Jurisdiction: civil
Date: 2020-12-01 00:00:00

21 вересня 2020 року [PERSON] звернулась з позовом до [PERSON] про стягнення додаткових витрат на дитину [PERSON] , [INFO] , в розмірі 19800 грн. та додаткові витрати на лікування доньки в розмірі 41500 грн. Мотивуючи свій позов тим, що рішенням Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 29.03.2010 року шлюб між нею та [PERSON] розірвано. Від шлюбу народилась донька [PERSON] . Зараз донька навчається у Приватному вищому навчальному закладі, згідно із договору загальна вартість освітньої послуги становить 59400 грн., на день подачі позову позивачкою сплачено 39600 грн. Таким чином вона вважає, що з відповідача підлягає стягнення половина вартості сплачених нею коштів. Окрім цього, позивачкою оплачено лікування дитини в сумі 83000 грн., тому вона просить стягнути з відповідача половину вартості лікування доньки. Позивач та її представник в судове засідання не з`явились, від представника позивача надійшла заява про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав в повному обсязі з підстав, викладених в позовній заяві. Відповідач в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Причини неявки суду не повідомив. Не надав відзив на позовну заяву у строк, вказаний в ухвалі про відкриття провадження Суд, дослідивши матеріали справи у їх сукупності, всебічно та повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають істотне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, приходить до такого висновку. Позивачем надано копію свідоцтва про народження серії [NUMBER] в якому зазначено, що дитина, [PERSON] , [INFO] , є донькою [PERSON] та [PERSON] . (а.с.6). Із свідоцтва про зміну імені серії [NUMBER] виданого 26.10.2018 року вбачається, що позивачка змінила прізвище з « [PERSON] » на « [PERSON] » (а.с.5). Згідно свідоцтва про розірвання шлюбу від 09.08.2012 року шлюб між позивачем та [PERSON] розірвано. (а.с. 9). В довідці наданої Відділом ведення реєстру апарату виконавчого комітету Світловодської міської ради Кіровоградської області зазначено, що [PERSON] , [INFO] у м. Світловодську та на території Світловодського району не значиться. ( а.с. 25). З довідки наданої Світловодським РС УДМС України в Кіровоградській області вбачається, що станом на 2016 рік, [PERSON] був зареєстрований за адресою: [ADDRESS] . (а.с. 24). До суду повернулись судові повістки та копія ухвали про відкриття провадження з копією позовної заяви, які надсилались відповідачу за адресою з відміткою «За закінченням терміну зберігання» та « Адресат відсутній за вказаною адресою» ( а.с. 38,40) Отже, суду достовірно не відомо місце перебування відповідача. В жодному документі наданих позивачкою, не зазначено дату народження відповідача, а тому суд позбавлений можливості встановити, що саме [PERSON] , [INFO] є батьком [PERSON] . Відповідно до договору про надання освітніх послуг № 111/09-18 укладеного між позивачкою та Приватним вищим навчальним закладом «Фінансово-правовий коледж» вбачається, що за навчання [PERSON] позивачка зобов`язується сплачувати 59400 грн. за весь строк навчання. ( а.с. 10). Довідкою виданою Приватним вищим навчальним закладом «Фінансово-правовий коледж» підтверджується, що [PERSON] є студенткою ІІІ курсу, спеціальності «Фінанси, банківська справ та страхування», денної форми навчання. Річна оплата згідно договору становить 19800 грн. За 2018/1019 та 2019/2020 роки навчання надійшли кошти в сумі 39600 грн. ( а.с. 11). Проте, позивачкою не надано платіжного документу, який підтверджує особу платника та призначення платежу. Відповідно до договору № 40 від 15.07.2020 року про надання медичних послуг, та додатку до нього, [PERSON] у клініці « Лазерван» проведено ринопластику. ( а.с. 14-17). Загальна сума за проведення хірургічного втручання відповідно до квитанції складає 83000 грн.: 79200 грн.- медичні послуги, 2300 грн. та 1500 грн. - здача аналізів) (а.с. 12-13). В додатку до договору про надання медичних послуг, підписаним лікарем-хірургом зазначено, що оперативне втручання має естетичний характер, дає тимчасовий ефект та не є життєво необхідним. Згідно зі ст. 185 СК України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. На день ухвалення рішення суду [PERSON] , [INFO] є неповнолітньою. В матеріалах справи відсутні відомості про стягнення з відповідача аліментів на користь позивачки на її утримання. Відповідно до статті 180 Сімейного кодексу України (далі - СК України) батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Частинами першою-третьою статті 181 СК України передбачено, що способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними; за домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі; за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Визначення таких особливих обставин відноситься до компетенції суду, і вони є індивідуальними у кожному конкретному випадку. Відповідно до частини другої статті 185 СК України розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно. Аналіз указаних норм закону вказує на те, що в окремих випадках за наявності особливих обставин, крім звичайних витрат на дитину, вимагаються додаткові. Розмір додаткових витрат повинен визначатися залежно від передбачуваних або фактично понесених витрат на дитину. Дане положення стосується особливих обставин, приблизний перелік яких надається зазначеною статтею. До таких особливих обставин закон відносить насамперед випадки, коли дитина, яка знаходиться на утриманні батьків, потребує додаткових витрат на неї у зв`язку із розвитком певних її здібностей чи то страждає на тяжку хворобу, тощо. Особливі обставини можуть бути зумовлені, як негативними (хвороба), так і позитивними фактами (схильність дитини до музики, що потребує купівлі музичного інструменту, або до певного виду спорту, що вимагає додаткових матеріальних витрат, або дитина потребує оздоровлення та відпочинку біля моря чи на гірському курорті). Наявність таких обставин підлягає доведенню особою, яка пред`явила такий позов. Згідно зі статтею 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Звертаючись з позовом до суду [PERSON] посилалася на те, що у зв`язку із навчанням дитини в приватному навчальному закладі нею сплачено кошти за навчання. Верховний Суд у постанові від 26 серпня 2020 року справа № 336/1488/19, провадження № 61-19103св19, зауважує, що навчання особи з метою здобуття професійної освіти не відноситься до тих особливих обставин, які передбачають можливість стягнення додаткових витрат з батьків на утримання дитини. Отже такі витрати не є додатковими витратами, які викликані особливими обставинами, у розумінні статті 185 СК України. Крім того, позивач не навела мотивів вибору освітнього закладу, що, зокрема, залежить від матеріальних можливостей та бажання батьків, а також погодження такого вибору з батьком дитини. [PERSON] не надано доказів на підтвердження того, що між нею та відповідачем були узгоджені питання щодо навчання доньки саме у цьому освітньому закладі, а також проведення хірургічного втручання, яке не є життєво необхідним, для неповнолітньої дитини. Ураховуючи вказані обставини справи, суд приходить до висновку що заявлені позовні вимоги є не обґрунтованими та не підтверджені належними доказами, а відтак у задоволенні позову необхідно відмови. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, оскільки в задоволенні позову відмовлено, а позивач звільнена від сплати судового збору за подання позову до суду, суд відносить витрати зі сплати судового збору на рахунок держави.

Outcome: dismissed