Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-16 00:00:00

21.08.2020 року до суду надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів на дитину. В обґрунтування своїх вимог позивач зазначив, що 23.01.2015 року вона уклала шлюб з відповідачем і проживала з ним однією сім`єю до 03.05.2019 року, після чого їхнє спільне проживання було фактично припинено, а 17.10.2019 року за рішенням суду шлюб розірвано. Як слідує далі з позову, від шлюбу сторони мають доньку [PERSON] , [INFO] , яка з 03.05.2019 року проживає разом з нею та знаходиться на її утриманні. Усі обов`язки щодо утримання та виховання доньки позивач несе самостійно. Відповідач ухиляється від покладеного на нього обов`язку щодо утримання спільної дитини. Далі позивач зазначив, що відповідач здоровий, працездатний, працює в ТОВ «Птахофабрика «Зарічна» трактористом, аліменти нікому не платить, стягнень по виконавчим документам з нього не проводиться, інших неповнолітніх дітей, непрацездатних батьків не має. На даний час відповідач добровільно не надає допомогу на утримання доньки. Прохає стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання доньки [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частки від заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 21.08.2020 року і до повноліття дитини. 22.09.2020 року від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому він вважає, що позов підлягає частковому задоволенню, посилався на те, що позивач не надала доказів того, що всі витрати на утримання доньки вона несе самостійно, які вона має доходи та чи працює, щоб утримувати дитину самостійно, які витрати вона несе щомісячно на дитину та у якому розмірі. Він несе витрати на утримання доньки у розмірі не меншому за прожитковий мінімум для дитини відповідного віку, що підтверджується чеками ПАТ «Укрпошта». Він з 2019 року проживає однією сім`єю без реєстрації шлюбу з [PERSON] та її неповнолітніми дітьми, які також знаходяться на його утриманні. Прохає частково задовольнити позов в розмірі аліментів 1/6 частини (а.с.20-21). 15.10.2020 року від позивача надійшла відповідь на відзив, в якій вона посилається на те, що наразі вона вагітна та знаходиться в пологовому будинку, допомога відповідача на утримання доньки носить нерегулярний характер, останні кошти сплачені у серпні 2020 року, вважає, що позовні вимоги заявлені в межах законодавчо встановленого мінімуму, відповідач здоровий, працездатний, працює в ТОВ «Птахофабрика «Зарічна» трактористом, аліменти нікому не платить, стягнень по виконавчим документам з нього не проводиться, інших неповнолітніх дітей, непрацездатних батьків не має, доказів того, що відповідач має юридичні обов`язки перед [PERSON] та її дітьми суду не надано. Прохає позов задовольнити, справу розглянути у її відсутність, не заперечувала проти заочного розгляду справи (а.с.36-37). Позивач в судове засідання не з`явилася, про час і місце його проведення повідомлена належним чином, подала 15.10.2020 року через канцелярію суду відповідь на відзив, в якій позовні вимоги підтримала та прохала задовольнити, справу розглянути у її відсутність, не заперечувала проти заочного розгляду справи (а.с.36-37). Відповідач в судове засідання не з`явився, про час і місце його проведення повідомлений належним чином, подав 22.09.2020 року через канцелярію суду відзив на позов, в якому позовні вимоги визнав частково в розмірі аліментів 1/6 частини (а.с.20-21). Виходячи з наведеного, а також положень ч.3 ст.211 ЦПК України, суд вважає, що рішення у справі можливо ухвалити при проведенні судового засідання за відсутності сторін. У відповідності до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось через неявку у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню у повному обсязі за таких підстав. Відповідно до ч.1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Стаття 13 ЦПК України передбачає, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Судом встановлені наступні обставини у справі та відповідні їм правовідносини. Відповідно до паспорта громадянина України серії [NUMBER] , виданого 08.07.2009 року Великоновосілківським РВ ГУМВС України в Донецькій області, відповідач [PERSON] народився [INFO] в с. Максимівка Мар`їнського району Донецької області, зареєстрований за адресою: [ADDRESS] (а.с.23). Відповідно до паспорта громадянина України серії [NUMBER] , виданого 17.02.2015 року Гуляйпільським РС УДМС України в Запорізькій області, позивач [PERSON] народилася [INFO] в с. Успенівка Гуляйпільського району Запорізької області, зареєстрована за адресою: [ADDRESS] (а.с.4). Згідно копії свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , виданого 23.01.2015 року, сторони у справі - [PERSON] та [PERSON] (після укладення шлюбу - [PERSON] ) 23.01.2015 року уклали шлюб, який зареєстрований виконавчим комітетом Успенівської сільської ради Гуляйпільського району Запорізької області, актовий запис №01 (а.с.7). Сторони мають спільну доньку - [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 23.03.2015 року виконавчим комітетом Успенівської сільської ради Гуляйпільського району Запорізької області, актовий запис №03 (а.с.10). Рішенням Гуляйпільського районного суду Запорізької області від 17.10.2019 року шлюб між сторонами розірвано (а.с.8). Позивач мешкає разом з донькою [PERSON] за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується довідкою сільської ради №92 від 12.08.2020 року (а.с.11). Відповідач мешкає однією сім`єю без реєстрації шлюбу з [PERSON] , [INFO] , та її неповнолітніми дітьми: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується довідкою сільської ради №114/01-29 від 07.09.2020 року (а.с.27). Відповідач працює в ТОВ «Птахофабрика «Зарічна» трактористом, його дохід за період з 01.03.2020 року по 31.08.2020 року склав в сумі 77370,47 грн., що підтверджується довідкою підприємства від 07.09.2020 року (а.с.26). Відповідач за період з 2019 року по серпень 2020 року сплатив позивачу аліменти на утримання доньки в сумі 23406 грн., що підтверджується копіями чеків ПАТ «Укрпошта» (а.с.24-25). Співмешканка відповідача [PERSON] отримує аліменти від [PERSON] на утримання сина [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/4 частини доходів, що підтверджується рішенням Гуляйпільського районного суду Запорізької області від 02.12.2010 року. Також [PERSON] отримує аліменти від [PERSON] на утримання доньки [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/4 частини доходів, що підтверджується рішенням Гуляйпільського районного суду Запорізької області від 26.07.2019 року. Відповідачем у його відзиві на позов протилежних відомостей щодо не отримання його співмешканкою аліментів на її дітей від їх біологічних батьків не наведено. Відповідач у відзиві на позовну заяву відомостей про свій незадовільний стан здоров`я та матеріальне становище, наявності у нього аліментних зобов`язань щодо утримання інших дітей, непрацездатних дружини, батьків, наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів або будь-яких інших обставин, що мають істотне значення для вирішення питання щодо стягнення аліментів, не повідомив. Згідно ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно ч.1 ст.179 СК України, аліменти, одержані на дитину, є власністю дитини. Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч.3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Відповідно до ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно ст.183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Якщо після досягнення повноліття найстаршою дитиною ніхто з батьків не звернувся до суду з позовом про визначення розміру аліментів на інших дітей, аліменти стягуються за вирахуванням тієї рівної частки, що припадала на дитину, яка досягла повноліття. Згідно з Постановою Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Прожитковий мінімум на дитину на 2020 рік в Україні відповідно до ст.7 Закону України «Про Державний бюджет на 2020 рік» складає для дітей віком до 6 років: з 1 січня 2020 року - 1779 гривень, з 1 липня - 1859 гривень, з 1 грудня - 1921 гривень. Відповідно до ч.ч. 1,2 ст.27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789-ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, Держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Враховуючи положення ч.1 ст.3 Конвенції про права дитини, ч.ч. 7, 8 ст.7 СК України при вирішенні будь-яких питань щодо дітей, суд повинен виходити з якнайкращого забезпечення інтересів дитини. У Принципі 6 Декларації прав дитини, проголошеної Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року зазначено, що дитина для повного та гармонічного розвитку її особистості потребує любові та розуміння. Вона повинна зростати у піклуванні та під відповідальністю своїх батьків, в атмосфері любові, моральної та матеріальної забезпеченості. Відповідно до ст.18 Конвенції про права дитини, що була ратифікована Постановою ВП № 789-ХІІ від 27.02.1991 року, Держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. У відповідності до ст.8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх заміняють, несуть відповідальність за створення необхідних для всебічного розвитку дитини відповідно до законів України. З урахуванням вищевикладеного, повно і всебічно дослідивши матеріали цивільної справи, суд приходить до висновку, що заявлені позивачем позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню, зокрема з огляду на таке. Суд вважає, що відповідач на виконання вимог ч.1 ст.81 ЦПК України не надав доказів, які б могли довести ті обставини, на які він посилається як на підставу своїх заперечень щодо позову. Так, зазначена ним обставина - наявність на його утриманні дітей співмешканки [PERSON] , не знайшла свого підтвердження, з огляду на те, що [PERSON] за рішеннями суду отримує аліменти на утримання своїх дітей. Як встановлено судом, відповідач отримує постійний дохід у вигляді заробітної плати (а.с.26). В середньому останній отримує за місяць 12 895,08 грн., тому 1/4 частка від такого доходу має складати 3223,77 грн.. Таким чином, враховуючи ці обставини, а також суто інтереси малолітньої дочки сторін, суд вважає, що сплата аліментів саме в такому розмірі буде більш повно задовольняти потреби дитини. За таких обставин, враховуючи те, що відповідач є фізично здоровою та працездатною особою, працює та отримує дохід, хронічними хворобами не страждає, на обліку у вузьких спеціалістів медичних закладів не знаходиться, інвалідом не являється, на користь інших осіб аліменти не сплачує, оскільки жодних належних та допустимих доказів на спростування вищевикладених обставин суду не надано та відповідачем не зазначено, тому суд вважає, що останній на теперішній час має можливість сплачувати аліменти на дитину саме у розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно. Також, взявши до уваги те, що будь-якої домовленості щодо порядку утримання дитини сторони не дійшли, угоди про матеріальне її забезпечення між сторонами не досягнуто, дитина на теперішній час перебуває на утриманні позивача, який також має обов`язок щодо утримання своєї дитини, тому суд вважає за необхідне заявлений позивачем позов задовольнити та стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання доньки саме в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно, але не менш 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Згідно із вхідним штампом Гуляйпільського районного суду Запорізької області позивач звернувся до суду із позовною заявою 21.08.2020 року. Таким чином, з оглядом на вищевказану норму матеріального закону, аліменти на утримання дитини потрібно стягувати з відповідача, починаючи з вказаної дати. Відповідно до ч.1 ст.430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. Таким чином, необхідно допустити негайне виконання рішення у межах суми платежу за один місяць. У відповідності до ст.141 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь держави судовий збір в розмірі 840,80 грн.

Outcome: approved