Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-05 00:00:00

21 листопада 2014 року позивач подала до суду позовну заяву та просить стягнути з відповідача на свою користь аліменти на її утримання на період навчання до 31 січня 2016 року у твердій грошовій сумі у розмірі 800,00 гривень, щомісяця. Свої вимоги обґрунтовує тим, що батьки відповідача [PERSON] та [PERSON] розірвали шлюб 15 березня 2006 року. Позивач є дочкою відповідача. [INFO] їй виповнилося 18 років і відповідач припинив сплачувати аліменти на її утримання. Позивач навчається на денному відділенні Житлово-комунального технікуму ХНУМГ ім. О.М.Бекетова, навчання продовжиться до 31 січня 2016 року. Основний тягар утримання позивача лежить на її матері, яка на даний час має певні матеріальні труднощі. Позивач витрачає кошти на придбання підручників та іншої наукової літератури, одягу, спецодягу, на проїзд до місця навчання, крім того вона відвідує курси флористики, що потребує щомісячної оплати у розмірі 230,00 гривень, а відповідач добровільно коштами не допомагає. Місце роботи відповідача позивачу невідоме. Вказані обставини у їх сукупності змусили позивача звернутися до суду з позовом про стягнення аліментів на період навчання у навчальному закладі у твердій грошові сумі. Позивач у судове засідання не з'явилася, подала суду заяву, в якій заявлені вимоги підтримала в повному обсязі, просила їх задовольнити, також просила справу розглядати без її участі. Відповідач у судовому засіданні позов визнав частково та пояснив, що не заперечує проти стягнення з нього аліментів на утримання повнолітньої дочки на період її навчання, але у розмірі меншому ніж просить позивач, оскільки не працює і має на утриманні неповнолітню дочку [PERSON], [INFO] від другого шлюбу. Крім того, зазначив, що після досягнення дочкою [PERSON] повноліття, продовжував сплачувати аліменти на її утримання до березня 2015 року і припинив виплати коли дізнався про подання до нього позову про стягнення аліментів. В теперішній час відповідач знаходиться у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею шести років і в родині працює тільки дружина. Не заперечував проти стягнення аліментів у розмірі 500 гривень щомісячно, на весь період навчання. Суд, заслухавши відповідача, дослідивши докази по справі, вважає необхідним частково задовольнити вимоги позивача. Судом встановлено, що відповідач є батьком позивача, що підтверджено копією свідоцтва про народження серії [NUMBER], що видане 31 січня 1997 року відділом ЗАГС Джанкойського міськвиконкому Республіки Крим, запис № 33 від 31 січня 1997 року. Відповідно до вказаного свідоцтва позивач народилася 20 листопада 1996 року. Відповідно до довідки № 957 від 17 листопада 2014 року, що видана Житлово-комунальним технікумом Харківського національного університету міського господарства імені О.М. Бекетова, [PERSON] є студенткою 3-го курсу денного відділення Житлово-комунального технікуму ХНУМГ ім. О.М.Бекетова, (Наказ № 465-03 від 11 серпня 2012 року), період навчання з 01 вересня 2012 року до 31 січня 2016 року. Відповідно до довідки № 1092 від 21 листопада 2014 року, що видана ТОВ «Мобількомунсервіс» за адресою: [ADDRESS] зареєстровані: [PERSON] та її донька [PERSON], 1996 року народження. Також в якості доказів позивачем надані суду: копія паспорту громадянина України та картки фізичної особи-платника податків на ім'я позивача; свідоцтво про розірвання шлюбу серії [NUMBER], видане відділом реєстрації актів цивільного стану Харківського районного управління юстиції Харківської області 30 липня 2007 року, яке свідчить про те, що 15 березня 2006 року розірвано шлюб між [PERSON] та [PERSON] Судом також встановлено, що відповідач є батьком малолітньої [PERSON], [INFO], про що свідчить свідоцтво про її народження. Відповідно до наданих суду платіжних доручень відповідач перерахував аліменти на утримання дочки [PERSON], в тому числі після досягнення дочкою [INFO] повноліття, відповідач 08 грудня 2014 року, 19 січня 2015 року, 16 лютого 2015 року перерахував аліменти у розмірі по 500 гривень. Частиною першою статті 199 Сімейного Кодексу України, передбачено обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, до досягнення дитиною двадцяти трьох років за умови, що батьки можуть надавати матеріальну допомогу. Вказане право на утримання за ч. 2 ст. 199 вказаного кодексу припиняється у разі припинення навчання. Відповідно до положень ст. 200 Сімейного Кодексу України, розмір аліментів на повнолітню дитину суд визначає у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу, при цьому береться до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Статтею 201 Сімейного Кодексу України визначено, що до відносин між батьками і дочкою, сином щодо надання їм утримання застосовуються норми статей 187, 189-192 і 194-197 цього Кодексу. Відповідно до ч. 1 ст. 191 Сімейного Кодексу України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Враховуючи що відповідач є батьком повнолітньої доньки [PERSON], [INFO], яка навчався на денному відділенні факультету садового будівництва Житлово-комунального технікуму ХНУМГ ім. О.М.Бекетова і у зв'язку з цим потребує матеріальної допомоги, суд вважає необхідним вимоги позивача задовольнити частково та стягнути з відповідача на користь позивача, аліменти на її утримання у розмірі 500,00 гривень, щомісячно на період навчання, починаючи з дня подання позову до суду і до припинення навчання, але не більше ніж до досягнення [PERSON] двадцяти трьох років. При вирішенні справи судом враховано, що відповідач також має на утриманні малолітню дочку, що після досягнення дочкою повноліття продовжував надавати їй грошові кошти, у судовому засіданні підтвердив, що не працює і не заперечував проти стягнення аліментів у розмірі 500 гривень, тому з урахуванням сімейного стану відповідача та можливості надавати матеріальну допомогу повнолітній дочці суд вважає, що розмір аліментів повинен складати 500 гривень на місяць. Судовий збір підлягає стягненню з відповідача на користь держави відповідно до ст. 88 ЦПК України.

Outcome: partial