Jurisdiction: civil
Date: 2021-08-02 00:00:00

21.05.2021 року до Василівського районного суду Запорізької області надійшов позов [PERSON] . який в подальшому був уточнений в редакції від 22.07.2021 року, до Василівської державної нотаріальної контори Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро), про звільнення майна з-під арешту. В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач [PERSON] зазначає, що [INFO] помер його батько [PERSON] , після смерті якого відкрилась спадщина у вигляді земельної ділянки, житлового будинку та автомобілю. Під час оформлення спадкових справ з`ясувалось, що на підставі ухвали Василівського районного суду від 19.07.1997 року накладено арешт на все майно батька. Позивач вказує, що при зверненні до Василівського районного суду було отримано інформацію, що дійсно в провадженні Василівського районного суду Запорізької області знаходилась цивільна справа за позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення боргу. В ході розгляду справи було накладено арешт на автомобіль ВАЗ-2108, номер [NUMBER] , 1994 року випуску. Ухвала щодо накладення арешту на майно відсутня у зв`язку з упорядкуванням архіву суду та була знищена, а надано рішення по справі № 2-235/1998 рік. Згідно рішення Василівського районного суду Запорізької області від 14.01.1998 року цивільну справу за позовом [PERSON] було закрито провадженням, арешт з автомобіля знято. В позовній заяві зазначено, що при виконанні ухвали про арешт автомобіля було накладено арешт на все майно. На день подачі уточненої позовної заяви у реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна обтяження за реєстраційним номером 2019336 зареєстровано реєстратором Василівського державною нотаріальною конторою 27.05.2005 року, що перешкоджає оформити спадкові права та отримати свідоцтво про право на спадщину після смерті батька. Нотаріусом рекомендовано звернутись до суду з заявою про звільнення майна з - під арешту. Однак, і законних підстав для арешту нерухомого майна також не має. На підставі викладеного позивач звертається до суду з даним позовом, в якому просить зняти арешт та заборону на відчуження всього нерухомого майна, накладеного Василівською державною нотаріальною конторою про арешт майна боржника та заборону оголошення на його відчуження від 27.05.2005 року, за реєстраційним номером обтяження 2019336, підстава обтяження ухвала Василівського народного суду від 19.07.1997 року. Ухвалою Василівського районного суду Запорізької області від 26 травня 2021 року відкрито провадження у даній справі та призначено судовий розгляд справи в порядку спрощеного провадження, з повідомленням сторін. В судове засідання позивач [PERSON] не з`явився, про день та час розгляду справи був повідомлений своєчасно та належним чином, проте у заяві до суду [PERSON] звернувся з проханням розглянути справу за його відсутністю, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, проти заочного рішення не заперечує (а.с. 32). Представник відповідача Василівської державної нотаріальної контори Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро) в судове засідання не з`явився, про день та час розгляду справи був повідомлений судом своєчасно та належним чином, проте на адресу суду подано заяву, в якій представник відповідача просить цивільну справу розглянути без участі їх представника, проти позовних вимог не заперечують (а.с. 27). Вивчивши матеріали цивільної справи № 311/1961/21, всебічно і повно з`ясувавши обставини справи, об`єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи, давши їм оцінку у сукупності з оголошеними та дослідженими матеріалами цивільних справ, суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [INFO] помер [PERSON] , що вбачається з свідоцтва про смерть серії [NUMBER] за актовим записом № 23, складеним виконавчим комітетом Підгірненської сільської ради Василівського району Запорізької області, та копія якого міститься в матеріалах справи (а.с.11). Відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] , [PERSON] народився [INFO] , про що виконавчим комітетом Широківської сільської ради Василівського району Запорізької області був складений актовий запис № 6, з якого вбачається що батьком позивача вказаний « [PERSON] », та копія свідоцтва долучена до матеріалів справи (а.с.10). Згідно копії Витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі № 63930248 від 16.03.2021 року, який наданий приватним нотаріусом Харченко Ю.Г., вбачається що 16.03.2021 року заведена приватним нотаріусом Харченко Ю.Г. спадкова справа № 20/2021, номер у спадковому реєстрі - 67346408, де спадкодавцем є [PERSON] (а.