Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-16 00:00:00

21 січня 2014 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON], в якому просить припинити право останньої на аліменти в розмірі 1/6 частини всіх його щомісячно, присуджені рішенням апеляційного суду Чернігівської області від 18 липня 2008 року. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідач здійснює на момент звернення до суду з позовом підприємницьку діяльність, а також отримала спадщину після смерті 09 вересня 2012 року [PERSON] В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити. Відповідач та її представник заперечували проти задоволення позову, посилаючись припинення відповідачем підприємницької діяльності та відсутність коштів, отриманих у спадщину. Заслухавши пояснення представника позивача, відповідача, представника відповідача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що25 вересня 2006 року розірвано шлюб між [PERSON] та [PERSON], про що Відділом реєстрації актів цивільного стану Чернігівського міського управління юстиції видано свідоцтво(а.с. 7). Рішеннямапеляційного суду Чернігівської області від 18 липня 2008 рокуіз [PERSON] на користь [PERSON] стягнуто аліменти на її утримання в розмірі1/6 частини всіх його доходів щомісячно, починаючи з 16 березня 2007 року. Згідно зі ст. 82 Сімейного кодексу України, право одного з подружжя на аліменти, які були присуджені за рішенням суду, може бути припинене за рішенням суду, якщо буде встановлено, що: 1) одержувач аліментів перестав потребувати матеріальної допомоги; 2) платник аліментів неспроможний надавати матеріальну допомогу. Судом встановлено, що [PERSON] після смерті [PERSON] отримала спадщину, яка складається з: автомобіля OPELASTRAOTGF69, 2008 року випуску, вартістю 81316, 44 грн.; грошових вкладів в Обласному відділенні ПАТ «Промінвестбанк» в м. Чернігові, у філії ПАТ «Державний експортно-імпортний банк України» в м. Чернігові, в Чернігівському обласному управлінні ПАТ «Державний ощадний банк України» на загальну суму 366459,74 грн. (а.с. 150, 152, 155). На час розгляду справи відповідач зареєстрована як фізична особа-підприємець, а із заявою про припинення підприємницької діяльності звернулася до Державного реєстратора вже після подачі [PERSON] даного позову 14 квітня 2014 року. Відповідно до ст.7 Закону «Про Державний бюджет України на 2014 рік» від 16 січня 2014 року №719-VII, розмір прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, з 1 січня становить 949 грн., а розмір пенсії [PERSON] становить 1049 грн., що перевищує розмір встановленого прожиткового мінімуму (а.с. 68). Крім того, позивачеві 09 січня 2014 року встановлена третя група інвалідності, що підтверджується довідкою до акта огляду МСЕК № 0125388 (а.с. 22). Отже, з врахуванням обсягу отриманого відповідачем спадкового майна, здійснення підприємницької діяльності та розміру отримуваної нею пенсії, суд вважає, що відсутність потреби одержувача аліментів у матеріальній допомозі є очевидною. Посилання ж відповідача на сплату податків після отримання спадщини та передачу більшої частини майна в дарунок спільним з позивачем повнолітнім дітям не заслуговують на увагу, оскільки розпорядження майном в такий спосіб лише підтверджує доводи позивача про те, що [PERSON] перестала потребувати матеріальної допомоги. Інші заперечення відповідача та докази на їх підтвердження не спростовують позовних вимог, а тому оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням на предмет їх належності, допустимості, достовірності, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку необхідність задоволення позову.

Outcome: approved