Jurisdiction: civil
Date: 2021-07-11 00:00:00

1. Короткий виклад доводів пред`явлених позовів. 1.1. В листопаді 2017 року [PERSON] звернулась до суду з позовом та посилалась на те, що її батьку [PERSON] належала земельну ділянку площею 0,0569 га з кадастровим номером 3220881300:04:001:4042 з цільовим призначенням для садівництва, розташована в СТ «Вишеньки 2» на території Вишеньківської сільської ради Бориспільського району. На цій земельній ділянці був побудований садовий будинок. 5 листопада 2014 року приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Гнідюк О.Б. посвідчив довіреність, якою [PERSON] уповноважив [PERSON] продати земельну ділянку за ціною та на умовах, визначених за її власним розсудом. 6 листопада 2014 року [PERSON] , діючи на підставі довіреності від імені [PERSON] , уклала з [PERSON] договір купівлі-продажу земельної ділянки, за яким [PERSON] відчужила у власність [PERSON] земельну ділянку площею 0,0569 га з кадастровим номером 3220881300:04:001:4042 з цільовим призначенням для садівництва, розташовану в СТ «Вишеньки 2» на території Вишеньківської сільської ради Бориспільського району. Крім того, в травні 2017 року [PERSON] зареєструвала право власності на садовий будинок по [ADDRESS] » на території Вишеньківської сільської ради Бориспільського району. Однак [PERSON] помер ще [INFO] . Ця обставина свідчить про те, що 5 листопада 2014 року він не міг скласти довіреність та уповноважити [PERSON] на продаж його земельної ділянки. У зв`язку з тим, що за час свого життя спадкодавець не склав заповіт, після його смерті спадкування здійснювалось за законом. [PERSON] була спадкоємицею першої черги за законом. Вона у встановленому порядку прийняла спадщину, що відкрилась після смерті її батька [PERSON] , та набула право власності на спадкову земельну ділянку та садовий будинок. Ця обставина свідчить про те, що оспорюваний договір купівлі-продажу земельної ділянки порушує право власності позивача на спадкове майно. Тому [PERSON] просила визнати незаконною та скасувати державну реєстрацію за [PERSON] права власності на садовий будинок по [ADDRESS] » на території Вишеньківської сільської ради Бориспільського району та земельну ділянку площею 0,0569 га з кадастровим номером 3220881300:04:001: 4042 з цільовим призначенням для садівництва, розташовану в СТ «Вишеньки 2» на території Вишеньківської сільської ради Бориспільського району; витребувати ці об`єкти нерухомого майна з чужого незаконного володіння відповідача; а також зобов`язати органи міністерства юстиції здійснити державну реєстрацію за [PERSON] права власності на садовий будинок та земельну ділянку. 1.2. В ході розгляду цивільної справи [PERSON] подала заяву про зміну предмета позову (а.с.52-56 т.1): просить визнати недійсною довіреність, посвідчену 5 листопада 2014 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Гнідюком О.Б. та зареєстровану в реєстрі за №1347, а також договір купівлі-продажу земельної ділянки, укладений 6 листопада 2014 року між [PERSON] , від імені якого діяла [PERSON] , та [PERSON] , посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Копійкою В.В. та зареєстрований в реєстрі за №3279; визнати [PERSON] недобросовісним набувачем садового будинку по [ADDRESS] » на території Вишеньківської сільської ради Бориспільського району та земельної ділянки площею 0,0569 га з кадастровим номером 3220881300:04:001:4042 з цільовим призначенням для садівництва, розташованої в СТ «Вишеньки 2» на території Вишеньківської сільської ради Бориспільського району; витребувати ці об`єкти нерухомого майна з чужого незаконного володіння [PERSON] ; а також визнати за [PERSON] право власності на садовий будинок та земельну ділянку. 1.3. [PERSON] пред`явила зустрічний позов (а.