overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-23 00:00:00

20.05.2014 року позивач звернувся до суду з вищевказаним позовом. В обґрунтуванні позовних вимог позивач посилається на те, що [INFO] року помер її батько [PERSON]. Після його смерті відкрилася спадщина на домоволодіння [ADDRESS]. 29.06.1993 року батько позивача склав заповіт на її ім'я. 25.04.2014 року позивач звернулась до Сьомої Дніпропетровської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, де їй було відмовлено, у зв'язку з пропуском строку для подання заяви про прийняття спадщини. Оскільки в цей час вона хворіла, займалась оформленням документів на опіку онуки, яка теж хворіла, здійснювала догляд за дитиною, тому пропустила строк звернення до нотаріальної контри із заявою про прийняття спадщини. Просить визначити їй додатковий строк достатній для подання нею заяви про прийняття спадщини. Позивач надала до суду заяви про розгляд справи у її відсутності. Відповідно до вказаної заяви позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач у судове засідання не з'явився, про день, час та місце слухання справи повідомлений належним чином. Про причини неявки суду не повідомив, тому суд вважає за можливе розглянути справу відповідно правил ст. 169,224,225 ЦПК України - заочно. В зв'язку з наданням заяви позивачем і його представником та неявкою відповідача, суд розглядає справу у відповідності до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Дослідивши матеріали справи суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню. Як встановлено в судовому засіданні, [INFO] року помер батько позивача - [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] виданого Відділом державної реєстрації смерті реєстраційної служби Дніпропетровського міського управління юстиції від 07.03.2014 року. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на домоволодіння [ADDRESS]. У встановлений законом строк позивач не звернулася із заявою про прийняття спадщини у зв'язку з тим, що в цей час вона хворіла, займалась оформленням документів на опіку онуки, яка теж хворіла, здійснювала догляд за дитиною. Відповідно ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визнати йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Суд вважає, що [PERSON] пропустила строк для прийняття спадщини з поважної причини і їй необхідно визначити додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини, встановивши його до 25.09.2014 року. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-30 00:00:00

20.05.2014 року позивач звернувся до суду з вищевказаним позовом, в якому просить суд розірвати шлюб між ним та відповідачем, що був зареєстрований 12.09.2009 року у відділі реєстрації актів цивільного стану Карлівського районного управління юстиції Полтавської області, актовий запис № 108. У позовній заяві позивач посилається на те, що 12.09.2009 року зареєстрував шлюб з відповідачем. Шлюб у кожного з подружжя перший. Від шлюбу сторони мають неповнолітнього сина [PERSON], який проживає з відповідачем. Шлюб виявився невдалим, спільне життя не склалося на ґрунті несхожості характерів. Близько трьох місяців подружжя не проживає разом. Примирення та спільне життя подружжя позивач вважає неможливим, тому звернувся до суду з цим позовом. В судовому засіданні позивач підтримує позовні вимоги у повному обсязі, з підстав зазначених у позовній заяві, і просить суд задовольнити позов. Відповідач в судове засідання не з'явилася, надавши суду заяву в якій зазначила, що позовні вимоги визнає і не заперечує проти задоволення позову. Суд, заслухавши пояснення позивача та дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню у повному обсязі з наступних підстав. Відповідно до ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Відповідно до ст. 61 ЦПК України не підлягають доказуванню обставини визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, а також обставини, визнані судом загальновідомими. Відповідно до ч. 2 ст. 104 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Відповідно до ч. 3 ст. 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Відповідно до ст. 112 СК України, суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Зі свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER] вбачається, що сторони перебувають у шлюбі з 12.09.2009 року. (а.с. 4) До матеріалів справи долучено свідоцтво про народження спільного сина сторін. (а.с. 6) Визнаючи позов, відповідач не заперечувала зазначені у ньому обставини, а саме, що подружнє життя сторін не склалося і збереження сім'ї не можливе. Таким чином, суд приходить до висновку, що збереження сім'ї суперечитиме інтересам кожного з подружжя. На підставі вищевикладеного, суд приходить до висновку, що шлюб зареєстрований між сторонами 12.09.2009 року - можливо розірвати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-02 00:00:00

