Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-25 00:00:00

21.03.2016 до Петриківського районного суду Дніпропетровської області надійшла позовна заява від [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позов обґрунтовано тим, що з 10 березня 1998 року між позивачем та відповідачем укладено шлюб, від якого подружжя мають двох синів: [PERSON], 1998 року народження та [PERSON], 2003 року народження. [PERSON] зауважила, що з вересня 2014 року сім'я разом не проживає. Позивач вважає, що подальше збереження шлюбу є неможливим через несумісність характерів подружжя, відсутність порозуміння у родині та постійних конфліктних ситуацій, які призвели до відчуження між чоловіком та дружиною. За таких обставин [PERSON] вважає, що їхня родина розпалась, тому просить суд розірвати шлюб між нею та [PERSON], укладений 10.03.1998 року. Позивач, в судове засідання, надала заяву, в якій позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила розглядати справу у її відсутності, проти заочного рішення не заперечувала. Після розірвання шлюбу просила залишити їй шлюбне прізвище - «[PERSON]» (а.с.22). Відповідач до суду, повторно, не з'явився. Про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про що свідчать повідомлення про вручення поштового відправлення, котрі він отримував особисто (а.с.19,24). Враховуючи неявку у судове засідання відповідача по справі, з метою дотримання встановлених законодавством строків розгляду судом справи зі згоди позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Оглянувши матеріали справи, суд вважає, що позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню. При розгляді справи судом були встановлені наступні обставини і визначені, відповідно до них, правовідносини: Із Свідоцтва про одруження [NUMBER], виданого 10.03.1998 року встановлено, що Виконкомом Лобойківської с/ради Петриківського району Дніпропетровської області зареєстровано шлюб між [PERSON] [INFO] та [PERSON]., [INFO], про що зроблено запис № 04. (а.с.7) Позивач долучила Свідоцтва про народження дітей: [NUMBER], [PERSON], [INFO] та [NUMBER] [PERSON], [INFO], виданого 29.10.2003 року (а.с.8,11). У матеріалах справи наявна довідка № 250 від 21.03.2016, видана Лобойківською сільською радою Петриківського району, відповідно до якої [PERSON], 1981 р.н. проживає в [ADDRESS] і має такий склад сім'ї: чоловіка - [PERSON], 1976 р.н., синів: [PERSON], 1998 р.н. та [PERSON], 2003 р.н. (а.с.6). Частиною 2 ст.3 СК України встановлено: сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки. Згідно зі ст. 110-112 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхньої дитини, що мають істотне значення. Приймаючи до уваги те, що розірвання шлюбу є дійсною волею дружини [PERSON], що фактичні шлюбні відносини між подружжям припинені та те, що, на день розгляду справи, примирення між ними не відбулося, тобто збереження шлюбу суперечить інтересам одного з подружжя, інтересам дружини, суд вважає, що шлюб між [PERSON] та [PERSON] необхідно розірвати. Відповідно до ч. 8 ст. 235 СК України у рішенні суду про розірвання шлюбу зазначається про вибір прізвища тим з подружжя, який змінив прізвище під час державної реєстрації шлюбу, що розривається. Позивач виявила бажання залишити шлюбне прізвище - «[PERSON]». Позивач, при зверненні до суду із позовом, сплатила судовий збір в повному обсязі і позовних вимог щодо стягнення його з відповідача не заявляла, у зв'язку з чим суд вирішив судові витрати по сплаті судового збору залишити за позивачем. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved