Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-09 00:00:00

21.04.2020 року [PERSON] звернулася до суду з позовом про стягнення аліментів з [PERSON] на утримання неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , у твердій грошовій сумі в розмірі 1200,00 грн. щомісячно. В обґрунтування позову зазначила, що дитина проживає разом з нею, перебуває на повному утриманні матері, однак відповідач в добровільному порядку матеріальної допомоги на утримання дитини не надає. Відповідач не працює, інших осіб на утриманні не має, тому позивач вважає, що відповідач може надавати допомогу га утримання дитини в заявленій сумі. Ухвалою суду від 10.06.2020 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження. Судове засідання 27.07.2020 року було відкладене у зв`язку із неявкою відповідача. 13.08.2020 року судове засідання було відкладене за клопотанням позивача у зв`язку із необхідністю уточнення позовних вимог. 09.09.2020 року до суду надійшла уточнена позовна заява, згідно до якої позивач збільшила свої позовні вимоги та просила стягнути з відповідача аліменти на утримання неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , у твердій грошовій сумі в розмірі 2500,00 грн. щомісячно. Позивач в судове засідання не з`явилася, надала заяву про розгляд справи без її участі, уточнені позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач визнав позовні вимоги частково на суму 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Вказав, що він не працює, допомагає своєму батькові, який є приватною особою-підприємцем. Вказана позивачем обставина щодо того, що він не допомагає утримувати дитину не відповідає дійсності, оскільки дитина проводить у нього приблизно 10 днів на місяць, та протягом цих днів він повністю забезпечує потреби дитини. Кім цього, він та його батьки постійно передають для дитини їжу, засоби гігієни та одяг. Транспортних засобів та іншої нерухомості у нього немає. Інших осіб на утриманні не має. Представник відповідача підтримав позицію відповідача, вказавши, що позивач не обґрунтувала заявлену суму аліментів в розмірі 2500,00 грн. Суд, вислухавши пояснення відповідача та його представника, дослідивши та оцінивши наявні у справі докази, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з таких підстав. Сторони перебували у шлюбі з 21.04.2018 року. Сторони мають спільну неповнолітню дитину - [PERSON] , [INFO] , про що свідчить свідоцтва про народження дитини. Рішенням Оріхівського районного суду Запорізької області від 18.06.2020 року шлюб між сторонами розірвано. Неповнолітня дитина проживає разом з позивачем, що не заперечується відповідачем. Відповідно до ч.ч.1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789 ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. У відповідності до ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства», кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення необхідних умов для всебічного розвитку дитини відповідно до законів України. Відповідно до ст.180 Сімейного кодексу України, батьки зобов`язані у рівному ступені утримувати дітей до досягнення їх повноліття. При визначенні розміру аліментів суд, відповідно до ст.ст.182, 184 СК України, враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини, наявність у платника аліментів непрацездатних батьків та інші обставини, які мають істотне значення. Згідно до ст.181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до ч.2 ст.182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно до ст.7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2020 рік», прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць для дітей віком до 6 років становить з 1 липня 2020 року - 1859 грн. Згідно до даних позовної заяви та пояснень відповідача, відповідач не працює. Докази щодо доходів позивача у матеріалах справи відсутні. Згідно до вимог статті 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Позивачем у позовній заяві взагалі не обґрунтовано, з чого вона виходила, визначаючи розмір аліментів в розмірі 2500,00 грн., що перевищує прожитковий мінімум на місяць для дітей віком до 6 років. З урахуванням зазначеного, а також часткового визнання позову відповідачем, відсутністю у нього на утриманні інших осіб, враховуючи відсутність працевлаштування у відповідача, та ту обставину, що батьки зобов`язані у рівному ступені утримувати дітей до досягнення їх повноліття, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на утримання дитини аліменти в розмірі 1000,00 грн. щомісячно. Така сума забезпечить більшу частину прожиткового мінімуму на дитину та позивачу залишиться забезпечити до розміру прожиткового мінімуму - 859 грн., що буде справедливим з урахуванням доходів сторін. Згідно до вимог статті 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Таким чином, з відповідача підлягає стягненню на користь держави судовий збір пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. На підставі викладеного та

Outcome: partial