Jurisdiction: civil
Date: 2020-12-20 00:00:00

20 жовтня 2020 року позивач [PERSON] звернулася до суду із вищевказаним позовом, у якому просила суд визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис № 942, вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Хара Н.С. 17.01.2020 щодо звернення стягнення на грошові кошти у сумі 11001,63 грн. з позивача на користь ТОВ «ФК «Аланд» за кредитним договором № 92162557000 від 31.07.2013. В обґрунтування вимог посилається на те, що 31.07.2013 між позивачем та ПАТ «УкрСиббанк» укладено договір про надання споживчого кредиту № 92162557000, сума кредиту становить 12559,76 грн. з кінцевим терміном повернення 26.01.2015. На підставі договору відступлення права вимоги від 02.10.2019 № 02/10/2019-ФА право вимоги за Кредитним договором перейшло до ТОВ «ФК «Аланд». 17.01.2020 приватним нотаріусом Хара Н.С. вчинено виконавчий напис № 942 про стягнення з позивача за кредитним договором в період з 11.09.2018 по 29.11.2019 заборгованості на загальну суму 11001,63 грн., у тому числі прострочена заборгованість за сумою кредиту 4366,97 грн., прострочена заборгованість за комісією 6453,87 грн., прострочена заборгованість за процентами 180,79 грн. У вересні 2020 року позивач дізналась, що 26.02.2020 приватним виконавцем Шаганом О.А. на підставі виконавчого напису № 942 відкрито виконавче провадження № 61386121 про примусове стягнення з позивача на користь відповідача вказаної у написі заборгованості, а також вартості послуг приватного нотаріуса. На думку позивача, виконавчий напис № 942 від 17.01.2020 вчинено з грубим порушенням порядку вчинення виконавчих написів нотаріусами з таких підстав. По-перше, позивач не була належним чином повідомлена ні про будь-яке відступлення права грошової вимоги за кредитним договором, ні про відступлену суму вимоги, ні про «фактора», якому має бути здійснений платіж, а про заміну кредитора вона дізналася з відкритого виконавчого провадження, а тому мала законне право не виконувати свого обов`язку новому кредиторові до надання доказів переходу до останнього прав у зобов`язанні; по-друге, при вчиненні виконавчого напису приватним нотаріусом КМНО Хара Н.С. не було отримано та досліджено належним чином первинних документів щодо видачі кредиту та його часткового погашення, не було встановлено яким саме чином нараховувалися проценти а тому у нотаріуса не було підстав вважати, що розмір заборгованості є безспірним. У спірному виконавчому написі зазначений період виникнення заборгованості поза межами позовної давності, оскільки кредитний договір був укладений у 2013 році, а кредит повинен бути повернутий не пізніше 26.01.2015. Крім того, позивач зазначила, що заборгованість за простроченими процентами та заборгованість за комісією за управління кредитом, вказав у виконавчому написі, не відповідають дійсності, кредитний договір не містить переліку послуг, що надаються банком для обслуговування кредиту, а тому стягнення цих сум є незаконним, і не відповідають положенням Закону України «Про захист прав споживачів». 22 жовтня 2020 року ухвалою Кіровського районного суду міста Дніпропетровська цивільну справу за позовом [PERSON] до ТОВ «ФК «Аланд» про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, передано до Жовтневого районного суду міста кривого Рогу Дніпропетровської області за територіальною підсудністю. Справа надійшла до суду 19.11.2020 і відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями була передана у провадження судді Колочко О.В. Ухвалою суду від 19.11.2020 відкрито провадження у справі та призначено розгляд у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи, встановлено учасникам справи строк для подачі відзиву на позовну заяву, відповіді на відзив, заперечень, а також роз`яснено право сторін клопотати перед судом про розгляд справи з їх викликом, витребувано за клопотанням позивача письмові докази. 23 листопада 2020 року ухвалою суду за заявою позивача про забезпечення позову, зупинено стягнення на підставі виконавчого напису № 942 чиненого 17 січня 2020 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Хара Н.С., що перебуває на виконанні у приватного виконавця виконавчого округу Дніпропетровської області Шагана О.А. Відповідач, який отримав копію ухвали про відкриття провадження з копією позову та доданих до нього матеріалів (а.с. 61), не скористався своїм правом на надання відзиву на позовну заяву. Згідно ч. 8 ст. 