Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-28 00:00:00

21 березня 2014 року позивач ПАТ «Полтавагаз» звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за спожитий природний газ. Просив стягнути з [PERSON] на користь Публічного акціонерного товариства «Полтавагаз» заборгованість в сумі 565,69 грн. основного боргу та судовий збір у розмірі 243,60 грн. Представник позивача позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив задовольнити позов. Відповідач заперечував проти задоволення позову в повному обсязі. Суд, вислухавши думку учасників процесу, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] с споживачем природного газу та перебуває у договірних відносинах з ПАТ «Полтавагаз» по наданню послуг з газопостачання, згідно чого на даного абонента відкрито особистий рахунок № 37147. Заборгованість за спожитий природний газ у відповідача виникла з листопада 2002 року, що підтверджується роздруківкою з особистого рахунку споживача (а.с.9-10). Станом на 01.03.2014 року відповідачу нарахована заборгованість в сумі 565,69 грн. Відповідно до п.п. 10,11 Правил надання населенню послуг з газопостачання, розрахунки населення за надані послуги з газопостачання здійснюються за діючими цінами на основі фактичних показань лічильників газу. У разі відсутності лічильників газу плата за послуги з постачання природного газу розраховується відповідно до встановлених норм споживання та цін на газ. Так як у відповідача лічильник відсутній, а послуги нараховувались згідно норм споживання, які затверджені постановою КМУ №619 від 06.06.1996 року «Про затвердження норми споживання природного газу населенням у разі відсутності газових лічильників. Відповідно до ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобовязання його умов не допускається, ст. 526 ЦК України законодавчо закріплено, що зобовязання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України. Вимоги ст. 629 ЦК України визначають, що договір є обовязковим для виконання сторонами. Позивач свої зобовязання виконав належним чином, а от зобовязання щодо своєчасної оплати вартості прийнятого природного газу та послуг з його постачання, в порушення вимог ст.ст. 526, 714 ЦК України, п. 29 Правил, з боку відповідача виконані не належним чином. Відповідно до ст. 26 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги» законодавчо визначено, що істотними умовами договору з надання житлово-комунальних послуг є відповідальність сторін і штрафні санкції за невиконання умов договору. Відповідач в поданих до суду письмових запереченнях заперечую проти задоволення позову, посилаючись на те, що позовні вимоги ПАТ «Полтавагаз» являються незаконними, безпідставними та необґрунтованими, а тому стверджує, що позивачу в задоволенні його позову необхідно відмовити в повному обсязі (а.с. 34-53). Також відповідач просить суд застосувати строки позовної давності, посилаючись на те, що заборгованість виникла ще з листопада 2002 року, таким чином строк позовної давності сплинув, але позивач звернувся до суду лише в березні 2014 року, аж через 12 років з моменту виникнення у нього права на звернення до суду з вимогою про захист свого права (а.с.25). Дані твердження суд вважає неспроможними, оскільки строк перебігу позовної давності переривався. На підставі вищевикладеного, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення. Враховуючи вищевикладене та

Outcome: approved