Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-09 00:00:00

21.07.2021 року позивач звернулася до суду з даним позовом, у якому просить розірвати шлюб з відповідачем. В обґрунтування позовних вимог послався на те, що 14.10.2004 року вони зареєстрували шлюб. За час перебування у шлюбі у них народилося двоє дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Спільне життя не склалось у зв`язку із відсутністю взаєморозуміння, різні характери, погляди на життя та сімейні обов`язки. Шлюбні відносини між сторонами фактично припинені, оскільки вони тривалий час проживають окремо. Також зазначає, що подальше спільне життя та збереження шлюбу неможливе, тому просить розірвати шлюб. Судові витрати позивач просить залишити за ним. 02.08.2021 року у даній справі було відкрито провадження та призначено розгляд справи на 10.09.2021 року. 10.09.2021р. сторони по справі у судове засідання не з`явилися. Позивач та його представник подали заяви про розгляд справи у їх відсутності, позовні вимоги підтримали та просили позов задовольнити. Відповідач також подала заяву про слухання справи у її відсутності, позовні вимоги визнала, щодо розірвання шлюбу не заперечувала. З огляду на зазначені обставини, суд у відповідності до ч. 3 ст. 211, ст. 247 ЦПК України судовий розгляд справи здійснив на підставі наявних матеріалів без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Оцінивши докази по справі суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно з ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Судом встановлено, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 14.10.2004 р., що підтверджується свідоцтвом про одруження серії [NUMBER] , виданим Червоноградським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Львівській області, актовий запис № 411 (а. с. 8). Сторони є батьками двох неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копіями свідоцтва про народження (а. с. 9, 10). Як вбачається з матеріалів справи, сторони не підтримують подружніх стосунків, не пов`язані спільним побутом, спільне життя у них не склалося, позивач наполягає на розірванні шлюбу, відповідач позов визнала і таке визнання не суперечить вимогам чинного законодавства та не порушує права, свободи чи інтереси сторін. Наслідки визнання позову відповідачеві відомі та зрозумілі. Відповідно до ч.1 ст.206 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. Відповідно до ч.2 ст.112\~Сімейного кодексу\~України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи вищевикладене, а також умови проживання сторін та взаємовідносини їх у шлюбі, небажання позивача продовжувати шлюб, визнання позову відповідачем, суд приходить до висновку, що сім`я сторін поновлена бути не може, а тому шлюб між сторонами слід розірвати. Судові витрати залишити за позивачем.

Outcome: approved