Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-08 00:00:00

20.05.2015 р. позивач [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до виконкому Павлоградської міської ради Дніпропетровської області, [PERSON], [PERSON], [PERSON], про визнання права власності на частку нерухомого майна за набувальною давністю. В обґрунтування заявлених вимог зазначила, що вона є власником 1/2 домоволодіння № 38 по вул. Добролюбова в м.Павлограді Дніпропетровської області. Інша частина домоволодіння належить відповідачам [PERSON], [PERSON], [PERSON], однак вони не займають свою частину домоволодіння, не проживають там більше 10 років і претензій на дану частину не предявляють. За час її проживання в будинку вона, разом зі своєю родиною, користувалася будинком, зробила в ньому капітальний ремонт, повністю оплачує всі послуги по утриманню будинку та прибудинкової території, тому просить визнати за собою право власності на 1/2 частку домоволодіння, що належить іншим співвласникам [PERSON], [PERSON], [PERSON],, яким належить кожному по 1/6 частки вказаного домоволодіння, а разом 1/2 вказаного домоволодіння, що знаходиться за адресою Дніпропетровська область, м.Павлоград, будинок № 38 по вул. Добролюбова. Позивач в судове засідання не зявився, надав суду письмову заяву про розгляд справи в його відсутність, позовні вимоги підтримав в повному обсязі. Відповідачі про дату, час та місце розгляду справи були належним чином повідомлені, у судове засідання не з'явилися, причини неявки суду невідомі. З урахуванням положень ст. 224 ЦПК України суд ухвалив провести заочний розгляд справи. Вивчивши матеріали справи, перевіривши докази на належність, допустимість, достовірність та достатність, оцінивши докази кожний окремо та у сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, враховуючи наступне: Згідно ч.1 ст.11, ст. 60 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ч. 3 ст. 61 Цивільного процесуального кодексу обставини, встановлені судовим рішенням у \~\~\~\~цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Рішенням Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 27 серпня 2014 року у цивільній справі № 185/7369/14-ц за позовом [PERSON] до Виконком Павлоградської міської ради Дніпропетровської області, треті особи: [PERSON], [PERSON], [PERSON], про визнання права власності на частку нерухомого майна за набувальною давністю, позовні вимоги [PERSON] було задоволено частково, визнано за [PERSON] право власності на 1/2 частку домоволодіння, що належала її рідній бабусі [PERSON] та знаходиться за адресою Дніпропетровська область, м.Павлоград, буд. № 38 по вул. Добролюбова. Судом було встановлено, що 12 січня 2006 року померла [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про смерть. Згідно витягу з реєстру прав власності на нерухоме майно, [PERSON] належить 1/2 частка домоволодіння № 38, розташованого по вул.Добролюбова м.Павлограда Дніпропетровської області. Згідно акту від 26 березня 2014 року, складеного головою квартального комітету [PERSON] та членами комісії [PERSON] та [PERSON], [PERSON] проживає за адресою [INFO] , добросовісно заволоділа вказаним домоволодінням і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном з 08.02.1994 р. Відповідно до довідки від 08.05.2015 р. та акту квартального комітету позивач разом із сімєю мешкає у домоволодіння № 38, розташованого по вул.Добролюбова м.Павлограда Дніпропетровської області, із 08.02.1994 р. Відповідачі [PERSON], [PERSON], [PERSON] у домі з 1999 року не мешкають. Відповідно до технічного паспорту на садибний (індивідуальний житловий будинок № 38 по вул. Добролюбова м. Павлоград станом на 30.08.2012 р. та витягу з реєстру прав власності на нерухоме майно від 10.10.2012 р. [PERSON], [PERSON], [PERSON],, належить по 1/6 частки вказаного домоволодіння. У відповідності до ч. 1 ст. 344 ЦК України, особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність). Відповідно до п.8 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України правила статті 344 ЦК України про набувальну давність поширюються ткож на випадки, коли володіння майном почалося за три роки до набрання чинності цим Кодексом. Таким чином, суд вважає, що зібрані у справі докази у своїй сукупності та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для задоволення позову.. На підставі викладеного та

Outcome: approved