Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-19 00:00:00

20.08.2015 року [PERSON] звернулася до суду з позовом про відшкодування шкоди завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, де просить стягнути солідарно з СТзДВ «Гарантія» та [PERSON] на її користь завдану матеріальну шкоду в розмірі 3126,07 грн. та моральну шкоду в розмірі 500000 грн. 09.11.2015 року [PERSON] надала заяву про збільшення позовних вимог та прохала стягнути з СТзДВ «Гарантія» на її користь відшкодування шкоди, пов'язаної з лікуванням в розмір 4872 грн. Стягнути з СТзДВ «Гарантія» на користь [PERSON] моральну шкоду в розмірі 243,60 грн. Стягнути з [PERSON] та [PERSON] солідарно відшкодування моральної шкоди в розмірі 499756,40 грн. Стягнути з [PERSON] та [PERSON] солідарно відшкодування заробітку (доходу), втраченого внаслідок втрати чи зменшення професійної або загальної працездатності, а також відшкодувати додаткові витрати, зумовлені необхідністю санаторно-курортного лікування. 30.12.2015 року [PERSON] надала доповнення до заяви про збільшення позовних вимог та прохала стягнути з [PERSON] та [PERSON] солідарно на її користь відшкодування шкоди, пов'язаної з лікуванням в розмірі 4872 грн., відшкодування моральної шкоди в розмірі 500000 грн., відшкодування заробітку(доходу), втраченого внаслідок втрати чи зменшення професійної або загальної працездатності, а також відшкодувати додаткові витрати, викликані необхідністю санаторно-курортного лікування в сумі 67032 грн. В судовому засіданні позивач позов підтримала та прохала його задовольнити. Відповідач [PERSON] позов не визнав та пояснив , що він є лише власником автомобіля , на якому було здійснено ДТП . Його батько [PERSON] був за кермом автомобіля з його дозволу, тому він не повинен нести відповідальності , оскільки шкоди не завдавав. [PERSON] позов визнав частково та пояснив , що моральна шкода значно завищена та доказів того , що позивачка втратила працездатність суду не надано. Представник СТзДВ « Гарантія « в судове засіданні не з*явився , будучи повідомленим належним чином про час та день слухання справи. Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню. Встановлено, 21 листопада 2014 року близько 15 год. [PERSON] переходила по пішохідному переходу на зелений сигнал світлофору проїзджу частину дороги по вул. Фрунзе в м. Полтава. В цей час по вул. Фрунзе від вул. 100-річчя Полтави в напрямку вул. Пушкіна рухався легковий автомобіль [NUMBER] під керуванням водія [PERSON], який на регульованому пішохідному переході, розташованому на перехресті з вул. 1100-річчя рухаючись на червоний сигнал світлофору з ліва на право по напрямку його руху здійснив наїзд на [PERSON], чим спричинив останній середньої тяжкості тілесні ушкодження. Згідно висновку експерта № 1836 від 26.01.2015 р. нанесені [PERSON] тілесні ушкодження відносяться до середньої тяжкості тілесних ушкоджень. З 21.11.2014 року по 25.11.2015 року позивач перебувала на стаціонарному лікуванні в 2-й МКЛ м. Полтави. В період з 25.11.2014 року по 17.07.2015 року позивач знаходилася на амбулаторному лікуванні в міській клінічній лікарні № 4 м. Полтава. [PERSON] визнаний винним за ч.1 ст. 286 КК України згідно вироку Октябрського районного суду м. Полтави від 05.03.2015 р. по справі № 554/1152/15-к, ухвалою Апеляційного суду Полтавської області від 17.07.2015 р. вирок залишено в силі. Внаслідок винних дій [PERSON] [PERSON] завдана матеріальна шкода, пов'язана з витратами на лікування, яка вона оцінює 4872 грн. Однак , згідно наданих чеків витрати на придбання ліків становлять 4680,17 грн. Оскільки автомобіль [NUMBER] був застрахований в СТзДВ « Гарантія « , то останні повинні були б проводити страхове відшкодування. Однак , відповідно до ст. 33.1.4. ЗУ « Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів « , водій транспортного засобу , причетний до такої пригоди , зобов'язаний невідкладно , але не пізніше трьох робочих днів з дня настання ДТП , письмо надати страховику , з яким укладено договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності , повідомлення про ДТП встановленого МТСБУ зразка. У разі невиконання особою, відповідальність якої застрахована , обов'язку письмового надання страховику , з яким укладено договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності , повідомлення про ДТП встановленого МТСБУ зразка , шкода відшкодовується завдавачем шкоди. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні не надав доказів повідомлення у триденний термін страховика про дорожньо-транспортну пригоду, тому повинен відшкодувати завдану шкоду. Відповідно до ст. 1195 ЦК України фізична або юридична особа , яка завдала школи каліцтвом або іншим ушкодженням здоров*я фізичній особі , зобов'язана відшкодувати потерпілому заробіток ( дохід ) , втрачений ним внаслідок втрат чи зменшення професійної або загальної працездатності , а також відшкодувати додаткові витрати , викликані необхідністю посиленого харчування , санаторно-курортного лікування, придбання ліків, протезування , стороннього догляду тощо. Відповідно до ст. 1197 ЦК України розмір втраченого фізичною особою внаслідок каліцтва або іншого ушкодження здоров*я заробітку ( доходу ) , що підлягає відшкодуванню , визначається у відсотках від середнього місячного заробітку ( доходу ) , який потерпілий мав до каліцтва або іншого ушкодження здоров*я , з урахуванням ступеня втрати потерпілим професійної працездатності , а за її відсутності - загальної працездатності. Відсоток втрати працездатності, професійної працездатності особи встановлюється медико-соціальною експертизою і на підставі цього особа визнається інвалідом 1-3 групи. Загальною працездатністю вважається здатність особи до виконання будь-якої некваліфікованої роботи взагалі , яка не потребує спеціальних знань та навичок. Відсоток втрати загальної працездатності особи встановлюється також медико-соціальною експертизою . Втрата працездатності може бути тимчасовою або стійкою ( тривалою ). Ступінь втрати працездатності встановлюється у відсотках на підставі висновку МСЕК. Позивачка не надала доказів того , що МСЕК визначила їй відсоток втрати загальної чи професійної працездатності , а тому вимоги про стягнення втраченого заробітку задоволенню не підлягають. Із пояснень позивача вбачається , що вона отримала лікарняні у 100 % розмірі та не втрачала заробіток. Витрати на санаторно-курортне лікування також не підлягають відшкодуванню, оскільки позивачка не надала доказів придбання санаторно-курортної путівки. Суд вважає, що позивачці була завдана моральна шкода. Позивачка отримала тілесні ушкодження середнього ступеню тяжкості , багато часу провела в лікарні , нервувала , відчувала біль , дискомфорт , була прикована до ліжка та була позбавлена нормальних для себе звичайних умов існування. Суд оцінює завдану позивачі моральну шкоду у розмірі 50 000 грн. з врахуванням страждань потерпілої та характеру вчиненого злочину . Дану моральну шкоду повинен відшкодувати відповідач [PERSON] В задоволенні позовних вимог до [PERSON] слід відмовити , оскільки він є лише власником транспортного засобу та будь-якої шкоди не завдавав. Відповідно до ст. 1187 ч.2 ЦК України шкода , завдана джерелом підвищеної небезпеки , відшкодовується особою , яка на відповідній правовій підставі ( право власності , інше речове право , договір підряду , оренди тощо ) володіє транспортним засобом , механізмом, іншим об'єктом , використання , зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Судовий збір підлягає стягненню з відповідача [PERSON] за позовні вимоги як матеріальної характеру та і нематеріального характеру ( відшкодування моральної шкоди ) в розмірі 1 102, 40 грн. На підставі вищевикладеного та

Outcome: partial