Jurisdiction: civil
Date: 2018-07-31 00:00:00

21.09.2017 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за договором у вигляді розписки, укладеним 03.07.2017 року між ним та [PERSON], у якому просить суд стягнути з [PERSON] на свою користь борг в сумі 150000,00 грн., відсотки в сумі 2106,16 грн., а також судові витрати по сплаті судового збору в сумі 1521,06 грн. Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що 03.07.2017 року між ним та відповідачем було укладено договір у вигляді розписки, відповідно до якого позивач передав відповідачу грошові кошти в сумі 100000,00 грн. за виконання будівельних робіт та 50000,00 грн. за втрачені матеріальні цінності під час виконання будівельних робіт, а відповідач зобов'язався виконати будівельні роботи до 20.07.2017 року та повернути 50000,00 грн. Разом з тим, у визначений вказаним договором строк будівельні роботи відповідачем не виконані та грошові кошти у добровільному порядку позивачу не повернуті. Таким чином, оскільки відповідач взяті на себе за договором зобов'язання не виконує, позивач звернувся до суду з даним позовом про стягнення з відповідача на свою користь боргу в сумі 150000,00 грн., відсотків у сумі 2106,16 грн., а також судових витрат по сплаті судового збору в сумі 1521,06 грн. Ухвалою від 14.11.2017 року відкрито провадження у даній справі. Ухвалою від 21.02.2018 року розгляд справи вирішено продовжити у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін та призначено судове засідання. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, просив суд задовольнити їх у повному обсязі, проти проведення заочного розгляду справи не заперечив. Відповідач в судове засідання не з'явився, свого представника до суду не направив, про дату, час і місце судового розгляду повідомлявся належним чином у встановленому законом порядку, причини неявки не повідомив та відзиву не подав. Враховуючи, що позивач не заперечив проти проведення заочного розгляду справи, при цьому, належним чином повідомлений відповідач в судове засідання не з'явився, відзиву не подав, а тому відповідно до вимог ст.ст. 280, 281 ЦПК України, суд постановив ухвалу про заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. Вислухавши пояснення позивача, дослідивши письмові докази, які містяться в матеріалах справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Перевіряючи обставини справи, судом встановлено, що відповідно до розписки від 03.07.2017 року, позивач передав відповідачу грошові кошти в сумі 100000,00 грн. за виконання будівельних робіт та 50000,00 грн. за втрачені матеріальні цінності під час виконання будівельних робіт, а відповідач зобов'язався виконати будівельні роботи до 20.07.2017 року та повернути 50000,00 грн. Таким чином між позивачем та відповідачем фактично укладений договір про виконання робіт. Відповідно до ч.1 ст. 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Зобов'язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості. Згідно з п.1 ч.2 ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є: договори та інші правочини. Відповідно до ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно зі ст.ст. 525, 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. З матеріалів справи вбачається, що будівельні роботи відповідач у визначений в договорі строк не виконав та отримані грошові кошти не повернув, в результаті чого має борг перед позивачем в сумі 150000,00 грн. Статтею 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Відповідно до ч.1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Враховуючи викладене, оскільки судом було встановлено, що 03.07.2017 року між позивачем та відповідачем було укладено договір про виконання робіт, умови якого позивачем були виконані, шляхом надання відповідачу грошових коштів за виконання будівельних робіт, останній взяті на себе за договором зобов'язання не виконує, будь-яких доказів на спростування вказаних обставин суду надано не було, суд вважає, що позов у частині вимог про стягнення заборгованості за договором про виконання робіт підлягає задоволенню, а тому з відповідача на користь позивача підлягає стягненню борг в сумі 150000,00 грн. Разом з тим, суд не знаходить правових підстав для задоволення позову в частині вимог про стягнення штрафних санкцій за договором про виконання робіт, оскільки наданий позивачем розрахунок відсотків з посиланням на укладення договору позики та положення ч.1 ст. 1048 ЦК України не відповідає вимогам закону, у зв'язку з тим, що до правовідносин, які виникли між сторонами у даному випадку застосовується законодавства про захист прав споживачів. Крім того, відповідно до вимог ст.ст. 133, 141 ЦПК України з відповідача на користь позивачки підлягають стягненню судові витрати по сплаті судового збору в сумі 1500,00 грн., а всього з відповідача на користь позивачки підлягає стягненню 151500,00 грн. (150000,00 грн. + 1500,00 грн.).

Outcome: partial