Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-10 00:00:00

21.05.2019 року директор Територіального центру соціального обслуговування (надання соціальних послуг) Балтської районної державної адміністрації Одеської області Бойко Т.Б. звернулася до Балтського районного суду Одеської області з позовом до Балтської міської ради Одеської області про визнання права власності на земельні ділянки в порядку спадкування. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що [PERSON] , на правах власності, належала земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 3,39 га, яка розташована на території Козацької сільської ради Балтського району Одеської області, згідно державного акта на право приватної власності на землю серії IV-ОД № 090458. [INFO] [PERSON] померла. Після її смерті її донька [PERSON] відповідно до ст. 549 ЦК Української РСР як спадкоємець за законом першої черги прийняла спадщину, так як проживала з матір`ю разом на момент її смерті, доглядала та поховала її, користувалась предметами її домашнього вжитку, продовжувала проживати в її житловому будинку. [PERSON] , на правах власності, належала земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 3,41 га, яка розташована на території Козацької сільської ради Балтського району Одеської області, згідно державного акта на право приватної власності на землю серії IV-ОД № 090457, яку вона разом з усім своїм майном, заповідала Територіальному центру соціального обслуговування (надання соціальних послуг) Балтської районної державної адміністрації Одеської області, про зо свідчить заповіт, посвідчений 03.10.2016 року приватним нотаріусом Балтського районного нотаріального округу Одеської області Пантілєєвою І.П., реєстр № 2086. [INFO] [PERSON] померла, після її смерті позивач звернулася до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини, однак у видачі свідоцтва про право на спадщину нотаріусом було відмовлено, так як відсутні оригінали державних актів на право власності на земельні ділянки спадкодавця, і рекомендувала звернутися до суду. Представник позивача в судове засідання не з`явилася, попередньо надавши суду заяву про розгляд справи за її відсутності, викладені в позовній заяві вимоги підтримує в повному обсязі.(а.с. 137, 158) Відповідач - представник Балтської міської ради Одеської області до судового засідання не з`явився, однак надав до суду заяву, в якій просить розглянути справу за його відсутності, проти позовних вимог не заперечує.(а.с. 135) Згідно ч. 3 ст. 200 ЦПК України та ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову, за наявності для того законних підстав, за результатами підготовчого провадження, суд ухвалює рішення про задоволення позову. За умовами ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Розглянувши позов в межах заявлених вимог, вивчивши матеріали справи, оцінивши наявні докази, судом встановлені наступні фактичні обставини. [PERSON] , на правах власності, належала земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 3,39 га, яка розташована на території Козацької сільської ради Балтського району Одеської області, згідно державного акта на право приватної власності на землю серії IV-ОД № 090458. (а.с. 11) [INFO] [PERSON] померла, про що свідчить копія актового запису про смерть № 4 від 16.01.1998 року. (а.с. 10) В довідках Балтської міської ради Одеської області № 124 та № 125 від 06.03.2017 року (а.с. 28, ) міститься інформація про те, що [PERSON] , 1898 року народження, згідно погосподарських книг Козацької сільської ради особовий рахунок № 91 за 1996-2000 роки, проживала та була зареєстрована за адресою: [ADDRESS] по день смерті [INFO] , на момент смерті проживала зі своєю донькою [PERSON] , [INFO] . Факт того, що [PERSON] являється донькою [PERSON] підтверджується архівною копією запису акту про народження № 68 від 07.12.1930 року, виданої Державним архівом Одеської області за вихідним № А-1391 від 18.04.2019 року. (а.с. 32, 138) [PERSON] , на правах власності, належала земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 3,41 га, яка розташована на території Козацької сільської ради Балтського району Одеської області, згідно державного акта на право приватної власності на землю серії IV-ОД № 090457. (а.с. 12). Заповітом, посвідченого 03.10.2016 року приватним нотаріусом Балтського районного нотаріального округу Одеської області Пантілєєвою І.П., реєстр № 2086, [PERSON] , на випадок своєї смерті, все свої майно, де б воно не було і з чого б воно не складалося, і взагалі все те, що їй буде належати на день смерті, і на що вона за законом матиме право, заповідала Територіальному центру соціального обслуговування (надання соціальних послуг) Балтської районної державної адміністрації Одеської області. (а.с. 8, 27) Згідно копії свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого 16.11.2016 року Балтським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області, актовий запис № 703, [PERSON] померла [INFO] . (а.с. 9) Являючись спадкоємцем за заповітом, представник позивача Бойко Т.