Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-22 00:00:00

21 вересня 2018\~ р. до суду надійшов позов [PERSON] до Добротвірської селищної ради Кам'янка-Бузького району Львівської області, в якому визнати за нею право власності на земельну ділянку для обслуговування житлового будинку площею 0,15 га по вул. Будівельна, 15а в смт. Добротвір Камянка-Бузького району. Також просить стягнути на її користь судові витрати. В обґрунтування\~заявлених вимог\~позивач зазначає,\~що 06\~листопада 2012\~року вона\~набула право\~власності на\~житловий будинок,\~який знаходиться\~за адресою:\~вул.\~Будівельна,\~15а\~в смт.\~Добротвір Камянка-Бузького\~району.\~06.03.2013\~вона звернулась\~до відповідача\~з заявою\~про безкоштовну передачу їй земельної ділянки для обслуговування житлового будинку та надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки. Своїми рішеннями від 12.04.2013 за № 9 та від 22.09.2016 року № 13 їй двічі безпідставно відмовлено у задоволенні такої заяви. Ці рішення відповідача були визнані незаконними та скасовані в судовому порядку. Позивач вважає, що відповідач порушує її права на володіння та розпорядження своєю власністю, а тому у відповідності до п. 6 ст. 118, п. 6 ст. 120 ЗК України просить визнати за нею право власності на спірну земельну ділянку, яка необхідна їй для обслуговування будинку. Ухвалою суду від 25.09.2018 позовну заяву залишено без руху та позивачу надано строк для усунення недоліків заяви. Ухвалою суду від 17.10.2018 відкрито загальне позовне провадження у справі та призначено підготовче засідання. 06.11.2018 відповідачем подано відзив на позовну заяву, яким вимоги позивача відповідач заперечив повністю. Інших заяв по суті справи суду не було подано. Ухвалою суду від 08.11.2018 закрито підготовче засідання та призначено судовий розгляд справи. У судовому засіданні представник позивача [PERSON] позовні вимоги підтримав з підстав вказаних у позовній заяві, вказав також, що позивач двічі зверталась до відповідача щодо виділення їй земельної ділянки для обслуговування будинку, однак їй було відмовлено. Вважає, що позивач має право на отримання безкоштовно у власність такої земельної ділянки в розмірі 15 га на підставі ст. 121 ЗК України. Зазначив також, що після скасування рішень відповідача про відмову у наданні земельної ділянки в судовому порядку, в селищну раду позивач не зверталась, так як вважає, що її порушене право підлягає захисту в судовому порядку. Представник відповідача [PERSON] в судовому засіданні позов не визнала, пояснила, що вирішення питань щодо регулювання земельних відносин віднесено до компетенції органу місцевого самоврядування, а в даному випадку Добротвірської селищної ради, яка у визначеному законом порядку і передає у власність земельні ділянки державної чи комунальної власності. Тому, суд не вправі втручатись до вирішення питань, що належать до компетенції субєкта владних повноважень і є його дискреційними повноваженнями, а в даній справі це вирішення питання щодо надання у власність земельної ділянки. Вважає, що оскільки право розпоряджатись землями комунальної власності, у тому числі передавати їх у власність фізичним особам, належить до виключної компетенції органу місцевого самоврядування, тому даний позов є безпідставним, просить в задоволенні такого відмовити повністю. Заслухавши учасників судового процесу, дослідивши матеріали цивільної справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, приходить до висновку, що позов до задоволення не підлягає з наступних підстав. Так,\~суд встановив,\~що увідповідності до свідоцтва про право власності на нерухоме майно, виданого виконавчим комітетому Добротвірської селищної ради 06.11.2012 р. позивачці [PERSON] на підставі рішення виконкому Добротвірської сільської ради від 15.10.2012 р. № 118 на праві приватної власності належить житловий будинок\~ по вул. Будівельна, 15а в смт. Добротвір Камянка-Бузького району Львівської області (а.с.4). Як видно з рішення за № 13 від 22 вересня 2016 року Добротвірська селищна рада Камянка-Бузького району Львівської області, розглянувши заяву [PERSON] про надання безоплатно у власність земельної ділянки для обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, площею 0,1500 га по вул. Будівельна,15а в смт.Добротвір Камянка-Бузького району, у задоволенні заяви відмовила в звязку з відсутністю детального плану території, фактичну належність даної земельної ділянки до прибудинкової території девятиповерхового будинку (а.с.9) Рішенням Камянка-Бузького\~районного суду\~Львівської області\~від 11.09.2017\~у справі\~№ 446/2565/15-ц за позовною заявою [PERSON] до Добротвірської селищної ради Кам'янка-Бузького району Львівської області про визнання незаконним та скасування рішення селищної ради, зобов'язання вчинити певні дії позов задоволено частково, окрім іншого, визнано незаконним та скасовано рішення Добротвірської селищної ради Камянка-Бузького району Львівської області № 13 від 22 вересня 2016 року «Про розгляд заяви [PERSON]Ю.». Рішення набрало законної сили (а.