Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-29 00:00:00

20.02.2018 року до суду звернувся [PERSON] з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В позові позивач посилалася на те, що 26.12.2015 року він зареєстрував шлюб з відповідачем, від якого дітей не має, вони припинили шлюбні відносини та мешкають окремо, вважає, що спільне життя з відповідачем не склалося, так як вони перестали піклуватися про побудову сімейних відносин на почуттях взаємоповаги, любові та взаємодопомоги, поновлення шлюбних відносин з відповідачем вважає неможливим, майнового спору не мають, прохає розірвати шлюб. 02.03.2018 року ухвалою судді Гуляйпільського районного суду Запорізької області Яроша С.О. позов прийнято до свого провадження, відкрито провадження у справі та призначено до розгляду в порядку загального позовного провадження у підготовче засідання на 30.03.2018 року. 20.03.2018 року до суду звернувся позивач з заявою про розгляд справи без його участі, позов підтримав в повному обсязі, прохав не надавати строк для примирення. В підготовче засідання позивач, належним чином повідомлений про дату, час і місце розгляду справи, не з`явився, надав суду заяву про розгляд справи без його участі, позов підтримав в повному обсязі, прохав не надавати строк для примирення. 30.03.2018 року до суду звернулася відповідач з заявою про визнання позову. В підготовчому засіданні відповідач позов визнала, суду пояснивши, що сімейні відносини з позивачем не склалися, сторони мешкають окремо, дітей від шлюбу не має, збереження шлюбу і поновлення спільного проживання неможливе, прохає розірвати шлюб, їй залишити шлюбне прізвище. Суд, оцінивши наявні у справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному, всебічному, об`єктивному та безпосередньому досліджені наявних у справі доказів, встановив наступні обставини: 26.12.2015 року у відділі державної реєстрації актів цивільного стану Гуляйпільського районного управління юстиції у Запорізькій області актовим записом №116 сторони зареєстрували шлюб, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб. Дітей від шлюбу не мають. В період спільного проживання сімейні відносини між сторонами не складалися. Сторони припинили спільне проживання та мешкають окремо. Спроб поновити спільне проживання сторони не здійснили. Спору щодо майна подружжя у сторін немає. Суд, задовольняючи позов, виходить з наступного: Судом встановлено, що до суду звернувся позивач як член подружжя з вимогою про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що між сторонами укладено шлюб, від якого вони не мають дітей, шлюбні відносини не склалися з вини сторін, які перестали піклуватися про побудову сімейних відносин на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги, що призвело до припинення шлюбних відносин, вважає примирення неможливим, спільне проживання та збереження шлюбу не відповідає інтересам сторін. Правовідносини, які склалися між сторонами, регулюються Сімейним Кодексом України. Так відповідно до ч.1 ст.55 СК України дружина та чоловік повинні піклуватися про побудову сімейних відносин на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Відповідно до ч.2 ст.104 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Відповідно до ч.3 ст.105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Відповідно до ч.1 ст.110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Суд вважає, що шлюб підлягає розірванню, так як заявлений одним з подружжя, сімейні відносини не склалися з вини сторін, які в порушення вимог ч.1 ст.55 СК України перестали піклуватися про побудову сімейних відносин на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. А тому суд доходить висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити інтересам сторін, а тому шлюб необхідно розірвати. Позов підлягає задоволенню як такий, що ґрунтується на законі, підтверджений встановленими судом обставинами, які перевірені наданими суду доказами. Відповідно до ч.3 ст.200 ЦПК України за результатами підготовчого засідання суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Відповідно до ч.4 ст.200 ЦПК України ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі визнання позову проводиться в порядку ст.206 ЦПК України. Відповідно до ч.1 ст.206 ЦПК України відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. Так як відповідач в підготовчому засіданні визнав позов, подавши окрему письмову заяву, то суд відповідно до ч.4 ст.200 ЦПК України ухвалює рішення в підготовчому судовому засіданні. Суд при ухваленні рішення керується вимогами ч.8 ст.294 ЦПК України, відповідно до якої у рішенні суду про розірвання шлюбу зазначається про вибір прізвища тим з подружжя, який змінив прізвище під час державної реєстрації шлюбу, що розривається. Так як відповідач під час державної реєстрації шлюбу змінила своє прізвище Сіріньок на Березовська, а після розірвання шлюбу бажає носити своє шлюбне прізвище Березовська то суд відповідно ч.8 ст.294 ЦПК України в своєму рішенні зазначає про залишення [PERSON] прізвища Березовська.

Outcome: approved