Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-18 00:00:00

20 липня 2015 року [PERSON] звернулася до Рубіжанського міського суду Луганської області з позовом до [PERSON] про визнання [PERSON] таким, що втратив право користування квартирою № 2 по вулиці Карла Маркса, будинок 18 в місті Рубіжне. Свої вимоги обґрунтовує тим, що позивач є власником зазначеної квартири, з 2012 року в квартирі був зареєстрований син позивача [PERSON], який з травня 2014 року в квартирі не проживає, добровільно не знявся з реєстраційного обліку, реєстрація відповідача в квартирі позивача порушує її права як власника квартири, тому позивач звернулася до суду з цим позовом за захистом своїх прав. В судове засідання позивач не зявилася, про час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, надала суду заяву про розгляд справи за її відсутністю, позовні вимоги підтримує. Відповідач в судове засідання не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся судом, причин неявки в судове засідання суду не повідомив, заяви про розгляд справи в його відсутності суду не надав, заперечень на позов не надав. Виклик відповідачу було надіслано на адресу, згідно відомостей адресно-довідкового підрозділу, який повернувся до суду з позначкою «за закінченням терміну зберігання». Відповідно до вимог ч. 5 ст. 74 ЦПК України судова повістка разом із розпискою, а у випадках, встановлених цим Кодексом, разом з копіями відповідних документів надсилається поштою рекомендованим листом із повідомленням або через кур'єрів за адресою, зазначеною стороною чи іншою особою, яка бере участь у справі. Відповідно до ч. 1 ст. 77 ЦПК України сторони та інші особи, які беруть участь у справі, зобов'язані повідомляти суд про зміну свого місця проживання (перебування, знаходження) або місцезнаходження під час провадження справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання або місцезнаходження судова повістка надсилається на останню відому судові адресу і вважається доставленою, навіть якщо особа за цією адресою більше не проживає або не знаходиться. Третя особа в судове засідання не зявилася, про час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, 14.08.2015 року подала суду заяву, в якій вона не заперечує проти зняття з реєстрації відповідача. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідно до ч. 2 ст. 11 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Відповідно до ч. 2 ст. 158 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Враховуючи згоду позивача на заочний розгляду справи та неявку в судове засідання відповідача, який був належним чином повідомлений, суд вважає за можливе розглядати цивільну справу у відсутності відповідача та ухвалити заочне рішення по даній справі в порядку ст.ст. 224, 225 ЦПК України. Враховуючи, що сторони не скористалися правом брати участь у судовому засіданні, суд розглядає цивільну справу за наявними у справі матеріалами. Суд, розглянувши цивільну справу в межах заявлених позовних вимог, об'єктивно оцінивши докази, які містяться в справі, вважає, що позов\~підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що частка квартири [ADDRESS] належить [PERSON] на праві спільної часткової власності на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно, виданого Реєстраційною службою Рубіжанського міського управління юстиції Луганської області 25.03.2015 року (а.с. 10). Згідно довідки Виконавчого комітету Рубіжанської міської ради від 23.06.2015 року у квартирі [ADDRESS] зареєстрований [PERSON] як син власника квартири (а.с. 31). Згідно акту від 07.07.2015 року, який складено сусідами позивача та депутатом Рубіжанської міської ради, відповідач з травня 2014 року в квартирі не проживає (а.с. 19). Відповідно до ч. 1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Відповідно до ст. 317 ЦК України власникові майна належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна. \~\~Згідно положень ст. 150 ЖК України, які кореспондують з положеннями ст. 383 ЦК України, громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди. У відповідності до ч. 2 ст. 405 ЦК України член сімї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сімї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Судом встановлено, що [PERSON] у належній позивачу квартирі відсутній понад один рік, а тому втратив право користування цим житлом. Відповідач не надав суду жодних доказів з приводу збереження за ним права користування квартирою та доказів, які підтверджують поважність причин відсутності понад 1 рік в цій квартирі. Враховуючи вищевказане, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача слід стягнути судовий збір в розмірі 243,60 гривень.

Outcome: approved