Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-17 00:00:00

21.12.2015 року ПАТ «Укрбізнесбанк» звернувся поштою до суду з позовною заявою, в якій просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором від 30.04.2013 року у розмірі 107\~793 грн. 27 коп., судовий збір 1616 грн. 90 коп. В своїх доводах посилається на те, що 30.04.2013 року між ПАТ «Укрбізнесбанк» та ТОВ «Компані «Плазма» укладено кредитний договір, відповідно до якого позичальнику надано кредит у розмірі 180536 грн. строком до 29.04.2016 року зі сплатою 20% річних. В рахунок забезпечення виконання вказаного кредитного договору між банком та [PERSON] укладено договір поруки від 30.04.2013 року, за яким останній поручився за виконання кредитних зобовязань позичальником, та відповідають як солідарні боржники. У звязку з неналежним виконанням кредитних зобовязань банк звернувся до боржників з заявою про дострокове виконання зобовязань. Заборгованість відповідачем дотеперішнього часу не погашена. Ухвалою Київського районного суду м. Харкова від 18.01.2016 року, яка набула чинності 02.02.2016 року, відмовлено у відкритті провадження у цій цивільній справі за позовними вимогами ПАТ «Укрбізнесбанк» в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Укрбізнесбанк» до ТОВ «Компані «Плазма», [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором; відкрито провадження у цій справі за позовними вимогами ПАТ «Укрбізнесбанк» в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Укрбізнесбанк» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Ухвалою суду від 07.07.2016 року прийнято до розгляду зустрічну позовну заяву [PERSON] до ПАТ «Укрбізнесбанк» в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Укрбізнесбанк», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору ТОВ «Компані «Плазма», у якому просить визнати припиненим договір поруки №20ХР/ПОР від 30.04.2013 року укладений між [PERSON] та ПАТ «Укрбізнесбанк». В своїх доводах посилається на те, що між ним та ПАТ «Укрбізнесбанк» укладений договір поруки від 30.04.2013 року в забезпечення виконання кредитного договору від 30.04.2013 року, укладеного між банком та ПАТ «Укрбізнесбанк». Договір поруки не містить строку, після якого вона підлягає припиненню, тому в силу ч. 4 ст. 559 ЦК України порука припиняється після 6 місяців, у звязку з цим вважає, що зустрічний позов підлягає задоволенню. В судове засідання представник ПАТ «Укрбізнесбанк» не зявився, надав заяву про розгляд справи у його відсутність, в ході судового розгляду справи первісний позов підтримав, просив задовольнити, у задоволенні зустрічного позову просив відмовити. Представник [PERSON] зустрічний позов підтримав, надав пояснення відповідно до викладених в позові вимог. У задоволенні первісного позову просив відмовити. Представник ТОВ «Компані «Плазма» не зявився, про час та місце судового розгляду повідомлявся своєчасно та належним чином, причини неявки не повідомив. Суд, вислухавши пояснення учасників процесу, перевіривши матеріали справи, зазначає наступне. Відповідно до кредитного договору №20Хрк від 30.04.2013 року укладеного між ПАТ «Укрбізнесбанк» та ТОВ «Компані «Плазма» (код ЄДРПОУ 36226451), банк надав позичальникові кредит у розмірі 180\~536 грн. строком до 29.04.2016 року зі сплатою 20% річних на придбання автомобіля. Згідно з п. 4.2 договору позичальник зобовязується щомісячно, не пізніше сьомого числа місяця, наступного за звітним, перераховувати суму процентів за користування кредитом у відповідності до договору. Відповідно до п. 4.5 договору позичальник зобовязується погашати кредит згідно з графіком погашення, наведеним в Додатку №1, який є невідємною частиною цього договору. Згідно з п. 4.3 договору позичальник зобовязується, починаючи з травня щомісячно, не пізніше сьомого числа місяця, наступного за звітним, сплачувати банку комісійну винагороду за супроводження кредитної заборгованості у сумі 270,80 грн. Відповідно до п. 4.6 договору у разі невиконання зобовязань щодо зменшення суми ліміту кредитування згідно з графіком погашення та/або невиконання зобовязання щодо повного погашення кредиту до 29.04.2016 рок, позичальник сплачує банку проценти у розмірі 40% річних на суму простроченої заборгованості до моменту її погашення. Згідно з п. 5.4 договору банк має право у разі несвоєчасного повернення кредиту у строки, вказані у пункті 4.5. цього Договору вимагати від Позичальник сплатити Банку штраф у розмірі 3% від суми заборгованості за основним боргом на дату пред'явлення вимоги. Відповідно до п. 5.10 договору банк має право при порушенні строків погашення кредиту, нарахованих за ним процентів, комісій (пункти 4.2., 4.3., 4.5.) вимагати від Позичальника за кожен день прострочення сплатити пеню у розмірі подвійної облікової ставкою НБУ, яка діяла в період, за який сплачується пеня, від суми простроченої заборгованості за кредитом. Пунктом 7.1. договору визначено, що у разі несвоєчасного поверненні кредиту у строки, вказані у пунктах 4.5. цього Договору, за вимогою Банку Позичальник сплачує Банку штраф у розмірі 3% від суми заборгованості за основним боргом на дату пред'явлення вимоги. Пунктом 5.3. договору передбачено, що банк має право вимагати від Позичальника дострокового розірвання кредитного договору та/або дострокового погашення суми кредиту, процентів, комісій, неустойок та збитків, зокрема, у випадку недотримання умов цього Договору. Про намір дострокового розірвання кредитного договору та/або дострокового погашення та повернення виданих кредитних коштів, сплати процентів, нарахованих за кредитом комісій, неустойок і збитків, Банк письмово повідомляє Позичальника. Позичальник зобов'язаний протягом 30 днів з моменту отримання письмової вимоги Банку достроково повернути кредит сплатити проценти, комісії, неустойку, передбачені договором. Всупереч вимогам кредитного договору ТОВ «Компані «Плазма» (позичальник) не виконує належним чином свої зобов'язання в частині дотримання графіку погашення заборгованості за кредитним договором від 30.04.2013 року. На адресу ТОВ «Компані «Плазма» 24.07.2015 направлено Вимогу за вих. №3973 від 23.07.2015, відповідно до якої Банк просив позичальника погасити наявну заборгованості за кредитним договором протягом 30 днів. Кредитна заборгованість позивальником не погашена. Згідно з довідкою розрахунку заборгованості за кредитним договором №20Хрк від 30.04.2013 року станом на 07.12.2015 року наявна заборгованість у розмірі 107\~193 грн. 27 коп., що включає заборгованість за: кредитом - 75 221 грн., в т.ч. прострочена заборгованість - 50150 грн., поточна заборгованість 25\~071 грн.; процентами - 16 891 грн. 52 коп., в т.ч. прострочена заборгованість - 14470 грн. 60 коп.; комісією - 2 708 грн., в т.ч. прострочена заборгованість 2437 грн. 20 коп.; пенею - 11468 грн. 25 коп., у т.ч. за простроченим основним боргом - 8 554 грн. 91 коп., за простроченими процентами - 2469 грн. 76 коп., за простроченими комісіями - 443 грн. 58 коп.; штрафом - 1 504 грн. 50 коп. В рахунок забезпечення виконання кредитного договору від №20Хрк від 30.04.2013 року, між ПАТ «Укрбізнесбанк» до [PERSON] укладено договір поруки №20Хрк/ПОР від 30.04.2013 року, згідно з яким поручитель [PERSON] поручився за виконання боржником ТОВ «Компані «Плазма» кредитних зобовязань за вказаним договором. Згідно з п. 2.1 договору поруки, поручитель зобовязується у разі невиконання або неналежного виконання боржником своїх зобовязань за кредитним договором, в триденний термін з моменту отримання письмового повідомлення банку про це погасити заборгованість боржника по сумі платежів та штрафним санкціям. Відповідно до п. 4.1 договору поруки у разі невиконання або неналежного виконання Боржником зобов'язань за Кредитним договором Боржник і Поручитель відповідають перед Банком як солідарні боржники. Згідно з п. 3.2 договору поруки, дія договору припиняється з моменту повного виконання боржником або поручителем боргових зобов'язань перед Банком. 10.12.2015 ПАТ «УКРБІЗНЕСБАНК» направив [PERSON] вимогу за вих. №8410 від 10.12.2015, згідно з якою банк вимагав у поручителя погасити заборгованість з повернення суми Кредиту в повному обсязі протягом 3 днів. Кредитна заборгованість поручителем не погашена. Згідно зі ст.