overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-22 00:00:00

19 січня 2015 року [PERSON] звернувся в суд з позовом до Головного управління юстиції у м. Києві про визнання права власності. Свої вимоги мотивував тим, що він є сином [PERSON], який помер [INFO]. До складу спадщини після смерті [PERSON] увійшла квартира [ADDRESS]. У встановленому законом порядку він прийняв спадщину шляхом подачі заяви про прийняття спадщини до Дев'ятої Київської державної нотаріальної контори. Разом з тим, оформити право власності на спадкове майно він не має можливості у зв'язку з відсутністю оригіналів правовстановлюючих документів. Просить суд визнати за ним право власності на квартиру [ADDRESS]. Позивач у судове засідання не з'явився, його представник через канцелярію суду подав заяву про розгляд справи у його відсутність. Зазначив, що проти ухвалення по справі заочного рішення не заперечує (а.с. 72). Відповідач у судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином (а.с. 55). Суд за письмовою згодою представника позивача ухвалив постановити заочне рішення згідно положень ч. 1 ст. 224 ЦПК України на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши надані докази, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що [INFO] помер [PERSON], який був батьком [PERSON] (а.с. 6). До складу спадщини після смерті [PERSON] увійшла квартира [ADDRESS]. З листа Київського міського бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності на об'єкти нерухомого майна від 27 жовтня 2014 року вбачається, що квартира [ADDRESS] на праві власності зареєстрована за [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності на житло, виданого 12 грудня 2000 року (а.с. 9). Позивач 03 липня 2014 року звернувся до Дев'ятої Київської державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини (а.с. 59). Дев'ята Київська державна нотаріальна контора відмовила у видачі свідоцтва, оскільки у [PERSON] відсутній правовстановлюючий документ на спадкове майно (а.с. 68). У силу ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно зі ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. У матеріалах справи міститься лист Солом'янського РУ ГУ МВС України в м. Києві від 18 листопада 2014 року, з якого вбачається, що встановити місце знаходження документів: свідоцтва про право власності на квартиру [ADDRESS] не виявилось можливим (а.с. 10). За таких обставин, вимога позивача про визнання за ним права власності на квартиру [ADDRESS] ґрунтується на законі. З огляду на наведене, позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-11 00:00:00

19 січня 2015 року [PERSON] звернувся в суд із зазначеним позовом. Позов обґрунтовано тим, що 28 січня 1984 року Рудниківською сільською радою Маневицького району Волинської області було зареєстровано шлюб позивача з відповідачем, актовий запис № 2. Від даного шлюбу в них повнолітні діти. Спільне подружнє життя з відповідачем не склалося, в сім»ї систематично почали виникати сварки та різні непорозуміння з вини [PERSON] Фактичні шлюбні стосунки між подружжям припинено, шлюб існує формально. Збереження шлюбу позивач вважає неможливим, тому що це суперечить його інтересам, примиритися з відповідачем не бажає, тому просить суд позов задовольнити і шлюб розірвати. В дане судове засідання позивач не з'явився, проте подав суду заяву, в якій просив розгляд справи проводити у його відсутності, позов задовольнити. Відповідач в судове засідання не з'явилася, хоча належним чином була повідомлена про час та місце розгляду справи, про що свідчить розписка, наявна в матеріалах даної справи. Ухвалою Маневицького районного суду від 12 лютого 2015 року ухвалено розгляд даної справи проводити у відсутності відповідача [PERSON], постановити рішення при заочному розгляді справи. Дослідивши письмові докази у справі, суд приходить висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Згідно ч. 1 ст. 110 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Відповідно до ч. 2 ст. 112 цього Кодексу суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше життя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом установлено, що сторони перебувають у шлюбі з 28 січня 1984 року, який був зареєстрований Рудниківською сільською радою Маневицького району Волинської області, актовий запис № 2, та видано свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] (а.с. 3). Від даного шлюбу у них повнолітні діти. Спільне подружнє життя сторін не склалося, в сім»ї систематично почали виникати сварки та різні непорозуміння з вини [PERSON], вони не ведуть спільного господарства та не підтримують шлюбних відносин, з 2012 року проживають окремо. Враховуючи зазначені обставини та вказані норми права, особливий характер сімейних відносин та їх об»єктивну недоступність для оточуючих, суд приходить висновку про доцільність розірвання шлюбу між [PERSON] та [PERSON] На підставі статей 110, 112, 113 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-10 00:00:00

19 січня 2015 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON], в якій просить розірвати шлюб. Позов мотивовано, що 20 квітня 2013 року він зареєстрував шлюб з відповідачем. Шлюб зареєстровано Виконавчим комітетом Вербківської сільської ради Павлоградського району Дніпропетровської області. Від даного шлюбу сторони мають неповнолітню дитину - [PERSON], [INFO]. Спільне життя з відповідачем не склалося. Подружні відносини припинені з вересня 2014 року через різні погляди на сімейне життя. Сторони спільне господарство не ведуть, спільного бюджету не мають. В зв'язку з цим позивач просить суд розірвати шлюб. В судове засідання позивач та відповідач не з'явились, надали суду письмові заяви про розгляд справи за їх відсутності, позовні вимоги позивач підтримав в повному обсязі, відповідач визнав повністю та не заперечував проти їх задоволення. Згідно з ч.4 ст.174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд дослідивши матеріали цивільної справи, вважає що заявлений позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що позивач та відповідач перебувають у шлюбі з 20 квітня 2013 року. Шлюб зареєстровано Виконавчим комітетом Вербківської сільської ради Павлоградського району Дніпропетровської області (а.с.5). Від даного шлюбу сторони мають неповнолітню дитину - [PERSON], [INFO] (а.с.6). Спору про поділ майна, що є спільною власністю на даний час не має. В сім'ї позивача та відповідача подружні відносини припинені з вересня 2014 року через різні погляди на сімейне життя. Сторони проживають за різними адресами. Враховуючи ці обставини суд вважає, що родина розпалась остаточно, відновлення подружніх відносин неможливе, оскільки подальше спільне життя і збереження шлюбу буде суттєво суперечити інтересам сторін. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-17 00:00:00

19 січня 2015 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON], в якому просить суд (з урахуванням уточнень від 18 лютого 2015 року) стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дитини у розмірі 1/6 частини заробітку (доходу) відповідача щомісячно, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, до досягнення дитиною повноліття. Позов мотивовано тим, що відповідач є батьком їх неповнолітньої дитини: [PERSON], [INFO], яка мешкає з позивачем. Між сторонами не було досягнуто згоди стосовно порядку та розмірів сплати аліментів. У судове засідання позивач та відповідач не з'явились, надали суду письмові заяви про розгляд справи за їх відсутності, позовні вимоги позивач підтримала в повному обсязі, відповідач визнав. Суд дослідивши матеріали цивільної справи, вважає що заявлений позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Матеріалами справи встановлено, що позивач та відповідач є батьками неповнолітньої дитини - [PERSON], [INFO], яка знаходяться на утриманні у позивача. Згоди щодо надання матеріальної допомоги на утримання дитини сторони в досудовому порядку не дійшли. У відповідності до ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. У відповідності до ст.182 СК України, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 СК України (яка визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі). Відповідно до ч.1 ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. У відповідності до п.3 ст.88 ЦПК України, суд стягує з відповідача на користь держави судовий збір.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-25 00:00:00

19 січня 2015 року [PERSON] звернулася до Вінницького районного суду Вінницької області із заявою про надання їй права на шлюб, посилаючись на те, що вона народилася [INFO] року в с. Писарівка Вінницького району Вінницької області. Чотири роки тому познайомилась з [PERSON], [INFO],з яким має намір зареєструвати шлюб, однак, в зв'язку з тим, що в даний час їй ще не виповнилося 18 років, а згідно ст.. 22 СК України шлюбний вік для жінки встановлюється - 18 років, тому вони не мають можливості зареєструвати наш шлюб в органах РАЦС. Крім того, як вказує заявниця в своїй заяві, в даний час вона вагітна,строк вагітності складає 7 тижнів, що підтверджується довідкою Вінницької ЦРКЛ від 16.01.2015 року. Реєстрація шлюбу з [PERSON] відповідає її інтересам, оскільки вони кохають один одного, бажає проживати з ним однією сім'єю, народити від нього дитину. Бажає зареєструвати шлюб з [PERSON] ще до народження дитини, так як вважає, що шлюб буде відповідати її інтересам і цьому не заперечують її батьки. В судове засідання заявник [PERSON] не з'явилася, подала до суду заяву, в якій просить розглянути справу у її відсутність, заяву підтримує та просить її задовольнити. Заінтересовані особи [PERSON], [PERSON] та [PERSON] в судове засідання не з'явилися, подали до суду заяви, в яких просять розглянути справу у їх відсутність, проти задоволення вимог заяви [PERSON] не заперечують. Згідно ст. 235 ЦПК України, справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, суд вважає, що справу можливо розглянути без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Судом встановлено, що [INFO] року народилась заявниця - [PERSON], що підтверджується копією паспорта громадянина України , серія [NUMBER], виданого Вінницьким РСУГМС України у Вінницькій області 24.09.2014 року ( а.с.4 ). На день розгляду справи в суді має повних 17 років та не досягла шлюбного віку. Довідкою Вінницької ЦРКЛ від 16.01.2015року встановлено, що [PERSON] знаходиться на « Д» обліку в ЖК Вінницької ЦРКЛ в зв'язку з вагітністю та має діагноз: вагітність 7 тижнів (а.с. 10). Згідно зі ч.1 ст. 22 СК України шлюбний вік для чоловіків та жінок встановлюється у вісімнадцять років. Особи, які бажають зареєструвати шлюб, мають досягти шлюбного віку на день реєстрації шлюбу. Відповідно до ст. 23 СК України, право на шлюб мають особи, які досягли шлюбного віку. За заявою особи, яка досягла 16 років, за рішенням суду їй може бути надано право на шлюб, якщо буде встановлено, що це відповідає її інтересам. Врахувавши те, що заявниця перебуває вагітною 7 тижнів, її батьки не заперечують та погоджуються на укладення шлюбу, [PERSON] також бажає зареєструвати шлюб та створити сім'ю із заявницею, суд дійшов висновку, що заява підлягає задоволенню, оскільки надання права на шлюб буде відповідати її інтересам.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-11 00:00:00

19 січня 2015 року [PERSON] звернулася до суду з позовом, в якому просила: розірвати шлюб між нею та відповідачем, зареєстрований 12 жовтня 1996 року відділом реєстрації актів громадянського стану Очаківського міського управління юстиції Миколаївської області, актовий запис №133. Свої вимоги позивачка обґрунтувала тим, що з 12 жовтня 1996 року перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу мають двох дітей доньок - [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. Одруження з відповідачем виявилося невдалим. Сімейні стосунки між ними припинилися, чоловік проявляє до неї неповагу, вони втратили почуття взаємної поваги та любові. В судовому засіданні [PERSON] позов підтримала, просила його задовольнити. Позивачка пояснила, що вже не вперше звертається до суду з вказаним позов. Суд вже надавав строк для примирення, проте спільне проживання сторін виявилося неможливим. Сімейні стосунки між ними припинилися в січні 2015 року. Відповідач в судовому засіданні проти позову заперечував, просив відмовити в його задоволенні. [PERSON] також пояснив, що молодша донька - [PERSON], проживає з позивачкою, а старша донька - [PERSON], - з ним. Дослідивши долучені до матеріалів справи письмові докази, суд встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебувають у шлюбі, зареєстрованому 12 жовтня 1996 року відділом реєстрації актів громадянського стану Очаківського міського управління юстиції Миколаївської області, актовий запис №133. В підтвердження до матеріалів справи долучено повторне свідоцтво про одруження (а.с. 5). Від шлюбу мають двох дітей - [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO] (а.с. 6, 7). Враховуючи той факт, що позивачка наполягала на розірванні шлюбу, вимоги останньої є обґрунтованими та, відповідно до ч. 1 ст. 110, ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України, підлягають задоволенню. За змістом ст. 113 Сімейного кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Згідно з ч. 2 ст. 114 Сімейного кодексу України, у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд враховує клопотання позивачки і відносить судові витрати на її рахунок. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-08 00:00:00

19 січня 2015 року [PERSON], звернулася до суду з позовом до [PERSON], про стягнення аліментів. В заяві вказала, що з відповідачем перебувала у зареєстрованому шлюбі який розірвано 11 березня 1999 року. Від спільного проживання мають сина [PERSON], [INFO], який знаходиться на її утриманні. Відповідач, працездатний, тимчасово не працює, інших утриманців не має. Але добровільно не бажає надавати допомогу на утримання дитини. Просить стягнути з відповідача аліменти на утримання сина в розмірі 1\\4 частини до його повноліття. В судове засідання позивач, не з'явилася, але надіслала письмову заяву. Просить справу розглядати у її відсутність, згодна на заочний розгляд справи. Відповідач в судове засідання не з'явився, про день, час та місце розгляду повідомлений належним чином та своєчасно. Про причини не явки суд не повідомив. Судом ухвалено слухати справу у його відсутність в порядку заочного розгляду справи на підставі ст. ст. 224-226 ЦПК України. Суд перевіривши матеріали справи та дослідивши докази, прийшов до висновку що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини. Судом установлено, що сторони перебували у шлюбі, який розірвано 11 березня 1999 року. Від спільного проживання мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], який проживає разом з позивачем та знаходиться на її утриманні. Рішенням Снігурівського районного суду Миколаївської області від 06 січня 2015 року скасоване рішення Снігурівського районного суду Миколаївської області від 04 вересня 2002 року по справі №2-740\\20002 року за заявою [PERSON] про визнання [PERSON] безвісно відсутнім. Відповідач працездатний та має тимчасові заробітки, інших утриманців не має, але добровільно не бажає надавати допомогу на утримання сина. Суд вважає, що заява обґрунтована та підлягає задоволення на підставі ст. ст. 180-183 Сімейного Кодексу України. Згідно ст. 89 ЦПК України суд покладає на відповідача обов'язок по оплаті на користь держави судового збору у розмірі 243 гривень 60 копійок за розгляд справи.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-04 00:00:00

19 січня 2015 року [PERSON] звернулася до суду із заявою, в якій просить визнати недієздатною її матір - [PERSON], [INFO], посилаючись на те, що внаслідок стійкого психічного розладу здоров'я вона не усвідомлює значення своїх дій та не може керувати ними. Заявник у судовому засіданні підтримала заяву та просила суд її задовольнити. Представник органу опіки та піклування в судовому засіданні проти задоволення заяви не заперечував. Заслухавши пояснення заявника, представника органу опіки і піклування та дослідивши матеріали справи, суд знаходить підстави для задоволення заяви, виходячи з наступного. Згідно ч. 1 ст. 39 Цивільного кодексу України, фізична особа може бути визнана судом недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу нездатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними. Відповідно до висновку судово-психіатричної експертизи № 77, [PERSON] страждає важким (хронічним та стійким) психічним розладом, у зв'язку з чим вона не може розуміти значення своїх дій і керувати ними (а/с. 29-31). Таким чином, зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для визнання [PERSON] недієздатною. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-08 00:00:00

19 січня 2015 року [PERSON] звернулася до суду із позовом, в якому просить розірвати шлюб, зареєстрований 08 квітня 2006 року із [PERSON], посилаючись на формальний характер сімейних відносин. В обгрунтування своїх вимог позивач посилається на те, що подружнє життя з відповідачем не склалося. Вони втратили почуття любові, поваги один до одного, що привело до припинення шлюбно-сімейних відносин. Подальше спільне проживання і примирення між ними неможливе,. В судове засідання сторони не з'явились, надали заяви. в яких позивач позов підтримала. а відповідач позов визнав та просили справу розглянути за їх відсутності. Суд вважає можливим постановити рішення без участі сторін на підставі наявних у справі доказів. Вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню за таких підстав. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб 08.04.2006 року (а.с.4). Від шлюбу мають малолітню доньку [PERSON], [INFO] /а.с.5/. Як вбачається із пояснень позивача, викладених у позовній заяві, які не заперечуються відповідачкем, за час спільного проживання подружжя не створило міцної і дружної сім'ї, різні погляди на сімейне життя привели до втрати почуттів розуміння, поваги та любові, шлюбно-сімейні відносини припинені, спільне господарство не ведеться. Спору про поділ майна немає. Оцінюючи викладене, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу неможливе, оскільки суперечить інтересам сторін. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-27 00:00:00

19 січня 2015 року [PERSON] звернулася у суд з позовом, в якому зазначає, що між нею та відповідачем [PERSON] 22 листопада 2001 року було зареєстровано шлюб. Від даного шлюбу у них народилося двоє дітей - [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. Спільне життя з відповідачем не склалося із-за несумісності характерів та поглядів на життя, у зв'язку з чим вони за взаємною згодою вирішили розірвати шлюб у добровільному порядку. Шлюбні відносини між ними припинені і їх поновлення неможливе, а тому просить розірвати укладений між ними шлюб. У судовому засіданні позивачка [PERSON] позовні вимоги підтримала і просила їх задовольнити. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явився, 19 січня 2015 року подав до суду заяву про визнання позову і просив справу розглянути у його відсутності. Заслухавши пояснення позивачки та дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов належить задовольнити, зважаючи на таке. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. З матеріалів справи вбачається, що сторони [PERSON] та [PERSON] з 22 листопада 2001 року перебувають у зареєстрованому шлюбі, що стверджується свідоцтвом про одруження серії [NUMBER], виданим Олениненською сільською радою Камінь-Каширського району Волинської області (а.с. 4). Від шлюбу у них є двоє неповнолітніх дітей - [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO] (а.с. 13). Сторони зберегти сім'ю не бажають, а тому беручи до уваги, що визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє рішення про задоволення позовних вимог. Згідно зі ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Позивачка не висловила бажання відновити своє дошлюбне прізвище, а тому змінювати їй прізвище немає підстав. За згодою позивачки [PERSON] суд не стягує з відповідача [PERSON] понесені нею судові витрати. На підставі наведеного та

Outcome: approved