20.05.2014 року позивач звернулась в суд з позовом, в якому просить шлюб з відповідачем розірвати. В обгрунтування позову послалась на те, що шлюб з відповідачем був зареєстрований 04.08.2001 року. Від шлюбу сторони мають двоє дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Спільне життя у сторін не склалося через різні погляди на життя, що призведи до постійних сваркок, під час яких відповідач ображає, принижує честь та гідність позивача, наносив побої. Почуття любові та поваги втрачено. Сторони разом не проживають, спільного господарства не ведуть. Сторони в судове засідання не з'явились, подали письмові заяви, в яких просять справу розглянути у їх відсутності. Позивач вказала, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач зазначив, що позовні вимоги визнає в повному обсязі, на розірвання шлюбу згідний. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень ЦПК України розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Враховуючи, що у справі наявно достатньо матеріалів, які свідчать про права і взаємовідносини сторін, суд вважає, що заслуховувати їх особисті пояснення потреби немає, а тому розгляд справи слід провести у відсутності сторін без фіксування судового процесу. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 04.08.2001 року, що підтверджується свідоцтвом про одруження серії [NUMBER], виданого 04.08.2001 року Белзьким міськвиконкомом Сокальського району Львівської області Україна, про що зроблено запис № 7. Від подружнього життя сторони мають двоє дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], що підтверджується копіями свідоцтв про їх народження. Сімейне життя в сторін не склалося, позивач у позовній заяві вказує не негідну поведінку відповідача у шлюбі та сім'ї. При таких обставинах суд приходить до висновку, що подальше спільне проживання сторін та збереження їх сім'ї є неможливе та суперечитиме моральним засадам суспільства, тому шлюб між ними слід розірвати на підставі частини 2 статті 112 СК України. На підставі наведеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-27 00:00:00

20.05.2014 року позивач звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на неповнолітню дитину у твердій грошовій сумі 50 грн. щомісяця. Свої вимоги позивач мотивує тим, що з відповідачем у справі вона з квітня 2005 року по 08.12.2010 року перебувала в шлюбі і народила дитину [PERSON], [INFO], батьком якої є відповідач. Відповідач в добровільному порядку матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, дитина знаходиться на її повному утриманні. Відповідач не має постійної роботи, має мінливий дохід. Позивач подала до суду заяву, в якій підтримує позов і прохає розглянути справу без її участі, що суд вважає за можливе. Відповідач надіслав до суду телефонограму, в якій позов визнає повністю і прохає розглянути справу без його участі, що суд вважає за можливе. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно зі ст. 180 СК України батьки повинні утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття. При ухиленні батьків від цього обов'язку кошти на утримання дітей стягуються з них в судовому порядку. Зі свідоцтва про народження виданого відділом РАЦС по м. Слов'янську Слов'янського міськрайонного управління юстиції Донецької області 23.03.2006 року, актовий запис № 258, видно, що [PERSON] є батьком дитини [PERSON], яка народилася [INFO] у [PERSON]. Відповідач, який є батьком дитини, відповідно до ст. 180 СК України, зобов'язаний матеріально утримувати свою дитину. Згідно з наявною в справі довідкою за підписом депутата Барвінківської міської ради Харківської області від 19.05.2014 року, дитина [PERSON], [INFO], дійсно проживає з матір'ю [PERSON] і знаходиться на її повному утриманні. З позовної заяви вбачається, що відповідач не працює, має мінливий дохід, тому аліменти з нього доцільно стягувати в твердій грошовій сумі. Відповідно до ч. 1 ст. 184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Визначаючи розмір аліментів, суд враховує обставини, вказані в ст. 182 СК України, те, що відповідач не працює і не має постійного заробітку, і доходить висновку, що з відповідача слід стягувати аліменти в твердій грошовій сумі 50 грн. щомісячно, як того прохає позивач. Аналізуючи наведені докази в їх сукупності, суд вважає за необхідне позов задовольнити повністю.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-16 00:00:00

20.05.2014 року позивач звернулася до суду з позовом про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини. В обґрунтування позову пояснила, що вона перебувала у шлюбі з відповідачем. Від шлюбу мають доньку - [PERSON], [INFO]. На теперішній час [PERSON] є студентом денного відділення Харківської державної академії культури ІV рівня акредитації на факультеті культурології. Відповідач матеріальної допомоги на утримання повнолітньої дитини не надає. Просить позов задовольнити і стягнути з відповідача на утримання сина аліменти у розмірі 1/4 частини з усіх видів доходу на період навчання, а в разі продовження навчання до досягнення дитиною 23-х років. За заявою позивача справу розглянуто без її участі. Відповідач позов визнав, подав заяву про розгляд справи без його участі. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню частково з наступних підстав. Відповідно до ст. 199 Сімейного кодексу України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і в зв»язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов»язані їх утримувати до досягнення 23-х років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Відповідно до ст. 200 СК України частина заробітку (прибутку) матері, батька, яка стягуватиметься як аліменти на дитину, визначається судом. У судовому засіданні встановлено, що відповідач є батьком [PERSON], [INFO], яка навчається на денному відділенні Харківської державної академії культури ІV рівня акредитації на факультеті культурології, відповідач працює, у зв'язку з чим суд вважає, що з відповідача підлягають стягненню аліменти у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку на утримання дитини на користь позивачки до закінчення дитиною навчання тобто до [INFO].

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-04 00:00:00

20.05.2014 року позивачка звернулась до суду з позовом та просить суд розірвати шлюб з відповідачем та стягнути з нього на її користь аліменти в розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на утримання неповнолітньої доньки [PERSON], [INFO], починаючи стягування з дня подачі позову та до досягнення дитиною повноліття, мотивуючи тим, що вона з 04 липня 2008 року перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Від цього шлюбу мають малолітню доньку, яка проживає разом з нею та знаходяться на її утриманні, а тому з дитиною потребує матеріальної допомоги. Відповідач працює, іншим особам аліментів не платить і відповідно до ст. 180 СК України зобов'язаний утримувати дитину. Причиною звернення з позовом до суду стали ті обставини, що між ними відсутнє взаєморозуміння при вирішенні питань сім'ї та побуту, внаслідок чого шлюбні відносини існують тільки формально. Позивачка в судовому засіданні підтримала позовні вимоги мотивуючи тими ж самими обставинами, пояснила, що вона працює провізором у КП «ЦРА № 40», судові витрати при подачі позову про розірвання шлюбу бере на себе. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнав в повному обсязі, пояснив, що він працює водієм у КУСОР, «Обласний діагностичний центр у м. Шостка, іншим особам аліменти не платить. Сторони просять ухвалити рішення в попередньому судовому засіданні. Вислухавши пояснення сторін та дослідивши докази по справі, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню. У судовому засіданні встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам одного з них. Відповідно до ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. У відповідності до ст. 113 СК України: особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Згідно свідоцтва про народження дитини, відповідач є його батьком, а згідно ст.180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Відповідно до ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дітей (аліменти) присуджуються у частці від доходу їх батька і (або) у твердій грошовій сумі. При визначенні розміру аліментів суд враховує матеріальний стан позивачки, яка працює та має на утриманні малолітню дитину, матеріальний стан відповідача, те, що відповідач працює, іншим особам аліменти не платить, суд вважає, що вимоги позивачки є обґрунтованими. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача підлягають стягненню згідно ЗУ «Про судовий збір» на користь Державного бюджету м. Шостка судовий збір в сумі 243 грн.60 коп.,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-14 00:00:00

20.05.2014 року позивачка звернулася до суду з позовною заявою до відповідача про стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини в твердій грошовій сумі. Свої вимоги позивачка мотивує тим, що 07.06.2008 року з відповідачем зареєструвала шлюб. Від цього шлюбу має малолітнього сина [PERSON], [INFO]. Сімейне життя не склалося, чоловік матеріальної допомоги на дитину не надає. Дитина знаходиться на утриманні позивачки, вона ніде не працює знаходиться в декретній відпусті по догляду за дитиною так як остання хворіє. Чоловік має власний бізнес в сфері надання будівельних послуг та виконання будівельних робіт. Тому просить стягнути з відповідача аліменти в твердій грошовій сумі на утримання дитини в розмірі 1000 грн. до її повноліття, допустити негайне виконання рішення, та стягнути з відповідача судові витрати. В судовому засіданні позивачка змінила позовні вимоги просила стягувати аліменти в твердій грошовій сумі у розмірі 800 грн. Відповідач в судовому засіданні уточнені позовні вимоги визнав. Суд проаналізував матеріали справи, вислухав пояснення сторін, дійшов висновку про наявність підстав для часткового задоволення заявленого позову. Спірні правовідносини підлягають врегулюванню відповідно до норм сімейного законодавства. Сторони не оспорюють, що перебували в шлюбі, від якого мають спільну дитину, сина [PERSON], [INFO]. В свідоцтві про народження дитини батьком записаний відповідач. Сторони не оспорюють факт окремого проживання та знаходження дитини на утриманні позивачки. Відповідно до вимог ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати своїх неповнолітніх дітей до досягнення ними повноліття. На підставі ч. 3 ст. 181, ст. 184 СК України якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, суд може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. При визначенні розміру аліментів суд враховує і вимоги ст. 182 СК України. Приймаючи до уваги, отримує заробіток, який не можливо проконтролювати, є підстави для задоволення позову в частині визначення аліментів в твердій грошовій сумі. Таким чином, суд дійшов висновку про задоволення вимог позивачки та стягнення з відповідача аліментів на утримання дитини в твердій грошовій сумі у розмірі 800 грн. щомісяця, до її повноліття Відповідно до положень ст. 88 ЦПК України з відповідача підлягають стягненню судові витрати. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-05 00:00:00

