Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-21 00:00:00

21.07.2020 року представник позивача Акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» звернувся до суду з позовом до [PERSON] та просив суд у рахунок погашення заборгованості, яка виникла за кредитним догорвором № 014/2063/82/99631 від 15.05.2008 року у сумі: 81383 доларів США 12 центів звернути стягнення на предмет іпотеки, а саме на: двокімнатну квартира, загальною площею: 36,1 кв. м., житловою: 26,7 кв. м., яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] , та яка належить Іпотекодавцю - [PERSON] на праві приватної власності на підставі: Свідоцтва про право на спадщину за законом, посвідченого державним нотаріусом Першої Харківської державної нотаріальної контори Грошевою О. Ю., 07.02.2006 року, реєстр. № 5-307, зареєстрованого в КП «Харківське міське БТІ» 14.02.2006 року, реєстр. № 8173825, номер запису П-9-14079 в книзі 1, - шляхом продажу її на прилюдних торгах у межах процедури виконавчого провадження за ціною, не нижчою за звичайні ціни на цей вид майна, на підставі оцінки, проведеної суб 'єктом оціночної діяльності або незалежним експертом на стадії оцінки майна під час проведення виконавчих дій. Ухвалою Червонозаводського районного суду м. Харкова від 24.07.2020 року позовну заяву залишено без руху. 10.08.2020 року представником позивача надано заяву про усунення недоліків зазначених в ухвалі суду. Згідно уточненої позовної заяви представник позивача Акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» просить суд у рахунок погашення заборгованості, яка виникла за кредитним догорвором № 014/2063/82/99631 від 15.05.2008 року у сумі: 31207 доларів США 27 центів (заборгованість за тілом кредиту), звернути стягнення на предмет іпотеки, а саме на: двокімнатну квартира, загальною площею: 36,1 кв. м., житловою: 26,7 кв. м., яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] , та яка належить Іпотекодавцю - [PERSON] на праві приватної власності на підставі: Свідоцтва про право на спадщину за законом, посвідченого державним нотаріусом Першої Харківської державної нотаріальної контори Грошевою О. Ю., 07.02.2006 року, реєстр. № 5-307, зареєстрованого в КП «Харківське міське БТІ» 14.02.2006 року, реєстр. № 8173825, номер запису П-9-14079 в книзі 1, - шляхом продажу її на прилюдних торгах у межах процедури виконавчого провадження за ціною, не нижчою за звичайні ціни на цей вид майна, на підставі оцінки, проведеної суб 'єктом оціночної діяльності або незалежним експертом на стадії оцінки майна під час проведення виконавчих дій. В обгрунтування позову зазначає, що 15 травня 2008 року між Відкритим акціонерним товариством «Райффайзен Банк Аваль» було укладено Кредитний договір № 014/2063/82/99631, згідно умов якого Банк зобов`язався надати Позичальнику кредит за програмою кредитування «Кредит під заставу нерухомості» у сумі: 32 946 доларів США 00 центів строком до 15.05.2018 року, а Позичальник зобов`язався належним чином використати та повернути Банку суму отриманого кредиту, а також сплатити відсотки за користування кредитними коштами у розмірі: 14,00 % річних, комісії згідно умов договору та тарифів кредитора, та виконати всі інші зобов`язання в порядку та строки, визначені Кредитним договором. Проте, всупереч вимогам Кредитного договору Позичальник не виконав взяті на себе договірні зобов`язання, а саме: не здійснював щомісячно погашення кредитної заборгованості згідно Графіку погашення кредиту та відсотків за кредитом, у зв`язку з чим станом на 12.05.2020 року заборгованість Позичальника перед Банком за Кредитним договором складає: 81 383 доларів США 12\~центів,\~яка складається\~з:\~заборгованості за\~кредитом:\~31\~207\~доларів США\~27\~центів,\~заборгованості за\~відсотками:\~50\~175\~доларів США\~85\~центів,\~розрахована пеня.Так, з метою забезпечення виконання зобов`язань за Кредитним договором, 15 травня 2008 року між Банком (Іпотекодержатель) та громадянином України [PERSON] (Іпотекодавець) було укладено Договір іпотеки\~№ 014/2063/82/99631/1.\~Відповідно до\~умов п.\~1.2.\~Договору іпотеки\~Предметом іпотеки\~виступає нерухоме\~майно,\~а саме:Двокімнатна квартира,\~загальною площею:\~36,1\~кв.\~м.,\~житловою:\~26,7\~кв.\~м.,\~яка знаходиться\~за адресою:\~ [ADDRESS] ,\~та яка\~належить Іпотекодавцю\~-\~ [PERSON] на\~праві приватної\~власності.Згідно умов\~п.\~1.3.\~Договору іпотеки\~сторони визначили\~заставну вартість\~предмета іпотеки\~у сумі\~-\~273\~003\~грн.\~00\~коп.На підставі вищевикладеного, представник просить задовольнити позовні вимоги. Ухвалою Червонозаводського районного суду м. Харкова від 11.08.2020 року провадження по вказаній справі відкрито в порядку загального позовного провадження. Ухвалою Червонозаводського районного суду м. Харкова від 18.02.2021 року закрито підготовче провадження та призначено цивільну справу за позовом Акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» до [PERSON] про стягнення звернення на предмет іпотеки до судового розгляду. 