Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-06 00:00:00

20 червня 2014 року позивач КС «Істок» звернувся до суду з вище вказаним позовом до [PERSON], [PERSON], в якому просить стягнути солідарно з відповідачів заборгованість за кредитним договором в розмірі 39759грн.18коп. та судові витрати в сумі 397,59грн. В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що 23.11.2010року між КС «Істок» та [PERSON] був укладений Кредитний договір ДК2-17. Відповідно до п.1 Кредитного договору позичальник отримав кредит у сумі 25000,00грн. і зобов'язався повернути одержаний кредит в повному обсязі та у терміни встановлені договором, а також зобов'язався сплачувати відсотки за користування кредитом у розмірі 28,5 % річних до повного виконання умов кредитного договору. Строк сплати кредиту до 22.11.2012року. Крім того, з метою забезпечення виконання зобов'язань позичальника за вказаним Кредитним договором, 23.11.2010року КС «Істок» уклала з [PERSON] Договір поруки №ДП-17. Відповідно до п.1.1. Договору поруки, поручитель відповідає перед кредитором всім своїм майном за повне та своєчасне виконання всіх зобов'язань позичальника передбачених умовами Кредитного договору. Позивач належним чином виконав свої зобов'язання, передбачені умовами договору, що підтверджується видатковим касовим ордером. Погашення кредиту згідно п.п.2.7 Договору кредиту та сплати відсотків за його користування здійснюється в порядку та строки згідно Графіку повернення Кредиту і сплати відсотків. Проте, погашення кредиту згідно Графіку припинено. Позивачем неодноразово на адреси [PERSON] та [PERSON] було направлено листи-попередження про наявність заборгованості з вимогою погашення кредиту, але борг відповідачами так і не був погашений. Таким чином, заборгованість відповідачів перед КС «Істок», згідно бухгалтерської довідки на 01.01.2014року становить: сума не повернутого кредиту - 3431грн.43коп., сума несплачених відсотків - 36327грн.75коп., а всього загальна сума заборгованості становить - 39759грн.18коп. Представник позивача Драченко В.А. в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, позов просив задовольнити з підстав викладених у ньому. Представник відповідача [PERSON] - [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги визнав частково, просив суд задовольнити позов в частині суми неповернутого кредиту та відмовити у задоволенні позову в частині стягнення з відповідачів відсотків за користування кредитом. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, про день та час розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини не явки суд не повідомив. Суд, вислухавши учасників судового засідання, дослідивши надані докази, приходить до переконання, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню частково. Судом установлені такі факти і відповідні їм правовідносини. Виходячи з положень ст. ст. 11, 60 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних осіб, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. 23 листопада 2010 року, між КС «Істок» та [PERSON] було укладено кредитний договір №ДК2-17, відповідно до умов якого банк надав позичальнику кредит у сумі 25000,00 грн. зі сплатою 28,5 відсотків за користування кредитом та строком погашення до 22.11.2012р. /а.с.13/. Згідно п.1.3. Кредитного договору, позичальник щомісячно сплачує кредитору платіж, що складається з нарахованих відсотків та частини основної суми кредиту, до дати та у розмірі, що вказані у Графіку повернення кредиту і сплати відсотків, наведеному у п.2.7.4. Згідно п.1.4.3. відсоткова ставка при порушенні позичальником Графіку більше 3 календарних днів, становить 114 % річних. Позивач сої зобов'язання виконав належним чином, та надав [PERSON] кредит у розмірі 25000,00грн., що підтверджується видатковим касовим ордером від 23.11.2010року /а.с.55/. В забезпечення виконання [PERSON] зобов'язань, між КС «Істок» та [PERSON] було укладено договір поруки № ДП-17 від 23.11.2010 р.. Відповідно до п.1.1. Договору поруки, поручитель відповідає перед кредитором всім своїм майном за повне та своєчасне виконання всіх зобов'язань позичальника передбачених умовами Кредитного договору. Відповідно до п.3.4 Договору поруки, сторони домовилися, що застосування відсоткової ставки, відповідно до п.1.4.3 кредитного договору не потребує додаткового погодження з Поручителем та укладення додаткового письмового договору /а.с.14/. Позивачем неодноразово на адреси [PERSON] та [PERSON] було направлено листи-попередження про наявність заборгованості з вимогою погашення кредиту, але борг відповідачами так і не був погашений /а.с.23-54/. Станом на 01.01.2014 року за відповідачем [PERSON] утворилась заборгованість у розмірі 39759,18 грн., з яких: сума неповернутого кредиту - 3431,43 грн.; сума несплачених відсотків - 36327,75 грн./а.с.56-57/. Стаття 509 ЦК України передбачає, що зобов'язанням є правовідносини, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію, у т.ч. сплатити гроші, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Згідно ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Статтями 1049, 1050 ч. 2 ЦК України передбачено, що позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому. Згідно ст.554 ЦК України, у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Таким чином, суд дійшов висновку про те, що відповідачем [PERSON] не виконувалися належним чином, відповідно до умов укладеного кредитного договору, зобов'язання щодо сплати суми кредиту та процентів за користування ним, чим було суттєво порушено його умови. Тому позов є обґрунтованим і підлягає задоволенню. Згідно ст. 88 ЦПК України, з відповідачів на користь позивача належить стягнути сплачений ним при пред'явленні позову судовий збір у сумі 397 грн. 59 коп.

Outcome: partial