Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-11 00:00:00

20 лютого 2015 року /через поштове відділення/ МТСБУ звернулося до суду з позовом до [PERSON] про відшкодування в порядку регресу витрат , повязаних з виплатою страхового відшкодування у розмірі 11906, 80 грн.. У обґрунтування свого позову позивач посилається а те, що 27.05.2011 року о 13 год. 30 хв. в Харківській області [PERSON] керуючи автомобілем «Scania 113 Н» з державним номерним знаком АХ99602СІ допустив зіткнення з автомобілем «BMW -730» з державним номерним знаком 467-70 ХК під керуванням водія [PERSON]. На дату скоєння пригоди водій [PERSON] не мав чинного договору обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Вина відповідача у скоєнні вищезазначеної ДТП підтверджується постаовою Київського районного суду м. Харкова від 02.09.2011 року. В результаті зазначеної ДТП був пошкоджений автомобіль «BMW -730» з державним номерним знаком 467-70 ХК. Розмір завданих збитків , згідно висновку №148 від 03.06.2001 року , завданої власнику колісного транспортного засобу марки «BMW -730» з державним номерним знаком 467-70 ХК. Внаслідок ДТП від 27.05.2011 року становить 11906, 80 грн. за пошкоджений транспортний засіб. Зазначена шкода особисто винуватцем ДТП не була відшкодована потерпілій особі. Власник пошкодженого автомобіля з метою отримання відшкодування звернувся до МТСБУ з відповідною заявою до якої було додано копію полісу обовязкового страхування цивільноправової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АА/2973684 /термін дії з 17.05.2011 року по 16.05.2012 року / Договірних зобовязань між МТСБУ , потерпілою особою та відповідачем не виникало. У звязку з настанням події, передбаченої п.п. «а2 п. 41.1 ст. 41 Закону , МТСБУ 21 лютого 2012 року здійснило виплату відшкодування потерпілій особі в розмірі 11906 , 80 грн.. Таким чином , МТСБУ виконало покладений на нього Законом обовязок по відшкодуванню шкоди заподіяної з вини власника транспортного засобу, який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність. Оскільки МТСБУ відповідно до Закону здійснило відшкодування шкоди за водія транспортного засобу , який спричинив ДТП і не мав договору обовязкового страхування цивільно- правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, то відповідно до ст. ст. 1166, 11888 ч. 1 ст. 1191 ЦК України та п. 38.2 , ст. 38 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно- правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», має право на стягнення з [PERSON] коштів в розмірі понесених витрат . Представник позивача у судове засідання не зявився , просив розглядати справу за його відсутністю. Представник відповідача у судове засідання не зявився, надав заяву з проханням розглядати справу за його відсутністю, надав письмові заперечення проти позову , в яких зазначив, що у страховика не виникло право вимоги , яке має регрес ний характер /як регрес не зобовязання/, а до страховика переходить вже існуюче у потерпілого право на відшкодування збитків від особи, яка заподіяла шкоду. Має місце заміна кредитора у вже існуючому зобовязанні, та відповідно перехід права вимоги . У даному випадку регресні зобовязання не виникають , а існує перехід права вимоги від потерпілого до страхової компанії /суброгація/. За суброгацією відбувається лише зміна осіб у вже наявному зобовязанні /зміна активного субєкта/ за збереженням самого зобовязання. Це означає, що одна особа набуває прав і обовязків іншої особи у конкретних правовідносинах. При регресі одне зобовязання замінює собою інше, але переходу прав від одного кредитора до іншого не відбувається. Положення ч. 1 ст. 1191 ЦК України , не застосовуються до відносин майнового страхування. Регрес у страхуванні виникає стосовно вузького кола осіб, тоді як суброгація застосовується щодо будь-якої особи, відповідальної за настання страхового випадку. При суброгації перебіг строку позовної давності починається з моменту виникнення страхового випадку.. Страховий випадок дорожньо-транспортна пригода, в якій було пошкоджено автомобіль , що належить [PERSON] , мала місце 27 травня 2011 року , тобто за три роки та 9 місяців до подачі позову. Про страховий випадок МТСБ дізналося 26 січня 2016 року . Про це свідчить штамп на заяві [PERSON] до МТСБУ та резолюція на ньому. Позов було спрямовано до суду через 3 роки та 1 місяць з моменту прийняття заяви. Згідно ст. 257 ЦК України тривалість загального терміну позовної давності становить 3 роки,таким чином пропущений строк подачі позову , а тому у задоволені позову слід відмовити. Суд, дослідивши письмові заперечення представника відповідача, матеріали цивільної справи, вважає, що позов задоволенню не підлягає, виходячи з наступного. Судом встановлено, що відповідно до поліса обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АА/2973684 від 17.05.2011 року відповідальність [PERSON] застрахована ПрАТ «СК» «Перший». Забезпечений транспортний засіб «BMW -730» , 1991 року випуску, державний номер [NUMBER] (а.с. 5). 27.05.2011 року о 13 год. 30 хв. в Харківській області [PERSON] керуючи автомобілем «Scania 113 Н» з державним номерним знаком АХ99602СІ допустив зіткнення з автомобілем «BMW -730» з державним номерним знаком 467-70 ХК під керуванням водія [PERSON]. Відповідно до постанови Київського районного суду м. Харкова від 02.09.2011 року [PERSON]О встановлено,що в діях [PERSON] міститься склад адміністративного правопорушення , передбаченого ст. 124 КпАП України , тобто порушення водієм правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів. Провадження у справі було закрито у звязку з закінченням строку накладення адміністративного стягнення (а.с.6). На підставі наказу МТСБУ №595 від 17.02.2012 року «Про відшкодування шкоди з фонду захисту потерпілих», згідно платіжного доручення №835 від 20 лютого 2012 року, [PERSON] перераховано страхове відшкодування завданих матеріальних збитків у розмірі 11906 грн. 80 коп. (а.с.30-32). 20 лютого 2015 року МТСБУ звернулось до суду з позовом до [PERSON] щодо відшкодування в порядку регресу витрат, пов'язаних з виплатою страхового відшкодування. Стаття 993 ЦК України передбачає, що до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Відповідно до цієї норми до страховика переходить право вимоги до особи, відповідальної за завдані збитки, лише в разі виплати страхового відшкодування за договором майнового страхування. Перехід права вимоги від страхувальника до страховика за договором добровільного страхування є суброгацією. Таким чином позовні вимоги ґрунтуються на суброгації . У п. 26 Постанови ПВС України з розгляду цивільних і кримінальних справ №4 від 01.03.2013 року прямо зазначено, що до страховика /МТСБУ/ , який виплатив страхове відшкодування , переходить право вимоги , яке страхувальник або інша особа , яка одержала страхове відшкодування, має до особи , відповідної за завдання збитків. При суброгації перебіг строку позовної давності, починається від дня настання страхового випадку, оскільки при переході права вимоги, до страховика переходять усі права, які мав страхувальник, зокрема це стосується і права на подання позову в т.ч. щодо часу виникнення права на позов, - з моменту ДТП в результаті якого заподіяно шкоду. Згідно із статтею 256 ЦК України позовна давність це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (стаття 257 ЦК України). Страховий випадок дорожньо-транспортна пригода, в якій було пошкоджено автомобіль , що належить [PERSON] , мала місце 27 травня 2011 року , тобто за три роки та 9 місяців до подачі позову. Про страховий випадок МТСБ дізналося 26 січня 2016 року ,що свідчить штамп на заяві [PERSON] до МТСБУ та резолюція на ньому. Позов було спрямовано до суду через 3 роки та 1 місяць з моменту прийняття заяви./а.с.4/. З матеріалів справи вбачається, що в запереченнях та заяві від 08.06.2015 року , представник відповідача просив застосувати строк позовної давності та відмовити з цих підстав у задоволені позову. Відповідно до вимог ч. 3,4 ст. 267 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі , зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності , про застосування якої заявлено стороною у спорі , є підставою для відмови у позові.

Outcome: dismissed