Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-18 00:00:00

20.09.2017 року позивачка звернулась до суду з позовом до [PERSON]\~\~ про розірвання шлюбу. \~В обґрунтування позову [PERSON] зазначила, що у шлюбі сторони перебувають з 27 липня 2013 року, мають малолітню доньку, але в останні два роки між подружжям виникають сварки, через різні погляди на сімейне життя, почуття поваги та коханням втрачені. Ухвалою судді від 21.09.2017 року провадження у зазначеній справі відкрито. Ухвалою суду від 19.10.2017 року сторонам надавався строк на примирення до 19.03.2018 року. Позивачка\~ просила розглянути справу без її участі та задовольнити позовні вимоги,\~ про що 19.03 .2018 року подала адресовану суду письмову заяву, яка приєднана до матеріалів справи. В заяві позивачка зазначає, що на розірванні шлюбу наполягає, примирення між подружжям не відбулося. Відповідач [PERSON] у судове засідання не зявився, був повідомлений належним чином про день, час та місце судового засідання. заяв про розгляд справи у його відсутність суду не надавав. Відповідно до ч. 1\~ст. 223 ЦПК України\~судом ухвалено проводити судове засідання у відсутності належним чином повідомленого відповідача, на підставі наявних в матеріалах справи доказах. Згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд,\~ дослідивши\~ та\~ проаналізувавши матеріали справи вважає, що\~ позов\~ підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до\~ст. 51 Конституції України\~шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов'язки у шлюбі та сім'ї. Згідно зі ст. ст.\~110,\~112 СК України\~позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 27 липня 2013 року у відділі державної реєстрації актів цивільного стану у Київському районі реєстраційної служби ОМУЮ (актовий запис № 1107). Свідоцтво про\~ шлюб І - ЖД № 193963. З вказаного свідоцтва вбачається, що дошлюбне прізвище позивачки «Кардимович» Від спільного шлюбу подружжя має доньку [PERSON],\~ [INFO], яка проживає разом з позивачкою. Однією сімєю сторони не проживають, спільне домогосподарство не ведеться, фактичні шлюбні відносини припинені з 2015 року. Дитина після розірвання шлюбу залишається на вихованні у матері. На\~ час\~\~ розгляду\~\~ справи\~\~ майнові вимоги, будь-кого з сторін, суду не предявлені. Відповідно до вищезазначеного суд вважає, що майнового спору між сторонами немає, примирення між ними неможливе Враховуючи те, що однією з основних засад сучасного сімейного права є свобода шлюбу, суд вважає, що у звязку з відсутністю вільної згоди позивачки на продовження шлюбу, подальше збереження шлюбу суперечить її інтересам, а також принципу добровільності шлюбу, у звязку з чим, є неможливим. Згідно ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Відповідно до ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у звязку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. З урахуванням викладеного, оцінивши шлюбні взаємовідносини сторін суд вважає, що між сторонами склалися відносини, при яких збереження сімї неможливо, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б їх інтересам та інтересам їх дитини, як це передбачено ст. 112 Сімейного Кодексу України, тому шлюб між сторонами носить формальний характер і підлягає розірванню.\~ Після всебічного, повного дослідження й оцінки наявних матеріалів справи суд дійшов висновку про необхідність задоволення позовних вимог у повному обсязі.\~\~\~\~\~\~\~\~\~ На підставі викладеного та

Outcome: approved