Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-21 00:00:00

20.08.2014 р. [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON], [PERSON], за участю третьої особи Балтського районного сектору Головного управління Державної міграційної служби України в Одеській області, про визнання втратившими право на житло. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що згідно договору дарування від 19.08.2014 року він являється власником 2/3 частини житлового будинку з господарськими будівлями, розташованого в [ADDRESS]. В цьому будинку колишнім власником 04.05.2007 року було зареєстровано [PERSON] та 04.06.2008 року зареєстровано [PERSON]. З 2007 року [PERSON] та з 2008 року [PERSON] в даному будинку не проживають, тому він як власник 2/3 частини будинку запропонував їм виписатися. Але вони відмовилися. На даний час позивачу необхідно, щоб відповідачі змінили реєстрацію та виписалися з його будинку, відповідачі будь-яких прав на вказаний будинок не мають, а їх реєстрація у будинку призводить до того, що він не може без їх згоди прописати до власного будинку інших людей і сплачує комунальні послуги з розрахунком проживання в даному будинку відповідачів. В позасудовому порядку даний спір з відповідачами позивач вирішити не в змозі, оскільки відповідачі добровільно виписатись не бажають, хоча не мають права на частину будинку та постійно не проживають в ньому. В зв'язку з цим позивач змушений звернутися до суду з даною позовною заявою. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав з підстав, наведених в позові, та просив суд їх задовольнити. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні вимоги позивача визнав повністю та пояснив, що будинок належить позивачу, будь-яких прав на цей будинок він не має, але виписатися не може по причині того, що він не може приписатися за місцем постійного проживання, так як цього не дозволяє площа. Відповідачка [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги не визнала, вважає, що має законе право бути зареєстрованою у житловому будинку, так як в неї є малолітня дитина, та й виписуватися з будинку їй нікуди. Представник третьої особи - Балтського районного сектору Головного управління Державної міграційної служби в Одеській області в судове засідання не з'явилася, однак надіслала на адресу суду письмову заяву, в якій просить суд розглянути справу за її відсутності, проти пред'явлених вимог [PERSON] не заперечує. З огляду на ствердження позивача, враховуючи надані суду докази, суд вважає, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно договору дарування від 19.08.2014 року позивач являється власником 2/3 частини житлового будинку з господарськими будівлями, розташованого в [ADDRESS]. Відповідно до ч. 1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно із ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. При цьому відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. За змістом ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. За таких обставин відповідачі не є співвласниками 2/3 частини житлового будинку, не утримують його, а навпаки з 2007-2008 років не проживають в даному будинку, тому слід відповідачів визнати такими, що втратили право користування житловим приміщенням. На підставі викладеного,

Outcome: approved