Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-02 00:00:00

1. Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача. В квітні 2019 р. позивач [PERSON] звернулась в суд з позовом до відповідача [PERSON] про збільшення розміру аліментів на утримання неповнолітньої дитини. В обґрунтування позовних вимог вказувала, що перебувала з відповідачем у шлюбі до 13 липня 2005 року від якого у них народився син [PERSON] , [INFO] . Відповідач, відповідно до рішення суду від 27 травня 2005 року зобов`язаний сплачувати аліменти у розмірі по 150 грн. щомісяця на двох синів. В даний час старший син досяг повноліття, а на утримання неповнолітнього сина відповідач аліментів не сплачує. Іншої допомоги на утримання сина не надає. Крім того, в позовній заяві вказує, що відповідач працює та має значний дохід. Просить суд стягнути з [PERSON] на її користь аліменти на утримання сина [PERSON] 1/3 частину від всіх доходів відповідача, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. У своєму відзиві відповідач [PERSON] не визнав позовні вимоги позивача та вказав, що їх спільний з позивачем син [PERSON] проживав з ним до 2015 року. Увесь період, поки [PERSON] проживає з позивачем, він забезпечує їх не лише грошима, а й продуктами харчування. На сьогоднішній день він продовжує приймати участь у матеріальному забезпеченні сина дав йому 3000 грн. на покриття витрат, пов`язаних з випуском у школі, купив мобільний телефон вартістю 5600 грн. виділяє кошти на непередбачувані видатки, крім того постійно надає кошти як в готівковому так і в безготівковому вигляді. Просив суд відмовити у задоволенні позову позивача. Відповідно до ч.5 ст.279 ЦПК України, розгляд справи проводиться у порядку спрощеного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. 2. Заяви, клопотання, інші процесуальні дії у справі. Ухвалою суду від 06 травня 2019 року відкрито провадження у справі та призначено її до розгляду у порядку спрощеного позовного провадження. 30 травня 2019 року до суду відповідачем [PERSON] подано відзив на позовну заяву та клопотання про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін та про виклик свідків. 03 липня 2019 року розгляд справи закінчено ухваленням рішення у справі. 3. Фактичні обставини встановлені судом та зміст спірних правовідносин. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що вимоги позивача знайшли своє підтвердження та підлягають до задоволення частково. Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. Згідно з даними свідоцтва про народження (а.с.3) серії [NUMBER] [PERSON] народився [INFO] . Батьками в його свідоцтві зазначено [PERSON] та [PERSON] . Рішенням Полонського районного суду від 27 травня 2005 року стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] акліменти на утримання сина [PERSON] , [INFO] . Відповідно до ч.1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до вимог ч.1 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. 4. Докази, відхилені судом, та мотиви їх відхилення. У своїй позовній заяві позивач вказує на те, що відповідач працює та має значний дохід, однак будь-яких доказів на підтвердження таких слів позивачем не надано. Не здобуто таких і в ході судового розгляду. На спростування таких доводів позивача відповідачем надано довідки про його доходи, де вказано, що він працює начальником будівельно-господарської дільниці ТОВ «Понінківська картонно-паперова фабрика Україна» та в яких містяться відомості щодо отримуваної ним заробітної плати. Тому показання позивача що до отримання відповідачем значного доходу, суд до уваги не бере, оскільки сума заробітної плати міститься в наданих відповідачем довідках про його доходи. 5. Мотивована оцінка аргументів, наведених учасниками та норми права, які застосував суд. Доводи позивача що до можливості стягнення з відповідача аліментів на утримання їх спільної дитини у більшому розмірі знаходять своє підтвердження та підлягають стягненню з відповідача. Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована постановою Верховної Ради №789-ХІІ від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку\~дитини. Відповідно до ч. 1 ст. 141 Сімейного кодексу України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. У ст. 180 Сімейного кодексу України передбачено, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч. 3 ст. 181 СК України (в редакції, що діє з 08 липня 2017 року) за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. У п. 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15 травня 2006 року (далі Постанова) роз`яснено, що вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів, наявність в останнього інших неповнолітніх дітей; непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. До ч. 1 ст. 182 Сімейного кодексу України внесено зміни і крім перерахованих у вищезазначеній Постанові обставин, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів, з 08 липня 2017 року мають враховуватись також наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів. Згідно ч. 2 ст. 182 Сімейного кодексу України (в редакції, що діє з 08 липня 2017 року) розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ст. 183 та ст. 184 СК України за рішенням суду розмір аліментів визначається у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. У ч. 1 ст. 192 Сімейного кодексу України передбачено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Відповідно до п. 23 Постанови розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. У новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили. Враховуючи зміст ст.ст. 181, 192 Сімейного кодексу України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не\~може вважатися незмінним. У ст. 192 Сімейного кодексу України лише вказується на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених в судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану платника або одержувача аліментів, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Судом об`єктивно встановлено, що після винесення рішення суду про стягнення аліментів у зв`язку із збільшенням вікових потреб дитини, зростанням цін, витрати, які несе позивач на утримання дитини значно перевищують розмір сплачуваних відповідачем аліментів, в зв`язку з чим матеріальне становище отримувача аліментів погіршується. Наведене є підставою для застосування положень ч. 1 ст. 192 СК України. Можливість змінити розмір аліментів в сторону їх збільшення, яка в даному випадку, обумовлена також мінливістю життєвих обставин, зазначених в ст.ст. 182-184 СК України, не може обмежуватися разовим її здійсненням. Розмір аліментів та спосіб його визначення не є величинами сталими. З урахуванням встановлених судом обставин та наведених правових норм, суд вважає можливим збільшити розмір стягуваних аліментів. Що до клопотання відповідача про розгляд справи в судовому засіданні з викликом сторін та свідків, то розгляд справи без повідомлення сторін за наявними у ній матеріалами відповідає вимогам ч.6 ст.279 ЦПК України. Визначаючи розмір стягуваних з відповідача аліментів, суд зважає на його стан здоров`я, а саме те, що він є працездатним, працює начальником будівельно-господарської дільниці ТОВ «Понінківська картонно-паперова фабрика Україна», також суд враховує, що відповідач періодично здійснює платежі на утримання сина, що підтверджується копіями та дублікатами квитанцій, які він надав. Крім того, відповідач сам стверджує, що його з позивачем спільний син [PERSON] з 2015 року проживає разом з позивачем. Також суд зважає на зміну мінімальних життєвих стандартів з часу ухвалення рішення та враховує те, що визначений ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2019 році» прожитковий мінімум на дитину з 6 до 18 років з 01.01.2019 року становить 2027 грн. Тому, з урахуванням викладеного та врахуваючи вимоги ч.2 ст.182 СК України, суд вважає за необхідне визначити розмір аліментів, які мають стягуватися з відповідача у розмірі однієї чверті заробітку (доходу) платника аліментів. Згідно з ч.1, ч.2 ст.\~141\~ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог; інші судові витрати, повязані з розглядом справи, у разі задоволення позову покладаються на відповідача.\~\~\~\~ На підставі викладеного,

Outcome: partial