Jurisdiction: civil
Date: 2021-06-09 00:00:00

20 травня 2021 року [PERSON] звернулась до суду з даним позовом, посилаючись на те, що [INFO] помер її колишній чоловік [PERSON] , який на момент смерті був зареєстрований та постійно проживав в [ADDRESS] разом з позивачем, донькою - [PERSON] , та онуками - [PERSON] та [PERSON] . Померлий [PERSON] за життя склав заповіт, яким все належне йому майно заповідав своїй дочці - [PERSON] . В складі спадщини після померлого [PERSON] залишився житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами [ADDRESS] . Вказаний будинок був збудований в 1965 році спадкодавцем та позивачем під час їх шлюбу, проте будинок вони в експлуатацію не ввели та не оформили правовстановлюючі документи на нього. [PERSON] після смерті [PERSON] , звернулася із заявою про прийняття спадщини. Рішенням Куликівського районного суду Чернігівської області від 25 лютого 2021 року визнано право власності на 1/2 частину житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами, що знаходяться за адресою: [ADDRESS] за [PERSON] в порядку спадкування за заповітом. Враховуючи, що вищевказаний будинок був побудований під час їх шлюбу з [PERSON] , який помер, просить суд визнати за нею право власності на 1/2 частку у спільному майні подружжя: житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами за адресою: [ADDRESS] . Позовна заява надійшла до суду 20.05.2021. Ухвалою суду від 24.05.2021 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, підготовче засідання призначено на 10.06.2021 року. Позивач в підготовче судове засідання не з`явилась про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, у позові просила розглянути справу за її відсутності. Відповідач Куликівська селищна рада надала відзив на позовну заяву, в якому вказує про повне визнання позову, просить справу розглянути за відсутності представника Куликівської селищної ради. Третя особа, приватний нотаріус Куликівського районного нотаріального округу Тимощук В.О. надав до суду заяву, в якій просить розглядати справу в його відсутність, проти задоволення позову не заперечує. Згідно ч. 2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК) фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалось. Відповідно до ч. 3 ст. 200, ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову, суд за результатами підготовчого судового засідання за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідивши заяви по суті справи, надані сторонами докази, розглядаючи позов в межах заявлених вимог, суд приходить до наступних висновків. [PERSON] з позивачем перебували в зареєстрованому шлюбі з 27 квітня 1957 року до 02 лютого 2001 року, що підтверджується витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу щодо підтвердження дошлюбного прізвища від 15.10.2020 року та свідоцтвом про розірвання шлюбу, серії [NUMBER] , зареєстрованого Чернігівським міським відділом реєстрації актів громадянського стану Чернігівського обласного управління юстиції, запис №164 (а.с. 7-8). Відповідно до витягів з погосподарських книг Жуківської сільської ради Куликівського району Чернігівської області за 1991-2015 роки, [PERSON] , був головою домогосподарства що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , (а.с. 10-14). [INFO] [PERSON] помер (а.с. 6). Згідно з довідкою Куликівської селищної ради Куликівського району Чернігівської області № 287 від 09 вересня 2020 року, [PERSON] на день смерті [INFO] був зареєстрований та проживав за адресою: [ADDRESS] разом з співмешканкою [PERSON] , дочкою [PERSON] , онуками [PERSON] та [PERSON] (а.с.9). За життя [PERSON] залишив заповіт, посвідчений 06.08.2009 року секретарем Вершиново-Муравійської сільської ради Куликівського району Чернігівської області Фесюк В.О., яким все своє майно заповідав [PERSON] (а.с. 16). Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина, яка складається із домоволодіння, що розташоване в [ADDRESS] . Рішенням Куликівського районного суду від 25 лютого 2021 року, яке набрало законної сили 09 квітня 2021 року, визнано за [PERSON] право власності на 1/2 частину житлового будинку [ADDRESS] ( а.с.22-23). Відповідно до витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності 22 квітня 2021 року за [PERSON] зареєстровано право власності на Ѕ частину житлового будинку за адресою: [ADDRESS] (а.с.24). Згідно до технічного паспорту на будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами до складу вказаного домоволодіння входять житловий будинок (А-1,а-1), сараї (а2-1,г-1,Б-1,б-1,б1-1), погріб (В-1), літня кухня (Г1-1), гараж (Г-1) (а.с. 19-21). Вищевказані будівлі і споруди, були побудовані в період з 1962 по 1991 роки під час перебування позивача та померлого [PERSON] в шлюбі. За життя померлий [PERSON] не ввів вказаний вище будинок з надвірними будівлями та спорудами в експлуатацію та не оформив правовстановлюючих документів на нього. Згідно довідки КП Чернігівське МБТІ від 27.10.2020 року № 224 станом на 31 грудня 2012 року право власності на житловий будинок [ADDRESS] не зареєстровано. (а.с. 17) Відомостей щодо самочинного будівництва суду не надано. Надані судом докази суперечностей не містять та оцінюються судом як достовірні. Згідно зі ст.ст. 55, 124 Конституції України, права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань. Юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі. Відповідно до ч. 2 ст. 16 ЦК України способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права. За загальним правилом, дії законів та інших нормативно-правових актів у часі (ч. 1 ст. 58 Конституції України) норми Сімейного кодексу України застосовуються до сімейних відносин, які виникли після набрання ним чинності, тобто не раніше 01.01.2004 року. До сімейних відносин, які вже існували на зазначену дату, норми СК застосовуються в частині лише тих прав та обов`язків, що виникли після набрання ними чинності. Ці права і обов`язки визначаються на підставах, передбачених СК. Отже, правовий режим майна подружжя регулюється нормативними актами, які були чинними на момент створення або придбання такого майна. Як встановлено судом з наданих позивачем доказів, будинок з господарськими будівлями та спорудами по [ADDRESS] було побудовано в період з 1965 по 1991 роки під час шлюбу [PERSON] та позивача. Майнові відносини, які виникли між померлим та позивачем після реєстрації шлюбу на момент побудови житлового будинку з надвірними спорудами, регулювались Кодексом про шлюб та сім`ю Української РСР, статтею 22 якого майно нажите подружжям за час шлюбу визнавалось спільною сумісною власністю. Судом встановлено, що домоволодіння, яке входить до складу спадщини, було побудовано позивачем та спадкодавцем [PERSON] під час шлюбу між ними, а тому належить їм на праві спільної сумісної власності. Відповідно до ст.ст. 370, 372 ЦК України, ст. 70 СК України, у випадку виділу частки або поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду. Докази наявності рішення суду або домовленості між позивачем та померлим [PERSON] які б по іншому визначали їх частки у праві спільної сумісної власності, суду не надано. Таким чином, оцінивши надані докази в їх сукупності, суд вважає доведеним, що позивачу на праві власності належить 1/2 частина домоволодіння, яке розташоване по [ADDRESS] . Отже, позовні вимоги позивача про визнання за нею частки у спільному майні подружжя є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Порядок реєстрації нерухомості в Українській СРСР регулювався Інструкцією про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, Міністерства комунального господарства Української РСР від 31.01.66 затвердженою Заступником Міністра комунального господарства Української РСР В. Романовим 31 січня 1966 р. , яка втратила чинність 13.12.95. Відповідно до п. 6 зазначеної інструкції не підлягали реєстрації будинки та домоволодіння, що розташовані в сільських населених пунктах, які адміністративно підпорядковані містам або селищам міського типу, але до них не приєднані. Такі будинки та домоволодіння не підлягали державній реєстрації та на них не виготовлялась документація про право власності. Згідно з положеннями ч. 1 ст. 31 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» для проведення державної реєстрації прав власності на індивідуальні (садибні) житлові будинки, садові, дачні будинки, господарські (присадибні) будівлі і споруди, прибудови до них, що були закінчені будівництвом до 5 серпня 1992 року та розташовані на територіях сільських, селищних, міських рад, якими відповідно до законодавства здійснювалося ведення погосподарського обліку, і щодо зазначених об`єктів нерухомості раніше не проводилася державна реєстрація прав власності, подаються: 1) виписка із погосподарської книги, надана виконавчим органом сільської ради (якщо такий орган не створений - сільським головою), селищної, міської ради або відповідною архівною установою; 2) документ, що посвідчує речове право на земельну ділянку під таким об`єктом, крім випадку, коли таке речове право зареєстровано в Державному реєстрі прав. Для здійснення державної реєстрації прав власності на зазначені об`єкти документом, що посвідчує речові права на земельну ділянку під таким об`єктом, може також вважатися рішення відповідної ради про передачу (надання) земельної ділянки в користування або власність. Позивач позбавлений можливості оформити своє право на нерухоме майно у нотаріуса у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів на майно та через відсутність державної реєстрації цього нерухомого майна. Визнання позову відповідачем не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. За таких умов, враховуючи, що домоволодіння за адресою: [ADDRESS] , було збудоване до 05.08.1992 року, а саме в період часу з 1965 по 1991 роки, в період зареєстрованого шлюбу [PERSON] та [PERSON] , але за життя ними не отримано правовстановлюючого документу на будинок, суд вважає за можливе позов задовольнити та визнати за [PERSON] право власності на 1/2 частку у спільному майні подружжя на житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами, що розташований за адресою: будинок [ADDRESS] . На підставі викладеного,

Outcome: approved