Jurisdiction: civil
Date: 2019-06-09 00:00:00

20.03.2019\~року [PERSON] \~через свого\~представника звернулася\~до суду\~з вищевказаною\~заявою про\~встановлення факту\~належності правовстановлюючих\~документів на\~обґрунтування якого\~вказала,\~що [INFO] помер\~її батько\~ [PERSON] ,\~після смерті\~якого Приватним нотаріусом Ковельського міського нотаріального округу Волинської області Лобас Е.О. (далі Приватний нотаріус) було заведено спадкову справу № 15/2018. Вона є спадкоємцем після смерті батька за заповітом, згідно якого померлий зробив наступне розпорядження: квартиру [ADDRESS] , останній заповів у рівних частках між нею та [PERSON] Однак, під час оформлення спадкових справ у неї виникли труднощі. Так, приватний нотаріус відмовляючи у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом роз`яснив, що в матеріалах спадкової справи № 15/2018 наявна копія свідоцтва про смерть [PERSON] серії [NUMBER] від 10.07.2018 року, а також копія свідоцтва про смерть [PERSON] серії [NUMBER] від 14.12.2018 року. Зазначає, що дана обставина виникла внаслідок звернення рідної сестри її батька [PERSON] до органів РАЦСу з заявою про внесення змін до актового запису про народження [PERSON] , у зв`язку з чим, відповідно, й було видане нове свідоцтво про смерть померлого, де по батькові останнього було вже вказано « [PERSON] ». Внесення відповідних змін [PERSON] були вчинені з метою уникнення труднощів в оформленні своїх спадкових прав, оскільки по батькові вона записана як « [PERSON] ». Такі дії [PERSON] призвели до виникнення труднощів з оформлення спадкових прав інших спадкоємців, так як померлий все життя прожив як « [PERSON] , відповідно й усі його особисті документи були видані на дане ім`я. Враховуючи викладене, просить суд встановити факт належності [PERSON] , який помер [INFO] свідоцтва право власності на житло, а саме: на квартиру за адресою: [ADDRESS] , а також той факт, що заповіт, посвідчений 05 липня 2018 року приватним нотаріусом був складений саме Петруком Михайлом Євтихійовичем. 20.05.2019 року від Приватного нотаріуса на поштову адресу суду надійшла витребувана копія спадкової справи № 15/2018, заведена після смерті [PERSON] , померлого [INFO] (а.с. 32-82). До початку судового засідання від представника позивача надійшла до суду заява з прохання проводити розгляд справи у її відсутності, заявлені вимоги підтримує у повному обсязі та просить їх задовольнити (а.с. 90). Від заінтересованої особи [PERSON] на поштову адресу суду надійшла заяві, відповідно до якої вона не заперечує щодо задоволення заяви [PERSON] , а також розгляд справи просить проводити без її участі. Представником заінтересованої особи [PERSON] до початку розгляду справи по суті подано заяву, у якій вона просить суд проводити судове засідання без її участі, щодо задоволення заявлених вимог не заперечує (а.с. 91-92). Дослідивши письмові докази, які містяться в матеріалах справи, суд приходить до наступного. Пунктом 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України визначено, що суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Відповідно до п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» від 31.03.1995 року (далі - Постанова Пленуму ВСУ), - справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, можуть бути порушені в суді за заявами як безпосередньо заінтересованих у цьому осіб, так і інших громадян та організацій, коли за законом вони вправі звернутися до суду в інтересах інших осіб, а також за заявою прокурора. При подачі однією особою заяв про встановлення декількох фактів, що мають юридичне значення, всі ці заяви можуть бути об`єднані і розглянуті судом в одному провадженні. Як вбачається з свідоцтва про смерть серії № [NUMBER] , виданого 10.07.2018 року Ковельським МВ ДРАЦСу ГТУЮ у Волинській області, [PERSON] помер [INFO] , про що складено відповідний актовий запис № 424 (а.с. 5). Відповідно до заповіту посвідченого 05.07.2018 року приватним нотаріусом Ковельського міського нотаріального округу Волинської області Лобас Е.О., [PERSON] , [INFO] , заповів належну йому квартиру за адресою: [ADDRESS] , у рівних частках [PERSON] та [PERSON] (а.с. 6). \~ \~ \~ \~Належність померлому [PERSON] на праві власності вищевказаної квартири, підтверджується свідоцтвом про право власності на житло, видане Відділом по обліку, розподілу і приватизації житла Виконавчого комітету Ковельської міської ради Волинської області від 30 листопада 1998 року, за № 3724, право власності за яким зареєстровано Волинським обласним бюро технічної інвентаризації від 11 грудня 1998 року, за реєстраційним № 13341 (а.с. 8). \~ \~ \~ \~Як вбачається з відповіді (інформаційного листа) приватного нотаріуса Ковельського міського нотаріального округу Волинської області Лобас Е.О. № 28/02-14 від 12.03.2019 року, у видачі [PERSON] свідоцтва про право на спадщину за заповітом було відмовлено, оскільки правовстановлюючі документи, що підтверджують право власності на квартиру за адресою: [ADDRESS] , та копію свідоцтва про смерть серії № [NUMBER] , які були подані останньою, були видані на ім`я « [PERSON] », в той час, коли в матеріалах спадкової справи № 15/2018 наявна копія свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , на ім`я померлого « [PERSON] », у зв`язку з чим неможливо встановити факт належності майна її батьку. Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Згідно ч. 2 ст. 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує право на справедливий судовий розгляд. Згідно абзацу 10 пункту 9 рішення Конституційного Суду України від 30 січня 2003 року № 3-рп/2003 правосуддя за своєю суттю визнається таким лише за умови, що воно відповідає вимогам справедливості і забезпечує ефективне поновлення в правах. Європейський суд з прав людини вказав, що пункт перший статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Так, належним, допустимим, достовірним та достатнім доказом, який несе собою предмет доказування у даній справі, є Повний витяг реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про смерть № 00021972163 від 28.01.2019 року, який міститься в матеріалах спадкової справи № 15/2018, та у якому за параметром запиту « [PERSON] » вказані наступні відомості: 1) [PERSON] , [INFO] , помер [INFO] , про що Ковельським МВ ДРАЦСу ГТУЮ у Волинській області складено відповідний актовий запис № 424; 2) 14.12.2018 року о 14:08:36 реєстратором Ковельського МВ ДРАЦС ГТУЮ у Волинській області було внесено зміни до відомостей про померлого, його по батькові « [PERSON] » змінено на « [PERSON] » та видано відповідне свідоцтво про смерть серії [NUMBER] ; 3) свідоцтво про смерть серії [NUMBER] , анульоване на підставі вищевказаного внесення змін до актового запису від 10.07.2018 року (а.с. 59-60). З вищевикладеного слідує, що свідоцтво про право власності на житло, видане Відділом по обліку, розподілу і приватизації житла Виконавчого комітету Ковельської міської ради Волинської області від 30 листопада 1998 року, за № 3724, право власності за яким зареєстровано Волинським обласним бюро технічної інвентаризації від 11 грудня 1998 року, за реєстраційним № 13341 на ім`я « [PERSON] », а також заповіт, посвідчений 05 липня 2018 року приватним нотаріусом Ковельського міського нотаріального округу Волинської області Лобас Е.О., зареєстрований в реєстрі за реєстровим № 624, складений від імені «Петрука Михайла Євтуховича», належать [PERSON] . Пленум Верховного Суду України у п. 12 постанови «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» №5 від 31.03.1995 року роз`яснив, що при розгляді справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали, суд повинен запропонувати заявникові подати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення. Звернення в суд з заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документа необхідне заявнику для оформлення спадкових прав. Таким чином, дослідивши матеріали справи та зібрані під час розгляду даної справи докази, суд приходить до висновку, що заява [PERSON] про встановлення факту належності правовстановлюючого документу підлягає задоволенню.

Outcome: approved