Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-21 00:00:00

19 червня 2014 року публічне акціонерне товариство комерційний банк «ПРИВАТБАНК» (далі - позивач) звернулося із вказаним вище позовом до [PERSON] (далі-відповідач), мотивуючи тим, що 27.12.2007 року між ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» і відповідачем було укладено кредитний договір № б/н від 27.12.2007 року, згідно якого позивач надає відповідачеві кредит у розмірі 7200,00 грн у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 24.00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Позивач вказані зобовязання виконав, відповідач скористався кредитною лінією, але станом на 26.05.2014 року не виконує належним чином свої зобовязання згідно вказаного Договору, внаслідок чого утворилась заборгованість на загальну суму 22446,87 грн., яка складається із заборгованості за кредитом 3974,00 грн., заборгованості по процентам за користування кредитом 10169,17 грн., заборгованості по комісії за користування кредитом 6996,71 грн., а також із штрафів відповідно до «Умов та правил надання банківських послуг»: 250,00 грн штраф( фіксована частина), 1056,99 штраф (процентна складова). З огляду на вказане, просить суд стягнути з відповідача вказану заборгованість, а також судовий збір у розмірі 243,60 грн. Представник позивача та відповідач надіслали суду заяви в яких просили розглядати справу без їх участі. Представник позивача позовні вимоги підтримав в повному обсязі. Відповідач позовні вимоги не визнав. Зясувавши обставини та оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що у задоволенні позову слід відмовити, виходячи з наступних встановлених обставин і відповідних їм правовідносин. 27 грудня 2007 року між закритим акціонерним товариством комерційний банк «ПриватБанк» та від імені [PERSON] було укладено кредитний договір № б/н (далі - Договір) /а.с. 9-16/. Як вбачається із копії статуту публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПРИВАТБАНК» - позивача, він є правонаступником закритого акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» /а.с. 21/. Із надісланих до суду відповідачем копій рішень Гребінківського районного суду Полтавської області від 16.03.2010 року та від 13.05.2015 року вбачається, що судом встановлено те, що 3 грудня 2007 року на проспекті Московському у м. Києві у [PERSON] невідомим громадянином було викрадено документи, зокрема, паспорт (а.с. 34, 36). Таким чином, дані обставини відповідно до ч. 3 ст. 61 ЦПК України не підлягають доказуванню. Зважаючи на те, що відповідач заперечує укладення договору із позивачем 27 грудня 2007, вказаний договір був укладений після викрадення у відповідача документів, суд вважає, що відповідно до принципів змагальності та диспозитивності, позивач не довів того, що відповідач 27 грудня 2007 уклав з ним договір. Згідно ст. 614 ЦК України особа яка порушила зобовязання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом. Ч. 2 ст. 1054 ЦК України встановлює, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Відповідно до ст.1051 ЦК України позичальник має право оспорити договір позики на тій підставі, що грошові кошти або речі насправді не були одержані ним. Враховуючи вищевикладене, суд не знаходить підстав для задоволення позову. На підставі ст. ст. 614, 1051, ч. 2 ст. 1054 ЦК України,

Outcome: dismissed