Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-24 00:00:00

21 листопада 2019 року позивач [PERSON] звернулася до суду із позовом до [PERSON] про збільшення розміру аліментів, зміна способу їх стягнення та стягнення додаткових витрат на утримання дитини. В обґрунтування\~позовних вимог\~вказала,\~що вона [PERSON] (далі Позивач) самостійно виховує спільну з [PERSON] (надалі Відповідач) доньку - [PERSON] , [INFO] . Згідно рішення Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу від 13.03.2012 року у справі № 2-1562/12 на користь Позивача було стягнуто на утримання доньки [PERSON] з [PERSON] аліменти у розмірі 1/4 частки його заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення з 30.01.2012 року, до повноліття дитини. \~ \~ \~ \~Згідно рішення Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 15.01.2013 року у справі № 0413/11482/2012 провадження 2/212/721/13 за позовом [PERSON] до [PERSON] про визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі 1000,00 гривень, щомісячно. Підставною для визначення розміру аліментів в твердій грошовій сумі Позивач виходила з того, що у Відповідача заробіток був мінливим та нерегулярним. На даний час, Позивач змушена звернутись до суду з даним позовом, оскільки змився матеріальний стан Відповідача суттєво поліпшився, так як він здійснює крупні покупки, а саме: 17.06.2012 року купівлю однокімнатної квартири за адресою [ADDRESS] , що підтверджується Інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно № 68202348 від 15.09.2016р. 26.07.2016 р. Відповідач реєструє придбання транспортного засобу «Toyota RAV4», 2008 року випуску, що підтверджується витягом з Єдиного державного реєстру МВС від 15.09.2016 року. Крім того, змінилися доходи Позивача, так вона є матір`ю двох дітей, має молодшу доньку [PERSON] , 2016 року народження, Позивач, вважає, що розмір аліментів в сумі 1000,00 гривень є таким, що не забезпечує навіть мінімальних потреб дитини і є таким, що не відповідає нагальним потребам на утримання дитини Позивач, окрім витрат на харчування дитини, одяг має великі витрати на навчання доньки [PERSON] , а саме: витрати на навчання англійській мові в ТМ «Українська освітня компанія «STUDYUA»; навчання за програмою Школи бізнесу та розвитку для підлітків Start Now «Медико-біологічний тренінг»; витрати на навчання в Українському медичному ліцеї Національного медичному університеті імені О.О. Богомольця; витрати на оздоровлення у Дитячому закладі оздоровлення та відпочинку «Приморський». Вказаний факт утримання дитини матір`ю підтверджується чеками з витратами на дитину. \~ \~ \~ \~У зв`язку з вказаним, Позивач просить суд змінити розмір стягнутих аліментів та стягнути з Відповідача в розмірі 25% його доходу на утримання дитини, щомісяця та на стягувати додаткові витрати у вигляді виплати в твердій грошовій сумі в розмірі 2000,00 гривень, щомісяця. \~ \~ \~ \~Відповідач 12.02.2020 року надав до суду відзив на позовну заяву, вказавши, що позовні вимоги необґрунтовані та просив відмовити в їх задоволенні. В обґрунтування позовних вимог, позивачем не надано належних та допустимих доказів дійсного збільшення розміру аліментів, та додаткових витрат на навчання та розвиток дитини, а обставини які зазначені в позові направлені взагалі на перегляд рішення за ново виявленими обставинами. Обґрунтування додаткових витрат не ґрунтується на їх необхідності, а лише на їх здійсненні, що є особистим бажанням позивача. Крім того, Відповідач зазначає, що він працює, але отримує невелику заробітну плату. На його утриманні знаходиться малолітня дитина [PERSON] , [INFO] , який потребує належного матеріального забезпечення для повноцінного розвитку, харчування, оздоровлення та відпочинку. Крім того, на його утриманні знаходиться непрацездатна мати [PERSON] , [INFO] , яка досягла пенсійного віку та отримує невелику пенсію, якої не вистачає на побутові потреби. Мати дуже часто хворіє, з періодичністю знаходиться на стаціонарному лікуванні, потребує своєчасного придбання ліків, догляду та матеріальної підтримки. Ухвалою суду від 26.12.2019 року прийнято позовну заяву, відкрито провадження в порядку загального позовного провадження, призначено підготовче засідання. Ухвалою суду від 22.01.2020 року, підготовче судове засідання відкладено, оскільки відсутні відомості про вручення відповідачу повідомлення про дату, час і місце підготовчого засідання. Ухвалою суду від 28.04.2020 року, закрито підготовче провадження, справу призначено до судового розгляду. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала, просила задовольнити в повному обсязі. Представник відповідача в судовому засіданні позовні вимоги не визнав, просив відмовити в повному обсязі. Суд, заслухавши сторони, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, застосувавши до спірних правовідносин відповідні норми матеріального та процесуального права,\~встановив наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. Декларацією прав дитини, прийнятою Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, у принципі 6 проголошено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона повинна, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю своїх батьків і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості. Одним із основних\~\~прав дитини\~\~є право на утримання, яке кореспондується\~\~з конституційним\~\~обов`язком\~\~батьків\~\~утримувати\~\~дітей до їх повноліття та знайшло\~\~своє закріплення\~\~у\~Сімейному кодексі України. Стягнення\~\~аліментів\~\~на утримання\~\~дитини є одним\~\~із способів\~\~захисту інтересів\~\~дитини, забезпечення\~\~одержання\~\~нею коштів, необхідних\~\~для її життєдіяльності. Відповідно до ст. 150 Сімейного Кодексу України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної освіти, готувати її до самостійного життя. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов`язку батьківського піклування щодо неї. Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. В судовому засіданні встановлено, що сторони\~перебували у\~шлюбі з\~01.11.2003\~року по\~24.11.2011\~року.\~Від шлюбу\~мають неповнолітню\~дочку [PERSON] ,\~ [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження дитини. 13\~березня 2012\~року за\~рішенням Жовтневого\~районного у\~місті Кривому\~Розі суду\~по справі\~№ 2-1562/12\~на користь\~ [PERSON] \~на утримання\~доньки [PERSON] ,\~ [INFO] ,\~стягнуто аліменти\~з [PERSON] \~у розмірі\~1/4 частки його заробітку (доходу), але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення з 30.01.2012 року до повноліття дитини. [INFO] відповідно до рішення (заочного) Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у справі № 0413/11482/2012, 2/212/721/13, позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] про визначення розміру аліментів у твердій грошовій, задоволені. Змінено розмір аліментів та щомісячно стягнуто аліменти з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання дитини [PERSON] , [INFO] , у твердій грошовій сумі, у розмірі 1000,00 гривень, щомісячно, з моменту набрання рішення законної сили. В іншій частині позовних вимог відмовлено. 13\~січня 2014\~року за\~рішенням Жовтневого\~районного у\~місті Кривому\~Розі суду\~по справі\~№ 212/9708/13-ц,\~2/212/755/14\~на користь\~ [PERSON] на\~утримання сина\~ [PERSON] ,\~ [INFO] ,\~стягнуто аліменти\~з [PERSON] \~у розмірі\~1/6 частки його заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення з 29.10.2013 року до повноліття дитини. Відповідно до рішення Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у справі № 212/1947/14-ц, 2/212/93/15, у задоволенні позовних вимог [PERSON] до [PERSON] , [PERSON] про зменшення розміру аліментів, відмовлено. Відповідно до Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно № 59965196 від 15.09.2016 року, [PERSON] , з 17.06.2012 року є власником однокімнатної квартири за адресою [ADDRESS] . Відповідно до витягу з Єдиного державного реєстру МВС від 15.09.2016 року, 26.07.2016 року, [PERSON] , зареєстрував транспортного засобу «Toyota RAV4», 2008 року випуску. Позивач [PERSON] є матір`ю малолітньої доньки [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження дитини. Частина перша статті 192 СК України передбачає, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Право вимагати заміни розміру аліментів шляхом зміни способу присудження аліментів не може заперечуватися, адже можливість вибору способу присудження аліментів з огляду на мінливість життєвих обставин, зазначених ст.ст.182-184 СК України, не може обмежуватися разовим її здійсненням. З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст.192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів, визначений у певній твердій грошовій сумі та навпаки). За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина (ч. 3 ст. 181 СК України). Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до п.2 ст.182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до положень ст.183 СК України розмір аліментів визначається у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини. При цьому підстави визначення розміру аліментів у частках до заробітку (доходу) або у твердій сумі визначаються з урахуванням як положень ст. 182 СК України, так і положень ст.