Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-26 00:00:00

19 травня 2016 року позивачі звернулись до Ленінського районного суду м.\~Дніпропетровська з позовом до [PERSON] про усунення перешкод у праві власності домоволодінням, шляхом зобовязання вчинити дії та вселення (а.с. 3-5). В обґрунтування позовних вимог зазначили, що є власниками по 1/4\~частині домоволодіння №22 по вул.. Новостеповій у м. Дніпропетровську. [PERSON] належить ? частина вказаного домоволодіння, який фактично мешкає за даною адресою. Позивач [PERSON] фактично мешкав у домоволодінні №22 по вул..\~Новостеповій у м. Дніпропетровську з 2004 року по 2015 року. [PERSON] навесні 2014 року за власний кошт встановила вхідні двері у будинку, але відповідач змінив замок без згоди позивачів та не дає доступу до домоволодіння. Вказана поведінка відповідача змушувала позивачів звертатися до органів поліції задля усунення перешкод у користуванні власністю. Враховуючи вищевикладене позивачі вимушені були звернутися до суду із даним позовом, в якому просили суд усунути перешкоди у праві власності на належну кожному із позивачів на праві спільної часткової власності 1/4\~частину домоволодіння №22 по вул.. Новостеповій у м.\~Дніпропетровську, які чинить [PERSON], а саме: покласти на відповідача зобовязання передати ключі від вхідних дверей в житловий дім та вселити в примусовому порядку позивачів в домоволодіння №22 по вул.. Новостеповій у м.\~Дніпропетровську. Позивачі в судове засідання не з'явились. Про день, час та місце судового розгляду повідомлялись належним чином, про що свідчать поштові повідомлення з відміткою про вручення адресатам (а.с. 44,45). Позивачка [PERSON] надала до суду письмову заяву, в якій просить справу розглядати без своєї присутності. Позовні вимоги підтримала та просила задовольнити (а.с. 55). Відповідач в судове засідання не з'явився. Про день час та місце судового слухання справи повідомлявся належним чином, про що свідчить поштове повідомлення в матеріалах справи (а.с.46). Про причин своєї неявки в судове засідання не повідомила. Письмових заяв про розгляд справи без своєї присутності до суду не надсилав. У відповідності до ст..1 ЦПК України, завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Тому з урахуванням викладеного, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутністю сторін, що не з'явились. Відповідно до ст. 224 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого розгляду справи. Відповідно до ч.2 ст. 197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється. За ст.11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до ЦПК України, в межах заявлених позовних ними вимог та на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ст.10 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ст.59 ЦПК України, обставини справи, які законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Відповідно до ст.15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання та на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Згідно ч.1 ст.16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового права або майнового права та інтересу. Відповідно до ст.. 386 ЦК України, держава забезпечує рівний захист прав усіх суб'єктів права власності. Суд, вивчивши матеріали справи, вислухавши пояснення сторін, вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню за наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] є власниками домоволодіння №22 по вул.. Новостепова у м.\~Дніпропетровську по 1/4 частині (а.с.17-18). Відповідно до ст.. 316 ЦК України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. [PERSON] та [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі, який розірвано 19 грудня 2007 року (а.с. 25). За адресою: м. Дніпропетровськ, вул.. Новостепова, буд. №22, зареєстровані [PERSON] та [PERSON] (а.с. 21,27). [PERSON] зверталась до органів поліції щодо захисту її прав шляхом виття заходів до [PERSON], яки й перешкоджає їй у доступі до домоволодіння №22 по вул.. Новостепова у м. Дніпропетровську (а.с.19,20). Відповідно до ст. 41 Конституції України, право власності є непорушним. Кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Відповідно до ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. У відповідності до ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. За змістом ст..150 Житлового кодексу Української РСР, ч. 1 ст. 383 ЦК України, громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди. Згідно ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Враховуючи вищевикладене та аналізуючи здобуті по справі докази, суд приходить до висновку, що вимоги позивачів в частині зобовязання [PERSON] не чинити [PERSON] та [PERSON] перешкоди у користуванні домоволодінням та вселення їх у домоволодіння № 22 по вул. Новостеповій в м.\~Дніпропетровську є обґрунтованими, законними, доведеними, а тому підлягають задоволенню. Крім того згідно статті 88 ЦПК України, оскільки позивачкою при подачі позову було сплачено судовий збір, і вимоги позову частково задоволені, з відповідача належить стягнути на користь [PERSON] судовий збір у розмірі 551,20 грн. На підставі вищевикладеного,

Outcome: partial