Jurisdiction: civil
Date: 2020-08-20 00:00:00

20 серпня 2020 року [PERSON] звернулася до суду з заявою про встановлення факту смерті. Мотивувала свої вимоги тим, що [INFO] у м. Торез Донецької області помер [PERSON] , [INFO] , уродженець с. Духове, Подгоренського району, Воронезької області, громадянин України, який доводився чоловіком [PERSON] . Зазначила, що в амбулаторії № 3 м. Торез, вул. Леніна, 236 «а» було видано лікарське свідоцтво про смерть № 30 від 13.06.2020 року стосовно [PERSON] [INFO] . На підставі цього лікарського свідоцтва про смерть, 13 червня 2020 року відділом ЗАГС Торезького міського управління юстиції Міністерства юстиції Донецької Народної Республіки видано свідоцтво про смерть на [PERSON] , серії [NUMBER] , актовий запис № 583. Після цього [PERSON] звернулася до Слов`янського районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) із проханням про державну реєстрацію смерті чоловіка та видачі свідоцтва про смерть. Однак, їй було відмовлено в державній реєстрації смерті чоловіка та видачі свідоцтва, оскільки [PERSON] пред`явлено довідку про причину смерті видану на території, де органи державної влади України тимчасово не здійснюють свої повноваження та пред`явлено документ, форма якого не відповідає формі, визначеній наказом Міністерства охорони здоров`я України від 08.08.2006 року № 545 «Про впорядкування ведення медичної документації, яка засвідчує випадки народження і смерті» затвердженим у Міністерстві юстиції України 25.10.2006 року за № 1150/13024. Встановлення факту смерті в судовому порядку заявнику необхідно для подальшої реєстрації цього факту в органах державної реєстрації актів цивільного стану, отримання відповідного документу - свідоцтва про смерть у відповідності до вимог чинного законодавства України та, в подальшому, оформлення спадщини. У зв`язку з вищевикладеним, просить суд, встановити факт смерті [PERSON] , [INFO] , уродженця с. Духове, Подгоренського району, Воронезької області, громадянина України, померлого [INFO] у м. Торез, Донецької області. Заявник [PERSON] в судове засідання не з`явилася, була належним чином повідомлена про дату та час судового засідання, у заяві просила розглянути справу без її участі. Представник заінтересованої особи: Слов`янського районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків), будучи належним чином повідомленим про дату та час судового засідання, в залу суду не з`явився, натомість суду надане клопотання з проханням розглянути справу без участі представника ВДРАЦС та ухвалення рішення згідно діючого законодавства. Також повідомили, що в результаті розширеного пошуку у Державному реєстрі актів цивільного стану громадян актовий запис про смерть [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] у м. Торез Донецької області, відсутній (а.с.17А). Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER] виданого Жовтневим рай ЗАГС м. Ворошиловград [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб 25 серпня 1979 року, про що складено відповідний актовий запис № 892, після укладення шлюбу дружина змінила своє дошлюбне прізвище « [PERSON] » на прізвище чоловіка « [PERSON] » (а.с. 10). Як вбачається з копії паспорта громадянина України серії [NUMBER] , виданого Торезьким МВ УМВС України в Донецькій області від 31 січня 2001 року, який належить [PERSON] , у примітках щодо сімейного стану записано, що 25.08.1979 року зареєстровано шлюб з гр. [PERSON] (а.с. 6-7). А в копії паспорта громадянина України серії [NUMBER] , виданого Торезьким МВ УМВС України в Донецькій області від 26 травня 2000 року, який належав [PERSON] , у примітках щодо сімейного стану записано, що 25.08.1979 року зареєстровано шлюб з гр. [PERSON] (а.с. 8). Таким чином в судовому засіданні було встановлено, що [PERSON] доводився чоловіком [PERSON] , а тому остання в розумінні ч. 1 ст. 317 ЦПК України є належним заявником у даній справі. Як вбачається зі свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого 13 червня 2020 року відділом ЗАГС Торезського міського управління юстиції Міністерства юстиції Донецької Народної Республіки, [PERSON] , [INFO] , помер [INFO] , про що 13 червня 2020 року складено відповідний актовий запис № 583 (а.с. 5). З лікарського свідоцтва про смерть № 30 від 15 червня 2020 року вбачається, що [PERSON] , [INFO] помер [INFO] внаслідок пухлиної інтоксикації, злоякісного новоутворення передміхурової залози третьої стадії (а.с. 4). Згідно до п.8 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. Згідно п. 2 ч. 1 ст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час. Відповідно до Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий цими органами та/або особами, є недійсним і не створює правових наслідків. Питання щодо можливості використання як доказів у справі про встановлення факту народження та смерті особи в певний час на тимчасово окупованій території України документів, які видані органами та установами (зокрема, лікарняними закладами), що знаходяться на такій території, має вирішуватися з урахуванням загальних положень цивільного процесуального законодавства України щодо належності та допустимості доказів (статті 76, 77 ЦК України). Зокрема, належними відповідно до частини першої є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування; допустимими за змістом частини першої ст. 78 ЦПК України є докази, одержані в порядку, встановленому законом. Під час вирішення питання щодо оцінки доказів у справі судом береться до уваги практика (ЄСПЛ), а саме правові висновки, що зазначені у справі «Кіпр проти Туреччини». Ґрунтуючись на Консультативному висновку Міжнародного суду (ООН) у справі Намібії (Namibia case), висновок ЄСПЛ слід розуміти у справі Намібії так званого «намібійського винятку», який полягає в тому, що не можуть визнаватися недійсними всі документи, видані на окупованій території, оскільки це може зашкодити правам мешканців такої території. Як вбачається зі змісту відмови Слов`янського районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) № 20.23-189/59 від 18 серпня 2020 року, заявнику було відмовлено, оскільки [PERSON] пред`явлено свідоцтво про смерть серії [NUMBER] , виданого 13 червня 2020 року відділом ЗАГС Торезського міського управління юстиції Міністерства юстиції Донецької Народної Республіки. Відповідно до частини першої статті 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» державна реєстрація смерті проводиться на підставі документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров`я або судово-медичною установою; рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою. Також пред`явлені документи [PERSON] не відповідають формі, визначеній наказом Міністерства охорони здоров`я України від 08.08.2006 року № 545 «Про впорядкування ведення медичної документації, яка засвідчує випадки народження і смерті» затвердженим у Міністерстві юстиції України 25.10.2006 року за № 1150/13024 (а.с.3). Надати такі документи заявник не має можливості, оскільки чоловік [PERSON] помер на території, тимчасово непідконтрольній українській владі, і наявні в неї документи не відповідають вимогам законодавства України. Заявник зазначила, що метою звернення до суду з даною заявою є отримання в ВДРАЦС свідоцтва про смерть належного державного зразку та оформлення спадщини. За таких обставин, встановлення факту смерті породжує юридичні наслідки, чинним законодавством не передбачено іншого порядку встановлення факту смерті. Заявник не має іншої можливості одержати в державному органі реєстрації актів цивільного стану документ (свідоцтво про смерть), який посвідчує факт смерті чоловіка [PERSON] . [PERSON] . За наведених обставин, суд приходить до висновку, що задоволення заяви має для заявника юридичне значення, метою якого є отримання свідоцтва про смерть згідно чинного законодавства України. На підставі викладеного,

Outcome: approved