Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-20 00:00:00

20.09.2021 [PERSON] звернувся до суду із позовом до [PERSON] , в якому просить суд визнати відповідача таким, що втратив право користування житловим приміщенням, а саме: квартирою [ADDRESS] . В обґрунтування позову [PERSON] зазначила, що вона є співвласницею квартири [ADDRESS] . Відповідач [PERSON] не проживає і ніколи не проживав в квартирі, оскільки за усною домовленістю останній просив тимчасово його зареєструвати на строк два тижні. Після спливу визначеного строку відповідач не знявся з реєстрації, став уникати зустрічей, а згодом взагалі перестав спілкуватись, змінив місце проживання та контактні телефони. Особистих речей відповідача в квартирі не має. Реєстрація відповідача в квартирі порушує права позивачки, як власника. 04.10.2021 відповідно до ухвали суду позов прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі у порядку спрощеного позовного провадження. Учасники справи в судове засідання не з`явились. Позивачка [PERSON] у поданій заяві підтримала позов та просила ухвалити заочне рішення. Розгляд справи просила провести без її участі. Відповідач [PERSON] повторно у судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином відповідно до пункту 2 частини 7 статті 128, частини 4 статті 129 Цивільного процесуального кодексу України. Причин неявки суду не повідомив, відзиву на позов не подавав. Відповідно до пункту 4 частини 8 статті 128 Цивільного процесуального кодексу України, днем вручення судової повістки є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси. Оголошення про виклик відповідача розміщено з додержанням вимог, передбачених частиною 11 статті 128 Цивільного процесуального кодексу України. Згідно частини 1 статті 131 Цивільного процесуального кодексу України, учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місця проживання (перебування, знаходження) або місцезнаходження під час провадження справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання або місцезнаходження судова повістка надсилається учасникам справи, які не мають офіційної електронної адреси та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, що забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, на останню відому судові адресу і вважається доставленою, навіть якщо учасник судового процесу за цією адресою більше не проживає або не знаходиться. Відповідно до частини 1 статті 280 Цивільного процесуального кодексу України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд не має відомостей про причину повторної неявки відповідача, який повідомлявся належним чином, що дало підстави вирішити справу на підставі наявних у ній даних (постановити заочне рішення) у відповідністю з частиною 4 статті 223, частиною 1 статті 280 Цивільного процесуального кодексу України. Зважаючи на те, що всі особи, які беруть участь у справі в судове засідання не з`явилися, відповідно до частини 2 статті 247 Цивільного процесуального кодексу України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Суд, вивчивши та дослідивши письмові матеріали справи, приходить до наступного висновку. З копії свідоцтва про право власності на житло від 27.06.1996, зареєстрованого Зміївським МДПТІ (№ І-46) вбачається, що квартира [ADDRESS] ) належить: [PERSON] та членам сім`ї: [PERSON] (а. с. 13 - 14). Копією Акту обстеження від 16.09.2021, складеним депутатом Слобожанської селищної ради Чугуївського району Харківської області Білевіч О.В. за участю свідків: [PERSON] , [PERSON] підтверджується, що [PERSON] , [INFO] не проживає з 2017 року в квартирі [ADDRESS] (а. с. 22). Факт реєстрації відповідача в квартирі підтверджується копією домової книги (а. с. 15 - 21). Відповідно до ч. 1 статті 71 ЖК УРСР, при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім`ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Відповідно до статті 72 ЖК УРСР, визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Способи захисту права власності передбачені нормами статей 16, 386, 391 ЦК України. Відповідно до частини першої статті 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні (частина перша ЦК України). Відповідно до статті 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Отже, власник має право вимагати від осіб, які не є членами його сім`ї, а також не відносяться до кола осіб, які постійно проживають разом з ним і ведуть з ним спільне господарство, усунення порушень свого права власності у будь-який час. Судом встановлено, що відповідач є сторонньою особою, відсутній за місцем реєстрації в квартирі [ADDRESS] тривалий час, а саме з 2017 року, що свідчить про те, що відповідач втратив цікавість до спірного житла та відмовився від проживання та користування ним. Згідно з ч. 1 ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі заяви особи, запиту органу реєстрації за новим місцем проживання особи, остаточного рішення суду (про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою), свідоцтва про смерть. Отже, реєстрація відповідача у спірній квартирі порушує право позивача, як власника (співвласника), на володіння, користування та розпорядження своїм майном, а відтак є підстави для задоволення позову. З урахуванням позиції позивачки, яка не заявляла вимоги про стягнення на свою користь судових витрат, питання про їх розподіл при ухваленні судового рішення не вирішувалось.

Outcome: approved