overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-26 00:00:00

19 січня 2015 року, у відповідності до поштового відправлення, [PERSON] звернулася до суду з заявою, в якій просила надати їй право на шлюб з [PERSON], оскільки вона не досягла встановленого законодавством шлюбного віку, проте має намір одружитися з вказаною особою та народити від нього дитину. В судовому засіданні [PERSON] подану заяву підтримала та просила її задовольнити, посилаючись на обставини, вказані в заяві. Заінтересована особа - [PERSON] не заперечував проти поданої заяви. Представник служби у справах дітей Чернігівської районної державної адміністрації не заперечував проти поданої заяви. Мати заявниці - [PERSON] не заперечувала проти укладення шлюбу її доньки з [PERSON]. Представник заінтересованої особи відділу РАЦС Чернігівського районного управління юстиції в судове засідання не з'явився, надав суду заяву з проханням розглянути справу без його участі, зазначивши про відсутність заперечень проти поданої заяви. Заслухавши осіб, що беруть участь у справі, дослідивши письмові докази, суд вважає, що заявлені вимоги підлягають задоволенню, оскільки встановлено, що надання [PERSON] права на шлюб до досягнення шлюбного віку відповідає її інтересам. Як вбачається з копії свідоцтва про народження, [PERSON] народилась [INFO], про що в книзі реєстрації актів про народження зроблено запис за № 02, тобто на час розгляду даної цивільної справи заявниця не досягла встановленого ч. 1 ст. 22 Сімейного кодексу України вісімнадцятирічного віку, необхідного для реєстрації одруження. Згідно з наданої КЛПЗ «Чернігівська центральна районна лікарні» довідки від 16 січня 2015 року, № 88, [PERSON] є вагітною. Зважаючи на те, що судом встановлено спільне бажання заявниці, яка має найближчим часом народити дитину, та її майбутнього чоловіка укласти шлюб, про що не заперечує мати заявниці, суд вважає можливим задовольнити заяву. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-11 00:00:00

19 січня 2016 року [PERSON] звернувся в суд з позовом до \~[PERSON] про розірвання шлюбу, який було зареєстровано 25 квітня 2015 року в РАЦС Нововолинського МУЮ Волинської області, актовий запис №100. Від спільного шлюбу в подружжя неповнолітніх дітей немає. Вимоги позивач обгрунтовує тим, що спільне сімейне життя з відповідачем не склалось через несумісність характерів та різні погляди на сімейне життя. Вони не розуміють один одного та не можуть знайти спільних рішень при веденні спільного господарства та використанні сімейного бюджету. Подальше перебування в шлюбі з відповідачем суперечить його інтересам. На теперішній час сімя фактично розпалась, не підтримують подружніх стосунків, проживають окремо. Вважає, що примирення і збереження сімї є неможливим, оскільки сімя існує формально, а тому просить розірвати шлюб, укладений з відповідачем [PERSON] Позивач [PERSON] в судове засідання не зявився, подав до суду письмову заяву, просить справу слухати у його відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, просить їх задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявилась без поважних причин, будучи повідомленою про час і місце розгляду справи належним чином, причину неявки в судове засідання не повідомила. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідно до ч.1 ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Зі згоди позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи в їх сукупності, а саме: свідоцтво про шлюб (а.с. 4,5), копію паспорта позивача (а.с.6), суд прийшов до висновку, що сумісне життя подружжя є неможливим, збереження сімї суперечить інтересам позивача, а тому позов є підставним і підлягає до задоволення. В судовому засіданні встановлено, що сторони не підтримують подружніх стосунків, проживають окремо, шлюб фактично розпався. Відповідно до ст. 112 Сімейного Кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Приймаючи до уваги, що в судовому засіданні встановлені обставини, які свідчать про неможливість збереження шлюбу і спільного життя подружжя, збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, суд позов задовольняє.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-24 00:00:00

19 січня 2016 року [PERSON] звернувся до Очаківського міськрайонного суду Миколаївської області із зазначеним позовом до [PERSON] Свої вимоги позивач обґрунтовував тим, що він перебуває з відповідачкою у шлюбі, зареєстрованому 28 лютого 2015 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Очаківського міськрайонного управління юстиції Миколаївської області. Від шлюбу з відповідачкою дітей немає. Через відсутність взаєморозуміння та втрату поваги одне до одного сумісне життя є неможливим. Просив розірвати їхній з відповідачкою шлюб. Позивач та відповідачка в судове засідання не з'явилися, надали до суду заяви про розгляд справи за їх відсутності. Крім цього, зазначили, що позивач повністю підтримує позовні вимоги; відповідачка позовні вимоги визнає повністю, не заперечує проти задоволення позову. Дослідивши письмові докази по справі, суд дійшов наступного. Сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 28 лютого 2015 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Очаківського міськрайонного управління юстиції Миколаївської області, про що в книзі реєстрації шлюбів зроблено актовий запис за № 27. Зазначений факт підтверджується дослідженим у судовому засіданні свідоцтвом про шлюб [NUMBER]. Від шлюбу сторони дітей не мають. Причинами розпаду сім'ї стали відсутність взаєморозуміння та втрата поваги одне до одного. Враховуючи викладене, суд вважає, що шлюб, укладений між сторонами, фактично розпався, та що за зазначених обставин їх подальше сумісне життя і збереження сім'ї є неможливим, тому, в силу ч. 1 ст. 110, ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України, вимоги позивача про розірвання шлюбу є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 113 Сімейного кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Згідно з ч. 2 ст. 114 Сімейного кодексу України, у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-07 00:00:00

19 січня 2016 року [PERSON] звернувся до суду із вказаним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що з 07 вересня 2012 року перебуває з відповідачем [PERSON] у зареєстрованому шлюбі, від шлюбу дітей не мають. Зазначає, що у подружжя відсутні спільні інтереси, сторони мають різні погляди на життя, припинили шлюбні відносини з листопада 2015 року та спільного господарства не ведуть. Позивач зазначає, що саме він винен в розпаді сім'ї, він пішов з дому. Позивач вважає, що спільне проживання та збереження шлюбу вважає неможливим, просить шлюб розірвати. Позивач в судове засідання не з'явився, надав суду заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить шлюб розірвати. Відповідач в судове засідання не з'явилася, надала заяву, в якій позов визнала в повному обсязі та просила розглядати справу в її відсутність. За таких обставин, суд проводить розгляд справи у відсутність сторін без фіксування судового процесу технічними засобами, що не суперечить вимогам ч. 2 ст. 197 ЦПК України. Проаналізувавши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Встановлено, що громадянин Афганістану [PERSON] та громадянка України [PERSON] 07 вересня 2012 року зареєстрували шлюб у відділі державної реєстрації актів цивільного стану Сумського міського управління юстиції, актовий запис № 1015, що підтверджується наданою копією свідоцтва про шлюб (а. с. 13). Від шлюбу сторони дітей не мають. На час розгляду справи спору про поділ спільного майна подружжя між сторонами немає. Відповідно до ст. 24 Сімейного кодексу України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно ст. 55 Сімейного кодексу України, дружина та чоловік зобов'язані піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім'ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Відповідно до ч. 3 ст. 56 Сімейного кодексу України, кожен із подружжя має право припинити шлюбні відносини. Суд вважає, що оскільки подружні відносини між сторонами фактично припинені, сторони не згодні на примирення і обидва з подружжя бажають шлюб розірвати, то подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам кожного з них, тому позовні вимоги підлягають задоволенню і шлюб підлягає розірванню. Судові витрати залишити за позивачем. У відповідності до ст.ст. 24, 55, 56, 105, 110, 112 Сімейного кодексу України та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-18 00:00:00

19 січня 2016 року [PERSON] звернулась до суду з позовом про розірвання шлюбу, мотивуючи тим, що спільне життя з відповідачем не склалося, між ними постійно виникали суперечки та непорозуміння , внаслідок яких їх сім'я розпалася, з жовтня 2015 року вони разом не проживають, шлюбні стосунки не підтримують. Позивачка в судове засідання не з'явилась, надала суду заяву про розгляд справи у її відсутності, позов підтримала. Відповідач до суду також не з'явився, надав заяву, в якій просив розглянути справу у його відсутності, позов визнав. Суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності сторін. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Сторони уклали шлюб 14 лютого 2004 року, що підтверджується свідоцтвом про одруження серії [NUMBER] (а.с.4) Від шлюбу мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO] (а.с. 5). Спільне життя між ними не склалося, з жовтня 2015 року сторони разом не проживають, сімейні стосунки не підтримують . Наведене свідчить, що між сторонами склалися спірні сімейні правовідносини з приводу розірвання шлюбу. Дані правовідносини регулюються ст. ст. 104,105,110, 112 Сімейного Кодексу України. Відповідно до ст.ст. 104 ,105,110 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Згідно з ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Встановлено, що подружжя припинили сімейні відносини, тривалий час разом не проживають, сімейні стосунки не підтримують. На думку суду подальше спільне життя і збереження сім'ї суперечить інтересам сторін, тому шлюб підлягає розірванню. Крім того, у відповідності до ст. 88 ЦПК України, з відповідача необхідно стягнути на користь позивачки сплачений нею судовий збір в сумі 551 грн. 20 коп.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-29 00:00:00

19 січня 2016 року [PERSON] звернулася до Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Свої вимоги мотивувала тим, що з відповідачем перебувають у зареєстрованому шлюбі, мають сина - [PERSON], [INFO], який на даний час мешкає та надалі буде мешкати з позивачем. Сім'я фактично розпалася в березні 2015 року, втрачені всі фізичні та духовні зв'язки між ними, спільного господарства не ведуть. Вважає, що подальше спільне життя з відповідачем суперечать інтересам сім'ї та вихованню дитини. За таких обставин збереження шлюбу та подальше сумісне життя, як і примирення є неможливим. До судового засідання позивач не з'явилася, надала до суду письмову заяву про розгляд справи за його відсутності. Відповідач до судового засідання не з'явився, надав суду письмову заяву про згоду з позовними вимогами і проханням розглянути справу за її відсутності. Згідно із вимогами ч. 2 ст. 197 ЦПК України судове засідання проведено без фіксації технічними засобами, без участі всіх осіб, які беруть участь у справі. У судовому засіданні встановлено, що 16 жовтня 2010 року зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON] (а.с. 3). Подружжя має сина - [PERSON], [INFO] (а.с. 4). Спору про розподіл майна та місце проживання неповнолітньої дитини на даний час немає. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню за таких підстав: сторони припинили фактичні відносини, кожен веде своє особисте життя, спільного господарства не мають, подальше сімейне життя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, тому шлюб можливо розірвати. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-29 00:00:00

19 січня 2016 року [PERSON] звернулася до Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Свої вимоги мотивувала тим, що з відповідачем перебувають у зареєстрованому шлюбі, мають сина - [PERSON], [INFO], який на даний час мешкає та надалі буде мешкати з позивачем. Сім'я фактично розпалася в грудні 2015 року, втрачені всі фізичні та духовні зв'язки між ними, спільного господарства не ведуть. Вважає, що подальше спільне життя з відповідачем суперечать інтересам сім'ї та вихованню дитини. За таких обставин збереження шлюбу та подальше сумісне життя, як і примирення є неможливим. До судового засідання позивач не з'явилася, надала до суду письмову заяву про розгляд справи за її відсутності. Відповідач до судового засідання не з'явився, надав суду письмову заяву про згоду з позовними вимогами і проханням розглянути справу за його відсутності. Згідно із вимогами ч. 2 ст. 197 ЦПК України судове засідання проведено без фіксації технічними засобами, без участі всіх осіб, які беруть участь у справі. У судовому засіданні встановлено, що 16 жовтня 2010 року зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON] (а.с. 6). Подружжя має сина - [PERSON], [INFO] (а.с. 7). Спору про розподіл майна та місце проживання неповнолітньої дитини на даний час немає. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню за таких підстав: сторони припинили фактичні шлюбні відносини, кожен веде своє особисте життя, спільного господарства не мають, подальше сімейне життя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, тому шлюб можливо розірвати. Відповідно до ч. 3 ст. 88 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Таким чином, з відповідача належить стягнути судові витрати в дохід держави. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-28 00:00:00

19 січня 2016 року [PERSON] звернулася до суду з заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документу. В обгрунтування своїх вимог вказувала, що у 1977 році на її ім.»я було заповнено трудову книжку. В трудовій книжці було неправильно указано число, місяць і рік її народження, тому заявниця просить встановити належність їй указаної трудової книжки. В судовому засіданні заявниця вимоги підтримала з підстав, зазначених в заяві і просила задовольнити їх. Представник зацікавленої особи [PERSON] не заперечувала проти задоволення вимог заявниці і підтвердила, що встановлення даного факту буде мати юридичне значення для [PERSON] при призначенні пенсії. Заслухавши пояснення заявниці, з'ясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами, суд приходить до висновку, що заява підлягає до задоволення. Згідно ст. 256 п. 6 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту, зокрема: належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження, якої що зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. З пояснень заявниці, досліджених доказів, судом встановлено, що днем народження останньої є «1 січня 1959 року» і воно підтверджується паспортом [PERSON] серії АВ № 293416. Трудова ж книжка виписана з виправленнями прізвища та неправильної дати, місяця і року народження. З пояснень заявниці, матеріалів справи судом встановлено, що дана розбіжність в документах виникла помилково, тому суд приходить до висновку, про встановлення її належності заявниці.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-17 00:00:00

19 січня 2016 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON], в якому просить розірвати, зареєстрований 9 грудня 2011 року з відповідачем шлюб, посилаючись на те, що спільне життя з останнім не склалося, шлюбно-сімейні відносини фактично припинилися і збереження шлюбу суперечить її інтересам. В судове засідання позивач не з'явилася, подавши до суду заяву про розгляд справи за її відсутності. Відповідач, який був належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи, в судове засідання також не з'явився, про причини неявки суд не повідомив, клопотань про розгляд справи за його відсутності до суду не надходило. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням статті 224 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України). Судом встановлено, що 9 грудня 2011 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Романівського районного управління юстиції Житомирської області актовим записом № 76 було зареєстровано шлюб між позивачем та відповідачем. Частиною 2 статті 112 Сімейного кодексу України (далі СК України) визначено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їх дітей, що мають істотне значення. Відповідач проти доводів позивача щодо фактичного припинення сімейних відносин з останньою та необхідності розірвання шлюбу не заперечив, а тому суд прийшов до висновку про необхідність задоволення позову. Згідно частини 1 статті 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-13 00:00:00

19 січня 2016 року [PERSON] звернулася з позовом до [PERSON], в якому зазначає, що 20 вересня 2011 року вона позичила відповідачці 16000 грн. Дану суму [PERSON] зобовязувалася повернути до 20 вересня 2012 року. В погоджений сторонами строк відповідачка повернула борг в сумі лише 7000 грн., решту боргу повертати відмовляється. [PERSON] просить стягнути із неї суму боргу 9000 грн., 6363 грн. суми інфляції та 922,36 грн. три відсотки річних, судові витрати. Позивачка та її представник в суді позов підтримують повністю. Не заперечують проти ухвалення заочного рішення. Відповідачка, яка належним чином повідомлена судом про час та місце розгляду справи, до суду не прибула, клопотання про відкладення розгляду справи до суду не направила. Тому суд ухвалює заочне рішення. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до задоволення повністю. Судом встановлено такі факти і відповідні їм правовідносини. [PERSON] 20 вересня 2011 року позичила для [PERSON] 16000 грн., які відповідачка повинна була повернути до 20 вересня 2012 року. У домовлений строк відповідачка борг повернула частково в сумі 7000 грн. Решту боргу добровільно повертати відмовляється. Дані обставини встановлені з пояснень позивача та письмового доказу - розписки про отримання [PERSON] 16000 грн. позики, строк повернення - до 20 вересня 2012 року. Згідно ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору. А згідно ст.ст..1047, 1049,1050 ЦК України договір позики укладається в письмовій формі, якщо його сума не менш як у 10 разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми. Позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобовязаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Відповідно до ч.2 ст.625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. З огляду на зазначені правові положення та встановлені судом обставини суд приходить до висновку, що за письмовим договором позики грошей [PERSON] не повернула [PERSON] в обумовлений договором строк борг в повному обсязі. За таких обставин позовні вимоги [PERSON] про повернення суми боргу позики з врахуванням індексу інфляції та три проценти річних є законними, обґрунтованими наданими суду доказами, а тому підлягають задоволенню. Судові витрати у виді судового збору підлягають стягненню з відповідачки на користь позивача.

Outcome: approved