прізвищем «[PERSON]» за її вимогою, яке вона обрала під час державної реєстрації шлюбу. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-03 00:00:00

20.08.2014 року Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «АХА Страхування» (на далі ПАТ «СК «АХА Страхування») звернулося до суду з позовом до [PERSON] та третьої особи [PERSON] про відшкодування збитків в порядку регресу. У своєму позові позивач зазначив, що 22.02.2008 року між ЗАТ «СК «Український страховий альянс», правонаступником якого є АТ «СК «АХА Страхування» та [PERSON] було укладено договір добровільного страхування наземного транспорту № №2034685/05АК. 19.08.2008 року [PERSON] в м.Миколаєві

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-02 00:00:00

20.08.2014р. позивачка [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що вона з відповідачем по справі одружились 26.09.2003 року. Від шлюбу мають двох неповнолітніх дітей синів [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], які за згодою сторін мешкають із матір'ю. З грудня 2011 року вони припинили спільне сімейне життя, причиною розпаду родини з'явилася та обставина, що вони втратили повагу до друг друга, через що спільне життя не можливе. Вони проживають в різних помешканнях, не ведуть спільне господарство, стосунки між ними як чоловіка та жінки припинені. Вважає, що шлюб розпався остаточно й родину зберегти неможливо. Просить розірвати шлюб між нею та відповідачем. Позивачка в судове засідання не з'явилась, але надала суду заяву, в якій просила справу слухати в її відсутність, на заявлених вимогах наполягала та просила їх задовольнити. Відповідач у судове засідання не з'явився, але надав суду заяву, в якій просив справу слухати в його відсутність, не заперечував проти задоволення позову. У судовому засіданні встановлено, що відповідно до свідоцтва про одруження сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 26.09.2003р., від якого згідно свідоцтв про народження мають двох неповнолітніх дітей синів [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Шлюб у сторін перший. З грудня 2011 року сторони не проживають разом, сумісне господарство не ведуть. Будь який спір на час винесення рішення про розподіл сумісно нажитого майна у сторін відсутній. Вислухавши сторони по справі, з'ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову, враховуючи той факт, що позивачка категорично не бажає зберігати сімейні відносини, перспектива відновлення родини втрачена, відсутність майнової суперечки між подружжям на час розірвання шлюбу, суд, вважає, що позов підлягає задоволенню. Відповідно до ст.105 ч.3 Сімейного кодексу України, шлюбу припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст.110 СК України. Відповідно до ст.110 ч.1 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Відповідно до ст.112 СК України, суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Суд вважає, що доводи позивачки про розпад родини і неможливість надалі зберігати сімейні відносини знайшли підтвердження в судовому засіданні. На підставі викладеного,

Outcome: approved