Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-03 00:00:00

1.Стислий виклад позиції позивача та відповідача. Позивач [PERSON] подала до Кіцманського районного суду Чернівецької області позовну заяву до [PERSON] про стягнення аліментів. Свої вимоги мотивує тим, що перебувала з відповідачем у зареєстрованому шлюбі, який 05 березня 2019 року розірвано рішенням Кіцманського районного суду Чернівецької області. Від шлюбу у них [INFO] народився малолітній син [PERSON] , який знаходиться на утриманні позивачки. Зазначає, що відповідач у добровільному порядку матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, хоча має таку можливість, так як є працездатним та немає інших непрацездатних утриманців. Зазначає, що дитина важко хворіє. Просить стягувати з [PERSON] аліменти на її користь, на утримання малолітнього сина , в твердій грошовій сумі у розмірі 3000 грн. щомісячно до досягнення ним повноліття, починаючи стягнення з дні подачі заяви до суду. Відповідачем [PERSON] подано відзив на позовну заяву, у якому останній просить позов задовольнити частково погоджується на розмір аліментів у сумі 1500 грн. щомісячно, оскільки матеріально неспроможний сплачувати аліменти у розмірі 3000 грн. щомісяця. Зазначає, що у нього немає постійного місця роботи та стабільного заробітку, підприємницькою діяльністю не займається, на праві власності у нього житлового будинку немає. 2.Рух справи у суді, заяви, клопотання учасників справи. Ухвалою Кіцманського районного суду Чернівецької області від 23 січня 2020 року було прийнято зазначену вище позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі. Підготовче судове засідання призначено на 24 лютого 2020 року. 24 лютого 2020 року ухвалою Кіцманського районного суду Чернівецької області закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті. В судове засідання позивач [PERSON] не з`явилася, однак через канцелярію подала заяву про розгляд справи у її відсутність. Крім того вказала про зміну позовних вимог в частині суми аліментів, які мають бути стягнені за рішенням суду з 3000 грн. на 2000 грн. та їх підтримала, просила справу розглядати без її участі. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, однак подав до суду заяву, в якій частково визнав позов, погодився щодо розміру аліментів у сумі 2000 грн., щомісячно до досягнення повноліття. Просив справу розглянути за його відсутності. 3.Процесуальні дії у справі. Частиною 3 ст. 211 ЦПК України передбачено, що учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних в суду матеріалів. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Згідно ч.1. ст.206 ЦПК України, відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У відповідності до ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Беручи до уваги зміну позовних вимог позивачем та їх визнання відповідачем, суд вважає за можливе розглянути справу з ухваленням рішення. За таких обставин, суд, дослідивши матеріали справи, письмові докази, представлені сторонами на виконання вимог ст. ст. 76, 81 ЦПК України, які вони вважають достатніми для обґрунтування і заперечення позовних вимог та з`ясувавши фактичні обставини справи, приходить до наступного висновку. 4.Фактичні обставини встановлені судом та зміст спірних правовідносин. Судом встановлено,\~що рішенням Кіцманського районного суду Чернівецької області від 05 березня 2019 року шлюб, між [PERSON] та [PERSON] розірвано. Судове рішення набрало законної сили 04.04.2019 року (а.с.6-7). Крім того, судом встановлено, що [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , є батьками [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 19 вересня 2014 року (а.с. 5). Згідно довідки, виданої виконкомом Киселівської сільської ради Кіцманського району Чернівецької області №98 від 15.01.2020 року, [PERSON] , зареєстрована та проживає в [ADDRESS] , і на її утриманні знаходиться неповнолітня дитина син [PERSON] , [INFO] (а.с. 9). Відповідно до копії виписки з амбулаторної карти дитини [PERSON] , вбачається лікування дитини і її діагнози (а.с.8) Згідно копії лікарського висновку від 28.02.2019 року [PERSON] встановлено діагноз: затримка психологічного розвитку (а.с.10). Відповідачем долучено до відзиву копії квитанцій про оплату ним ліків (а.с.19). Відповідно до довідки виданої виконкомом Шишковецької сільської ради Кіцманського району Чернівецької області №91 від 29.01.2020 року, [PERSON] , проживає у с. Шишківці Кіцманського району Чернівецької області, зареєстрований по [ADDRESS] , власником даного житлового будинку являється [PERSON] (а.с.20). Також, позивачем [PERSON] додано копії медичних документів, які підтверджують факт лікування дитини та необхідність фінансових затрат на її утримання (а.с.24-46). 5.Норми права, які застосував суд, мотиви з яких виходив суд та оцінка суду Відповідно до вимог ст. 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Згідно ч.2 ст.51 Конституції України, батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття. Відповідно до статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Згідно з ч. 3 ст. 11, ч.1 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її стан здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Згідно зі статтею 141 Сімейного кодексу України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Відповідно до ст.ст. 180, 181 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, а за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Пунктом 17 постанови Пленуму ВСУ «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів»№3 від 15.05.2006 року роз`яснено, що за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Розмір аліментів установлюється судом, виходячи з обставин кожної конкретної справи, та може бути визначений у частці від доходу або твердій грошовій сумі (ст.ст.183, 184 СК). Статтею 182 Сімейного кодексу України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує:1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини;2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів;3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина;3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав;3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів;4) інші обставини, що мають істотне значення. При цьому, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Статтею 184 СК України, передбачено, що суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. При цьому розмір аліментів, визначений судом або домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, щорічно підлягає індексації відповідно до закону, якщо платник і одержувач аліментів не домовилися про інше. За заявою одержувача аліментів індексація може бути здійснена судом за інший період. Отже, обов`язок батьків утримувати свою дитину не припиняється із розірванням шлюбу.Обов`язок батьків утримувати своїх дітей є безумовним і не залежить від того, чи є батьки працездатними тай чи є в них кошти, достатні для надання утримання, вказані обставини лише враховуються судом при визначенні розміру стягуваних аліментів. Суд при визначенні розміру коштів, що стягуються як аліменти, прагне не до зрівняння матеріального становища платника й одержувача аліментів, а до того, щоб одержувач аліментів у разі їх сплати перестав бути таким, що потребує матеріальної допомоги. Окрім того, розмір призначених аліментів має бути виправданий дійсними потребами та з урахуванням матеріального становища сторін, має виходити з фактичних обставин справи та мети зобов`язання щодо утримання. Крім того, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом (частина перша статті 192 СК України). Так, при визначенні розміру аліментів в даному випадку суд враховує факт проживання дитини з матір`ю; вік дитини, матеріальний стан позивача, вартість життя та необхідність здійснення витрат як для забезпечення соціально-побутових потреб розвитку, навчання, здоров`я дитини, матеріальне становище та стан здоров`я платника аліментів, який є фізично здоровим, відсутність інших утриманців, тому суд дійшов до висновку, що змінені вимоги позивача, зважаючи на їх визнання відповідачем, підлягають до задоволення, а тому з відповідача слід стягувати з аліменти на користь [PERSON] на утримання неповнолітньої дитини сина [PERSON] в твердій грошовій сумі (беручи до уваги відсутність постійного заробітку відповідача та визнання ним позову) в розмірі по 2000 грн. щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття. Суд вважає, що оскільки відповідно до ст. 11 Закону України «Про охорону дитинства» предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини, то такий розмір аліментів забезпечить дитини збереження певного матеріального рівня утримання. Відповідно до ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Датою подачі позову є 23.01.2020. Згідно ст. 430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішення щодо стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. 6.Розподіл судових витрат між сторонами. Згідно ч.6\~ст. 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. У зв`язку із задоволенням позовних вимог щодо стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини, судові витрати по справі, що складаються з витрат на сплату судового збору у розмірі 840 (вісімсот сорок) гривень 80 копійок, від сплати яких позивачка була звільнена при подачі позову, на підставі п.3 ч.1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», - підлягають стягненню з відповідача. На підставі ст. 51 Конституції України, ст.ст. 141, 180-182, 184, 191 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved