Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-11 00:00:00

19 червня 2017 року [PERSON] звернувся до суду із заявою, в якій просив встановити факт належності правовстановлюючого документу, а саме державного акту на право постійного користування землею серії ОД №15007, виданого 12 жовтня 1994 року на підставі рішення сесії Красноокнянської районної Ради народних депутатів Красноокнянського району Одеської області №117 від 28.04.1994 року на імя «Пантелея Павла Івановича», на земельну ділянку для ведення селянського /фермерського/ господарства, площею 8 га, розташовану на території Чорнянської сільської ради. Заяву обгрунтовує тим, що у вказаному державному акті його прізвище помилково зазначено «Пантелей», а в його паспорті - «Пантілей», а виправити цю помилку у позасудовому порядку неможливо, так як на даний час державні акти не видаються. Заявник в судове засідання не зявився, однак від нього до суду надійшла заява про розгляд справи у його відсутність. На задоволенні заяви наполягає /а.с.30/. Представник заінтересованої особи в судове засідання не зявився, про причини неявки суд не повідомив, хоча про день та час розгляду справи був повідомлений належним чином. Тому справа розглянута без їх присутності, що відповідає положенням ст.169 ЦПК України. Вивчивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. У державному акті на право постійного користування землею серії ОД №15007 на земельну ділянку для ведення селянського /фермерського/ господарства, площею 8 га, розташовану на території Чорнянської сільської ради, зазначено, що він виданий 12 жовтня 1994 року [PERSON] на підставі рішення сесії Красноокнянської районної Ради народних депутатів Красноокнянського району Одеської області №117 від 28.04.1994 року /а.с.6/. Як вбачається з архівного витягу з рішення сесії Красноокнянської районної Ради народних депутатів Красноокнянського району Одеської області №117 від 28.04.1994 року «Про затвердження проектів відводу земельних ділянок для ведення селянських (фермерських) господарств» - [PERSON] для ведення селянського (фермерського) господарства надано 8 га в постійне користування /а.с.7/. В паспорті заявника, його прізвище зазначено «Пантілей» /а.с.5/. У статуті селянського (фермерського) господарства «Пантілей», яке обробляє земельну ділянку згідно вказаного державного акту зазначено, що засновником фермерського господарства є [PERSON] /а.с.11-22/. При цьому назвою фермерського господарства є прізвище заявника - «Пантілей», що також підтверджується копією свідоцтва про державну реєстрацію та випискою з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців /а.с.25, зворот а.с.25/. Відповідно до наказу Міністерства аграрної політики та продовольства України №404 від 03.07.2013 року «Про визнання такими, що втратили чинність, деяких наказів» - втратив чинність наказ Державного комітету України по земельних ресурсах від 4 травня 1999 року № 43 Про затвердження Інструкції про порядок складання, видачі, реєстрації і зберігання державних актів на право власності на земельну ділянку і право постійного користування земельною ділянкою та договорів оренди землі, відповідно до вимог якого проводилася видача державних актів на землю. Таким чином, судом встановлено, що встановлення вищезазначеного факту має для заявника юридичне значення, так як виявлені розбіжності унеможливлюють здійснення державної реєстрації зазначеної земельної ділянки та присвоєння їй кадастрового номеру, а усунути виявлені недоліки іншим шляхом неможливо. При цьому заінтересована особа не оспорює право заявника на земельну ділянку, відповідно до зазначеного державного акту. Будь-яких заперечень проти задоволення заяви від заінтересованої особи до суду не надійшло. Відповідно до п.6 ч.1 ст.256 ЦПК України суд вправі встановити факт належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, імя, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Виходячи з наведеного, суд вважає, що заява підлягає задоволенню, оскільки факт належності заявнику зазначеного правовстановлюючого документу повністю доведений наданими доказами, а встановлення вказаного факту має для заявника юридичне значення, оскільки надає йому можливість зареєструвати земельну ділянку та отримати кадастровий номер.

Outcome: approved