Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-13 00:00:00

21.09.2018 року позивач [PERSON] звернувся до Хортицького районного суду м. Запоріжжя з позовом до [PERSON] про припинення права власності на частку у майні. В обґрунтування позову позивач зазначив, що відповідно до рішення Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 13.12.2017 року [PERSON] та [PERSON] належить на праві спільної часткової власності по 1/2 частини квартири [ADDRESS]. \~ \~ \~ \~Квартира є однокімнатною, загальною площею 35,6 кв.м., житловою 17,1 кв.м. \~ \~ \~ \~На теперішній час в квартирі проживає з позивач дружиною та сином. Неодноразово в квартирі робили поточні ремонти, сплачують комунальні платежі. \~ \~ \~ \~В позові зазначає, що відповідач [PERSON] в квартирі [ADDRESS] не проживає, не виконує обовязки, що виникають з договору найму квартири з 1998 року, ключів від квартири не має, особистих речей в квартирі немає, за комунальні платежі не сплачує, порядок користування спірною квартирою між сторонами не встановлено. Проживання двох сімей в однокімнатній квартирі вважає неможливим та просить суд припинити право власності відповідача на 1/2 частину квартири, та визнати за ним право власності на зазначену частину. До матеріалів позову долучив квитанцію на суму 124413 грн, зараховану на депозитний рахунок ТУ ДСА України в Запорізькій області. Ухвалою судді від 18.10.2018 року справа прийнята до свого провадження та призначено підготовче судове засідання, визначений відповідачеві строк на подання відзиву. У встановлений строк відповідач відзив на позов не надав. Ухвалою від 29.11.2018 року призначено справу до судового розгляду по суті. У судовому засіданні 14.11.2018 року представник позивача [PERSON] позовні вимоги підтримав в повному обсязі та на задоволенні позовної заяви наполягав. Позивач [PERSON] до судового засідання не зявився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, з заявами про відкладення розгляду справи не звертався. Відповідач [PERSON] має вади голосу, є інвалідом 2 групи, 14.12.2018 року надав суду у судовому засіданні власноруч написану заяву, в якій проти позову не заперечує, згоден на припинення його права власності в квартирі № 145 в будинку № 7 по вул. убана в м. Запоріжжя, та згоден отримати в компенсацію 1/2 частини зазначеної квартири 124413 грн. У відповідності до ст.ст.\~12,13,\~81 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за звернення особи, поданим відповідно до вимог\~ЦПК України, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом за клопотанням учасників провадження. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи та на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов'язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Збирання доказів у цивільних справі не є обов'язком суду. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно\~ст. 263 ЦПК України\~судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним та обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права з дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені у судовому засіданні. Європейський суд з прав людини вказав, що пункт перший статті 6 Конвенції зобов'язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов'язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов'язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, №63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року). \~\~\~\~\~\~ Крім того, згідно ч.1\~ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод\~(ратифіковано Україною 17.07.1997 року, набула чинності для України 11.09.1997 року) та правових позицій, викладених в рішенні Європейського Суду з прав людини по справі «Бендерський проти України (заява № 22750/02 параграф 42) - відповідно до практики, яка відображає принцип здійснення правосуддя, судові рішення мають в достатній мірі висвітлювати мотиви, на яких вони базуються. Межі такого обов'язку можуть різнитися залежно від природи рішення та мають оцінюватись в світлині обставин кожної справи. Право може вважатися ефективним, тільки якщо зауваження сторін насправді «заслухані», тобто належним чином вивчені судом. За вимогами\~ст. 264 ЦПК України\~під час ухвалення рішення суд встановлює такі питання: чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення та якими доказами вони підтверджуються ; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи та докази на їх підтвердження; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню для цих правовідносин. Вислухавши у судовому засіданні пояснення учасників процесу, розглянувши матеріали провадження, повно та всебічно встановив обставини справи, оцінив за внутрішнім переконанням наявні докази у справі, які є належними, достовірними та допустимими, давши належну оцінку як кожного доказу окремо так достатність та взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, суд вважає , що заявлені позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до рішення Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 13.12.2017 року [PERSON] та [PERSON] позивачу та відповідачу у справі належить на праві спільної часткової власності по ? частини квартири [ADDRESS].. \~ \~ \~ \~Право власності на 1/2 частки зазначеної квартири позивачем [PERSON] зареєстровано 04.09.2018 року, відповідно до витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності. \~ \~ \~ \~ Відповідно до свідоцтва про право власності на житло від 06.12.1996 року, зареєстрованого в електронному реєстрі прав власності на нерухоме майно 29.08.2011 року, власниками квартири [ADDRESS] на праві спільної сумісної власності були [PERSON] та [PERSON] Квартира є однокімнатною, загальною площею 35,6 кв.