Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-14 00:00:00

20 вересня 2021 року в суд надійшла позовна заява [PERSON] , за підписом представника [PERSON] , до [PERSON] про зміну розміру стягуваних аліментів. В обґрунтування позовних вимог зазначає, що від шлюбу із відповідачем у них є двоє спільних дітей: донька [PERSON] , [INFO] , та донька [PERSON] , [INFO] , які проживають із нею та перебувають на її утриманні. Вказує, що шлюб із відповідачем розірвано у 2015 році та на даний час за рішенням суду від 01.08.2018р. з [PERSON] стягуються на її користь аліменти на утримання їхніх доньок в твердій грошовій сумі в розмірі 1000, 00 грн. на кожну дитину щомісячно до досягнення дітьми повноліття. При цьому, зазначає, що відповідач сплачує аліменти нерегулярно. Вважає, що вищевказана сума аліментів є недостатньою для утримання дітей, забезпечення їхнього нормального та гармонійного розвитку. Оскільки [PERSON] має обов`язок належним чином утримувати своїх дітей, є здоровою та працездатною особою, просить зміни спосіб стягнення аліментів та стягувати з відповідача на її користь аліменти на утримання дітей в розмірі по 1/6 частки на кожну дитину з усіх видів його заробітку (доходу), але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи від дня пред`явлення позову до суду і до досягнення дітьми повноліття. Ухвалою суду від 04.10.2021р., після усунення позивачем недоліків позовної заяви, відкрито спрощене позовне провадження у справі із викликом (повідомленням) сторін, надано час учасникам справи для подачі заяв по суті справи, призначено судове засідання на 01 листопада 2021р. о 09 год. 00 хв., яке відкладено на 15 листопада 2021 року об 11 год. 00 хв. Позивач [PERSON] та її представник [PERSON] , будучи належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду справи, що підтверджується розписками (а.с. 46-47), в судове засідання не з`явився. При цьому, представник позивача подав заяву від 15.11.2021р. про розгляд справи у його відсутності та відсутності позивача; позовні вимоги підтримує в повному обсязі; не заперечує щодо винесення заочного рішення по справі (а.с. 50). Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, хоча повідомлявся про дату, час та місце проведення судового засідання за місцем своєї реєстрації за адресою: [ADDRESS] ; жодних заяв чи клопотань в суд не подавав, правом на надання відзиву на позов не скористався. При цьому, в суд повернулись поштові конверти у зв`язку із відсутністю адресата (а.с. 39-40, 48-49). Відповідно до п. 2 ч. 7, п. 4 ч. 8 ст. 128 ЦПК України у разі ненадання учасниками справи інформації щодо їх адреси судова повістка надсилається фізичним особам, які не мають статусу підприємців, - за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку. Днем вручення судової повістки є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси. Таким чином, враховуючи відсутність відповідача за адресою його реєстрації, що підтверджена матеріалами справи, зокрема, довідкою № 375 від 27.09.2021р., виданою Ломачинецьким старостинським округом Дністровського району Чернівецької області (а.с. 31), у зв`язку з чим в суд повернулися конверти із викликами на судові засідання, суд вважає відповідача таким, що повідомлений про дату, час та місце судового засідання належним чином. Враховуючи неявку в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи і від якого не надійшло ні відзиву на позов, ні клопотань про відкладення розгляду справи чи про розгляд справи у його відсутності, про причини неявки суд не повідомлено, отримавши згоду позивача, суд відповідно до ст.ст. 280-281 ЦПК України постановив проводити заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. У зв`язку з неявкою в судове засідання учасників справи, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. З`ясувавши дійсні обставини справи, дослідивши зібрані по справі докази, суд встановив, що сторони перебували у шлюбі з 05 липня 2011р., який розірвано рішенням Новодністровського міського суду Чернівецької області від 02.04.2015р. по справі №719/14/15-ц, що набрало законної сили 20.04.2015р. (а.с. 8). У сторін є спільні діти, а саме: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , що підтверджується Свідоцтвами про народження серії [NUMBER] , виданим 10.07.2010р. Відділом реєстрації актів цивільного стану Новодністровського міського управління юстиції Чернівецької області, та серії [NUMBER] , виданим 16.07.2013р. Відділом держаної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Новодністровського міського управління юстиції у Чернівецькій області (а.с. 5-6). З відповідача [PERSON] на підставі рішення Новодністровського міського суду Чернівецької області від 01.08.2018р. по справі № 719/245/18, яке набрало законної сили 03.09.2018р., стягуються аліменти на користь позивача на утримання доньок [PERSON] та [PERSON] у розмірі 1000, 00 грн. на кожну дитину щомісячно, починаючи з 03.09.2018р. та до досягнення дітьми повноліття. Розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону (а.с. 9-11). Вказані обставини також підтверджуються довідкою № 721/15.02-36 від 10.09.2021р. Новодністровського відділу Державної виконавчої служби у Дністровському районі Чернівецької області Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ), згідно якої станом на 10.09.2021р. на виконанні у відділі перебуває виконавче провадження про стягнення з [PERSON] аліментів на утримання доньок в твердій грошовій сумі в розмірі 1000,00 грн. на кожну дитину щомісячно, починаючи з 03.09.2018р. і до досягнення дітьми повноліття (а.с. 12). У відповідача [PERSON] за період з 01.01.2021р. по 30.06.2021р. доходи відсутні, що підтверджується відомостями з Державного реєстру фізичних осіб-платників податків ДПС України про суми виплачених доходів станом на 19.10.2021р. (а.с. 42). Позивачем [PERSON] доказів про наявність у відповідача доходів та їх розмір суду не надано. Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20.11.1989р., яка ратифікована Постановою Верховної Ради України від 27.02.1991р. та набула чинності для України 27.09.1991р., держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. У ст. 141 Сімейного кодексу України (далі - СК України) та ст. 11 Закону України «Про охорону дитинства» вказано, що батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч. 1, 3 ст. 181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. При цьому, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду згідно ч. 1 ст. 192 СК України за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Згідно позиції Верховного Суду України, викладеній у постанові від 05.02.2014р. по справі № 143цс13, при розгляді позовів, заявлених з підстав зміни аліментів, застосуванню підлягає не тільки ст. 192 СК України, але й низка інших норм, присвячених обов`язку батьків утримувати своїх дітей (ст. 182 «Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів», ст. 183 «Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини»). Отже, при визначенні розміру аліментів суд зобов`язаний у відповідності до ч. 1 ст. 182 СК України враховувати стан здоров`я та матеріальне становище дитини та платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; а також інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Згідно ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет на 2020 рік» прожитковий мінімум на дитину віком від 6 до 18 років з 1 січня - 2395 гривень, з 1 липня - 2510 гривень, з 1 грудня - 2618 гривень. Як зазначалося вище, у абз. 2 ч. 3 ст. 181 СК України визначено, що спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. При цьому, згідно ч.ч. 1, 2 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Відповідно до п. 4 ч. 3 ст. 2, ч.ч. 1, 3, 4 ст.12, ч.ч. 1, 5, 6 ст. 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд враховує, що виключно позивачу, як матері дітей, із якою проживають діти сторін, належить право визначення способу стягнення аліментів із відповідача - батька дитини та вважає, що слід змінити спосіб стягнення аліментів з твердої грошової суми на частку від заробітку (доходу) відповідача, що забезпечить належний фізичний та моральний розвиток дитини, не суперечитиме законодавчо встановленому мінімальному розміру аліментів на дитину відповідного віку, відповідатиме потребам дитини. У суду відсутні підстави вважати, що така зміна способу стягнення аліментів порушуватиме права відповідача, який є здоровою та працездатною особою, а відтак, має можливість сплачувати аліменти в новому розмірі. При визначенні розміру частки заробітку (доходу) батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, суд бере до уваги наявну інформацію про розмір доходів сторін, відсутність у дітей самостійного доходу, погоджується із доводами позивача щодо значних витрат на утримання дітей, які пов`язані із їх розвитком; враховує, що участь в утриманні дитини - це обов`язок обох батьків, а тому, виходячи з розумності та достатності розміру аліментів, необхідних для задоволення потреб на утримання дитини, а також з реальної можливості відповідача такий розмір аліментів сплачувати щомісячно, не порушуючи при цьому його прав, приходить до висновку, що з [PERSON] слід стягувати на користь [PERSON] на утримання їхніх двох дітей аліменти в розмірі 1/3 частини заробітку (доходу) платника аліментів щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Також, згідно п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15.05.2006р. «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. У новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили. З огляду на вищенаведене, підстав для стягнення аліментів в новому розмірі з дня подання позовної заяви до суду не має; такі будуть стягуватися в новому розмірі з дня набрання рішенням законної сили. Беручи до уваги, що позивач відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» звільнена від сплати судового збору, враховуючи положення ст. 141 ЦПК України, з відповідача слід стягнути судовий збір в розмірі 908, 00 грн. на користь держави. На підставі ст. 141, 180, 181-183, 192 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved