Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-19 00:00:00

20.03.2017 року [PERSON] звернулась до суду з позовом про визнання за нею права власності на квартиру [ADDRESS] в порядку спадкування за законом після смерті її брата [PERSON],[INFO], померлого [INFO]. Представником позивача [PERSON], [PERSON], що діє на підставі довіреності, надано до судового засідання заяву, в якій остання позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просить їх задовольнити та розглядати справу за її відсутністю. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явилась, повідомлялась належним чином, причини неявки суд невідомі. Дослідивши матеріали справи, дійшов до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлені наступні фактичні обставини. Позивач [PERSON], [INFO], є дочкою [PERSON] та [PERSON], що підтверджено свідоцтвом про народження останньої серії [NUMBER] виданим відділом реєстрації актів громадянського стану виконкому Жовтневої районної ради народних депутатів м.Одеси ( а.с.4). При одруженні з [PERSON] 28.12.1963 року отримала прізвище [PERSON], що підтверджено свідоцтвом про одруження серії [NUMBER] виданим 28.12.1963 року. Як вбачається з актового запису про народження №497 батьком [PERSON], [INFO] є [PERSON] та [PERSON]. Також з свідоцтва про право на спадщину за законом від 02.12.2004 року зареєстрованого в реєстрі №2-5293 вбачається, що після смерті [PERSON], померлого [INFO] спадкоємцями померлого є дочка [PERSON] та син [PERSON]. [INFO] [PERSON] помер, про що свідчить свідоцтво про смерть останнього серії [NUMBER] видане Одеським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області 29.08.2016 року. Після смерті [PERSON], померлого [INFO] відкрилась спадщина у вигляд квартири [ADDRESS], яка належала йому на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 21.12.2000 року, зареєстрованого в реєстрі №2-3936. Після смерті брата [PERSON], 08.11.2016 року звернулась до Третьої Одеської державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини після смерті брата [PERSON], померлого, [INFO], оскільки інших спадкоємців окрім неї не має. На підставі зазначеного заведено 15.11.2016 року спадкову справу № 1076/2016 до майна [PERSON] (а.с. 30-64). Також з заявою по прийняття спадщини після смерті [PERSON] звернулась громадянка [PERSON]- відповідач по справі, яка посилалась при зверненні до нотаріуса з відповідною заявою на факт її сумісного проживання із спадкодавцем за адресою: [ADDRESS], однак відповідно до довідки № 310 від 29.12.16 року виданої КП ЖКС «Чорноморський» [PERSON] один проживав та був зареєстрований за адресою: [ADDRESS]. З інформаційного листа державного нотаріуса Третьої Одеської державної нотаріальної контори Т.М. Пінігіної вбачається, що [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті [PERSON], оскільки є спадкоємець другої черги , а на користь [PERSON] не складено заповіту. Однак і [PERSON] не отримала свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті брата, оскільки останньою не надано державному нотаріусу право установчих документів на спадкове майно, а також остання відмовилась від отримання дублікату свідоцтва про право на спадщину за заповітом , виданого державним нотаріусом Третьої Одеської державної нотаріальної контори 21.12.2000 року за реєстровим №2-3936. Таким чином, визначено, що єдиним спадкоємцем [PERSON] є його сестра [PERSON]. Відповідно до ст. ст. 1217, 1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. За загальними положеннями про спадкування право на спадщину виникає в день відкриття спадщини, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою (статті 1220, 1222 ЦК). Згідно ч. 1 і 3 ст. 1268 ЦК спадкоємець за законом чи за заповітом має право прийняти спадщину. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Згідно до ч. 1 ст. 1269 ЦК спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Ч. 1 ст. 1270 ЦК України наголошує, що для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Відповідно до ст. 1233, 1234, 1235, 1236 ЦК України, заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин. Заповідач має право охопити заповітом права та обов'язки, які йому належать на момент складення заповіту, а також ті права та обов'язки, які можуть йому належати у майбутньому. Заповідач має право скласти заповіт щодо усієї спадщини або її частини. Частиною 1 статті 1272 ЦК України передбачено, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого ст. 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. Відповідно до ч. 2 ст. 1223 ЦК України у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Відповідно до ст. 1262 ЦК у другу чергу право на спадкування за законом мають рідні брати та сестри спадкодавця, його баба та дід як з боку батька так і з боку матері. Як передбачено ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. На підставі зазначеного, суд визнає за [PERSON] ([INFO], ІНН [NUMBER]) право власності в порядку спадкування за законом на квартиру [ADDRESS] після смерті [PERSON], померлого у [INFO]. На підставі викладеного та

Outcome: approved