Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-27 00:00:00

21.03.2017 року позивачка звернулася до суду з позовом до відповідача про визначення додаткового строку, достатнього для подання заяви про прийняття спадщини. В позові вказала, що 11 квітня 2006 року померла її тітка, [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії 1-БП № 031748 від 11 квітня 2006 року. Весь час та на день смерті [PERSON] була зареєстрована та проживала в [INFO]. За життя тітка позивачки склала заповіт, яким заповіла на випадок своєї смерті все своє майно позивачці, [PERSON] та сестрі позивачки, [PERSON], на підтвердження чого приєднала до позовної заяви копію заповіту від 22 вересня 1988 року, посвідченого виконкомом Річківської сільської ради за реєстраційним номером № 96. За заповітом від 20 березня 2002 року [PERSON] заповідала Державний акт на право приватної власності на землю серії 111-СМ № 048592 [PERSON], яка не прийняла спадщину після смерті [PERSON] та відмовляється від її прийняття, про що свідчить її заява від 22.02.2017 року. Позивачка вказує, що її сестра, [PERSON], померла, не прийнявши спадщину після смерті [PERSON], та що вказані обставини підтверджуються довідкою Річківської сільської ради від 12.12.2016 року та копіями заповітів, які позивачка приєднала до позовної заяви. Таким чином, після смерті [PERSON] відкрилася спадщина, яка складається із земельної ділянки площею 2,97 га для ведення сільськогосподарського товарного виробництва, що розташована на території Річківської сільської ради Білопільського району Сумської області. Зазначена земельна ділянка належала [PERSON] на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії 111-СМ № 048592, виданого за рішенням сесії Річківської сільської ради від 30.04.1999 року та зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів на право приватної власності на землю за № 1417. Являючись єдиною спадкоємицею за законом після смерті [PERSON], позивачка вказує, що інших спадкоємців у її тітки [PERSON] немає, так як [PERSON] не була одружена та дітей не мала. Позивачка поховала тітку [PERSON], а після її смерті користувалась житловим будинком та присадибною ділянкою, зберігала документи, а саме оригінал державного акту на право приватної власності на землю, оформлений на померлу [PERSON], однак юридично оформити документи на прийняття спадщини позивачка не змогла, так як не звернулася до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини в установлений законом шестимісячний термін. Позивачка вказує, що строк на звернення до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини пропущений нею з поважних причин, а саме внаслідок перебування в скрутному матеріальному становищі, та погіршенні стану здоров»я внаслідок частих хвороб, через що вона не мала коштів на оформлення спадщини. Про відмову від спадщини вона не заявляла. А при зверненні до нотаріуса для оформлення спадщини після смерті тітки їй було відмовлено внаслідок пропуску встановленого ч.1 ст. 1270 ЦК України шестимісячного строку для прийняття спадщини та рекомендовано звернутися до суду з зазначеним позовом. Зазначаючи, що встановлений строк для прийняття спадщини нею був пропущений з поважних причин, позивачка просить суд визначити їй додатковий строк, достатній для подання заяви про прийнятття спадщини [PERSON], - два місяці. В судове засідання позивачка та її представник за довіреністю [PERSON] не зявилися, представник подала суду заяву про розгляд справи без їхньої участі та задоволення позовних вимог. Відповідач в судове засідання не зявився, подав заяву про розгляд справи без його участі та визнання в повному обсязі позовних вимог. Від приватного нотаріуса Білопільського районного нотаріального округу [PERSON], надійшло повідомлення № 506/01-16 від 04.04.2017 року про розгляд справи без участі представника та інформаційна довідка зі Спадкового реєстру про те, що за параметрами запиту [PERSON], дата смерті 11.04.2006 р., у Спадковаму реєстрі інформація відсутня ( а.с.25,26). Суд розглядає справу без фіксування судового засідання технічними засобами, відповідно до ч.2 ст. 197 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позовна заява підлягає задоволенню в повному обсязі. Судом встановлено, що позивачка [PERSON] (дівоче прізвище [PERSON]) [PERSON] народилася 20 березня 1952 року в с.Річки Білопільського району Сумської області, її батьки : [PERSON] та [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про народження серії 1-АГ № 1267563 ( а.с.5). Прізвище [PERSON] було присвоєно позивачці після укладення шлюбу з [PERSON] 23.07.1972 року, що підтверджується копією свідоцтва про одруження серії 1-АБ № 238626 (а.с.7). Батько позивачки, [PERSON], народився 10.06.1922 року, його батьки: [PERSON] та [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про народження серії ЯЩ № 642394 (а.с.5). Тітка позивачки, [PERSON], народилася 02.08.1918 року, її батьки: [PERSON] та [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про народження серії 1-БП № 299534 (а.с.7). Тітка позивачки, [PERSON], за життя, 22 вересня 1988 року, уклала заповіт, яким на випадок своєї смерті все своє майно заповідала [PERSON] та [PERSON] в рівних долях ( а.с.10). Згідно заповіту від 20 березня 2002 року тітка позивачки, [PERSON], на випадок своєї смерті заповідала [PERSON] житловий будинок з по господарськими будівлями, присадибну земельну ділянку (город), земельний пай згідно Державного акту на право приватної власності на землю серії 111-СМ № 048592 ( а.с.9). 11 квітня 2006 року [PERSON] померла, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії 1-БП № 031748 (а.с.4). Після її смерті відкрилася спадщина на її майно, в тому числі і на земельну ділянку площею 2.97 га на території Річківської сільської ради для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, згідно державного акту на право приватної власності на землю серії 111-СМ № 048592, виданого за рішенням сесії Річківської сільської ради від 30.04.1999 року та зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів на право приватної власності на землю за № 1417(а.с.8). Згідно довідки виконкому Річківської сільської ради № 1508 від 12.12.2016 року [PERSON], яка померла 11.04.2006 року, була зареєстрована та проживала в [INFO] (вул.Травнева,94) Білопільського району Сумської області. Заповіти від імені померлої [PERSON] виконкомом Річківської сільської ради посвідчено 22.09.1988 року за № 96, реєстраційний номер 44396732, 20.03.2002 року за № 248, реєстраційний номер 44278014, заповіт не змінювався і не відмінювався ( а.с.11). Згідно заяви [PERSON] від 22.02.2017 року, адресованій Білопільській нотаріальній конторі, остання відмовилася від прийняття спадщини [PERSON] за заповітом № 248 від 20.03.2002 року ( а.с.19). Рідна сестра позивачки, [PERSON], померла 21.04.1995 року, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії 1-БП № 290346 (а.с.5). Згідно з ч.1 ст.1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Відповідно до ч.3 ст.1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Згідно абз.6 п.24 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року № 7, вирішуючи питання визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, повязані з обєктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Відповідно до ч.1 ст. 61 ЦПК України обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Суд вважає, що позивачка з поважної причини пропустила строк на прийняття спадщини, тому їй слід визначити додатковий строк, достатній для подання заяви про прийняття спадщини.

Outcome: approved