Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-15 00:00:00

20 січня 2016 року позивач звернулася до суду з названим позовом до відповідача з вимогою стягнути з відповідача аліменти на утримання повнолітнього сина [PERSON], [INFO], у розмірі ? частини заробітку, але не менше неоподатковуваного мінімуму доходів громадян щомісяця від дня пред'явлення позову до закінчення навчання, але не більше як до досягнення 23 років, мотивуючи його тим, що відповідач залишив сім'ю з трьома дітьми, перебуває на території Росії, де працює і виплачує аліменти за рішенням суду у розмірі ? частини заробітку, а син [PERSON] з 3 грудня 2014 року навчається в ДПТНЗ «Чернігівський професійний будівельний ліцей», у зв'язку з чим потребує матеріальної допомоги батька. Оскільки зареєстроване місце проживання відповідача знаходиться на території м. Стаханова Луганської області, яка непідконтрольна органам державної влади України, а адреса місця перебування відповідача на території Росії позивачеві не відома, що унеможливлює застосування правил вручення судових повісток, передбачених ст. 74-76 ЦПК України, суд здійснив виклик відповідача шляхом завчасного розміщення тексту судових повісток на веб-сторінці суду на офіційному порталі «Судова влада України». Беручи до уваги, що відповідач в судове засідання не з'явився, позивач згодна на ухвалення заочного рішення, суд ухвалив заочне рішення на підставі наявних доказів за правилами ст. 224-226 ЦПК України. Позивач в судовому засіданні просила про задоволення позову, пояснивши, що старший син досяг повноліття, навчається за денною формою в професійно-технічному училищі в м. Чернігові, на заняття їздить жодня громадським транспортом, на проїзд у якому користується пільгою, плата за навчання не береться, харчуванням і одягом забезпечується нею. Крім старшого сина, у неї на вихованні перебуває ще двоє неповнолітніх дітей, на утримання яких відповідач надсилає аліменти. Вона працевлаштувалась у школі, де отримує мінімальну заробітну плату, визначену законом. Тому необхідна матеріальна допомога батька на утримання старшого сина на період навчання. Вислухавши пояснення та перевіривши матеріали справи, суд вважає правильним задовольнити позов частково з наступних підстав. Встановлено, що сторони по справі перебувають у шлюбі і мають трьох неповнолітніх дітей: сина [PERSON], [INFO], сина [PERSON], [INFO], дочку [PERSON], [INFO], що підтверджено копіями свідоцтва про шлюб та свідоцтв про народження дітей. Рішенням Славутицького міського суду Київської області від 23 червня 2015 року (справа № 377/557/15-ц) було стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти у розмірі ? частини заробітку (доходу) щомісяця, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину, на утримання трьох дітей: сина [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], починаючи з 19 травня 2015 року, до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Згідно правила ч. 3 ст. 183 СК України якщо після досягнення повноліття найстаршою дитиною ніхто з батьків не звернувся до суду з позовом про визначення розміру аліментів на інших дітей, аліменти стягуються за вирахуванням тієї рівної частки, що припадала на дитину, яка досягла повноліття. Виходячи з цього, після досягнення найстаршою дитиною [PERSON] повноліття, аліменти на утримання двох молодших дітей мають стягуватися у розмірі 1/3 частки заробітку (доходу) відповідача щомісяця. Довідкою державного професійно-технічного навчального закладу «Чернігівський професійний будівельний ліцей» № 78 від 19.01.2016 р. підтверджено, що [PERSON] дійсно навчається в цьому ДПТНЗ з 03.12.2014 р. по 07.06.2017 р. в групі № 16 по спеціальності «Електрогазозварювальник», не знаходиться на державному забезпеченні, форма навчання денна. Відповідно до ч. 1 ст. 199 Сімейного кодексу України, якщо повнолітня дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Згідно ч. 3 ст. 199 Сімейного кодексу України право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. При визначенні розміру аліментів суд повинен враховувати обставини, зазначені у ст. 182 СК України, зокрема стан здоров'я та матеріальне становище платника та особи, на користь якої вони сплачуються, наявність у платника інших дітей, непрацездатних батьків, інші обставини, що мають істотне значення. Згідно правил ч. 3 ст. 70 Закону України «Про виконавче провадження» із заробітної плати боржника може бути утримано за виконавчими документами у разі стягнення аліментів - п'ятдесят відсотків. Беручи до уваги, що відповідач сплачує аліменти на двох неповнолітніх дітей у розмірі 1/3 частини заробітку (доходу) щомісяця, враховуючи матеріальне становище повнолітнього сина, який навчається на безоплатній основі, проживає з матір'ю, гуртожитком не користується, користується пільгами на громадському транспорті, враховуючи рівний обов'язок обох батьків щодо утримання повнолітніх дітей, які продовжують навчання, враховуючи встановлені законом обмеження на відрахування із заробітної плати відповідача, суд вважає правильним позов задовольнити частково і визначити аліменти на утримання повнолітнього сина у розмірі 16/100 часток його заробітку (доходу) щомісяця, починаючи з дня пред'явлення позову, до закінчення навчання. В іншій частині позов не ґрунтується на положеннях закону та наданих доказах, у зв'язку з чим задоволенню не підлягає. Відповідно до положень ст. 79 і 88 ЦПК України стягненню з відповідача підлягає судовий збір за ставкою, встановленою п.п. 1 п. 1 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір».

Outcome: partial