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений законом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. 16 грудня 2020 року на виконання ухвали суду про витребування доказів від приватного нотаріуса Хара Н.С. надійшли копії документів, на підставі яких було вчинено виконавчий напис. 17 грудня 2020 року від приватного виконавця виконавчого округу Дніпропетровської області Шагана О.А. на виконання ухвали суду від 23.11.2020 надійшла копія постанови про зупинення вчинення виконавчих дій на підставі виконавчого напису № 942 виданого 17.01.2020. Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо даних про права та взаємовідносини сторін, суд вважає можливим вирішити справу на підставі наявних у ній матеріалів. Вивчивши письмові матеріали цивільної справи, суд дійшов такого висновку. Судом встановлено, що 1)1 липня 2013 року між [PERSON] та ПАТ «УкрСиббанк» було укладено № 92162557000 про надання споживчого кредиту, за умовами якого банк надав кредит позивачу у розмірі 12559,76 грн. з кінцевим терміном повернення не пізніше 25 січня 2015 року із встановленням за користування кредитом процентної ставки у розмірі 0,01% річних та 7,01 % для строкової суми основного боргу на дату виникнення прострочення (а.с. 90-91). Згідно із Додатком № 1 до Договору визначений графік платежів, а також види та розміри комісії, у тому числі комісія за управління кредитом, яка включена до суми ануїтетного платежу щомісяця (а.с. 91). 17 січня 2020 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Хара Н.С. вчинено виконавчий напис № 942 про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «ФК «Аланд» заборгованості за кредитним договором № 621625570000 від 31.07.2013 за період з 11.09.2018 по 29.11.2019 в розмірі 11001,63 грн., у тому числі прострочена заборгованість за сумою кредиту - 4366,97 грн., прострочена заборгованість за процентами - 180,79 грн., прострочена заборгованість за комісією - 6453,87 грн., а також з [PERSON] стягнуто на користь ТОВ «ФК «Аланд» плату за вчинення виконавчого напису в сумі 300 грн., загальна сума яка підлягає стягненню складає 11301,63 грн. (а.с. 66). Постановою приватного виконавця виконавчого округу Дніпропетровської області Шаганом О.А. від 26.02.2020 відкрито виконавче провадження ВП № 61386121 з виконання виконавчого напису № 942, виданого 17.01.2020 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Хара Н.С. про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «ФК «Аланд» заборгованості в розмірі 11301,63 грн. (а.с. 21). Предметом спірних правовідносин у цій справі є визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню та стягнення утриманих за виконавчим написом сум. Згідно зі ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (стаття 610 ЦК України). Одним із видів порушення зобов`язання є прострочення - невиконання зобов`язання в обумовлений сторонами строк. При цьому в законодавстві визначаються різні поняття як «строк дії договору», так і «строк (термін) виконання зобов`язання» (стаття 530 Цивільного кодексу України). Статтею 525 ЦК України заборонено односторонню відмову від зобов`язання або односторонню зміну його умов. Наслідки прострочення позичальником повернення позики визначено у статті 1050 ЦК України. Якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. За приписами ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Відповідно до ст. 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Згідно із ч. 1 ст. 1 Закону України «Про нотаріат» нотаріат в Україні - це система органів і посадових осіб, на які покладено обов`язок посвідчувати права, а також факти, що мають юридичне значення, та вчиняти інші нотаріальні дії, передбачені цим Законом, з метою надання їм юридичної вірогідності. Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом України «Про нотаріат» та іншими актами законодавства України (ч. 1 ст. 39 Закону), зокрема Порядком вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений наказом Міністерства юстиції України 22 лютого 2012 року № 296/5 та зареєстрований у Міністерстві юстиції України 22 лютого 2012 року за № 282/20595 (надалі - Порядок вчинення нотаріальних дій, Порядок). Згідно зі ст. 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Статтею 88 Закону визначено, що нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Згідно з пп. 2.1 п. 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку для вчинення виконавчого напису стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява, у якій, зокрема, мають бути зазначені: відомості про найменування і місце проживання або місцезнаходження стягувача та боржника; дата і місце народження боржника - фізичної особи, місце його роботи; номери рахунків у банках, кредитних установах, код за ЄДРПОУ для юридичної особи; строк, за який має провадитися стягнення; інформація щодо суми, яка підлягає стягненню, або предметів, що підлягатимуть витребуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти тощо. Заява може містити також іншу інформацію, необхідну для вчинення виконавчого напису. У разі якщо нотаріусу необхідно отримати іншу інформацію чи документи, які мають відношення до вчинення виконавчого напису, нотаріус вправі витребувати їх у стягувача (підпункт 2.2 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку). Також пп. 3.2, 3.5 п. 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку передбачено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172 (надалі - Перелік документів). При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у вказаному Переліку документів. При цьому цей Перелік документів не передбачає інших умов вчинення виконавчих написів нотаріусами ніж ті, які зазначені в Законі «Про нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій. За вказаним Переліком передбачене стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин. Відповідно до пункту 2 Переліку для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості. Відповідно до підпункту 3.5. пункту 3 глави 16 розділу ІІ Порядку при вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у Переліку. Згідно із приписами підпунктів 5.1. та 5.2. пункту 5 глави 16 розділу ІІ Порядку виконавчий напис вчиняється на оригіналі документа (дублікаті документа, що має силу оригіналу), що встановлює заборгованість. Якщо виконавчий напис не вміщується на документі, що встановлює заборгованість, він може бути продовжений чи викладений повністю на прикріпленому до документа спеціальному бланку нотаріальних документів. Пунктом 1.37 ст. 1 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» передбачено, що розрахунково-касове обслуговування клієнта банком здійснюється на підставі відповідного договору, укладеного між ними. Тобто порядок, періодичність друкування форма надання виписок (у паперовій чи електронній формі) з особових рахунків клієнтів обумовлюються договором банківського рахунку між банком і клієнтом під час відкриття рахунку. Виписки з особових рахунків клієнтів є підтвердженням виконаних за день операцій і призначаються для видання або відсилання клієнту (п. 5.6 Положення про організацію бухгалтерського обліку, бухгалтерського контролю під час здійснення операційної діяльності в банках України, затвердженого постановою Правління НБУ 04.07.2018 № 75, далі - Положення № 75). Первинний документ банку - це документ, який містить відомості про операцію, складається на бланках форм, затверджених відповідно до законодавства України (на паперових носіях або в електронній формі) (пп. 14 п. 3 Положення № 75). Особові рахунки та виписки з них мають містити такі обов`язкові реквізити: номер особового рахунку; дату здійснення останньої (попередньої) операції; дату здійснення поточної операції; код банку, у якому відкрито рахунок; код валюти; суму вхідного залишку за рахунком; код банку-кореспондента; номер рахунку кореспондента; номер документа; суму операції (відповідно за дебетом або кредитом); суму оборотів за дебетом та кредитом рахунку; суму вихідного залишку. Виписки з особових рахунків клієнтів є підтвердженням виконаних за день операцій і призначаються для видачі або відсилання клієнту. Порядок, періодичність друкування та форма надання виписок (у паперовій/електронній формі) із особових рахунків клієнтів обумовлюються договором банківського рахунку, що укладається між банком і клієнтом під час відкриття рахунку (п.п. 61, 62 Положення № 75). Вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно із відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого. Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (ст. 88 Закону України «Про нотаріат»). Однак характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. З огляду на наведене та з урахуванням приписів ст.