overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-05 00:00:00

20 грудня 2019 року [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 25 серпня 2012 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Ізюму реєстраційної служби Ізюмського міськрайонного управління юстиції Харківської області, актовий запис № 179. Від шлюбу мають неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . Позивач [PERSON] надала до суду заяву, де просила справу розглядати без її участі, просив позов задовольнити. Просила залишити після розірвання шлюбу шлюбне прізвище [PERSON] . Відповідач [PERSON] надав до суду заяву про розгляд справи без його участі, не заперечував проти розірвання шлюбу. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Матеріалами справи встановлено, що 25 серпня 2012 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Ізюму реєстраційної служби Ізюмського міськрайонного управління юстиції Харківської області, актовий запис № 179, зареєстровано шлюб між сторонами у справі. У період шлюбу у сторін народилися діти: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . У відповідності до статті 112 СК України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги припинення сімейних стосунків та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Позивач в позовній заяві вказує, що розірвання шлюбу пов`язано з відсутністю взаємоповаги та взаєморозуміння подружжя. Шлюбні стосунки припинені у лютому 2016 році. Згідно зі ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (ст. 110 СК України). Оскільки позивач наполягає на розірванні шлюбу, то відповідно відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбним відносинам, що є неприпустимим. Таким чином, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам позивача, що має істотне значення. Відповідно до ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватись цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Відповідно до ч. 2ст.114 Сімейного кодексу України - у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішення суду про розірвання шлюбу. Після розірвання шлюбу позивач побажала залишити шлюбне прізвище [PERSON] . На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-16 00:00:00

20 грудня 2019 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позову зазначила, що 09.09.2009 зареєструвала з відповідачем шлюб. З 2004 року вони проживають разом і мають спільних дітей: синів [PERSON] та [PERSON] , [INFO] . Шлюб виявився невдалим. На даний час спільного господарства з відповідачем не ведуть, проживають окремо, просить розірвати шлюб. Ухвалою суду від 14.01.2020 позовну заяву було прийнято до розгляду судом та відкрито провадження у справі. Ухвалою суду від 03.02.2020 закрито підготовче провадження та призначено справу до заочного судового розгляду. Позивач в судове засідання не з`явилась. Подала заяву, якою позов підтримала та просила справу розглянути у її відсутності. Відповідач в судове засідання також не з`явився. Про дату, час та місце розгляду справи повідомлений. Відзиву, заяв чи клопотань від [PERSON] не надходило. Суд вважає можливим розглянути справу у відсутності сторін, і ухвалити заочне рішення на підставі ст.ст. 280-282 ЦПК України. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовна заява підлягає задоволенню. Судом встановлено, що сторони з 09 вересня 2009 року перебувають в зареєстрованому шлюбі, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] від 09.09.2009 (а.с. 8). У [PERSON] та [PERSON] є спільні діти: син [PERSON] , [INFO] , та син [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копіями свідоцтв про народження серії [NUMBER] від 03.06.2005 (а.с. 9-10). Сторони припинили шлюбні відносини та проживають окремо (а.с. 2, 11, 15). Відповідно до ч. 1 ст. 21 СК України, шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання (ч. 2 ст. 104 СК України). Відповідно до ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст. 110 цього Кодексу. Згідно з ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Суд вважає доведеним, що шлюб між сторонами існує формально, його збереження є неможливим і буде суперечити їх інтересам. Відповідно до ч. 1 ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, а тому суд прийшов до висновку, що шлюб сторін слід розірвати. Згідно з ч. 2 ст. 114 СК України, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Згідно ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача необхідно стягнути 768,40 грн. судового збору.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-19 00:00:00

