Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-22 00:00:00

20 серпня 2006 року помер [PERSON]. До складу спадщини після його смерті входило, зокрема, право на земельну частку (пай) площею 2,18 умовних кадастрових гектара, яка перебувала у колективній власності КСП «Промінь» с. Рівне Мурованокуриловецького району Вінницької області, що посвідчувалося сертифікатом серії ВН № 0319717, виданим 20.11.1996 за реєстраційним № 263. Після смерті [PERSON] спадщину прийняла його дружина [PERSON] як така, що постійно проживала зі спадкодавцем за однією адресою в с. Нишівці Мурованокуриловецького району Вінницької області по вулиці Набережній, 39. 04 грудня 2013 року померла [PERSON]. Спадкоємцем за законом є позивач [PERSON]. Позивач прийняла спадщину, проте не може оформити спадкові права на право на земельний пай, який спадкодавець прийняла, але не оформила у нотаріуса після смерті [PERSON], а правовстановлюючий документ на спадкове право на прізвище [PERSON] відсутній (втрачений). За захистом своїх прав та інтересів, 16 квітня 2018 року з відповідним позовом [PERSON] звернулася до суду. Ухвалою від 17 квітня 2018 року (а.с. 22) відкрито підготовче провадження у справі. Позивач у підготовче засідання не зявилася, просила справу слухати у її відсутності (позовна заява, а.с. 4). Представник відповідача сільський голова Рівненської сільської ради у підготовче засідання не зявилася, подала до суду заяву, у якій позов [PERSON] визнала і просила справу слухати у її відсутності (а.с. 29). З врахуванням положень ч. 1 ст. 198, ч. 3 ст. 211 ЦПК України, суд ухвалив про проведення підготовчого засідання за відсутності сторін на підставі наявних у суду матеріалів. Враховуючи обставину, що відповідач визнає позовні вимоги і таке визнання позовних вимог відповідає закону, не порушує будь-чиї права чи законні інтереси інших осіб, суд вважає за можливе на підставі ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження ухвалити рішення у цій справі. Суд, розглянувши справу, вважає, що позов підлягає до повного задоволення, виходячи з наступного: Об'єктом спадкового наступництва є спадщина, тобто вся сукупність прав та обов'язків спадкодавця, в яких він перебував на момент своєї смерті і які за своєю правовою природою є невіддільними від особи їх носія і здатні перейти до інших осіб. [PERSON] помер 20 серпня 2006 року в с. Нишівці Мурованокуриловецького району Вінницької області (а.с. 7). Довідкою виконавчого комітету Рівненської сільської ради № 185 від 12 березня 2018 року (а.с. 13), довідкою із книги реєстрації сертифікатів на право на земельну частку № 0-2-0.29-114/171-18 від 12 лютого 2018 року (а.с. 15), випискою із списку громадян, членів КСП «Промінь» с. Рівне, що додається до Державного акта на право колективної власності на землю серія І-ВН № 000132 від 30 травня 1995 року, доведено, що до складу спадщини після смерті [PERSON] входило право на земельну частку (пай) у колишньому КСП «Промінь» с. Рівне розміром 2,18 умовних кадастрових гектара. Відповідно до ч. 1 та ч. 3 ст. 1223 ЦК України, право спадкування мають особи, визначені у заповіті, і це право у них виникає у день відкриття спадщини день смерті спадкодавця. З інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) № 51993544 від 21 травня 2018 року (а.с. 31)слідує, що [PERSON] по своїй смерті заповіту не залишав. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Відповідно до ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу. У першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, той з подружжя який його пережив і батьки (ст. 1261 ЦК України). Свідоцтвом про одруження (а.с. 10) стверджується, що дружиною спадкодавця була [PERSON]. Відповідно до довідки виконавчого комітету Рівненської сільської ради № 185 від 12 березня (а.с. 13) підтверджується, що право на спадкування після смерті [PERSON] як дружина мала [PERSON], а також його донька [PERSON]. Спадкоємець який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом шести місяців з часу відкриття спадщини не заявив про відмову від неї. З довідки Рівненської сільської ради № 185 від 12 березня 2018 (а.с. 13) вбачається, що спадщину після смерті [PERSON] прийняла його дружина [PERSON]. Інформацією зі спадкового реєстру по спадкових справах (довідка № 51993542 від 21.05.2018 на а.с. 32) стверджується, що спадщина не оформлена в нотаріальній конторі. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини (ч. 5 ст. 1268 ЦК України). Таким чином, з 20 серпня 2006 року [PERSON] належало право на земельну частку (пай) площею 2,18 умовних кадастрових гектара, яка перебувала у колективній власності КСП «Промінь» с. Рівне Мурованокуриловецького району Вінницької області, що посвідчувалося сертифікатом серії ВН № 0319717, виданим 20.11.1996 за реєстраційним № 263 на прізвище [PERSON]. 04 грудня 2013 року [PERSON] померла (а.с. 8). Матеріалами спадкової справи Приватного нотаріуса Мурованокуриловецького районного нотаріального округу [PERSON] № 76/2014 (а.с. 33-36), що була оглянута в судовому засіданні, доведено, що спадщину після смерті [PERSON] прийняла її донька [PERSON]. Таким чином, позивач довела факт смерті спадкодавця, склад спадщини, своє право спадкувати та факт прийняття спадщини. З оголошення в газеті «33 канал» (а.с. 12) слідує, що оригінал сертифіката на право на земельну частку (пай) на прізвище [PERSON] втрачений, а тому позивач не може оформити спадкові права на землю через нотаріальну контору і захистити свої права спадкоємця іншим чином, окрім як через суд, він також не може (розяснення приватного нотаріуса [PERSON] № 103/01-16 від 13 березня 2018 року (а.с. 17). Враховуючи вищевикладені докази, а також обставину, що відповідач визнає позовні вимоги і таке визнання позовних вимог не порушує будь-чиї права чи законні інтереси інших осіб, суд прийшов до висновку, що за [PERSON] слід визнати в порядку спадкування право на земельну частку (пай) як спадкоємця [PERSON] за законом.

Outcome: approved