Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-13 00:00:00

20 листопада 2019 року позивачка звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення боргу, в якому просить стягнути з останнього на свою користь 86100,00 грн. основної суми боргу та 311,00 грн. - 3% річних. Свої вимоги мотивує тим, що 19 вересня 2019 відповідач взяв у неї в борг 3500 доларів США, які зобов`язався повернути до 01 жовтня 2019 року, про що власноручно склав розписку. Однак, у визначений в розписці строк отримані у борг кошти позивачці відповідачем не повернуто, у зв`язку з чим на адресу відповідача 12 листопада 2019 року направлено претензію про сплату заборгованості, проте на даний час кошти в добровільному порядку не повернуто. Позивачка в судове засідання не з`явилась, про дату, час і місце судового розгляду справи повідомлена, в письмовій заяві просить справу розглянути у її відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив, відзиву не надав, справа розглядається в порядку заочного провадження. В судове засідання сторони не з`явились, про час і місце судового засідання повідомлені. В зв`язку з чим справа розглядається відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у відсутність учасників справита без здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Вивчивши матеріали справи, суд дійшов слідуючого висновку. Судом встановлено, що між сторонами існують правовідносини, що виникли з договору позики. За договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками (ст..1046 ЦК України). Згідно ст.1047 ЦК України - договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Таким чином, розписка позичальника є борговим документом, який підтверджує укладення договору позики, а також підтверджує факт передачі грошової суми позичальнику. Судом встановлено, що 19 вересня 2019 року відповідачем [PERSON] була видана позикодавцеві - [PERSON] розписка про отримання ним від [PERSON] в борг грошових коштів в сумі 3500 доларів США, що підтверджує укладення договору позики та прийняття кожним із них відповідних зобов`язань, а також факт передачі грошової суми позичальнику (а.с. 8). У розписці зазначені: сторони зобов`язання (позикодавець та позичальник), серія та номер паспорту позичальника, грошова сума, яка передається, особистий підпис позичальника, строк повернення позики та зобов`язання позичальника про повернення отриманих коштів. Так, згідно вказаної розписки [PERSON] , 1990 року народження взяв у борг у [PERSON] кошти в розмірі 3500 доларів США та зобов`язується їх повернути 01 жовтня 2019 року. За договором позики на позичальникові лежить зобов`язання повернути суму позики у строк та в порядку, що передбачені договором (ч.1 ст.1049 ЦК). Зобов`язання позичальника, а це сама позика й нараховані проценти за користування нею, так і проценти за прострочення виконання грошового зобов`язання, припиняються належним виконанням і з цього часу боржник є особою, яка повністю виконала свої боргові зобов`язання. 12.11.2019 року [PERSON] на адресу [PERSON] направлено претензію про сплату заборгованості, згідно якої останньому встановлено семиденний термін сплати всієї суми заборгованості у розмірі 3500 доларів США, що еквівалентно 86 100,00 грн. та попереджено про судовий порядок вирішення спору зі сплатою 3% річних та судових витрат. Судом встановлено, що на даний час відповідачем позика за борговою розпискою від 19.09.2019 року в сумі 3500 доларів США позивачці не повернута. Належних та допустимих доказів на підтвердження повернення позивачу вказаної суми позики відповідач не надав. Враховуючи викладене, з відповідача [PERSON] на користь позивачки [PERSON] необхідно стягнути заборгованість за договором позики. Станом на день ухвалення рішення - 14.01.2020 р. курс долара США до гривні, встановлений Національним банком України, становить: 1 долар США - 23,9275 гривень, тому з відповідача на користь позивача необхідно стягнути суму боргу 83746,25 грн. (3500 доларів США х 23,9275грн.. = 83746,25 грн.). Щодо позовних вимог про стягнення 3% річних на підставі ч. 2 ст. 625 ЦК України, суд вважає за необхідне зазначити наступне. Відповідно до статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ч.1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Згідно ч.1 ст. 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. За змістом ч.2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Оскільки зобов`язання за договором позики залишається невиконаним належним чином, то з відповідача підлягають стягненню три проценти річних за прострочення повернення боргу за борговою розпискою від 19.09.2019 року згідно ч.2 ст.625 ЦК України. Суд наводить розрахунок трьох процентів річних за прострочення повернення боргу за борговою розпискою від 19.09.2019 року: 3500 доларів США х 3% : 365 х 45 (кількість днів прострочення з 02.10.2019 по 15.11.2019 р. в межах заявлених позовних вимог) = 12,94 долара США. Беручи до уваги правову природу 3% річних, передбачених ст. 625 ЦК України, як особливої міри відповідальності, зазначена сума повинна бути стягнута в національній валюті України - гривні по курсу НБУ на час ухвалення рішення. Станом на день ухвалення рішення - 14.01.2020 р. курс долара США до гривні, встановлений Національним банком України, становить: 1 долар США - 23,9275 гривень, тому з відповідача на користь позивача необхідно стягнути три проценти річних за прострочення виконання грошового зобов`язання в сумі 309,75 грн. (12,94 доларів США х 23,9275грн.. = 309,75 грн.). Таким чином, з відповідача [PERSON] на користь позивачки [PERSON] необхідно стягнути суму боргу 83746,25 грн. та 309,75 грн., що становить 3% річних від простроченої заборгованості, а всього 84056,00 грн. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Встановлено, що позивачем було сплачено судовий збір в сумі 870,00 грн., а тому з відповідача на користь позивача необхідно стягнути судові витрати у виді сплаченого судового збору в сумі 870,00 грн.

Outcome: partial