Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-01 00:00:00

19 червня 2020 року [PERSON] звернувся до Шевченківського районного суду м. Львова з позовом до [PERSON] , в якому просить суд ухвалити рішення, яким розірвати шлюб, укладений між ним - [PERSON] та [PERSON] , зареєстрований 25 липня 1993 року відділом запису актів громадянського стану Львівської міської ради народних депутатів, про що зроблено запис №1477. В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що 25 липня 1993 року між ним - [PERSON] та [PERSON] , було укладено шлюб, який зареєстрований відділом запису актів громадянського стану Львівської міської ради народних депутатів, про що зроблено запис №1477. Спільне життя у позивача з відповідачем не склалося, зникло взаєморозуміння та взаємоповага, мають різні погляди на сімейне життя. Спільного господарства не ведуть та не підтримують подружніх стосунків з 2 лютого 2018 року. Фактично сім`я припинила своє існування. Примирення та збереження шлюбу вважає неможливим. У зв`язку із наведеним звернувся до суду з позовом про розірвання шлюбу. В судовому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги підтримав повністю, надав пояснення, аналогічні, які викладені у позовній заяві, просив задовольнити позовні вимоги, проти винесення заочного рішення не заперечував, оскільки не з`явився відповідач. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явилася, хоча належним чином була повідомлена про час та дату судового засідання, що стверджується рекомендованим повідомленням з відміткою про вручення, причини неявки суду не повідомила, відзиву на позовну заяву до суду не подавала. Оскільки в матеріалах справи достатньо доказів для розгляду справи без участі відповідача, позивач не заперечує проти заочного розгляду справи, суд у відповідності до вимог ст.ст. 280-282 ЦПК України вважає за можливе заслухати справу на підставі наявних доказів та ухвалити заочне рішення. Заслухавши пояснення позивача, з`ясувавши дійсні обставини справи, права та обов`язки сторін, перевіривши зібрані по справі матеріали, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що 25 липня 1993 року між позивачем та відповідачем укладено шлюб, який зареєстрований відділом запису актів громадянського стану Львівської міської ради народних депутатів, про що зроблено запис №1477, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серія [NUMBER] . Спільне життя у позивача з відповідачем не склалося внаслідок повної протилежності характерів та поглядів на сімейне життя, зникло взаєморозуміння та взаємоповага, мають різні погляди на сімейне життя, спільного господарства не ведуть та не підтримують подружніх стосунків з 02 лютого 2018 року, подальше спільне життя і збереження сім`ї є неможливим. Згідно ст.112 СК України, суд ухвалює рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам дітей, що мають істотне значення для справи. Виходячи із наведеного судом встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження сім`ї суперечить інтересам позивача, оскільки сторони втратили почуття любові та поваги один до одного, шлюб існує формально, тому його слід розірвати.

Outcome: approved