Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-03 00:00:00

20.07.2015 року позивачка [PERSON] в інтересах неповнолітнього сина [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про виселення. На обґрунтування вимог зазначила, що [PERSON] є власником 1/2 частини житлового будинку з господарськими будівлями, розташованого в м. Балті Одеської області по вул.. Железняка, 5-а, яка складається з кімнати площею 20,7 кв. м., передпокою площею 14,8 кв. м., сіни площею 12,7 кв.м. Однак він проживати в цій частині будинку не може, оскільки відповідачка там проживає і його не впускає. Тому просила суд виселити [PERSON] з належної на праві власності [PERSON] зазначеної 1/2 частини житлового будинку. Позивачка в судовому засіданні позов підтримала повністю, не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідачка [PERSON] в судове засідання не зявилася, хоча належним чином була повідомлена про день, час та місце слухання справи, в звязку з чим відповідно до ст. 224 ЦПК України судом застосовано заочний розгляд справи. Заслухавши доводи позивачки, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що згідно з додатковим рішенням Балтського районного суду Одеської області від 27.08.2013 року [PERSON] є власником 1/2 частини житлового будинку з господарськими будівлями, розташованого в м. Балті Одеської області по вул.. Железняка, 5-а, яка складається з кімнати площею 20,7 кв. м., передпокою площею 14,8 кв. м., прибудови (на плані літ. а). Право власності [PERSON] на 1/2 частину зазначеного будинку також підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 10196138 від 30.09.2013 року та технічним паспортом, виготовленим 25.11.2013 року Комунальним підприємством ТЕХІНВЕНТАРИЗАТОР Балтської районної ради Одеської області. Відповідно до ч. 1\~ ст. 383 ЦК України власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім'ї, інших осіб і не має права використовувати його для промислового виробництва. У судовому засіданні позивачка стверджує, що відповідачка [PERSON] чинить перешкоди, не допускає [PERSON] до належної йому частини будинку. Однак належних доказів цьому не надала, хоча її неодноразово судом надавалась така можливість. Надані позивачкою заява від 04.12.2015 року та акт огляду зазначеного житлового будинку від 15.11.2013 року підтверджують тільки факт проживання відповідачки [PERSON] в житловому будинку, розташованому в м. Балті Одеської області по вул.. Железняка, 5-а. Однак з цих документів, наданих позивачкою, не вбачається, що відповідачка проживає саме в частині будинку, належній [PERSON], і не впускає його туди. Відповідно до ст..60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Згідно ч.1\~ ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до\~ ст. 155 ЖК України жилі будинки (квартири), що є у приватній власності громадян, не\~ \~ може\~ \~ бути\~ \~ в\~ \~ них вилучено,\~ \~ власника не може бути позбавлено права користування жилим будинком (квартирою), крім випадків, установлених законодавством. Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню, оскільки позивачкою не надано доказів про те, що відповідачка проживає саме в частині будинку, яка належить [PERSON] На підставі викладеного,

Outcome: dismissed