Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-20 00:00:00

1 вересня 2016 року [PERSON] звернувся до суду з вказаним позовом та обґрунтовує його тим, що рішенням Бориспільського міськрайонного суду від 11 березня 2015 року з ТОВ «Лідер Буд» на користь позивача був стягнутий борг по сплаті орендної плати в розмірі 204000 гривень, пеня в розмірі 85300 гривень, сума інфляції в розмірі 62916 гривень 80 копі-йок та три проценти річних в розмірі 7460 гривень 5 копійок. Не зважаючи на це відповідач продовжує не сплачувати орендну плату. Тому [PERSON] просить суд стягнути з ТОВ «Лідер Буд» суму інфляції за період часу з 11 березня 2015 року до 31 серпня 2016 року в розмірі 77316 гривень та три проценти річних за період часу з 11 березня 2015 року до 31 серпня 2016 року в розмірі 9054 гривень 25 копійок. [PERSON] не зявився у судове засідання та надіслав заяву про розгляд цивільної справи в його відсутності (а.с.13). Представник відповідача [PERSON] заперечує проти задоволення позову. В об-грунтування своїх заперечень він посилається на те, що 10 жовтня 2016 року ТОВ «Лідер Буд» виплатив позивачу борг по сплаті орендної плати. З відповідача вже стягувалась сума інфляції та три проценти річних за несплату [PERSON] орендної плати. ТОВ «Лідер Буд» не може бути повторно притягнутий за невиконання цього ж грошового зобовязання. Крім того, [PERSON] звернувся до суду після закінчення строку позовної давності. Тому пред-ставник відповідача [PERSON] просить суд відмовити у задоволенні позову. Вислухавши його пояснення та дослідивши письмові докази, які містяться в матеріалах цивільної справи, суд дійшов до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з та-ких підстав. Встановлено, що 21 лютого 2012 року сторони уклали договір оренди нерухомого май-на, за яким [PERSON] передав відповідачу нежитлове приміщення по вул. Київський шлях, 47 в м. Борисполі, а ТОВ «Лідер Буд» зобовязався щомісячно сплачувати позивачу орендну плату в розмірі 20000 гривень. Відповідач не виконував грошові зобовязання. Тому рішенням Бориспільського міськ-районного суду від 11 березня 2015 року (а.с.5-9) з ТОВ «Лідер Буд» на користь позивача був стягнутий борг по сплаті орендної плати в розмірі 204000 гривень, пеня в розмірі 85300 гривень, сума інфляції в розмірі 62916 гривень 80 копійок та три проценти річних в розмірі 7460 гривень 5 копійок. Відповідно до ч.2 ст.625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням вста-новленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від про-строченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Згідно з ч.1 ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи в межах заявлених ними вимог. Встановлено, що після ухвалення рішення суду ТОВ «Лідер Буд» продовжив не спла-чувати позивачу орендну плату. Тому за період часу з 11 березня 2015 року до 31 серпня 2016 року у відповідача виник обовязок додатково сплатити [PERSON] суму інфляції в розмірі 77492 гривень 8 копійок та три проценти річних в розмірі 9037 гривень. ТОВ «Лідер Буд» відмовляється добровільно виконати цей обовязок. Визначений судом розмір суми інфляції перевищує розмір суми інфляції, заявлений позивачем. З огляду на це суд вважає, що з відповідача на користь [PERSON] належить стягнути суму інфляції за період часу з 11 березня 2015 року до 31 серпня 2016 року в розмірі 77316 гривень та три проценти річних за період часу з 11 березня 2015 року до 31 серпня 2016 року в розмірі 9037 гривень. Відповідно до ч.1 ст.58 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Згідно з ч.3 цієї статті суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета дока-зування. В матеріалах цивільної справи міститься копія платіжного доручення №280/14 від 10 жовтня 2016 року. Цим письмовим доказом підтверджується те, що ТОВ «Лідер Буд» випла-тив позивачу борг по сплаті орендної плати лише 10 жовтня 2016 року. Однак [PERSON] просить стягнути з відповідача суму інфляції та три проценти річних за інший період часу з 11 березня 2015 року до 31 серпня 2016 року. З огляду на це суд вважає, що копія платіжного доручення №280/14 від 10 жовтня 2016 року є неналежним доказом. Відповідно до ч.1 ст.256, ч.1 ст.257, ч.1 ст.261 ЦК України особа може звернутись до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу протягом трьох років від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. Згідно з ч.4 ст.267 цього Кодексу сплив позовної давності, про застосування якої заяв-лено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Встановлено, що обовязок додатково сплатити позивачу суму інфляції та три процен-ти річних виник у ТОВ «Лідер Буд» 11 березня 2015 року. З того дня розпочався трирічний строк позовної давності. Перебіг цього строку повинен був закінчитись лише 11 березня 2018 року. Однак зі штампу, розміщеному на титульній сторінці позову (а.с.2), вбачається, що [PERSON] звернувся до суду 1 вересня 2016 року. З огляду на це суд критично оцінює посилання представника відповідача [PERSON] на те, що [PERSON] пропустив строк позовної давності. Такий довід не відповідає дійсності. Крім того, рішенням Бориспільського міськрайонного суду від 11 березня 2015 року з ТОВ «Лідер Буд» на користь позивача стягнута сума інфляції за період часу до 10 березня 2015 року в розмірі 62916 гривень 80 копійок та три проценти річних за цей же період часу в розмірі 7460 гривень 5 копійок. Однак [PERSON] просить стягнути з відповідача суму інфляції та три проценти річних за інший проміжок часу з 11 березня 2015 року до 31 серпня 2016 року. З огляду на це суд критично оцінює посилання представника відповідача [PERSON] на те, що його довіритель нібито двічі притягнутий до відповідальності за одне і те ж правопорушення. Такий довід теж не відповідає дійсності. Відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві пропорційно до тієї частини позов-них вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. Встановлено, що ТОВ «Лідер Буд» сплатив судовий збір в розмірі 863 гривень 71 ко-пійки. Ця обставина підтверджується квитанцією №80 від 31 серпня 2016 року (а.с.1). Однак предявлений ним позов задоволений на 99,98% ((7037 + 77316) : 86370,25 х 100%). З огляду на це суд вважає, що з відповідача на користь [PERSON] належить стягнути витрати на оплату судового збору в розмірі 863 гривень 54 копійок (863,71 : 100% х 99,98%).

Outcome: partial