Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-25 00:00:00

20.03.2015 року позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до Фермерського господарства «Михайлівське» (далі - ФГ «Михайлівське») про стягнення заборгованості по орендній платі, інфляційних збитків, процентів, пені в загальному розмірі 9 219 грн. 79 коп. В подальшому розмір позовних вимог було збільшено до 22 484 грн. 33 коп. В обґрунтування позовних вимог зазначено, що позивач є власником земельних ділянок, загальною площею 7,65 га, що призначені для ведення товарного сільськогосподарського виробництва та розташовані на території Щербанівської сільської ради Вознесенського району Миколаївської області. В 2005 році між [PERSON] та ФГ «Михайлівське» було укладено договір оренди вищевказаних земельних ділянок строком на п'ять років. Даний договір було зареєстровано у Вознесенському реєстраційному окрузі 13.11.2006 року за № 040601100092. В період дії обумовленого договору сторони уклади додаткову угоду, відповідно до якої вони погодили продовження строку дії договору оренди ще на п'ять років, а також збільшення розміру орендної плати, виходячи з 3% від нормативної грошової оцінки, яка підлягає індексації згідно чинного законодавства України. Проте, відповідач свої зобов'язання щодо сплати орендної плати належним чином не виконував, внаслідок чого за 2012-2014 роки утворилася заборгованість в розмірі 9 758 грн. 70 коп., яку відповідач відмовляється виплатити в добровільному порядку, що, в свою чергу стало підставою для звернення з даним позовом до суду. Посилаючись на вказані обставини, положення ст. 625 ЦК України, позивач просила також стягнути з відповідача інфляційні збитки в розмірі 2 791 грн. 29 коп. та проценти за час прострочення платежу в розмірі 390 грн. 34 коп. Крім того, відповідно до п. 14 договору оренди земельних ділянок [PERSON] просила стягнути з відповідача пеню в розмірі 9 544 грн. 00 коп., із розрахунку 0,2 % несплаченої суми за кожен день прострочення. В судове засідання позивач, її представник не з'явилися. На адреску суд від представника позивача надійшла заява про розгляд справи за їх відсутності та про повне задоволення позовних вимог. Представник відповідача в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Про причини неявки суд не повідомив. За таких обставин, суд вважає можливим, згідно ч.1 ст. 224 ЦПК України ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Представник позивача проти такого вирішення справи не заперечував. Дослідивши та оцінивши матеріали справи в межах заявлених позовних вимог та на підставі наданих доказів, відповідно до ст. 11 ЦПК України, судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. Так, відповідно до ст. 792 ЦК України відносини щодо найму (оренди) земельної ділянки регулюються законом. Одним з них є Закон України «Про оренду землі». В силу ст. ст. 1, 21-22 та 24 названого закону, оренда землі - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності. Платою за користування земельною ділянкою є орендна плата, під якою розуміють платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою. Орендодавець має право вимагати від орендаря своєчасного внесення орендної плати. Розмір, форма і строки внесення орендної плати за землю встановлюються за згодою сторін у договорі оренди. Обчислення розміру орендної плати за землю здійснюється з урахуванням індексів інфляції, якщо інше не передбачено договором оренди. Орендна плата може справлятися у грошовій, натуральній та відробітковій формах. Внесення орендної плати оформлюється письмово, за винятком перерахування коштів через фінансові установи. Як встановлено в судовому засіданні, між [PERSON] та ФГ «Михайлівське» був укладений договір оренди земельних ділянок, загальною площею 7,65 га, розташованих на території Щербанівської сільської ради Вознесенського району Миколаївської області, яка належить позивачу на підставі державного акта на право приватної власності на землю, [NUMBER], виданого 25.05.2005 року Вознесенською районною державною адміністрацією Миколаївської області. Зазначений договір зареєстрований у Вознесенському реєстраційному окрузі 13.11.2006 року за № 040601100092. 29.06.2011 року відділом Держкомзему у Вознесенському районі було зареєстровано Додаткову угоду про внесення змін до вищевказаного договору оренди земельних ділянок. Зокрема, сторони погодили, що орендна плата вноситься орендарем в розмірі 3 % від нормативної грошової оцінки, яка підлягає індексації згідно чинного законодавства України (до вказаної суми входить 15 % податків та обов'язкових платежів). Виплата орендної плати здійснюється до 15 листопада поточного року. Матеріали справи вказують на те, що орендна плата позивачу за 2012-2014 роки відповідачем не була виплачена. Доказів на спростування наведеного останнім надано не було. Разом з тим, відповідно до передбаченого ст. 10 ЦПК України принципу змагальності, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, підтвердивши їх доказами з дотриманням вимог ст.ст. 57 - 60 ЦПК України. Таким чином, з ФГ «Михайлівське» на користь [PERSON] належить до стягнення заборгованість по орендній платі за 2012-2014 роки в розмірі 9 758 грн. 70 коп. ( (3 826 грн. 94 коп. (3 % х 127 564 грн. 61 коп. (нормативна грошова оцінка за 2012 -2014 роки)) - 574 грн. 04 коп. (15% податків та обов'язкових платежів) х 3). Згідно ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки. Так, п. 14 договору оренди передбачено, що у разі невнесення орендної плати у строки, визначені цим договором, справляється пеня в розмірі 0,2 % несплаченої суми за кожен день прострочення. Тому з відповідача на користь позивача підлягає стягненню пеня в загальному розмірі 9 544 грн. 00 коп., із розрахунку: за 2012 рік - 5 555 грн. 95 коп. (3 252 грн. 90 коп. х 0,2 % х 854 днів (з 16.11.2012 рік по 20.03.2015 року); за 2013 рік - 3 181 грн. 33 коп. (3 252 грн. 90 коп. х 0,2 % х 489 днів (з 16.11.2013 рік по 20.03.2015 року); за 2014 рік -806 грн. 72 коп. (3 252 грн. 90 коп. х 0,2 % х 124 днів (з 16.11.2014 рік по 20.03.2015 року). Крім того, зважаючи на юридичну природу правовідносин, які склалися між сторонами, як грошових зобов'язань, на них поширюється дія ч. 2 ст. 625 ЦК України як спеціальний вид цивільно-правової відповідальності за прострочення виконання зобов'язання. Отже, з відповідача належать до стягнення проценти в загальному розмірі 390 грн. 34 коп. із розрахунку: за 2012 рік - 227 грн. 70 коп. (3 252 грн. 90 коп. х 3 %/12 місяців х 28 місяців (з 16.11.2012 рік по 16.03.2015 року); за 2013 рік - 130 грн. 11 коп. (3 252 грн. 90 коп. х 3 %/12 місяців х 16 місяців (з 16.11.2013 рік по 16.03.2015 року); за 2014 рік - 32 грн. 53 коп. (3 252 грн. 90 коп. х 3 %/12 місяців х 4 місяці (з 16.11.2014 рік по 16.03.2015 року), а також інфляційні збитки за період з грудня 2012 року по лютий 2015 року (включно) в розмірі 2 791 грн. 29 коп., виходячи з встановлених індексів інфляції за вказаний період (за 2012 рік - 1 227 грн. 86 коп., за 2013 рік - 1 178 грн. 90 коп., за 2014 рік - 384 грн. 53 коп.). В силу ч. 1 ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Таким чином, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати в розмірі 1 243 грн. 60 коп. (243 грн. 60 коп. (судовий збір) + 1 000 грн. 00 коп. (правова допомога).

Outcome: approved