Jurisdiction: civil
Date: 2018-08-13 00:00:00

20.04.2018 року позивач звернулася до суду із позовною заявою, в якій просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на її утримання, в зв'язку з навчанням в КЗОЗ «Богодухівський медичний коледж» в розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на час навчання, щомісячно, до досягнення нею 23-х річного віку. В обґрунтування позовних вимог зазначає, що є рідною донькою відповідача. Після розірвання між батьками шлюбу 23.08.2012 року проживала разом з матір'ю [PERSON] На даний час в зв'язку з навчанням проживає в м. Богодухів Харківської області. Після розірвання шлюбу на підставі рішення суду від 06.08.2012 року за позовом матері стягувалися з відповідача аліменти на утримання позивача до досягнення 18-річного віку. Як вказує позивач, на даний час навчається на III курсі денної форми навчання в КЗОЗ «Богодухівський медичний коледж» за спеціальністю лікувальна справа на бюджетній основі, але стипендію не отримує. Проживає в гуртожитку, за який сплачує грошові кошти у розмірі 1660 грн. Потребу в матеріальній допомозі обґрунтовує необхідністю придбання сучасної комп'ютерної техніки для кращого засвоєння практичних навичок. Крім того, кожного тижня несе витрати на проживання в іншому місті близько 500 грн., на проїзд та продукти харчування. Мати офіційно працевлаштована, але її дохід становить 3600 грн. в місяць, що є недостатнім для забезпечення всіх потреб позивача на достатньому рівні. Позивачу відомо, що батько офіційно працевлаштований та працює електромонтером у АК «Харківобленерго» в особі Валківське РВЕ, але грошовими коштами не допомагає. Враховуючи, що домовленості сторони в добровільному порядку не досягли, посилаючись на положення ст.ст.182,183,198,199,200 СК України змушена звернутися до суду з даним позовом. Після виконання вимог ст.187 ЦПК України на підставі ухвали суду від 01.06.2018 року відкрито провадження у цивільній справі, з урахуванням вимог ст.274 ЦПК України судовий розгляд вирішено проводити в порядку спрощеного позовного провадження та роз'яснено сторонам про порядок та строки виконання ними вимог цього Кодексу. Клопотання сторін про розгляд справи в судовому засіданні з їх повідомленням у відповідності до ч.5 ст.279 ЦПК України до суду не надходило. Згідно поштового повідомлення відповідач отримав копію ухвали суду про відкриття провадження у справі та копію позовної заяви з копіями доданих до неї документів. Клопотання із запереченнями проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження та відзив на позовну заяву не надав. Відповідно до ч.8 ст.178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Враховуючи, що відповідач, будучи належним чином повідомленим про судовий розгляд справи, будь-яких клопотань та відзив на позовну заяву не подав, суд вважає можливим ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів в порядку, передбаченому ст.ст.279,280 ЦПК України. Будь-які заяви чи клопотання щодо проведення інших процесуальних дій, в тому числі забезпечення доказів, вжиття заходів забезпечення позову, зупинення і поновлення провадження у справі, учасниками справи не заявлялися. Дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, суд дійшов висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що батьками позивача [PERSON], [INFO], є [PERSON] - відповідач у справі, та [PERSON], про що свідчить свідоцтво про народження серії [NUMBER], видане 04.02.2000 року Валківським відділом реєстрації актів громадянського стану Харківської області, актовий запис № 13. Згідно рішення Валківського районного суду Харківської області від 23.08.2012 року у цивільній справі № 2006/1269/2012 шлюб між батьками позивача розірвано. Зі змісту довідки, виданої КЗОЗ «Богодухівський медичний коледж» № 52 від 16.02.2018 року слідує, що [PERSON] дійсно є студентом денної форми навчання на третьому курсі за спеціальністю лікувальна справа на бюджетній основі. Термін навчання з 01.09.2015 року по 30.06.2019 року. Як вбачається із позовної заяви, позивач обґрунтовує потребу в матеріальній допомозі в зв'язку з навчанням необхідністю придбання сучасної комп'ютерної техніки для кращого засвоєння практичних навичок, витратами на проживання в гуртожитку, проїзд та продукти харчування, а також інші непередбачувані витрати, пов'язані з проживанням в іншому місті. Із довідки про доходи [PERSON] (мати позивача) вбачається, що вона працює у ДНЗ «Берізка» кухарем. Загальна сума доходу за період з 01.09.2017 року по 28.02.2018 року без урахування аліментів становить 21662,88 грн. Згідно ст.198 СК України батьки зобов'язані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть таку матеріальну допомогу надавати. Відповідно до ч.1 ст.199 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Згідно ч.3 ст. 199 СК України, право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. У відповідності до ст.200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у ст.182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. При визначенні розміру аліментів у відповідності до ч.1 ст.182 СК України суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину згідно з положеннями ч.2 ст.182 СК України не може бути меншим ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. За змістом п.20 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов'язковою сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба в зв'язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Згідно з вимогами ст.191 СК України аліменти присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання (ч.2 ст.199 СК України). З огляду на викладене, суд вважає, що позивачу, яка досягла 18 років та продовжує навчання має надаватися допомога батьками, тому стягнення з відповідача аліментів на її користь у визначеному позивачем розмірі буде необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Між тим, вимогами сімейного законодавства передбачено застосування мінімального розміру аліментів у сумі не меншій ніж 50 % прожиткового мінімуму для неповнолітньої дитини відповідного віку. Враховуючи, що позивач народилася [INFO], тобто вже є повнолітньою особою, вимоги щодо мінімального розміру аліментів на дитину застосуванню не підлягають. Крім того, з урахуванням положень ч.2 ст.199 СК України суд вважає необхідним стягувати аліменти з відповідача до закінчення позивачем навчального закладу, що не позбавляє останнього звернутися до суду з відповідним позовом у разі продовження навчання. Згідно ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідачем не надано доказів щодо неспроможності виплати аліментів на утримання дитини, яка навчається, у заявленому позивачем розмірі. Судові витрати у справі відповідно до положень ч.6 ст.141 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача на користь держави.

Outcome: partial