Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-09 00:00:00

21.08.2014 року [PERSON], звернулась до суду з позовом до [PERSON], про стягнення аліментів на утримання дружини, з якою проживає дитина, до досягнення дитиною трьох років, мотивуючи свої позовні вимоги тим, що 03.02.2007 року між нею та відповідачем було укладено шлюб, від якого [INFO] у них народилася дитина [PERSON]. Позивачка зазначала, що вона не працює, оскільки зайнята доглядом за дитиною до досягнення нею трьохрічного віку. Просить стягнути з відповідача аліменти на її утримання в розмірі 600.00 грн., щомісяця, починаючи з дня подачі заяви до досягнення дитиною трьохрічного віку, тобто до [INFO], так як відповідач ухиляється надавати допомогу на утримання сім'ї в добровільному порядку. Позивачка в судове засідання не з'явилася, згідно позовних вимог просить розглядати справу без її участі, позовні вимоги підтримує повністю з підстав зазначених в позовній заяві. Відповідач в судове засідання на неодноразові виклики до суду не з'явився, хоча належним чином був повідомлений про день, час та місце розгляду справи про, що свідчать поштові повідомлення про отримання судових повісток. Заяви щодо розгляду чи відкладення розгляду справи до суду не подав. Так відповідно до ч.2 ст.77 ЦПК України слідує, що сторони та інші особи, які беруть участь у справі, зобов'язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що сторони та інші особи, які беруть участь у справі, не з'явилися в судове засідання без поважних причин. Враховуючи зазначену норму Закону, а також те, що розгляд вказаної справи призначався неодноразово, а відповідач мав можливість прибути у судове засідання та (або) уповноважити іншу особу (представника) прибути в судове засідання. У зв'язку з чим розгляд справи затягується відносно його розумності розгляду справи по суті, а тому суд з врахуванням наведеного визнає причину неявки до суду відповідача неповажною та проводить розгляд справи у відсутності відповідача і позивачки за її заявою, на підставі тих письмових доказів, які знаходяться у справі. Судом установлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Матеріалами справи встановлено, що 03.02.2007 року між [PERSON] та [PERSON], було укладено шлюб, від якого [INFO] народилася дитина - дочка [PERSON]. (а.с.5). Сторони проживають разом, однак дитина знаходиться тільки на утриманні матері, що слідує із позовної заяви. Позивачка не працює, зайнята доглядом за дитиною до досягнення нею трьохрічного віку. Відповідач ігнорує свій обов'язок, як чоловіка і батька по утриманню своєї сім'ї, хоча має таку можливість, оскільки працює на ДП «Олевську лісове господарство» і має відповідний заробіток та може утримувати дружину і дитину належним чином. Відповідач не є інвалідом та не страждає на тяжке захворювання. Відповідно до положень ч.2 ст.84 СК України з якої слідує, що дружина, з якою проживає дитина, має права на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Таке право на утримання вона має за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу (ч.4 ст.84 СК України). Частиною 1 ст.80 СК України визначено, що аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі. Із п.2 та п.4 ч.1 ст.182 СК України слідує, що при визначенні розміру аліментів суд враховує, зокрема, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, а також інші обставини, що мають істотне значення. Так позивачка просить суд стягнути з відповідача аліменти на своє утримання у твердій грошовій сумі, в розмірі 600 грн., щомісяця, починаючи з дня подачі заяви до досягнення дитиною трирічного віку, тобто до [INFO]. Однак, як вбачається із позовної заяви, відповідач працює на ДП «Олевську лісове господарство», а тому, суд вважає, що розмір аліментів повинен бути визначений у частці від заробітку /доходу/ відповідача, яка визначається судом. Враховуючи те, що позивачка не працює, оскільки перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку і не має достатніх коштів для забезпечення першочергових витрат, враховуючи передбачені законом обставини при яких судом може бути визначено розмір аліментів на утримання дружини, з врахуванням матеріального становища відповідача, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача аліменти на утримання дружини, зайнятої вихованням дитини до досягнення дитиною трьох років в розміри 1/6 частки від його заробітку /доходу/. Так відповідно до ст.11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненнями фізичних осіб, поданими відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно ст.60 ч.1 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Outcome: partial