Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-11 00:00:00

21.09.2017 року позивач [PERSON] звернулася до суду з даним позовом і просить визнати за нею в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON], яка померла 07.09.2011 року в с. Тараща Корсунь-Шевченківського району Черкаської області, право власності на земельну ділянку площею 2,2142 га, кадастровий номер земельної ділянки 7122587600:05:001:0113, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовану в адміністративних межах Селищенської сільської ради Корсунь-Шевченківського району Черкаської області, яка належала померлій на підставі державного акту на право приватної власності на земельну ділянку серії І-ЧР № 037841, виданого 20.02.2002 року. В обґрунтування своїх вимог позивач зазначила, що померла [PERSON] залишила заповіт, яким вказану земельну ділянку заповіла позивачці. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина, у тому числі на вказану земельну ділянку, але через те, що оригінал державного акту на земельну ділянку втрачено, не може отримати свідоцтво про право на спадщину за заповітом. Інші спадкоємці відсутні. Сторони у справі, будучи належним чином повідомленими про час і місце судового розгляду, в судове засідання не з*явилися, направивши до суду заяви про розгляд справи у їхню відсутність. Фіксування судового засідання технічними засобами не здійснювалося на підставі приписів ч.2 ст.197 ЦПК України. Суд, зясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами, вважає, що позов підлягає до задоволення повністю. Судом встановлено, що 07.09.2011 року в с. Тараща Корсунь-Шевченківського району Черкаської області померла [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть серії 1-СР № 173489 (а.с.8). Відповідно до копії державного акту на право приватної власності на землю серії І-ЧР № 037841, виданого 20.02.2002 року Селищенською сільською радою, [PERSON] належала земельна ділянка площею 2,2142 га, розташована на території Селищенської сільської ради (а.с.13). Оригінал даного сертифікату втрачений, тому позивачем розміщено оголошення у газеті «Надросся» №12 від 09.02.2017 року про втрату державного акту на право приватної власності на землю серії І-ЧР № 037841 (а.с.14). Згідно дублікату заповіту, виданому 12.01.2012 року секретарем Селищенської сільської ради [PERSON], зареєстрованому в реєстрі за №06, померла залишила заповіт, складений 04.08.2009 року, посвідчений секретарем Селищенської сільської ради [PERSON], зареєстрований в реєстрі за № 31, відповідно до якого її житловий будинок з усіма надвірними спорудами, що знаходиться в с. Тараща Корсунь-Шевченківського району Черкаської області, а також усе її майно, заповіла [PERSON] (а.с.10). Позивач після смерті [PERSON] прийняла спадщину, подавши до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини, заведена спадкова справа №96/2012 від 28.02.2012 року, що підтверджується довідкою Корсунь-Шевченківської державної нотаріальної контори від 07.07.2017 року №862/01-16 (а.с.19). Крім [PERSON] з заявою на прийняття спадщини після [PERSON] до нотаріальної контори ніхто не звертався. 07.07.2017 року державним нотаріусом Корсунь-Шевченківської державної нотаріальної контори винесено постанову про відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на земельну ділянку площею 2,2142 га, що належала [PERSON], з тих підстав, що оригінал державний акту на земельну ділянку відсутній (а.с.18). Згідно витягу з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки управління держкомзему у Корсунь-Шевченківському районі Головного управління Держгеокадастру у Черкаській області № 558/0/196-17 від 05.09.2017 року вартість земельної ділянки, що належить [PERSON] загальною площею 2,2142 га становить 62897,22 грн. (а.с.26). Відповідно до витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку № НВ-7105899232017, сформованого 15.08.2017 року, земельна ділянка площею 2,2142 га, що належить [PERSON] має кадастровий номер: 7122587600:05:001:0113 (а.с.20-25). Довідкою №548, виданою виконавчим комітетом Селищенської сільської ради 18.05.2017 року, підтверджується, що [PERSON] до дня смерті, тобто до 07.09.2011 року, постійно проживала по вул. Лісна (колишня Горького), 28, в с. Тараща Корсунь-Шевченківського району Черкаської області. Проживала одиноко. Крім неї в господарстві ніхто не зареєстрований та не проживав (а.с.9). Відповідно до вимог ч. 4 ст.25 ЦК України цивільна правоздатність фізичної особи припиняється у момент її смерті. Відповідно до приписів ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст.1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до приписів ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно ч.1 ст.1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Відповідно до ст.1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутися до нотаріуса або в сільських населених пунктах - до уповноваженої на це посадової особи відповідного органу місцевого самоврядування за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Згідно п.23 Постанови Пленуму Верховного суду України №7 від 30.05.2008 «Про судову практику у справах про спадкування» у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. За таких обставин, враховуючи, що після смерті [PERSON] відкрилася спадщина, на земельну ділянку, позивач, як спадкоємець за заповітом звернувся із заявою про прийняття спадщини до нотаріальної контори, але оригінал державного акту на право приватної власності на земельну ділянку втрачено, згідно вимог закону цивільна правоздатність фізичної особи припиняється у момент її смерті, а тому суд приходить до висновку, що вимога позивача про визнання за нею права власності в порядку спадкування за заповітом на земельну ділянку є законною, і задовольняє позов. В зв`язку із задоволенням позову, судові витрати повинні бути стягнуті з відповідача, але враховуючи, що останній до пред`явлення позову і в судовому засіданні не оспорював даний позов, а тому судові витрати суд покладає на позивача.

Outcome: approved