Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-16 00:00:00

20.01.2014 р. позивачка звернулась у суд з указаним позовом, який обґрунтовано так. Позивачка в 2002 р. одержала в спадщину житловий будинок у [ADDRESS] та земельну ділянку загальною площею 0,6019 га, оформивши правоустановчі документи. Між земельною ділянкою, яка обслуговує житловий будинок позивачки і земельною ділянкою відповідача проходить дорога загального користування шириною понад 4 м. і забезпечує проїзд до присадибної ділянки позивачки та інших громадян (сусідів). У 2011 р. відповідач переніс огорожу своєї земельної ділянки за рахунок дороги і здійснив добудову до житлового будинку в бік дороги. Цими діями відповідач позбавив позивачку доступу до житлового будинку і земельних ділянок, створивши не можливим заїзд вантажним транспортом для доставки дров, картоплі і т.п. Позивачка з цього приводу звернулась у Пилипецьку сільську раду, яка 11.11.2011 р. склала акт про перешкоди в користуванні дорогою і зобов'язано відповідача перенести огорожу в попередній стан з дотриманням ширини дороги 4 м та не робити перешкод у користуванні дорогою загального користування. 04.01.2013 р. Пилипецька сільська рада склала акт, яким виявила порушення земельного законодавства і запропонувала відповідачу дотримуватись добросусідства та очистити дорогу для проїзду до 15.01.2013 р. Сільською радою 04.06.2013 р. зафіксовано, що відповідач вимоги не виконав. У вересні 2013 р. відповідач притягався до адміністративної відповідальності за самовільне будівництво. Позивачка просить захистити її права як власника земельної ділянки і житлового будинку щодо належного користування цим майном, шляхом усунення перешкод, а саме: - заборонити відповідачу самовільні будівельні роботи на дорозі загального користування; - розібрати самовільну побудову на цій дорозі; - відновити попередній стан дороги шляхом демонтування огорожі і перенесення її на попереднє місце, очищення дороги від будь яких предметів; - зобов'язати не чинити перешкоди у користуванні дорогою в майбутньому. Позивачка вимоги підтримала. Відповідач позов заперечив повністю, а позицію обґрунтував так. На вказаній земельній ділянці, що обслуговує житловий будинок він здійснив добудову і гараж, будівельні матеріали, що знаходились на дорозі вже забрані. Вважає, що позивачка має доступ до житлового будинку і земельних ділянок для ведення особистого селянського господарства. Окрім цього, сільська рада не визначала вулиць між земельними ділянками сторін, на яких збудовано будинки. Третя особа в особі сільського голови с.Пилипець позов заперечив і пояснив, що с.Подобовець територіально відноситься до Пилипецької сільської ради. Позивачка зверталась в сільську раду із скаргою на дії відповідача з приводу самовільного будівництва і перешкод на під'їздній дорозі. Сільською радою не виносились рішення щодо визначення параметрів дороги між земельними ділянками сторін, на яких знаходяться їх житлові будинки. Однак за скаргою, сільська рада складала акти і рекомендувала відповідачу забезпечити проїзд дорогою в межах 3,0 - 4 м за мінімальними нормативами, передбаченими законом і дотримуватись добросусідства. Оцінивши позиції сторін, третьої особи без самостійних вимог, доводи їх представників, висновки державних органів, подані в справу докази, суд дійшов такого висновку. Судом установлено такі обставини. Житлові будинки [ADDRESS] знаходяться на земельних ділянках, наданих для будівництва і обслуговування житлових будинків, зокрема: - позивачці - згідно державного акта серія ІІ-ЗК № 001147, виданого 30.04.2002 р. на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 19.04.2002 р. загальною площею 0,6019 га, в тому числі в ур.»Біля хати» площею 0,0840 га. У 2007 р. позивачка одержала дозвіл на добудову до житлового будинку і виготовила будівельний паспорт згідно рішення Пилипецької сільської ради № 65 від 09.07.2006 р., дозволу інспекції ДАБК № 42 від 21.03.2007 р. В проекті забудови в будівельному паспорті на плані ділянки визначено біля будинковолодіння профіль вулиці з напрямком у центр села без зазначення параметрів дороги; - відповідачу - згідно рішення Міжгірського районного суду від 19.06.2005 р. в справі № 2-245/2006 р. про визнання права власності на цей житловий будинок по спадкуванню, в тому числі й на площу земельної ділянки 0,0599 га в ур. «Біля хати» для обслуговування цього будинку. Згідно акту погодження меж цієї земельної ділянки від 28.10.2013 р. ця ділянка межує із дорогою загального користування і землями сільської ради. Відповідач визнав, що дозволу на добудову до житлового будинку, будівництво гаража, передбаченого законом не має. Встановлені обставини не оспорюються. Отже, безспірними обставинами, по суті, є те, що між житловими будинками сторін і земельними ділянками, що їх обслуговують, проходить дорога загального користування як під'їздна до будинків, присадибних ділянок, інших земельних ділянок, що використовуються для ведення особистого селянського господарства, в тому числі й іншими громадянами. Ст. 39 ЗК України передбачено, що використання земель житлової та громадської забудови здійснюється відповідно до генерального плану населеного пункту, іншої містобудівної документації, плану земельного господарського устрою з дотриманням норм. Згідно висновку відділу містобудування та архітектури Міжгірської РДА від 10.02.2014 р. № 02/06С (.а.с 20) спірна дорога є дорогою загального користування з відміткою в опорному плані с.Подобовець і згідно чинних будівельних норм і правил ширина проїзної частини з однією полосою руху приймається шириною не менше 3,5 м. Такий норматив як мінімальний по ширині , передбачений п. 3.22 ДБН 360-92. Ст. 152 ЗК України передбачено захист прав на земельні ділянки, зокрема: - держава забезпечує громадянам рівні умови захисту прав власності на землю (ч. 1); - власник земельної ділянки може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов'язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків(ч. 2); - шляхом інших, передбачених законом способів. Поясненнями позивачки, сільського голови с. Пилипець, актами Пилипецької сільської ради встановлено, що відповідач в 2011 р. , протягом 2013 року чинив перешкоди позивачці в користуванні дорогою, а саме: завіз будматеріали, пісок, гравій, грунт, зняв огорожу земельної всієї ділянки чим саме звузив проїзд дорогою транспортом. Це вбачається і з акту комісії спеціалістів, складеного за ухвалою суду, план-схеми земельних ділянок , оглянутих фотографій з яких вбачається, що дорогу звужено в кількох місцях до ширини: 2,8 м; 3,2 м, 3,10 м від огорожі земельної ділянки позивачки. Отже, відповідач порушив вимоги земельного і містобудівного законодавства і своїми діями створив незручності і перешкоди позивачці в належному користуванні земельною ділянкою за цільовим призначенням. Права та законні інтереси позивачки підлягають захисту шляхом забезпечення їй користування під'їздою дорогою в межах мінімальних норм, передбачених ДБН-360-92, тобто шириною не менше 3,5 м, оскільки іншого параметру в спірному місці дорога (вулиця) в установленому порядку не визначена. Судові витрати у виді сплаченого позивачкою судового збору підлягають стягненню з відповідача. Обгрунтованою суд визнає і вимогу позивачки стягнути з відповідача вартість адвокатських послуг в сумі 800 грн., що підтверджено документально. Натомість витрати, пов'язані з приїздом позивачки в судові засідання з м.Ужгород суд відхиляє, оскільки позивачка має можливість прибути в суд з місця помешкання в [ADDRESS].

Outcome: partial