Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-11 00:00:00

19 серпня 2016 року ПАТ КБ «Приватбанк» звернувся до суду з вищевказаним позовом, свої вимоги мотивує тим, що 02.08.2010 року між ПАТ КБ «Приватбанк» та [PERSON] був укладений договір б/н, згідно з яким [PERSON] отримав кредит у розмірі 2100,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36,00 % на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Щодо зміни кредитного ліміту Банк керується п. 2.1.1.2.3, п. 2.1.1.2.4 Умов та правил надання банківських послуг, де зазначено, що Клієнт дає свою згоду, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням банку, і Клієнт дає право Банку в будь-який момент змінити кредитний ліміт. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг», «Правилами користування платіжною карткою», «Тарифами Банку», які викладені на банківському сайті htt://privatbank.ua/term/pages/70/, складає між ним та Банком Договір, що підтверджується підписом у заяві. Банк нараховує відсотки за користування кредитом в розмірі, встановленими Тарифами Банку, що викладені на вищевказаному сайті, з розрахунку 360 календарних днів на рік, що підтверджується п. 2.1.1.12.6 Правил користування платіжною карткою. Відповідно до п. 2.1.1.5.5. Умов та правил надання банківських послуг, позичальник зобовязується погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим договором. Власник карти зобовязаний слідкувати за витрати тами коштів в межах платіжного ліміту з метою запобігання виникнення Овердрафту. Оскільки відповідач взяті на себе зобовязання не виконував належним чином, виникла заборгованість за кредитним договором в загальній сумі 28\~294, 29 грн., з яких: 2 250,26 грн. заборгованість за кредитом, 20 940,49 грн. заборгованість по процентам за користування кредитом, 3280,00 грн. заборгованість за пенею та комісією, крім того штрафи відповідно до п. 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг: 500,00 грн. штраф (фіксована частина), 1323,54 грн. штраф (процентна складова). Посилаючись на норми ст.ст. 526, 527, 530, 549, 610, 615, 628, 629, 1050, 1054 ЦК України, вказану суму заборгованості, а також понесені судові витрати позивач просить стягнути з відповідача. В судове засідання представник позивача не зявився, надіслав заяву про розгляд справи у його відсутність. Відповідач [PERSON] про день та час розгляду справи повідомлений належним чином(а.с.106), але до суду не зявився, заперечень на позов, або заяв про відкладення розгляду справи від нього не надходило. Від представника відповідача до канцелярії суду надійшла письмова заява, що відповідач частково визнає позов на суму 4472, 50 грн.. В силу ст.197 ч.2 ЦПК України фіксація судового процесу за допомогою технічного засобу не здійснювалась. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що 02.08.2010 року між ПАТ КБ «Приватбанк» та відповідачем [PERSON] був укладений договір б/н, згідно з яким відповідач отримав кредит у розмірі 2100,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36,00 % на суму залишку заборгованості за кредитом, що підтверджується заявою (а.с. 9-10). Відповідно до п. 2.1.1.5.5 Умов та правил надання банківських послуг, клієнт зобовязаний погашати заборгованість по кредиту, процентам за його використання, по перевитраті платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених даним Договором (а.с. 11-34). Однак відповідачем умови договору не виконувались, в звязку з чим станом на 31.05.2016 року утворилась заборгованість за кредитним договором в загальній сумі 28 294, 29 грн., з яких: 2 250,26 грн. заборгованість за кредитом, 20 940,49 грн. заборгованість по процентам за користування кредитом, 3280,00 грн. заборгованість за пенею та комісією, крім того штрафи відповідно до п. 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг: 500,00 грн. штраф (фіксована частина), 1323,54 грн. штраф (процентна складова) (а.с. 5-8). Представником відповідача надано до канцелярії суду письмове заперечення та зазначено, що просить застосувати позовну давність до вимог про стягнення заборгованості по процентам за користування кредитом, нараховану за період з 14.11.2010 по 01.09.2013 та про стягнення за пенею та комісією нараховану за період з 05.01.2013 по 31.08.2015 та відмовити в цій частині позову зі спливом позовної давності. Згідно ст. ст. 526, 527, 530 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Відповідно до ст. 611 ЦК України у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. \~ Згідно ч. 1 ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання. Частиною 1 ст. 1049 ЦК України передбачено обовязок позичальника повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, встановлені договором. Відповідно до ст.256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Відповідно до ст.257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Для окремих видів вимог законом встановлена спеціальна позовна давність. Зокрема, частина друга статті 258 ЦК України передбачає, що позовна давність один рік застосовується до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені).Відповідно до ч.1 ст.260 ЦК України перебіг позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. У постанові Верховного Суду України від 19.03.2014р. по справі №6-20цс14 зазначається, що аналізуючи умови договору сторін і зміст зазначених правових норм, у разі неналежного виконання позичальником зобовязань за кредитним договором позовна давність за вимогами кредитора про повернення кредитних коштів і процентів за користування кредитом, повернення яких відповідно до умов договору визначено періодичними щомісячними платежами, повинна обчислюватися з моменту настання строку погашення кожного чергового платежу. Враховуючи, що за умовами договору погашення кредиту та процентів повинно здійснюватися позичальником частинами щомісячно кожного календарного місяця, наступного за звітним, у рахунок якого вносяться кошти, то початок перебігу позовної давності для стягнення цих платежів необхідно обчислювати з моменту (місяця, дня) невиконання позичальником кожного із цих зобовязань. Суд вважає, що до вимог про стягнення заборгованості по процентам повинна бути застосована позовна давність у 3 роки. В решті позовних вимог про стягнення заборгованості по процентам за користування кредитом слід відмовити за спливом позовної давності. Що стосується стягнення заборгованості за пенею, то до цих вимог слід застосувати встановлену законом позовну давність в один рік, та стягнути нараховану позивачем пеню за період з 30.09.2015р. по 31.05.2016р. у сумі 900 грн., а в решті вимог відмовити за спливом позовної давності. Відносно позовної вимоги про одночасне стягнення пені, комісії та штрафів за несвоєчасне повернення кредиту, то при вирішенні позову суд врахувовує правову позицію, висловлену Верховним Судом України в у справі №6-2003цс15 від 21.10.2015р., відповідно до якої Цивільно-правова відповідальність - це покладення на правопорушника основаних на законі невигідних правових наслідків, які полягають у позбавленні його певних прав або в заміні невиконання обовязку новим, або у приєднанні до невиконаного обовязку нового додаткового. Покладення на боржника нових додаткових обовязків як заходу цивільно-правової відповідальності має місце, зокрема, у випадку стягнення неустойки (пені, штрафу). За положеннями статті 61 Конституції України ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення. На підставі вказаних норм закону, суд приходить до висновку про застосування строків позовної давності до вимог про стягнення заборгованості по процентам за користування кредитом, нараховану за період з 14.11.2010р. по 01.09.2013р., та про стягнення заборгованості за пенею та комісією, нараховану за період з 05.01.2013р. по 31.08.2015р. та відмовляє в цій частині позовних вимог за спливом позовної давності. Вважає за необхідне стягнути з [PERSON] на користь позивача заборгованість за кредитом у суму 2250,26 грн., нараховані на поточну заборгованість за кредитом проценти за період з 30.09.2013р. по 31.05.2016р. у сумі 1322,24 грн., а також нараховану пеню за період з 30.09.2015р. по 31.05.2016р. у сумі 900 грн., а всього - 4472,50 грн. В частині задоволенні позову про стягнення штрафу за необґрунтованістю позовних вимог відмовити. На підставі ст. 88 ЦПК України, з відповідача підлягають стягненню на користь позивача судові витрати, пропорційно до розміру задоволених позовних вимог у сумі 220,48 грн.

Outcome: partial