Jurisdiction: civil
Date: 2021-06-14 00:00:00

21.01.2021 до Київського районного суду м. Харкова надійшла позовна [PERSON] до Харківської міської ради, Комунального підприємства «Благоустрій» м. Харкова Харківської міської ради, в якій позивач просить суд стягнути з відповідачів матеріальну шкоду в розмірі 11 511,40 грн., моральну шкоду в розмірі 11 511,40 грн. та сплачений за подання даного позову до суду судовий збір в розмірі 908,00 грн. В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що 15.09.2020 під час руху по [ADDRESS] в скло правого крила його автомобіля марки «TOYOTA LAND CRUISER 150», р.н. [NUMBER] , потрапило каміння, яке відлетіло із- під мотокоси під час косіння газону працівником КП «Благоустрій» м. Харкова вздовж вулиці прилеглої до проїжджої частини дороги. Після цієї події, у зв`язку з тим, що він щоденно використовує даний автомобіль для роботи та для потреб родини, наявність справного транспортного засобу є невід`ємним елементом його побутового життя, позивач був змушений одразу провести ремонт автомобіля, вартість якого складає 11 511,40 грн. Також позивач зазначає, що жодні обмежувальні дорожні знаки під час проведення робіт з благоустрою працівниками КП «Благоустрій» не встановлювались, жодних огороджувальних стрічок чи знаків у місці небезпечних робіт не було, їх робітником було порушено положення інструкції з експлуатації мотокоси, не дотримано правил з безпечного виконання робіт з благоустрою, якими передбачено прибирання з обкошуваної поверхні землі всіх твердих предметів (каменів, січки та ін.), які можуть нанести травму і пошкодити ріжучий інструмент та того, що ріжучий інструмент не повинен стикатися з будь-якими предметами або грунтом, знаходження сторонніх осіб у зоні радіусом до 15 м не допускається, тому що існує небезпека отримання травм предметами ? що відскакують або внаслідок контакту з ріжучим інструментом. Таким чином, на підставі порушення робітником КП «Благоустрій» положень інструкції та не дотримано правил з безпечного виконання робіт, йому завдано майнову шкоду, яку він просить стягнути з відповідачів на його користь. Також, позивач вважає, що діями працівника відповідачів йому завдано моральну шкоду, яка полягає в наявності негативних наслідків, що виникли в результаті пошкодження автомобіля безпосередньо під час даної події так і після неї, серед яких були присутні нервовий стрес, глибокі переживання, підвищене психологічне навантаження, труднощі з вирішенням його робочих питань, погіршення гармонічних адаптованих умов життєдіяльності, пов`язане з неможливістю користуватися автомобілем, душевні страждання також полягали у витраченні часу позивача на відновлення своїх прав, що порушило звичайний спосіб життя позивача, додаткових зусиллях для зміни повсякденного життя. Розмір моральної шкоди позивачем оцінено в 11 511,40 грн. Ухвалою Київського районного суду м. Харкова від 27.01.2021 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито загальне позовне провадження та призначене підготовче судове засідання. Представником відповідача Харківської міської ради надано відзив на позовну заяву. В обґрунтування заперечень відповідач зазначив, що юридична або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обов`язків, однак, при розгляді справ про відшкодування шкоди суди повинні мати на увазі, що відповідальність юридичної особи настає лише у випадку, коли особа, з вини якої заподіяна шкода, знаходиться з даною організацією в трудових відносинах, і шкода, заподіяна нею у зв`язку з виконанням трудових (службових) обов`язків, незалежно від того, постійним, сезонним, тимчасовим трудовим договором чи на інших умовах вона була заподіяна працівником її організації. Тому міська рада не є належним відповідачем у даній справі, а факт того, що Харківська міська рада є засновником КП «Благоустрій м. Харкові» жодним чином не пов`язує її до такої відповідальності. Крім того, відповідач вважає, що позивачем не доведено причинно-наслідковий зв`язок між спричиненням шкоди майну позивача та проведенням благоустрою території працівником підприємства. У своїх особистих поясненнях [PERSON] вказує, що проводив косіння зелених насаджень, а потім йому повідомлено невідомими особами, що пошкоджено скло автомобіля «TOYOTA LAND CRUISER 150». Вказана особа не зазначає, що таке пошкодження трапилось внаслідок проведення благоустрою [PERSON] . При цьому позивач вказує на наявність такого причинного зв`язку у своїй позовній заяві, однак на підтвердження цього не надає жодного документу. Отже, усі умови, які є необхідними для встановлення особи, що має нести цивільно-правову відповідальність у даних відносинах, не доведені належними та допустимими доказами, а ґрунтуються лише на припущенні, в зв`язку з чим в задоволенні позову просить відмовити. Представником відповідача КП ««Благоустрій» м. Харкова надано відзив на позовну заяву, в якому просить суд в задоволенні позову відмовити. В обґрунтування заперечень посилається на те, що позивачем не доведено наявність безпосередньому причинного зв`язку між поведінкою працівника відповідача та заподіянням шкоди, відповідь поліції містить загальний опис інформації щодо прийняття заяви позивача та реєстрації її у ЖЄО, однак як така відповідь, так і інші докази, надані позивачем не містять відомостей про те, що стало причиною пошкодження скла автомобіля, фото таблиця, додана до матеріалів справи не доводить наявність безпосереднього причинного зв`язку між поведінкою працівника відповідача та шкодою, заподіяною позивачу. Пояснення працівника відповідача наявні в матеріалах справи фіксують відомості про те, що «останній косив траву біля будинку, до нього підійшов раніше йому невідомий, який повідомив, що у його авто пошкоджено скло (камінням)», тобто вони надані працівником відповідача зі слів іншої особи та не є особистими поясненнями останнього. Лише наявні в матеріалах справи пояснення позивача містять згадку про «рикошет каменю від газонокосилки..», однак такі твердження слід сприймати критично, оскільки зазначене виключно є припущеннями, на чому не може ґрунтуватись доказування. Посилання позивача на порушення працівником відповідача норм чинного законодавства у сфері благоустрою не заслуговують на увагу та не свідчать про протиправність його дій. За таких обставин, безпосередній причинний зв`язок між поведінкою працівника відповідача та пошкодженим склом автомобіля позивача - відсутній. Представником позивача подано відповідь на відзив, в якому вона підтвердила раніше викладену позицію по справі та зазначила, що присутня наявність причинного зв`язку між діями [PERSON] та заподіянням шкоди, бо підстави іншого стороннього втручання відсутні та є неприпустимими взагалі, оскільки скло було розбито саме з тієї сторони вулиці, де виконувались [PERSON] роботи з косіння трави та в момент знаходження автомобілю на місці виконання даних робіт, працівники поліції були викликані саме на місце події. Матеріалами справи підтверджуються, що останній не виконав вимоги інструкції з техніки безпеки п.2.3., 2.8., не перевірив ретельно зону виконання робіт, бо там були каміння та не прибрав їх, ним не було поставлено огороджувальні знаки, що проводяться роботи, відповідач повинен був обмежити доступ сторонніх осіб, як і транспортних засобів, до місця косіння, бо існує небезпека отримання травм або пошкоджень від предметів, що відскакують або від контакту з ріжучи інструментом. Ухвалою Київського районного суду м. Харкова від 01.04.2021 закрито підготовче судове засідання, справу призначено до розгляду по суті. Третьою особою [PERSON] надано до суду письмові пояснення щодо позову, в яких проти задоволення позову він заперечує у повному обсязі, оскільки до події, про яку йдеться у позовній заяві, він жодним чином не є причетним. Зі змісту пояснень вбачається, що зранку 15.09.2020, будучи робітником КП «Благоустрій» він дійсно косив траву по вул. Матюшенка в м. Харкові за допомогою мотокоси. Техніку безпеки та правила експлуатації мотокоси ним було дотримано в повному обсязі. Близько 10 год. 05 хв. до нього підійшов незнайомий йому раніше чоловік, як він дізнався пізніше це був [PERSON] - позивач по справі, та повідомив йому, що у нього розбите скло в автомобілі «TOYOTA LAND CRUISER 150», р.