Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-01 00:00:00

21 грудня 2016 року позивач звернулась до Орджонікідзевського районного суду міста Маріуполя з даним позовом, яким просила визнати [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] такими, що втратили право користування жилим приміщенням квартири [ADDRESS]. В ході розгляду справи позивач позовні вимоги уточнила та просить визнати такими, що втратили право користування жилим приміщенням квартири [ADDRESS] ([PERSON]) [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Саме цих осіб вважати відповідачами у справі. В обґрунтування вимог зазначає, що квартира [ADDRESS] була виділена її матері, [PERSON]. Відповідачі у справі її рідна сестра та племінник, зареєстровані у спірному приміщенні, однак з 2007 року в ньому не проживають, оскільки виїхали за межі України. Їх місцезнаходження на даний час їй не відоме. Майна відповідачів у квартирі немає, виїхали вони з власної волі, перешкод у користуванні житлом їм не чинили. Реєстрація відповідачів у квартирі створює для неї низку перешкод, у тому числі з оплати комунальних послуг за відповідачів. Вважає, що відповідачі втратили право користування спірним жилим приміщенням, оскільки не проживають в ньому більш ніж шість місяців. Позивач до зали суду не прибула, надавши заяву про розгляд справи у її відсутності, уточнені позовні вимоги підтримала, на їх задоволенні наполягала. Відповідачі до суду жодного разу не прибули, судові повістки про виклик до суду були направлені рекомендованими листами за зареєстрованою адресою їх проживання, що відповідає вимогам ч. 5 ст. 74 ЦПК України. Представник третьої особи до суду також не прибув з невідомих причин. Дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Встановлено, що квартира [ADDRESS] належить до квартир державного житлового фонду та була виділена у користування [PERSON] на підставі рішення райвиконкому Маріупольської міської ради № 41 від 24 лютого 2005 року, що вбачається з копії особового рахунку № 906920 житлово-комунального підприємства «Азовжитлокомплекс». За даними вказаного особового рахунку у спірному помешканні зареєстровані члени сімї квартиронаймача: [PERSON], [INFO] донька, [PERSON], [INFO] донька, [PERSON], [INFO] онук, [PERSON], [INFO] онук, [PERSON], [INFO] онука, [PERSON], 10 вересня 2015 року онука. Згідно свідоцтва про смерть, виданого 15 вересня 2016 року Лівобережним районним у місті Маріуполі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області, [PERSON] померла 14 вересня 2016 року, про що складено відповідний актовий запис № 1493. Наданими доказами підтверджено, що позивач у справі донька померлої [PERSON], відповідачі члени сімї квартиронаймача. За даними витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про зміну імені № 00017460406 від 20 грудня 2016 року, [PERSON] змінила прізвище на [PERSON], про що 01 серпня 2002 року Орджонікідзевським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Маріупольського міського управління юстиції у Донецькій області складено відповідний актовий запис № 32. Згідно повідомлення Лівобережного районного у місті Маріуполі відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області від 23 лютого 2017 року № 296/15.4-16 актових записів про шлюб, зміну прізвища [PERSON], [INFO], не виявлено. Відповідно до ч. 1 ст. 71 ЖК України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Відповідно до ст. 72 ЖК України Визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Пунктом 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 від 12 квітня 1985 року «Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України» розяснено, що у справах про визнання наймача або члена його сім'ї таким, що втратив право користування жилим приміщенням (ст.71 ЖК), необхідно з'ясовувати причини відсутності відповідача понад встановлені строки. В разі їх поважності (перебування у відрядженні, у осіб, які потребують догляду, внаслідок неправомірної поведінки інших членів сім'ї тощо) суд може продовжити пропущений строк. Отже виходячи з наведеного член сімї наймача житла втрачає право на користування цим житлом за наявності двох юридичних фактів: по-перше, відсутність члена сімї наймача понад шість місяців; по-друге, відсутність поважних причин його відсутності (не проживання) у цьому житлі. Відповідачі у справі, будучи зареєстрованими у [INFO], у вказаному житлі не проживають з 2007 року, що підтверджується довідкою комітету самоорганізації населення «Маркохим» від 20 грудня 2016 року. Будь-яких даних на доведення поважності причин відсутності відповідачів у спірному помешканні суду не надано. Отже, враховуючи, що відповідачі [PERSON], [PERSON], будучи членами сімї наймача житла, понад встановлені законодавством строки відсутні за місцем реєстрації без поважних причин, суд дійшов висновку про втрату останніми права користування жилим приміщенням квартири [ADDRESS] та вважає можливим позов задовольнити. Крім того, у відповідності до положень ст.ст. 79, 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені нею та документально підтверджені витрати з оплати судового збору у розмірі 551,20 гривень. На підставі наведеного,

Outcome: approved