ст. 526, 530, 629 ЦК України зобовязання повинні бути виконані належним чином в установлений строк відповідно до умов договору. Договір є обов'язковим для виконання сторонами. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором кредитодавець зобовязується надати грошові кошти позичальнику в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити відсотки. Згідно з ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Відповідно до ч. 1 ст. 554 ЦК України у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Відповідно до ч. 2 ст. 554 ЦК України поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Згідно із ч. 4 ст. 559 ЦК України порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя. Відповідно до ч. 1 ст. 251 ЦК України строком є певний період у часі, зі спливом якого повязана дія чи подія, яка має юридичне значення. Строк визначається роками, місяцями, тижнями, днями або годинами (ч. 1 ст. 252 ЦК України). Разом з тим із настанням певної події, яка має юридичне значення, законодавець повязує термін, який визначається календарною датою або вказівкою на подію, яка має неминуче настати (ч. 2 ст. 251 та ч. 2 ст. 252 ЦК України). З договору поруки вбачається, що в ньому не встановлено строку, після якого порука припиняється, а умова договору поруки (пункт 3.2) про його дію до повного виконання боржником своїх зобовязань перед банком за кредитним договором не є встановленим сторонами строком припинення дії поруки, оскільки суперечить ч. 1 ст. 251 та ч. 1 ст. 252 ЦК України, тому в цьому разі підлягають застосуванню норми ч. 4 ст. 559 ЦК України про те, що порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобовязання не предявить вимоги до поручителя. Строк поруки не є строком для захисту порушеного права. Це строк існування самого зобов'язання поруки. Таким чином, і право кредитора, і обов'язок поручителя по його закінченні припиняються, а це означає, що жодних дій щодо реалізації цього права, в тому числі застосування примусових заходів захисту в судовому порядку, кредитор вчиняти не може. Отже, вимогу до поручителя про виконання взятого ним зобов'язання має бути пред'явлено в межах строку дії поруки (6 місяців, 1 року чи будь-якого іншого строку, який встановили сторони в договорі). Тому навіть якщо в межах строку дії поруки була пред'явлена претензія і поручитель не виконав вказані в ній вимоги, кредитор не має права на задоволення позову, заявленого поза межами вказаного строку, оскільки із закінченням строку припинилося матеріальне право. Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом України в Постанові від 17 вересня 2014 року в справі №6-6цс14. Як вбачається з кредитного договору від 30.04.2013 року, позичальник зобовязався повертати кредит щомісячними платежами згідно з додатком №1 до договору, а повністю повернути кредит до 29.04.2016 року. Предявивши вимогу позичальнику 23.07.2015 року про повне дострокове погашення заборгованості за кредитом, сплати відсотків та інших платежів, кредитор відповідно до частини 2 статті 1050 ЦК України змінив строк виконання основного зобовязання. Враховуючи, що банк звернувся з вимогою про дострокове повернення кредиту 23.07.2015 року, а з позовом до поручителя звернувся 21.12.2015 року, тобто у 6-тимісячний строк, передбачений частиною четвертою статті 559 ЦК України, тому цей строк банком не пропущено, отже підстави для визнання поруки припиненою повністю відсутні. Припинення поруки у разі відсутності спору відбувається відповідно до закону і не потребує звернення до суду. За наявності спору, коли кредитор не визнає або заперечує факт припинення поруки на підставі закону, поручитель вправі звернутися до суду за захистом свого оспорюваного права. Звернення особи до суду з позовом про визнання поруки такою, що припинена, на підставі ч. 1 ст. 559 ЦК не є необхідним, проте такі вимоги можуть розглядатися судом у разі наявності відповідного спору. Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом України в Постанові від 21 листопада 2012 року у справі № 6-134цс12. У разі неналежного виконання боржником зобовязань за кредитним договором передбачений частиною четвертою статті 559 ЦК України строк предявлення кредитором вимог до поручителя про повернення боргових сум, погашення яких згідно з умовами договору визначено періодичними платежами, повинен обчислюватися з моменту настання строку погашення кожного чергового платежу. Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом України в Постанові від 17 вересня 2014 року в справі №6-53цс14. Враховуючи, що позичальник зобовязався повертати кредит щомісячними платежами згідно з Додатком №1 до кредитного договору, за умовами якого черговий платіж у розмірі 5015 грн. повинен сплачуватися не пізніше останнього дня поточного місяця, то у банка у разі несплати платежу виникало право вимоги наступного числа місяця, наступного за звітним. Тому оскільки банк звернувся з позовом до поручителя 21.12.2015 року, то банк має право вимагати стягнення з поручителя протягом останніх шести місяців, при цьому порука в іншій частині (до травня 2015 року) вважається припиненою, тобто стягненню з поручителя підлягає сума основного боргу (щомісячного платежу згідно з додатком №1), починаючи з 01 травня 2015 року, оскільки право вимоги за цим платежем у банка виникло з 01.06.2015 року протягом місяця. Таким чином, стягненню з поручителя підлягає з травня 2015 року по 07.12.2015 року основний борг за кредитом у сумі 60\~176 грн. 00 коп. ((5\~015 х 11) + 5\~011 = 60176). Враховуючи, що позичальник зобовязався щомісячно, не пізніше 7-го числа місяця, наступного за звітним, перераховувати суму відсотків за користування кредитом, беручи до уваги звернення позивача з позовом 21.12.2015 року, то банк має право вимагати стягнення з поручителя щомісячних відсотків за користування кредитом протягом останніх шести місяців, при цьому порука в іншій частині (до травня 2015 року) вважається припиненою, тобто стягненню з поручителя підлягає сума відсотків за користування кредитом, починаючи з 05 травня 2015 року, оскільки право вимоги за щомісячними відсотками у банка виникло з 08.06.2015 року протягом місяця. Таким чином, стягненню з поручителя підлягає з 05 травня 2015 року по 07.12.2015 року відсотки за користування основним та простроченим кредитом у сумі 13 343 грн. 03 коп. (969,47 +858,20 +919,38 +727,03 +668,70 +624 +484,59 + 41,79 +41,79 = 5959,65; 484,88+624,12+919,38+969,47+1170,30+1426,56+1454,35+167,16+167,16 = 7383,38; 5959,65 + 7383,38 = 13\~343,03). Враховуючи, що позичальник зобовязався щомісячно, не пізніше 7-го числа місяця, наступного за звітним, сплачувати комісійну винагороду за супроводження кредитної заборгованості, беручи до уваги звернення позивача з позовом 21.12.2015 року, то банк має право вимагати стягнення з поручителя комісійну винагороду за користування кредитом протягом останніх шести місяців, при цьому порука в іншій частині (до травня 2015 року) вважається припиненою, тобто стягненню з поручителя підлягає комісійна винагорода, починаючи з 08 травня 2015 року, оскільки право вимоги за комісійною винагородою у банка виникло з 08.06.2015 року протягом місяця. Таким чином, стягненню з поручителя підлягає з 08 травня 2015 року по 07.12.2015 року комісійна винагорода у сумі 1895 грн. 60 коп. (216,64 +54,16 +72,22 +198,58 +180,53 +90,27 +108,33 +162,47 +144,42 +126,38 +144,43 +126,37 +108,31 +162,49 = 1895,60). Враховуючи, що п. 5.10 договору, яким визначено право банку при порушенні строків погашення кредиту, нарахованих за ним процентів, комісій вимагати від позичальника за кожен день прострочення сплатити пеню у розмірі подвійної облікової ставкою НБУ, то вбачається, що пеня нараховується щодня, тобто право вимоги щодо пені у банку виникає з наступного дня після порушення строків погашення платежів. Оскільки банк звернувся до суду 21.12.2015 року, то банк має право на стягнення пені протягом останніх шести місяців, тобто за період з 20.06.2015 року по 07.12.2015 року у сумі 10\~926 грн. 22 коп., що включає: пеню за прострочення основного боргу за кредитом у розмірі 8126 грн. 23 коп. (20060 х 0,3 х 2 х 11 /365 = 362,73 +1360,23 +1236,58 +178,07 +1246,47 +253,91 +1547,64 +1577,87 +362,73 = 8126,23); пеню за прострочення сплати процентів у сумі 2376 грн. 52 коп. (18 х 4524,37 х 0,3 х 2 /365 = 133,87 + 