Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-15 00:00:00

19 травня 2017 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до Ганнівсько - Вирівської сільської ради Білопільського району Сумської області про визначення додаткового строку для прийняття спадщини. Свої вимоги позивач мотивує тим, що [INFO] року помер його батько, [PERSON]. Після смерті останнього відкрилася спадщина, в тому числі, на земельну частку (пай) для ведення товарного сільськогосподарського виробництва у землях, які перебували в колективній власності сільськогосподарського підприємства, що здійснювало свою діяльність на території Ганнівсько - Вирівської сільської ради. На даний час сертифікат не витребуваний та знаходиться на зберіганні у відділі у Білопільському районі Головного управління Держгеокадастру в Сумській області. Вказує, що своєчасно спадщину після матері не прийняв у зв'язку зі складними сімейними обставинами та скрутним матеріальним становищем. На даний час він не може отримати в нотаріальній конторі свідоцтво про право на спадщину за законом і вільно розпоряджатися спадковим майном, так як пропустив встановлений законом строк для прийняття спадщини. Посилаючись на викладені вище обставини, позивач просить визначити йому додатковий строк для прийняття спадщини після батька, [PERSON], який помер [INFO] року, тривалістю три місяці. В судове засідання позивач [PERSON] не з'явився. Представник останнього за довіреністю [PERSON] подав заяву про розгляд справи без його участі, позов підтримує (а. с. 31). Представник відповідача - Ганнівсько - Вирівської сільської ради Білопільського району Сумської області у судове засідання не з'явився. Сільський голова надіслав листа про розгляд справи у відсутність їх представника, позов визнають (а. с. 25). Представник третьої особи - відділу у Білопільському районі Головного управління Держгеокадастру в Сумській області, будучи належним чином повідомленим про час, день та місце розгляду справи, у судове засідання не з'явився, причин неявки не повідомив (а. с . 21). У зв'язку з неявкою сторін, третьої особи, суд розглядає справу без їх участі, на підставі наявних доказів, відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Повно, всебічно і об'єктивно дослідивши матеріали справи та оцінивши їх у сукупності, суд приходить до наступних висновків. Суд вважає, що згідно з п. 4 Перехідних положень Цивільного кодексу України 2003 року до правовідносин щодо прийняття спадщини після [PERSON], який помер [INFO] року, слід застосовувати і норми Цивільного кодексу Української РСР 1963 року, який діяв на час їх виникнення, і норми нині діючого Цивільного кодексу України, так як спірні правовідносини виникли до набрання чинності ЦК України 2003 року та продовжують існувати на даний час. Відповідно до ст. 525 ЦК УРСР часом відкриття спадщини визнається день смерті спадкодавця, а при оголошенні його померлим - день, зазначений в статті 21 цього Кодексу. При спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого (ч. 1 ст. 529 ЦК УРСР). Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 549 ЦК УРСР визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Строк для прийняття спадщини, встановлений статтею 549 цього Кодексу, може бути продовжений судом, якщо він визнає причини пропуску строку поважними (ч. 1 ст. 550 ЦК УРСР). Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно з ч. 1, ч. 2 ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини (ч. 3 ст. 1223 ЦК України). У відповідності до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини протягом шести місяців з часу відкриття спадщини (ч. 1 ст. 1269, ч. 1 ст. 1270 ЦК України). За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини (ч. 3 ст. 1272 ЦК України). З матеріалів справи вбачається, що [INFO] року в с. Ганнівка- В Білопільського району, Сумської області помер батько позивача, [PERSON] (а. с. 6-7). Після смерті останнього відкрилася спадщина на земельну частку (пай) площею 3,72 в умовних кадастрових гектарах, розташовану на території Ганнівсько-Вирівської сільської рада, у землях, які перебували в колективній власності Агрофірми «Колос», посвідчену сертифікатом серії [NUMBER], виданим на підставі розпорядження голови Білопільської районної державної адміністрації від 06 лютого 1997 року №43 (а. с. 8-11, 28). За інформацією Ганнівсько - Вирівської сільської ради [PERSON], постійно до дня смерті [INFO] року проживав у [ADDRESS] разом зі своєю дружиною - [PERSON]. Заповіт від імені померлого виконавчим комітетом Ганнівсько - Вирівської сільської ради не посвідчувався та не відмінявся. [PERSON], [INFO] з 04 вересня 1997 року знята з реєстрації і вибула на постійне місце проживання в м. Євпаторія АРК. Зі слів родичів, остання померла у [INFO] (а. с. 26, 30). Згідно з інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру №47859301 від 25 травня 2017 року спадкова справа після [PERSON], який помер [INFO] року, не заведена (а. с. 23). Таким чином, у судовому засіданні встановлено, що позивач має право на спадщину за законом після батька, [PERSON], який помер [INFO] року, однак він не може реалізувати його у зв'язку з пропуском встановленого законом строку для прийняття спадщини. З огляду на положення абз. 6 п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року №7, вирішуючи питання при визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Як вбачається з матеріалів справи, позивач пропустив строк для прийняття спадщини у зв'язку зі складними сімейними обставинами та скрутним матеріальним становищем. Суд вважає, що позивач пропустив встановлений законом строк для прийняття спадщини після батька з поважних причин, у зв'язку з чим приходить до висновку про задоволення позовних вимог [PERSON] у повному обсязі. На підставі викладеного

Outcome: approved