н. [NUMBER] , позивач вказав, що скло розбито камінням, яке на його думку, відлетіло від мотокоси під час косіння ним трави. Однак, зазначені обставини [PERSON] заперечуються, бо ним здійснювалося косіння трави у місцях, де відсутні сторонні предмети, які можуть потрапити під робочу частину мотокоси та якимось чином пошкодити майно, відлетівши від неї. Крім того, він показав позивачу і працівникам поліції, які прибули на місце за викликом позивача, що на мотокосі були відсутні будь-які пошкодження і що в радіусі його роботи немає каміння, яке б могло відскочити та пошкодити автомобіль позивача. Він не виключає обставину, що скло могло бути пошкоджене внаслідок дії сторонніх чинників, в зв`язку з чим, просить врахувати його пояснення по справі та в задоволенні позовних вимог відмовити. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] - адвокат Хряк А.О. підтримала заявлений позов та просила його задовольнити в повному обсязі, посилаючись на підстави зазначені в позові та відповіді на відзив. В судовому засіданні представник відповідача КП «Благоустрій» м. Харкова - Ісаєва К.О. просила в задоволенні заявленого позову відмовити, посилаючись на підстави, зазначені у відзиву. В судове засідання представник відповідача Харківської міської ради та третя особа не з`явилися, про час, день та місце судового засідання повідомлені у встановленому законом порядку. Заяв про відкладення розгляду справи не подавали. Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши письмові заяви по суті справи, докази наявні в матеріалах справи та оцінивши їх у сукупності, встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. Згідно даних, які містяться у рапорті старшого інспектора Київського ВП ГУНП в Харківській області Белана О.О. від 16.09.2020, 15.09.2020 до Київського відділу ГУНП в Харківській області надійшло повідомлення зі служби «102» про те, що 15.09.2020 о 10:37 год. за адресою: м. Харків, вул. Матюшенко, 28 працівником КП «Благоустрій» пошкоджено автомобіль «TOYOTA LAND CRUISER», р.н. [NUMBER] - розбито камінням скло (а.с.95). Відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії [NUMBER] [PERSON] належить на праві власності транспортний засіб «TOYOTA LAND CRUISER 150», р.н. [NUMBER] ( а.с. 14). Наказом Комунального підприємства «Благоустрій» м.Харкова від 01 лютого 2017 №52/к [PERSON] прийнято робітником з комплексного прибирання з 02.02.2017 з випробувальним терміном 1 місяць (а.с.74). Відповідно до листа завдання КП «Благоустрій» м. Харкова від 15.09.2020, [PERSON] доручено начальником відділу Твердохліб О.А. виконати 15.09.2020 завдання з перевозки робочих та покосу за адресою: [ADDRESS] (а.с. 82). Відповідно до даних, які містяться у довідці ст. ДОП СППП Київського ГУ Національної поліції в Харківській області майора поліції Конкіна І. від 03.10.2020 р. «Про результати розгляду повідомлення [PERSON] ЖЄО №30473 від 15.09.2020, 15.09.2020 до Київського відділу ГУНП в Харківській області від [PERSON] надійшло повідомлення про те, що за адресою: м. Харків, вул. Матюшенко, 28 працівники КП «Благоустрій» пошкодили належний йому автомобіль «TOYOTA LAND CRUISER PRADO», р.н. [NUMBER] . Опитаний [PERSON] пояснив, що він рухався на належному йому автомобілі по вул. Матюшенка в м. Харкові, де біля б. 28 відчув удар в заднє скло автомобіля. Вийшовши з автомобіля, він побачив, що в його автомобілі розбито заднє крайнє скло з права, а вздовж вулиці працівник КП «Благоустрій» косить траву. Він впевнений, що скло у автомобілі розбилося внаслідок вильоту каміння з-під газонокосарки. Опитаний працівник КП «Благоустрій» [PERSON] пояснив, що 15.09.2020 о 10 год. 25 хв. під час виконання робіт до нього підійшов незнайомий і сказав, що у його автомобілі «TOYOTA LAND CRUISER PRADO», р.н. [NUMBER] камінням було пошкоджене скло. При розгляді цього повідомлення були проведені бесіди з мешканцями, що мешкають поруч, але інформації, що цікавить Київський ВП отримано не було, встановити свідків та очевидців події не надалося можливим, в зв`язку з чим перевірку за даним фактом припинено (а.