Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-15 00:00:00

1. Описова частина Короткий зміст позовних вимог та заперечень на позов У грудні 2020 року до Малиновського районного суду м. Одеси звернулась [PERSON] з позовною заявою до [PERSON] про втрату права користування житловим приміщенням, в якому просила суд визнати [PERSON] такою, що втратила право на користування житловим приміщенням за адресою: [ADDRESS] . В обґрунтування позовних вимог зазначив наступне. Позивач є власником квартири [ADDRESS] В квартирі прописана [PERSON] , [INFO] .Відповідачка за місцем реєстрації не проживає з вересня 2019 року, не приймає участі у оплаті комунальних платежів за квартиру, не приймає участі у спільному побуті, що обумовлює певні матеріальні втрати для позивача та порушує її права як власника квартири У зв`язку з вищевикладеним позивач змушений звернутися до суду. Ухвалою Малиновського районного суду від 24.12.2020 року провадження у справі відкрито, розгляд справи ухвалено проводити в порядку загального позовного провадження. Ухвалою Малиновського районного суду м. Одеси від 12.04.2021 року закрито підготовче судове засідання та призначено розгляд справи в заочному порядку. Заяви, клопотання, інші процесуальні дії у справі (забезпечення доказів, вжиття заходів забезпечення позову, зупинення і поновлення провадження, тощо): не застосовувалися. Від позивача [PERSON] через канцелярію суду надійшла заява (вхід. № 2726 від 25.01.2021 року) в якій зазначено, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить справу розглядати за відсутності позивача та його представника, не заперечує проти заочного розгляду справи та ухваленні судом заочного рішення. Відповідач про дату, час та місце судового засідання повідомлявся судом відповідно до вимог ст. 128 ЦПК України, відзив на позов до суду не надавав, в судове засідання не з`явився, про причини неявки не повідомляв, заяви про розгляд справи за його відсутності не подавав. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється. Відповідно до ч. 4 ст. 223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. 2. Мотивувальна частина Фактичні обставини, встановлені судом Суд, вивчивши позовну заяву, дослідивши матеріали справи, проаналізувавши і оцінивши докази в їх сукупності вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено наступні фактичні обставини справи. Позивач [PERSON] , є власником квартири [ADDRESS] , що підтверджується Свідоцтвом про право власності на нерухоме майно (індекс номер 18802 від 29.01.2013 р. інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборони відчуження нерухомого майна щодо суб`єкта, номер інформаційної довідки: 23647814. З 14 вересня 2016 року, у квартирі зареєстрована [PERSON] , що підтверджується відомостями № Ч1-243661-ф/л від 18.11.2020р., виданими Департаментом надання адміністративних послуг Одеської Міської Ради. Згідно Акту обстеження від 29 вересня 2020 року, складений сусідами [PERSON] , [PERSON] , та [PERSON] , який посвідчений Управляючою ОСББ «ЖК ФАВОРИТ» Колесник К.А., зареєстрований за № 42 від 29.09.2020 року, де вказано, що відповідач більше року не проживає за адресою реєстрації ( [ADDRESS] ). Згідно відповіді (вхід. ЕП-23547, від 23.12.2020 року) наданої Відділом адресно-довідкової роботи ГУ ДМС України в Одеській області, [PERSON] , [INFO] зареєстрована за адресою: [ADDRESS] . Позивач стверджує, що [PERSON] з вересня 2019 року, не проживає у вказаній квартирі. Теперішнє фактичне місце проживання відповідачка позивачу невідоме. 3. Мотиви, з яких виходить суд та застосовані норми права Як регламентує стаття 1 Першого Протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Проте попередні положення жодним чином не обмежують право держави вводити в дію такі закони, які вона вважає за необхідне, щоб здійснювати контроль за користуванням майном відповідно до загальних інтересів або для забезпечення сплати податків чи інших зборів або штрафів. Як регламентує ст. 29 ч.1 ЦК України, місцем проживання фізичної особи є житловий будинок, квартира, інше приміщення, придатне для проживання в ньому (гуртожиток, готель тощо), у відповідному населеному пункті, в якому фізична особа проживає постійно, переважно або тимчасово. Згідно із ст. 317 ч. ч. 1, 2 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна. У силу ст. 321 ч. 1 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Як чітко регламентує ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Згідно ст. 405 ЦК України при відсутності члена сім`ї власника житла без поважних причин понад один рік, він втрачає право на користування цим житлом та у відповідності до ст. 72 ЖК України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Як зазначає ст. 3 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», реєстрація - внесення інформації до реєстру територіальної громади, документів, до яких вносяться відомості про місце проживання/перебування особи, із зазначенням адреси житла/місця перебування із подальшим внесенням відповідної інформації до Єдиного державного демографічного реєстру в установленому Кабінетом Міністрів України порядку; зняття з реєстрації - внесення інформації про зняття з реєстрації до реєстру територіальної громади, документів, до яких вносяться відомості про місце проживання/перебування особи, із зазначенням адреси житла/місця перебування із подальшим внесенням відповідної інформації до Єдиного державного демографічного реєстру в установленому Кабінетом Міністрів України порядку. Відповідно до ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі зокрема судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою. Зняття з реєстрації здійснюється в день звернення особи. За заявою особи зняття з реєстрації може бути здійснено одночасно з реєстрацією нового місця проживання з урахуванням вимог, визначених частиною одинадцятою статті 6 цього Закону. Як роз`яснює ст. 11 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», орган реєстрації здійснює: формування та ведення Реєстру територіальних громад; реєстрацію та зняття з реєстрації місця проживання/перебування осіб у межах відповідної адміністративно-територіальної одиниці; передачу інформації та/або внесення у встановленому законом порядку відомостей про реєстрацію та зняття з реєстрації місця проживання/перебування до Єдиного державного демографічного реєстру. Таким чином, суд задовольняє позовні вимоги позивача, визнає відповідача таким, що втратив право користування жилим приміщенням, так як в судовому засіданні встановлено, що [PERSON] понад один рік не проживає на спірній житловій площі. Враховуючи викладене, суд доходить висновку про обґрунтованість визнання [PERSON] такою, що втратила право користування жилим приміщенням у вигляді квартири за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до ст. 141 ч.1 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, позивачем по справі повністю сплачено судовий збір, що підтверджується квитанцією долученою до матеріалів справи.

Outcome: approved