с.12). Як вбачається з Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта № 257167192, станом на 19.05.2021 року наявне обтяження № 2019336, яке зареєстровано 27.05.2005 15:17:33 за № 2019336, реєстратором: Василівська державна нотаріальна контора, 71600, Запорізька область Василівський район м.Василівка вул.Театральна, 14, підстава обтяження: ухвала, 160, 19.07.1997, Нарсуд м.Василівка, об`єкт обтяження: все майно, власник: [PERSON] , та копія якої міститься в матеріалах справи (а.с.13). Відповідно до довідки за вих..№ 1-47/6/2019 від 31.07.2019 року, виданої Василівським районним судом Запорізької області, вбачається, що в провадженні Василівського районного суду Запорізької області знаходилась справа за позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення боргу. 14 січня 1998 року по справі винесено рішення про закриття провадження у зв`язку в відмовою позивача від позову. В ході розгляду даної справи було накладено арешт на автомобіль ВАЗ -2108, номер [NUMBER] , 1994 року випуску, який належав [PERSON] . Ухвала щодо накладення арешту на вказане майно відсутня у зв`язку упорядкуванням архіву суду дана справа була знищення, а рішення по справі № 2-235/1998 додано до відповіді. Інші позови до відповідача [PERSON] , згідно алфавітного покажчика з 1997 року по 2005 рік відсутні (а.с.14). Рішенням Василівського районного суду Запорізької області від 14.01.1998 року справу провадження у справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення боргу закрито та знято арешт з автомобіля ВАЗ -2108, номер [NUMBER] , 1994 року випуску, який належить [PERSON] . Дане рішення набрало законної сили - 24.01.1998 року ,копія якого міститься в матеріалах справи (а.с.15). Як вбачається з листа Василівського районного відділу державної виконавчої служби ГТУЮ у Запорізькій області №9908 від 25.04.2019 року, адресованого на ім`я [PERSON] , вбачається у відповідь на заяву від 23.04.2019 року про те., що відповідно до книг реєстрації вхідної кореспонденції за період з 01.01.2016 року по 05.01.2017 року та відомостей з Автоматизованої системи виконавчих проваджень по Василівському районному відділі ДВС ГТУЮ у Запорізькій області з 05.01.2017 року по 25.04.2019 року виконавчі документи, за якими [PERSON] являється боржником, на адресу відділу не надходили. Надати інформацію, щодо надходження виконавчого документу у період 2011-2015 роки, не є можливим, оскільки, відповідно до Порядку роботи з документами в органах державної виконавчої служби, затвердженого наказом № 2274/5 від 25.12.2008 року Міністерства юстиції України п.9.8., строк зберігання переданих до архіву виконавчих проваджень та здавальних описів (завершених виконавчих проваджень) становить три роки, крім виконавчих проваджень, завершених за постановами про накладення адміністративного стягнення, строк зберігання яких становить 1 (один) рік. (Абзац перший пункту 9.9 в редакції Наказу Міністерства юстиції № 1699/5 (vl699323-10 ) від 28.07.2010), після чого вони підлягають знищенню по п.9.10.»документи органу державної виконавчої служби через закінчення строків їх зберігання підлягають знищенню». Відповідно, надати інформацію за 1997 рік - дата ухвали суду, та 2005 рік - дата реєстрації запису про арешт, відділ не має можливості. Та запропоновано для вирішення питання про зняття арешту з майна звертатися до Василівської державної нотаріальної контори та/або Василівського районного суду Запорізької області, та/або до суду з відповідним позовом про зняття арешту з майна, та копія якого міститься в матеріалах справи (а.с.16). Відповідно до Інформації, яка сформована за допомогою додатку «Реєстр нерухомості» № 5002588873182 від 14.05.2021 року, наявні відомості про об`єкт нерухомого майна за № 38492421, яким є житловий будинок, який знаходиться за адресою: [ADDRESS] , який на праві приватної власності належить [PERSON] , та копія якої є в матеріалах справи (а.с.17). Згідно Державного акту на право власності на землю, вбачається, що Державний Акт виданий [PERSON] , який мешкає в с.Широке на підставі розпорядження голови районної державної адміністрації від 03 березня 1999 року № 71, про передачу у приватну власність земельну ділянку площею 9,34 гектарів, яка знаходиться на території Широківської сільської ради, для сільськогосподарського товарного виробництва, та копія якої міститься в матеріалах справи (а.с.18). Відповідно до ст.ст. 13, 43, 81 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом; учасники сторін зобов`язані подавати усі наявні у них докази в порядку та строки, встановлені законом або судом, не приховувати докази; кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Згідно положень ст.89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Відповідно до ст.41 Конституції України, ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Згідно з вимогами ст.