Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-18 00:00:00

1.Стислий виклад позиції позивача, відповідача. [PERSON] звернувся до Галицького районного суду Івано-Франківської області з позовом до Галицької міської ради, [PERSON] та просить суд визнати за ним право власності в порядку спадкування за законом на спадкове майно після смерті батька - [PERSON] , який помер [INFO] , а саме на: - будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами, який знаходиться за адресою: [ADDRESS] , загальною площею 26,3 м.кв., житловою площею 10,5 м2, позначений за планом літерою «А», сараєм літера «Б», стодолою літера «В» вбиральнею літера «Г», криницею № 1. Обґрунтовуючи позовні вимоги покликається на те, що [INFO] помер його батько - [PERSON] . Спадкодавець, на випадок смерті, залишив заповіт від 28 травня 1997 року, посвідчений посадовою особою Бринської сільської ради, Галицького р-ну, Івано-Франківської обл., який не змінювався та не скасовувався. Заповів його братові - відповідачеві [PERSON] все своє майно. [PERSON] відмовився від прийняття спадщини. Має намір оформити спадкові права на будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами, однак перешкодою у нотаріальному оформлені є відсутність правовстановлюючих документів. Тому, приватним нотаріусом Данилюком О.О. відмовлено йому у видачі свідоцтва про право на спадщину. В підготовче засідання позивач не з`явився, однак скерував заяву про розгляд справи у його відсутності, зазначив про підтримання позову, просив задовольнити такий. В підготовче судове засідання відповідач - Галицька міська рада представника не скерувала. Міським головою Кантором О. подано заяву про розгляд справи у відсутності представника та про визнання позову. В підготовче засідання відповідач [PERSON] не з`явився, однак подав заяву про розгляд справи у його відсутності та про визнання позову. 2.Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини. Судом встановлено, що [INFO] помер - [PERSON] , що стверджується копією свідоцтва про смерть (а.с. 9). Спадкодавець на випадок смерті залишив заповіт, посвідчений державним нотаріусом Бринської районної державної нотаріальної контори 28 травня 1997 року, № 12, що стверджується копією заповіту (а.с. 10). Спадкодавець заповів відповідачу [PERSON] будинок, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . (а.с 10). Згідно довідки виданої виконкомом Бринської сільської ради - [PERSON] , який помер [INFO] був зареєстрований та проживав за адресою: [ADDRESS] . Окрім нього, за вищезазначеною адресою були зареєстровані та проживали: його син - [PERSON] (позивач) та син - [PERSON] (відповідач) (а.с.16). Згідно довідки, виданої виконкомом Бринської сільської ради від 16 жовтня 2020 року, відповідно до даних погосподарської книги № 3, житловий будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами, який знаходиться за адресою: [ADDRESS] , належав [PERSON] (а.с.17). Відповідно до даних наявної у справі копії технічного паспорта на будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами по [ADDRESS] від 01 жовтня 2020 року, виготовленого на замовлення позивача, загальна площа житлового будинку становить 26,3 м2, розмір житлової площі 10,5 м2 (а.с. 11-14). Позивач звернувся із заявою про прийняття спадщини до нотаріальної контори, проте приватним нотаріусом Данилюком О.О. відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів. (а.с.18). 3.Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування Відповідно до частини 3 статті 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Відповідно до частини 4 статті 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до частини 4, 5 статті 268 ЦПК України у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи суд підписує рішення без його проголошення. Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення. Відповідно до пункту 1 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» (далі - Постанова ПВСУ від 30.05.2008 року № 7) відносини спадкування регулюються правилами Цивільного кодексу України, якщо спадщина відкрилася не раніше 1 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила Цивільного кодексу Української РСР (далі - ЦК УРСР). Станом на день смерті спадкодавця, діяли норми Цивільного кодексу Української РСР. Відповідно до статті 524 ЦК УРСР було визначено, що спадкування здійснюється за заповітом або законом. Згідно статті 525 ЦК УРСР, часом відкриття спадщини визначається день смерті спадкодавця. Згідно зі статтею 527 ЦК УРСР спадкоємцями можуть бути особи, що були живими на момент смерті спадкодавця, а також діти померлого, зачаті при його житті і народженні після його смерті. При спадкоємствi за законом спадкоємцями першої черги є, в рiвних частках, дiти (у тому числi усиновленi), дружина i батьки (усиновителi) померлого. До числа спадкоємцiв першої черги належить також дитина померлого, яка народилася пiсля його смертi. Згідно з частиною 1 статті 534 ЦК УРСР кожний громадянин може залишити за заповітом усе своє майно або частину його (не виключаючи предметів звичайної домашньої обстановки і вжитку) одній або кільком особам як тим, що входять, так і тим, що не входять до кола спадкоємців за законом, а також державі або окремим державним, кооперативним та іншим громадським організаціям. Відповідно до статті 548 ЦК УРСР, прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Згідно статті 549 ЦК УРСР, якщо спадкоємець фактично вступив в управління або володіння спадковим майном, він визнається таким, що прийняв спадщину. Для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженнями. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Спадкоємець за законом або за заповітом вправі відмовитись від спадщини. При цьому він може заявити, що відмовляється від спадщини на користь кого-небудь з інших спадкоємців, закликаних до спадкоємства за законом або за заповітом, а також на користь держави або окремих державних, кооперативних або інших громадських організацій. Наступне скасування спадкоємцем такої заяви не допускається. Вважається, що відмовився від спадщини також той спадкоємець, який не вчинив жодної з дій, що свідчать про прийняття спадщини протягом встановленого строку (стаття 553 ЦК УРСР). Отже, позивач є спадкоємицем першої черги за законом, який прийняв спадщину, оскільки після смерті свого батька - [PERSON] , фактично вступив у володіння спадковим майном; -інший спадкоємець, який прийняв спадщину, після смерті свого батька [PERSON] - відповідач [PERSON] визнав позов, фактично відмовившись від спадщини, суд приходить до висновку, що право на спадкове майно перейшло у порядку спадкування до позивача, а тому є всі підстави для визнання за ним права на будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами, який знаходиться за адресою: [ADDRESS] , загальною площею 26,3 м2, житловою площею 10,5 м2, позначений за планом літерою «А», сараєм літера «Б», стодолою літера «В» вбиральнею літера «Г», криницею № 1. Визнання відповідачами позову не суперечить закону та не порушує прав, свобод та інтересів інших осіб.

Outcome: approved