Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-17 00:00:00

1 лютого 2016 року [PERSON] (далі заявник) звернулася до суду з заявою про оголошення особи померлою. Зазначила, зокрема, що її батько [PERSON] є власником частини квартири [ADDRESS]. У 1997 році батько заявника вибув із с. Джурин і по теперішній час не дає про себе знати. Через відсутність батька тривалий час, його частина квартири [ADDRESS] не може належним чином утримуватися та використовуватись за призначенням, окрім того, частина квартири батька заявника може бути визнана безхозною, або вона може бути придбана за набувальною давністю. З урахуванням наведеного заявник просить оголосити [PERSON], [INFO], уродженця та жителя [INFO] померлим з дня набрання рішенням суду законної сили. У судовому засіданні заявник та її представник підтримали заяву, посилаючись на ті самі обставини. Заявник, зокрема пояснила, що в останнє свого батька вона бачила у 1997 році, з тих пір ні вона, ні її брат і син [PERSON] [PERSON], ні її бабка і мати [PERSON] [PERSON] нічого не знають про долю [PERSON] Представники Джуринської сільської ради Шаргородського району Вінницької області [PERSON] та [PERSON] у судовому засіданні не заперечували проти задоволення заяви [PERSON] Представник Відділу державної реєстрації актів цивільного стану Шаргородського районного управління юстиції Вінницької області у судове засідання не зявився, у листі від 22 березня 2016 року № 681-2-04-39 начальник відділу [PERSON] просить справу розглянути у відсутність їх представника (а.с. 73). [PERSON] у судове засідання не зявилася, у заяві від 23 лютого 2016 року [PERSON], посилаючись на стан здоровя, просить справу розглянути у її відсутність, проти задоволення заяви [PERSON] заперечує, оскільки вважає свого сина [PERSON] живим і займається його пошуками (а.с. 51). Представник [PERSON] [PERSON] у судовому засіданні заперечила проти оголошення [PERSON] померлим, зазначивши, що вона та її мати [PERSON] вважають [PERSON] живим, проте на теперішній час його місце знаходження не відоме. [PERSON] у судовому засіданні не заперечував проти заяви [PERSON], посилаючись на те, що він є братом заявника та сином [PERSON] Свого батька він майже не памятає, оскільки коли батько зник, [PERSON] був ще малим. На теперішній час місце знаходження батька [PERSON] не відоме. Заслухавши пояснення заявника та її представника, пояснення заінтересованої особи та представників заінтересованих осіб, показання свідків, дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи заяви, суд установив наступні обставини. [PERSON] є дочкою [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження ІІІ-АМ № 370055 та свідоцтвом про шлюб [PERSON] 1-АМ № 085385 (а.с. 6, 7). [PERSON] є власником частини квартири [ADDRESS], що вбачається із технічного паспорта та рішення Шаргородського районного суду Вінницької області від 10 липня 1996 року (а.с.10-14). Згідно з листом Шаргородського РС УДМС від 17 березня 2016 року № 46/485 [PERSON], [INFO] з 6 грудня 1984 року зареєстрований у [INFO] (а.с. 72). Із копій погосподарських книг за 1995-2015 роки вбачається, що [PERSON] значиться зареєстрований у [INFO] (а.с. 80-84). Заявник стверджує, що її батько [PERSON] залишив своє місце проживання у 1997 році та до цього часу відомості про його місце перебування відсутні. У судовому засіданні були допитані свідки [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON] Так, свідок [PERSON] суду показав, що зимою 1997 року він, [PERSON] та [PERSON] поїхали у м. Москву РФ на роботу. Робота їх полягала у копанні траншей для проведення комунікацій. Навесні 1997 року внаслідок злочинних дій раніше невідомого йому чоловіка, свідок отримав ножове поранення, після чого більше не міг працювати та поїхав додому в с. Джурин. На вокзалі у м. Москва свідка проводжав [PERSON], і тоді [PERSON] бачив [PERSON] та спілкувався з ним в останнє. Свідок [PERSON] суду показала, що [PERSON] був її сусідом. 21 січня 1997 року [PERSON] та її брат [PERSON] поїхали у м. Москву РФ на роботу. Через деякий час її брат зник, а у 2005 році рішенням суду його було визнано безвісті відсутнім. В останнє [PERSON] як і свого брата [PERSON] бачила у січні 1997 році. На теперішній час їх місце перебування свідку не відоме. Свідок [PERSON] у суді показала, що вона була одружена з [PERSON] і від шлюбу у них народилося двоє дітей: дочка [PERSON] та син [PERSON]. Після розлучення з [PERSON] вони почали жити окремо. На підставі рішення суду [PERSON] був зобовязаний сплачувати аліменти на дітей, проте з 1997 року він перестав платити аліменти і його місце перебування було невідоме, у звязку із чим [PERSON] судом оголошувався у розшук. Однак розшукати [PERSON] так і не вдалось. Свідок [PERSON] у судовому засіданні показала, що вона є рідною сестрою [PERSON] У січні 1997 року її брат разом з [PERSON] та [PERSON] поїхав на роботу у м. Москву РФ. Остання звістка від [PERSON] була ще у березні 1997 року, коли він листівкою вітав маму з 8 Березня. З тих пір інформація про його місце знаходження відсутня. З метою розшуку [PERSON] [PERSON] з мамою у 2009 році зверталися у програму «Жди меня», проте безрезультатно. Згідно з довідкою виконкому Джуринської сільської ради № 1238, [PERSON] з 1997 року у с. Джурин не проживає (а.с. 19). Згідно з актом від 29 березня 2016 року, комісія Джуринської сільської ради встановила, що [PERSON] на погосподарському номері проживає з дорослим сином, на цьому номері зареєстрований також [PERSON], який зі слів колишньої дружини та сусідів [PERSON] та [PERSON] на погосподарському номері не проживає з 1997 року (а.с.78). У листах Шаргородського РВ УМВС України у Вінницькій області від 11 березня 2015 року № 1636, від 14 травня 2015 року № 3096, від 27 травня 2015 року № 3423 зазначено, що [PERSON] за місцем реєстрації у с. Джурин Шаргородського району Вінницької області відсутній близько 18 років, місце його знаходження не відоме (а.с. 21, 23, 24). Із листів УДМС у Вінницькій області та Головного центру обробки спеціальної інформації вбачається, що [PERSON] закордонний паспорт не отримував, державний кордон за останні 5 років не перетинав (а.с. 26, 27). Відповідно до листа Відділу державної реєстрації актів цивільного стану Шаргородського районного управління юстиції Вінницької області від 21 квітня 2015 року № 911-2-2-04-39 факт реєстрації смерті [PERSON] по відділу відсутній (а.с. 28). Із інформаційної довідки зі Спадкового реєстру вбачається, що спадкова справа до майна померлого [PERSON] не заводилася (а.с. 44). Згідно із частинами 1, 3, 4 ст. 46 Цивільного кодексу України (далі ЦК України) фізична особа може бути оголошена судом померлою, якщо у місці її постійного проживання немає відомостей про місце її перебування протягом трьох років, а якщо вона пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підставу припускати її загибель від певного нещасного випадку, - протягом шести місяців, а за можливості вважати фізичну особу загиблою від певного нещасного випадку або інших обставин внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру - протягом одного місяця після завершення роботи спеціальної комісії, утвореної внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру. Фізична особа оголошується померлою від дня набрання законної сили рішенням суду про це. Фізична особа, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави припустити її загибель від певного нещасного випадку або у зв'язку з воєнними діями, може бути оголошена померлою від дня її вірогідної смерті. Порядок оголошення фізичної особи померлою встановлюється\~Цивільним процесуальним кодексом України. Відповідно до статей 10, 57-60 ЦПК України кожна сторона зобовязана за допомогою належних та допустимих доказів довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог та заперечень. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Згідно зі статтями 11 та 212 ЦПК України суд розглядає цивільні справи в межах заявлених сторонами вимог, на підставі доказів, які він оцінює за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Отже, судом установлено, що більше девятнадцяти років за місцем проживання [PERSON] немає відомостей про місце його перебування, а тому є достатні законодавчі підстави для оголошення його померлим, і відповідно для задоволення заяви [PERSON] Ухвалюючи це рішення, суд зауважує, що відповідно до статей 47, 48 ЦК України правові наслідки оголошення фізичної особи померлою прирівнюються до правових наслідків, які настають у разі смерті. Спадкоємці фізичної особи, яка оголошена померлою, не мають права відчужувати протягом п'яти років нерухоме майно, що перейшло до них у зв'язку з відкриттям спадщини. Нотаріус, який видав спадкоємцеві свідоцтво про право на спадщину на нерухоме майно, накладає на нього заборону відчуження. Якщо фізична особа, яка була оголошена померлою, з'явилася або якщо одержано відомості про місце її перебування, суд за місцем перебування цієї особи або суд, що постановив рішення про оголошення її померлою, за заявою цієї особи або іншої заінтересованої особи скасовує рішення суду про оголошення фізичної особи померлою. Незалежно від часу своєї появи фізична особа, яка була оголошена померлою, має право вимагати від особи, яка володіє її майном, повернення цього майна, якщо воно збереглося та безоплатно перейшло до неї після оголошення фізичної особи померлою, за винятком майна, придбаного за набувальною давністю, а також грошей та цінних паперів на пред'явника. Особа, до якої майно перейшло за відплатним договором, зобов'язана повернути його, якщо буде встановлено, що на момент набуття цього майна вона знала, що фізична особа, яка була оголошена померлою, жива. У разі неможливості повернути майно в натурі особі, яка була оголошена померлою, відшкодовується вартість цього майна.

Outcome: approved