Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-04 00:00:00

21.03.2018 року заявник [PERSON] звернулася до суду з заявою, в якій вказала, що її чоловік - [PERSON], [INFO], помер [INFO] в м. Горлівка Донецької області, тобто на території, яка визнана Верховною Радою України тимчасово окупованою. Заявник у заяві зазначила, що вона звернулася до Бахмутського міського відділу Державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції з заявою про державну реєстрацію смерті [PERSON] Однак в реєстрації смерті їй було відмовлено з тих підстав, що наданий документ про смерть не відповідає формі, визначеній наказом Міністерства охорони здоров'я України від 08.08.2006 року № 545 «Про впорядкування ведення медичної документації, яка засвідчує випадки народження і смерті». Заявник просить суд постановити рішення, яким встановити факт смерті [PERSON], [INFO], уродженця міста Горлівка Донецької області, в день [INFO] в місті Горлівка Донецької області, Україна. У судове засідання заявник не з'явилася, від неї надійшла заява, в якій вона просила розглянути справу про встановлення факту смерті [PERSON] у її відсутність, вимоги заяви підтримала та просила їх задовольнити. Представник заінтересованої особи Бахмутського міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області у судове засідання не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, від начальника відділу надійшло клопотання, в якому вона просить розглянути справу без участі представника та вказала, що проти задоволення заяви не заперечує, просила постановити рішення у відповідності до діючого законодавства. Представник заінтересованої особи Бахмутського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області у судове засідання також не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, від начальника Управління надійшло клопотання, в якому вона просила провести розгляд справи без участі представника управління. На підставі ч. 2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України, у зв'язку з неявкою всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 315 ЦПК України, суд в порядку окремого провадження розглядає справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Серед таких юридичних фактів у ст. 315 ч. 1 п. 8 ЦПК України визначений факт смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. Як зазначено в ст. 317 ч. 1 ЦПК України, заява про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана родичами померлого або їхніми представниками до суду за межами такої території України. Відповідно до ст. 316 ЦПК України, заява фізичної особи про встановлення факту, що має юридичне значення, подається до суду за місцем її проживання. У відповідності до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. У випадках, встановлених законом, до суду можуть звертатися органи та особи, яким надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб, або державні чи суспільні інтереси. Статтею 5 ЦПК України передбачено, що здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У відповідності до ч. 9 ст. 10 ЦПК України, якщо спірні відносини не врегульовані законом, суд застосовує закон, що регулює подібні за змістом відносини (аналогія закону), а за відсутності такого - суд виходить із загальних засад законодавства (аналогія права). У відповідності до п. 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 5 із змінами і доповненнями, внесеними постановою Пленуму Верховного Суду України від 25 травня 1998 року № 15, далі (Пленум), зазначено звернути увагу судів на те, що відповідно до статей 255, 271 ЦПК України (2004 р.) в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: - згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; - чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; - заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; - встановлення факту не пов'язується з наступним вирішенням спору про право. У п. 4 Пленуму зазначено, що справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, можуть бути порушені в суді за заявами як безпосередньо заінтересованих у цьому осіб, так і інших громадян та організації, коли за законом вони вправі звернутися до суду в інтересах інших осіб, а також за заявою прокурора. У судовому засіданні встановлено, що заявник [PERSON], [INFO], є дружиною померлого [PERSON], що вбачається з копії свідоцтва про одруження. (а. с. 9) та є належним заявником по справі. Як встановлено судом, заявник [PERSON], 1939 року народження, була взята на облік до УПСЗН Бахмутської міської ради Донецької області як внутрішньо переміщена особа, що підтверджується довідкою № 1419114598. (а. с. 23). Відповідно до копії паспорту, яка мається в матеріалах справи, [PERSON] народився [INFO] в місті Горлівка Донецької області. (а. с. 5). Судом встановлено, що [PERSON] помер [INFO] в м. Горлівка Донецької області, що вбачається з довідки про причину смерті № 544 від 06.03.2018 року, виданої «Горлівським відділенням Республіканського бюро СМЕ Міністерства охорони здоров'я Донецької Народної Республіки» (а. с. 10), а також зі свідоцтва про смерть від 06 березня 2018 року серії [NUMBER], виданого «Горлівським міським відділом запису актів цивільного стану Державної Реєстраційної Палати Міністерства юстиції Донецької Народної Республіки». (а. с. 11). Заявник звернулася до Бахмутського міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області з заявою про видачу свідоцтва про смерть, однак їй було відмовлено з тих підстав, що нею на підтвердження факту смерті [PERSON] пред'явлено документ не відповідає формі, визначеній наказом Міністерства охорони здоров'я України від 08.08.2006 року № 545 «Про впорядкування ведення медичної документації, яка засвідчує випадки народження і смерті», що підтверджується відмовою від 20.03.2018 року № 15.14-96/1574. (а. с. 22). Законом України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» від 15.04.2014 року передбачено, що будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи створені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (документ) виданий цими органами є недійсним і не створює правових наслідків. Місто Горлівка Донецької області визнано тимчасово окупованою територією відповідно до Постанови Верховної Ради України від 17.03.2015 р. № 254-VIII «Про визнання окремих районів, міст, селищ і сіл Донецької та Луганської областей тимчасово окупованими територіями». З наданих заявником накладної № 37 від 08.03.20018 року, розрахункової квитанції ВЕ № 507564, договору-замовлення на організацію та проведення поховання, свідоцтва про поховання, фотознімків на а. с. 10 підтверджується, що дійсно [PERSON], [INFO], похований 08 березня 2018 року на Центральному міському кладовищі № 3 м. Горлівка з датою смерті [INFO], а його похованням займалася [PERSON] Як виняток суд бере до уваги та оцінює разом з іншими доказами в їх сукупностісвідоцтво про смерть від 06 березня 2018 року серії [NUMBER], виданого «Горлівським міським відділом запису актів цивільного стану Державної Реєстраційної Палати Міністерства юстиції Донецької Народної Республіки». Відповідно до частини 1 статті 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі: 1) документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров'я або судово-медичною установою; 2) рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою. Враховуючи встановлені в судовому засіданні обставини, на підставі наданих заявником доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку про те, що заява про встановлення факту смерті знайшла своє підтвердження, а тому, підлягає задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved