Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-19 00:00:00

20 грудня 2017 року позивач [PERSON] відділення Фонду державного майна України по Донецькій області звернулось до суду з позовом до [PERSON] про стягнення неустойки за договором оренди та стягнення судових витрат, обґрунтувавши свої вимоги тим, що між [PERSON] відділенням Фонду державного майна України по Донецькій області та [PERSON] був укладений договір оренди № 6050/2014 від 01.04.2014 року на державне майно нежитлові вбудовані приміщення цокольного поверху контори Словянськенерготорг (житловий будинок), площею 46,5 кв.м., які розташовані за адресою: Донецька область, м. Миколаївка, вул. Горького, 6, що перебуває на балансі структурної одиниці ПАТ «Донбасенерго» ПРТ «Енерготорг» та не увійшло до статутного капіталу ПАТ «Донбасенерго». Строк дії договору до 26.03.2017 року включно. Позивач заявою від 31.03.2017 року повідомив відповідача, що 26.03.2017 року закінчився термін дії договору від 01.04.2014 року, однак лише 17.08.2017 року орендар передав балансоутримувачу орендоване майно, тому за час прострочення повернення обєкта оренди позивачем було нарахована неустойка за період з 08.04.2017 року по 17.08.2017 року у розмірі 4736,99 грн. У звязку з чим позивач просить стягнути з відповідача суму неустойки та судові витрати. У судове засідання представник позивача не зявився, подав до суду заяву, в якій просить розглянути справу у його відсутності, на задоволенні позовних вимог наполягає. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився по невідомим суду причинам, про день та час розгляду справи був повідомлений своєчасно та належним чином, в установленому законом порядку, у зв'язку з чим суд, відповідно до ст. 280 ЦПК України дійшов до висновку, про можливість ухвалення заочного рішення, на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши подані позивачем документи, всебічно і повно зясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, обєктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду спору по суті, суд встановив такі фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. Відповідно до Договору оренди нерухомого майна, що належить до державної власності № 6050/2014 від 01.04.2014 року, між [PERSON] відділенням Фонду державного майна України по Донецькій області та [PERSON] був укладений договір оренди на державне майно нежитлові вбудовані приміщення цокольного поверху контори Словянськенерготорг (житловий будинок), площею 46,5 кв.м., які розташовані за адресою: Донецька область, м. Миколаївка, вул. Горького, 6, що перебуває на балансі структурної одиниці ПАТ «Донбасенерго» ПРТ «Енерготорг» та не увійшло до статутного капіталу ПАТ «Донбасенерго». Строк дії договору до 26.03.2017 року включно. Факт передачі вищезазначеного майна підтверджується Актом приймання-передачі від 01.04.2014 року. Відповідно до ч. 1 ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди усіх істотних умов договору. Істотними умовами є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Судом встановлено, що кредитний договір укладений сторонами в письмовій формі, підписаний уповноваженою на це посадовою особою позивача та відповідачем [PERSON] Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. У порушення зазначених норм закону та умов договору відповідач зобовязання за вказаним договором належним чином не виконав. Згідно з ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання не допускається. Позивач заявою від 31.03.2017 року повідомляв відповідача, що 26.03.2017 року закінчився термін дії договору від 01.04.2014 року. Листом від 13.04.2017 року позивач повідомляв відповідача про нарахування неустойки в порядку ст. 785 ЦК України. У порушення зазначених норм закону та умов договору відповідач зобовязання за вказаним договором належним чином не виконав. Відповідно до Акту прийому-передачі (повернення) майна від 17.08.2017 року, [PERSON] передав структурній одиниці ПАТ «Донбасенерго» ПРТ «Енерготорг» нежитлові вбудовані приміщення цокольного поверху контори Словянськенерготорг (житловий будинок), площею 46,5 кв.м., які розташовані за адресою: Донецька область, м. Миколаївка, вул. Горького, 6, 17 серпня 2017 року. Правовідносини, що виникли між сторонами, регулюються параграфом 1 «Найм (Орненда)» глави 58 Цивільного Кодексу України. Відповідно до ч. 1 ст. 759 ЦК України, за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов'язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 785 ЦК України, у разі припинення договору найму наймач зобов'язаний негайно повернути наймодавцеві річ у стані, в якому вона була одержана, з урахуванням нормального зносу, або у стані, який було обумовлено в договорі. Якщо наймач не виконує обов'язку щодо повернення речі, наймодавець має право вимагати від наймача сплати неустойки у розмірі подвійної плати за користування річчю за час прострочення. Згідно з п.п. 10.10, 10.11 Договору оренди нерухомого майна, майно вважається повернутим балансоутримувачу з моменту підписання акту приймання-передавання між орендарем та балансоутримувачем, або особою яку вкаже орендодавець. Якщо орендар не виконає обовязку щодо повернення майна, орендодавець має право вимагати від орендаря сплати неустойки у розмірі подвійної плати за користування майном за весь час прострочення. Відповідно до ст.. 611 ЦК України, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки. У звязку з зазначеними порушеннями зобовязань за договором оренди відповідачем, згідно з довідкою нарахування неустойки за час прострочення повернення обєкту оренди, нарахована неустойка у розмірі 4736,90 грн. Відповідно до п. 5.4 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України «Про деякі питання практики застосування законодавства про оренду (найм) майна» від 29.05.2013 року № 12, застосовуючи приписи статті 785 ЦК України у розгляді справ зі спорів про стягнення неустойки за прострочення виконання зобов'язань з повернення об'єкта оренди, господарським судам слід звертати увагу на те, що неустойка, стягнення якої передбачено частиною другою статті 785 ЦК України, є самостійною майновою відповідальністю у сфері орендних правовідносин і визначається як подвійна плата за користування річчю за час прострочення. З урахуванням наведеного, суд вважає, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають частковому задоволенню. При цьому суд виходить з вимог ст.ст. 12, 81 ЦПК України, відповідно до яких цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості, і кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідач в судове засідання не зявився, не скористався своїми процесуальними правами сторони в процесі і не надав належних доказів, які спростовують доводи позивача. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Отже, з відповідача на користь позивача також підлягає стягненню сума судового збору у розмірі 1600,00 грн. сплачена при подачі позовної заяви до суду, що підтверджено відповідним платіжним дорученням.

Outcome: approved