ст. 15, 16, 18 ЦК України, статей 50, 87, 88 Закону України «Про нотаріат» захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису. Тому суд при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не обмежується лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Для правильного застосування положень ст.ст. 87, 88 Закону «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. Разом із тим, законодавством не визначений виключний перелік обставин, які свідчать про наявність спору щодо заборгованості. Ці обставини встановлюються судом відповідно до загальних правил цивільного процесу за наслідками перевірки доводів боржника та оцінки наданих ним доказів. Така правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 07.02.2018 у справі № 4071/14-ц та від 12.04.2018 у справі № 761/32388/13-ц. Судом встановлено, що при зверненні до нотаріуса щодо вчинення виконавчого напису у якості підтверджуючих документів відповідачем було надано: витяг та виписка з ЄДРПОУ Стягувача, копію статуту ТОВ «ФК «Аланд» та установчі документи, копію наказу ТОВ «ФК «Аланд» від 12.09.2019 № 01 щодо виконання обов`язків директора [PERSON], копію паспорту громадянина України [PERSON] та РНОКПП, копії двох договорів відступлення прав вимоги № 15 від 18.12.2014 та № 02/10/2019-ФА від 02.10.2019 з переліком кредитних договорів, виписку з рахунка [PERSON] із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості за Кредитним договором № 92162557000, копію Договору 92162557000 про надання споживчого кредиту від 31.07.2013 з додатком №1, витяг з Договору відступлення прав вимоги № 02/10/2019-ФА, письмова вимога про необхідність погашення заборгованості за кредитом на адресу [PERSON] (а.с. 67-94). У виконавчому написі № 942 від 17.01.2020 нотаріусом зазначено, що у [PERSON] виникла заборгованість за кредитним договором № 92162557000 від 31.07.2013, строк платежу настав, боржником допущено прострочення платежів, стягнення заборгованості проводиться за період з 11.09.2018 по 29.11.2019 (а.с. 66). Суд звертає увагу, що додана виписка з рахунку боржника не є первинним документом, а фактично є довідкою про заборгованість боржника, із якої неможливо зрозуміти, коли у відповідача виникло право вимоги, відсутні дані щодо останньої дати погашення за наданим кредитом, рух коштів тощо. За таких обставин у нотаріуса не було підстав вважати, що заборгованість є безспірною. Крім цього, виконавчий напис викладений повністю на спеціальному бланку, а не на оригіналі документа чи його дублікаті, що встановлює заборгованість, що вказує на порушення нотаріусом пп. 5.1. та 5.2. пункту 5 глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій. Також, суд вважає доводи позивача в частині наявності спору щодо стягнення комісії за виконавчим написом, обґрунтованими, оскільки відповідно до пункту 3.6 Правил надання банками України інформації споживачу про умови кредитування та сукупну вартість кредиту, затверджених Постановою правління Національного банку України від 10 травня 2007 року № 168, банки не мають права встановлювати платежі, які споживач має сплатити на користь банку за дії, які банк здійснює на власну користь (ведення справи, договору, облік заборгованості споживача тощо), або за дії, які споживач здійснює на користь банку (прийняття платежу від споживача, тощо), або що їх вчиняє банк або споживач з метою встановлення, зміни або припинення правовідносин (укладення кредитного договору, внесення змін до нього, прийняття повідомлення споживача про відкликання згоди на кредитного договору тощо). Таким чином, на підставі викладеного, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. Відповідно до ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи, до яких належать витрати, зокрема на професійну правничу допомогу. Згідно ст.137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Як вбачається з наданих позивачем доказів, 29.09.2020 між позивачем [PERSON] та адвокатом Бондаренком О.В. укладено договір № 05 про надання правової допомоги (а.с. 26), підписаний акт (опис) виконаних послуг на загальну суму 5000 грн. та відповідно до наданої квитанції № 09 21.11.2020 [PERSON] сплатила за надані послуги 5000 грн. (а.с.55-56). Вивчивши вказані докази, суд вважає можливим стягнути з відповідача на користь позивача витрати на правничу допомогу у сумі 5000 грн. Також згідно із ст. 141 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь позивача, сплачений останньою судовий збір при подачі позову, у розмірі 840,80 грн. (а.с. 8). На підставі викладеного,

Outcome: approved