м., житловою 17,1 кв.м. \~ \~ \~ \~На теперішній час в квартирі проживає позивач з дружиною та сином. Неодноразово в квартирі робили поточні ремонти, сплачують комунальні платежі. \~ \~ \~ \~Відповідач [PERSON] в квартирі [ADDRESS] не проживає, не виконує обовязки, що виникають з договору найму квартири з 1998 року, ключів від квартири він не має, його особистих речей в квартирі немає, за комунальні платежі він не сплачує, порядок користування спірною квартирою між сторонами не встановлено. \~ \~ \~ \~Проживання двох сімей в однокімнатній квартирі вважають неможливим. \~ \~ \~ \~В обставинах, що склалися, позивач з відповідачем не можуть проживати в одній квартирі. Відповідно до приписів ч. 1\~ст. 355 ЦК України\~майно, що є у власності двох або більше осіб, належить їм на праві спільної власності. Положеннями частини першої\~ст. 346 ЦК України\~наведено перелік випадків, за наявності яких право власності може бути припинено. Виходячи зі змісту ч. 2 цієї статті, даний перелік не є вичерпним та право власності може бути припиненим і в інших випадках, встановлених законом. Один з таких випадків наведено в\~ст. 365 ЦК України, яка регулює порядок, підстави та умови припинення права на частку у спільному майні за вимогою інших співвласників. Зокрема, право особи на частку у спільному майні може бути припинене за рішенням суду на підставі позову інших співвласників, якщо: \~ \~ \~ \~ 1) частка є незначною і не може бути виділена в натурі; 2) річ є неподільною; 3) спільне володіння і користування є неможливим; 4) таке припинення не завдасть істотної шкоди інтересам співвласника та членам його сім'ї. Суд постановляє рішення про припинення права особи на частку у спільному майні за умови попереднього внесення позивачем вартості цієї частки на депозитний рахунок суду. Верховний Суд України під час розгляду справи № 6-37цс13 сформулював правову позицію від 15.05.2013 року, згідно з якою для припинення права особи на частку у спільному майні необхідно встановити наявність будь-якої із обставин, передбачених пунктами 1-3 частини першої\~статті 365\~ЦК України за умови, що таке припинення не завдасть істотної шкоди інтересам співвласника та членам його сім'ї та попереднього внесення позивачем вартості цієї частки на депозитний рахунок суду. Під час розгляду справи № 6-68цс14 від 02.07.2014 року, Верховний Суд України також сформулював правову позицію, якою роз'яснив, що право власності співвласника на частку в спільному майні може бути припинено, але за умови, що така шкода не буде істотною. Саме ця обставина є визначальною при вирішенні позову про припинення права на частку у спільному майні за вимогою інших співвласників. 23.11.2016 р. Верховний суд України розглядаючи справу\~\~№ 6-1943цс16\~\~в черговий раз підтвердив судову практику, що склалася відносно питання щодо припинення права на частку у спільному майні. Зі змісту практики Верховного Суду України випливає, що для ухвалення рішення про припинення права на частку в спільному майні необхідно встановити наявність будь-якої з обставин, передбаченої п. 1-3 ч.1 ст. 365\~ЦК України, яка обов'язково повинна бути в сукупності з обставиною, передбаченою п. 4 ч. 1 цієї статті. Неможливість спільного володіння та користування майном обґрунтовується тим, що відповідач у квартирі не проживає, не приймає участі в утриманні квартири, не сплачує комунальні послуги, інтересу до квартири не проявляє, має асоціальний спосіб життя. Згідно зі звітом про оцінку майна квартири станом на 12.09.2018 року, ринкова вартість квартири [ADDRESS] складає 248826 грн. \~ \~ \~ \~Вартість частини, що належить відповідачу по справі, [PERSON] складає: 248826 : 2 = 124413 грн.(сто двадцять чотири тисячі чотириста тринадцять грн.). За\~частиною другою статті 365 ЦК України суд\~постановляє рішення про припинення права особи на частку у спільному майні за умови попереднього внесення позивачем вартості цієї частки на депозитний рахунок суду. Наявність цієї умови дозволяє створити ефективний механізм охорони прав співвласників, право на частку яких припиняється, щодо гарантованого отримання вартості частки в разі ухвалення судового рішення. Адже на підставі цього рішення не тільки припиняється право, але й набувається право на частку іншим співвласником. Отже, процедура внесення суми відшкодування вартості частини майна на депозит суду, з одного боку, є гарантією справедливої сатисфакції особі у зв'язку з припиненням її права на частку у спільному майні, а з іншого боку, є технічною функцією щодо забезпечення виконання позивачем у справі своїх зобов'язань перед відповідачем. Як встановлено судом, до матеріалів справи долучено квитанцію № 56 від 05 листопада 2018 року, відділення № 241 АТ Укрсиббанк, з якої вбачається, що на депозитний рахунок Держаної судової адміністрації України в Запорізькій області внесено 124413 грн. за частку у майні за позовом [PERSON] до [PERSON]. Відповідач [PERSON] своєю заявою виявив бажання отримати компенсацію в розмірі 124413 грн, проти проти позову не заперечує, згоден на припинення його права власності в квартирі [ADDRESS]. Припинення права відповідача [PERSON] на частку в спільному майні жодним чином не завдасть йому істотної шкоди, оскільки, враховуючи встановлені в судовому засіданні обставини, він за це отримує грошову компенсацію. \~ \~ \~ \~Встановивши дані обставини, суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] є обґрунтованими і підлягають задоволенню в повному обсязі.

Outcome: approved