Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-11 00:00:00

21.10.2019 року позивач звернувся до суду з даним позовом. Після уточнення позову вимоги до суду мотивував тим, що з червня 2014 року він проживав спільно із [PERSON] , вели спільне господарство, але офіційно в шлюбі між собою не перебували. [INFO] у них з [PERSON] народився син [PERSON] . Оскільки шлюб між ним та [PERSON] не був зареєстрований, тому при реєстрації народження сина [PERSON] у Магдалинівському районному відділі ДРАЦС ГТУЮ у Дніпропетровській області його батьком записали [PERSON] , тобто прізвище зазначене матері, а ім`я та по батькові - його. [INFO] мати дитини, [PERSON] , померла, в зв`язку з чим, вони не встигли подати заяву про визнання батьківства до органу державної реєстрації актів цивільного стану у відповідності до ст. 126 СК України, а тому позивач звернувся до суду з даним позовом. Ухвалою Новосанжарського районного суду Полтавської області від 22.10.2019 року позовну заяву залишено без руху, позивачу надано строк для усунення недоліків. Ухвалою Новосанжарського районного суду Полтавської області від 30.10.2019 року відкрито провадження у справі, призначено підготовче судове засідання. Позивач в судове засідання не з`явився, через канцелярію суду надав письмову заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Представник відповідача в судове засідання не з`явився, надав заяву № 1711/01-12 від 12.12.2019 року про розгляд справи за його відсутності, при вирішенні питання покладається на розсуд суду. Представник третьої особи - органу опіки і піклування Новосанжарської районної державної адміністрації Полтавської області в судове засідання не з`явився, надав заяву № 1710/01-12 від 12.12.2019 року про розгляд справи за його відсутності, при вирішенні питання покладається на розсуд суду. Представник третьої особи - відділу державної реєстрації актів цивільного стану по Магдалинівському, Петриківському, Царичанському районах Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області в судове засідання не з`явився, надав заяву № 1393/16.9-36 від 26.11.2019 року про розгляд справи у його відсутність, проти задоволення позову не заперечує. Давши оцінку матеріалам справи, суд приходить до наступних висновків. Відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України, особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Згідно з ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Всебічно та повно з`ясувавши обставини справи, об`єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи, надавши їм оцінку у сукупності з оголошеними та дослідженими матеріалами справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню у зв`язку з наступним. У відповідності зі ст.ст. 12, 13 ЦПК України, суд розглядає справи на принципах змагальності і диспозитивності, у межах заявлених позовних вимог на підставі доказів, наданих сторонами. Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Судом встановлено, що згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого Магдалинівським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області 07.02.2017 року, батьками [PERSON] , [INFO] , є [PERSON] та [PERSON] , актовий запис № 19 (а.с. 6). [PERSON] померла [INFO] , про що свідчить свідоцтво про смерть серії [NUMBER] від 04.10.2019 року (а.с. 7). З довідки виконавчого комітету Нехворощанської сільської ради Новосанжарського району Полтавської області № 02-34/1622 від 08.10.2019 року вбачається, що [PERSON] , [INFO] , проживає без реєстрації місця проживання в с. Нехвороща Новосанжарського району Полтавської області у господарстві батька [PERSON] , знаходиться на його утриманні та ним виховується (а.с. 8). З акту обстеження житлово-побутових умов проживання позивача за адресою: [ADDRESS] , складеного комісією в складі секретаря сільської ради Гапон Ольги Миколаївни, депутата сільської ради Пархоменка Олександра Григоровича, секретаря виконкому Бугорської Світлани Володимирівни від 07.10.2019 року, вбачається, що [PERSON] проживає в одному господарстві з [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Будинок утеплений, має задовільний стан, підключений до водопостачання, є гаряча та холодна вода, санвузол, в будинку є три кімнати, ванна, кухня, проведений капітальний ремонт, обладнана дитяча кімната, посаджені кімнатні квіти, санітарний стан задовільний, є всі умови для перебування та розвитку дитини (а.с. 9). Згідно наданої позивачем характеристики та довідки про доходи, він працює в ТОВ «Чиста криниця» Новосанжарського району Полтавської області з 08.04.2019 року, отримує заробітну плату (а.с. 10, 11). Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, закріплено принцип права на справедливий суд, який означає, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру. Згідно ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Засади шлюбу, особисті немайнові та майнові права і обов`язки подружжя, підстави виникнення, зміст особистих немайнових і майнових прав та обов`язків батьків і дітей, усиновлювачів та усиновлених, інших членів сім`ї та родичів визначає Сімейний кодекс України (далі - СК України). Порядок визначення походження дитини регулює глава 12 СК України. Регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини, непрацездатних членів сім`ї (частина восьма статті 7 СК України). Відповідно до положень ст. 121 Сімейного кодексу України, права та обов`язки матері, батька і дитини ґрунтуються на походженні дитини від них, засвідченому органом державної реєстрації актів цивільного стану в порядку, встановленому статтями 122 та 125 цього Кодексу. Статтею 125 СК України передбачено, що якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від матері визначається на підставі документа закладу охорони здоров`я про народження нею дитини. Якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від батька визначається: 1) за заявою матері та батька дитини; 3) за рішенням суду. Частиною 1 ст. 126 СК України передбачено, що походження дитини від батька визначається за заявою жінки та чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою. Така заява може бути подана як до, так і після народження дитини до органу державної реєстрації актів цивільного стану. Згідно ст. 128 СК України за відсутності заяви, право на подання якої встановлено статтею 126 цього Кодексу, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду. Підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу України. Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений матір`ю, опікуном, піклувальником дитини, особою, яка утримує та виховує дитину, а також самою дитиною, яка досягла повноліття. Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений особою, яка вважає себе батьком дитини. Позов про визнання батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до частини першої статті 135 цього Кодексу. Відповідно до ст. 134 СК України на підставі заяв осіб, зазначених у статті 126 цього Кодексу, або рішення суду орган державної реєстрації актів цивільного стану вносить відповідні зміни до актового запису про народження, складеного органами державної реєстрації актів цивільного стану України, та видає нове Свідоцтво про народження. Статтею 136 СК України визначено, що особа, яка записана батьком дитини відповідно до статей 122, 124, 126 і 127 цього Кодексу, має право оспорити своє батьківство, пред`явивши позов про виключення запису про нього як батька з актового запису про народження дитини. У разі доведення відсутності кровного споріднення між особою, яка записана батьком, та дитиною суд постановляє рішення про виключення відомостей про особу як батька дитини з актового запису про її народження. Оспорювання батьківства можливе лише після народження дитини і до досягнення нею повноліття. Відповідно до постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», особа, яка записана батьком дитини, має право оспорювати своє батьківство, пред`являти позов про виключення запису про нього, як батька з актового запису про народження дитини. Відповідно до цієї ж Постанови при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів предметом доказування в справах про оспорювання батьківства є відсутність кровного споріднення між особою, записаною батьком, і дитиною. У разі доведеності цієї обставини суд постановляє рішення про виключення оспорених відомостей з актового запису про народження дитини. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (ч. 1 ст. 81 Цивільного процесуального кодексу України). В ст. 76 ЦПК України визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків. Відповідно до ст.ст. 77-80 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування. Суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Суд враховує те, що наявні в матеріалах справи докази в своїй сукупності підтверджують те, що [PERSON] визнав себе батьком малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] . Дана обставина не заперечується сторонами по справі. Викладені обставини, на переконання суду, свідчать про обґрунтованість позовних вимог [PERSON] . З цих підстав, суд вважає за можливе задовольнити позов [PERSON] та визнати його батьком дитини [PERSON] та внести зміни до актового запису № 19 про народження [PERSON] , змінивши в графі батько з « [PERSON] » на « [PERSON] ». Відповідно до ст. 141 ЦПК України судові витрати суд покладає на сторону, яка їх понесла.

Outcome: approved