20 грудня 2019 року позивач звернулася до суду з позовом, в якому просить розірвати шлюб з відповідачем, зареєстрований 07 вересня 2001 року, мотивуючи позов тим, що спільне життя з відповідачем не склалося і шлюбні відносини між ними припинені. Ухвалою судді Деснянського районного суду м. Чернігова від 08 січня 2020 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, призначено справу до розгляду за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання на 21.01.2020. 21.01.2020 підготовче засідання відкладено на 10.02.2020, у зв`язку з відсутністю інформації про належне повідомлення сторін про дату, час та місце розгляду справи. 10.02.2020 підготовче засідання відкладено на 05.03.2020, у зв`язку з відсутністю інформації про належне повідомлення сторін про дату, час та місце розгляду справи. Ухвалою Деснянського районного суду м. Чернігова від 05.03.2020 року закрито підготовче провадження у справі, призначено справу до судового розгляду по суті у відкритому судовому засіданні на 20.03.2020. Позивач у судове засідання не з`явилася, про час і місце розгляду справи оповіщена належним чином, у заяві, поданій разом з позовом, позовні вимоги підтримала та просила провести розгляд справи без її участі (а.с. 10). Відповідач до суду не з`явився, про час і місце розгляду справи оповіщений належним чином, про причини неявки суду не повідомив. У відповідності до вимог частини другої статті 247 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України) фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 07 вересня 2001 року, актовий запис № 1374 (а.с. 3). Від шлюбу сторони мають трьох дітей: сина [PERSON] , [INFO] , доньок [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] (а.с. 7, 8, 9). Подружні відносини подружжя припинило, спільне господарство не ведеться, подальше збереження шлюбу позивач вважає не можливим, оскільки це суперечить її інтересам та інтересам дітей. Згідно з частиною першою статті 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Відповідно до частини третьої статті 56 Сімейного кодексу України кожен має право припинити шлюбні відносини. Згідно статті 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. За таких умов, суд вважає, що подальше збереження шлюбу між сторонами суперечитиме інтересам позивача, а тому шлюб підлягає розірванню. Враховуючи викладене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-19 00:00:00

\~ \~ \~ \~20 грудня 2021 року позивачка звернулась до суду із позовом, в якому просить розірвати шлюб, зареєстрований між нею та відповідачем. \~ \~ \~ \~ В обґрунтування позову вказувала, що сімейне життя між сторонами не склалося, одруження виявилось невдалим, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу вона вважає неможливим. Вказала, що спору щодо спільного майна не має. Дитина залишиться проживати з нею. В судове засідання позивачка не з`явилась, надіслала суду заяву, в якій позовні вимоги підтримала в повному обсязі з підстав, викладених в позовній заяві та просила справу розглянути за її відсутності. Відповідач в судове засідання не з`явився, також надав суду заяву, в якій позов визнав та не заперечував проти його задоволення. Відповідно до частини 2 статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, суд вважає позов обґрунтованим і підлягаючим задоволенню, з огляду на наступне. Судом встановлено, що 19 липня 2008 року Міським відділом реєстрації актів цивільного стану Миколаївського міського управління юстиції між сторонами укладено шлюб, про що зроблено актовий запис №525. Від даного шлюбу сторони мають неповнолітніх дітей не мають. Зі змісту позовної заяви вбачається, що спору щодо розподілу сумісного майна подружжя сторони не мають. Відповідно до статті 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, при цьому, примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Зазначена норма національного законодавства відповідає статті 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Шлюб може укладатися тільки при вільній і повній згоді сторін, що одружуються. Згідно приписів статті 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їх дитини, що мають істотне значення. При дослідженні судом фактичних взаємин між сторонами дійсних причин розірвання шлюбу встановлено, що подальше спільне життя сторін та збереження шлюбу буде суперечити інтересам чоловіка та дружини, що виключає відновлення колишніх сімейних відносин та збереження шлюбу.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-12 00:00:00

