Jurisdiction: civil
Date: 2021-06-23 00:00:00

20 травня 2021 року позивач [PERSON] звернулась до Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області із позовом, де просить ухвалити судове рішення, яким визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис №714 від 29.09.2020, вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Григорян Д.Г., про стягнення на користь ТОВ «Росвен інвест Україна» заборгованості за виконавчим документом №63319869 в розмірі 53605,4 грн. Крім того, позивач просить стягнути з відповідача судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 908 грн, заяви про забезпечення позову у розмірі 454 грн та витрат на правову допомогу у розмірі 7000 грн. \~ \~ \~ \~В обґрунтування позову [PERSON] вказує, що 28.04.2021 вона випадково дізналась через отримання постанови приватного виконавця виконавчого округу м.Києва Табінського О.В., яка була направлена на адресу ДП «СхідГЗК», де вона працює, що відносно неї відкрито виконавче провадження №63319869 з виконання виконавчого напису від 29.09.2020 №714, вчиненого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Григорян Д.Г. про звернення стягнення на заборгованість за виконавчими документами в розмірі 53605,4 грн. Позивач зазначає, що на день складання виконавчого напису вона не мала боргових зобов`язань перед відповідачем. Вищезазначені боргові зобов`язання не підтверджені, строки давності щодо стягнення боргу скінчились. Боргові зобов`язання за раніше отриманими кредитами, які були оформлені раніше з третіми особами, які не є учасниками спору, були повністю погашені задовго до вчинення спірного виконавчого напису. Позивач не отримувала жодного процесуального документу щодо інформування про наявний борг та про вчинення виконавчих дій. Для вчинення нотаріусом виконавчого напису обов`язковою умовою є безспірність наявності боргу та його розміру. Таким чином, позивач вважає, що позов про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню є обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню. Ухвалою Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області від 21 травня 2021 року було відкрито провадження у справі та вирішено розглядати її у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін, задоволено клопотання позивача про витребування доказів у приватного виконавця виконавчого округу Табінського О.В. та у приватного нотаріуса Житомирського міського нотаріального округу Григорян Д.Г. Ухвалою Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області від 11 травня 2021 року було задоволено заяву [PERSON] про забезпечення позову та зупинено стягнення на підставі виконавчого напису №714, виданого 29.09.2020 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Григорян Д.Г. про стягнення боргу з [PERSON] у розмірі 53605,4 грн. Про розгляд справи учасники справи повідомлені належним чином. Від відповідача, у встановлений ухвалою суду від 21 травня 2021 року строк відзиву на позов не надходило. Про розгляд справи відповідач повідомлявся належним чином. Від третьої особи приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Табінського О.В. письмових пояснень щодо позову до суду не надходило. Від приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Григорян Д.Г. на адресу суду надійшли копії документів нотаріальної справи, які витребовувались ухвалою Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області від 11.05.2021. Приймаючи до уваги те, що судом виконані вимоги щодо повідомлення відповідача про розгляд справи у спосіб передбачений законом та з огляду на те, що відповідач не подав відзив, позивач не заперечує проти заочного вирішення справи, суд вважає, що є передбачені ст.ст. 280,281 ЦПК України підстави для ухвалення заочного рішення на підставі наявних у справі письмових доказів та у відповідності до ч.2 ст. 247 ЦПК України без фіксації судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Дослідивши надані докази, суд дійшов висновків про наступне. З копії виконавчого напису №714 від 29.09.2020 вбачається, що [PERSON] , є боржником за Кредитним договором №150#00017241040 від 20.01.2014, укладеним з АТ «Сбербанк», право вимоги за яким перейшло на підставі договору факторингу 475/БД06-2/19 від 19.12.2019 до ТОВ «Росвен інцест Україна». Строк платежу за кредитним договором №2150#00017241040 від 20.01.2014 настав. Боржником допущено прострочення платежів. Стягнення заборгованості проводиться за період з 19.12.2019 по 22.06.2020. Сума заборгованості складає 53105,4 грн, в тому числі: прострочена заборгованість за сумою кредиту становить 22692,43 грн; прострочена заборгованість по несплаченим відсоткам за користування кредитом становить 30412,97 грн. За вчинення виконавчого напису нотаріусом підлягають стягненню з Боржника на користь Стягувача 500 грн. Загальна сума, що підлягає стягненню 53605,4 грн (а.