11.05.2021 року представник відповідача в судовому засіданні надано заяву про застосування позовної давності з посиланням на те, що у справі № 2-2007/10 за позовом АТ «Райффайзен Банк Аваль » до [PERSON] 13.12.2010 року відбулось дострокове стягнення грошових коштів за кредитним договором № 014/2063/82/99631 від 15.05.2008 року, а позов про звернення стягнення пред`явлений поза межами трирічного строку позовної давності. 02.06.2021 року від представника позивача через канцелярію суду надійшли пояснення стосовно заяви представника відповідача про застосуванян позовної давності з додатками. 08.07.2021 від представника відповідача через канцелярію суду надійшли пояснення. Суд вислухавши представника позивача та представника відповідача, дослідивши матеріали справи становив наступне. Судом встановлено, що 15 травня 2008 року між Відкритим акціонерним товариством «Райффайзен Банк Аваль» було укладено Кредитний договір № 014/2063/82/99631, згідно умов якого Банк зобов`язався надати Позичальнику кредит за програмою кредитування «Кредит під заставу нерухомості» у сумі: 32 946 доларів США 00 центів строком до 15.05.2018 року, а Позичальник зобов`язався належним чином використати та повернути Банку суму отриманого кредиту, а також сплатити відсотки за користування кредитними коштами у розмірі: 14,00 % річних, комісії згідно умов договору та тарифів кредитора, та виконати всі інші зобов`язання в порядку та строки, визначені Кредитним договором. З метою забезпечення виконання зобов`язань за Кредитним договором, 15 травня 2008 року між Банком (Іпотекодержатель) та громадянином України [PERSON] (Іпотекодавець) було укладено Договір іпотеки № 014/2063/82/99631/1. Відповідно до умов п. 1.2. Договору іпотеки Предметом іпотеки виступає нерухоме майно, а саме: Двокімнатна квартира, загальною площею: 36,1 кв. м., житловою: 26,7 кв. м., яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] , та яка належить Іпотекодавцю - [PERSON] на праві приватної власності. Згідно умов п. 1.3. Договору іпотеки сторони визначили заставну вартість предмета іпотеки у сумі - 273 003 грн. 00 коп. Також за матеріалами справи вбачається, що починаючи з серпня 2008 року позичальник [PERSON] належно умови кредитного договору не виконував,\~\~внаслідок чого позивач у 2010 році звернувся до суду із позовом до [PERSON] , [PERSON] щодо щодо дострокового стягнення суми кредитної заборгованості . Заочним рішенням Червонозаводського районного суду м. Харкова від 13.12.2010 року позов задоволено. Стягуто солідарно з [PERSON] та [PERSON] на користь ВАТ « Райффайзен Банк Аваль» в особі Харківської обласної дирекції АТ « Райффайзен Банк Аваль » заборгованість в сумі 43438,97 доларів США, що по курсу НБУ на 11.11.2009 року становить 347077,37 грн., стягнуто солідарно з [PERSON] та [PERSON] на користь ВАТ « Райффайзен Банк Аваль» в особі обласної дирекції АТ « Райффайзен Банк Аваль » судовий збір у розмірі 1700,00 грн., а також витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи у розмірі 120,00 грн. Заочним рішенням Червонозаводського районного суду м. Харкова від 13.12.2010 року набрало законної сили, що не заперечувалось сторонами у справі, але позичальником до наступного часу не виконано. Разом з тим, 21.07.2020 року АТ « Райффайзен Банк Аваль» звернувся до суду з позовними вимогами про звернення стягнення на предмет іпотеки до [PERSON] . Ухвалою Червонозаводського районного суду м. Харкова від 24.07.2020 року позовну заяву залишено без руху. 10.08.2020 року представником позивача надано заяву про усунення недоліків зазначених в ухвалі суду. Ухвалою Червонозаводського районного суду м. Харкова від 11.08.2020 року провадження по вказаній справі відкрито в порядку загального позовного провадження. Відповідно до позовних вимог позивач просить у рахунок погашення заборгованості, яка виникла за кредитним договором № 014/2063/82/99631 від 15.05.2008 року у сумі 31207 доларів США 27 центів (заборгованість за тілом кредиту), а саме на: двокімнатну квартира, загальною площею: 36,1 кв. м., житловою: 26,7 кв. м., яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] , та яка належить Іпотекодавцю - [PERSON] на праві приватної власності на підставі: Свідоцтва про право на спадщину за законом, посвідченого державним нотаріусом Першої Харківської державної нотаріальної контори Грошевою О. Ю., 07.02.2006 року, реєстр. № 5-307, зареєстрованого в КП «Харківське міське БТІ» 14.02.2006 року, реєстр. № 8173825, номер запису П-9-14079 в книзі 1, - шляхом продажу її на прилюдних торгах у межах процедури виконавчого провадження за ціною, не нижчою за звичайні ціни на цей вид майна, на підставі оцінки, проведеної суб 'єктом оціночної діяльності або незалежним експертом на стадії оцінки майна під час проведення виконавчих дій. Таким чином, суд приходить до висновку, що на час звернення до суду у банка є право на звернення стягнення на предмет іпотеки виключно в межах заборгованості за кредитним договором, яка стягнута за рішенням Червонозаводського районного суду м. Харкова від 13.12.2010 року, але в межах позовних вимог. В той же час, представником відповідача [PERSON] адвокатом Зощенко О.Я. подано заяву про застосування позовної давності до пред`явлених вимог АТ « Райффазен Банк Аваль» з посиланням на те, що банком пропущена позовна давність без поважних причин, а тому втрачено право на захист свого порушеного інтересу. Згідно зі статтями\~256,\~257 ЦК України\~позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Частинами першою, п`ятою\~статті 261\~ЦК України встановлено, що перебіг позовної давності починається від дня, коли особа дізналася або могла дізнатися про порушення свого права. Позовна давність відповідно до частини першої\~статті 260\~ЦК України обчислюється за загальними правилами визначення строків, встановленими\~статтями 253-255 цього Кодексу. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (частина четверта\~статті 267 ЦК України). Позовна давність - це законне право правопорушника уникнути переслідування або притягнення до суду після закінчення певного періоду після скоєння правопорушення. Термін позовної давності виконує кілька завдань, у тому числі забезпечує юридичну визначеність та остаточність, запобігаючи порушенню прав відповідачів, які можуть трапитись у разі прийняття судом рішення на підставі доказів, що стали неповними через сплив часу. Європейський суд з прав людини, юрисдикція якого поширюється на всі питання тлумачення і застосування Конвенції (пункт 1 статті 32 Конвенції), наголошує, що позовна давність - це законне право правопорушника уникнути переслідування або притягнення до суду після закінчення певного періоду після скоєння правопорушення. Механізм застосування позовної давності повинен бути достатньо гнучким, тобто, як правило, він мусить допускати можливість зупинення, переривання та поновлення строку позовної давності, а також корелювати із суб`єктивним фактором, а саме - обізнаністю потенційного позивача про факт порушення його права (пункти 62, 66 рішення від 20 грудня 2007 року у за заявою №23890/02 у справі «Фінікарідов проти Кіпру»). З урахуванням особливостей конкретних правовідносин початок перебігу позовної давності може бути пов`язаний з різними юридичними фактами та їх оцінкою управомоченою особою. Відповідно до\~статті 264\~ЦК України перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов`язку. Після переривання перебіг позовної давності починається заново. Час, що минув до переривання перебігу позовної давності, до нового строку не зараховується. Згідно з частиною 2 статті 1050 ЦК України, якщо договором встановлений такий обов`язок позичальника, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилась, та сплати процентів, належних йому відповідно достатті 1048 ЦК України. Використовуючи своє право згідно з частиною 2 статті 1050 ЦК України, шляхом пред`явлення позову про стягнення усього розміру заборгованості за договором до кінцевого терміну, банк змінив строк виконання зобов`язання. Цим банк як кредитор одночасно також змінив момент початку перебігу позовної давності за його вимогами. У разі порушення основного зобов`язання та/або умов іпотечного договору іпотекодержатель надсилає іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця, письмову вимогу про усунення порушення. В цьому документі зазначається стислий зміст порушених зобов`язань, вимога про виконання порушеного зобов`язання у не менш ніж 30-денний строк та попередження про звернення стягнення на предмет іпотеки у разі невиконання цієї вимоги. Якщо протягом встановленого строку вимога іпотекодержателя залишається без задоволення, іпотекодержатель вправі прийняти рішення про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання на підставі договору. Ці вимоги не є перешкодою для реалізації права іпотекодержателя звернутись у будь-який час за захистом своїх порушених прав до суду у встановленому законом порядку (стаття 35 Закону України «Про іпотеку»). Тобто, позивач набув право пред`явити позов до іпотекодавця протягом трьох років, починаючи від дати невиконання забезпеченого іпотекою зобов`язання, а саме по закінченню тридцяти днів після отримання вимоги про дострокове повернення кредиту в повному обсязі, тобто у 2010 році, проте з цим позовом звернувся 21.07.2020 року, більш ніж через 9 років, тобто звернення відбулось поза межами трирічного строку позовної давності, про застосування якої заявлено відповідачем. Вказаний висновок узгоджується із правовою позицією, викладеною в постанові Верховного Суду України від 11 жовтня 2017 року (справа № 6-1674цс17), від 09.10.2019 року ( справа № 390/669/17). Враховуючи вищезазначене суд приходить до висновку про відмову у задоволенні позову з підстав передбачених частиною четвертою\~статті 267 ЦК України.

Outcome: dismissed