Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-09 00:00:00

19 травня 2014 року позивачка звернулась до суду з позовною заявою до відповідача, в якому зазначила, що 15 жовтня 2004 року уклала шлюб з [PERSON] 11 жовтня 2006 року шлюб розірвано, про що в книзі реєстрації розірвань шлюбів зроблено відповідний актовий запис за № 57. Від шлюбу сторони мають малолітню дитину, доньку [PERSON], [INFO], яка проживає разом з позивачкою та перебуває на повному її утриманні. Оскільки [PERSON] добровільно матеріальної допомоги дитині не надає, просила стягнути з нього на свою користь аліменти на утримання доньки в розмірі 1/4 частини всіх видів доходів відповідача, але не менше 30% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісяця, починаючи з дня подання заяви до суду і до досягнення дитиною повноліття. В судове засідання позивачка не з'явилась, надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала в повному обсязі. Проти заочного розгляду справи не заперечувала. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини неявки суд не сповістив, заяви про відкладення розгляду справи або про розгляд справи за його відсутності не надходило, тому суд визнає його неявку неповажною, та вважає можливим згідно ст. 224 ЦПК України ухвалити заочне рішення за відсутності відповідача на підставі наявних у справі доказів. Також, згідно ч.2 ст.197 ЦПК України, оскільки від позивача надійшла заява про слухання справи за його відсутності, а відповідач не з'явився у судове засідання, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи та наявні в ній докази суд доходить наступного. 15 жовтня 2004 року позивачка та відповідач уклали шлюб. 11 жовтня 2006 року шлюб розірвано, що підтверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу виданим відділом реєстрації актів цивільного стану Березнегуватського районного управління юстиції Миколаївської області, актовий запис № 57 (а.с.6). Згідно свідоцтва про народження дитини, виданого відділом реєстрації актів цивільного стану Березнегуватського районного управління юстиції Миколаївської області актовий запис № 23, сторони є батьками малолітньої дитини - [PERSON] (а.с.5). Згідно довідки про склад сім'ї позивачки, виданої виконавчим комітетом Березнегуватської селищної ради Миколаївської області № 1977, дитина проживає з позивачкою, а отже перебуває на її утриманні (а.с.3). Відповідач добровільно матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, хоча є працездатним та має можливість надавати таку допомогу, інших стягнень за виконавчими документами не має. Відповідно до ст.180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ст.182 СК України, при визначені розміру аліментів суд враховує:1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей; 4) інші обставини, що мають істотне значення . На підставі викладеного вище, аналізуючи наявні у справі докази, суд приходить до висновку про задоволення вимог позивачки. Статтею 192 СК України передбачено, що аліменти присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Згідно ч.3 ст.88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави. Також, відповідно до п.1 ч.1 ст.367 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Outcome: approved