Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-27 00:00:00

20.09.2019 позивачка звернулася до суду із вказаною вище позовною заявою, у якій просить стягнути із відповідача на її користь аліменти на утримання повнолітньої дочки [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частки усіх видів його доходів щомісячно до досягнення дочкою 23 років. Вимоги позовної заяви обґрунтовані тим, що сторони перебували у шлюбі і мають спільну повнолітню дочку, яка є студенткою 2 курсу денної форми навчання Полтавської державної аграрної академії, проживає з позивачкою і перебуває на її утриманні; оскільки відповідач не приймає участі у матеріальному забезпеченні доньки добровільно, а дочка потребує утримання, то позивачка змушена звернутися до суду. Ухвалою від 02 жовтня 2019 року відкрито провадження у справі; справу ухвалено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін та призначено судове засідання на 28.11.2019. Позивачка в судове засідання не з`явилася, належним чином була повідомлена про час, дату та місце його проведення. Позивачка подала до суду письмову заяву, у якій просила розглядати справу за її відсутності, зазначила, що вимоги позовної заяви підтримує у повному обсязі, проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідач також не з`явився в судове засідання, належним чином був повідомлений про час, дату та місце розгляду справи, при цьому від відповідача надійшла письмова заява, у якій він просив розглядати справу без його участі, вказав, що позовні вимоги визнає і не заперечує проти задоволення позову в повному обсязі. Третя особа в судове засідання не з`явилася, належним чином була повідомлена про час, дату та місце його проведення. Третя особа подала до суду письмову заяву, у якій просила розглядати справу за її відсутності і вказала, що проти задоволення позову не заперечує. Судовий розгляд здійснюється в порядку визначеному ч. 3 ст. 211 ЦПК України. Відповідно до ч. 4 ст.206 ЦПК України - у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для цього законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Вивчивши письмові докази, суд приходить до висновку, що позовні вимоги обґрунтовані і підлягають задоволенню у повному обсязі з наступних підстав. Із записів у свідоцтві про народження [PERSON] (а.с. 11), а також відомостей про зміну прізвища у свідоцтві про шлюб між [PERSON] та [PERSON] (а.с. 5) встановлено, що сторони, які перебували у шлюбі до 30.05.2007 (а.с. 4), мають спільну повнолітню дочку [PERSON] , [INFO] (а.с. 5), яка є студенткою денної форми навчання Полтавської державної аграрної академії (термін навчання з 01.09.2018 по 30.06.2022) (а.с. 6). Відповідач сплачував аліменти на утримання дочки до досягнення нею повноліття, відповідно до рішення Решетилівського районного суду від 25.06.2007 (а.с. 15), на підставі якого 06.07.2007 було видано виконавчий лист (а.с. 16-17). Спільна дочка сторін проживає разом з матір`ю (позивачкою), що встановлено із довідки виконавчого комітету М`якеньківської сільської ради Решетилівського району від 04.09.2019 (а.с. 13). Позивачка зазначила у позові, а відповідач визнав у заяві про розгляд справи за його відсутності, що дочка перебуває на утриманні матері, тому суд вважає таку обставину встановленою. В матеріалах справи міститься довідка, виходячи із якої дохід позивачки за період з березня по серпень 2019 становить 26533,40 грн (а.с. 12). Відповідно до ч. 1 ст. 198 СК України, батьки зобов`язані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть таку матеріальну допомогу надавати. Частиною 1 ст. 199 СК України передбачено, що якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Згідно з ч. 2 ст. 199 СК України, право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Повнолітня [PERSON] потребує матеріальної допомоги з боку батьків, оскільки продовжує навчання денної форми, внаслідок чого не має змоги правцювати та утримувати себе. Відповідачем визнано позов, що свідчить про визнання наявної у нього можливості утримувати доньку. На підставі зазначеного, суд приходить до висновку, що визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права або інтереси інших осіб; визнання позову відповідачем слід прийняти. Відповідно до ч. 1 ст. 79 та ч. 1 ст. 191 СК України аліменти присуджуються за рішенням суду від дня подання позовної заяви. Таким чином, суд вважає можливим задовольнити позов і стягнути з відповідача на користь позивачки аліменти на утримання повнолітньої дочки [PERSON] у розмірі 1/4 частки усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно. Відповідно до п. 3. ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі - у справах про стягнення аліментів. Згідно з ч. 6 ст.141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Тому з відповідача підлягає стягненню судовий збір в дохід держави. На підставі викладеного вище,

Outcome: approved