Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-24 00:00:00

\~ \~ \~ \~19\~лютого 2021\~року до\~суду звернувся\~заступник керівника\~Прилуцької місцевої\~прокуратури Дятел\~В.С.\~в інтересах\~держави в\~особі Комунального\~некомерційного підприємства\~«Варвинська лікарня»\~Варвинської селищної\~ради Прилуцького\~району Чернігівської\~області до [PERSON] з позовом про відшкодування на користь місцевого бюджету витрат, понесених закладом охорони здоров`я на стаціонарне лікування потерпілого від злочину. В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що вироком Срібнянського районного суду Чернігівської області від 12\~листопада 2020 року [PERSON] визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.\~2 ст. 345 КК України. Зазначеним вироком встановлено, що 16\~вересня 2020 року [PERSON] умисно наніс один удар кулаком працівникові правоохоронних органів [PERSON] , в результаті чого останній отримав легке тілесне ушкодження. Внаслідок отриманих тілесних ушкоджень [PERSON] у період з 16\~вересня 2020 року до 21\~вересня 2020 року (6 ліжко-днів) перебував на лікуванні в КНП «Варвинська лікарня». На лікування потерпілого від кримінального правопорушення державою затрачено кошти у сумі 1\~390,20 грн. Зважаючи на те, що посадові особи КНП «Варвинська лікарня» не здійснили заходів щодо стягнення витрат на стаціонарне лікування потерпілого від кримінального правопорушення, а відповідач не відшкодував вказані витрати в добровільному порядку, прокурор просить стягнути з [PERSON] на користь місцевого бюджету витрати на стаціонарне лікування потерпілого від кримінального правопорушення у сумі 1\~390, 20 грн. Ухвалою Варвинського районного суду Чернігівської області від 03\~березня 2021 року цивільну справу прийнято до провадження, відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження та призначено до судового розгляду на 25\~березня 2021 року. 25 березня 2021 року, до початку розгляду справи по суті, з Прилуцької окружної прокуратури надійшло клопотання про зміну найменування органу прокуратури у зв`язку з реорганізацією місцевих прокуратур в окружні, у якому просили змінити найменування «Прилуцька місцева прокуратура» на «Прилуцька окружна прокуратура» (а.с.\~39-40). Протокольною ухвалою суду від 25 березня 2021 року вказане клопотання задоволено. Прокурор Прилуцької окружної прокуратури Пуць Т.М. у судове засідання не з`явилася, подала заяву про розгляд справи без її участі, у якій позовні вимоги підтримала в повному обсязі (а.с.\~38). Комунальне некомерційне підприємство «Варвинська лікарня» Варвинської селищної ради Прилуцького району Чернігівської області свого представника в судове засідання не направило, про дату, час та місце судового розгляду повідомлені належним чином (а.с. 32). Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, подав заяву про розгляд справи без його участі, у якій позовні вимоги визнав у повному обсязі, зважаючи на що просив стягнути з нього 50% судового збору (а.с.\~36). На підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку щодо наявності правових підстав для задоволення позовних вимог, виходячи з наступного. З матеріалів справи вбачається, що вироком Срібнянського районного суду Чернігівської області від 12\~листопада 2020 року, який набрав законної сили, [PERSON] визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.\~2 ст.\~345 КК України, і призначено йому покарання у виді 3 (трьох) років обмеження волі та на підставі ст.ст.\~75, 76 КК України звільнено від відбування покарання з іспитовим строком тривалістю 2 (два) роки (а.с. 10-11). Відповідно до зазначеного вироку [PERSON] засуджений за те, що умисно наніс один удар кулаком працівникові правоохоронних органів [PERSON] , в результаті чого останній отримав легке тілесне ушкодження. Внаслідок отриманих ушкоджень [PERSON] перебував на стаціонарному лікуванні у неврологічному відділенні КНП «Варвинська лікарня» у період часу з 16\~вересня 2020 року до 21\~вересня 2020 року (6 ліжко-днів). При цьому за підрахунками лікарні вартість одного ліжко-дня становить 231,70 грн, а сума витрат на лікування хворого за 6 днів складає 1\~390,20 грн (231,70 х 6) (а.с.\~13). Відповідно до ч.\~6 ст.\~82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Як передбачає ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно з ч. 1 ст. 1206 ЦК України особа, яка вчинила злочин, зобов`язана відшкодувати витрати закладові охорони здоров`я на лікування потерпілого від цього злочину, крім випадку завдання шкоди при перевищенні меж необхідної оборони або у стані сильного душевного хвилювання, що виникло раптово внаслідок насильства або тяжкої образи з боку потерпілого. Відповідно до п. 3 Постанови № 11 Пленуму Верховного суду України від 07\~липня 1995 року «Про відшкодування витрат на стаціонарне лікування особи, яка потерпіла від злочину, та судових витрат» питання про відшкодування витрат на стаціонарне лікування потерпілого вирішується згідно з Порядком обчислення розміру фактичних витрат закладу охорони здоров`я на стаціонарне лікування потерпілого від злочинного діяння та зарахування стягнених з винних осіб коштів до відповідного бюджету і їх використання, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України №\~545 від 16\~липня 1993 року. Постановою КМУ № 545 від 16 липня 1993 року «Про порядок обчислення розміру фактичних витрат закладу охорони здоров`я на стаціонарне лікування потерпілого від злочинного діяння та зарахування стягнених з винних осіб коштів до відповідного бюджету і їх використання» передбачено, що сума коштів, яка підлягає відшкодуванню, визначається закладом охорони здоров`я, в якому перебував на лікуванні потерпілий, виходячи з кількості ліжко-днів, проведених ним в стаціонарі та вартості витрат на його лікування в день. Витрачені на стаціонарне лікування кошти підлягають відшкодуванню у повному обсязі і зараховуються до відповідного державного бюджету залежно від джерел фінансування закладу охорони здоров`я або на рахунок юридичної особи, якій належить останній. \~ \~ \~ \~Згідно зі ст. 206 ЦПК України відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. З`ясувавши всі обставини по справі, зважаючи на те, що вина відповідача [PERSON] у заподіянні потерпілому [PERSON] тілесних ушкоджень є доведеною та доказуванню не підлягає, а позивачем підтверджені витрати на стаціонарне лікування потерпілого від кримінального правопорушення, що не було спростовано відповідачем, суд приходить до висновку про обґрунтованість заявлених позовних вимог. Оскільки, згідно з п. 6 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» позивач звільнений від сплати судового збору, то відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на відповідача. Разом з тим, зважаючи на положення ч.\~1 ст.\~142 ЦПК України в частині повернення 50% суми судового збору при визнанні позову відповідачем, суд дійшов висновку, що потрібно стягнути з відповідача на користь держави 50 відсотків судового збору, передбаченого п.п.\~1 п.\~1 ч.\~2 ст.\~4 Закону «Про судовий збір», що становить 1\~135 (одну тисячу сто тридцять п`ять) гривень 00 копійок. На підставі наведеного,

Outcome: approved