Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-12 00:00:00

21.01.2016 року позивач [PERSON] звернувся до суду з зазначеною позовною заявою, яку в подальшому уточнив та в якій вказав, що йому на праві приватної власності належить житловий будинок № 81 по вул. Ломоносова в м. Артемівську Донецької області. З відповідачкою він перебував у шлюбі, який було розірвано рішенням Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 23.10.2015 року. Позивач у позові зазначає, що відповідачка у будинку не проживає з липня 2014 року, її точне місце перебування йому невідоме. Позивач просив суд ухвалити рішення, яким визнати відповідачку [PERSON], [INFO], такою, що втратила право користування житловим приміщенням житловим будинком № 81 по вулиці Ломоносова в місті Бахмут Донецької області, судові витрати просив покласти на позивача. У судове засідання позивач [PERSON] не зявився, в матеріалах справи на а. с. 20 мається довіреність від 03.02.2016 року, за якою право представляти його інтереси та бути його представником надається [PERSON] Представник позивача у судовому засіданні на вимогах позовної заяви наполягала та просила її задовольнити, надавши пояснення, аналогічні викладеним у позові. Відповідач [PERSON] у судове засідання не зявилася. Вона у встановленому законом порядку була повідомлена про дату, час і місце судового засідання. Але про причини неявки суд не сповістила. Від неї не надійшло клопотання про відкладення слухання справи. Зі згоди представника позивача, суд ухвалює рішення про заочний розгляд справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Суд, заслухавши доводи та пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку про необхідність задоволення позовної заяви з таких підстав. Відповідно до ч. 1 ст. 3 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цивільно-процесуальним Кодексом України, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно змісту ст. ст. 11, 15 ЦК України, цивільні права й обовязки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства. Кожна особа має право на судовий захист. Захист цивільних прав це передбачені законом способи охорони цивільних прав у разі їх порушення чи реальної небезпеки такого порушення. Як встановлено в судовому засіданні, відповідно до договору купівлі-продажу від 07.09.2012 року, посвідченого приватним нотаріусом Артемівського міського нотаріального округу, позивачу [PERSON] на праві приватної власності належить будинок № 81 по вул. Ломоносова, в м. Артемівську Донецької області. (а. с. 7). Вказаний договір зареєстрований в КП «Артемівське БТІ», що підтверджується витягом на а. с. 8. Рішенням Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 23.10.2015 року, яке набрало законної сили, шлюб, зареєстрований 07.12.2012 року відділом ДРАЦС по м. Артемівську Артемівського МРУЮ між [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO] розірвано. (а. с. 9). Відповідно до довідки від 21.01.2016 року, виданою головою квартального комітету № 5, [PERSON], [INFO], зареєстрована за адресою: [INFO]. (а. с. 10). В судовому засіданні встановлено, що відповідач [PERSON] дійсно тривалий час, а саме: з липня 2014 року за місцем своєї реєстрації не проживає. Вказана обставина підтверджується актом від 21.01.2016 року, складеним та затвердженим головою квартального комітету № 5. (а. с. 11). Статтею 41 Конституції України\~передбачено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Використання власності не може завдавати шкоди правам, свободам та гідності громадян. Згідно\~\~ст. 321 ЦК України,\~право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Статтею 391 ЦК України передбачено, що власник має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до ст. 405 ЦК України, члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Таким чином, сукупність наданих позивачем та досліджених судом доказів у достатній мірі підтверджують той факт, що вимоги позивача обґрунтовані, підтверджені матеріалами справи, а тому підлягають задоволенню. Беручи до уваги викладене,

Outcome: approved