Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-02 00:00:00

21 грудня 2016 року позивачка звернулася до суду з зазначеним позовом, в якому просила суд: - встановити факт належності [PERSON], яка померла 5 лютого 2000 року в селі Мартове Печенізького району Харківської області, Сертифікату на право на земельну ділянку (пай) серії ХР № 007327, виданого на підставі рішення Печенізької райдержадміністрації від 28 травня 1996 року № 173, на імя [PERSON]; - встановити факт родинних відносин між нею, [PERSON], яка народилась 19 березня 1930 року в селі Мартове Печенізького району Харківської області, та [PERSON], померлою 5 лютого 2000 року в селі Мартове Печенізького району Харківської області, як між рідною донькою та матірю; - визнати за нею, [PERSON], [INFO], уродженки [INFO], ідентифікаційний номер [NUMBER], на земельну частку (пай) розміром 4,47 умовних кадастрових гектарів, яка перебуває у колективній власності колективного сільськогосподарського підприємства «Мартова», що належала спадкодавиці на підставі Сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ХР № 007327, в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON], померлої 5 лютого 2000 року. В обгрунтування позову посилалась на те, що 5 лютого 2000 року померла її мати -[PERSON], після її смерті залишилася спадщина у виді земельної частки (паю) розміром 4,47 умовних кадастрових гектарів. Право власності спадкодавця підтверджується Сертифікатом на право на земельну частку (пай) серії ХР № 007327, виданого Печенізькою райдержадміністрацією, згідно з рішенням від 28 травня 1996 року № 173. Однак, у реалізації спадкових прав їй перешкоджає помилка, яка була допущена у Сетрифікаті на право на земельну частку (пай), де замість по-батькові її матері «Георгіївна» було зазначено «Юхимівна». Крім того, було допущено помилку у свідоцтві про народження позивачки, де у графі «Мати» замість «Ірини Георгіївни» зазначено «Орина Григорівна». Позивачка також просила визнати за нею право власності на земельну частку (пай) розміром 4,47 умовних кадастрових гектарів, яка перебуває у колективній власності колективного сільськогосподарського підприємства «Мартова», що належала спадкодавцеві на піставі Сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ХР № 007327. Представники позивачки [PERSON] та [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримали в повному обсязі та просили задовольнити їх. Необхідність доведення вищезазначених юридичних фактів підтвердили відповідним розяснювальним листом нотаріусу. Зазначали, що за життя [PERSON] проживала разом з позивачкою у будинку № 35 по вулиці Пушкіна в селі Мартове, Печенізького району, Харківської області, тому після смерті спадкодавця її донька фактично вступила у володіння та користування спадковим майном, проте набуті нею в 2000 році права належним чином не оформила. Пояснювали, що [PERSON] єдина дитина [PERSON], інших спадкоємців немає, а її чоловік загинув ще під час Великої Вітчизняної Війні. Відповідачка про дату та час розгляду повідомлялась своєчасно та належним чином, в судовому засіданні проти задоволення позову не заперечувала. Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, Печенізький районний відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківській області, явку свого представника у судове засідання не забезпечили, про дату та час розгляду справи повідомлялись належним чином та своєчасно, звернулись до суду з заявою про розгляд справи за їх відсутності (а.с. 54-55). Заслухавши пояснення представників позивачки, відповідачки, перевіривши матеріали справи та проаналізувавши зібрані по справі докази в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги в частині встановлення факту родинних відносин підлягають задоволенню, а факт родинних відносин між фізичними особами, а саме між [PERSON] та [PERSON], як між донькою та матірю, підтверджено з огляду на наступне. [PERSON] народилася 19 березня 1930 року в селі Мартове Печенізького району Харківської області, що підтверджується свідоцтвом про народження серії І-ВЛ № 124180, виданого повторно 23 травня 2000 року завідуючим відділом запису актів громадянського стану Печенізького відділу реєстрації актів громадянського стану Харківської області, актовий запис № 41. Батьками зазначені: «Петренко Андрій Григорович» та «Петренко Орина Григорівна» (а.с. 11). Відповідно до паспорту громадянина України серії МН № 215665, виданого Печенізьким РВ УМВС України в Харківській області 16 липня 2001 року, [PERSON] народилася 19 березня 1930 року в селі Мартове Печенізького району Харківської області. Місце реєстрації: Харківська область, Печенізький район, село Мартове, вулиця Пушкіна, будинок № 35 (а.