Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-27 00:00:00

20.05.2015 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідачів про зобов'язання повернути автомобіль та стягнення неустойки. В обґрунтування позову посилається на те, що 30.09.2011 року між ним та відповідачами було укладено договір оренди автомобіля №30/09, відповідно до умов якого позивачем було надано відповідачам в оренду легковий автомобіль марки «СНERY», модель «ELARA», 2008 року випуску, державний номерний знак [NUMBER], номер шасі (кузова, рами) [NUMBER], чорного кольору, тип легковий седан (далі - автомобіль), який відповідачі зобов'язувались використовувати за цільовим призначенням та вчасно сплачувати за нього орендну плату. В порушення умов договору відповідачі орендну плату за користування автомобілем не сплачують, у зв'язку з чим позивачем достроково було розірвано зазначений договір та зобов'язано відповідачів повернути автомобіль позивачу. Позивач зазначає, що він неодноразово звертався до відповідачів з вимогою повернути йому автомобіль, однак відповідачами дана вимога була проігнорована та відповідачі й надалі продовжують безкоштовно користуватись автомобілем. Посилаючись на зазначене, позивач просить суд зобов'язати відповідача повернути йому спірний автомобіль та стягнути солідарно з відповідачів 110 400, грн. неустойки за неповернення автомобіля відповідно до вимог ст.785 ЦК України, та 1 104,00 грн. судового збору. У судове засідання сторони не з'явилася, про час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином, позивач звернувся до суду з заявою, в якій зазначив, що позов підтримує в повному обсязі, просить провести судове засідання у його відсутність, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідачі про причини неприбуття суд не повідомили, заяви про розгляд справи у їх відсутність не подавали. За таких обставин, судом на підставі ч. 1 ст. 224 ЦПК України постановлено ухвалу про заочний розгляд справи на підставі наявних в ній доказів. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом установлено, що 30.09.2011 року між позивачем та відповідачами було укладено договір оренди автомобіля з умовою про викуп №30/09 (далі - договір), відповідно до умов якого позивачем було надано відповідачам в оренду легковий автомобіль марки «СНERY», модель «ELARA», 2008 року випуску, державний номерний знак [NUMBER], номер шасі (кузова, рами) [NUMBER], чорного кольору, тип легковий седан, терміном користування на 36 місяців, а саме з 30.09.2011 року по 30.09.2014 року з орендною платою 1 200,00 грн. на тиждень (а.с. 6). Рішенням Оболонського районного суду м. Києва від 22.04.2015 року, яке набрало законної сили, указаний договір визнано дійсним (а.с. 18-20). Відповідно до п. 4.1.7 договору, відповідачі зобов'язуються вчасно та в повному обсязі сплачувати орендну плату за користування автомобілем. Згідно акту прийому-передачі легкового автомобіля від 30.09.2011 року, відповідачі отримали автомобіль у задовільному стані (а.с.9). Судом установлено та вбачається з матеріалів справи, що відповідачі належним чином умови договору не виконують, своєчасно не сплачують орендну плату за користування автомобілем, у зв'язку з чим 01.07.2014 року позивачем достроково було розірвано договір оренди на підставі п.7.1.3 договору, а саме: договір оренди підлягає достроковому розірванню за вимогою орендодавця, зокрема, у випадку, якщо орендар більше ніж на один день затримує виплату орендної плати. Про дострокове розірвання договору позивач повідомив відповідачів письмовим листом-претензією від 25.06.2014 року, яка була отримана відповідачем [PERSON] 01.07.2014 року (а.с.13 зворот). При цьому, обставина розірвання 01.07.2014 року договору оренди автомобіля з умовою про викуп №30/09 30.09.2011 року, укладеного [PERSON] з [PERSON] та [PERSON] доказуванню не підлягає відповідно до ч. 3 ст. 61 ЦПК України, оскільки встановлена рішенням Оболонського районного суду м. Києва від 22.04.2015 року, яке набрало законної сили, у справі за позовом [PERSON] до [PERSON], [PERSON], третя особа - [PERSON], про визнання дійсним договору оренди автомобіля з умовою про викуп та стягнення заборгованості за договором (а.с. 18-20) Крім того, позивач зобов'язав відповідачів повернути йому автомобіль, про що також повідомляв відповідачів письмовим листом-претензією від 24.07.2014 року (а.с.14). Однак зазначена вимога позивача відповідачами виконана не була. Згідно ст.782 ЦК України наймодавець має право відмовитись від договору і вимагати повернення речі, якщо наймач не вносить плату за користування річчю протягом трьох місяців підряд. У разі відмови наймодавця від договору найму договір є розірваним з моменту одержання наймачем повідомлення наймодавця про відмову від договору. Відповідно до ч.2 ст. 653 ЦК України у разі розірвання договору зобов'язання сторін припиняються. У відповідності до ст. 785 ЦК України у разі припинення договору найму наймач зобов'язаний негайно повернути наймодавцеві річ у стані, в якому вона була одержана, з урахуванням нормального зносу, або у стані, який було обумовлено в договорі. Якщо наймач не виконує обов'язку щодо повернення речі, наймодавець має право вимагати від наймача сплати неустойки у розмірі подвійної плати за користування річчю за час прострочення. Так, згідно розрахунку, зазначеного позивачем, відповідачі мають сплатити на користь позивача неустойку в подвійному розмірі за період невиконання обов'язків договору, а саме, за період 46 тижнів (з 01.07.2014 року - дата розірвання договору по 20.05.2015 року - дата звернення позивача до суду з даним позовом). Відповідно до п.1.2 договору, щотижнева орендна плата складає 1 200,00 грн., відповідно подвійна плата становить 2 400,00 грн. на тиждень. Таким чином, неустойка за неповернення автомобіля відповідно до вимог ст.785 ЦК України складає 110 400,00 грн. Згідно з нормою ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст.610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Згідно із ст. 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Враховуючи, що у судовому засіданні установлено, що після розірвання укладеного між сторонами договору найму транспортного засобу відповідачі в порушення вимог закону ухиляються від його повернення, суд дійшов висновку про обгрунтованість вимог позову про зобов'язання відповідача повернути спірний автомобіль зі сплатою неустойки відповідно до вимог ст. 785 ЦК України. Відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Outcome: approved