Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-17 00:00:00

20 серпня 2014 року до суду з заявою звернулась [PERSON], про встановлення факту батьківства, в якій просить суд, встановити факт батьківства [PERSON], [INFO], українця, який помер [INFO] в м.Київ щодо неповнолітньої дитини [PERSON], [INFO], уродженки м.Київ та внести зміни в актовий запис № 5 від 24.03.2014 року про народження дитини [PERSON], [INFO]. В своїй заяві [PERSON], посилається на те, що вона на протязі, більше 6-ти років проживала в с.Радовель Олевського району Житомирської області з [PERSON], [INFO], однією сім'єю, не реєструючи шлюб, з яким вели спільне господарство. [INFO] [PERSON], трагічно загинув у дорожньо-транспортній пригоді. [PERSON], зазначає, що під час спільного проживання, [INFO] у них народилася дитина: дочка [PERSON]. Так як вони проживали у незареєстрованому шлюбі, дитину заявниця зареєструвала на своє прізвище «[PERSON]» та по батькові зазначила «[PERSON]». У графі батько дитини, за вказівкою заявниці зазначено: «[PERSON]», що свідчить про те, що батьком дитини є, саме [PERSON], а не інша особа. Встановлення факту батьківства заявниці [PERSON], необхідне для оформлення пенсії по втраті годувальника. Заявниця [PERSON], подану до суду заяву про встановлення факту батьківства підтримала із підстав, які зазначені в заяві та просить її задовольнити, провівши розгляд цивільної справи у її відсутності. Представники заінтересованих осіб відділу реєстрації актів цивільного стану Олевського районного управління юстиції в Житомирській області, орган опіки та піклування Радовельської сільської ради Олевського району Житомирської області у судове засідання не з'явилися, подавши до суду письмові заяви про розгляд справи у їх відсутності, не заперечують відносно встановлення факту батьківства. Відповідно до ч.2 ст.158 ЦПК України, з якої слідує, що особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Згідно до ч.2 ст.197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали цивільної справи приходить до висновку, що від встановлення даного факту залежить виникнення особистих майнових прав заявника, а тому вважає, що вимоги [PERSON], є підставними та підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч.2 ст.256 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Частиною 1 статті 128 СК України за відсутності заяви, право на подання якої встановлено ст.126 СК України, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду. Приписами ч.3 ст.128 СК України визначено, що позов про визнання батьківства може бути пред'явлений матір'ю. Згідно до ст.130 СК України у разі смерті чоловіка, який не перебував у шлюбі з матір'ю дитини, факт його батьківства може бути встановлений за рішенням суду. Заява про встановлення факту приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до частини 1 ст.135 СК України. Пунктом 7 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року за № 3 «Про застосування судами окремих норм сімейного кодексу при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», зазначено, що у разі смерті чоловіка, який не перебував у шлюбі з матір'ю дитини, факт його батьківства може бути встановлено за рішенням суду в окремому провадженні. Заяви про встановлення факту як батьківства, так і материнства суд приймає до розгляду, якщо запис про батька (матір) дитини в Книзі реєстрації народжень учинено згідно зі ст.135 СК України. Таким чином, та у відповідності до ст.135 СК України заявниця народжену дочку [PERSON] записала за своїм прізвищем, а по батькові, батька дитини записала, як «[PERSON]», оскільки батько дитини [PERSON], визнавши себе, за життя батьком дитини відмовився від надання до органів РАЦСу заяву про реєстрацію його у свідоцтві про народження дитини - дочки [PERSON], як фізіологічного батька, з яким заявниця не перебувала у зареєстрованому шлюбі. Оскільки [PERSON] та [PERSON] спільно проживали на протязі, більше 6-ти років, по день смерті [PERSON], в [ADDRESS], однією сім'єю, не реєструючи шлюб, з яким вели спільне господарство, що підтверджується довідкою виконкому Радовельської сільської ради Олевського району Житомирської області № 2928 від 19.08.2014 року (а.с.5), і за час спільного життя, як подружжя народили дитину - дочку [PERSON], щодо якої за життя [PERSON], визнавав своє батьківство, суд вважає за необхідне, та з метою захисту прав неповнолітньої дитини на своє утримання встановити факт батьківства. Згідно до свідоцтва про народження [PERSON], запис про батька дитини зазначено зі слів матері «[PERSON]» (а.с.7). За таких обставин, суд вважає доведеним факт батьківства померлого [PERSON] відносно дитини: дочки [PERSON]. Встановлення факту батьківства має для заявниці юридичне значення, оскільки необхідне для оформлення пенсії на неповнолітню дитину. В іншому порядку встановити факт батьківства заявниця не має можливості. Відповідно до ч.1 ст.8 Закону України «Про охорону дитинства» від 26.04.2001 року, № 2402-ІІІ, кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Із положень ч.1 ст.3 Конвенції про права дитини, ратифікованої постановою Верховної Ради Української РСР від 27.02.1991 року № 789-ХІІ, частин 7, 8 ст.7 СК України, під час вирішення будь-яких питань щодо дітей суд повинен виходити з якнайкращого забезпечення інтересів дітей. На підставі наведеного та

Outcome: approved