20.05.2014 року Управління соціального захисту населення Покровської райдержадміністрації Дніпропетровської області звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення суми зайво переплаченої державної соціальної допомоги на дітей одиноким матерям. Вказавши в позовній заяві, що відповідно до ст. 1 Закону України «Про державну допомогу сім'ям з дітьми» Громадяни України, в сім'ях яких виховуються та проживають неповнолітні діти мають про на державну допомогу у випадках та на умовах , передбачених цим Законом та іншими законами України. Покриття витрат на виплату державної допомоги сім'ям з дітьми здійснюється за рахунок коштів Державного бюджету України у вигляді субвенцій до місцевих бюджетів. 18.06.2009 року [PERSON] звернулась до управління соціального захисту населення Покровської райдержадміністрації із заявою про призначення усіх видів соціальної допомоги, а саме; - Допомоги у зв'язку з вагітністю та пологами, - Одноразової допомоги при народженні дитини - Допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, - Допомоги на дітей одиноким матерям На підставі вищезазначеної заяви та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-10 00:00:00

20.05.2014р. позивач звернувся до суду із вказаним позовом, в обґрунтування своїх вимог він зазначив, що між сторонами був укладений кредитний договір № 002-04236-220907 від 22.09.2007р., по якому банк надав [PERSON] кредит у розмірі 1 609грн., на умовах, визначених цим Договором. У порушення умов договору відповідач взяті на себе зобов'язання належним чином не виконав у зв'язку із чим станом на 27.03.2014р. виникла заборгованість у розмірі 1 922,92грн., яка складається із заборгованості за сумою кредиту у розмірі 1 367,66грн., заборгованості за відсотками у розмірі 68,66грн. та заборгованості за комісіями у розмірі 486,60грн. Позивач у судове засідання не з'явився, надавши заяву, де просить справу розглянути у відсутність його представника, на позовних вимогах наполягає. Відповідач у судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив, заперечень з приводу поданого позову не надав. У зв'язку із чим, судом ухвалене рішення про заочний розгляд справи. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що є достатньо доказів, які свідчать про права та взаємовідносини сторін. Позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом установлено такі факти та відповідні їм правовідносини. Згідно кредитного договору № 002-04236-220907 від 22.09.2007р. укладеного між позивачем та відповідачем, останньому надано кредит у розмірі 1 609грн., на умовах, визначених цим Договором. Відповідно до ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ч.2 ст.1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Відповідач в порушення ст. 526 Цивільного кодексу України та умов договору, своїх зобов'язань не виконав, що призвело до створення заборгованості перед позивачем. Згідно розрахунку доданого до матеріалів справи, заборгованість станом на 27.03.2014р. становить 1 922,92грн., яка складається із заборгованості за сумою кредиту у розмірі 1 367,66грн., заборгованості за відсотками у розмірі 68,66грн. та заборгованості за комісіями у розмірі 486,60грн., яка і підлягає стягненню. Крім того, відповідно до ст. 88 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати. Виходячи із викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-16 00:00:00

20.05.2014 р. позивачка звернулася до суду з позовом про стягнення аліментів з відповідача на утримання дитини, де зазначила, що 05.04.2012 року вона уклала шлюб з відповідачем у Іллічівському відділі реєстрації актів цивільного стану Маріупольського міського управління юстиції Донецької області, актовий запис № 59. Від шлюбу народилася дитина: [PERSON], [INFO]. Позивачка просить стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини у розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку, але не менш, чім 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно, вказуючи на те, що вони з відповідачем однією сім'єю не проживають. Відповідач у добровільному порядку матеріальну допомогу на утримання дитини не надає, що ставить її в скрутне матеріальне становище. Позивачка до судового засідання не з`явилась, надала до суду заяву про розгляд справи в її відсутність, просила задовольнити позов у повному обсязі. Відповідач, до судового засідання не з`явився, надіславши від свого імені заяву з проханням розглянути справу за його відсутністю, згоден сплачувати аліменти на утримання дитини у розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку, щомісячно. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі за наступними підставами. Згідно свідоцтва про народження, виданого Іллічівським відділом реєстрації актів цивільного стану Маріупольського міського управління юстиції Донецької області від 31.08.2012 р. актовий запис №735, [PERSON] є батьком [PERSON] , [INFO] на утримання якої позивачка хоче стягнути аліменти. Згідно зі ст. 180 СК України батьки повинні утримувати своїх неповнолітніх дітей. Вирішуючи питання про розмір належних до стягнення аліментів, суд з урахуванням здоровя та матеріального положення дитини, платника аліментів, вважає необхідним стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини 1/4 частини з усіх видів його заробітку, але не менш 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно. У зв'язку з тим, що при зверненні до суду з позовною заявою позивачка була звільнена від сплати судового збору та її вимоги задоволені, то ці витрати підлягають стягненню з відповідача. На підставі викладеного,

Outcome: approved