с.10-12). Відтак судом встановлено, що між сторонами виник спір щодо визнання права власності на земельну ділянку для обслуговування житлового будинку, яка є комунальною власністю територіальної громади, інтереси якої представляє Добротвірська селищна рада Камянка-Бузького району Львівської області. Позивач звернулась до суду з позовом, обравши способом захисту свого цивільного права вимогу про визнання за нею права власності на земельну ділянку на підставі п. 6 ст. 118, п. 6 ст. 120, ст. 121 ЗК України. Вирішуючи цей спір, суд виходить з наступних положень закону та відповідних їм правовідносин. Статтею 26 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні»\~визначано компетенцію сільських, селищних міських рад, зокрема, щодо вирішення відповідно до закону питань регулювання земельних відносин. Вказане питання мають вирішуватися виключно на пленарних засіданнях сільської, селищної, міської ради. Відповідно до ч. 1 ст. 116 ЗК України громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону. Частиною 3\~цієї ж\~статті визначено,\~що безоплатна\~передача земельних\~ділянок у\~власність громадян\~провадиться у\~разі: а)\~приватизації земельних\~ділянок,\~які перебувають\~у користуванні\~громадян; б)\~одержання земельних\~ділянок внаслідок\~приватизації державних\~і комунальних\~сільськогосподарських підприємств,\~установ та\~організацій; в) одержання земельних ділянок із земель державної і комунальної власності в межах норм безоплатної приватизації, визначених цим Кодексом. При цьому, згідно з ч. 4 ст. 116 ЗК України передача земельних ділянок безоплатно у власність громадян у межах норм, визначених цим Кодексом, провадиться один раз по кожному виду використання. Частиною 6\~ст. 118 ЗК України\~встановлено, що громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення фермерського господарства, ведення особистого селянського господарства, ведення садівництва, будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки), індивідуального дачного будівництва, будівництва індивідуальних гаражів у межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених\~ст. 122 цього Кодексу. У клопотанні зазначаються цільове призначення земельної ділянки та її орієнтовні розміри. До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки, погодження землекористувача (у разі вилучення земельної ділянки, що перебуває у користуванні інших осіб) та документи, що підтверджують досвід роботи у сільському господарстві або наявність освіти, здобутої в аграрному навчальному закладі (у разі надання земельної ділянки для ведення фермерського господарства). У разі якщо земельна ділянка державної власності розташована за межами населених пунктів і не входить до складу певного району, заява подається до [PERSON] міністрів Автономної Республіки Крим. [PERSON] Автономної Республіки Крим, Раді міністрів Автономної Республіки Крим, органам виконавчої влади або органам місцевого самоврядування, які передають земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених\~ст. 122 цього Кодексу, забороняється вимагати додаткові матеріали та документи, не передбачені цією статтею. Згідно з ч. 7\~ст. 118 ЗК України\~відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених\~ст. 122 цього Кодексу, розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування об'єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку. Відтак, з аналізу наведених норм матеріального права суд дійшов висновку, що право здійснювати розпорядження землями комунальної власності, у тому числі передавати їх у власність або користування фізичним та юридичним особам, належить до виключної компетенції органу місцевого самоврядування та не може бути делеговане суду. При цьому, законом чітко визначено порядок, підстави та умови передання у власність земельних ділянок комунальної власності. Як видно з матеріалів справи, і що не заперечив у судовому засіданні представник позивача, після скасування в судовому порядку (рішення Камянка-Бузького районного суду Львівської області від 11.09.2017 у справі № 446/2565/15-ц (а.с.10-12)) рішення Добротвірської селищної ради Камянка-Бузького району Львівської області № 13 від 22 вересня 2016 року «Про розгляд заяви [PERSON]Ю.», яким у задоволенні заяву [PERSON] про надання безоплатно у власність земельної ділянки для обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, площею 0,1500 га по вул. Будівельна,15а в смт.Добротвір Камянка-Бузького району було відмовлено, позивач [PERSON] у визначеному законом порядку не зверталась до Добротвірської селищної ради з відповідним клопотанням про одержання безоплатно у власність земельної ділянки. Як зазначив у судовому засіданні представник позивача [PERSON], позивач [PERSON] обрала способом захисту свого порушеного цивільного права саме вимогу про визнання за нею права власності на земельну ділянку в судовому порядку. Однак, за встановлених обставин справи, відсутні правові та законні підстави для визнання за позивачем права власності на земельну ділянку для обслуговування житлового будинку площею 0,15 га по вул. Будівельна, 15а в смт. Добротвір Камянка-Бузького району на підставі статтей 118, 120, 121 ЗК України, на які покликається позивач в обґрунтування своєї вимоги, оскільки як було зазначено вище право здійснювати розпорядження землями комунальної власності, у тому числі передавати їх у власність або користування фізичним та юридичним особам, належить до виключної компетенції органу місцевого самоврядування є його дискреційним повноваженням відповідно до вимог статей 12, 116, 118 ЗК України та не може бути делеговане суду. Наведене узгоджується з висновками [PERSON] Верховного Суду, викладеними у постановах від 18.04.2018 справа № 2-825-10, від 25.04.2018 справа № 496/2866/16-ц. Відтак, суд приймає до уваги аргументи відповідача, що вирішення питання щодо надання позивачу у власність спірної земельної ділянки належить до дискреційних повноважень Добротвірської селищної ради як органу місцевого самоврядування, та відхиляє доводи позивача про підставність її вимоги про визнання права власності на спірну земельну ділянку на підставі статтей 118, 120, 121 ЗК України, якими визначено виключну компетенцію саме органу місцевого самоврядування, а в даному випадку Добротвірської селищної ради, щодо надання у власність фізичним особам земель комунальної власності. Відтак, всебічно, повно, обєктивно та безпосередньо в судовому засіданні дослідивши наявні у справі докази, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а їх достатність і взаємний звязок в сукупності, суд дійшов висновку, що в задоволенні позову [PERSON] потрібно відмовити. У відповідності до положень п. 2 ч. 2 ст. 141 ЦПК України судові витрати по справі необхідно покласти на позивача [PERSON]

Outcome: dismissed