295,61 +186,80 +102,74 +178,47 +111,20 +308,88 +272,40 +1,67 +47,81 +90,07 +74,69 +41,08 +89,27 +55,62 +187,75 +198,59 = 2376,52); пеню за прострочення комісії у сумі 423 грн. 47 коп. (18 х 974,88 х 0,3 х 2 /365 = 28,85 + 63,66 +40,06 +22,03 +31,41 +29,25 +66,07 +58,17 +0,18 +5,16 +9,79 +8,01 +4,41 +7,85 +7,31 +20,11 +21,15 = 423,47). Згідно з п. 5.4 кредитного договору за порушення умов передбачених п. 4.5 договору нараховано штраф у розмірі 1\~504 грн. 50 коп. (50\~150 (прострочена заборгованість за основним боргом) х 3% = 1504,50). Таким чином, з поручителя на користь банку підлягає стягненню заборгованість за період з травня 2015 року по 07.12.2015 року за кредитним договором від №20Хрк від 30.04.2013 року у загальному розмірі 87\~845 грн. 35 коп., що включає заборгованість за: основним боргом за кредитом 60 176 грн. 00 коп.; відсотками за користування кредитом 13 343 грн. 03 коп.; комісією - 1895 грн. 60 коп.; пенею - 10 926 грн. 22 коп. (за період з 20.06.2015 року по 07.12.2015 року); штрафом - 1 504 грн. 50 коп. Зустрічний позов [PERSON] до ПАТ «Укрбізнесбанк», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору ТОВ «Компані «Плазма», про визнання припиненим договору поруки №20ХР/ПОР від 30.04.2013 року укладений між [PERSON] та ПАТ «Укрбізнесбанк» - задоволенню не підлягає з таких підстав. Згідно з ч. 4 ст. 559 ЦК України порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців з дня настання строку виконання основного зобовязання не предявить вимоги до поручителя, якщо інше не передбачено законом. У випадку невизнання кредитором права поручителя, передбаченого ст. 559 ЦК України на припинення зобовязання за договором поруки, таке право підлягає захисту судом за позовом поручителя шляхом визнання його права на підставі п. 1 ч. 2 ст. 16 ЦК України, виходячи із загальних засад цивільного законодавства і судочинства, права особи на захист в суді порушених або невизнаних прав, рівності процесуальних прав і обовязків сторін (ст. ст. 3, 12-15, 20 ЦК України, ст. ст. 3 5, 11, 15, 31 ЦПК України). Разом з тим, помилковим є висновок суду про те, що право поручителів підлягають захисту шляхом припинення договору поруки, тобто за п. 7 ч. 2 ст. 16 ЦК України, оскільки це суперечить положенням ст. 559 цього Кодексу. Таке право підлягає захисту судом за позовом поручителя шляхом визнання поруки припиненою. Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом України в Постанові від 21 травня 2012 року у справі № 6-69цс11. Отже, способом судового захисту є не вимога про припинення договору поруки, а вимога про визнання поруки припиненою, оскільки порука припиняється не з моменту ухвалення судом рішення про це, а з моменту настання підстав, з якими законом пов'язане припинення поруки. Враховуючи, що суд розглядає позов в межах заявлених позовних вимог, а позивач за зустрічним позовом звернувся з вимогами саме про припинення договору поруки від 30.04.2013 року, а не з вимогою про визнання поруки припиненою, то підстави для задоволення зустрічного позову відсутні. При цьому при частковому задоволенні первісного позову суд враховував, що порука припинена в частині певних щомісячних зобов'язань щодо повернення грошових коштів поза межами строку, передбаченого ч. 4 ст. 559 ЦК України, а правовідносини поруки за договором не можна вважати припиненими в іншій частині, яка стосується відповідальності поручителя за невиконання боржником окремих зобов'язань за кредитним договором про погашення кредиту до збігу шестимісячного строку з моменту виникнення права вимоги про виконання відповідної частини зобов'язань, та в частині вимог про дострокове погашення кредитних коштів. Стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Враховуючи, що первісний позов задоволений частково, то з відповідача на користь банку підлягає стягненню сплачений судовий збір у розмірі 1317 грн. 68 коп. (87\~845,35 х 1616,90 / 107\~793,27 = 1317,68). Оскільки у задоволенні зустрічного позову відмовлено, то судовий збір стягненню з відповідача не підлягає. Суд постановляє рішення в межах заявлених вимог і на підставі наданих сторонами доказів.

Outcome: partial