20 жовтня 1983 року між сторонами був зареєстрований шлюб. Від подружнього життя у сторін народились діти, які на даний час дорослі. Позивач звернувся до суду з позовом про розірвання шлюбу, мотивуючи тим, що далі їхнє спільне проживання не можливе. Спільне життя з відповідачкою не склалось, основна причина - цілковита психологічна несумісність їхніх характерів, відсутність взаєморозуміння, взаємоповаги. Позивач [PERSON], в судове засідання не з'явився, надав суду заяву в якій просить справу розглянути без його участі позов підтримує повністю, просить його задовольнити. Відповідачка [PERSON], в судове засідання не з'явилася, надала суду заяву, в якій просить справу розглянути без її участі, позовні вимоги визнає не заперечує проти їх задоволення. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити, так як сторони не проживають разом, помиритися не бажають, фактично сім` я розпалась і подальше спільне проживання подружжя і збереження сім `ї не можливе. На підставі викладеного

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-15 00:00:00

20 жовтня 2005 року було укладено шлюб між [PERSON], [INFO], та [PERSON] (дошлюбне прізвище «Кушнір»), [INFO], зареєстрований 20 жовтня 2005 року відділом реєстрації актів цивільного стану Новомиколаївського районного управління юстиції Запорізької області, актовий запис № 31, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії І-ЖС № 002711 від 20.10.2005. [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження від 20.09.2002 серії І-ЖС № 064517, та [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження від 06.11.2007 серії 1-ЖС № 073507. Вирішуючи питання про наявність підстав для задоволення позову, суд виходить з наступного. Згідно з ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя. Обставин, що перешкоджають предявленню даного позову, визначених частиною другою зазначеної статті, судом під час розгляду справи не встановлено. Судом, відповідно до ст. 112 СК України, зясовано фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу та встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача. Зважаючи на вказані обставини, суд визнав недоцільним вжиття заходів щодо примирення подружжя у даній справі. Враховуючи неможливість примирення сторін, та виходячи із закріпленого у статті 24 СК України принципу добровільності шлюбу, суд дійшов висновку про обґрунтованість заявленого позову в частині вимог про розірвання шлюбу. Позивач, який змінив своє прізвище у звязку з реєстрацією шлюбу, зазначив про своє бажання і надалі іменуватися цим прізвищем, що є його правом, передбаченим статтею 113 СК України. З огляду на викладене, суд визнає позов обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню в повному обсязі. Відповідно до частини першої статті 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. До позовної заяви позивачем додано квитанцію від 11.07.2017 № 0.0.803515410.1, якою підтверджується сплата ним судового збору в розмірі 640,00 грн., отже відповідна сума підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. Враховуючи вищезазначене та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-30 00:00:00

20 жовтня 2007 року сторони уклали шлюб, який був зареєстрований відділом реєстрації актів цивільного стану Долинського районного управління юстиції Кіровоградської області, актовий запис № 132, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серія 1-ОЛ № 023999. Від спільного проживання мають двох неповнолітніх дітей: сина- Шакулу [PERSON], [INFO] та доньку- Шакулу Дар»ю Миколаївну, [INFO], що підтверджується свідоцтвами про народження. [PERSON] звернулася до суду з даною заявою, мотивуючи тим, що відповідач матеріальної допомоги на утримання дітей в добровільному порядку не надає, тому позивач та її діти знаходяться в скрутному матеріальному становищі і потребують допомоги. Діти проживають разом з позивачем та перебувають на її повному утриманні. Згоди про утримання дитини добровільно не досягнуто. Свої вимоги підтримала в судовому засіданні. Відповідач позов визнав повністю, згоден сплачувати аліменти на утримання дітей. Згідно ч.4\~ст. 174 ЦПК України\~у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. Відповідно до ст.180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Так згідно ст. 181, 183 СК України утримання провадиться шляхом стягнення аліментів, частка заробітку ( доходу ) матері, батька, яка буде стягуватись як аліменти на дитину, визначається судом. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Стягненню з відповідача підлягають судові витрати по справі судовий збір на користь держави відповідно до ст..88 ЦПК України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-16 00:00:00