с.70-75 т.1), в якому вона посилається на те, що їй не було відомо про смерть [PERSON] , а також про те, що [PERSON] не мала права від його імені відчужувати земельну ділянку. Цей об`єкт нерухомого майна був придбаний за договором купівлі-продажу, який є відплатним правочином. Тому підстави для визнання [PERSON] недобросовісним набувачем та витребування земельної ділянки з її володіння відсутні. Крім того, на посвідчення договору купівлі-продажу земельної ділянки були витрачені грошові кошти в розмірі 77260 гривень, на будівництво садового будинку та введення його в експлуатацію - грошові кошти в розмірі 865000 гривень. [PERSON] також зазнала душевні переживання. Ця обставина свідчить про те, що їй була заподіяна моральна шкода в розмірі 120000 гривень. Тому [PERSON] просить суд відмовити у задоволенні первісного позову, а у випадку його задоволення стягнути з [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] витрати на посвідчення договору купівлі-продажу земельної ділянки в розмірі 77260 гривень, витрати на будівництво садового будинку та введення його в експлуатацію в розмірі 865000 гривень, а також моральну шкоду в розмірі 120000 гривень. 1.4. [PERSON] та [PERSON] також пред`явили позов (а.с.118-119 т.3), в якому вони посилаються на те, що після смерті [PERSON] спадкоємцем першої черги за законом була не тільки [PERSON] , а також [PERSON] . На день відкриття спадщини вони проживали разом зі спадкодавцем. У такий спосіб кожен з них прийняв спадщину, що відкрилась після смерті [PERSON] , та набув право власності на 1/2 частку в садовому будинку та 1/2 частку в земельній ділянці. [INFO] [PERSON] також помер. У зв`язку з тим, що за час свого життя він не склав заповіт, після його смерті спадкування здійснювалось за законом. Спадкоємцями першої черги за законом була його дружина [PERSON] та його дочка [PERSON] . Вони у встановленому порядку прийняли спадщину, що відкрилась після смерті [PERSON] , та набули право власності на 1/2 частку в садовому будинку та 1/2 частку в земельній ділянці. Ці обставини свідчать про те, що оспорюваний договір купівлі-продажу земельної ділянки також порушує їх спадкові права. Тому [PERSON] та [PERSON] просять суд визнати недійсною довіреність, посвідчену 5 листопада 2014 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Гнідюком О.Б. та зареєстровану в реєстрі за №1347, а також договір купівлі-продажу земельної ділянки, укладений 6 листопада 2014 року між [PERSON] , від імені якого діяла [PERSON] , та [PERSON] , посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Копійкою В.В. та зареєстрований в реєстрі за №3279; визнати за [PERSON] та [PERSON] право власності на 1/2 частку в садовому будинку по [ADDRESS] на території Вишеньківської сільської ради Бориспільського району та 1/2 частку в земельній ділянці площею 0,0569 га з кадастровим номером 3220881300:04:001:4042 з цільовим призначенням для садівництва, розташованій в СТ «Вишеньки 2» на території Вишеньківської сільської ради Бориспільського району; а також витребувати 1/2 частку в цих об`єктах нерухомого майна з чужого незаконного володіння [PERSON] . 2. Інформація про рух цивільної справи. 2.1. Ухвалою судді Бориспільського міськрайонного суду від 6 грудня 2017 року (а.с.31-32 т.1) було відкрито провадження у цивільній справі, а також призначено цивільну справу до судового розгляду. 2.2. Ухвалою Бориспільського міськрайонного суду від 29 березня 2018 року (а.с.97-98 т.1) вимоги зустрічного позову, пред`явленого [PERSON] , були об`єднані в одне провадження з первісним позовом. 2.3. Ухвалою Бориспільського міськрайонного суду, занесеною до протоколу судового засідання від 15 червня 2018 року (а.с.180 т.1), був прийнятий до розгляду позов, пред`явлений [PERSON] та [PERSON] . 2.4. Ухвалою Бориспільського міськрайонного суду від 28 липня 2020 року (а.с.211-213 т.2) був поновлений судовий розгляд цивільної справи та витребувано у приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Копійки В.В. копію довіреності, посвідченої 5 листопада 2014 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Гнідюком О.Б. та зареєстрованої в реєстрі за №1347. Крім того, [PERSON] було залучено до участі у розгляді цивільної справи в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору. 2.5. Ухвалою Бориспільського міськрайонного суду від 19 березня 2021 року (а.с.93-94 т.3) позов, пред`явлений [PERSON] , був повернутий. Крім того, було зобов`язано ГУ ДКСУ у Київській області повернути [PERSON] судовий збір в розмірі 1861 гривні 60 копійок. 3. Обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин. 3.1. [PERSON] був власником земельної ділянки площею 0,0569 га з кадастровим номером 3220881300:04:001:4042 з цільовим призначенням для ведення садівництва, розташованої в СТ «Вишеньки 2» на території Вишеньківської сільської ради Бориспіль-ського району. 3.2. Допитані у судовому засіданні свідки [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] показали, що на вказаній земельній ділянці було розпочато будівництво садового будинку. 3.3. [INFO] [PERSON] помер. Ця обставина підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 29 березня 2017 року (а.с.17 т.1). 3.4. 5 листопада 2014 року приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Гнідюк О.Б. посвідчив довіреність (а.с.107-108 т.3), якою [PERSON] уповноважив [PERSON] продати земельну ділянку за ціною та на умовах, визначених за її власним розсудом. 3.5. 6 листопада 2014 року [PERSON] , діючи на підставі довіреності від імені [PERSON] , уклала з [PERSON] договір купівлі-продажу земельної ділянки (а.с.7-8 т.1), за яким [PERSON] відчужила у власність [PERSON] земельну ділянку площею 0,0569 га з кадастровим номером 3220881300:04:001:4042 з цільовим призначенням для садівництва, розташовану в СТ «Вишеньки 2» на території Вишеньківської сільської ради Бориспільського району. 3.6. В той же день рішенням приватного нотаріуса Київського міського нотаріаль-ного округу Копійки В.В. №17002569 за [PERSON] було зареєстровано право власності на земельну ділянку площею 0,0569 га з кадастровим номером 3220881300:04:001:4042 з цільовим призначенням для садівництва, розташовану в СТ «Вишеньки 2» на території Вишеньківської сільської ради Бориспільського району. Ця обставина підтверджується інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно №101934545 від 30 жовтня 2017 року (а.с.12-13 т.1). 3.7. Зі змісту договорів та актів прийому-здачі виконаних робіт (а.с.93-96 т.1), а також кошторисів та квитанцій до прибуткових касових ордерів, численних товарних чеків та квитанцій (а.с.110-113, 118-159 т.1) вбачається, що протягом 2015 - 2017 років [PERSON] продовжувала будівництво садового будинку на придбаній нею земельній ділянці. 3.8. 4 квітня 2017 року [PERSON] подала до Департаменту ДАБІ у Київській області повідомлення про початок виконання будівельних робіт №КС062170940145 (а.с.82-84 т.1), в якому вона повідомила про будівництво садового будинку по [ADDRESS] на території Вишеньківської сільської ради Бориспіль-ського району. 3.9. 24 квітня 2017 року [PERSON] зареєструвала в Департаменті ДАБІ у Київській області декларацію №КС142171140251 про готовність до експлуатації садового будинку по [ADDRESS] » на території Вишеньківської сільської ради Бориспільського району (а.с.79-81 т.1). 3.10. 12 травня 2017 року рішенням державного реєстратора КП «Баришівське бюро технічної інвентаризації» №35134547 за [PERSON] було зареєстровано право власності на садовий будинок по [ADDRESS] » на території Вишеньківської сільської ради Бориспільського району. 3.11. Спірні правовідносини є комплексними та регулюються одночасно розділом IV «Правочини. Представництво» книги першої «Загальні положення», розділом І «Право власності» книги третьої «Право власності та інші речові права» та книгою шостою «Спадкове право» ЦК України. 4. Норми права, якими керується суд при вирішенні спору. 4.1. Відповідно до ч.1 ст.1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. 4.2. Згідно з ч.3 ст.1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. 4.3. Відповідно до ч.4 ст.1268 ЦК України малолітня, неповнолітня, недієздатна особа, а також особа, цивільна дієздатність якої обмежена, вважаються такими, що прийняли спадщину, крім випадків, встановлених частинами другою-четвертою статті 1273 цього Кодексу. 4.4. Згідно з ч.1 ст.1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. 4.5. Відповідно до ч.1 ст.1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. 4.6. Згідно з ч.5 ст.1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. 4.7. Відповідно до ч.1 ст.215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою-третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. 4.8. Згідно з ч.1 ст.203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. 4.9. Відповідно до ч.1 ст.387 ЦК України власник майна має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним. 4.10. Згідно з ч.1 ст.392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. 5. Мотиви, якими керується суд при вирішенні спору. 5.1. Зі змісту інформаційної довідки зі спадкового реєстру №49659510 від 30 жовтня 2017 року (а.с.15 т.2) вбачається, що за час свого життя [PERSON] не склав заповіт. Ця обставина свідчить про те, що після його смерті спадкування здійснювалось за законом. Спадкоємцями першої черги за законом були його син [PERSON] , а також його дочки [PERSON] та [PERSON] . Це підтверджується копіями свідоцтв про народження серії [NUMBER] від 28 жовтня 2017 року, серії [NUMBER] від 22 лютого 1976 року та серії [NUMBER] від 17 березня 1975 року (а.с.12, 22, 43 т.2). Зі змісту листів в.о. начальника відділу з питань реєстрації місця проживання (перебування) фізичних осіб Голосіївської РДА в м. Києві №100/39-171 від 31 січня 2018 року, №100/39-2237-1 від 1 лютого 2018 року (а.с.35, 37 т.2) вбачається, що станом на день відкриття спадщини [PERSON] та [PERSON] проживали разом з [PERSON] в квартирі [ADDRESS] . У такий спосіб кожен з них прийняв спадщину, що відкрилась після смерті [PERSON] . Однак в матеріалах спадкової справи №6/2017, заведеної після смерті [PERSON] (а.с.7-43 т.2), відсутні відомості про те, що [PERSON] також проживала разом із спадкодавцем на день відкриття спадщини. Крім того, вона подала нотаріусу заяву про прийняття спадщини лише 25 червня 2018 року, тобто майже через чотири роки після відкриття спадщини. Ці обставини свідчать про те, що [PERSON] не прийняла спадщину, що відкрилась після смерті [PERSON] . 5.2. [INFO] [PERSON] помер також. Ця обставина підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 27 грудня 2016 року (а.с.113 т.2). Зі змісту інформаційної довідки зі спадкового реєстру №46510613 від 24 січня 2017 року (а.с.124 т.1) вбачається, що за час свого життя [PERSON] не склав заповіт. Це свідчить про те, що після його смерті спадкування здійснювалось за законом. Спадкоємцями першої черги за законом були його дружина [PERSON] та його дочка [PERSON] . Ці обставини підтверджуються копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 27 серпня 2010 року (а.с.120 т.2) та копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 12 червня 2012 року (а.с.121 т.2). Зі змісту довідок діловода КК «Центр комунального сервісу» №89 та №91 від 18 січня 2017 року (а.с.115, 116 т.2) вбачається, що станом на день відкриття спадщини [PERSON] та [PERSON] проживали разом з [PERSON] в квартирі [ADDRESS] . Крім того, 21 лютого 2017 року, тобто протягом шести місяців з дня відкриття спадщини, [PERSON] подала нотаріусу заяву про прийняття спадщини, тоді як [PERSON] є малолітньою дитиною. Ці обставини свідчать про те, що обидві спадкоємиці у встановленому порядку прийняли спадщину, що відкрилась після смерті [PERSON] . 5.3. У зв`язку з тим, що [INFO] [PERSON] помер, в той же день припинилась його цивільна правоздатність, тобто його здатність мати цивільні права та обов`язки, зокрема уповноважувати інших осіб на відчуження його майна. Це свідчить про те, що довіреність, посвідчена 5 листопада 2014 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Гнідюком Є.Г. та зареєстрована в реєстрі за №1347, суперечила ч.4 ст.25 ЦК України. Ця обставина є безумовною підставою для визнання оспорюваної довіреності недійсною. Крім того, в день смерті [PERSON] , а саме [INFO] , на підставі ч.5 ст.1268 ЦК України [PERSON] та [PERSON] набули право спільної часткової власності на спадкову земельну ділянку. Кожному з них належала 1/2 частка в цьому об`єкті нерухомого майна. Ця обставина свідчить про те, що договір купівлі-продажу земельної ділянки, укладений 6 листопада 2014 року між [PERSON] , від імені якого діяла [PERSON] , та [PERSON] , посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Копійкою В.В. та зареєстрований в реєстрі за №3279, суперечив ч.1 ст.319 ЦК України, відповідно до якої виключно співвласники мали право розпоряджатись своїм майном на власний розсуд. Ця обставина є підставою для визнання недійсним оспорюваного договору купівлі-продажу земельної ділянки. 5.4. З огляду на це суд вважає, що довіреність, посвідчену 5 листопада 2014 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Гнідюком Є.Г. та зареєстровану в реєстрі за №1347, а також договір купівлі-продажу земельної ділянки, укладений 6 листопада 2014 року між [PERSON] , від імені якого діяла [PERSON] , та [PERSON] , посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Копійкою В.В. та зареєстрований в реєстрі за №3279, належить визнати недійсними. 5.5. Водночас, у зв`язку з тим, що право власності на земельну ділянку було зареєстровано за [PERSON] , 6 листопада 2014 року припинилось право спільної часткової власності [PERSON] та [PERSON] на цей об`єкт нерухомого майна. Крім того, вони були співвласниками не садового будинку як окремого об`єкту цивільного права, а лише будівельних матеріалів, використаних в процесі його будівництва. Ці обставини свідчать про те, що до скасування рішень про державну реєстрацію за [PERSON] права власності на садовий будинок та земельну ділянку [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] не мають права вимагати визнання за ними права спільної часткової власності на ці об`єкти нерухомого майна та витребовувати їх з володіння [PERSON] , яке не має ознак чужого та незаконного. 5.6. [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] в першу чергу належить заявити вимоги про скасування рішення приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Копійки В.В. №17002569 від 6 листопада 2014 року та рішення державного реєстратора КП «Баришівське бюро технічної інвентаризації» №35134547 від 12 травня 2017 року, а лише потім - вимоги про визнання за [PERSON] права власності на 1/2 частку, а за [PERSON] та [PERSON] - по 1/4 частці в земельній ділянці та в будівельних матеріалах, використаних в процесі будівництва садового будинку, витребування цього майна з чужого незаконного володіння [PERSON] . Ці обставини свідчать про те, що [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] обрали неналежний спосіб захисту цивільного права, адже вимоги про визнання права власності на садовий будинок та земельну ділянку, а також витребування цих об`єктів нерухомого майна з чужого незаконного володіння є передчасними. 5.7. З огляду на це суд вважає, що у задоволенні первісного позову, пред`явленого [PERSON] , а також позову, пред`явленого [PERSON] та [PERSON] , в частині вказаних вимог належить відмовити. Крім того, в матеріалах цивільної справи відсутні докази на підтвердження того, що [PERSON] було відомо про смерть [PERSON] , а також про те, що [PERSON] не мала права від його імені відчужувати земельну ділянку. Цей об`єкт нерухомого майна був придбаний за відплатним договором. Вказані обставини свідчать про відсутність підстав для визнання [PERSON] недобросовісним набувачем. Крім того, недобросовісність набувача встановлюється виключно при розгляді позову про витребування майна з чужого незаконного володіння та не є самостійним способом захисту цивільного права. Тому у задоволенні первісного позову, пред`явленого [PERSON] , в частині цієї вимоги належить відмовити також. 5.8. У зв`язку з тим, що садовий будинок не витребуваний з володіння [PERSON] , підстави для відшкодування їй витрат на посвідчення договору купівлі-продажу земельної ділянки, витрат на будівництво садового будинку та введення його в експлуатацію, а також моральної шкоди відсутні. Тому у задоволенні зустрічного позову [PERSON] слід відмовити також. 6. Розподіл судових витрат. 6.1. Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. 6.2. [PERSON] сплатила судовий збір в розмірі 3500 гривень. Ця обставина підтверджується квитанцією №89879 від 10 листопада 2017 року (а.с.27 т.1). Первісний позов задоволений частково: задоволеними є лише дві вимоги немайнового характеру, за кожну з яких справлявся судовий збір в розмірі 640 гривень. 6.3. З огляду на це суд вважає, що з [PERSON] на користь [PERSON] належить стягнути витрати на оплату судового збору в розмірі 1280 гривень (640 х 2). Водночас, підстави для відшкодування судових витрат [PERSON] та [PERSON] відсутні.

Outcome: partial