с.62). 22.09.2020 представник ТОВ «Росвен Інвест Україна» звернувся із заявою про вчинення виконавчого напису до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Григорян Д.Г. щодо стягнення з [PERSON] заборгованості у сумі 53105,4 грн (а.с.62, зворот). Відповідно до Виписки з рахунка [PERSON] за Кредитним договором №150#00017241040 від 20.01.2014 заборгованість перед ТОВ «Росвен Інвест Україна» станом на 22.09.2020 складає 53105,4 (а.с.63). Відповідно до довідки №22.09/20-58 від 22.09.2020 ТОВ «Росвен Інвест Україна» повідомило приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Григорян Д.Г., що на момент звернення із заявою про вчинення виконавчого напису між ними та боржником [PERSON] відсутні судові спори щодо виконання або невиконання умов кредитного договору №150#00017241040 від 20.01.2014 (а.с.63, зворот). 22.06.2020 ТОВ «Росвен Інвест Україна» направило на адресу [PERSON] повідомлення про відступлення прав вимоги за кредитним договором №150#00017241040 від 20.01.2014 з вимогою у строк до 22.07.2020 сплатити заборгованість у розмірі 53105,4 грн (а.с.64,65). Відповідно до Договору факторингу №475/БД06-2/19 від 19.12.2019 АТ «Сбербанк» відступило ТОВ «Росвен Інвест Україна» свої права вимоги до боржників (а.с.66-67). Постановою про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника ВП №63319869 від 19.10.2020 приватним виконавцем виконавчого округу м.Києва Табінським О.В., при примусовому виконанні виконавчого напису №714, виданого 29.09.2020 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Григорян Д.Г. було звернуто стягнення на доходи боржника [PERSON] , що отримує дохід від ДП «СхідГЗК», шляхом відрахування із доходів боржника 20%, до виплати загальної суми у розмірі 59775,94 грн (а.с.15-17). Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами встановлюються Законом України «Про нотаріат» та іншими актами законодавства України. Відповідно\~ст. 18 ЦК України\~нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і порядку, встановлених законом. Статтею 87 Закону України «Про нотаріат»\~передбачено, що для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Відповідно до\~ст. 88 Закону України «Про нотаріат»\~нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Відповідно до\~ст. 89 Закону України «Про нотаріат»\~у виконавчому написі повинні зазначатися: дата (рік, місяць, число) його вчинення, посада, прізвище, ім`я, по батькові нотаріуса, який вчинив виконавчий напис, найменування та адреса стягувача; найменування, адреса, дата і місце народження боржника, місце роботи (для громадян), номери рахунків в установах банків (для юридичних осіб); строк, за який провадиться стягнення; суми, що підлягають стягненню, або предмети, які підлягають, витребуванню, в тому числі пеня, проценти, якщо такі належать до стягнення, розмір плати, сума державного мита, сплачуваного стягувачем, або мита, яке підлягає стягненню з боржника; номер, за яким виконавчий напис зареєстровано; дата набрання юридичної сили; строк пред`явлення виконавчого напису до виконання. Виконавчий напис скріплюється підписом і печаткою нотаріуса. Відповідно до п. 13 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах за скаргами на нотаріальні дії або відмову в їх вчиненні» при вирішення справ пов`язаних з оскарженням відмови у видачі виконавчого напису або його видачею відповідно до\~Закону України «Про нотаріат»\~виконавчий напис може бути вчинено нотаріусом за умови, що наявність безспірної заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем підтверджується відповідними документами. Пунктом 8 зазначеної вище постанови передбачено, що суд при вирішенні питання про обґрунтованість повинен виходити з того, що нотаріальні дії повинні вчинятись у суворій відповідності з встановленими для даного органу чи особи компетенцією і порядком їх вчинення. У п. 10 «Узагальнення судової практики розгляду справ про оскарження нотаріальних дій або відмову в їх вчиненні» від 07.02.2014 року Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ роз`яснено, що однією з об`єктивних причин оскарження виконавчих написів є поверхневий підхід нотаріуса до вирішення питання про можливість вчинення виконавчого напису у кожному конкретному випадку. Поза увагою нотаріуса часто лишається те, що стягувачі, звертаючись за вчиненням виконавчого напису, необґрунтовано завищують суми своїх вимог, включаючи до їх складу всі санкції, комісії, винагороди, або звертаються про стягнення спірного боргу. Тому судами під час розгляду таких справ має бути враховано пред`явлені банками розрахунки заборгованості за кредитними договорами, суми, які зазначені у письмових вимогах та виконавчих написах нотаріусів, з`ясовано всі обставини у справі, зокрема чи є за боржником сума боргу. При цьому судам слід особливу увагу приділяти спірності сум у частині зазначення різних сум у письмовій вимозі та у виконавчому написі. \~ \~ \~ \~Постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172\~затверджено Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. \~ \~ \~ \~Відповідно до п.1 Переліку для одержання виконавчого напису для стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими угодами подаються, зокрема, оригінал нотаріально посвідченої угоди; документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання. \~ \~ \~ \~Відповідно до п.2 Переліку для одержання виконавчого напису з підстав, що випливають з кредитних відносин додаються: оригінал кредитного договору; засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості. \~ \~ \~ \~Нотаріус при вчиненні виконавчого напису керувався тільки розрахунком заборгованості, підготовленим працівниками банку, що не може бути доказом безспірності грошових вимог відповідача до позивача. Як зазначив Верховний Суд України в своїй постанові від 05 липня 2017 року по справі № 754/9711/14-ц безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (стаття 88 Закону України «Про нотаріат»). Однак характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Таким чином, вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно із відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого. З огляду на наведене та з урахуванням приписів статей\~15,\~16,\~18 ЦК України, статей\~50,\~87,\~88 Закону України «Про нотаріат», захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису. Тому суд при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Для правильного застосування положень статей\~87,\~88 Закону України «Про нотаріат»\~у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. При цьому законодавством не визначений виключний перелік обставин, які свідчать про наявність спору щодо заборгованості. Ці обставини встановлюються судом відповідно до загальних правил цивільного процесу за наслідками перевірки доводів боржника та оцінки наданих ним доказів. Згідно ст.12\~та ст.81 ЦПК України\~цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, і сторони у справі мають рівні права щодо надання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. За таких обставин та враховуючи те що відповідачем не доведено чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису, крім того, відповідачем не було подано у встановлений судом строк відзиву на позовну заяву та не додано відповідних доказів, які б підтверджували їх можливі заперечення, суд приходить до висновку, що оспорюваний виконавчий напис повинно бути визнано таким, що не підлягає виконанню. З урахуванням вищенаведеного, оцінюючи належність, допустимість і достовірність наявних у справі доказів, суд приходить до висновку, що позовні вимоги в цій частині слід задовольнити та визнати виконавчий напис таким, що не підлягає виконанню. Щодо вимоги позивача [PERSON] про стягнення з відповідача витрат на надання правничої допомоги, суд зазначає наступне. Згідно з рішенням Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 15.10.2014 року склад та розміри витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір, доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордеру, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). З матеріалів справи вбачається, що позивачем [PERSON] на підтвердження витрат на професійну правничу допомогу надано договір від 01.03.2021 про надання правової (правничої) допомоги, укладений між [PERSON] та адвокатом Левченко І.А., Додаткова угода №1 до договору від 01.03.2021 року, свідоцтво про право на зайняття адвокатською діяльністю та банківська квитанція №9235455505 від 14.05.2021, що підтверджує перерахування оплати надання правничої допомоги згідно договору від 01.03.2021 року [PERSON] на рахунок адвоката Левченко І.А. в сумі 7000 грн. (а.с.21-27). Таким чином, позивачем [PERSON] повністю підтверджено її витрати на професійну правничу допомогу в сумі 7000 грн. Крім того, відповідно до ст.141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати у розмірі 908 грн, сплачені позивачем при подачі позову, а також 454 грн, сплачені при подачі заяви про забезпечення позову.

Outcome: approved