Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-29 00:00:00

21 лютого 2018 року Публічне акціонерне товариство «Державний ощадний банк України» в особі філії Донецьке обласне управління АТ «Ощадбанк» (далі - АТ «Ощадбанк») звернулось до Олександрівського районного суду Донецької області з позовом, в якому просить стягнути з [PERSON] заборгованість за кредитом в розмірі 21048,32 грн., яка складається з: 11162,16 грн. - основного боргу (тіло кредиту); 7985,39 грн. - заборгованості по нарахованим процентам по кредиту; 1542,65 грн. інфляційне збільшення заборгованості; 358 грн. - 3 % річних від суми заборгованості. В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач послався на те, що АТ «Ощадбанк» відповідно до Договору про відкриття та обслуговування рахунку, випуск та надання платіжної картки № 93285/УТ ДК від 18.04.2012 року (далі Договір) надав [PERSON] кредит у розмірі 11400,00 грн. на строк дії платіжної карти, зі сплатою 24% процентів річних. Відповідно до п.4.4 Договору, відповідач зобовязався щомісячно отримувати звіт (виписку) по рахунку та сплачувати за кредитом всі платежі на підставі цього звіту (виписки) по рахунку, не пізніше 25 числа місяця наступного за звітним або на початку операційного дня, наступного за вихідним, святковим днем або неробочим згідно із договором. Проте, в порушення вимог діючого законодавства та умов Договору, відповідач належним чином взяті на себе зобовязання не виконав. У звязку з чим, станом на 15 січня 2018 року виникла заборгованість у загальному розмірі 21048,32 грн., яка складається з: 11162,16 грн. - основного боргу (тіло кредиту); 7985,39 грн. - заборгованості по нарахованим процентам по кредиту; 1542,65 грн. інфляційне збільшення заборгованості; 358,12 грн. - 3 % річних від суми заборгованості. Ухвалою судді Олександрівського районного суду Донецької області від 22 лютого 2018 року дану позовну заяву передано на розгляд Костянтинівському міськрайонному суду Донецької області за підсудністю. Ухвалою судді Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 22 березня 2018 року відкрито спрощено позовне провадження у справі за позовною заявою Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії Донецьке обласне управління АТ «Ощадбанк» до [PERSON] про стягнення заборгованості, справу призначено до судового розгляду. Ухвалою Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 21 травня 2018 року визнано обовязковою явку представника позивача у судове засідання для надання пояснень. Представник позивача [PERSON], будучи належним чином повідомленою про дату, час та місце розгляду справи, у судове засідання не зявилась, надавши суду письмові пояснення, в яких зазначила, що документи по справі зберігалися у Дебальцівському відділенні, яке підпорядковувалось філії Донецьке обласне управління АТ «Ощадбанк». Внаслідок захоплення приміщень, матеріальної бази та проведення активної фази АТО на цій території доступ до документів відсутній. В наданій суду заяву представник позивача просила справу розглянути у її відсутність. Відповідач [PERSON], будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи шляхом розміщення оголошення про виклик на офіційному сайті суду, у судове засідання не зявився, причини неявки не повідомив, відзив на позовну заяву не подав, у звязку з чим судом постановлено ухвалу про заочний розгляд справи. У звязку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи, на підставі частини другої статті 274 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши всі обставини по справі та перевіривши їх доказами, суд вважає, що позовні вимоги АТ «Ощадбанк» підлягають задоволенню з таких підстав. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться (ч.1). Виконання зобовязань, реалізація, зміна та припинення певних прав у договірному зобовязанні можуть бути зумовлені вчиненням або утриманням від вчинення однією із сторін у зобовязанні певних дій чи настанням інших обставин, передбачених договором, у тому числі обставин, які повністю залежать від волі однієї із сторін (ч.2). Відповідно до ч.1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Судом встановлено, що 18 квітня 2012 року між АТ «Ощадбанк» та [PERSON] укладено Договір № 93285/УТ_ДК від 18.04.2012 року про відкриття та обслуговування рахунку і випуск платіжної картки. Дана обставина відповідачем не спростована. У квітні 2014 року між АТ «Ощадбанк» та [PERSON] укладено Додатковий договір № 3 до Договору № 93285/УТ_ДК від 18.04.2012 року про відкриття та обслуговування рахунку і випуск платіжної картки, згідно із яким банк встановлює клієнту кредит у сумі 11400,00 грн. Строк дії кредиту встановлюється на відповідний період дії платіжної картки. При випуску Платіжної картки на новий термін кредит продовжується на строк дії платіжної картки. Процента ставка за Кредитом є фіксованою і складає 24,00% річних і сплачується щомісячно (а.с.15-16). Позивач свої зобовязання за Договором виконав належним чином, а саме відкрив відповідачу рахунок, встановив кредитний ліміт та видав клієнту платіжну карту, що підтверджується випискою по рахунку, відкритого на імя [PERSON] (а.с.8-14). Проте, [PERSON] свої зобовязання за Договором належним чином не виконав, кредит не повернув, проценти не сплатив. Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушення зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання). Відповідно до ч.1 ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобовязання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Частиною 2 ст.625 ЦК України передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів на встановлений договором або законом. Згідно із розрахунком заборгованості, станом на 15 січня 2018 року [PERSON] має заборгованість за кредитним Договором у загальному розмірі 21048,32 грн., з яких: - заборгованість за основним боргом 11162,16 грн.; - заборгованість за нарахованими процентами 7985,39 грн.; - інфляційні втрати від прострочених сум заборгованості 1542,65 грн.; - три проценти річних від суми заборгованості 358,12 грн. (а.с.5-7). За таких обставин, суд вважає необхідним стягнути з [PERSON] на користь позивача заборгованість за Договором № 93285/УТ_ДК про відкриття та обслуговування рахунку і випуск платіжної карти від 18.04.2012 року та Додатковим договором № 3 в загальному розмірі 21048,32 грн. Тож, позов слід задовольнити у повному обсязі. У відповідності до ст. 141 ЦПК України, суд стягує з відповідача на користь позивача судовий збір у розмірі 1762,00 грн.

Outcome: approved