Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-22 00:00:00

20 липня 2015 року публічне акціонерне товариство комерційний банк «Приватбанк» (далі - ПАТ КБ «Приватбанк») звернулося до суду з вказаним позовом до [PERSON] Свої вимоги обґрунтовує тим, що відповідно до укладеного між сторонами договору б/н від 01 квітня 2013 року банк випустив відповідачці кредитну картку на підставі заяви, належним чином заповненої та підписаної останньою. [PERSON] підтвердила свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами та правилами надання банківських послуг, Правилами користування платіжною карткою складає між нею та банком договір. Відповідно до Умов відповідачка, як держатель кредитної картки, мала право користуватися сервісом «Оплата частинами» в торговельно-сервісних підприємствах, з якими банк уклав договір співпраці. Підписання чека, роздрукованого в РОS - терміналі на підключення до сервісу «Оплата частинами» було акцептом умов використання вказаного сервісу. 19 серпня 2013 року [PERSON] скористалася сервісом «Оплата частинами» в ТОВ «Югпромінвест» та уклала з банком кредитний договір № 13081900319410, згідно якого отримала кредит у розмірі 9997 грн. 20 коп. із сплатою комісії за сервіс в розмірі 51,75 %, комісії екваєрської 1,60 % та комісії загальної 2,16 %. Отримавши кредит, відповідачка його не повернула. Станом на 10 червня 2015 року у неї перед банком утворилась заборгованість в розмірі 12410 грн. 98 коп., яка складається із 9989 грн. 45 коп. заборгованості по кредиту; 1354 грн. 34 коп. - пені, 500 грн. штрафу (фіксованої частини) та 567 грн. 19 коп. штрафу (процентної складової). Посилаючись на викладені обставини, позивач просив стягнути з відповідачки вказану суму заборгованості. В судове засідання представник позивача не зявився, надавши заяву, в якій просить розглянути справу без його участі та задовольнити позов. В судових засіданнях, які відбулися раніше, представник позивача [PERSON] підтримував позовні вимоги в частині стягнення з відповідачки заборгованості по кредиту у розмірі 9989 грн. 45 коп. За його заявою в судовому засіданні, ухвалою суду від 05 вересня 2016 року провадження у даній справі в частині вимог про стягнення пені та штрафів закрито. Представник відповідачки в судовому засіданні позов не визнав, пояснивши, що у 2013 році [PERSON] дійсно придбала в ТОВ «Югпромінвест» телевізор з розстрочкою платежу, сплативши перший внесок. Через кілька днів вона відмовилася від товару у звязку з неналежною якістю та повернула його, у зв'язку з чим ПАТ КБ «Приватбанк» повернув їй грошові кошти у розмірі першого внеску. Не заперечуючи, що у 2013 році [PERSON] отримала кредитну картку згідно її заяви-анкети, вважає, що ніяких грошових коштів відповідачка не повинна сплачувати банку, оскільки кредитний договір з нею не укладався та з заявою про бажання скористатися будь-якими послугами банку вона до позивача не зверталась. Також вважає, що позивач не довів, що перерахував ТОВ «Югпромінвест» грошові кошти за товар, придбаний [PERSON] Крім того, зазначив, що з карткового рахунку відповідачки проводилися списання грошових коштів в рахунок погашення якоїсь заборгованості. Повернення кредитних коштів, у разі повернення товару, повинно було відбуватися ТОВ «Югпромінвест». Представник третьої особи - товариства з обмеженою відповідальністю «Югпромінвест» в судове засідання не зявився, не повідомивши про причини неявки, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Вислухавши пояснення представників сторін, дослідивши письмові докази по справі, суд дійшов наступного. 01 квітня 2013 року сторони підписали заяву-анкету на відкриття карткового рахунку, згідно умов якого, відповідачці банком була надана кредитна картка № 5211537347280757 (т. 1, а.с.5). Підписом на заяві відповідачка погодилась, що заява разом з Пам'яткою клієнта, Умовами і Правилами надання банківських послуг, а також Тарифами банку складають між нею і банком договір про надання банківських послуг , з умовами якого вона ознайомлена. Пунктом 1.1.1.73 Умов і Правил надання банківських послуг передбачена така послуга як «Оплата частинами. Без переплат» - це послуга по організації обслуговування і проведенню розрахунків по операціям, здійсненим з використанням платіжних карт, на які поширюється послуга «Оплата частинами. Без переплат», згідно яких держатель карти доручає Банку здійснювати регулярні платежі в адрес Торговця в розмірі і кількості указаних в квитанції, надрукованої на POS терміналі при автоматизації послуги «Оплата частинами» (т.1 а.с.62). Положеннями пунктів 2.1.1.14. - 2.1.1.14.4 Умов встановлено, що Держатель кредитної картки має право користуватися сервісом «Оплата частинами» в торговельно-сервісних центрах підприємства, з яким Банк уклав договір Розширеного єквайринга. Підписання чеку, роздрукованого в POS терміналі на підключення до сервісу «Оплата частинами», є акцептом умов використання сервісу «Оплата частинами» (т.1, а.с.82). 19 серпня 2013 року [PERSON] скористалася сервісом «Оплата частинами» в торгово-сервісному підприємстві ТОВ «Югпромінвест», з яким банк уклав договір еквайрінгу, предметом якого є проведення платежів та розрахунків, що здійснюються з використанням електронного платіжного засобу при використанні покупцями сервісу «Оплата частинами», де придбала товар з розстрочкою платежу на суму 9997 грн. 20 коп., сплативши перший внесок у розмірі 908 грн. 80 коп. строком на 11 місяців. Фактичне укладення кредитного договору у зв'язку з придбанням відповідачкою товару підтверджується довідкою банку в якій відображені відомості про транзакцію від 19 серпня 2013 року із зазначенням загальної суми транзакції, суми платежу, виплаченої суми, кількості платежів, а також номеру договору № 13081900319410 та витягом з кредитної карти клієнта, відповідно до якої 19 серпня 2013 року відповідачка сплатою першого внеску у розмірі 908 грн. 80 коп. підтвердила користування послугою «Оплата частинами», надання якої передбачено умовами кредитного договору, відповідно до заяви позичальника від 01 квітня 2013 року (т.1, а.с. 85, 112, 113). 19 серпня 2013 року ПАТ КБ «Приватбанк» перерахував кошти на поточний рахунок ТОВ «Югпромінвест» № 26006010010453 повну вартість товару, придбаного [PERSON] платежем, який увійшов в загальний платіж в сумі 26531 грн. 81 коп. (а.с. 114). В подальшому, 04 вересня 2013 року відповідачка фактично відкликала згоду на укладання договору про надання споживчого кредиту, повернувши товар ТОВ «Югпромінвест». В свою чергу ПАТ КБ «Приватбанк» повернув на рахунок відповідачки перший внесок у розмірі 908 грн. 80 коп. на її кредитну картку, що підтверджується випискою по кредитній картці (а.с. 113). З викладеного слідує, що між банком та відповідачкою було укладено кредитний договір, за яким банк надав останній кредит для придбання товару. Розрахунок за товар, за згодою позичальника, банк перераховував через електронну систему. Частиною 6 ст. 11 Закону України «Про захист прав споживачів» передбачено, що з відкликанням згоди на укладання договору про надання споживчого кредиту споживач повинен одночасно повернути кредитодавцю кошти або товари, одержані згідно з договором. Проте, відповідачка не дотрималась зазначених положень закону, та не повернула позивачу кредитні кошти. Оскільки відповідачка до цього часу кредитні кошти позивачу не повернула, Банком розрахована заборгованість за кредитом, яка становить 9989 грн. 45 коп. Доводи представника відповідачки про недоведеність укладення кредитного договору із вищевказаною сумою кредиту, відсутність у відповідачки обов'язку сплачувати вказану суму та обов'язок повернути гроші продавцем, суперечать викладеним обставинам та вимогам матеріального права та Умовам. Так, 19 серпня 2013 року [PERSON] фактично уклала два договори: договір купівлі-продажу обраного товару з ТОВ «Югпромінвест» та договір про надання споживчого кредиту з ПАТ КБ «Приватбанк». При цьому ідентифікація особи Позичальника та її згоди на отримання споживчого кредиту здійснювалася у передбачений Положенням ( п. 1.11), а також Умовами та Правилами (п. 1.1.14 із підпунктами) спосіб - шляхом фізичної присутності пластикової картки - спеціального платіжного засобу, та введення пін-коду. Розрахунок за проданий товар здійснювався не з рахунку користувача платіжної картки, а за його дорученням за рахунок кредитних коштів банку. В аналогічний спосіб 04 вересня 2013 року здійснювалось розірвання двох договорів - договору купівлі-продажу та кредитного договору. При цьому, внаслідок розірвання договору купівлі-продажу у відповідності із ч. 3 ст. 9 Закону України «Про захист прав споживачів»\~відповідачка повернула товар та отримала право вимагати повернення коштів від продавця товару. В свою чергу позивач здійснив у відповідності до абз. 6 ч. 6 ст. 11 Закону України «Про захист прав споживачів»\~повернення отриманого першого платежу за кредитним договором та у відповідності до абз. 3 ч. 6\~ст. 11 Закону України «Про захист прав споживачів», отримав право вимоги від відповідачки, сплачених за вказівкою останньої грошових коштів. Пунктами 2.1.1.10.6 Умов передбачено, що якщо оплачений по Карті товар/послуга повернуті або не отримані Держатель карти повинен отримати від працівника торгівельної фірми зворотний рахунок (розрахунковий документ), який повинен містити номер карти і суму, яка підлягає поверненню. Повернення вартості товару/послуг здійснюється торгівельною фірмою шляхом зарахування суми на картрахунок Держателя на протязі 45 днів після оформлення зворотного рахунку (а.с. 80). Наступним пунктом Умов (2.1.1.10.7) визначено, що при неотриманні коштів по зворотному рахунку на протязі 45 днів Держатель повинен повідомити про це банк для урегулювання питання з торгівельною фірмою, надав копії зворотного чеку і переписки з торгівельною фірмою по даному питанню (а.с. 80). Вказані пункти Умов хоча і передбачають можливість зарахування в рахунок погашення кредиту повернені торговцем суми за товар, але не змінюють сторін по кредитному договору та їх обов'язків. До того ж, факт укладення та розірвання договору споживчого кредиту представником відповідачки не спростовувався. Відповідачка, виходячи з її дій, погоджувалася з умовами кредитного договору та знала, що за товар проведено розрахунок, у зв'язку з чим сплатила за кредитом 908 грн. 80 коп. Твердження представника відповідачки про те, що остання не знала про заборгованість за кредитом, та що з її кредитної картки списувалися кошти в рахунок заборгованості не спростовують вказаного висновку. Відповідачкою здійснювались інші виплати з цієї картки та вона мала можливість пересвідчиться в правильності розрахунків банку при погашенні всіх її боргів. Те, що [PERSON] не заявляла претензій банку з приводу спірного кредитного договору, свідчить про те, що вона погоджувалася з обов'язком сплатити взятий на придбання товару кредит. Таким чином, позовні вимоги про стягнення заборгованості по кредиту суд вважає такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України, з відповідачки на користь позивача слід стягнути понесені ним та документально підтверджені витрати на сплату судового збору у розмірі 243 грн. 60 коп.

Outcome: approved