Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-09 00:00:00

20.01.2016 року [PERSON] звернувся до суду із позовом до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, в якому вказав, що він є власником житлової квартири [ADDRESS]. [PERSON] є його колишньою дружиною, з якою позивач перебував у шлюбі у період з 08.09.2000 року по 26.03.2010 року. Від даного шлюбу сторони мають дитину [PERSON], [INFO]. Відповідач зареєстрована за адресою [INFO], однак, за вказаною адресою не мешкає, починаючи з 2004 року, коли [PERSON] переїхала на постійне місце проживання до м. Харкова, не повідомивши свою нову адресу, залишивши сина на виховання [PERSON] та його матері. Саме з того часу відповідач жодного разу не приїздила за адресою своєї реєстрації, вона повністю забрала свої речі, однак, знятися з реєстрації в добровільному порядку не бажає. Факт реєстрації [PERSON] у квартирі [PERSON] заважає останньому вільно розпоряджатися своїм майном та змушує позивача сплачувати зайві кошти за комунальні послуги. На підставі викладеного, [PERSON] просив визнати [PERSON] такою, що втратила право користування квартирою, яка розташована за адресою [ADDRESS]. У судове засідання позивач [PERSON] та його представник адвокат [PERSON] не зявилися, остання надала заяву про розгляд справи за їх з позивачем відсутності, на задоволенні позовних вимог наполягала, не заперечувала проти ухвалення заочного рішення у звязку з неявкою відповідача. Згідно з ч. 1 ст. 224 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Відповідно до ч. 9 ст. 74 ЦПК України відповідач, зареєстроване місце проживання (перебування), місцезнаходження чи місце роботи якого невідоме, викликається в суд через оголошення у пресі. З опублікуванням оголошення про виклик відповідач вважається повідомленим про час і місце розгляду справи. На ці випадки поширюється правило частини четвертої цієї статті. Відповідач [PERSON] у судове засідання не зявилася, про час, місце розгляду справи, враховуючи положення ч. 9 ст. 74 ЦПК України, була повідомлена належним чином, про причини неявки суд не повідомила, заперечень проти позову та заяв про розгляд справи за її відсутності не надавав, тому зі згоди позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України, на підставі наявних у ній даних і доказів. Оскільки розгляд справи проводиться без участі сторін, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, що відповідає положенням ч. 2 ст. 197 ЦПК України. Ознайомившись з матеріалами справи, дослідивши та оцінивши докази, суд дійшов висновку, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню з наступних підстав: З копій Свідоцтва про розірвання шлюбу, серія 1-ВЛ № 128771, актовий запис № 58 та копії Свідоцтва про народження, серія І-ВЛ № 178366, актовий запис № 96 вбачається, що [PERSON] та [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі, який 26.03.2010 року було розірвано. Сторони мають дитину [PERSON], [INFO] /а.с. 7, 8/. Судом встановлено, що [PERSON] є власником житлової квартири № 2, розташованої в будинку № 40 по вул. Лермонтова в сел. Комсомольське Зміївського району Харківської області, на підставі Договору дарування квартири від 19.10.2000 року /а.с. 4, 5/. За вказаною адресою також зареєстровані син позивача [PERSON], [INFO], та колишня дружина [PERSON], [INFO] копія Довідки ОСББ «Наш Дім» від 18.01.2016 року № 16 /а.с. 6/. Однак, [PERSON] за адресою реєстрації [ADDRESS], починаючи з 2004 року не мешкає, її особистих речей в квартирі немає, що підтверджується Актом про сімейні обставини, складеним депутатом Комсомольської селищної ради Зміївського району Харківської області від 25.01.2016 року /а.с. 19/. Відповідно до ч. 2 ст. 405 ЦК України, член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Враховуючи вищевикладене, а також той факт, що відповідач [PERSON] з 2004 року і до теперішнього часу фактично у житловій квартирі [ADDRESS] без поважних причин не проживає і нею не користується, хоча має таку можливість, чим порушує вимоги Житлового кодексу України. Фактів перешкоджання вселенню [PERSON] у спірне житлове приміщення судом не встановлено, а тому позовні вимоги [PERSON] про визнання відповідача такою, що втратила право користування житловим приміщенням, підлягає задоволенню.

Outcome: approved