Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-10 00:00:00

21 липня 2014 року позивачка звернулася до Березнегуватського районного суду Миколаївської області з позовом до відповідача про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування за законом. В позові зазначила, що [INFO] року померла її бабуся [PERSON] Після її смерті відкрилася спадщина на земельну ділянку площею 4,34 гектара для ведення товарного сільськогосподарського виробництва в межах території Висунської сільської ради Березнегуватського району Миколаївської області. Заповіту [PERSON] не залишила. До даного часу за прийняттям спадщини із родичів ближчого ступеня споріднення ніхто не звертався. За оформленням спадщини вона звернулася до нотаріуса, однак їй було відмовлено у вчиненні нотаріальних дій, оскільки державний акт на ім'я бабусі було видано після її смерті. Вважаючи свої права порушеними, позивачка звернулася до суду. Позивачка в судове засідання не з'явилася, направила заяву про розгляд справи у її відсутність та підтримання позовних вимог в повному обсязі. Представник відповідача в судове засідання також не з'явився, направив заяву про розгляд справи у його відсутність та не заперечення проти позовних вимог позивачки. Дослідивши докази у справі, суд встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. [INFO] року померла бабуся позивачки [PERSON], про що свідчить копія свідоцтва про смерть, виданого виконавчим комітетом Висунської сільської ради Березнегуватського району 08 вересня 2006 року, копія свідоцтва про народження позивачки, виданого Висунською сільською радою Березнегуватського району 07 червня 1969 року, де її батьком вказано [PERSON] та копією свідоцтва про народження батька позивачки, виданого Березнегуватським районним ЗАГС Миколаївської області, де його матір'ю записана [PERSON] (а.с.4,9,10). Після її смерті відкрилася спадщина на земельну ділянку площею 4,34 гектара для ведення товарного сільськогосподарського виробництва в межах території Висунської сільської ради Березнегуватського району Миколаївської області, яка належала померлій на підставі державного акту на право власності на землю серії ЯГ № 604402, виданого Березнегуватською райдержадміністрацією 22 квітня 2007 року (а.с.5). Позивачка є спадкоємцем п'ятої черги померлої за законом оскільки є її онукою та на підставі рішення Березнегуватського районного суду від 30 квітня 2014 року вважається такою, що прийняла спадщину, оскільки звернулася до нотаріуса у встановлений рішенням суду строк (а.с.6-7). В оформленні права на спадщину за законом приватним нотаріусом Березнегуватського районного нотаріального округу Миколаївської області позивачці відмовлено, оскільки державний акт на землю виданий спадкодавцю після її смерті (а.с.8). До даного часу за прийняттям спадщини на земельну ділянку [PERSON] до нотаріуса, крім позивачки, ніхто не звертався. Зазначене підтверджується листом приватного нотаріуса Березнегуватського районного нотаріального округу (а.с.23). Суд вважає, що між сторонами мають місце цивільно-правові відносини, щодо захисту права власності на спадкове майно. Відповідно до ч.1 ст.1258 ЦК України, спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Згідно ст.1265 зазначеного Кодексу у п'яту чергу право на спадкування за законом мають інші родичі спадкодавця до шостого ступеня споріднення включно. Стаття 392 ЦК України передбачає, що власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Пунктом 24 постанови Пленуму Верховного суду України від 16 квітня 2004 року № 7 «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ» визначено, що сертифікати на право на земельну частку (пай) є дійсними до виділення земельної ділянки в натурі (на місцевості) та видачі державного акта про право власності на землю. Член колективного сільськогосподарського підприємства, включений до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю, набуває права на земельну частку (пай) з дня видачі цього акта, і в разі його смерті успадкування права на земельний пай здійснюється за нормами ЦК України. З огляду на викладене, враховуючи, що [PERSON] померла під час виготовлення державного акту на землю після отриманого за життя сертифікату на земельну частку (пай), позивачка як її онука є спадкоємцем п'ятої черги, вважається такою, що спадщину прийняла, оскільки звернулася до нотаріуса у визначений рішенням суду строк, родичі ближчого ступеню споріднення за прийняттям спадщини після смерті [PERSON] не зверталися, суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивачки є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Outcome: approved