Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-28 00:00:00

20 березня 2018 року представник ПАТ Державний [PERSON] Україна» звернувся до суду з позовною заявою до відповідача [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що 01.08.2011 року між банком та [PERSON] укладено договір про відкриття фізичній особі поточного рахунку для зарахування заробітної плати/пенсії та здійснення платіжних операцій з використанням платіжної картки за дебитово-кредитною схемою №39628, відповідно до якого банк відкрив клієнту кредитну лінію з лімітом у сумі 10 500, 00 грн. Процентна ставка за користуванням кредитом складає 26 % річних, проценти за перевищення витратного ліміту (овердрафт) встановлюється 9 % річних. 24.04.2013 року Сторонами укладено Додатковий договір №1 відповідно до якого банк встановив кредитний ліміт в сумі 9 000, 00 грн. Процентна ставка за користуванням кредитом фіксована і складає 25 % річних і сплачується щомісячно, процентна ставка з несанкціонованим овердрафтом складає 35 % річних. Посилаючись на те, що відповідач не виконував свої зобовязання перед банком, станом на 21.01.2018 року кошти на рахунок не надходять, що призвело до простроченої заборгованості. Крім того позивач просив стягнути з відповідача інфляційні витрати та 3% річних, що передбачено ст.625 ЦК України. Загальна сумма заборгованості, яку просив стягнути позивач становить 21 929, 95 грн. Ухвалою Вознесенського міськрайонного суду від 10.04.2018 року було прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження по справі, справу призначено до судового засідання в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін на 04 травня 2018 року о 09 годині 00 хвилин. В судове засідання представник позивача не з'явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав у повному обсязі, наполягав на їх задоволенні. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Причину неявки суду не повідомив. Відповідно до п.4 ст. 223 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів. За таких обставин суд вважає можливим ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Позивач проти розгляду справи в порядку заочного провадження не заперечував. Дослідивши матеріали справи в межах заявлених позовних вимог та на підставі наданих сторонами доказів, суд прийшов до наступного. В судовому засіданні було встановлено, що 01.08.2011 року між банком та [PERSON] укладено договір про відкриття фізичній особі поточного рахунку для зарахування заробітної плати/пенсії та здійснення платіжних операцій з використанням платіжної картки за дебитово-кредитною схемою №39628, відповідно до якого банк відкрив клієнту кредитну лінію з лімітом у сумі 10 500, 00 грн. Процентна ставка за користуванням кредитом складає 26 % річних, проценти за перевищення витратного ліміту (овердрафт) встановлюється 9 % річних. 24.04.2013 року Сторонами укладено Додатковий договір №1 відповідно до якого банк встановив кредитний ліміт в сумі 9 000, 00 грн. Процентна ставка за користуванням кредитом фіксована і складає 25 % річних і сплачується щомісячно, процентна ставка з несанкціонованим овердрафтом складає 35 % річних. В судовому засіданні знайшла своє підтвердження та обставина, що позивачем умови кредитного договору були виконані в повному обсязі, в свою чергу відповідач [PERSON] порушив умови кредитного договору, що підтверджується розрахунком заборгованості за кредитним договором. Із матеріалів справи вбачається, що станом на 21.01.2018 року у відповідача існує заборгованість за кредитним договором по непогашеному кредиту в сумі 8995 грн.97 коп. та несплачених відсотків - 602 грн.30 коп. Крім того позивачем нарахована пеня в розмірір 2546 грн. 06 коп., що передбачено умовами договору . .У відповідності зі ст.1054 ч.1 ЦК України за кредитним договором банк зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно вимог ст.ст. 526, 527, 530 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином та у встановлений строк відповідно до умов договору. Згідно ст.610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання. Згідно із частиною другою статті 625 ЦК України в разі порушення грошового зобовязання боржник, який прострочив його виконання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. За змістом цієї норми закону нарахування трьох процентів річних входить до складу грошового зобовязання і вважається особливою мірою відповідальності боржника за його прострочення, та є способом захисту майнового права та інтересу, який полягає в отриманні компенсації (плати) від боржника за користування останнім утримуваними грошовими коштами, належними до сплати кредиторові. Оскільки кредитне зобов'язання є грошовим, його неналежне виконання з боку відповідача призвело до інфляційних втрат позивача, а тому вказані втрати відповідно до вимог ч. 2 ст.625 ЦК України підлягають компенсації відповідачем у розмірі 8806 грн.13 коп. Крім того враховуючи вимоги ч.2 ст. 625 ЦК УКраїни , суд вважає, що нарахування позивачем три проценти річних від простроченої суми, що становить 979 грн.49 коп. є правомірним та відповідає вимогам закону. Таким чином суд вважає позовні вимоги обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню. З матеріалів справи вбачається, що позивачем понесені судові витрати, пов'язані з сплатою судового збору в розмірі 1 762 грн. 00 коп. Згідно вимог ст. 133 ч.1 ЦПК України - судові витрати складаються із судового збору та інших витрат пов'язаних з розглядом справи. Відповідно до вимог ст. 141 ч.2 п.1 ЦПК України - у разі задоволення позову на відповідача покладаються судові витрати, пов'язані з розглядом справи. За такого, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати в розмірі 1 762 грн. 00 коп.

Outcome: approved