Б. звернулася до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини. Разом з тим, отримати свідоцтво про право на спадщину за заповітом не представилося можливим, оскільки до матеріалів спадкової справи № 86/2017 не додано оригінали правовстановлюючих документів на земельні ділянки, про що свідчить лист-відповідь приватного нотаріуса Балтського районного нотаріального округу Одеської області Пантілєєвої І.П. від 19.05.2017 року № 704/02-14. (а.с. 13) Згідно довідок державного нотаріуса Кодимської районної державної нотаріальної контори Налдіної М.М. від 15.10.2019 року № 1419/01-16 (а.с. 168), приватного нотаріуса Балтського районного нотаріального округу Пантілєєвої І.П. від 08.10.2019 року № 1794/01-16 (а.с. 167), приватного нотаріуса Балтського районного нотаріального округу Смірнової Н.С. від 15.10.2019 року № 746/01-16 (а.с. 165, 166), після смерті [PERSON] , померлої [INFO] , спадкоємці не зверталися, спадкова справа не заводилась. Згідно копій матеріалів спадкової справи № 86/2017, заведеної 15.03.2016 року приватним нотаріусом Балтського районного нотаріального округу Пантлієєвою І.П. до майна померлої [INFO] [PERSON] (а.с. 170-192), із заявою про прийняття спадщини з`явилась тільки представник позивача Бойко Т.Б. (а.с. 171). Інші спадкоємці не зверталися, інші спадкові справи не заводилися. Малолітні, неповнолітні, непрацездатні та інші особи разом з померлою на день смерті разом не проживали та не були зареєстровані. (а.с. 173) Суд констатує, що спірні правовідносини, які виникли між сторонами пов`язані з здійсненням позивачем права на спадкування, вирішуючи які суд виходить з того, що право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності (ст. 392 ЦК України). Правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб згідно ст. 316 ч. 1 ЦК України. Відповідно до п. п. 4.15, 4.18 Глави 7 «Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України», затвердженого Міністерством юстиції України наказом № 296/5 від 22.02.2012., Зареєстровано в Міністерстві юстиції України 22 лютого 2012 р. за № 282/20595, видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, проводиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкодавцеві та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна. Якщо до складу спадкового майна входить нерухоме майно, що підлягає реєстрації (за винятком земельної ділянки), нотаріус вимагає, крім правовстановлюючого документу, витяг з Реєстру прав власності. При обґрунтованій відмові нотаріуса у видачі свідоцтва про право на спадщину, виникає цивільно-правовий спір, що підлягає розглядові у позовному провадженні. Відмову приватного нотаріуса Балтського нотаріального округу у видачі позивачу свідоцтва про право на спадщину суд визнає обґрунтованою. Згідно положень ст. 524 ЦК УРСР від 18 липня 1963 року, спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Відповідно до ст. ч. 1 ст. 529 ЦК УРСР при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. До числа спадкоємців першої черги належить також дитина померлого, яка народилася після його смерті. Відповідно до вимог ст.ст. 548, 549 ЦК УРСР, для прийняття спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Спадщина вважається прийнятою, якщо спадкоємець фактично вступив в управління або володіння спадковим майном. Враховуючи, що [PERSON] являється донькою та спадкоємцем за законом першої черги померлої [PERSON] , та на момент смерті своєї матері проживала разом з нею, вела спільне господарство, суд вважає, що [PERSON] фактично вступила у володіння спадковим майном, тобто прийняла спадщину, однак не оформила. Ст. 328 ЦК України передбачає, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Однією з таких підстав, відповідно до ст. 1217 ЦК України, є спадкування майна за заповітом. Відповідно до ч. 1 ст. 1222 ЦК України, спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця, і народжені живими після відкриття спадщини. Відповідно до ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. В судову засіданні встановлено, що позивач як спадкоємець за заповітом прийняв спадщину [PERSON] , яка померла [INFO] , так як представник позивача Бойко Т.Б. подала до нотаріуса заяву про прийняття спадщини, однак не має можливості оформити спадщину через відсутність оригіналів правовстановлюючих документів на право власності на земельні ділянки. Інших спадкоємців, які б претендували на спадщину [PERSON] та [PERSON] судом не встановлено. Заповідач має право охопити заповітом права та обов`язки, які йому належать на момент складення заповіту, а також ті права та обов`язки, які можуть йому належати у майбутньому.(ст.. 1236 ЦК України) Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Ст. 1216 ЦК України передбачає, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно ст. 1225 ЦК України, право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Враховуючи вищевикладені докази в їх сукупності, відсутність заперечень з боку відповідача, відсутність інших спадкоємців, які претендують на спадщину, суд вважає, що за позивачем належить визнати право власності на спадкове майно. На підставі викладеного,

Outcome: approved