Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-17 00:00:00

20.10.2015р. позивач звернувся ё до суду з позовом, в якому просить виділити йому в натурі 7/100 (сім сотих) частки комплексу нежитлових будівель, розташованого по вул. Привокзальній № 5 в смт. Врадіївка Миколаївської області. Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що згідно рішення Врадіївського районного суду Миколаївської області від 10.08.2011р. № 2-240/2011 йому належить 7/100 (сім сотих) частки комплексу нежитлових будівель, розташованого по вул. Привокзальній № 5 в смт. Врадіївка Миколаївської області, а саме - ремонтна майстерня, загальною площею 249,5 м2 та прохідна, загальною площею 25,7 м2. Право спільної часткової власності на вищезазначене нерухоме майно за позивачем зареєстровано Комунальним підприємством Первомайське міжміське бюро технічної інвентаризації 16.09.2011р. 17.07.2015р. позивач звернувся до співвласників (відповідачів) з пропозицією укласти з ним договір про виділення у натурі його частки із майна, що є у спільній частковій власності, та нотаріально посвідчити вказаний договір 27.07.2015р. у Врадіївській державній нотаріальній конторі Миколаївської області. Проте зазначений договір між співвласниками не був укладений. Представник позивача в судовому засіданні підтримав позовні вимоги в поновному обсязі та просив їх задовольнити. Крім того, представник позивача подав усну заяву, в якій просить судові витрати понесені позивачем залишити за останнім. Відповідачі в судове засідання не з'явилися, проте надіслали на адресу суду заяви, в яких просять проводити розгляд справи в їх відсутність, позовні вимоги визнають та не заперечують проти їх задоволення. Відповідно до положень ч. 2 ст. 158 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, має право заявляти клопотання про розгляд справи за її відсутності. Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Заслухавши пояснення представника позивача, показання свідка, вивчивши матеріали справи та враховуючи те, що визнання відповідачами пред'явленого до них позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню з огляду на наступне. 10.08.2015р. Врадіївським районним суду Миколаївської області у справі № 2-240/2011 за позовом [PERSON] до Врадіївського районного кооперативно-державного будівельно-монтажного об'єднання Райагробуд в особі голови ліквідаційної комісії підприємства [PERSON], треті особи - Врадіївська селищна рада Врадіївського району Миколаївської області та Первомайське міжміське бюро технічної інвентаризації, про визнання права власності на нерухоме майно, винесено рішення про задоволення позовних вимог. Дане рішення набрало законної сили 21.08.2011р. Так, вказаним рішенням суду визнано дійсним договір купівлі-продажу нежитлових будівель, розташованих по вул. Привокзальній, 5 у смт. Врадіївка Миколаївської області, а саме: ремонтної майстерні, площею 249,5 м2 та прохідної, площею 25,7 м2, укладений 30.01.2009 року між Врадіївським районним кооперативно-державним будівельно-монтажним об'єднанням Райагробуд та [PERSON]. Також судом визнано право приватної власності на нежитлову будівлю ремонтної майстерні, площею 249,5 м2 та прохідної, площею 25,7 м2, що складає 7/100 частки у нерухомому майні Врадіївського районного кооперативно-державного будівельно-монтажного об'єднання Райагробуд, які розташовані по вул. Привокзальна, 5 у смт. Врадіївка Миколаївської області за [PERSON]. Згідно витягу про державну реєстрацію прав № 31326451 від 16.09.2011р., на підставі рішення суду від 10.08.2011р. за позивачем зареєстровано право приватної спільної часткової власності у розмірі 7/100 на комплекс нежитлових будівель розташованих по вул. Привокзальна, 5 у смт. Врадіївка Миколаївської області. Відповідно до звіту про оцінку майна NОМО 150701-002 від 01.07.2015р. вартість 7/100 частки комплексу нежитлових будівель, розташованого по вул. Привокзальній № 5 в смт. Врадіївка Миколаївської області становить 24 087 грн. 35 коп. З інформаційної довідки з Реєстру прав власності на нерухоме майно № 47836424 від 18.11.2015р. та листа Комунального підприємства Первомайське міжміське бюро технічної інвентаризації № 72/03 від 05.02.2014р. вбачається, що право спільної часткової власності на об'єкт нерухомого майна комплекс нежитлових будівель розташований за адресою: Миколаївська область, Врадіївський район, смт. Врадіївка, вул. Привокзальна, буд. 5, окрім позивача зареєстровано також: - 27.04.2005р. за [PERSON], на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого Врадіївською державною нотаріальною конторою від 16.07.2003р., реєстр № 1308 та становить 11/100; - 12.09.2005р. за [PERSON], на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого Врадіївською державною нотаріальною конторою від 16.07.2003р., реєстр № 1306 та становить 22/100; - 07.12.2009р. за [PERSON], на підставі рішення Врадіївського районного суду Миколаївської області від 25.02.2009р. справа № 235, додаткового рішення від 23.11.2009р. справа № 2-35 та становить 14/100; - 29.08.2012р. за [PERSON], на підставі рішення Врадіївського районного суду Миколаївської області від 01.11.2011р. справа № 2-346 та становить 17/100; - 29.08.2012р. за Врадіївським районним кооперативно-державним будівельно-монтажним об'єднанням Райагробуд, на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно, виданого виконкомом Врадіївської селищної ради від 25.06.2003р. та становить 29/100. 17.07.2015р. позивач звертався до відповідачів з листами, в яких просив з'явитися 27.07.2015р. о 10 год. 00 хв. до Врадіївської державної нотаріальної контори для укладення договору про виділення в натурі його частки із майна, що у спільній частковій власності, а саме - ремонтну майстерню загальною площею 249,5 м2 та прохідну загальною площею 25,7 м2, що розташовані по вул. Привокзальній № 5 в смт. Врадіївка Миколаївської області. Вказаний договір між сторонами укладений не був. Відповідно до довідки-висновку № 11 від 16.10.2015р., виданого Відділом містобудування, архітектури, будівництва житлово-комунального господарства та з питань надзвичайних ситуацій Врадіївської районної державної адміністрації, 7/100 частки комплексу нежитлових будівель, розташованого по вул. Привокзальній № 5 в смт. Врадіївка Миколаївської області, яка складається із ремонтної майстерні, загальною площею 249,5 м2 та прохідної, загальною площею 25,7 м2, являється відокремленою нежитловою будівлею, має відокремлений вхід (в'їзд), використовується власником [PERSON] відокремлено від інших нежитлових будівель вищезазначеного комплексу та може бути виділена [PERSON] у натурі із спільного майна комплексу нежитлових будівель без втрати її цільового призначення та без втрати цільового призначення інших об'єктів комплексу нежитлових будівель. Вказане також підтверджується матеріалами інвентарної справи № 81. Допитаний в судовому засіданні свідок начальник Відділу містобудування, архітектури, будівництва житлово-комунального господарства та з питань надзвичайних ситуацій Врадіївської районної державної адміністрації - [PERSON] дав суду показання, що під час огляду об'єкта нерухомості - комплексу нежитлових будівель, розташованого по вул. Привокзальній № 5 в смт. Врадіївка Миколаївської області, ним не було виявлено жодного перепланування чи реконструкції ремонтної майстерні та прохідної, що належать позивачу. Довідка-висновок № 11 від 16.10.2015р. була ним видана на підставі проведеного огляду та дослідження технічної документації об'єкта нерухомості. Крім того, свідок зазначив, що наданий ним висновок відповідає вимогам Інструкції щодо проведення поділу, виділу та розрахунку часток об'єктів нерухомого майна. Відповідно до статті 1 Додаткового протоколу до Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, кожна фізична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права. Статтею 41 Конституції України передбачено, що право приватної власності набувається в порядку визначеному законом. Право приватної власності є непорушним. Відповідно до ч.ч. 1 та 2 ст. 11 ЦК України, цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини, інші юридичні факти. Відповідно до ч. 1 ст. 316 ЦК України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Згідно ч. 1 ст. 317 та ч. 1 ст. 319 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Статтею 328 ЦК України передбачено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. У відповідності до ч.ч. 1-3 ст. 358 ЦК України, право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю. Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. Згідно ст. 361 ЦК України, співвласник має право самостійно розпорядитися своєю часткою у праві спільної часткової власності. Відповідно до ч. 1 ст. 364 ЦК України, співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності. Згідно п.п. 1.2. та 3.3. Інструкції щодо проведення поділу, виділу та розрахунку часток об'єктів нерухомого майна, затвердженої наказом Міністерства з питань житлово-комунального господарства України від 18.06.2007р. № 55, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 06.07.2007р. за № 774/14041, виділ частки в натурі здійснюється відповідно до законодавства з наданням Висновку щодо технічної можливості виділу в натурі частки з об'єкта нерухомого майна. За відсутності згоди всіх співвласників щодо зміни часток питання вирішується в судовому порядку. Крім того, ч. 3 ст. 364 ЦК України містить імперативну норму, яка визначає, що у разі виділу співвласником у натурі частки із спільного майна для співвласника, який здійснив такий виділ, право спільної часткової власності на це майно припиняється. Така особа набуває право власності на виділене майно, і у випадку, встановленому законом, таке право підлягає державній реєстрації. Статтею 2 Закону України Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень визначено, що державна реєстрація речових прав на нерухоме майно - офіційне визнання і підтвердження державою фактів виникнення, переходу або припинення прав на нерухоме майно, обтяження таких прав шляхом внесення відповідного запису до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Порядок державної реєстрації права власності у разі виділу частки з об'єкта нерухомого майна та отримання свідоцтва передбачено ст.ст. 18 та 21 Закону України Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень. Таким чином, в сукупності вищевикладеного вбачається, що вимога позивача про виділення йому в натурі 7/100 (сім сотих) частки комплексу нежитлових будівель є законною та обґрунтованою, а відтак такою, що підлягає задоволенню. На підставі ст. 88 ЦПК України та враховуючи заяву представника позивача судові витрати залишаються за позивачем.

Outcome: approved