Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-07 00:00:00

21 лютого 2019 року [PERSON] звернулась до суду з зазначеним позовом. В обґрунтування позовних вимог позивачка посилається на те, що вона є власником земельної ділянки площею 2,0 га, яка розташована на території Антонівської сільської ради Варвинського району Чернігівської області. 3 липня 2017 року укладено, а 28 вересня 2017 року зареєстровано договір оренди зазначеної земельної ділянки, укладений між нею та фізичною особою-підприємцем [PERSON] Пунктом 9 Договору передбачено, що орендна плата вноситься орендарем у грошовій формі в розмірі 5 809,53 грн за один рік оренди не пізніше 31 грудня кожного звітного року. В порушення умов Договору [PERSON] не сплатив орендну плату за 2017 та 2018 роки. На день подання позову заборгованість по орендній платі складає 7 306,01 грн, з яких: 1 496,48 грн - за 2017 рік, 5 809,53 грн - за 2018 рік. На підставі ст. ст. 13, 21, 24, 25, ч. 1 ст. 32 Закону України «Про оренду землі», п. «д» ч. 1 ст. 141 ЗК України та ст. ст. 526, 530, 651 ЦК України просить розірвати договір оренди у зв`язку з систематичною несплатою орендної плати, а також стягнути з [PERSON] заборгованість по виплаті орендної плати та судові витрати. До початку судового засідання позивачка [PERSON] звернулась до суду з письмовою заявою про розгляд справи за її відсутності, позов підтримала повністю та просила його задовольнити (а.с. 42). Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце судового розгляду повідомлений належним чином (а.с. 49). Відзиву на позовну заяву та заяв з процесуальних питань від відповідача не надійшло. На підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Оскільки відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового розгляду, про причини свої неявки в судове засідання не повідомив, відзиву не подав, а позивач не заперечує проти заочного розгляду справи, суд на підставі ст. 280 ЦПК України на місці ухвалив про заочний розгляд справи. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов слід задовольнити, виходячи з такого. З матеріалів справи вбачається, що позивачці [PERSON] на праві приватної власності належить земельна ділянка площею 2,0 га, кадастровий номер: [NUMBER] , для ведення особистого селянського господарства (а.с. 10). 3 липня 2017 року між позивачкою [PERSON] та ФОП [PERSON] укладено договір оренди вищевказаної земельної ділянки строком на 7 (сім) років (а.с. 11-12), земельна ділянка передана орендарю за актом прийому-передачі (а.с. 15). 28 вересня 2017 року договір оренди зареєстровано державним реєстратором Варвинської районної адміністрації Козловою О.А. за номером 22628819 (а.с. 13). Пунктами 9 та 11 Договору передбачено, що орендна плата вноситься орендарем у грошовій формі в розмірі 5 809,53 грн за один рік оренди не пізніше 31 грудня кожного звітного року. Відповідно до п. 25 Договору Орендодавець має право вимагати від орендаря своєчасного внесення орендної плати. Дія Договору припиняється шляхом його розірвання, зокрема, за рішенням суду на вимогу однієї зі сторін внаслідок систематичного невиконання другою Стороною обов`язків, передбачених Договором (п. 35 Договору). З позову позивача [PERSON] вбачається, що відповідач не сплатив орендну плату у передбачений договором строк два рази поспіль, а саме за користування земельною ділянкою у 2017 та 2018 роках. Звертаючись до суду з указаним позовом [PERSON] , як на підставу для розірвання договору оренди землі, посилалася на порушення відповідачем умов договору, що полягала в систематичній несплаті в повному обсязі орендної плати. Відповідно до положень статті 1 Закону України «Про оренду землі» оренда землі - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності. Згідно зі статтею 13 Закону України «Про оренду землі» договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства. Відповідно до ч. 1 ст. 32 Закону України «Про оренду землі» на вимогу однієї із сторін договір оренди землі може бути достроково розірваний за рішенням суду в разі невиконання сторонами обов`язків, передбачених статтями 24 і 25 цього Закону та умовами договору, а також на підставах, визначених ЗК України та іншими законами України. За змістом ст. ст. 24, 25 Закону України «Про оренду землі» орендодавець має право вимагати від орендаря своєчасного внесення орендної плати. У пункті «д» частини першої статті 141 ЗК України визначено, що підставою для припинення права користування земельною ділянкою є систематична несплата орендної плати. Разом з тим згідно із частиною другою статті 651 ЦК України договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї зі сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору. Аналіз указаних норм дає підстави для висновку, що підставою для розірвання договору оренди землі є систематична несплата орендної плати. Зазначені положення закону вимагають систематичної (два та більше випадки) несплати орендної плати, передбаченої договором, як підстави для розірвання договору оренди. Аналогічний правовий висновок сформовано в постановах Верховного Суду від 28 лютого 2018 року № 587/173/15-ц та від 11 липня 2018 року №484/3687/16-ц, від 6 березня 2019 року №183/262/17, від 10 квітня 2019 року №732/1799/17. За таких обставин суд дійшов висновку про наявність підстав для розірвання договору оренди земельної ділянки. Ніяких заперечень щодо вказаної позивачкою суми заборгованості по орендній платі відповідач [PERSON] не надав. Оскільки відповідач має заборгованість перед позивачкою по орендній платі в сумі 7 306,01 грн, з яких: 1 496,48 грн - за 2017 рік, 5 809,53 грн - за 2018 рік, то зазначена заборгованість підлягає стягненню з відповідача в повному обсязі. Крім того, відповідно до положень ст. 141 ЦПК України слід стягнути з відповідача на користь позивачки судовий збір в сумі 1 536 гривень 80 копійок. На підставі викладеного,

Outcome: approved