Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-17 00:00:00

21 серпня 2018 року [PERSON] звернулася до суду з позовом з тих підстав, що вона перебуває у шлюбі з [PERSON], зареєстрованому у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану Краматорського міського управління юстиції у Донецькій області 03.10.2012 року, актовий запис №634. Однак, фактично сімейні правовідносини припинені. Подальше спільне проживання та збереження шлюбу неможливі. Ухвалою Краматорського міського суду Донецької області від 27.08.2018 року провадження по справі відкрито в порядку загального позовного провадження та справу призначено до підготовчого засідання на 18.09.2018 року. Від позивачки [PERSON] надійшла заява, в якій позивачка просить справу слухати без її участі. Позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Вiдповiдач [PERSON] у підготовче судове засідання не зявився. Від нього надійшла заява, в якій відповідач просить справу слухати без його участі. Позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Розглянувши матеріали справи, суд встановив: Шлюб між [PERSON] та [PERSON] зареєстровано у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану Краматорського міського управління юстиції у Донецькій області 03.10.2012 року, актовий запис №634, відповідно до свідоцтва про шлюб серії І-НО № 298747. (а.с.3) Згідно ч.1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ст. ст. 110, 112 Сімейного Кодексу України, шлюб розривається, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя чоловіка й жінки, та збереження родини стали неможливими. Відповідно до ч.3 ст.200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Відповідно до ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Як розяснено у п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 11 від 21 грудня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умов, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Проаналізувавши встановлені конкретні обставини по справі, оцінивши надані сторонами в порядку вимог статті 60 ЦПК України докази в їх сукупності, приймаючи до уваги існуючи взаємини між подружжям, причини розлучення, небажання позивача продовжувати шлюбні відносини, суд дійшов до висновку, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню, оскільки почуттів взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки у родині немає, тобто морально-правові основи шлюбу відсутні, заходи щодо примирення подружжя та збереження родини неможливі. Крім того, подальше збереження сімейних відносин при сформованих взаєминах між сторонами неможливо, позивач категорично наполягає на розірванні шлюбу, перспектива відновлення родини втрачена, збереження їх сімї є неможливе та суперечить їх інтересам. Заява відповідає дійсній волі подружжя, тому позов про розірвання шлюбу підлягає задоволенню. \~ \~ \~ \~На підставі викладеного,

Outcome: approved