с. 7). Допитаний в судовому засіданні свідок [PERSON] пояснив, що [PERSON] була його бабусею, а [PERSON] є троюрідною тіткою. Зазначав, що позивачка проживає в будинку бабусі № 35 по вулиці Пушкіна в селі Мартове, Харківської області. За життя [PERSON] та позивачка проживали в будинку разом, після смерті [PERSON] вона в будинку проживає одна. Підтвердив, що єдиною дитиною [PERSON] є позивачка. Стосунки між [PERSON] та позивачкою завжди були тісними, родинними, вони ставилися одна до одної як донька та матір і цей факт ніколи не заперечували, ніхто ніколи щодо цих обставинах не мав жодних сумнівів. Свідок [PERSON] (сусід) в судовому засіданні пояснив, що добре знайомий з позивачкою та спілкувався також з [PERSON] за її життя, адже проживав по одній вулиці з ними. Вказував, що позивачка проживала з матірю в будинку № 35 по вулиці Пушкіна в селі Мартове, Печенізького району, Харківської області. З якого часу точно не памятає, але дуже тривалий час. Зазначав, що матір позивачки [PERSON] померла за вказаною адресою, похованням займалася дочка. Єдиною дитиною померлої [PERSON] була позивачка. Стосунки між позивачкою та [PERSON] завжди були тісними, родинними, сумнівів щодо материнства останньої ніколи не виникало. Після смерті матері в будинку проживає позивачка, яка доглядає будинок та земельну ділянку. Відповідно до свідоцтва про смерть серії І-ВЛ № 205376, виданого 7 лютого 2000 року завідуючим відділом запису актів громадянського стану Мартівської сільської ради Печенізького району Харківської області, [PERSON] померла 5 лютого 2000 року, про що було зроблено актовий зарис за № 06 (а.с. 9). Як убачається з довідки № 77, виданої 10 лютого 2000 року виконавчим комітетом Мартівської сільської ради Печенізького району Харківської області, [PERSON] провела поховання [PERSON], яка померла 5 лютого 2000 року (а.с. 12). Згідно з інформацією, наданою в листі № 18/01-16 від 27 січня 2017 року Печенізькою державною нотаріальною конторою Харківської області, відповідно до записів алфавітних книг обліку спадкових справ Печенізької держнотконтори, спадкова справа після [PERSON], яка померла 5 лютого 2000 року, не заводилася (а.с. 43). За результатом розгляду звернення позивачки до нотаріуса останній розяснив, що з огляду на розбіжності у написанні імені та по батькові її матері в різних документах, для реалізації нею спадкових прав потрібно встановити відповідні факти, що мають юридичне значення, в судовому порядку (а.с. 56). Враховуючи пояснення свідків, представників позивачки, та з огляду на відомості, викладені у письмових доказах, суд дійшов висновку, що факт родинних відносин між [PERSON] та [PERSON], як між донькою та матірю, є доведеним та підлягає встановленню у судовому порядку. Крім того, 26 червня 1996 року [PERSON] було отримано Сертифікат на право на земельну частку (пай) серії ХР № 007327, яка перебуває у колективній власності колективного сільськогосподарського підприємства «Мартова» розміром 4,47 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), запис в Книзі реєстрації на право на земельну частку (пай) за № 308 (а.с. 10). Судом встановлено, що прізвище, імя та рік народження матері позивачки, зазначені в Свідоцтві про її смерть, виданому на підставі її паспорту (а.с. 9), співпадають з цими ж відомостями, наведеними в інших документах, зокрема у Сетрифікаті на право на земельну частку (пай) серії ХР № 007327 на право на земельну частку (пай) розміром 4,47 умовних кадастрових гектарів, яка перебуває у колективній власності КСП «Мартова», зареєстрованому у Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за номером 308 (а.с. 10), та у Книзі № 1 реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай), що видаються по Печенізькій районній Держадміністрації (а.с. 67), проте, в цих документах її ж по батькові вказано помилково «Юхимівна». Оригінал зазначеного вище Сертифікату на право на земельну частку (пай) було надано представниками позивачки суду для огляду. Проаналізувавши матеріали справи і оцінивши зібрані докази в їх сукупності, суд вважає встановленим факт належності Сетрифікату на право на земельну частку (пай) серії ХР № 007327 на право на земельну частку (пай) розміром 4,47 умовних кадастрових гектарів, яка перебуває у колективній власності КСП «Мартова», зареєстрованого у Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за номером 308, матері позивачки [PERSON]. Відповідно до пункту 6 частини 1 статті 256 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, імя та по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з імям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Встановлення цього факту, що має юридичне значення, необхідно позивачці для реалізації нею спадкових прав, яких вона набула після смерті її матері [PERSON], про що їй було розяснено нотаріусом (а.с. 56). Разом з тим, суд відмовляє у задоволенні позову в частині визнання за позивачкою права власності на земельну ділянку в порядку спадкування за законом, оскільки не вбачає будь-якого спору та наявності перешкод в оформленні позивачкою спадщини в нотаріальному порядку. Порядок прийняття спадщини врегульований Розділом VІІ Цивільного кодексу УРСР (в редакції від 30 жовтня 1999 року, яка діяла на момент виникнення спірних правовідносин). Відповідно до статті 67 Закону України Про нотаріат\~\~свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою\~\~заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, встановленому цивільним законодавством, а тому\~\~за наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину,\~вимоги про визнання права на спадщину не підлягають судовому розглядові.\~\~У\~разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину, особа може звернутися в суд за правилами позовного провадження. Оскільки позивачем не було надано суду доказів неможливості оформлення її спадкових прав у нотаріальному порядку, зокрема, не надано постанову нотаріуса про відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину, є неприпустимим вирішення судом тих питань, які віднесені до компетенції органів нотаріату. На підставі вищевикладеного,

Outcome: partial