20 жовтня 2010 року [PERSON] звернулася до суду з позовом, в якому просить розірвати шлюб між нею та відповідачем зареєстрований 14 лютого 2013 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Переяслав-Хмельницького міськрайонного управління юстиції у Київської області, актовий запис №12, посилаючись на те, що сімейне життя не склалось, через постійні сварки та суперечки між подружжям, що призвело до неповаги один до одного. Внаслідок цього їх сім'я фактично розпалась, спільного господарства сторони не ведуть та не пов'язані спільним побутом. Позивач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримала і просить задовольнити їх. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позов визнав. Заслухавши пояснення сторін та дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає, що слід прийняти визнання позову відповідачем та задовольнити позовні вимоги, виходячи з наступного. Відповідно до свідоцтва про укладення шлюбу серія [NUMBER], сторони з 14 лютого 2013 року перебувають у шлюбі, який зареєстрований відділом державної реєстрації актів цивільного стану Переяслав-Хмельницького міськрайонного управління юстиції у Київській області, актовий запис №12. Після укладення шлюбу позивач змінила прізвище «[PERSON]» на «[PERSON]». В цьому шлюбі [INFO] народився син [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] де матір'ю записана [PERSON] а батьком - [PERSON]. Відповідно до ч.1 ст.110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Відповідно до ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. За правилами ч.4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Визнання позову відповідачем свідчить про відсутність у нього інтересу на збереження шлюбу та про припинення фактичних шлюбних стосунків. Таким чином шлюб носить формальний характер, його збереження суперечить моральним засадам суспільства, не відповідає інтересам сторін та їх неповнолітньої дитини, а тому шлюб між [PERSON] та [PERSON] доцільно розірвати. Позивачем при зверненні до суду було сплачено судовий збір у розмірі 551 грн.20 коп., який підлягає стягненню з відповідача відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-01 00:00:00

20 жовтня 2010 року Тарутинським районним судом Одеської області було винесено рішення, яким вимоги позивача були задоволені в повному обсязі, а саме : визнано за [PERSON] право власності на спадкове майно за заповітом у вигляді земельних ділянок 2.23 га та 2.51 га , розташованих на території Височанської сільської ради Тарутинського району Одеської області, які належали до смерті [PERSON] згідно Державних актів на право приватної власності на землю, виданих на підставі розпорядження Тарутинської райдержадміністрації Одеської області від 23.06.2004 р. №239/А та зареєстрованого в книзі записів актів №452 та №470. До Тарутинського районного суду Одеської області звернувся представник органу опіки та піклування Височанської сільської ради Тарутинського району Одеської області в інтересах [PERSON] з заявою, в якій просить ухвалити додаткове рішення по даній справі, так як у рішенні суду не було вказано, що зазначені земельні ділянки належала померлій [PERSON] на підставі Державного акту на право приватної власності на землю [NUMBER], виданого 30 липня 2004 року на підставі розпорядження Тарутинської райдержадміністрації №239/А від 23 червня 2004 року, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №470 та Державного акту на право приватної власності на землю [NUMBER], виданого 30 липня 2004 року на підставі розпорядження Тарутинської райдержадміністрації №239/А від 23 червня 2004 року, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №452. Вказане рішення набуло чинності. Представник позивача в судове засідання не з'явився. Надав заяву, в якій просить розглянути справу за його відсутністю. Відповідачі у судове засідання не з'явились. Відповідно до ч. 3 ст. 220 ЦПК України суд ухвалює додаткове рішення після розгляду питання в судовому засіданні з повідомленням сторін, їх присутність не є обов'язковою. Оскільки сторони в судове засідання не з'явились, то відповідно до вимог ч.2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 220 ЦПК України суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою осіб, які беруть участь у справі, чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення якщо стосовно якої-небудь позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення. Дослідивши матеріали справи, рішення суду, суд вважає, що 20 жовтня 2010 року ухваливши судове рішення по суті позовних вимог органу опіки та піклування Височанської сільської ради Тарутинського району Одеської області в інтересах [PERSON], судом не було вирішено питання стосовно частини позовних вимог, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, а тому є всі підстави для ухвалення додакового рішення. На підставі викладеного,

Outcome: approved