Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-27 00:00:00

19 серпня 2015 року до Межівського районного суду Дніпропетровської області звернулось ТОВ «Еталон Краси» з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості та штрафних санкцій за договором. В обгрунтування позовних вимог посилаються на те, що 24 січня 2015 року між позивачем та [PERSON] було укладено договір купівлі-продажу №МТ0301, за яким ТОВ «Еталон Краси» зобов'язується надати [PERSON] комплекс товарів та послуг по догляду за шкірою обличчя, остання зобов'язується прийняти цей комплекс по догляду, згідно акту приймання передачі товару, та сплатити за нього визначену договором грошову суму (ціну). Згідно акту приймання-передачі від 24 січня 2015 року, [PERSON] претензій не мала. Вартість товару по договору складає 21700 гривень, перший платіж по договору складає 3000 гривень. За додатковою угодою №К0011369 від 24 січня 2015 року залишок вартості товару в розмірі 18700 гривень сплачується покупцем на користь ТОВ «Сучасний Факторинг» протягом 16 місяців. Оплата здійснюється не пізніше 24 числа кожного місяця. Покупець повністю розраховується за товар не пізніше 24 травня 2015 року. Згідно з додатковою угодою №СФ000000037 від 25 червня 2015 року до генерального договору уступки прав вимоги №СФ2030844 від 08 вересня 2014 року, між позивачем та ТОВ «Сучасний Факторинг» - право вимоги було повернено ТОВ «Еталон Краси». Відповідач зобов'язання повність не виконала, сплатила лише 3000 гривен, жодних дій щодо повернення боргу не вчиняє. Станом на 29 липня 2015 року основна заборгованість складає 18700 гривень штрафні санкції: 925,13 гривень - пеня, 46,50 гривень - 3% річних та 549,26 гривень - інфляційні втрати, а всього 20220,89 гривень. Претензії з погашення заборгованості [PERSON] залишає без відповіді. Позивач просить суд стягнути з [PERSON] на їх користь 20220,89 гривень та судові витрати. Представник позивача надала суду заяву про розгляд справи у її відсутність. Згідна на заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. Позов підтримує повністю. Відповідач в судове засідання повторно не з'явилася, хоча була належним чином повідомлена про день та час розгляду справи. [PERSON] заяви про розгляд справи за її відсутності суду не надала. Згідно з ч.5 ст.74 ЦПК України у разі ненадання особами, які беруть участь у справі, інформації щодо їх адреси, судова повістка надсилається фізичним особам, які не мають статусу підприємців, - за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку. У разі відсутності осіб, які беруть участь у справі, за такою адресою, вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене їм належним чином. За відомостями Межівського районного сектору ГУДМС України в Дніпропетровській області, 04 вересня 1992 року [PERSON] зареєстрована у встановленому законом порядку по [ADDRESS]. В зв'язку з тим, що суд не має відомостей про причину неявки відповідача, який був повідомлений належним чином, і який про причини своєї неявки суд не повідомив, заяву про розгляд справи за його відсутності суду не надав, суд відповідно до ч.4 ст.169 ЦПК України вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення), так як вважає, що є достатньо матеріалів про права та відносини сторін, і потреба дачі особистих пояснень відповідачем відсутня. Відповідно до ст.224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. В зв'язку з тим, що позивач не заперечує проти розгляду справи по суті за відсутності відповідача, суд з його згоди ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом досліджені та надана оцінка таким доказам: На підтвердження домовленості між сторонами мається договір №МТ0301, укладений між сторонами 24 січня 2015 року в м.Києві, порушення істотних умов яких зі сторони відповідача у судовому засіданні достовірно встановлено. Згідно акту передачі-приймання товарів до Договору №МТ0301 від 24 січня 2015 року, відповідач прийняв від позивача комплекс товарів та послуг по догляду за шкірою обличчя на загальну суму 21700 гривень. Згідно додаткової угоди №К0011369 від 24 січня 2015 року сума заборгованості складає 18700 гривень, які сплачуються [PERSON] на користь ТОВ «Сучасний Факторинг». Згідно з додатковою угодою №СФ000000037 від 25 червня 2015 року, до генерального договору уступки прав вимоги №СФ2030844 від 08 вересня 2014 року, між позивачем та ТОВ «Сучасний Факторинг» право вимоги було повернено ТОВ «Еталон Краси». Згідно зі ст.610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Частинами 1,2 статті 625 Цивільного кодексу України передбачено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. В силу ст.629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами. Згідно розрахунку, здійсненого позивачем під час подання позовної заяви, заборгованість відповідача складає 20220,89 гривень, з яких: 18700 гривень - сума основного боргу, 925,13 гривень - пеня, 46,50 гривень - 3% річних та 549,26 - інфляційні втрати. Відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. На підставі викладеного,

Outcome: approved