Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-23 00:00:00

19 травня 2015 року [PERSON] звернулася до суду із заявою про встановлення факту батьківства, посилаючись на те, що її мати [PERSON] та [PERSON] з 1981 року проживали однією сімєю без реєстрації шлюбу. У 1982 році народилася її сестра [PERSON], а вона народилася 05 грудня 1983 року в селі Іванівка Очаківського району Миколаївської області. В свідоцтві про її народження матірю вказана [PERSON], а батьком зі слів матері записаний [PERSON]. Однак, її батьком був [PERSON], з яким її мати по день своєї смерті, 04 липня 2012 року, проживала однією сімєю. Вони вели спільне господарство, утримували та виховували її та сестру [PERSON] [PERSON] визнавав їх своїми доньками. Встановлення факту батьківства необхідно заявниці для оформлення спадщини після смерті батька. Заявниця та її представник в судовому засіданні заяву підтримали, просили її задовольнити. Представник пояснила, що після смерті [PERSON] відкрилася спадщина, на яку претендує заявниця. Однак, оформити спадкові права [PERSON] не змогла через відсутність в неї свідоцтва про смерть спадкодавця. Коли вона звернулася до відділу реєстрації актів цивільного стану, то дізналася, що прізвище її батька та прізвище, записане у її свідоцтві про народження, не співпадають. За таких обставин, їй було відмовлено у видачі свідоцтва про смерть [PERSON]. Представник заінтересованої особи у судовому засіданні проти задоволення заяви не заперечувала, дала пояснення, що заявниця дійсно зверталася до відділу реєстрації актів цивільного стану з метою отримання копії свідоцтва про смерть [PERSON], на що їй було відмовлено. Вислухавши пояснення заявниці, її представника та представника заінтересованої особи, надані в судовому засіданні 09 червня 2015 року, допитавши свідків, дослідивши письмові матеріали справи, суд дійшов наступного. Згідно з п. 3 Постанови Пленуму Верховного Суду Українивід 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» судам при розгляді справ про встановлення батьківства щодо дитини, яка народилася до 01 січня 2004 року, необхідно застосовувати відповідні норми КпШС України, беручи до уваги всі докази, що достовірно підтверджують визнання відповідачем батьківства, в їх сукупності, зокрема, спільне проживання й ведення спільного господарства відповідачем та матірю дитини до її народження, спільне виховання або утримання ними дитини. Відповідно до п. 15 вказаної Постанови, суд розглядає заяви про встановлення факту батьківства в разі смерті особи, яку заявник вважає батьком дитини, і вирішує їх з урахуванням обставин, передбачених ст. 53 КпШС. Заяви про встановлення фактів батьківства розглядаються судом, якщо у свідоцтві про народження певна особа не вказана батьком дитини (наприклад, відповідно до ч. 2 ст. 55 КпШС запис про батька дитини проведено за вказівкою матері, яка не перебувала у шлюбі, або ж такий запис зовсім відсутній), і можуть бути подані матір'ю, опікуном чи піклувальником дитини або самою дитиною після досягнення повноліття. Відповідно до ч. ч. 2, 3 ст.53 КпШС України в редакції 1969 року, який діяв на час виникнення правовідносин, батьківство може бути встановлено у судовому порядку за заявою дитини по досягненню нею повноліття у випадку народження дитини у батьків, які не перебували у шлюбі, при відсутності спільної заяви батьків до ЗАГСу. Згідно з ч. 3 ст. 53 КпШС України при встановленні батьківства суд бере до уваги спільне проживання та ведення спільного господарства матір'ю дитини і відповідачем до народження дитини, або спільне виховання чи утримання ними дитини, або докази, що з достовірністю підтверджують визнання відповідачем батьківства. [PERSON], як вбачається з копії повторного свідоцтва про народження серії І-ФП №177356, виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану Очаківського міськрайонного управління юстиції Миколаївської області 23 листопада 2012 року, народилася 05 грудня 1983 року в селі Іванівка Очаківського району Миколаївської області, про що 11 лютого 1984 року було зроблено актовий запис за № 10, її матірю вказана [PERSON], батьком [PERSON] (а.с.4). 04 липня 2012 року [PERSON] померла, що підтверджується копією повторного свідоцтва про її смерть серії І-ФП № 215145, виданого відділом реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Очаківського міськрайонного управління юстиції у Миколаївській області 17 березня 2015 року (а.с.5). 06 травня 2014 року [PERSON], який згідно паспортних даних народився 21 листопада 1959 року в селі Іванівка, Очаківського району, Миколаївської області помер, що підтверджується копією лікарського свідоцтва про його смерть серії № 111, виданого комунальним закладом Очаківський ЦПМСД 07 травня 2014 року (а.с.7). Допитана в судовому засіданні в якості свідка [PERSON] дала показання, що заявницю вона знає з 1986 року. Родина проживала в [INFO] в будинку, який належав бабусі [PERSON] по лінії батька. Коли заявниці було приблизно 15 років, її батьки розлучилися і вона залишилася проживати із батьком. Свідок знала батька по імені [PERSON]. Свідок [PERSON] в судовому засіданні показала, що є хрещеною матірю [PERSON] Батька останньої звали [PERSON]. Оглянувши копію фотокартки та копію паспорта [PERSON] (а.с. 6, 8), свідок підтвердила, що саме цей чоловік був батьком [PERSON] Свідок також пояснила, що [PERSON] та мати заявниці [PERSON] кілька років проживали самі, а потім народилися доньки [PERSON] та [PERSON]. Остання називала [PERSON] батьком, а він її донькою. Зазначені показання свідків є послідовними, узгоджуються між собою, а також із доказами, долученими до матеріалів справи, а тому суд вважає доведеним факт батьківства [PERSON] щодо [PERSON]. Враховуючи викладене, а також те, що встановлення вказаного факту має для заявниці юридичне значення, оскільки дозволяє їй реалізувати своє право на спадкове майно, суд вважає заяву обґрунтованою, такою, що підлягає задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved