Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-28 00:00:00

21 квітня 2017 року [PERSON] звернулася до Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області з позовом до [PERSON] про поділ спільного майна подружжя. Обґрунтовуючи позовні вимоги позивач(з урахуванням відмови від частини позовних вимог щодо поділу сумісного майна у вигляді автомобіля) посилалася на те, що між нею, [PERSON], та відповідачем [PERSON] 02 червня 2001 року було укладено шлюб. В період шлюбу сторонами було придбано у власність квартиру, що розташована: [ADDRESS]. Сторони не дійшли згоди на добровільний розподіл спільного сумісного майна,тому позивач просить розділити квартиру, що розташована: [ADDRESS], та визнати право власності на зазначену квартиру по 1/2 частині за кожною стороною. Сторони у судове засідання не з'явились, про дату, час та місце слухання справи були належним чином повідомлені, надали суду заяву про розгляд справи за їх відсутності. Позивач наполягав на задоволенні позову. Відповідач позовні вимоги визнав у повному обсязі. Суд, дослідивши матеріали справи, доходить висновку, що визнання відповідачем позову не суперечить закону і не порушує права, інтереси, свободи інших осіб, тому приймається судом, з огляду на наступне. Відповідно до ч. 2 ст. 3 Сімейного кодексу України (далі СК України) сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки. Згідно із ст. 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя. Відповідно до ч. 1 ст. 69 СК України дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу. Таким чином, судом встановлено, що 02 червня 2001 між сторонами було укладено шлюб, що зареєстровано відділом реєстрації актів громадянського стану Павлоградського міського управління юстиції, про що складено відповідний актовий запис за № 229 від 02.06.2001 р. (а.с. 5) За час шлюбу [PERSON] на підставі договору міни від 15.03.2012, посвідченого Першою Павлоградською держнотконторою, зареєстрованого з р.№ 1-1060, нот. бланк ВРР 465214, ВРР 465215, набув право власності на квартиру, що розташована: [ADDRESS]. (а.с. 10,11) Відповідно до ст. 69, 70 СК України \~дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу. У разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Таким чином, суд доходить висновку, що квартира, що розташована: [ADDRESS], належить на праві спільної сумісної власності [PERSON] та [PERSON], та підлягає розподілу у рівних частках, а право власності - визнанню за сторонами за кожним по 1/2частці. На підставі ст. ст. 60,61,69,70,71 СК України, ст.ст. 12,13, 76-78, 259, 263-265, 268 ЦПК України

Outcome: approved