Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-20 00:00:00

21.12.2017 року позивач [PERSON] звернулася до Корабельного районного суду міста [PERSON] із позовом, в якому просила стягнути з відповідача [PERSON] на її користь аліменти на утримання малолітньої дитини до її повноліття, в твердій грошовій сумі в розмірі 2000,00 грн. В обґрунтування свого позову позивач зазначила, що 31.08.2013 року вона [PERSON] та відповідач [PERSON] уклали шлюб, який зареєстровано Корабельним відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Миколаївського міського управління юстиції, актовий запис № 408. Від даного шлюбу сторони мають малолітню дитину, сина [PERSON], [INFO]. На теперешній час позивач звернулась до суду з позовом про розірвання шлюбу. Шлюбні відносини між сторонами припинені. Дитина проживає та знаходиться на повному утриманні позивача. Відповідач ухиляється від утримання дитини, матеріальної допомоги добровільно не надає. Разом із цим, на думку позивача, він має можливість надавати аліменти у зазначеному в позові розмірі. Сторони в судове засідання не зявились. Позивач надала через канцелярію суду заяву про слухання справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила про задоволення позову. Відповідач у письмовому відзиві, який надійшов на адресу суду, позовні вимоги визнав частково, посилаючись на те, що він на протязі тривалого часу не міг офіційно працевлаштуватися мав мінливий та не стабільний заробіток. На теперішній час взагалі не працює, знаходиться на реабілітаційному лікуванні після перенесеного перелому ноги, тому заперечує проти заявленої позивачем суми в 2000,00 грн. Пояснив, що згоден сплачувати аліменти в розмірі 750,00 грн. Дослідивши письмові докази по справі взявши до уваги заяву позивача та відзив відповідача, суд вважає позов таким, що підлягає частковому задоволенню, з огляду на наступне. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 31.08.2013 року, який зареєстровано Корабельним відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Миколаївського міського управління юстиції, актовий запис № 408, але фактично шлюбні відносини між ними припинені. На теперешній час позивачем подано позовну заяву до суду, про розірвання шлюбу. Від даного шлюбу сторони мають малолітнього сина [PERSON], [INFO]. Дитина проживає та знаходиться на утриманні позивача. Відповідач ухиляється від утримання малолітньої дитини, матеріальної допомоги добровільно не надає. Відповідно до ст.ст. 180, 181, 182, 183 Сімейного Кодексу України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно ст.\~181\~СК України - за рішенням суду кошти на утримання дитини присуджуються у частці від доходу або у твердій грошовій сумі. При визначенні розміру аліментів, відповідно до ст. 182 СК України, суд враховує - стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. \~ \~ \~ \~ Згідно ч. 2 ст. 184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Згідно з Постановою Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» № 3 від 15.05.2006 року вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж зазначений у ч. 2 ст. 182 Сімейного кодексу України. Позивач в позовній заяві стверджувала, що відповідач має можливість сплачувати аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі 2000,00 грн., але на думку суду це твердження не було нею доведено, також не було обґрунтовано, чому саме в такому розмірі вона бажає отримувати аліменти на дитину. Приймаючи до\~уваги пояснення\~відповідача в\~відзиві на\~позов про\~тимчасову недієздатність\~та відсутність\~працевлаштування суд,\~при визначенні\~розміру аліментів\~враховує,\~що обов'язок\~утримувати дитину\~є рівною\~мірою обов'язком\~матері і\~батька.\~ Відповідно\~ \~до ст.\~7\~Закону України\~Про Державний\~бюджет України\~на 2018\~рік,\~прожитковий мінімум\~на дитину\~віком до\~6\~років \~в період\~дії з\~ 01.01.2018\~року пo\~30.06.2018\~року становить 1492,00 грн. Оскільки чинним законодавством України не передбачена можливість стягнення аліментів на неповнолітніх дітей у розмірі меншому, ніж встановлено ст. 182 СК України, суд прийшов до висновку, що з відповідача на користь позивача на утримання малолітнього сина [PERSON], [INFO], необхідно стягнути аліменти в розмірі не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно до досягнення дитиною повноліття. Відповідно ч.1 ст.191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову. На підставі вищевикладеного, суд вважає за доцільне частково задовольнити позовні вимоги позивача [PERSON] та стягувати з відповідача на її користь аліменти на утримання малолітньої дитини в розмірі 750,00 грн., додатково розяснивши позивачу, що при істотній зміні обставин, які були вирішальними при винесенні даного рішення, вона не позбавлена права звернутися до суду про зміну розміру (спосібу) аліментів, відповідно до діючого законодавства України. У відповідності до ст. 141 ЦПК України, суд стягує з відповідача на користь держави судовий збір у розмірі 704,80 грн. в звязку з тим, що позивач звільнений від сплати судових витрат при зверненні до суду.

Outcome: partial