Jurisdiction: civil
Date: 2021-07-15 00:00:00

1. Описова частина Короткий зміст позовних вимог та заперечень на позов У вересні 2020 року представник [PERSON] , адвокат Стягайло О. П. звернувся до Вінницького міського суду Вінницької області з позовом до [PERSON] про зменшення розміру аліментів. В обґрунтування вказаного позову позивач зазначив, що сплачує аліменти на утримання дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] в розмірі 70 відсотків усіх видів доходів на підставі рішення Замостянського районного суду міста Вінниці від 30.05.2012 року. Наразі молодший син [PERSON] є неповнолітнім і на користь якого стягується 35% від всіх доходів позивача. Позивач вважає, що розмір аліментів підлягає зменшенню оскільки, наразі позивач позбавлений власного житла, житло передане в іпотеку за кредитом ПАТ «Укрсиббанк» незаконно перереєстроване та продане третім особам. Позивач витрачає значні кошти на оренду квартири для проживання. Вартість оренди житла складає 4 000 грн. Крім того позивач зазначив, що на його утриманні знаходяться батьки, які є людьми похилого віку, що потребують постійного лікування та догляду. Мати позивача - [PERSON] є пенсіонером та отримує мінімальну пенсію, має захворювання щитовидної залози, жовчного міхура, захворювання печінки, хронічний холоцестит, захворювання шлунку. Лікування та забезпечення матері оплачує позивач. Батько позивача - [PERSON] пенсіонер, є інвалідом ІІ групи, його забезпечує також позивач. Такий стан речей привів позивача до дуже скрутного становища. Вважає, що на теперішній час існують підстави для зменшення розміру аліментів з 35 % до ј частки від всіх видів заробітку. На підставі вказаного позивач змушена звернутися до суду з відповідним позовом. Відзив на позовну заяву не надано відповідачем до суду. Інші процесуальні дії у справі Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 05.11.2020 року матеріали справи передано за підсудністю до Приморського районного суду м. Одеси. Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 02.12.2020 року матеріали справи передано за підсудністю до Малиновського районного суду м. Одеси. Згідно автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 04.01.2021 року, цивільну справу № 127/20094/20, передано на розгляд судді Малиновського районного суду м. Одеси Леонова О.С. Ухвалою судді Малиновського районного суду м. Одеси Леонова О.С. від 05.01.2021 року відкрито провадження по справі за правилами загального позовного провадження. Ухвалою суду від 19.04.2021 року закінчено підготовче провадження по справі. Позивач [PERSON] до суду не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. У судовому засіданні представники позивача [PERSON] та [PERSON] позовні вимоги підтримали в повному обсязі та просили суд їх задовольнити. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні заперечувала проти задоволення позовних вимог у повному обсязі з підстав та правової аргументації зафіксованої засобами технічної фіксації процесу. Заяви, клопотання, інші процесуальні дії у справі (забезпечення доказів, вжиття заходів забезпечення позову, зупинення і поновлення провадження, тощо): не застосовувалися. 2. Мотивувальна частина Фактичні обставини, встановлені судом Дослідивши обставини справи та наявні докази, заслухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, суд встановив наступне. В судовому засіданні встановлено, що сторони перебували у шлюбі з 16.01.1999 року, який 17.09.2010 року рішенням Замостянського районного суду м. Вінниці був розірваний. Від даного шлюбу сторони мають двох синів: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , які мешкають разом з позивачкою та перебувають на її утриманні. Діти перебувають на утриманні [PERSON] 30.05.2012 року рішенням Замостянського районного суду м. Вінниці, стягнуто з [PERSON] , [INFO] на користь [PERSON] аліменти на утримання сина [PERSON] , [INFO] та сина [PERSON] , [INFO] в розмірі 70 % всіх видів доходів відповідача щомісячно, починаючи з дня звернення до суду - 21 травня 2012 року до досягнення дітьми повноліття. Наразі молодший син [PERSON] є неповнолітнім і на користь якого стягується 35% від всіх доходів позивача. Також судом встановлено, що позивач здорова, працездатна людина та може надавати матеріальну допомогу дітям, проти чого не заперечує відповідач. Вказані обставини визнаються сторонами в судовому засіданні та у відповідності до вимог ч. 1 ст. 82 ЦПК України не підлягають доказуванню. Згідно копій пенсійного посвідчення № [NUMBER] від 11.06.2008 року та посвідчення інваліда війни № [NUMBER] від 21.09.2016 року батько позивача [PERSON] та мати позивача [PERSON] є пенсіонерами за віком. Відповідно до довідки про доходи від 08.09.2020 року мати позивача [PERSON] отримує пенсію за віком у розмірі 2292,77 грн. щомісячно. Мати позивача - [PERSON] має захворювання щитовидної залози, жовчного міхура, захворювання печінки, хронічний холоцестит, захворювання шлунку, що підтверджується медичною документацією. Батько позивача [PERSON] , є інвалідом ІІ групи, відповідно до довідки про доходи від 01.01.2018 року отримує пенсію у розмірі 7482,51 грн. Мотиви, з яких виходить суд та застосовані норми права Відповідно до ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини в усіх діях щодо дітей, незалежно від т.51 Конституції Українитаст.180 Сімейного кодексу України(далі - СК України) передбачено, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ст.141СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх праві не звільняє від обов`язків щодо дитини. Частиною 2 статті 150 СК України визначено, що батьки зобов`язані піклуватись про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Згідно ч.3ст.181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Частина перша статті 192 СК України передбачає, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Згідно з п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. Враховуючи зміст ст.ст.181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів. З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями статті 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою й зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів у певній твердій грошовій сумі та навпаки). Тобто, стаття 192 СК України вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених в судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. При розгляді позовів, заявлених з зазначених підстав, застосуванню підлягає не тільки стаття 192 СК України, але й низка інших норм, якими врегульовано обов`язок батьків утримувати своїх дітей (стаття 182 СК України «Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів», стаття 183 СК України «Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини», стаття 184 СК України «Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі»). Згідно з ч.1 ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1 стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів;3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина;3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів;3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів;4) інші обставини, що мають істотне значення. Згідно ч.2 ст.182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Вирішуючи питання про зміну розміру аліментів, суд повинен враховувати загальні обставини, передбачені законом при визначенні розміру аліментів. Обґрунтовуючи заявлений позов, позивач [PERSON] вказує на те, що з моменту набрання законної сили рішення його матеріальне становище істотно змінилося, зокрема, під його опікою та на його утриманні знаходяться непрацездатний батько позивача [PERSON] та мати позивача [PERSON] , які є пенсіонерами. Однак, позивачем не подано будь - яких доказів про те, що він має на утриманні непрацездатних батьків. При цьому, додана до позовної заяви інформація про місце проживання батьків позивача у м. Вінниця та інформація про постійне проживання позивача в м. Ірпінь, Київської області свідчить про значну віддаленість проживання позивача від батьків. Більше того, наявність на утриманні у позивача батьків, які є пенсіонерами, не може слугувати підставою для зменшення позивачу розміру аліментів на утримання неповнолітньої дитини, оскільки батьки позивача отримують пенсію і можуть забезпечити свої мінімально необхідні життєві потреби. В судовому засіданні сторонами визнано факт відсутності у позивача заборгованості по сплаті аліментів та відповідачем визнано також той факт, що розмір аліментів у грошовому виразі, останнім часом значно збільшився, у зв`язку з підвищенням заробітної плати військовим. Вказані обставини визнаються сторонами в судовому засіданні та у відповідності до вимог ст. 82 ЦПК України не підлягають доказуванню. Під час вирішення справ про зміну розміру раніше стягуваних аліментів, суди повинні враховувати, що такий розмір, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Зміна раніше встановленого розміру аліментів можлива за наявності доведених в судовому порядку підстав, передбачених положеннями статті 192 СК України, зокрема зміни матеріального або сімейного стану, або стану здоров`я платника або одержувача аліментів. Саме такого висновку дійшов Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду у постанові від 19 червня 2019 року у справі № 679/1429/15. Окремо слід звернути увагу на те, що згідно із ч. 8 ст. 7 СК України регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини. Враховуючи наведене, а також приймаючи до уваги те, що позивач переконливих доказів, що підтверджують обставини, на яких ґрунтується позовні вимоги не надав, а також обставини, що наводить позивач в обґрунтування та на підтвердження заявлених вимог, в розумінні вищезазначених норм матеріального закону (ст. 192 СК України) та позиції Верховного Суду, на думку суду, не є істотними та достатніми для зменшення визначеного за судовим рішенням розміру аліментів, та слугувати самостійними підставами для зменшення їх розміру не може, а також те, що розмір стягуваних аліментів за рішенням суду не є завищеним, тому суд вважає, що достатніх та законних підстав для зменшення розміру аліментів немає, а відтак в задоволенні позову слід відмовити. Додатково суд, вважає за необхідне роз`яснити, що у разі виникнення обставин передбачених ст.192 СК України, які можуть бути підтверджені достовірними доказами, платник аліментів може звернутися до суду з позовом про зменшення розміру аліментів. Розподіл судових витрат між сторонами Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача.

Outcome: dismissed