Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-15 00:00:00

20 червня 2018 року [PERSON] звернулася до суду з вказаним позовом, яким просить розірвати шлюб між нею та [PERSON], зареєстрований у відділі реєстрації актів цивільного стану Конотопського міського управління юстиції Сумської області, актовий запис № 263. Позовні вимоги обґрунтовано тим, що 21 серпня 2004 року сторони зареєстрували шлюб. Від цього шлюбу сторони мають доньку [PERSON], [INFO]. Спільне життя з відповідачем не склалось, через відсутність взаєморозуміння та довіри. У зв'язку з цим вони припинили шлюбні стосунки і перестали вести спільне господарство, тривалий час проживають окремо. За таких обставин збереження шлюбу та подальше спільне життя суперечить їх інтересам, унеможливлює примирення з відповідачем. Спір про поділ майна відсутній. В судове засідання сторони не з'явились, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Натомість подали до суду заяви, якими позивач позов підтримала та просила його задовольнити, відповідач позовні вимоги визнав та не заперечував проти розірвання шлюбу. Розгляд справи просили проводити у їх відсутність. Відповідно до положення ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання позову відповідачем суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню з таких підстав. У судовому засіданні встановлено, що 21 серпня 2004року [PERSON] та [PERSON] у відділі реєстрації актів цивільного стану Конотопського міського управління юстиції Сумської області зареєстрували шлюб, про що складено відповідний актовий запис за № 263. Наведене підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] виданого 21 серпня 2004 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Конотопського міського управління юстиції Сумської області (а.с.10). Від цього шлюбу сторони мають доньку - [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] виданого Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Дарницького районного управління юстиції у м. Києві 01 лютого 2005 року (а.с.11). Зі змісту позовної заяви, вбачається, що спільне життя у сторін не склалося, подружніх та сімейних стосунків не підтримують, спільного господарства не ведуть. З цих підстав подальше існування сім'ї неможливе. Також у судовому засіданні встановлено, що майновий спір відсутній. Враховуючи викладене, суд вважає встановленим, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б їхнім інтересам, що має істотне значення, у зв'язку з чим укладений шлюб між [PERSON] та [PERSON] слід розірвати на підставі ст. 112 Сімейного кодексу України. Згідно з ч.1 ст.141 та ч.1 ст.142 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. У разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у рішенні вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. З квитанції, що міститься в матеріалах цивільної справи, вбачається, що при пред'явленні позову до суду [PERSON] сплатила судовий збір у розмірі 704 гривень 80 копійок (а.с.1,2). Пред'явлений нею позов задоволено в повному обсязі. Враховуючи позову відповідачем до початку розгляду справи по суті, суті не здійснювався, суд приходить до висновку, що [PERSON] необхідно повернути з державного бюджету 50 відсотків сплаченого нею судового збору, що становить 352 гривні 40 копійок, а також стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] витрати на оплату судового збору у розмірі 352 гривні 40 копійок.

Outcome: approved