Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-23 00:00:00

20 жовтня 2016 року головний лікар КУ ««Молочанська психіатрична лікарня» Запорізької обласної ради [PERSON] звернувся до суду із заявою, в якій просить вирішити питання про госпіталізацію до психіатричного закладу у примусовому порядку [PERSON], інваліда ІІ групи з дитинства, безстроково, який є підопічним КУ «Орловський психоневрологічний інтернат» ЗОР з 23.09.2010 р. Визнаний недієздатним згідно рішення Чернігівського районного суду Запорізької області від 27.05.2008 року, опікуном над недієздатним [PERSON] призначено директора Орловського ПНІ [PERSON] 18.10.2016 р. був госпіталізований в чоловіче психіатричне відділення КУ «Молочанська психіатрична лікарня» ЗОР. Теперішня госпіталізація [PERSON] повязана з погіршенням психічного стану, поводить себе агресивно, некерований, за собою не слідкує. 11.10.2016 року оглянутий комісією лікарів-психіатрів КУ «Молочанська психіатрична лікарня» ЗОР, відповідно до висновку якої, стан хворого [PERSON] можна кваліфікувати, як важкий психічний розлад у формі «Тяжка розумова відсталість у формі глибокої імбецильності, з порушенням поведінки» з великою вірогідністю скоєння агресивних дій по відношенню як до оточуючих, так і до себе. Таким чином, лікування можливе тільки в умовах психіатричного відділення. В судовому засіданні представник КУ «Молочанська психіатрична лікарня» ЗОР [PERSON], що діє на підставі довіреності, підтримавши заяву, пояснив, що [PERSON]Ю.В. є інвалідом 2 групи з дитинства по психічному захворюванню безстроково, страждає на психічний розлад у вигляді «тяжкої розумової відсталості у формі глибокої імбецильності, з порушенням поведінки» з великою вірогідністю скоєння агресивних дій по відношенню як до оточуючих, так і до себе, за своїм психічним станом становить загрозу для себе та оточуючих. Під час обстеження [PERSON] встановлено, що той не усвідомлює госпіталізації його до психіатричної лікарні, критики до оточуючого немає. Тому дана госпіталізація необхідна, у зв'язку з небезпекою для хворого та оточуючих. В Орловському психоневрологічному інтернаті, де знаходився [PERSON], є лікар-психіатр, однак лікування не проводиться з підстав діючого законодавства. Прокурор Мітленко С.В. в судовому засіданні заяву підтримав з підстав, викладених у заяві. Адвокат [PERSON] не заперечувала проти задоволення даної заяви. Вважає, що враховуючи висновок комісії лікарів, не довіряти якому підстав не має, необхідно проведення лікування [PERSON], яке можливо лише в умовах стаціонару КУ «Молочанська психіатрична лікарня» ЗОР та яке піде лише на його користь. Законний представник особи, щодо якої розглядаються питання, - [PERSON] в судове засідання не зявилась, про час та місце судового розгляду справи повідомлена належним чином, відповідно до ст. 74 ЦПК України, Згідно довідки КУ «Молочанська психіатрична лікарня» ЗОР № 1681/адм. від 19.10.2016 року характер психічного захворювання [PERSON] перешкоджає зявитися йому в судове засідання та може визвати погіршення його психіатричного стану. Заслухавши пояснення представника лікарні, думку прокурора, захисника, дослідивши матеріали заяви, суд визнає заяву такою, що підлягає задоволенню. Відповідно до ст. 14 Закону України «Про психіатричну допомогу» особа, яка страждає на психічний розлад, може бути госпіталізована до психіатричного закладу без її усвідомленої згоди або без згоди її законного представника, якщо її обстеження або лікування можливі лише в стаціонарних умовах, та при встановленні в особи тяжкого психічного розладу, внаслідок чого вона вчиняє чи виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї чи оточуючих, або неспроможна самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує її життєдіяльність. Як вбачається з матеріалів справи, [PERSON] є інвалідом 2 групи по психічному захворюванню пожиттєво, страждає на важкий психічний розлад у формі «Тяжка розумова відсталість у формі вираженої імбецильності, з порушенням поведінки» з великою вірогідністю скоєння агресивних дій по відношенню як до оточуючих, так і до себе, що робить неможливим корекцію його стану в умовах ПНІ та потребує госпіталізації [PERSON] до психіатричного стаціонару. Згідно висновку комісії лікарів-психіатрів КУ «Молочанська психіатрична лікарня» ЗОР від 18.10.2016 року, стан хворого [PERSON] можна кваліфікувати, як важкий психічний розлад у формі «тяжкої розумової відсталості у формі вираженої імбецильності з порушенням поведінки» з тенденціями нанесення пошкоджень оточуючим та само пошкодженням, що робить неможливим корекцію його стану в умовах ПНІ та потребує госпіталізації [PERSON] до психіатричного стаціонару. Під час обстеження [PERSON] встановлено, що той за своїм психічним станом не усвідомлює власних дій та не керує ними, критики до оточуючого немає. Відтак існують підстави визначені ст.14 Закону України «Про психіатричну допомогу», тому хворий потребує госпіталізації в психіатричний стаціонар в примусовому порядку, лікування можливе тільки в умовах психіатричного відділення. Згідно із ч. ч. 1, 3 ст. 17 Закону України «Про психіатричну допомогу», перебування особи в психіатричному закладі в примусовому порядку може здійснюватися лише протягом часу наявності підстав, за якими було проведено госпіталізацію. У разі необхідності продовження госпіталізації в примусовому порядку понад 6 місяців представник психіатричного закладу повинен направити до суду за місцем знаходження психіатричного закладу заяву про продовження такої госпіталізації.

Outcome: approved