Jurisdiction: civil
Date: 2021-01-31 00:00:00

1. Короткий виклад доводів пред`явленого позову. 1.1. В січні 2020 року [PERSON] звернувся з вказаним позовом та посилається на те, що в 1968 році у шестирічному віці позивач зазнав каліцтво у відкритому трансформаторному пункті №1298. Рішенням Залізничного районного суду м. Києва від 23 вересня 1969 року Київську міську електромережу «Київенерго» було визнано винною у заподіянні [PERSON] шкоди, завданої каліцтвом та ушкодженням його здоров`я. Іншим рішенням Залізничного районного суду м. Києва від 9 липня 2001 року за позивачем було визнано право на санаторно-курортне лікування та зобов`язано ДАЕК «Київенерго» сплачувати [PERSON] витрати на санаторно-курортне лікування в період часу з червня по вересень кожного року. Позивач витратив грошові кошти в розмірі 27472 гривень на санаторно-курортне лікування в державному санаторії Південної залізниці «Санаторій ім. Гоголя» в період часу з 10 по 25 липня 2017 року, грошові кошти в розмірі 6825 гривень на санаторно-курортне лікування в державному санаторії «Клінічний санаторій ім. Горького» в період часу з 5 по 11 серпня 2017 року, грошові кошти в розмірі 20735 гривень на санаторно-курортне лікування у санаторно-курортному комплексі «Санаторій «Женева» в період часу з 15 по 26 серпня 2017 року, грошові кошти в розмірі 44000 гривень на санаторно-курортне лікування у державному санаторії Південної залізниці «Санаторій ім. Гоголя» в період часу з 8 по 28 липня 2018 року, в розмірі 25720 гривень на санаторно-курортне лікування в державному санаторії «Клінічний санаторій ім. Горького» в період часу з 30 липня по 7 серпня 2018 року, грошові кошти в розмірі 24300 гривень на санаторно-курортне лікування у санаторно-оздоровчому комплексі «Термал Стар» в період часу з 14 по 23 серпня 2018 року та грошові кошти в розмірі 5910 гривень на санаторно-курортне лікування в санаторно-курортному комплексі «Санаторій «Женева» в період часу з 23 по 26 серпня 2018 року. Рішенням Бориспільського міськрайонного суду від 26 березня 2019 року з АТ «Київенерго» на користь [PERSON] були стягнуті витрати на санаторно-курортне лікування в розмірі 124752 гривень. У задоволенні позову в частині вимоги про стягнення вказаних витрат в більшому розмірі було відмовлено. Постановою Київського апеляційного суду від 27 червня 2019 року було скасовано рішення Бориспільського міськрайонного суду від 26 березня 2019 року в частині відмови у задоволенні позову про стягнення витрат на санаторно-курортне лікування в більшому розмірі та ухвалено нове судове рішення, яким з АТ «Київенерго» на користь позивача були додатково стягнуті витрати на санаторно-курортне лікування в розмірі 30210 гривень. 1.2. Не зважаючи на те, що судові рішення набрали законну силу, присуджені витрати на санаторно-курортне лікування тривалий час залишались не відшкодованими. Лише 6 грудня 2019 року Подільський РВ ДВС м. Київ ГТУЮ у м. Києві стягнув з рахунку ПрАТ «ДТЕК Київські електромережі» грошові кошти в розмірі 124752 гривень, а 20 грудня 2019 року грошові кошти в розмірі 30210 гривень. За період часу з дня, коли позивач зазнав витрат на санаторно-курортне лікування до дня фактичного відшкодування цих витрат, неодноразово підвищувався рівень споживчих цін в Україні. Тому [PERSON] просить суд стягнути з ПрАТ «ДТЕК Київські електромережі» суму збільшення розміру витрат на санаторно-курортне лікування у зв`язку з підвищенням вартості життя в розмірі 176140 гривень. 2. Ставлення учасників цивільного процесу до пред`явленого позову. 2.1. У судовому засіданні [PERSON] підтримує позов та наполягає на його задоволенні. 2.2. Представник відповідача [PERSON] не визнає позов та посилається на те, що право на стягнення суми збільшення\~розміру витрат\~на санаторно-курортне\~лікування у\~зв`язку з\~підвищенням вартості\~життявиникло у [PERSON] не з моменту здійснення вказаних витрат, а з дня набрання судовими рішеннями законної сили. Ця обставина свідчить про те, що виконані позивачем розрахунки є недостовірними. Крім того, ПрАТ «ДТЕК Київські електромережі» не є правонаступником ПАТ «Київенерго» у правовідносинах з відшкодування позивачу шкоди, що виникли на підставі рішення Залізничного районного суду м. Києва від 23 вересня 1969 року. Тому представник відповідача [PERSON] просить суд відмовити у задоволенні позову. 3. Обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин. 3.1. Зі змісту мотивувальної частини рішення Залізничного районного народного суду м.Києва від 23 вересня 1969 року (а.с.6-7) вбачається, що 23 червня 1968 року [PERSON] , якому на той час виповнилось лише 6 років, зазнав каліцтво у відкритому трансформаторному пункті №1298. Цим же судовим рішенням Київську міську електромережу «Київенерго» було визнано винною у заподіянні [PERSON] шкоди, завданої каліцтвом та ушкодженням його здоров`я. 3.2. Рішенням Залізничного районного суду м. Києва від 9 липня 2001 року (а.с.8-9) за [PERSON] було визнано право на санаторно-курортне лікування та зобов`язано ДАЕК «Київенерго» сплачувати йому витрати на санаторно-курортне лікування в період часу з червня по вересень кожного року. 3.3. Зі змісту мотивувальної частини рішення Бориспільського міськрайонного суду від 26 березня 2019 року (а.с.10-12) вбачається, що [PERSON] витратив грошові кошти в розмірі 27472 гривень на санаторно-курортне лікування в державному санаторії Південної залізниці «Санаторій ім. Гоголя» в період часу з 10 по 25 липня 2017 року, грошові кошти в розмірі 6825 гривень на санаторно-курортне лікування в державному санаторії «Клінічний санаторій ім. Горького» в період часу з 5 по 11 серпня 2017 року, грошові кошти в розмірі 20735 гривень на санаторно-курортне лікування у санаторно-курортному комплексі «Санаторій «Женева» в період часу з 15 по 26 серпня 2017 року, грошові кошти в розмірі 44000 гривень на санаторно-курортне лікування у державному санаторії Південної залізниці «Санаторій ім. Гоголя» в період часу з 8 по 28 липня 2018 року, в розмірі 25720 гривень на санаторно-курортне лікування в державному санаторії «Клінічний санаторій ім. Горького» в період часу з 30 липня по 7 серпня 2018 року, грошові кошти в розмірі 24300 гривень на санаторно-курортне лікування у санаторно-оздоровчому комплексі «Термал Стар» в період часу з 14 по 23 серпня 2018 року та грошові кошти в розмірі 5910 гривень на санаторно-курортне лікування в санаторно-курортному комплексі «Санаторій «Женева» в період часу з 23 по 26 серпня 2018 року. 3.4. Рішенням Бориспільського міськрайонного суду від 26 березня 2019 року (а.с.10-12) з АТ «Київенерго» на користь [PERSON] були стягнуті витрати на санаторно-курортне лікування в розмірі 124752 гривень. У задоволенні позову в частині вимоги про стягнення вказаних витрат в більшому розмірі було відмовлено. 3.5. Постановою Київського апеляційного суду від 27 червня 2019 року (а.с.13-15) було скасовано рішення Бориспільського міськрайонного суду від 26 березня 2019 року в частині відмови у задоволенні позову про стягнення витрат на санаторно-курортне лікування в більшому розмірі та ухвалено нове судове рішення, яким з АТ «Київенерго» на користь позивача були додатково стягнуті витрати на санаторно-курортне лікування в розмірі 30210 гривень. 3.6. Спірні правовідносини є комплексними та регулюються одночасно главою 7 «Загальні положення про юридичну особу» підрозділу 2 «Юридична особа» розділу ІІ «Особи» книги першої «Загальні положення» та главою 82 «Відшкодування шкоди» підрозділу 2 «Недоговірні зобов`язання» розділу ІІІ «Окремі види зобов`язань» книги п`ятої «Зобов`язальне право» ЦК України. 4. Норми права, якими керується суд при вирішенні спору. 4.1. Відповідно до ч.1 ст.1195 ЦК України фізична або юридична особа, яка завдала шкоди каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я фізичній особі, зобов`язана відшкодувати потерпілому заробіток (дохід), втрачений ним внаслідок втрати чи зменшення професійної або загальної працездатності, а також відшкодувати додаткові витрати, викликані необхідністю посиленого харчування, санаторно-курортного лікування, придбання ліків, протезування, стороннього догляду тощо. 4.2. Згідно з ч.1 ст.1208 ЦК України за заявою потерпілого у разі підвищення вартості життя розмір відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю, підлягає індексації на підставі рішення суду. 4.3. Відповідно до абз.22 п.13 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про ринок електричної енергії» у разі відокремлення оператор системи розподілу є правонаступником в частині прав та обов`язків за зобов`язаннями, пов`язаними з купівлею-продажем, ремонтом, будівництвом та іншими операціями з майном, яке забезпечує діяльність оператора системи розподілу. 4.4. Згідно з ч.1, ч.2 ст.109 ЦК України виділом є перехід за розподільчим балансом частини майна, права та обов`язки юридичної особи до однієї або кількох створюваних нових юридичних осіб. До виділу застосовуються за аналогією положення частин першої, другої та четвертої статті 105 та положення статей 106 і 107 цього Кодексу. 4.5. Відповідно до ч.2, ч.3 ст.107 ЦК України після закінчення строку для пред`явлення вимог кредиторами та задоволення чи відхилення цих вимог комісія з припинення юридичної особи складає передавальний акт (у разі злиття, приєднання або перетворення) або розподільчий баланс (у разі поділу), які мають містити положення про правонаступництво щодо всіх зобов`язань юридичної особи, що припиняється, стосовно всіх її кредиторів та боржників, включаючи зобов`язання, які оспорюються сторонами. Передавальний акт або розподільчий баланс затверджуються учасниками юридичної особи або органом, який прийняв рішення про її припинення. 4.6. Згідно з ч.5 ст.107 ЦК України якщо правонаступниками юридичної особи є кілька юридичних осіб і точно визначити правонаступника щодо конкретних обов`язків юридичної особи, що припинилась, неможливо, юридичної особи правонаступники несуть солідарну відповідальність перед кредиторами юридичної особи, що припинилась. 4.7. За правилом ч.1 ст.543 ЦК України у разі солідарного обов`язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов`язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо. 5. Мотиви, якими керується суд при вирішенні спору. 5.1. Зі змісту платіжних доручень №1375884, №1375885 від 5 грудня 2019 року (а.с.115, 116) вбачається, що 5 грудня 2019 року ПрАТ «ДТЕК Київські електромережі» перерахувало Подільському РВ ДВС м. Київ ГТУЮ у м. Києві грошові кошти в розмірі 124752 гривень у виконання рішення Бориспільського міськрайонного суду від 26 березня 2019 року та грошові кошти в розмірі 30210 гривень у виконання постанови Київського апеляційного суду від 27 червня 2019 року. Ці обставини свідчать про те, що грошові зобов`язання з відшкодування позивачу витрат на санаторно-курортне лікування були остаточно виконані ПрАТ «ДТЕК Київські електромережі» лише 5 грудня 2019 року. 5.2. Зі змісту мотивувальної частини рішення Бориспільського міськрайонного суду від 26 березня 2019 року (а.с.11) вбачається, що на санаторно-курортне лікування протягом липня-серпня 2017 року [PERSON] витратив грошові кошти в загальному розмірі 55032 гривень (27472 + 6825 + 20735). За період часу з 1 вересня 2017 року до 5 грудня 2019 року індекс інфляції за останній місяць прострочення склав 1,20401551 ((102,00 : 100) х (101,20 : 100) х (100,90 : 100) х (101,00 : 100) х (101,50 : 100) х (100,90 : 100) х (101,10 : 100) х (100,80 : 100) х (100,00 х 100) х (100,00 : 100) х (99,30 : 100) х (100,00 : 100) х (101,90 : 100) х (101,70 : 100) х (101,40 : 100) х (100,80 : 100) х (101,00 : 100) х (100,50 : 100) х (100,90 : 100) х (101,00 : 100) х (100,70 : 100) х (99,50 : 100) х (99,40 : 100) х (99,70 : 100) х (100,70 : 100) х (100,70 : 100) х (100,10 :100)). Сума збільшення розміру витрат позивача на санаторно-курортне лікування у зв`язку з підвищенням вартості життя за період часу з 1 вересня 2017 року до 5 грудня 2019 року становить 11227 гривень 38 копійок (55032 х 1,20401551 55032). 5.3. Зі змісту мотивувальної частини рішення Бориспільського міськрайонного суду від 26 березня 2019 року (а.с.11) вбачається, що на санаторно-курортне лікування протягом липня-серпня 2018 року [PERSON] витратив грошові кошти в загальному розмірі 99930 гривень (44000 + 25720 + 24300 + 5910). За період часу з 1 вересня 2018 року до 5 грудня 2019 року індекс інфляції за останній місяць прострочення склав 1,10438554 ((101,90 : 100) х (101,70 : 100) х (101,40 : 100) х (100,80 : 100) х (101,00 : 100) х (100,50 : 100) х (100,90 : 100) х (101,00 : 100) х (100,70 : 100) х (99,50 : 100) х (99,40 : 100) х (99,70 : 100) х (100,70 : 100) х (100,70 : 100) х (100,10 : 100)). Сума збільшення розміру витрат позивача на санаторно-курортне лікування у зв`язку з підвищенням вартості життя за період часу з 1 вересня 2018 року до 5 грудня 2019 року становить 10431 гривню 25 копійок (99930 х 1,10438554 99930). 5.4. Таким чином, [PERSON] набув право на стягнення суми збільшення розміру витрат на санаторно-курортне лікування у зв`язку з підвищенням вартості життя в загальному розмірі 21658 гривень 63 копійок (11227,38 + 10431,25). Таке право виникло у позивача починаючи з місяця, в якому відбулось підвищення рівня споживчих\~цін в\~Україні,\~а не\~з дня\~набрання судовими\~рішеннями законної\~сили.\~Тому суд\~вважає хибними\~доводи представника\~відповідача [PERSON] та оцінює їх критично. 5.5.\~Зі змісту\~мотивувальної частини\~рішення народного\~суду Залізничного\~району м.Києва\~від 23\~вересня 1969\~року (а.с.6-7)\~вбачається,\~що [PERSON] \~зазнав каліцтво\~у зв`язку\~з тим,\~що не\~було забезпечено\~безпечну для\~його життя\~та здоров`я\~експлуатацію трансформаторного\~пункту №1298.\~Вказаний трансформаторний\~пункт є\~складовою (частиною)\~системи розподілу\~електричної енергії.\~У зв`язку\~з тим,\~що система\~розподілу електричної\~енергії була\~передана у\~володіння та\~управління ПрАТ\~«ДТЕК Київські\~електромережі»,\~на підставі\~абз.22\~п.13\~Прикінцевих та\~перехідних положень\~Закону України\~«Про ринок\~електричної енергії»\~до відповідача\~перейшло зобов`язання\~зі сплати\~ [PERSON] суми збільшення розміру витрат на санаторно-курортне лікування у зв`язку з підвищен-ням вартості життя. Крім того, в розподільчому балансі відсутні відомості про фінансові зобов`язання щодо відшкодування позивачу шкоди, що виникли на підставі рішення Залізничного районного суду м. Києва від 23 вересня 1969 року. Ця обставина свідчить про неможливість точного визначення правонаступника щодо вказаних зобов`язань. Тому на підставі ч.1 ст.543 та ч.5 ст.107 ЦК України у [PERSON] виникло право вимагати відшкодування заробітку, втраченого внаслідок втрати професійної працездатності, як від ПрАТ «ДТЕК Київські електромережі», так від АТ «К.Енерго». Цілком логічно, що позивач пред`явив позовні вимоги саме до ПрАТ «ДТЕК Київські електромережі», у володіння якого передано майно, за рахунок вартості якого може бути виконане судове рішення про задоволення позову. 5.6. З огляду на це суд вважає, що з ПрАТ «ДТЕК Київські електромережі» на користь [PERSON] належить стягнути суму збільшення розміру витрат на санаторно-курортне лікування у зв`язку з підвищенням вартості життя в розмірі 21658 гривень 63 копійок. 6. Розподіл судових витрат. 6.1. Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. 6.2. На підставі ст.5 Закону України «Про судовий збір» [PERSON] звільнений від сплати судового збору. Пред`явлений ним позов задоволений на 12,29% (21658,63 : 176140 х 100%). 6.3. З огляду на це суд вважає, що з ПрАТ «ДТЕК Київські електромережі» на користь держави належить стягнути судовий збір в розмірі 216 гривень 48 копійок (1761,40 : 100% х 12,29%).

Outcome: partial