Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-17 00:00:00

21.02.2018 року позивач звернувся з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором б/н від 12.12.2016 року в розмірі 11973.14 грн. 22 лютого 2018 року судом направлено запит про місце реєстрації відповідача. 16.03.2018 року отримано інформацію від юридичного управління Камянець-Подільської міської ради за № 595/01-16 від 12.03.2018 року про те, що [PERSON] зареєстрована за адресою: [INFO] Ухвалою суду від 20 березня 2018 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі. 02 лютого 2018 року проведено підготовче засідання та призначено справу до судового розгляду, про що постановлено ухвалу. В обґрунтування позову представник ПАТ КБ «ПриватБанк» [PERSON] вказує, що відповідно до укладеного договору [PERSON] було надано кредит у розмірі 12031.00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 24.00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. У порушення зазначених норм закону та умов договору відповідач зобовязання за вказаним договором належним чином не виконала, у звязку з чим станом на 15.01.2018 року має заборгованість в розмірі 11973.14 грн., яку позивач просить стягнути з [PERSON] а також стягнути 1762.00 грн. понесених позивачем судових витрат. Відповідач [PERSON] до початку судового розгляду продала заяву про часткове визнання позову, та розгляд справи у її відсутності. При винесенні рішення просить суд врахувати те, що вона є інвалідом ІІ групи, не працює, має на утриманні двох дітей, одна дочка з яких є повнолітньою та навчається у вищому навчальному закладі. Тобто, заборгованість виникла з поважних причин, у звязку з важким матеріальним становищем, а тому просить не стягувати з неї пеню та штраф. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Вивчивши матеріали справи, судом встановлено, що 12.12.2016 року між ПАТ КБ Приват Банк та відповідачем [PERSON] було укладено кредитний договір б/н і згідно даного договору останній було надано кредит в розмірі 12031.00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 24.00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідно до умов договору, надання банківських послуг, відповідач зобовязався погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим договором. Крім того, кредитним договором передбачено умови надання банківських послуг, у разі невиконання зобовязань за договором, на вимогу банку виконати зобовязання з повернення кредиту ( у тому числі простроченого кредиту та Овердрафту), оплати винагороди банку. Відповідач [PERSON] зобовязання по кредитному договору не виконує і станом на 15.01.2018 року має заборгованість в розмірі 11973.14 грн., яка складається із: заборгованості по кредиту 8733.66 грн.; заборгованості по процентам за користуванням кредитом 829.18 грн.; заборгованість за пенею та комісією 1047.78 грн.; штраф (відповідно до п.2.2 Генеральної угоди) 1362.52 грн. Відповідно до ч.1 ст. 526 ЦК України зобовязання повинні виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до вказівок закону, акту планування, договору, а при відсутності таких вказівок - відповідно до вимог, що звичайно ставляться. \~ Згідно ч. 2 ст. 1050 Цивільного кодексу України, якщо договором встановлено обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Відповідно до ч.3 ст.551 Цивільного кодексу України розмір неустойки/пені/ може бути зменшений за рішенням суду,якщо він значно перевищує розмір збитків,та за наявності інших обставин,які мають істотне значення.\~ Враховуючи матеріальний стан відповідача, а саме те, що вона не працює, є інвалідом ІІ групи, на утриманні має двоє дітей, одна дочка з яких є повнолітньою та навчається на денній формі навчання в Національному університеті «Львівська політехніка», що підтверджується довідкою № 17311/18 від 11.04.2018 року, суд вважає, що позов слід задовольнити частково. Згідно п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України підлягає стягненню із відповідача на користь позивача понесений ним судовий збір, що підтверджуються платіжним дорученням № РRОМ4ВЕ6Z1 від 14.02.2018 року.

Outcome: partial