Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-29 00:00:00

20 квітня 2018 року позивач звернулася до суду з позовною заявою, в якій просила стягнути з відповідача [PERSON] аліменти на користь позивача [PERSON] на утримання неповнолітньої доньки [PERSON], [INFO], в розмірі 1/4 частини від всіх видів його заробітку (доходу), але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, до досягнення дитиною повноліття, тобто до 20 серпня 2026 року. В обґрунтування позову вказує на те, що з 07 березня 2008 року вона перебувала у шлюбі з відповідачем, який рішенням Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 24 жовтня 2017 року був розірваний. Від спільного життя сторони мають доньку - [PERSON], [INFO]. На теперішній час неповнолітня донька сторін проживає разом з позивачем та знаходиться на її утриманні. Добровільно відповідач матеріальної допомоги на утримання доньки не надає. На теперішній час відповідач працює у ДП «КБ «Південне». За таких обставин позивач змушена звернутись до суду з даним позовом та просить стягнути з відповідача на свою користь аліменти на утримання неповнолітньої доньки. Позивач в судове засідання не з'явилася, надала суду заяву з проханням розглядати справу за її відсутності, позовні вимоги підтримує та просить позов задовольнити. Відповідач в судове засідання не зявився, надав суду заяву про розгляд справи без його участі, зазначивши, що позовні вимоги визнає та не заперечує проти стягнення з нього аліментів на утримання неповнолітньої доньки у заявленому позивачем розмірі. Разом з цим зазначив, що з обставинами, викладеними позивачем у позовній заяві, він не погоджується, оскільки він добровільно надає грошові кошти на утримання їх доньки у розмірі 25-30 відсотків від його доходу щомісячно. У зв'язку з неявкою осіб, які приймають участь у справі, з урахуванням заяв сторін, суд розглядає справу у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Дослідивши матеріали справи та оцінивши наявні докази у їх сукупності, судом встановлені наступні фактичні обставини справи та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що 07 березня 2008 року Красногвардійським відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції Дніпропетровської області між сторонами було зареєстровано шлюб, актовий запис № 112, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії 1-КИ № 107387, виданим 07 березня 2008 року (а.с. 7). Від шлюбу сторони мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії 1-КИ № 195440, виданим 02 вересня 2008 року Красногвардійським відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції Дніпропетровської області, актовий запис № 845 (а.с. 6). У вказаному свідоцтві про народження батьками дитини зазначені: позивач [PERSON] мати, та відповідач [PERSON] - батько. Рішенням Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 24 жовтня 2017 року шлюб між сторонами було розірвано (а.с. 13). Вказане рішення набрало законної сили 06 листопада 2017 року. Неповнолітня [PERSON] проживає разом із матірю [PERSON] та знаходиться на її утриманні. Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Обовязок утримувати дитину є рівною мірою обовязком як матері, так і батька. Причому обовязком особистим і індивідуальним. Згідно до ч. 3 ст. 181 Сімейного кодексу України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. При визначені розміру аліментів, відповідно до ст. 182 Сімейного кодексу України, суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ч.2 ст.182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно ч.1 ст.183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Позивач в позовній заяві просила стягнути з відповідача на її користь, на утримання неповнолітньої доньки аліменти у розмірі 1/4 частини від всіх видів його заробітку (доходу), але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, до досягнення дитиною повноліття. Судом встановлено, що відповідач перебуває у працездатному віці, а отже має можливість утримувати дитину. Крім того, в наданій до суду заві відповідач не заперечував проти задоволення позову і стягнення з нього аліментів на утримання доньки. Вирішуючи питання про розмір стягнення аліментів, суд вважає, що справедливим та обєктивним розміром стягнення аліментів буде ј частина з усіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно, але не менш ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку. Відповідно до ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Беручи до уваги викладене та той факт, що кожен з батьків повинен виконувати свій обовязок з утримання дитини належним чином та у рівній мірі нести витрати на дитину, дослідивши та оцінивши наявні у справі докази, суд приходить до висновку про необхідність задоволення позовних вимог позивача та стягнення з відповідача аліментів на утримання неповнолітньої доньки у розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менш ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття, починаючи стягнення з 20 квітня 2018 року, тобто з моменту звернення позивача до суду, на користь матері [PERSON], що на думку суду буде достатнім та справедливим розміром аліментів. Відповідно до ст. 430 ЦПК України, суд вважає необхідним допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць. Відповідно до вимог до ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Враховуючи, що позовні вимоги задоволенні, а позивач на підставі п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» був звільнений від сплати судового збору за позовними вимогами про стягнення аліментів, то з відповідача на користь держави слід стягнути судовий збір за позовними вимогами про стягнення аліментів у розмірі 704,80 грн. На підставі ст.ст. 80, 81, 180, 182, 183, 191 СК України,

Outcome: approved