Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-03 00:00:00

20.12.2018 року позивач, АТ КБ «Приватбанк», звернулось до суду із позовом до [PERSON], в якому просить суд стягнути з відповідача на свою користь заборгованість за кредитним договором б/н від 13.05.2014 року в розмірі 12641 грн. 20 коп., а також понесені витрати по сплаті судового збору за подання позову до суду. В обґрунтування позовної заяви зазначено, що [PERSON] звернулась до АТ КБ «Приватбанк» з метою отримання банківських послуг у зв'язку з чим підписала Заяву б/н від 13.05.2014 року, згідно якої отримала кредит у розмірі 3000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. АТ КБ «Приватбанк» свої зобов'язання за договором виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу можливість розпоряджатися кредитними коштами на умовах, передбачених Договором та в межах встановленого кредитного ліміту. Відповідач не надавала своєчасно грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, а також інші витрати відповідно до умов договору. Таким чином, відповідач зобов'язання за договором не виконала і станом на 29.11.2018 року має заборгованість у сумі 12641 грн. 20 коп., яка складається з наступного: нарахованих відсотків за користування кредитом - 7132 грн. 94 коп.; нарахованої пені - 4430 грн. 11 коп.; штрафу (фіксована частина) - 500 грн.; штрафу (процентна складова) - 578 грн. 15 коп. На даний час, відповідач ухиляється від виконання зобов'язання і заборгованість за договором не погашає, що є порушенням законних прав АТ «КБ «Приватбанк». Представник позивача Савіхіна А.М. у судове засідання не з'явилася, надала до суду заяву з проханням розгляду справи без її участі, позов підтримує та просить його задовольнити, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явилась, про час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином в порядку ч. 11 ст. 128 ЦПК України. Причин неявки суду [PERSON] не повідомила, відзиву на позов не надавала. Згідно зі ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з'явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд, на підставі ч. 4 ст. 223, ст. 280 ЦПК України, враховуючи згоду позивача і наявність достатніх даних для вирішення спору, вважає можливим ухвалити заочне рішення. На підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється Суд, дослідивши та проаналізувавши докази, які містяться в матеріалах справи, дійшов наступних висновків. Судом встановлено, що 13.05.2014 року між позивачем та [PERSON] було підписано Анкету-Заяву б/н про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в Приватбанку, відповідно до умов якої відповідач отримала кредит у розмірі 3000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг» (далі - Умови) та «Тарифами Банку» складає між нею та Банком Договір про надання банківських послуг (а.с. 9, 10, 11-25). Відповідно до п. 2.1.1.5.5 Умов - позичальник зобов'язується погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використання, перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим договором. Взяті на себе зобов'язання по договору № б/н від 13.05.2014 року Банк виконав своєчасно і повністю, надавши відповідачу кредитні ресурси. В порушення зазначених умов договору відповідач зобов'язання за договором № б/н від 13.05.2014 року належним чином не виконала. Згідно умов договору, при порушенні позичальником строків платежів по якомусь з грошових зобов'язань, передбачених цим договором більш ніж на 30 днів, позичальник зобов'язаний сплатити Банку штраф в розмірі 500 грн. + 5% від суми позову. У зв'язку із зазначеними порушеннями зобов'язань за кредитним договором [PERSON] станом на 29.11.2018 року має заборгованість у сумі 12641 грн. 20 коп., яка складається з наступного: нарахованих відсотків за користування кредитом - 7132 грн. 94 коп.; нарахованої пені - 4430 грн. 11 коп.; штрафу (фіксована частина) - 500 грн.; штрафу (процентна складова) - 578 грн. 15 коп. Дані обставини підтверджуються розрахунком заборгованості, наданим позивачем (а.с. 5, 6-8). Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно з ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Приписами ч. 1 ст. 625 ЦК України визначено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Статтею 1054 ЦК України визначено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Щодо вимоги про стягнення штрафів, суд зазначає наступне. Відповідно до статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання (частина друга статті 549 ЦК України). Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання (частина третя статті 549 ЦК України). За положеннями статті 61 Конституції України ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення. Враховуючи вищевикладене, та відповідно до ст. 549 ЦК України штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення строків виконання грошових зобов'язань за кредитним договором свідчить про недотримання положень, закріплених у ст. 61 Конституції України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення, у зв'язку з чим, у задоволенні позовних вимог про стягнення штрафів, а саме: 500 грн. - штраф (фіксована частина); 578 грн. 15 коп. штраф (процентна складова) за порушення умов договору - слід відмовити, оскільки встановлено, що позичальник допустив порушення умов укладеного кредитного договору, за що позивач нараховував відповідачу пеню. Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду України від 21.10.2015 року № 6-2003цс15. За таких обставин, суд дійшов висновку про часткове задоволення позову та стягнення з відповідача [PERSON] на користь позивача заборгованості за кредитним договором станом на 29.11.2018 року у сумі 11563 грн. 05 коп., яка складається з наступного: нарахованих відсотків за користування кредитом - 7132 грн. 94 коп.; нарахованої пені - 4430 грн. 11 коп. Згідно зі ст. 141 ЦПК України суд стягує з відповідача [PERSON] на користь позивача понесені ним і документально підтверджені витрати по сплаті судового збору пропорційно (91,47%) до задоволеної частини позовних вимог.

Outcome: partial