Jurisdiction: civil
Date: 2020-05-05 00:00:00

20.02.2020 року позивач звернулася до суду з даним позовом і просила стягнути на її користь з відповідача аліменти на утримання дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] у твердій грошовій сумі в розмірі 4000 грн щомісячно на обох дітей, починаючи з часу звернення до суду з даним позовом і до досягнення кожною дитиною повноліття. Свій позов позивач мотивує тим, що з відповідачем перебувала у зареєстрованому шлюбі. Від даного шлюбу мають дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , які проживають біля неї і знаходяться на її повному утриманні. Відповідач матеріальної допомоги на утримання дітей не надає. Відповідачем поданий відзив на позов, позов просить задовольнити частково та стягнути з нього аліменти на утримання обох дітей в твердій грошовій сумі в розмірі 1200 грн. Зазначає, що сплачувати аліменти в розмірі 4000 грн немає можливості, оскільки не працює, підприємницькою діяльністю не займається, тому відсутній регулярний дохід. Причиною відсутності роботи та неможливості заняття підприємницькою діяльністю є встановлення у 2012 році ІІ групи інвалідності безстроково, у зв`язку з чим рекомендовано працепристосування та стаціонарне лікування в неврологічних відділеннях. Тому єдиним джерелом доходу є пенсія в розмірі 2000 грн. За ним на праві власності не зареєстровано нерухоме майно, транспортні засоби. Після припинення шлюбних відносин він передав позивачу будинковолодіння по [ADDRESS] . В судове засідання позивач [PERSON] з`явилася, позовні вимоги підтримала та надала пояснення аналогічні до змісту позову. В судове засідання відповідач [PERSON] з`явився, позов визнав частково, згідний сплачувати аліменти в розмірі 1000 грн на обох дітей, що становить 50% від його пенсії. При визначенні розміру аліментів просив врахувати, що він є інвалідом ІІ групи та отримує пенсію в розмірі 2000 грн щомісячно. Його батьки є особами пенсійного віку. За ним на праві власності не зареєстровано нерухомого майна, транспортних засобів. Позивач [PERSON] визнала обставини, які зазначені відповідачем. Суд, вислухавши пояснення позивача, відповідача, з`ясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами, вважає, що позов підлягає до задоволення частково. У судовому засіданні встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, який рішенням Корсунь-Шевченківського районного суду від 24.12.2019 року, яке набрало законної сили 23.01.2020 року розірваний (а.с.9-10). Від даного шлюбу мають двох дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копіями свідоцтв про народження (а.с.7, 8). Згідно довідки про склад сім`ї, виданої виконавчим комітетом Корсунь-Шевченківської міської ради 19.02.2020 року №1665 в [ADDRESS] Корсуні [ADDRESS] Шевченківському по [ADDRESS] зареєстровані [PERSON] , її колишній чоловік [PERSON] , діти [PERSON] та [PERSON] (а.с.11). Після припинення шлюбних відносин сторони проживають окремо, діти проживають разом з позивачем, що визнається відповідачем. Із записів трудової книжки серії [NUMBER] вбачається, що [PERSON] не працює (а.с.28). [PERSON] 26.10.2012 року встановлено ІІ групу інвалідності безстроково, причиною інвалідності є загальне захворювання з ураженням опорно-рухового апарату, у висновку про умови та характер праці зазначено працепристосування та рекомендовано стаціонарне лікування в неврологічному відділенні (а.с.29-30). У зв`язку з чим [PERSON] перебуває на обліку в Головному управлінні ПФУ та отримує пенсію по інвалідності, розмір якої станом на березень 2020 року становить 2000 грн (а.с.31-32). Інших доходів відповідач [PERSON] не отримує, що підтверджується відомостями про застраховану особу з Пенсійного фонду України (а.с.33-34). Відповідач [PERSON] власної земельної ділянки немає, підприємницькою діяльністю не займається (а.с.35, 36). Згідно довідки, виданої Корсунь-Шевченківською міською радою за підписом депутата Альбіна О.М. від 01.04.2020 року [PERSON] проживає за адресою [ADDRESS] , за вказаною адресою не зареєстрований, нерухомого майна немає, підсобне господарство не утримує,єдиним джерелом доходу є пенсія (а.с.37). В Україні законодавство про охорону дитинства ґрунтується на Конституції України, Декларації ООН прав дитини (1959 року), Конвенції ООН про права дитини (1989 року), міжнародних договорах, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, Сімейному кодексі України, а також інших нормативно-правових актах, що регулюють суспільні відносини у цій сфері. Як зазначено в Декларації ООН прав дитини (1959 року), «Дитина для повного і гармонійного розвитку її особи потребує любові і розуміння. Вона повинна, якщо це можливо, зростати під опікою і відповідальністю своїх батьків і, в усякому разі, в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості». Відповідно до\~ ст.\~8\~Закону України\~«Про охорону\~дитинства» від\~ 26 квітня 2001 року № 2402-III кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх заміняють, несуть відповідальність за створення необхідних для всебічного розвитку дитини відповідно до законів України. Згідно зі статтею 141\~СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. За змістом статті 180\~СК України закріплений обов`язок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч.1, 2 ст.181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. Між сторонами відсутня домовленість щодо утримання їхніх дітей. Відповідно до ч.3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Згідно ч.2, 3 ст.183 СК України якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Якщо після досягнення повноліття найстаршою дитиною ніхто з батьків не звернувся до суду з позовом про визначення розміру аліментів на інших дітей, аліменти стягуються за вирахуванням тієї рівної частки, що припадала на дитину, яка досягла повноліття. Згідно ч.1,2 ст.184 СК України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом або домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, щорічно підлягає індексації відповідно до закону, якщо платник і одержувач аліментів не домовилися про інше. За заявою одержувача аліментів індексація може бути здійснена судом за інший період. Частиною 7 Закону України «Про державний бюджет на 2020 рік» від 14 листопада 2019 року № 294-IX\~ передбачено,\~що прожитковий\~мінімум для дітей віком від 6 до 18 років з 1 січня 2020 року становить 2218 гривень. Згідно ч.1 ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. При визначенні розміру аліментів на утримання дітей суд враховує, що відповідач є інвалідом ІІ групи, єдиним джерелом його доходу є пенсія в розмірі 2000 грн в місяць, його батьки є особами пенсійного віку, за ним на праві власності не зареєстрованого нерухомого та рухомого майна. Тому суд вважає, що позов підлягає до задоволення частково, оскільки батьки зобов`язані утримувати дитину і стягує аліменти на утримання дітей в твердій грошовій сумі в розмірі 1000 грн на обох дітей, по 500 грн на кожну дитину, щомісячно до досягнення кожною дитиною повноліття, який є необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Згідно ч.1.ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Позивачем позов поданий до суду 20.02.2020 року, тому з вказаної дати суд присуджує аліменти на утримання дітей. Суд допускає негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу на утримання дітей за один місяць відповідно до п.1 ч.1 ст. 430 ЦПК України. Згідно ч.6 ст.141 ЦПК України судові витрати компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, оскільки сторони звільнені від сплати судового збору.

Outcome: partial