Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-16 00:00:00

1.Короткий зміст позовних вимог. Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором в розмірі 19427,13 грн. та судові витрати. Свої вимоги мотивує тим, що АТ КБ «Приватбанк» та [PERSON] 21.11.2007 року уклали кредитний договір №DN81АR03110126. Згідно договору АТ КБ «Приватбанк» зобов`язався надати відповідачу кредит у розмірі 81502,00грн. на термін до 20.11.2014р., а відповідач зобов`язався повернути кредит та сплатити відсотки за користування кредитними коштами в строки та в порядку встановлених кредитним договором. Відповідач не надавав своєчасно Банку грошові кошти для погашення заборгованості за Кредитом, відсотками, комісією, а також іншими витратами відповідно до умов договору, та зобов`язання за вказаним договором не виконав. У зв`язку з зазначеними порушеннями зобов`язань за кредитним договором, відповідач за період з 16.04.2018року по 16.04.2021року має заборгованість у сумі 19427,13грн., яка складається з: індексу інфляції за прострочення виконання зобов`язань у розмірі 13477,00грн.; 3% річних від простроченої суми у розмірі 5950,13грн. 2. Процесуальні дії у справі. Ухвалою судді від 05.07.2021 провадження по справі відкрито та призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. 3. Позиції учасників справи. Представник позивача в судове засідання не з`явився, у позові зазначає, що не заперечує проти розгляду справи за відсутності представника Банку та винесення судом заочного рішення Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся у встановлений законом порядок. Зі згоди представника позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. 4. Фактичні обставини справи, встановлені судом. АТ КБ «Приватбанк» та [PERSON] 21.11.2007 року уклали кредитний договір. Згідно договору АТ КБ «Приватбанк» зобов`язався надати відповідачу кредит у розмірі 81502,00грн. на термін з 21.11.2007р. до 20.11.2014р., а відповідач зобов`язався повернути кредит та сплатити відсотки за користування кредитними коштами в строки та в порядку встановлених кредитним договором. Згідно з наданим банком розрахунком, заборгованість за період з 16.04.2018 року по 16.04.2021 року становить 19427,13грн., яка складається із: індексу інфляції за прострочення виконання зобов`язань у розмірі 13477,00грн.; 3% річних від простроченої суми у розмірі 5950,13грн. 5. Національне законодавство. Частиною 1 статті 526 ЦК України встановлено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Частиною 1 статті 530 ЦК України визначено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно статі 599 ЦК України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Відповідно до статті 610 ЦК України порушенням зобов`язанням є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Частиною 1 статі 611 ЦК України зазначено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. У випадках, коли боржник порушив умови договору, прострочивши виконання грошового зобов`язання, за частиною 1 статті 1050 ЦК України застосуванню у таких правовідносинах підлягає положення статті 625 цього Кодексу. Згідно з частини 2 статті 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням установленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. 6. Висновки суду. Нарахування інфляційних втрат на суму боргу та трьох процентів річних входять до складу грошового зобов`язання і є особливою мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові. Заявляючи вимоги на підставі ч.2\~ст.625 ЦК України\~позивач просив стягнути з відповідача кошти за період з 16.04.2018 року по 16.04.2021 року у розмірі 19427,13грн., яка складається із: індексу інфляції за прострочення виконання зобов`язань у розмірі 13477,00грн.; 3% річних від простроченої суми у розмірі 5950,13грн. Разом з тим, позивачем у позові не вказано суму боргу на яку були нараховані кошти відповідно до вимог\~ст.625 ЦК України, також матеріали справи не містять доказів наявності боргу у відповідача перед позивачем. Свобода договору є однією із загальних засад цивільного законодавства, що передбачено у п.3 ч.1\~ст.3 ЦК України. Одним із основоположних принципів цивільного судочинства є справедливість, добросовісність та розумність. Тобто дії учасників цивільних правовідносин мають відповідати певному стандарту поведінки та характеризуватися чесністю, відкритістю та повагою до інтересів іншої сторони чи сторін договору. У частинах першій, третій\~ст.509 ЦК України\~вказано, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (у тому числі сплатити гроші), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості. З огляду на встановлені судом обставини, суд приходить до висновку, що вимога позивача про стягнення інфляційних втрат та 3 % річних є необґрунтованими, оскільки позивачем не було доведено достатніми та належними доказами наявність у відповідача прострочення виконання грошового зобов`язання. 7.Розподіл судових витрат між сторонами. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, у разі відмови в позові - на позивача. Таким чином з відповідача судовий збір в розмірі 2270,00 грн. не підлягає стягненню. На підставі викладеного та

Outcome: dismissed