Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-18 00:00:00

20.08.2019 відкрито провадження у даній справі. Позивач свої вимоги мотивує тим, що з 06.06.2005 до 08.08.2019 перебувала в зареєстрованому шлюбі з відповідачем, від якого мають неповнолітню доньку, [PERSON] , 2005 року народження. На даний час дитина знаходиться на утриманні позивача, відповідач надає допомогу на утримання доньки нерегулярно, власних коштів на утримання доньки їй не вистачає, донька являється особою з інвалідністю, тому потребує додаткових витрат, в зв`язку з чим просить стягнути з відповідача аліменти в розмірі 5000 грн або у розмірі 1/3 частки всіх видів його доходів щомісячно, але не менше прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до повноліття доньки. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала та просила стягнути з відповідача 1/3 частину з усіх видів доходів. Відповідач в судовому засіданні не заперечував проти сплати аліментів в розмірі 1/3 частини від його доходів. Суд проаналізував матеріали справи, вислухав пояснення учасників справи, дослідив письмові докази, дійшов наступного висновку. Відповідно до положень ч. 3 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Спірні правовідносини підлягають врегулюванню відповідними нормами Сімейного кодексу України. Встановлено, що сторони являються батьками неповнолітньої [PERSON] , [INFO] , що підтверджується записом в свідоцтві про народження дитини. Сторони не оспорюють факт проживання дитини разом з позивачкою, що також підтверджується довідкою від 09.08.2019.2019 №33, виданою ЖБК «60 років Жовтня». Відповідно до ч. 1 ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч.ч. 1-3 ст. 181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Сторони не дійшли згоди про добровільну участь відповідача в матеріальному утриманні дитини. Тому, відповідно до ст.ст. 180, 181 СК України, позов в частині стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини підлягає задоволенню. Положеннями ч. 2 ст. 182 Сімейного кодексу України визначено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Суд враховує матеріальне становище сторін, те, що дитина являється особою з інвалідністю, а також те, що відповідач являється особою працездатного віку, має задовільний стан здоров`я, має постійний дохід, інших утриманців не має, що підтверджується зібраними доказами та не заперечується сторонами, тому, відповідно до положень ст. 183 Сімейного кодексу України, підлягають задоволенню і вимоги щодо розміру аліментів на утримання дитини. Відповідно до положень ст. 141 ЦПК України, в разі задоволення позову з відповідача підлягають стягненню судові витрати. На підставі викладеного,

Outcome: approved