Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-16 00:00:00

20.10.2021 позивач звернулась до суду з позовом до відповідача, в якому просить стягувати з відповідача аліменти в її користь на утримання неповнолітніх дітей: доньки [PERSON] ( [INFO] ), доньки [PERSON] ( [INFO] ), та сина [PERSON] ( [INFO] ) в розмірі половини заробітку (всіх доходів) платника аліментів, але не більше 10 прожиткових мінімумів для дитини відповідного віку щомісячно, з дати подання позовної заяви до суду. В обґрунтування позову, покликається на те, що між нею та відповідачем 10.09.2005 року було зареєстровано шлюб. В даному шлюбі у них народились діти: [PERSON] ( [INFO] ), [PERSON] ( [INFO] ), та [PERSON] ( [INFO] ). Вказує, що відповідач не цікавиться життям дітей, не приймає участі у їхньому фізичному та духовному розвитку, зловживає алкоголем та неодноразово застосовував фізичну силу до позивачки, що в подальшому змусило її разом з трьома неповнолітніми дітьми переїхати проживати до її батьків в [ADDRESS] . Відповідач не надає фінансової допомоги на утримання неповнолітніх дітей протягом останнього періоду, відколи вони проживають окремо, хоча має можливість, оскільки на його утриманні немає інших неповнолітніх дітей, або осіб, яким він зобов`язаний надавати грошову допомогу. Позивачка подала заяву, в якій просить справу слухати у її відсутності. Позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач в судовому засіданні не заперечив щодо стягнення аліментів на неповнолітніх дітей, просив надати йому час для з`ясування розміру аліментів у виконавчій службі, однак на вказану дату в судове засідання не з`явився, а тому суд завершив розгляд справи у його відсутності. Вимогами ч. 1 ст. 2 ЦПК України визначено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Частиною 2 зазначеної статті закріплено обов`язок суду та учасників судового процесу керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі. Отже, завданнями судочинства мають керуватися не лише суд, а й сторони. Суд, дослідивши наявні матеріали справи, об`єктивно оцінивши докази у їх сукупності, дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення. Встановлено, що [PERSON] та [PERSON] є батьками для [PERSON] , [INFO] (копія Свідоцтва про народження Серія [NUMBER] від 12.04.2012), [PERSON] , [INFO] (копія Свідоцтва про народження Серія [NUMBER] від 13.01.2010) та [PERSON] , [INFO] (копія Свідоцтва про народження Серія [NUMBER] від 04.12.2012). Згідно свідоцтва про шлюб серія [NUMBER] від 16.12.2005, між [PERSON] та [PERSON] 10.09.2005 року відділом реєстрації актів цивільного стану Жовківського районного управління юстиції Львівської області, зареєстровано шлюб, актовий запис №04. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. За змістом ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі (ч. 3 ст. 181 СК України). Частиною 2 статті 182 СК України визначено, що розмір аліментів має бути необхідним і достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Вирішуючи питання щодо визначення розміру аліментів для дитини, суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище позивача, яка проживає разом з дітьми, займається їх вихованням, і відповідача (є особою працездатного віку) - платника аліментів, прожитковий мінімум для дитини відповідного віку, а також з врахуванням рівності прав та обов`язків батьків щодо дитини, вимог розумності та справедливості визначає їх в розмірі половини заробітку (всіх доходів) платника аліментів,але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше 10 прожиткових мінімумів для дитини відповідного віку щомісячно, з дати подання позовної заяви до суду і до досягнення дітьми повноліття. На думку суду вказаний розмір аліментів забезпечить дітям належний та достатній рівень матеріального утримання, який відповідає встановленому законодавством розміру прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку. Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України, так як позивач звільнена від сплати судового збору, судовий збір слід стягнути з відповідача в дохід держави.

Outcome: approved