Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-30 00:00:00

21 липня 2016 року Моторне (транспортне) страхове бюро України звернулось до суду з позовом до [PERSON], в якому просить стягнути з [PERSON] на свою користь кошти в розмірі понесених витрат 7865грн. 55 коп. та витрати судові витрати. Позовна заява мотивована тим, що внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, винуватцем якої є [PERSON] було пошкоджено автомобіль [NUMBER], який на момент скоєння дорожньо-транспортної пригоди належав Товариству з обмеженою відповідальністю «Треналофф-траст». Відповідно до звіту про оцінку величини матеріального збитку № 21/01-1М від 21 січня 2013 року, складеного оцінювачем [PERSON], вартість матеріального збитку завданого власнику автомобіля Мітсубісі, становить 8694,66 грн. Зазначена шкода особисто винуватцем ДТП не була відшкодована потерпілій особі. На дату скоєння цієї пригоди відповідач не мав чинного договору обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Потерпілий з метою отримання відшкодування звернувся до Моторного (транспортного) страхового бюро України з відповідною заявою, у звязку з чим, МТСБУ здійснило регламентну виплату потерпілій особі в розмірі 7245,55 грн. В добровільному порядку відповідачем не компенсовано витрати МТСБУ щодо регламентної виплати, а також, витрати, понесені МТСБУ для встановлення розміру збитку та збору документів (620 грн.). В судове засідання представник позивача не зявився, надав суду заяву, згідно з якою позовні вимоги підтримав, просив суд розглянути справу без участі представника позивача. Відповідач у судове засідання не зявився, про дату, час і місце судового засідання повідомлений належним чином, причину неявки суду не повідомив. Суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що 12 грудня 2012 року о 16:20 годині водій [PERSON] у м. Макіївка, пр. 250р. Донбасу напроти магазину «Бліц Центр», керуючи автомобілем [NUMBER], не дотримався безпечної дистанції внаслідок чого скоїв зіткнення з автомобілем [NUMBER], внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, транспортні засоби отримали механічні пошкодження. Таким чином водій [PERSON] порушив п.13.1 Правил дорожнього руху. Вказані обставини встановлені постановою Київського районного суду м. Донецька від 18 лютого 2013 року, згідно якої відповідача притягнуто до адміністративної відповідальності за ст.124 КУпАП, тому у відповідності до ч. 4 ст. 61 ЦПК України не підлягають доказуванню. На момент настання дорожньо-транспортної пригоди цивільно-правова відповідальність відповідача застрахована не була. Згідно звіту про оцінку транспортного засобу № 21/01-1М від 21 січня 2013 року ринкова вартість матеріального збитку, завданого внаслідок пошкодження транспортного засобу «Mitsubishi «ASX» 1.6MTINVITE д/н [NUMBER], становить 14252 грн. 10 коп. Вказаний транспортний засіб на момент дорожньо-транспортної пригоди належав Товариству з обмеженою відповідальністю «Треналофф-траст», 29 березня 2013 року Товариство звернулось з заявою до МТСБУ про виплату відшкодування. У зв'язку з настанням страхового випадку, позивачем сплачено страхове відшкодування за ремонт автомобіля [NUMBER], кошти у сумі 7245 грн. 55 коп., що підтверджується платіжним дорученням № 1/19650 від 25 липня 2013 р. Згідно положень Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачена діяльність Моторного ( транспортного ) страхового бюро України, яке являється гарантом виплати відшкодування потерпілим від дорожньо-транспортної пригоди особам. Відповідно до п. а ст. 41 вказаного Закону МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим Законом, у разі її заподіяння транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім шкоди, заподіяної транспортному засобу, який не відповідає вимогам пункту 1.7 статті 1 цього Закону, та майну, яке знаходилося в такому транспортному засобі. У відповідності з вимогами Закону МТСБУ виконало покладений на нього обовязок щодо виплати Товариству з обмеженою відповідальністю «Треналофф-траст» відшкодування шкоди, завданої транспортному засобу у розмірі 7245 грн. 55 коп. Згідно платіжного доручення № 2437 від 01 серпня 2013 року позивачем було сплачено за послуги аварійного комісара плату у розмірі 620 грн. Згідно з ст. 38.2.1 Закону МТСБУ після сплати страхового відшкодування має право подати регресний позов \~до\~\~ власника, водія транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім осіб, зазначених у пункті 13.1 статті 13 цього Закону (Учасники бойових дій та інваліди війни, що визначені законом, інваліди I групи, які особисто керують належними їм транспортними засобами, а також особи, що керують транспортним засобом, належним інваліду I групи, у його присутності). МТСБУ проводить регламентні виплати виключно на підставі ст. 41 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» та не укладає зі страхувальниками жодних договорів, оскільки виплати відбуваються виключно на підставі закону, а не договору. Відповідно до ч. 1 ст. 22 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» визначено, що у разі настання події, яка є підставою для проведення регламентної виплати, МТСБУ у межах страхових сум, що були чинними на день настання такої події, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоровю, майну третьої особи. При цьому законодавець не визначає обовязок МТСБУ відмовити у проведенні виплати з підстав недотримання триденного строку на повідомлення МТСБУ про настання страхового випадку. Враховуючи, що позивачем було відшкодовано матеріальну шкоду, яка заподіяна відповідачем, а цивільно-правова відповідальність відповідача не була застрахована, суд приходить до висновку, що позовні вимоги в частині стягнення страхового відшкодування обґрунтовані та підлягають задоволенню. Відповідно до ст.87 ЦПК України витрати, пов'язані з оплатою правової допомоги адвоката або іншого фахівця в галузі права, несуть сторони, крім випадків надання безоплатної правової допомоги. Граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу встановлюється законом. Склад та розмір витрат, пов'язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмету доказування по справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов'язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордеру, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Як вбачається з матеріалів справи, 10 лютого 2016 року позивачем було укладено з Товариством з обмеженою відповідальністю «ВМ» додаткову № 140 угоду до контракту про надання правової допомоги № 80 від 19.12.2012 року, за змістом якої позивачем передано завдання на ведення справи [PERSON], розмір послуг визначено у сумі 1500 грн. Відомостей щодо оплати вказаної суми замовником матеріали справи не містять. Матеріали справи не містять доказів, які б свідчили про те, що особа, яка надавала правову допомогу, має право на зайняття адвокатською діяльністю або є іншим фахівцем в галузі права, що згідно норм закону є підставою для стягнення витрат на правову допомогу. Також, суд бере до уваги, що при зверненні до суду позивачем сплачено судовий збір у сумі 1378 грн., тому відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України зазначені судові витрати підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.

Outcome: partial