ст.16, 386 ЦК України власник має право звернутися до суду із вимогою про захист порушеного права будь-яким способом, що є адекватним змісту порушеного права, який враховує характер порушення та дає можливість захистити порушене право. Відповідно до ст.ст.317,319 ЦК України власникові належать права володіння, користування і розпорядження своїм майном, які він здійснює на власний розсуд. Право власності є непорушним, ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності чи обмежений у його здійсненні. Згідно із ч.1 ст.321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. При цьому, відповідно до ст.391 ЦК України, позивач, як власник майна, має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до п.п.74,75 Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 жовтня 2013 року № 868, для проведення державної реєстрації обтяжень речових прав на нерухоме майно необхідними документами є документи, що підтверджують виникнення, перехід та припинення обтяжень таких речових прав, та інші документи, визначені цим Порядком. Документами, що підтверджують виникнення, перехід та припинення обтяжень речових прав на нерухоме майно, є: рішення суду щодо обтяження речових прав на нерухоме майно, що набрало законної сили; рішення державного виконавця щодо обтяження речових прав на нерухоме майно; інші акти відповідних органів державної влади та посадових осіб згідно із законом. При цьому, згідно з п.78 зазначеного Порядку, державна реєстрація припинення обтяжень речових прав на нерухоме майно у результаті зняття нотаріусом заборони проводиться нотаріусом, яким знято заборону. Неможливість оформити спадщину позивачем [PERSON] після смерті батька [PERSON] порушує його права та законні інтереси, оскільки унеможливлює в подальшому повноцінно володіти, користуватися та розпоряджатися спадковим майном. Згідно роз`яснень, викладених у п.33 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» № 5 від 07.02.2014 року, відповідно до положень статей 391, 396 ЦК України, позов про усунення порушень права, не пов`язаних із позбавленням володіння, підлягає задоволенню у разі, якщо позивач доведе, що він є власником або особою, яка володіє майном (має речове право) з підстави, передбаченої законом або договором, і що діями відповідача, не пов`язаними з позбавленням володіння, порушується його право власності чи законного володіння. Як зазначив Верховний Суд України в своїй постанові від 15 травня 2013 року у справі № 6-26цс13, вимоги особи, що ґрунтуються на її праві власності на арештоване майно, розглядаються за правилами, установленими для розгляду позовів про звільнення майна з-під арешту. Виходячи з вищевикладеного, на час звернення з позовом до суду за наявності арешту (обтяжень), накладених на майно державним реєстратором порушуються права та законні інтереси позивача [PERSON] на отримання спадщини, внаслідок чого позивач на теперішній час позбавлений можливості у повному обсязі користуватися та розпоряджатися майном на власний розсуд. Таким чином, аналізуючи вищевикладене, дослідивши обставини справи, ретельно перевіривши їх доказами, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, враховуючи, що на даний час позивач [PERSON] позбавлений можливості оформити право власності в порядку спадкування після смерті свого батька [PERSON] , підстави для збереження обтяжень, накладених на це майно на теперішній час відсутні, оскільки рішенням Василівського суду Запорізької області від 14.01.1998 року арешт було знято, а цивільна справа № 2-235/1998 провадженням закрита, та виходячи з принципів розумності, виваженості та справедливості, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог [PERSON] в межах заявлених позовних вимог та про існування правових підстав для їх задоволення. На підставі вищенаведеного, суд приходить до висновку, що заявлені позивачем [PERSON] позовні вимоги суд вважає обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню, оскільки на теперішній час будь-яких виконавчих проваджень по примусовому виконанню стосовно боржника [PERSON] у Василівському відділі державної виконавчої служби Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) не знаходяться, тобто на теперішній час відсутні будь-які підстави для необхідності подальшого арешту всього невизначеного, майна, а тому суд вважає що заявлені позивачем [PERSON] позовні вимоги обґрунтовані, доведені належними та допустимими доказами, та підлягають задоволенню у повному обсязі за наведеними вище підставами. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved