Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-17 00:00:00

21 березня 2016 року до Словянського міськрайонного суду звернулась [PERSON] з позовом до [PERSON], про розірвання шлюбу, мотивуючи свої вимоги тим, що з відповідачем вона перебуває у зареєстрованому шлюбі з 29 грудня 2001 року, що був зареєстрований Відділом реєстрації актів громадянського стану Словянського міського управління юстиції, про що зроблено актовий запис № 819. Зазначає, що від даного шлюбу мають повнолітнього сина: [PERSON], [INFO]. Сімейні відносини у них не склалися, вони перестали розуміти один одного, виникли суттєві непорозуміння та різні погляди на життя, зникла любов та спільні інтереси. Сторони проживають окремо та не ведуть спільного господарства з жовтня 2015 року. Вважає, що їх сім`я розпалась та шлюб між ними необхідно розірвати. Тому просить суд, розірвати шлюб укладений між нею та відповідачем. Позивач у судове засідання не зявилась, про дату, час та місце розгляду повідомлялась належним чином, проте надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, в яких позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити. Представник позивача у судове засідання не зявився, про дату, час та місце розгляду повідомлявся належним чином, проте надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, в яких позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити. Відповідач у судове засідання не зявився, про дату, час та місце розгляду повідомлявся належним чином, про причини неявки суду не повідомив. Суд вжив всіх можливих заходів щодо інформування відповідача про дату, час та місце розгляду справи. А саме йому надсилалися судові повістки, телефонували по мобільному телефону, а також надсилалось оголошення до газети «Донбасс», в якому викликали відповідача до суду. Згідно ст. 169 ЦПК України, якщо суд не має відомостей про причину неявки відповідача, повідомленого належним чином, або причину неявки буде визнано неповажною, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказі, а на підставі ст. ст. 224, 225, 226 ЦПК України, суд в праві постановити заочне рішення. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до переконання, що позов підлягає задоволенню. Так, у судовому засіданні встановлено, що сторони одружені з 29 грудня 2001 року, шлюб був зареєстрований Відділом реєстрації актів громадянського стану Словянського міського управління юстиції, про що зроблено актовий запис № 819, що підтверджується свідоцтвом про шлюб (а.с.11). Від наведеного шлюбу сторони мають спільну неповнолітню дитину сина - [PERSON], [INFO]. Фактичні шлюбні відносини між ними припинені. Спору про розподіл майна - немає. При таких обставинах суд вважає, що подальше спільне життя і збереження шлюбних відносин суперечили б їх інтересам. При вирішенні питання про розірвання шлюбу, суд зясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини та інші обставини життя подружжя. Сімейні відносини у них не склалися, відповідач систематично зловживає спиртними напоями, не здійснює відповідний догляд за дітьми та не цікавиться потребами та життям сімї. Сторони проживають окремо та не ведуть спільного господарства. За таких обставин, примирення між сторонами неможливе. В звязку з цим, судом у відповідності із ст. 61 ЦПК України, визнані вказані обставини такими, що не підлягають доказуванню. У відповідності із ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу, суперечило б інтересам одного з них. З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що позов [PERSON] слід задовольнити, оскільки подальше спільне життя та збереження шлюбу є неможливим і суперечить інтересам позивача. Згідно із ч. 3 ст. 115 СК України, документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. На підставі викладеного,

Outcome: approved