Jurisdiction: civil
Date: 2021-01-24 00:00:00

1 липня 2020 року [PERSON] звернулася до суду із позовом до [PERSON] про стягнення аліментів. В позовній заяві зазначає, що рішенням Горохівського районного суду шлюб між сторонами розірвано. Від даного шлюбу вони мають неповнолітню дитину: [PERSON] [INFO] , яка проживає разом з позивачем в с. Скригове Горохівського району. Спору щодо визначення місця проживання дитини між ними немає. Відповідач припинив надання матеріальної допомоги на сім`ю та утримання дитини. Знаючи, що дитина потребує постійної батьківської уваги і допомоги, відповідач ухиляється від виконання своїх обов`язків, коштів або іншої матеріальної допомоги на виховання та розвиток дитини не надає. На даний час позивач ніде не працює, оскільки навчається в ЛНМА ім. Лисенка (м. Львів), а тому у неї недостатньо коштів для утримання дитини. Відповідач протипоказань до роботи не має, фізично здоровий, офіційно працевлаштований. Відомості про наявність доходу, рухомого, нерухомого майна, грошових-коштів відповідач не повідомляє. Просить суд, стягувати з [PERSON] , [INFO] (РНОКПП [NUMBER] ) на її користь для утримання неповнолітньої дитини: [PERSON] [INFO] аліменти в розмірі 2000 грн. щомісяця, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи від дня пред`явлення позову і до досягнення дитиною повноліття з урахуванням індексації відповідно до закону(а.с.1-3). В судове засідання позивач не з`явилася, в позовній заяві просила суд розглядати справу без виклику сторін за наявними у справі матеріалами (а.с.3). Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнав частково, не заперечує щодо стягнення із нього аліментів в розмірі 1500 гривень, оскільки в нього на утриманні перебуває дитина від іншого шлюбу. Вислухавши відповідача, дослідивши подані сторонами документи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що позов підлягає до часткового задоволення, виходячи з наступних міркувань. Відповідно до вимог ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до положень, викладених у ст.ст.13,81 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. При цьому, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень. Суд встановив, що шлюб між [PERSON] та [PERSON] , було розірвано, на підставі рішення Горохівського районного суду №2/155/413/14 від 10 червня 2014 року, про що свідчить відмітка в паспорті [PERSON] (а.с.5-8). Від шлюбу у них народилася дочка - [PERSON] - [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим Увинською сільською радою, Радехівського району Львівської області, актовий запис №1(а.с.9). Дитина проживає разом із [PERSON] , по [ADDRESS] , що підтверджується довідкою про склад сім`ї та зареєстрованих у житловому приміщенні(будинку) осіб №152 від 15 червня 2020 року(а.с.10). Як вбачається з довідки №121 від 10 червня 2020 року, позивач - [PERSON] є студенткою четвертого курсу, вищої освіти Бакалавр, за освітньо-професійною програмою академічний спів, за контрактом, термін навчання з 01 вересня 2016 року до 30 червня 2020 року(а.с.11). Дитина - [PERSON] , перебуває під наглядом лікувального закладу з 27.01.2012, що підтверджується медичною довідкою № 421 від 16.06.2020р., виданою Комунальним некомерційним підприємством «Горохівський районний центр Первинної медико-санітарної допомоги»(а.с.12). Як визначено ст.155 Сімейного кодексу України, здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності і не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Згідно ст.180 Сімейного кодексу України, обов`язок надавати утримання неповнолітнім дітям, тобто дітям, які не досягли 18 років, покладається на батьків. Виходячи з норм вказаної статті, приймаючи до уваги, що неповнолітня дитина проживає разом із позивачем та перебуває на повному матеріальному утриманні позивача і домовленості між нею та відповідачем про способи виконання обов`язку утримувати дітей не досягнуто, суд вважає вимоги позивачки про стягнення із відповідача аліментів на утримання неповнолітньої дитини є правомірними. Згідно із ч.1 ст. 181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. Згідно ч. 3 цієї ж статті за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Суд за заявою одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону (ст.184 СК України). Згідно з ч.2 ст.182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Відповідно до Закону України «Про Державний бюджет України» на 2021 рік прожитковий мінімум становить для дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня 2021 року - 2395 гривень, з 1 липня - 2510 гривень, з 1 грудня - 2618 гривня. Визначаючи розмір аліментів, судом враховано те, що дитина потребує матеріальної допомоги, а відповідач є працездатним та може таку надати. Крім цього, судом також враховано, що відповідач по справі вдруге одружився із [PERSON] та від шлюбу у них народився син [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження, серії [NUMBER] від 26.12.2020 року, який потребує допомоги (а.с.25-26). Відповідач є працездатного віку, тому суд прийшов до висновку, що стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини в твердій грошовій сумі в розмірі 1500 гривень, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, буде відповідати інтересам дітей, обставинам справи і вимогам закону. Враховуючи вищенаведене, вимоги Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», обов`язок обох батьків утримувати дитину до досягнення повноліття, суд робить висновки про те, що позовні вимоги [PERSON] необхідно задовольнити часчтково. У відповідності до ст.192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них, та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. При наявності у позивача доказів про одержання відповідачем доходів у більшому розмірі, а також документального підтвердження додаткових витрат на особливі потреби дітей, вона не позбавлена у майбутньому заявити вимогу про збільшення розміру аліментів. Також, у свою чергу, при наявності у відповідача доказів щодо погіршення стану його здоров`я, а також документального підтвердження зміни свого матеріального становища, він не позбавлений у майбутньому заявити вимогу про зменшення розміру аліментів. Згідно із вимогами ст.141 ЦПК України, суд вважає за необхідне із відповідача стягнути судові витрати.

Outcome: partial