Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-23 00:00:00

21.11.2019 року [PERSON] звернулася до\~суду із\~зазначеним позовом /а.с.3-4/, який згодом уточнила /а.с.54/, мотивуючи тим, що [INFO] в м. Первомайську Миколаївської області померла її мати [PERSON] . Після її смерті відкрилась\~спадщина,\~що складається\~з 7/20 частин житлового\~будинку з відповідною частиною господарських будівель та споруд та 7/20 частин земельної ділянки для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель та споруд загальною площею 0,1000 га, що розташовані по [ADDRESS] . Спадщину після її смерті прийняли вона та її батько [PERSON] , оскільки постійно проживали разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, однак спадкові права не оформили. [INFO] батько помер. Після його смерті відкрилась спадщина, що складалась із майна, яке він прийняв у спадщину після смерті [PERSON] . У встановлений законодавством порядку вона прийняла спадщину після смерті батька шляхом подачі відповідної заяви до Першої Первомайської державної нотаріальної контори Миколаївської області. Вона є єдиною спадкоємицею після смерті матері та батька, однак у видачі свідоцтва про право власності на спадкове майно їй державним нотаріусом відмовлено у зв`язку із відсутністю правовстановлюючих документів на майно. Заначила, що 7/20 житлового будинку належали її матері на підставі договору дарування, однак зазначений договір укладений матір`ю за дівочим прізвище [PERSON] , оскільки мати після укладення шлюбу із батьком не зверталась за отриманням нового паспорта для зміни прізвища на [PERSON] . Лише після отримання паспорта нового зразка мати позивачки стала іменуватись [PERSON] , проте зміни в реєстраційні документи так і не були внесені. Позивачка вважає, що має законні підстави для отримання у спадщину нерухомого майна після смерті матері та батька, проте реалізувати своє право не може, а тому просить встановити факт належності правовстановлюючого документу її матері та визнати за нею право власності на спадкове майно в порядку спадкування за законом. Ухвалою суду від 21.11.2019 року прийнято позовну заяву до розгляду, відкрите провадження у справі за правилами загального позовного провадження та призначено справу до підготовчого засідання. На виконання\~вимоги ухвали\~суду від\~21.11.2019\~року на\~адресу суду\~від державної\~нотаріальної контори\~надійшли спадкові\~справи, заведені після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] в м. Первомайську Миколаївської області та [PERSON] , який помер [INFO] в м. Первомайську Миколаївської області. Позивачка та її представник в підготовче засідання не з`явились; представник позивачки адвокат Гаврилюк Т.А. надала суду заяву, в якій просила розглянути справу в їх відсутність і задовольнити позов. Представник відповідача [PERSON] в підготовче засідання не з`явилася; надала заяву про визнання позову та розгляд справи в її відсутність. Вирішуючи справу на основі наявних письмових доказів, наданих сторонами та витребуваних судом, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги законні, обґрунтовані і підлягають повному задоволенню. За таких обставин визнання позову відповідачем не суперечить закону, не порушує прав, свобод і інтересів третіх осіб, тому його слід прийняти, вирішити справу у підготовчому засіданні і задовольнити позов з таких підстав. Судом встановлено, що батьками [PERSON] є [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 20.05.1980 року /а.с.6/. Мати позивачки до укладення шлюбу мала прізвище « [PERSON] », про що свідчить копія свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER] від 06.11.1979 року /а.с.9/. [PERSON] вийшла заміж та змінила прізвище на « [PERSON] », що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 04.01.2019 року /а.с.7/. [INFO] в м. Первомайську Миколаївської області померла мати позивачки [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть [NUMBER] від 09.02.2016 року, виданим відділом ДРАЦС по м. Первомайську Первомайського міськрайонного управління юстиції у Миколаївській області, актовий запис № 125 /а.с.8/. За життя їй на праві власності фактично належало нерухоме майно, а саме 7/20 частин житлового будинку з відповідною частиною господарських будівель та споруд та 7/20 частин земельної ділянки для обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, що розташовані по [ADDRESS] . 7/20 частин житлового будинку належало померлій на підставі договору дарування від 16.03.1990 року, посвідченого Першою Первомайською державної нотаріальною конторою Миколаївської області за реєстровим номером І-589, що підтверджується копією даного договору. Право власності на 7/20 частин зареєстровано за [PERSON] , що підтверджується довідкою КП «Первомайське МБТІ» № 567/04-02-03 від 13.11.2019 року /а.с.13/. На момент укладення договору мати позивачки вже перебувала у шлюбі з [PERSON] , про що свідчить свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] від 06.11.1970 року /а.с.9/, який укладено та зареєстровано в м. Баку. Дівоче прізвище матері [PERSON] . Після реєстрації шлюбу, [PERSON] не зверталась за отриманням паспортом у зв`язку із зміною прізвища. В 1989 році батьки позивачки переїхали на постійне місце проживання до м. Первомайська Миколаївської області та на підставі договору [PERSON] стала власником 7/20 частин даного житлового будинку. Після 1991 року, при видачі паспортів нового зразка громадянам України, [PERSON] отримала паспорт із зазначенням в ньому шлюбного прізвища [PERSON] , однак за внесенням змін у правовстановлюючі документи матір позивачки за життя не зверталась. Тобто, мати позивачки дійсно була власником 7/20 частин житлового будинку, однак у зв`язку із смертю так і не привела у відповідність правовстановлюючі документи. Земельна ділянка\~для обслуговування\~житлового будинку\~загальною площею\~0,1000\~га на\~підставі рішення\~виконкому Первомайської\~міської ради\~№ 189\~від 20.07.1993\~року була\~видана [PERSON] ,\~ [PERSON] \~та [PERSON] ,\~що підтверджується\~довідкою Держгеокадастру\~№ 507/118-19\~від 11.11.2019\~року /а.с.19/.\~Власникам видано\~державний акт\~на право\~приватної власності\~на землю\~від 03.08.1993\~року,\~реєстровий номер\~151\~/а.с.18/. Частки права власності у правовстановлюючому документі не зазначені. За положенням частини третьої ст. 319 ЦК України усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав. Так, у разі набуття права спільної сумісної власності на земельну ділянку під домоволодінням право власності на земельну ділянку переходить відповідно до розміру відокремлених у домоволодінні часток. [PERSON] є власником 7/20 частин житлового будинку, тому відповідно і розмір належної земельної ділянки складає 7/20. Після смерті [PERSON] спадщину на вищезазначене нерухоме майно прийняли її донька [PERSON] та чоловік [PERSON] відповідно до ч.3 ст. 1268 ЦК України, оскільки постійно проживали разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини та не заявили про відмову від неї. Факт проживання разом із спадкодавцем підтверджується відомостями із будинкової книги /а.с.15-16/. Спадщину після смерті [PERSON] вони не оформили. Зі спадкової справи № 5/2019, заведеної після смерті [PERSON] вбачається, що із заявою про прийняття спадщини звернулась лише [PERSON] . Заяв від інших спадкоємців до нотаріальної контори не надходило; заповіту померла не залишила. Свідоцтво про право на спадщину не видавалось /а.с.38-39/. Постановою державного нотаріуса Першої Первомайської державної нотаріальної контори Миколаївської області від 05.11.2019 року позивачці відмовлено у видачі свідоцтв про право на спадщину на спадкове майно через відсутність правовстановлюючих документів а.с.11/. [INFO] в м. Первомайську Миколаївської області помер [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , виданим Первомайським міським відділом ДРАЦС ГТУЮ у Миколаївській області, актовий запис № 497 /а.с.10/. Після його смерті відкрилась спадщина, що складалась із майна, яке він прийняв у спадщину після смерті дружини. Спадщину прийняла його донька [PERSON] шляхом подачі відповідної заяви до Першої первомайської державної нотаріальної контори, у зв`язку з чим було заведено спадкову справу № 6/2019. З цієї ж спадкової справи вбачається, що інші спадкоємці за законом відсутні; свідоцтво про право на спадщину не видавалось /а.с.35-37/. Постановою нотаріуса від 05.11.2019 року позивачці відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на спадщину за законом через відсутність правовстановлюючих документів /а.с.12,37/. Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла до інших осіб. Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ч.1 ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи. Статтею 1268 ЦК України передбачено право спадкоємця за законом чи за заповітом прийняти спадщину або не прийняти її. Відповідно до частини п`ятої ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщин. Пунктом 23 Постанови Пленуму Верхового суду України за № 7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» роз`яснено, що за наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розгляду не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутись до суду за правилами позовного провадження. Таким чином судом встановлено, що позивачка є єдиним спадкоємцем І черги за законом після смерті своїх батьків, однак через те, що правовстановлюючий документ видано матері позивачки за дівочим прізвищем, вона не може у встановлений законом спосіб в нотаріальній конторі оформити свої спадкові права і отримати свідоцтво про право на спадщину, хоча має таке право відповідно до ст.ст. 328, 1216, 1217, 1218,1222, 1233, 1225, 1277, 1268-1270 ЦК України. Слід встановити факт належності правовстановлюючого документу спадкодавцю та визнати за позивачкою право власності на спадкове майно. За встановлених обставин визнання позову відповідачем не суперечить закону, не порушує прав, свобод і інтересів третіх осіб, а тому право позивачки на спадщину підлягає захисту в судовому порядку відповідно до ст. 16 ЦК України та ст. 5 ЦПК України.

Outcome: approved