Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-18 00:00:00

21.12.2018 [PERSON] та [PERSON] звернулися до суду зі спільною заявою про розірвання шлюбу за заявою подружжя, в якій просять розірвати укладений між ними шлюб. У своїй заяві зазначили, що 14.06.1997 вони уклали шлюб, який був зареєстрований Відділом реєстрації актів громадянського стану Бородянської райдержадміністрації Київської області, актовий запис № 35. Від шлюбу мають двоє дітей - [PERSON], [INFO] та [PERSON]. [INFO]. Зазначають, що шлюбні відносини припинено через розбіжність у поглядах на життя, спільне проживання сторін, існування сім`ї та збереження шлюбу виявилося не можливим. Посилаються, що почуття любові між ними втрачено, і строк для примирення, за таких обставин, не вплине на збереження та покращення сімейних стосунків. Тому вважають, що їх шлюб розпався остаточно і поновити його неможливо. Також зазначають, що 06.12.2017 ними було укладено договір про взначення місця проживання дитини та участь батьків у вихованні та утриманні дитини. Відповідно до умов вказаного договору, донька - [PERSON], залишається проживати з матір'ю [PERSON], при цьому, батько [PERSON] має право бачитись з нею в порядку, передбаченому зазначеним договором. Крім того, батько дитини зобов'язаний перераховувати до 10 числа кожного місяця на банківський рахунок [PERSON] кошти на утримання доньки до досягнення нею 18 річного віку у розмірі 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. 21.12.2018 згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями, вищезазначену справу було передано до провадження головуючому судді Усатовій І.А. Ухвалою суду від 22.12.2018 в справі відкрито провадження та призначено справу до розгляду на 19.03.2019 о 15 год. 15 хв. Заявники в судове засідання не з'явилися, подали до суду заяви, в яких просять розглядати справу без їх участі, заяву про розірвання шлюбу підтримали та просили її задовольнити. Суд, дослідивши та оцінивши матеріали справи, вважає, що подана заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що заявники зареєстрували шлюб 14.06.1997, про що свідчить відповідне свідоцтво про укладення шлюбу, Серія [NUMBER] від 14.06.1997, актовий запис № 35. Від шлюбу заявники мають двох дітей - [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Судом встановлено, що сторони на даний час не ведуть спільного господарства, не підтримують шлюбні стосунки та проживають окремо, примирення між ними не можливе і подальше збереження шлюбу суперечить інтересам кожного з подружжя, оскільки, їх шлюб носить формальний характер. Спору щодо поділу майна між сторонами немає. 06.12.2017 між сторонами був укладений договір про взначення місця проживання дитини та участь батьків у вихованні та утриманні дитини, щодо [PERSON], [INFO] . Відповідно до ст. 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за спільною заявою подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 109 цього Кодексу. Стаття 109 СК України встановлює, що подружжя, яке має дітей, має право подати до суду заяву про розірвання шлюбу разом із письмовим договором про те, з ким із них будуть проживати діти, яку участь у забезпеченні умов їхнього життя братиме той з батьків, хто буде проживати окремо, а також про умови здійснення ним права на особисте виховання дітей. Відповідно до ст. 293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про розірвання шлюбу за заявою подружжя, яке має дітей. Враховуючи обставини наведені вище, суд вважає за необхідне задовольнити спільну заяву [PERSON], [PERSON] про розірвання шлюбу, оскільки, дійшов до висновку про те, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка, та відповідно після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхньої дитини.

Outcome: approved