с.94). Спеціалістами офіційного дилера «TOYOTA» Товариства з обмеженою відповідальністю «АВГОАР`Г ЛТД» після огляду пошкодження автомобіля складений перелік обов`язкових ремонтних робіт, серед яких обшивка багажника зняття/встановлення, заміна скла, чистка салопа, мийка. Згідно замовленню покупця №2598 від 15.09.2020 р. вартість скла крила з/п складає 9093,40 грн. Вартість набору для установки скла складає 842,00 грн., обшивка багажника зняття/встановлення 345,60 грн., заміна скла 777,60 грн., чистка салону 172,80 грн., мийка 280,00 грн. Згідно даних, які містяться у акті виконаних робіт №ТД-015721 від 19.09.2020 вартість відновлювальних робіт автомобіля «TOYOTA LAND CRUISER 150», р.н. [NUMBER] складає 11511,40 грн. (а.с.15-19). Відповідно до частини 1 статті 1 Закону України «Про благоустрій» благоустрій населених пунктів - комплекс робіт з інженерного захисту, розчищення, осушення та озеленення території, а також соціально-економічних, організаційно-правових та екологічних заходів з покращання мікроклімату, санітарного очищення, зниження рівня шуму та інше, що здійснюються на території населеного пункту з метою її раціонального використання, належного утримання та охорони, створення умов щодо захисту і відновлення сприятливого для життєдіяльності людини довкілля. Підприємства, установи та організації у сфері благоустрою населених пунктів зобов`язані, зокрема, у процесі утримання об`єктів благоустрою (їх частин) дотримуватися відповідних технологій щодо їх експлуатації та ремонту, регулярно здійснювати заходи щодо запобігання передчасному зносу об`єктів, забезпечення умов функціонування та утримання їх у чистоті й належному стані та відшкодовувати збитки, іншу шкоду, завдану ними внаслідок порушення законодавства з питань благоустрою та охорони навколишнього природного середовища, в порядку та розмірах, установлених законодавством України (частина 2 статті 18 Закону України «Про благоустрій населених пунктів». Пунктом 5 частини другої статті 10 Закону України «Про благоустрій населених пунктів» передбачено, що до повноважень сільських, селищних і міських рад у сфері благоустрою населених пунктів належить здійснення самоврядного контролю за станом благоустрою та утриманням територій населених пунктів, інженерних споруд та об`єктів, підприємств, установ та організацій. Згідно з частиною 7 статті 28 Закону України «Про благоустрій населених пунктів» правила утримання зелених насаджень міст та інших населених пунктів затверджуються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері житлово-комунального господарства, за погодженням із заінтересованими центральними органами виконавчої влади. Пунктом 3.2 Правил утримання зелених насаджень у населених пунктах України, затверджених наказом Міністерства будівництва, архітектури та житлово-комунального господарства України від 10 квітня 2006 року № 105 (далі - Правила), передбачено, що елементами благоустрою є: покриття доріжок відповідно до норм стандартів; зелені насадження (у тому числі снігозахисні, протиерозійні) уздовж вулиць і доріг, у парках, скверах і алеях, бульварах, садах, інших об`єктах благоустрою загального користування, санітарно-захисних зонах, на прибудинкових територіях; будівлі та споруди системи збирання і вивезення відходів; засоби та обладнання зовнішнього освітлення та зовнішньої реклами; комплекси та об`єкти монументального мистецтва; обладнання дитячих, спортивних та інших майданчиків; малі архітектурні форми; інші елементи благоустрою. Відповідно до пункту 5.5 Правил відповідальними за збереження зелених насаджень належний догляд за ними є: на об`єктах благоустрою державної чи комунальної власності - балансоутримувачі цих об`єктів; на територіях установ, підприємств, організацій та прилеглих територіях - установи, організації, підприємства; на територіях земельних ділянках, які відведені під будівництво, - забудовники чи власники цих територій; на безхазяйних територіях, пустирях - місцеві органи самоврядування; на приватних садибах і прилеглих ділянках - їх власники або користувачі. Таким чином, відповідальними за збереження зелених насаджень, належний догляд за ними на об`єктах благоустрою державної чи комунальної власності є балансоутримувачі зелених насаджень, уповноважені органами місцевого самоврядування підприємства, які відповідають за утримання та збереження зелених насаджень. Підпунктом 7 пункту «а» частини першої статті 30 Закону України «Про місцеве самоврядування» передбачено, що до відання виконавчих органів сільських, селищних, міських рад належать організація благоустрою населених пунктів, залучення на договірних засадах з цією метою коштів, трудових і матеріально-технічних ресурсів підприємств, установ та організацій незалежно від форм власності, а також населення; здійснення контролю за станом благоустрою населених пунктів, організації озеленення, охорони зелених насаджень і водойм, створення місць відпочинку громадян. Рішенням Харківської міської ради № 504\\11 від 16.11.2011 встановлено Правила благоустрою території міста Харкова, відповідно до яких організація благоустрою, в тому числі зелених насаджень, які територіально прилеглі до узбіччя проїжджої частини по [ADDRESS] , відноситься до КП « Благоустрій» м. Харкова. Тобто організація благоустрою населених пунктів, визначення балансоутримувача та контроль за станом зелених насаджень належить до відання саме виконавчого органу міської ради. Водночас за змістом указаної норми права виконавчі органи місцевих рад не можуть вважатися безпосередньо відповідальними за шкоду, завдану неналежним виконанням робіт з благоустрою у населених пунктах. Відповідно обов`язок з відшкодування заподіяної позивачу майнової шкоди не може бути покладений на Харківську міську раду. Особою, відповідальною за стан зелених насаджень уздовж вулиць і доріг, інших об`єктах благоустрою загального користування, санітарно-захисних зонах, а отже, і за невиконання цих обов`язків та відшкодування збитків, є КП «Благоустрій» м. Харкова, а не Харківська міська рада, як зазначає позивач. Зазначене узгоджується з позицією Верховного Суду у постанові від 17.02.2021 у справі №552/2219/19. Відповідно до частини 2 статті 11 ЦК України однією з підстав виникнення цивільних прав та обов`язків, а отже, підставою цивільно-правової відповідальності як обов`язку відшкодувати шкоду, є заподіяння майнової шкоди. Зобов`язання із заподіяння шкоди - це правовідношення, у силу якого одна сторона (потерпілий) має право вимагати відшкодування завданої шкоди, а інша сторона (боржник) зобов`язана відшкодувати завдану шкоду в повному розмірі. Згідно з частинами 1 статті 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Частиною 1 статті 1167 ЦК України передбачено, що моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Моральна шкода відшкодовується незалежно від вини органу державної влади, органу місцевого самоврядування, фізичної або юридичної особи, яка її завдала: якщо шкода завдана каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю фізичної особи внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки; якщо шкода завдано фізичній особі внаслідок її незаконного засудження, незаконного притягнення до кримінальної відповідальності, незаконного застосування запобіжного заходу, незаконного затримання, незаконного накладення адміністративного стягнення у вигляді арешту або виправних робіт; в інших випадках, встановлених законом (частина 2 статті 1167 ЦК України). Отже, відповідальність за завдану шкоду, крім випадків, передбачених частиною 2 статті 1167 ЦК України, може наставати лише за наявності підстав, до яких законодавець відносить: - наявність шкоди. Під шкодою слід розуміти, зокрема, втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки стаття 22 ЦК України; - протиправну поведінку заподіювача шкоди- будь-яка поведінка, внаслідок якої завдано шкоду, якщо завдавач шкоди не був уповноважений на такі дії; - причинний зв`язок між шкодою та протиправною поведінкою заподіювача наявність шкоди, який виражається у тому, що шкода має виступати об`єктивним наслідком поведінки завдавача шкоди. Причинний зв`язок між протиправним діянням заподіювача шкоди та шкодою, завданою потерпілому, є однією з обов`язкових умов настання деліктної відповідальності. Визначення причинного зв`язку є необхідним як для забезпечення інтересів потерпілого, так і для реалізації принципу справедливості при покладенні на особу обов`язку відшкодувати заподіяну шкоду. Причинно-наслідковий зв`язок між діянням особи та заподіянням шкоди полягає в тому, що шкода є наслідком саме протиправного діяння особи, а не якихось інших обставин. Проста послідовність подій не повинна братися до уваги. Об`єктивний причинний зв`язок як умова відповідальності виконує функцію визначення об`єктивної правової межі відповідальності за шкідливі наслідки протиправного діяння. Заподіювач шкоди відповідає не за будь-яку шкоду, а тільки за ту шкоду, яка завдана його діями (бездіяльністю). Відсутність причинного зв`язку означає, що шкода заподіяна не діями заподіювача, а викликана іншими обставинами. При цьому причинний зв`язок між протиправним діянням заподіювача шкоди та шкодою має бути безпосереднім, тобто таким, коли саме конкретна поведінка без якихось додаткових факторів стала причиною завдання шкоди; - вину, за виключенням випадків, коли в силу прямої вказівки закону обов`язок відшкодування завданої шкоди покладається на відповідальну особу незалежно від вини. За відсутності хоча б одного із цих елементів цивільно-правова відповідальність не настає. Відповідно до частини 2 статті 1166 ЦК України особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкода завдана не з її вини. Тобто, частина 2 цієї статті встановлює презумпцію вини завдавача шкоди, що означає, що особа, яка завдала шкоду, буде вважатися винною, якщо вона сама не доведе відсутність своєї вини (у зв`язку із наявністю вини іншої особи або у зв`язку із дією об`єктивних обставин). Частиною 1 статті 1172 ЦК України передбачено, що юридична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обов`язків. Відповідно до частини 1 статті 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно частини 1 статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення, що визначено частина 2 статті 77 ЦПК України. Згідно частини 1 статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом. Частиною 1 статті 82 ЦПК України встановлено, що обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників. Як вбачається з положень частини 1статті 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Судом встановлено та не заперечувалось сторонами, що 15.09.2020 автомобілю позивача було завдано матеріальну шкоду шляхом пошкодження скла. На місці завдання шкоди працівником відповідача - [PERSON] виконувались роботи з покосу трави. Разом з цим, матеріали справи не містять достатніх доказів, у розумінні статті 80 ЦПК України, які у своїй сукупності беззаперечно дають змогу дійти висновку про те, що шкода автомобілю позивача була спричинена саме у зв`язку з неправомірними діями працівника відповідача- [PERSON] , а також те, що завдана позивачу шкода є об`єктивним наслідком поведінки працівника відповідача. Суд вважає за необхідне зазначити, що сам по собі факт виконання працівником відповідача трудових обов`язків у той момент часу , де було пошкоджено скло автомобіля позивача та факт того, що поряд із місцем, де позивач виявив розбите скло автомобіля, знаходився працівник відповідача, який здійснював косіння трави, не може свідчити, що останній причетний до розбиття скла та завдання шкоди позивачу. А отже, наявність події та пошкодження автомобіля позивача, перебування [PERSON] в трудових відносинах з відповідачем та знаходження на робочому місці під час завдання шкоди позивачу, але відсутність доказів протиправності поведінки працівника відповідача та причинного зв`язку між цією протиправною поведінкою та шкодою завданою позивачу, виключає цивільну-правову відповідальність КП «Благоустрій» м. Харків щодо відшкодування як матеріальної, так і моральної шкоди, завдання якої позивач пов`язує з спричиненням йому матеріальної шкоди та подальшого відновлення порушеного права. З огляду на зазначене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги не підлягають задоволенню. Витрати зі сплати судового збору відповідно до статті 141 ЦПК України покласти на позивача. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed