Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-25 00:00:00

20 грудня 2018 року до Жовтневого районного суду м. Харкова звернулась [PERSON] з позовом до [PERSON] , третя особа: Департамент служби у справах дітей Харківської міської ради про позбавлення батьківських прав, в якому просила суд позбавити батьківських прав [PERSON] по відношенню до малолітнього [PERSON] , [INFO] . В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що з відповідачем вона перебувала у зареєстрованому шлюбі, який було розірвано рішенням Жовтневого районного суду м. Харкова від 08.07.2013 року. [INFO] у подружжя народився син - [PERSON] . Після розлучення малолітня дитина залишилася проживати разом з матір`ю. Рішенням Жовтневого районного суду м. Харкова від 25.06.2013 року з відповідача на користь позивача на утримання сина, [PERSON] , [INFO] , стягнуті аліменти у розмірі ј частини заробітку (доходу) відповідача, але не менш 30% про житнього мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з 23.04.2013 року і до досягнення дитиною повноліття. Відповідач ухиляється від виконання батьківських обов`язків, з дитиною не спілкується, матеріально не забезпечує. Вказані обставини і вимусили позивача звернутися до суду з вказаною позовною заявою. Ухвалою Жовтневого районного суду м. Харкова від 08 лютого 2019 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито загальне позовне провадження у цивільній справі за позовною заявою [PERSON] , яка діє в інтересах [PERSON] , до [PERSON] , третя особа: Служба у справах дітей по Новобаварському району Департаменту служб у справах дітей Харківської міської ради про позбавлення батьківських прав. Призначено підготовче судове засідання. Ухвалою Жовтневого районного суду м. Харкова від 10 червня 2019 року закрито підготовче провадження за позовною заявою [PERSON] , яка діє в інтересах [PERSON] до [PERSON] , третя особа: Служба у справах дітей по Новобаварському району Департаменту служб у справах дітей Харківської міської ради про позбавлення батьківських прав. Призначено справу до судового розгляду в судове засідання. 27 червня 2019 року на адресу суду надійшов висновок Департаменту служб у справах дітей Харківської міської ради від 05.06.2019 року №412 щодо доцільності позбавлення батьківських прав [PERSON] щодо його малолітнього сина [PERSON] , [INFO] . Позивачв судове засідання не з`явилася, надала суду заяву про розгляд справи у її відсутність, позов підтримала в повному обсязі, проти винесення заочного рішення не заперечувала. Відповідач по справі в судове засідання не з`явився, про день, час та місце слухання справи повідомлений належним чином, причина неявки суду не відома. Клопотання про відкладення справи до суду не надходили. Відзив на позовну заяву до суду також не надходив. У зв`язку з цим, суд, згідно вимогам ч. 4 ст. 223 та ст. ст. 280, 281 ЦПК України, вважає можливим провести заочний розгляд справи, проти чого не заперечувала і позивач по справі. Представник 3-тьої особи Департамент служб у справах дітей Харківської міської ради в судове засідання не з`явився, про день та час слухання справи повідомлявся, надав заяву з проханням справу розглянути у його відсутність, при винесенні рішення врахувати інтереси малолітньої дитини. Відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступних висновків. Відповідно до ст. 165 СК України, право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. В судовому засіданні було встановлено, що [PERSON] та [PERSON] з 09 лютого 2007 року перебували у зареєстрованому шлюбі. Рішенням Жовтневого районного суду м. Харкова від 08 липня 2013 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано. ( а.с. 10) Під час шлюбу, а саме [INFO] у подружжя народилась дитина - [PERSON] , батьками якого є: батько - [PERSON] , мати - [PERSON] . ( а.с. 6) Позивач зазначає, що після розірвання шлюбу відповідач ухиляється від виконання свого батьківського обов`язку щодо утримання сина, матеріально дитині не допомагає, участі у його вихованні не приймає, не піклується про здоров`я дитини, його фізичний, духовний розвиток та не виконує жоден із обов`язків, які на нього покладені. Утриманням дитини повністю займається позивач по справі. Рішенням Жовтневого районного суду м. Харкова по справі №639/3437/13-ц стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання малолітнього сина, [PERSON] , [INFO] , у розмірі ј частини з усіх видів заробітку (доходів) відповідача, але не менш 30% про житнього мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з 23.04.2013 року і до досягнення повноліття дитини. ( а.с. 9) З розрахунку заборгованості по аліментам від 03.09.2018 року вбачається, що заборгованість згідно виконавчого листа по справі №639/3437/13 від 10.10.2013 року, що виданий Жовтневим районним судом м. Харкова про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] аліментів на утримання малолітньої дитини, [PERSON] , [INFO] , у розмірі ј частини з усіх видів заробітку (доходів) відповідача, але не менш 30% про житнього мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з 23.04.2013 року і до досягнення повноліття дитини, станом на 03.09.2018 року складає 63 292,32 грн. ( а.с. 11, 13) Згідно з інформації адміністрації Харківської ЗОШ№93, де навчається [PERSON] , мати, [PERSON] , приділяє належну увагу вихованню сина, підтримує зв`язок зі школою та класним керівником, систематично відвідує батьківські збори. Батько дитини, [PERSON] , жодного разу не відвідував батьківські збори, ніякої участі у шкільному житті сина не бере. Відповідно до Висновку Департаменту служб у справах дітей Харківської міської ради від 05.06.2019 року №412 про доцільність позбавлення батьківських прав, вони вважають за доцільне позбавити батьківських прав [PERSON] відносно малолітнього сина, [PERSON] , [INFO] . ( а.с. 62-63) В ст. 18 Конвенції про права дитини зазначено, що батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Згідно зі ст. 150 СК України батьки зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Відповідно ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Пунктом 16 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» від 30.03.2007 року №3 роз`яснено, що особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених ст. 164 СК. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. В Рішенні Європейського суду з прав людини від 18 грудня 2008 року у справі «Савіни проти України» встановлено, що вирішуючи справи про позбавлення батьківських прав, суд зобов`язаний дотримуватися вимог ст. 8 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод у частині права заявників на повагу до сімейного життя, зокрема, судове рішення має бути побудоване на з`ясованих обставинах: чи були мотиви для позбавлення батьківських прав доречними і достатніми, чи здатне рішення про позбавлення батьківських прав забезпечити належний захист дитини, чи було проведено ретельний аналіз можливих наслідків пропонованого заходу з опіки для батьків і дитини, чи ґрунтується висновок органу опіки на достатній доказовій базі, чи мали батьки достатні можливості брати участь у вирішенні такого питання. Відповідно до ст. 9 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року № 789-ХІІ, держави-учасниці поважають право дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками, підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить найкращим інтересам дитини. За загальним правилом позбавлення батьківських прав спрямоване насамперед на захист інтересів малолітніх та неповнолітніх дітей та є засобом стимулювання батьків щодо належного виконання своїх обов`язків. Відповідно до ч. 1 ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. Практика Європейського суду з прав людини свідчить про те, що питання позбавлення батьківських прав мають ґрунтуватись на оцінці особистості відповідача та його поведінці. Відтак, судом встановлено та підтверджено матеріалами справи, що відповідач [PERSON] свідомо ухиляється від виконання своїх обов`язків по вихованню та забезпеченню свого малолітнього сина: не піклується про фізичний і духовний розвиток сина, матеріально не забезпечує, у зв`язку з чим суд вважає за необхідне позбавити його батьківських прав відносно малолітнього сина, [PERSON] , [INFO] . У зв`язку з тим, що справа доведена до суду з вини відповідача, з нього на підставі вимог ст. 141 ЦПК України підлягає стягненню судовий збір. На підставі викладеного і

Outcome: approved