Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-11 00:00:00

20.12.2018 року позивач подала до Орджонікідзевського районного суду м. Харкова позов до [PERSON], в якому просила стягнути з відповідача [PERSON] аліменти на її користь на утримання малолітньої доньки - [PERSON], [INFO] у розмірі 1/3 частки усіх видів заробітку відповідача щомісячно, починаючи з дня подачі позовної заяви і до досягнення дитиною повноліття. В обґрунтування вимог [PERSON] посилалася на те, що з відповідачем перебувала у зареєстрованому шлюбі. 19.09.2017 року шлюб розірвано. [INFO] від спільного сумісного життя з відповідачем [PERSON] народилася донька - [PERSON]. Відповідач матеріальної допомоги на утримання малолітньої дитини не надає. Дитина знаходиться на утриманні позивача, потребує матеріального забезпечення. Тому вона була вимушена звернутися до суду з позовом про стягнення аліментів. Відповідач подав до суду та одночасно надіслав позивачу відзив на позовну заяву, в якому позов визнав частково, посилався на те, що на даний час він отримує мінімальну заробітну плату, знайти роботу з більшою заробітною платою не має можливості. У власності нерухомого майна не має. Донька [PERSON] зареєстрована за адресою реєстрації його проживання, витрати пов'язані із проживання дитини, у тому числі за комунальні послуги, також фактично покладені на нього. Окрім цього зазначив, що має на утриманні батьків пенсійного віку, які не працюють, мають захворювання, потребують лікування, у зв'язку із чим він надає останнім матеріальну допомогу. Також вказав, що добровільно надавав матеріальну допомогу дитині щомісячно, передавав гроші, забезпечував доньку. Крім того, вказав, що позивач [PERSON] має солідарний обов'язок по утриманню їх малолітньої доньки [PERSON], тому вважає, що аліменти у розмірі 1/5 частки його заробітку (доходу) щомісячно, зможуть забезпечити рівень життя, достатній для фізичного, інтелектуального, морального, духовного та соціального розвитку дитини та повністю буде відповідати її потребам та інтересам. Позивач у встановлений судом строк подала до суду та одночасно надіслала відповідачу відповідь на відзив на позовну заяву, в якій не погодилася із доводами відповідача, посилаючись на те, що після народження дитини відповідач допомагав матеріально, але не регулярно. На даний час [PERSON] матеріально дитину не забезпечує, хоча отримує дохід не менше 10000 гривень, винаймає житло, своїм батькам не допомагає, оскільки вони отримують пенсію, тому має можливість платити аліменти на малолітню дитину у розмірі 1/3 частки усіх видів заробітку щомісячно. Заяв, клопотань та заперечень до суду не надходило. В процесі з'ясування обставин справи та перевірки їх доказами, судом встановлено, що сторони по справі перебували у зареєстрованому шлюбі. 19.09.2017 року шлюб між сторонами розірвано, що підтверджується копією свідоцтва про розірвання шлюбу серії [NUMBER], виданим Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по Індустріальному та Немишлянському районах у місті Харкові Головного територіального управління юстиції у Харківській області, актовий запис №105. [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER], виданим Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по Індустріальному та Немишлянському районах у місті Харкові Головного територіального управління юстиції у Харківській області, актовий запис №980. Як вбачається із матеріалів справи подружжя мешкає окремо, малолітня дитина залишилася проживати з матір'ю - [PERSON] Поряд з цим, з наданих суду документів та відзиву відповідача, встановлено, що у [PERSON] є матір пенсіонер - [PERSON], 1957 року народження, та батько пенсіонер- [PERSON], 1953 року народження, що підтверджується пенсійними посвідченнями останніх, але доказів на підтвердження того, що батьки перебувають на повному утриманні відповідача суду не надано. Відповідач працює в ТОВ «Імпульс Схід» на посаді комірника та відповідно до довідки за підписом директора ТОВ «Імпульс Схід» за листопада та грудень 2018 року отримав дохід, з вирахуванням обов'язкових податків та платежів, в загальному розмірі 6923 грн. 29 коп. Відповідно до ч. 2 ст.51 Конституції України батьки зобов'язані утримувати дітей до їх повноліття. Сім'я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою (ч.3 ст.51 Конституції України). Згідно ст. 18 Конвенції ООН про права дитини від 20.11.1989 року, ратифікованої 27.02.1991 року №789ХІІ (78912) та набула чинності для України 27.09.1991 року суд, повинен докласти всіх можливих зусиль для того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки несуть основну відповідальність за виховання та розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. У відповідності до ст.180 Сімейного Кодексу України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч. 3 ст.181 та ч.1 ст.183 Сімейного Кодексу України, кошти на утримання дитини присуджуються у частці від доходу або у твердій грошовій сумі. Відповідно до ч.1 ст.182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров»я та матеріальне становище дитини, а також стан здоров»я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у нього інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина та інші обставини, що мають істотне значення. Частиною 2 ст. 182 СК України встановлений рекомендований мінімальний розмір аліментів на одну дитину, який становить прожитковий мінімум для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Відповідно до Закону України «Про Державний Бюджет України на 2019 рік», прожитковий мінімум для дітей віком до 6 років складає: з 1 січня 2019 року-1626 гривень, з 1 липня - 1699 гривень, з 1 грудня - 1779 гривень. Виходячи з наведеного, враховуючи матеріальне становище відповідача, а також з того, що відповідач не має аліментних зобов'язань перед іншими особами, малолітня дитина [PERSON] проживає разом із матір'ю - [PERSON], суд вважає обґрунтованим визначити розмір аліментів в ј частці від усіх видів заробітку (доходу) відповідача починаючи з дня подання позовної заяви до суду та до досягнення дитиною повноліття, що буде відповідати інтересам дитини, в певній мірі забезпечить необхідні потреби на її утримання, а також буде відповідати матеріальним можливостям платника аліментів. Поряд з цим, суд приходить до висновку, що вимоги позивача про стягнення аліментів в розмірі 1/3 частини на одну дитину, є безпідставно завищеними, як і безпідставно заниженими є аліменти в розмірі 1/5 частини, про що просив відповідач. Згідно зі ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Згідно з ч.1 статті 430 Цивільного процесуального кодексу України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. На підставі ст.141 ЦПК України, Закону України «Про судовий збір» суд покладає на відповідача судові витрати зі сплати судового збору. На підставі викладеного,

Outcome: partial