Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-20 00:00:00

1. Відомості про рух справи. Заяви і клопотання, процесуальні дії у справі. Позов [PERSON] надійшов до суду 16 грудня 2019 року, провадження у справі відкрито 23 грудня 2019 року. Постановлено розглянути справу у порядку загального позовного провадження, підготовче судове засідання призначено на 21 січня 2019 року. Любешівською селищною радою Любешівського району Волинської області подано відзив на позовну заяву. Справу розглянуто у підготовчому судовому засіданні з участю позивача та представника відповідача [PERSON] 2. Стислий виклад позиції позивача. В обґрунтуванні позову позивач вказує, що [INFO] помер спадкодавець [PERSON] . Після його смерті відкрилася спадщина на житловий будинок та земельні ділянки у селі Судче Любешівського району Волинської області. За життя, 26 квітня 2016 року, спадкодавець склав заповіт на ім`я позивача. Про наявність заповіту [PERSON] дізнався лише 04 грудня 2019 року, отримавши його дублікат. У зв`язку з наведеним позивач просить суд визначити йому додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини. У підготовчому судовому засіданні позивач позов підтримав, подав квитанцію про сплату судового збору та просив покласти на нього судові витрати у справі. 3. Стислий виклад позиції відповідача. Відповідач Любешівська селищна рада Любешівського району у відзиві на позов не заперечила, що необізнаність про існування заповіту є поважною причиною пропуску прийняття спадщини спадкоємцем. У підготовчому судовому засіданні представник відповідача [PERSON] позов визнала. 4. Норми права, які застосував суд. Згідно з статтями 1216, 1217 Цивільного кодексу України (далі - ЦК) спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до частин першої, другої статті 1220 ЦК спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина третя статті 46 цього Кодексу). Згідно з частиною першою статті 1268 ЦК спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Відповідно до частини першої статті 1269 ЦК спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Частиною першою статті 1270 ЦК визначено, що для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Згідно з частинами першою, третьою статті 1272 ЦК, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. 5. Мотиви суду щодо позовних вимог. Згідно з частиною першою статті 82 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК) обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників. У відповідності з частиною третьою статті 200 ЦПК за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Відповідно до частини четвертої статті 206 ЦПК у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Згідно з частиною четвертою статті 263 ЦПК при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Необізнаність про наявність заповіту, як про поважну причину пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини, вказав Верховний Суд у постанові № 565/1145/17 від 26 червня 2019 року. Враховуючи правову позицію Верховного Суду, обґрунтування позову, наявні у справі докази, суд вважає, що визнання відповідачем позову не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Підстав для відмови у прийнятті визнання відповідачем позову не встановлено. 6. Питання розподілу судових витрат. Позивач сплатив 768,4 гривень судового збору. У матеріалах справи відсутні будь-які інші відомості про понесені сторонами судові витрати. Позивач у підготовчому судовому засіданні заявив клопотання про покладення на нього судових витрат, що не суперечить положенням частини третьої статті 13 ЦПК. Частиною першою статті 142 ЦПК встановлено, що у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Таким чином, з врахуванням клопотання [PERSON] , а також у зв`язку з визнанням позову відповідачем до початку розгляду справи по суті, у цьому випадку 50 відсотків сплаченого судового збору необхідно повернути позивачу з державного бюджету, решта - залишити за позивачем. Враховуючи наведене,

Outcome: approved