ст.183, 184 СК України. Відповідно до ч.5 ст.183 Сімейного кодексу України аліменти на одну дитину можуть стягуватись в розмірі однієї\~\~чверті заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину. Згідно п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», вбачається, що у випадку зміни розміру аліментів, аліменти у новому розмірі стягуються від дня набрання чинності рішенням суду. На підставі викладеного, суд дійшов висновку, що позовні вимоги в частині зміни розміру аліментів, підлягають задоволенню, позивачем доведено, що змінився матеріальний стан відповідача та виникли обставини для зміни розміру аліментів з твердої грошової суми на визначення розміру аліментів у частки від заробітку, доходу відповідача. Отже, суд вважає за необхідне відкликати виконавчий лист, виданий на підставі рішення суду про стягнення з відповідача аліментів в розмірі 1000,00 гривень, що буде підставою для закінчення виконавчого провадження. Щодо позовної вимоги про стягнення із відповідача щомісячних додаткових витрат в сумі 2000,00 гривень на навчання та розвиток, суд виходить з наступного. За положеннями\~ст. 185 Сімейного кодексу України\~той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Верховний суд України роз`яснив, що вказане положення стосується особливих обставин, приблизний перелік яких надається цією статтею. До таких основних обставин закон відносить насамперед випадки, коли дитина, яка знаходиться на утриманні батьків, потребує додаткових витрат, у тому числі у зв`язку з розвитком певних її здібностей. Визначення таких особливих обставин відноситься до компетенції суду, і вони є індивідуальними в кожному конкретному випадку. Вирішуючи питання щодо розміру коштів, які підлягають стягненню на додаткові витрати, суд враховує, в якій мірі кожен із батьків зобов`язаний брати участь у цих витратах з огляду на матеріальне та сімейне становище сторін та інші інтереси й обставини, що мають істотне значення. Позивач має довести наявність додаткових витрат та надати докази що вони є додатковими, на відміну від коштів, які отримуються позивачем на утримання дитини. Надати докази про фактично понесені або передбачувані витрати та визначення твердої грошової суми (постанова від 13 вересня 2017 року у справі № 6-1489/цс17). Позивачем доказів, що підтверджують наявність особливих обставин, що спричинили додаткові витрати на дитину не надано, а лише перераховані навчальні заклади які відвідує донька [PERSON] , та вказана їх вартість. Доказів, що вказані витрати на навчання та відпочинок дитини викликані особливими обставинами, позивачем не доведено. Висновок суду узгоджується із роз`ясненнями, що викладені в пункті 18 Постанови Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15 травня 2006 року №3Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Суд критично ставиться до поданих позивачем доказів, а саме чеків на придбання одягу, взуття, витрат на навчання та оздоровлення оскільки ці кошти, на думку суду, входить до складу витрат на утримання дитини та входять до аліментних зобов`язань. З огляду на викладене, оцінивши наявні у справі докази, суд не вбачає підстав для задоволення позовних вимог в частині стягнення з відповідача щомісячних додаткових витрат, оскільки витрати, пов`язані з витратами на навчання, на оздоровлення, як про це зазначає позивач у позові, не є особливою обставиною, та не відносяться до додаткових витрат в розумінні ст.185 СК України, тому правові підстави для їх стягнення з відповідача відсутні, жодних інших належних та достатніх доказів в необхідності стягнення з відповідача додаткових витрат на утримання дитини позивачем не надано, а тому в цій частині позовних вимог слід відмовити в повному обсязі. На підставі викладеного, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково, а саме суд вважає за можливе змінити розмір аліментів, які стягуються з відповідача за рішенням суду та визначити аліменти у розмірі 1/4 частини усіх видів його заробітку (доходу), але не менше, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення донькою повноліття, починаючи з дня набрання законної сили цим рішенням. В задоволенні позовних вимог щодо стягнення додаткових витрат, відмовити. З урахуванням положень\~ст. 141 ЦПК України\~з відповідача на користь держави підлягають стягненню судові витрати, пов`язані зі сплатою судового збору в розмірі 768, 40 гривень.

Outcome: partial