Jurisdiction: civil
Date: 2021-01-24 00:00:00

21.10.2020\~року заявник\~звернувся до\~Волноваського районного\~суду Донецької\~області із\~заявою про\~встановлення факту\~належності правовстановлюючого\~документу.\~Посилався на\~те,\~що йому\~на підставі\~рішення Волноваської\~районної Ради\~народних депутатів\~Волноваського району\~Донецької області\~від 6\~серпня 1997\~року була\~надана у\~постійне користування\~земельна ділянка\~площею 16,5\~га,\~яка розташована\~на території\~Благодатненської селищної\~ради для\~ведення селянського\~господарства.\~Відповідно до\~рішення було\~розроблено Держаний\~акт на\~право постійного\~користування землею\~IV-\~ДН 016729,\~який видано\~на його\~ім`я 01.09.1997\~року. Заявник зазначає,\~що з метою\~встановлення меж\~земельної ділянки\~в натурі\~на місцевості\~він звернувся\~до сертифікованого\~інженера-землевпорядника,\~однак останній\~повідомив йому,\~що у\~акті є\~помилка,\~а саме\~невірно записано\~фамілію заявника\~«Мєльніку» а\~треба « [PERSON] ».\~Раніше заявник\~на це\~не звертав\~уваги.\~Таким чином\~при видачі\~державного акту\~на право\~постійного користування\~землею в\~ньому були\~допущені помилки,\~які перешкоджають\~заявнику встановити\~межи земельної\~ділянки в\~натурі на\~місцевості та\~користуватися вказаною\~земельною ділянкою. З приводу\~виправлення зазначеної\~помилки,\~заявник звернувся\~до відділу\~у Волноваському\~районі Головного\~управління Держгеокадастру\~у Донецькій\~області,\~проте,\~йому була\~надана відповідь,\~що виправлення\~помилок такого\~типу полягало\~виключно у\~видачі нових\~державних актів\~взамін тих,\~що містили\~помилки.\~Законом України\~«Про державний\~земельний кадастр»,\~який набув\~чинності з\~01.01.2013\~року,\~припинено посвідчення\~прав на\~землю шляхом\~видачі державних\~актів.\~Отже виправити\~помилку та\~отримати новий\~акт неможливо.\~Заявник вважає,\~що причина\~неправильного написання\~його прізвища\~виникла ув`язку\~із неправильним\~переведенням мого\~прізвища,\~з російської\~на українську\~мову. Внаслідок такої помилки, в заявника на даний час виникла певна невідповідність між документом, що посвідчує його особу та правовстановлюючим документом, який був виданий на його ім`я. У зв`язку із чим виникає необхідність встановити факт належності мені правовстановлюючого документу, а саме Держаного акту на право постійного користування землею, тому він звернувся до суду і просить встановити факт належності правовстановлюючого документу. У судове засідання заявник, який належним чином повідомлений про час та місце слухання справи, не з`явився, надав до суду заяву про розгляд справи без його участі. Представник заінтересованої особи, належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явився, подав до суду заяву, в якій зазначив розглянути справу без його участі, проти позовних вимог не заперечував. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч. 1 ст.13\~ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини. Згідно паспорта громадянина України серії [NUMBER] виданого Волноваським РВ УМВС України в Донецькій області 16.08.2001 року вбачається, що він виданий на ім`я [PERSON] , [INFO] , уродженця с. Залісся, Диканського району, Полтавської області, тобто його прізвище зазначено « [PERSON] » (а.с. 5). З Державного акту на право постійного користування землею серії ІV-ДН №016729 виданого 01.09.1997 року Волноваською районною Радою народних депутатів, зареєстрований в Книзі записів державних актів на право постійного користування землею за № 435 вбачається, що він виданий на ім`я [PERSON] (а.с. 4). Згідно з листа відділу у Волноваському районі Головного управління Держгеокадастру у Донецькій області вбачається, що заявник [PERSON] звертався із заявою з приводу виправлення зазначеної помилки, проте, йому була надана відповідь, що до 2013 року виправлення помилок такого типу, як то зазначено у [PERSON] заяві, полягало виключно у видачі нових державних актів взамін тих, що містили помилки. Відповідно до положень п. 4.1 наказу Держкомзему України № 325 від 22.06.2009 року «Про затвердження Інструкції про заповнення бланків державних актів на право власності на земельну ділянку і на право постійного користування земельною ділянкою», який діяв до 01.01.2013 року, виправлення орфографічних або технічних помилок у бланку та державному акті не допускалися. Законом України «Про Державний земельний кадастр», який набув чинності з 01.01.2013 року, припинено посвідчення прав на землю шляхом видачі державних актів. Отже, отримати новий акт на заміну того, в якому міститься помилка, неможливо. Документи, якими було посвідчено право власності чи право постійного користування земельною ділянкою, видані до набрання чинності цим Законом, лишаються дійсними. Відповідно до викладеного, здійснити виправлення помилки у дійсному державному акті на право власності на землю IV-ДН № 016729 від 01.09.1997 неможливо (а.с. 14). Із наявного у матеріалах технічного звіту інституту землевпорядкування Української академії наук про перенесенні натури межи землекористування фермерського господарства вбачається, що звіт складений на ім`я [PERSON] (російською мовою) (а.с. 6-13). З пояснень на заяву про встановлення факту належності правовстановлюючого документу, наданих Головним управління Держгеокадастру в Донецькій області вбачається, що державний акт на право постійного користування землею серії IV-ДН № 0167292 видано громадян и ну України [PERSON] на підставі рішення Волноваської районної Ради народних; депутатів від 06 серпня 1997 йому надано у постійне користування земельна ділянка площею 16,5 га. Земельна ділянка розташована на території Благодатненської селищної ради, для ведення селянського господарства. Відповідно до даних паспорта громадянина У країн и серія [NUMBER] виданого 16.08.2001 Волноваським РВ УМВС України в Донецькій області, він має ПІБ [PERSON] . З 2013 року державні акти не видаються, тому в раніше виданих державних актах на право приватної власності на земельну ділянку чи право постійного користування земельною ділянкою жодних виправлень робити не можна, оскільки його можна визнати зіпсованим (а.с. 22-23). Частиною 1 статті 293 ЦПК України передбачено, що у порядку окремого провадження розглядаються справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Відповідно до п.5 ч.2 ст. 293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження також справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Юридичні факти - це обставини чи життєві факти, з якими норми права пов`язують виникнення, зміну або припинення правовідносин. Встановлення юридичних фактів у порядку окремого провадження сприяє реалізації конституційних прав громадян. Умовами, за наявності яких можливим є звернення до суду для встановлення фактів, що мають юридичне значення є те, що згідно із законом ці факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих немайнових чи майнових прав фізичних осіб; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; встановлення факту потрібне заявникові для конкретної мети. Відповідно до листа ВСУ від 01.01.2012 р. «Про судову практику розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення», в разі, якщо установи, які видали ці документи, не можуть виправити допущені в них помилки, громадяни мають право звернутися до суду. Проте сам по собі факт належності документу не породжує для його власника жодних прав, юридичне значення має той факт, що підтверджується документом. Таким чином, для заявника важливо не так саме одержання документа, як оформлення особистих чи майнових прав, що випливають з цього факту. Це означає, що в судовому порядку можна встановити належність громадянину такого документа, який є правовстановлюючим. Пунктом 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» № 5 від 31.03.1995 року передбачено, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Пунктом 12 Постанови Пленуму Верховного суду України № 5 від 31.03.1995 р. «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» встановлено, що при розгляді справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали суд повинен запропонувати заявникові подати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення. Разом з тим, цей порядок не застосовується, якщо виправлення в таких документах належним чином не застережені або ж їх реквізити нечітко виражені внаслідок тривалого використання, неналежного зберігання, тощо. Це є підставою для вирішення питання про встановлення факту, про який йдеться в документі, відповідно до чинного законодавства. Разом з тим суд може встановлювати факти належності особі документів, які не відносяться до таких, що посвідчують особу, наприклад, довідок про поранення чи перебування у госпіталі у зв`язку з пораненням, повідомлення військових частин, військкоматів і інших органів військового управління про загибель чи пропажу без вісті в зв`язку з обставинами військового часу, а також заповіту, страхового свідоцтва (полісу), ощадної книжки, трудової книжки, іншого документа про трудовий стаж. Оскільки встановлення даного факту має для заявника юридичне значення, а можливість внести зміни в документи в позасудовому порядку не можливо, вказаний юридичний факт підлягає встановленню в судовому порядку. Судом встановлено, що в правовстановлюючому документі, а саме: державному акті на право постійного користування землею серії ІV-ДН №016729 виданого 01.09.1997 року допущена помилка у написанні прізвища «Мєльніку» замість правильного « [PERSON] ». Таким чином, виходячи з наведеного, дослідивши усі надані суду докази у їх сукупності, перевіривши відповідність вимогам діючого законодавства України, суд вважає за необхідне заяву [PERSON] задовольнити. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~

Outcome: approved