Jurisdiction: civil
Date: 2020-08-18 00:00:00

1.Стислий виклад вимог і заперечень (аргументів) учасників справи До Київського районного суду м. Одеси, в інтересах [PERSON] , звернувся адвокат Мацко В.В. із позовом до [PERSON] та вимогами про визнання того, що інформація ( відомості), яка розповсюджена [INFO] в мережі Інтернет н інформаційному порталі Odessa.news за наступним посиланням: [INFO] » щодо проведення за участю позивача 30.11.2016 року державної закупівлі, в межах Кіотського протоколу, для заміни автопарку національної поліції автомобілів спеціального призначення Mitsubishi Outlander PHEV за завищеними цінами та з порушенням діючого законодавства України, порушує особисті немайнові права на повагу до честі, гідності та ділової репутації та порочить ділову репутацію [PERSON] і є недостовірною а також встановити факт недостовірності розповсюджуваної інформації та зобов`язати [PERSON] спростувати недостовірну інформацію щодо проведення за участю позивача 30.11.2016 року державної закупівлі, в межах Кіотського протоколу, для заміни автопарку національної поліції автомобілів спеціального призначення Mitsubishi Outlander PHEV за завищеними цінами та з порушенням діючого законодавства України. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що вищезазначена інформація доведена до необмеженого кола осіб, тому що доступ до вказаного веб-порталу є вільним для користувачів мережі інтернет, є недостовірною, так як не відповідає дійсності, значно переходить межу допустимої критики відносно публічної особи, порочить честь та гідність особи яку звинувачують у розтраті державних коштів, створює негативну соціальну оцінку особи позивача а загалом порочить і імідж держави і державної влади в цілому враховуючи посаду позивача як державного службовця. Представник позивача надав заяву про розгляд справи без його участі на підставі матеріалів справи та наданих доказів. Відповідач позовні вимоги не визнавав, вважаючи викладену інформацію такою що відповідає дійсності та відсутність доказів порушення даною інформацією особистих немайнових прав позивача, і просив розглянути справу без його участі. 2. Процесуальні дії у справі Позовна заява надійшла до Київського районного суду м. Одеси 13.08.2019 року (т.1 а/с 2 ) та оплачена судовим збором у розмірі 768,40 грн.( т.1 а/с 1). Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 13.08.2019 року головуючим визначено Луняченко В.О. ( т. 1 а/с 208). У зв`язку із відсутністю відомостей про зарахування судового збору ухвалою суду від 16.08.2019 року позов залишений без руху (т.1 а/с 110). Ухвалою суду від 06.09.2019 року відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження (т. 1 а/с 116). 02.10.2019 року від відповідача надійшов відзив на позов ( т.1 а/с 118). Ухвалою суду від 04.10.2019 року , за клопотанням представника позивача, по справі призначена судова товарознавча експертиза для з`ясування дійсної вартості автомобіля спеціального призначення Mitsubishi Outlander PHEV 2.0 Hybrid 4WD, у комплектації та оснащенні згідно договору про придбання Національною поліцією у ТОВ «Ніко Діамант» з терміном поставки до 01.09.2017 року а також вартість партії в обсязі 635 зазначених автомобілів, та провадження у справі було зупинено ( т.1 а/с 128). Ухвалою суду від 18.05.2020 року , у зв`язку із надходженням до суду експертного висновку, було поновлено провадження у справі ( т.2 а/с 36). Підготовче судове засідання у присутності представника позивача та відповідача було закрито 18.06.2020 року із призначенням розгляду справи по суті ( т.2 а/с 39). 3. Фактичні обставини, встановлені судом та оцінка доказів Як встановлено у судовому засіданні [INFO] в мережі Інтернет н інформаційному порталі Odessa.news за наступним посиланням: [INFO] » розповсюджена інформація щодо проведення за участю позивача , який на той час займав посаду керівника Департаменту управління майном Міністерства внутрішніх справ України 30.11.2016 року державної закупівлі, в межах Кіотського протоколу, для заміни автопарку національної поліції, автомобілів спеціального призначення Mitsubishi Outlander PHEV за завищеними цінами: з урахуванням додаткової комплектації автомобілів їх вартість склала 1 510 931,79 грн., що еквівалентно 58 000 доларів США за одну машину, незважаючи на вартість таких автомобілів, яки зазначені на сайті офіційного дилера Mitsubishi в Німеччині приблизно 42000 доларів США а їх вартість в самої Японії складає десь 31000 доларів США, вартість додаткової комплектації складає приблизно 33600 гривень а тому переплата складала 234 млн., грн., а генерал [PERSON] здійснив схему відмивання бюджетних коштів на даної закупівлі з метою привласнення бюджетних коштів. Згідно витягу з протоколу №25 засідання Кабінету Міністрів України від 30.03.2016 року пунктом шостим прийнято рішення Мінприроди разом з МВС, МЗС, Мінекономрозвитку, Мінфіном та Київською міськдержадміністрацією доручити проведення термінової наради з питання спільної позиції для проведення перемов з японськими компаніями щодо можливості , в тому числі, заміни існуючих патрульних автомобілів на автомобілі з гібридною силовою установкою (т.1 а/с 11). Відповідно до витягу з протоколу №15 засідання Кабінету міністрів України від 27.05.2016 року доручено Мінприроди проведення переговорного процесу з японськими компаніями в рамках реалізації Кіотського протоколу до Рамкової конвенції ООН про зміну клімату, зокрема на заміну існуючих патрульних автомобілів на автомобілі з гібридною силовою установкою ( т.1 а/с 12). Наказом Національної поліції України від 01.06.2016 року №454 затверджена Програма вилучення технологічно застарілих автомобілів і їх утилізації для забезпечення скорочення викидів парникових газів ( т.1 а/с 15). 07.12.2016 року заступником голови Національної поліції України - начальником Департаменту захисту економіки погоджено проект цільових екологічних інвестицій щодо технічного переоснащення ( заміни рухомого складу існуючих патрульних автомобілів Національної поліції України автомобілями з гібридною силовою установкою) (т.1 а/с 29). Згідно кошторису витрат по проекту технічного переоснащення , затвердженого заступником Голови Національної поліції України 07.12.2016 року, на підставі вищевказаного проекту та експертного висновку Київської торгово-промислової палати вартість одного оснащеного автомобілю Mitsubishi Outlander PHEV, з урахуванням податків, митних та інших обов`язкових платежів становить 1 509 355,55 грн., а загальна вартість 635 автомобілів 958 440 774,25 грн. ( т.1 а/с 68). 14.12.2016 року державна установа « Центр обслуговування підрозділів Національної поліції України» та Товариство з обмеженою відповідальністю «Ніко Діамант» уклали договір №1028/16 постачання автомобілів спеціального призначення з гібридною силовою установкою на загальну суму 959 441 686,65 грн., з визначенням вартості одного автомобілю 1510 931,79 грн. (т.1 а/с 81), а згідно додаткової угоди від 14.12.2016 року загальна вартість договору зменшена на 1 000 912,40 грн. ( т.1 а/с 99). Згідно додаткової угоди від 03.02.2017 року вартість договору була зменшена на 124 597 299,70 грн. ( т.1 а/с 100). Торгово-промислова палата України 31.05.2017 року надала експертний висновок №1760 за результатами проведеного дослідження про рівень цін на повнопривідні автомобілі з гібридною силовою установкою Mitsubishi Outlander 2.0 PHEV2017 року виготовлення, з урахуванням оснащення світловою акустичною панеллю, радіостанцією а також кольорографічного оформлення станом на травень 2017 року пр. те що вірогідна ринкова вартість на внутрішньому ринку України вищезазначеного транспортного засобу становить 1 352 000,00 грн. ( т. 1 а/с 171). Згідно висновку експертів №20-2311 комісійної автотоварознавчої експертизи з визначення вартості колісних транспортних засобів Mitsubishi Outlander PHEV 2.0 Hybrid 4WD станом на дату укладення додаткового договору 03.02.2017 року становила 1 313 139,33 грн.. а вартість партії в обсязі 635 автомобілів 833843474,55 грн. (т.2 а/с 25). 4. Норми права , якими врегульовані спірні правовідносини Цивільний процесуальний кодекс України ( далі ЦПК) визначає юрисдикцію та повноваження загальних судів щодо цивільних спорів та інших визначених цим Кодексом справ, встановлює порядок здійснення цивільного судочинства. Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави ( ч.1 ст. 2 ЦПК ). Суд при розгляді справи керується принципом верховенства права, розглядаючи справи відповідно до Конституції України, законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, та застосовуючи при розгляді справ, зокрема, Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права ( ч.1,2 та 4 ст. 10 ЦПК ). У відповідності до вимог п.4 ст. 264 ЦПК при виборі і застосуванні норм права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладених у постановах Верховного Суду. Конституцією України кожному гарантується право на свободу думки і слова, на вільне вираження своїх поглядів і переконань (стаття 34). Разом з тим, відповідно до статті 68 Конституції України кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших осіб. Отже, праву на свободу думки і слова, на вільне вираження своїх поглядів і переконань відповідає обов`язок не поширювати про особу недостовірну інформацію, а також інформацію, що ганьбить її гідність, честь чи ділову репутацію. Згідно зі статтею 1 Закону України «Про інформацію» інформація - це будь які відомості та/або дані, які можуть бути збережені на матеріальних носіях або відображені в електронному вигляді. Відповідно до статті 2 Закону України «Про інформацію» основними принципами інформаційних відносин є: гарантованість права на інформацію; відкритість, доступність інформації, свобода обміну інформацією; достовірність і повнота інформації; свобода вираження поглядів і переконань; правомірність одержання, використання, поширення, зберігання та захисту інформації; захищеність особи від втручання в її особисте та сімейне життя. Статтею 27 Закону України «Про інформацію» передбачено, що порушення законодавства України про інформацію тягне за собою дисциплінарну, цивільно-правову, адміністративну або кримінальну відповідальність згідно із законами України. У відповідності до п. 4 Постанови пленуму Верховного Суду України від 27.02.2009 р. № 1 «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи» чинне законодавство не містить визначення понять гідності, честі чи ділової репутації, оскільки вони є морально-етичними категоріями й одночасно особистими немайновими правами, яким закон надає значення самостійних об`єктів судового захисту. Зокрема, під гідністю слід розуміти визнання цінності кожної фізичної особи як унікальної біопсихосоціальної цінності, з честю пов`язується позитивна соціальна оцінка особи в очах оточуючих, яка ґрунтується на відповідності її діянь (поведінки) загальноприйнятим уявленням про добро і зло, а під діловою репутацією фізичної особи розуміється набута особою суспільна оцінка її ділових і професійних якостей при виконанні нею трудових, службових, громадських чи інших обов`язків. Під діловою репутацією юридичної особи, у тому числі підприємницьких товариств, фізичних осіб - підприємців, адвокатів, нотаріусів та інших осіб, розуміється оцінка їх підприємницької, громадської, професійної чи іншої діяльності, яку здійснює така особа як учасник суспільних відносин. Зі змістом абзацу 5-7 пункту 15 Вищезазначеної Постанови, недостовірною вважається інформація, яка не відповідає дійсності або викладена неправдиво, тобто містить відомості про події та явища, яких не існувало взагалі або які існували, але відомості про них не відповідають дійсності (неповні або перекручені). Спростування поширеної недостовірної інформації повинно здійснюватись незалежно від вини особи, яка Гі поширила. Відповідно до Ч.1 ст.30 Закону України «Про інформацію», ніхто не може бути притягнутий до відповідальності за висловлення оціночних суджень. Частиною 2 цієї ж статті встановлено, що оціночними судженнями, за винятком наклепу, є висловлювання, які не містять фактичних даних, критика, оцінка дій, а також висловлювання, що не можуть бути витлумачені як такі, що містять фактичні дані, зокрема з огляду на характер використання мовно-стилістичних засобів (вживання гіпербол, алегорій, сатири). Оціночні судження не підлягають спростуванню та доведенню їх правдивості. Частинами першою та другою статті 16 ЦК визначено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: 1) визнання права; 2) визнання правочину недійсним; 3) припинення дії, яка порушує право; 4) відновлення становища, яке існувало до порушення; 5) примусове виконання обов`язку в натурі; 6) зміна правовідношення; 7) припинення правовідношення; 8) відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; 9) відшкодування моральної (немайнової) шкоди; 10) визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом чи судом у визначених законом випадках. Відповідно до ст. 297 Цивільного кодексу України, кожен має право на повагу до його гідності та честі. Гідність та честь фізичної особи є недоторканними. Відповідно до ст. 277 Цивільного кодексу України заявник має право на спростування недостовірної інформації, поширення якої порушує її особисті немайнові права. Відповідно до частини четвертої статті 277 ЦК України спростування недостовірної інформації здійснюється особою, яка її поширила. Якщо особа, яка поширила недостовірну інформацію, невідома, фізична особа право якої порушено, може звернутися до суду із заявою про встановлення факту недостовірності цієї інформації та Гі спростування. Заявник користується своїм правом на обрання спростування недостовірної інформації як способу захисту свого порушеного права. 5. Обґрунтування мотивів рішення суду с оцінкою аргументів сторін Предметом розгляду даної справи є встановлення судом чи є інформація яка розповсюджена [INFO] в мережі Інтернет н інформаційному порталі Odessa.news за наступним посиланням: [INFO] » щодо проведення за участю позивача 30.11.2016 року державної закупівлі, в межах Кіотського протоколу, для заміни автопарку національної поліції автомобілів спеціального призначення Mitsubishi Outlander PHEV за завищеними цінами та з порушенням діючого законодавства України недостовірною та чи є підстави для спростування такої інформації. Сам факт публікації зазначеної інформації доведено як поданням стороною позивача оптичного пристрою з електронною копією зі сторінки веб-сайту на якому інформація було розміщена так і позицією відповідача, який не заперечував проти самого факту публікації їм зазначеної інформації на зазначеному веб-сайті. У відповідності до вимог ч.1 ст. 82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають додатковому доказуванню. Позивач є публічною особою та на час здійснення зазначених закупівель займав державну посаду, тому межі допустимої критики стосовно нього є значно ширшими ніж до пересічного громадянина, однак як зазначено у рішенні Европейського суду з прав людини від 08.07.1986 року у справі « Лінгенс проти Австрії» у випадку, коли інформація поширена з явним злим умислом, з нехтуванням питань про їх правдивість , а не з метою доведення до громадськості тверджень про наміри і позицію політичних лідерів, інших публічних осіб та сформувати про них думку, особисті немайнові права такої публічної особи підлягають захисту. У рішенні від 05.05.2011 року ( остаточне 05.08.2011 ) по справі «Редакція газети « Правое дело» і Штекель проти України» ( заява №33014/05) Європейським судом з прав людини зазначено, що що Інтернет як інформаційний і комунікаційний інструмент дуже відрізняється від друкованих засобів масової інформації, особливо у тому, що стосується здатності зберігати та передавати інформацію. Електронна мережа, яка обслуговує мільярди користувачів у всьому світі, не є і потенційно не буде об`єктом такого ж регулювання та засобів контролю. Ризик завдання шкоди здійсненню та використанню прав людини і свобод, зокрема права на повагу до приватного життя, який становлять інформація з Інтернету та комунікація в ньому, є безумовно вищим, ніж ризик, який походить від преси. Таким чином, підходи, які регулюють відтворення матеріалу з друкованих засобів масової інформації та Інтернету, можуть відрізнятися. Останній, безперечно, має коригуватися з урахуванням притаманних цій технології рис для того, щоб забезпечити захист зазначених прав і свобод та сприяння їм. ( п. 63 Рішення). У пункті 55 зазначеного Рішення Суд також зазначив, що першою та найважливішою вимогою статті 10 Конвенції є те, що будь-яке втручання державного органу у здійснення свободи вираження поглядів повинно бути законним: перше речення другого пункту, по суті, передбачає, що будь-яке обмеження вираження поглядів повинно бути «встановлене законом». Для дотримання цієї вимоги, втручання не просто повинно ґрунтуватися на національному законодавстві - саме законодавство повинно відповідати певним умовам «якості». В даному випадку право на спростування недостовірної інформації визначено як у Конституції України ( ст. 32 ), Цивільному Кодексі України ( ст. 277 ) та ст. 37 Закону України «Про друковані засоби масової інформації (пресу) в Україні», при чому законодавець визначив обов`язок спростування недостовірної інформації незалежно від вини особи, яка її поширила ( ч. 6 ст. 277 ЦК України). Таким чином судом визнається наявність законного втручання у здійснення свободи вираження поглядів у вигляді публікації недостовірної інформації шляхом спростування такої інформації. Також судом , з урахуванням досліджених доказів у справі встановлюється, що інформація яка розповсюджена [INFO] в мережі Інтернет н інформаційному порталі Odessa.news за наступним посиланням: [INFO] » щодо проведення за участю позивача 30.11.2016 року державної закупівлі, в межах Кіотського протоколу, для заміни автопарку національної поліції автомобілів спеціального призначення Mitsubishi Outlander PHEV за завищеними цінами та з порушенням діючого законодавства України є недостовірною, так як встановлено, що закупівля транспортних засобів була здійснена з повним додержанням законодавства України як по додержанню порядку закупівлі так і по визначення вартості закуплених транспортних засобів, а проведеними і на момент здійснення відповідних закупівель і під час розгляду справи у суді експертними дослідженнями підтверджено відповідність цін закуплених транспортних засобів ринковим цінам на території України на момент закупівлі. Крім того, суд, оцінюючи зміст та спосіб подачі даної інформації погоджується із визначенням зазначеної інформації як такої що безумовно має відношення до конкретної особи - позивача, носять відкрито негативний характер принижуючи її честь і гідність, порочить її ділову репутацію та створює негативні судження про особу, яка займаючи державну посаду було названа людиною що розтратила державні кошти. Дана інформація не може бути розцінена як думка окремої особи тому що має характер визначеності негативних фактів про конкретні дії конкретної особи, та відсутні посилання на те що дані обставини і наслідки є лише припущеннями. Враховуючи вищенаведене суд приходить до висновку що інформація яка розповсюджена [INFO] в мережі Інтернет н інформаційному порталі Odessa.news за наступним посиланням: [INFO] » щодо проведення за участю позивача 30.11.2016 року державної закупівлі, в межах Кіотського протоколу, для заміни автопарку національної поліції автомобілів спеціального призначення Mitsubishi Outlander PHEV за завищеними цінами та з порушенням діючого законодавства України є недостовірною, такою що порушує немайнові права позивача а тому наявні підстави для спростування такої інформації. 6.Визначення порядку і способу виконання рішення суду Суд, який ухвалив рішення, може визначити порядок його виконання, про що зазначається в рішенні ( ч.1 ст. 267 ЦПК України). У відповідності до вимог ч.4,5,6 ст. 277 ЦК України фізична особа, особисті немайнові права якої порушено у друкованих або інших засобах масової інформації, має право на відповідь, а також на спростування недостовірної інформації у тому ж засобі масової інформації, особою, яка поширила інформацію, в порядку, встановленому законом. Спростування недостовірної інформації здійснюється незалежно від вини особи, яка її поширила. Спростування недостовірної інформації здійснюється у такий же спосіб, у який вона була поширена. Враховуючи вищенаведене суд зазначає у рішенні порядок виконання рішення суду шляхом зобов`язання [PERSON] спростувати недостовірну інформацію у спосіб її публікації в мережі Інтернет на інформаційному порталі Odessa.news. На підставі викладеного та

Outcome: approved