Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-15 00:00:00

21 вересня 2020 року [PERSON] звернулась до суду з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу, мотивуючи заявлені вимоги тим, що 21 жовтня 2006 року між нею та відповідачем було зареєстровано шлюб. Від шлюбу вони мають дитину - [PERSON] , [INFO] . Шлюб з відповідачем не склався, на теперішній час вона, разом із дитиною мешкає окремо. Фактично сім`я припинила існування, подальше сімейне життя та збереження шлюбу неможливе. В зв`язку з викладеним позивач просила суд постановити рішення, яким розірвати шлюб між нею та відповідачем, стягнути з відповідача на свою користь судові витрати. Ухвалою Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 29 вересня 2020 року позовну заяву прийнято до свого провадження, відкрито спрощене позовне провадження, у зв`язку з чим призначено судове засідання з повідомленням (викликом) сторін для розгляду справи по суті на 10 годину 30 хвилин 16 жовтня 2020 року та визначено відповідачу п`ятнадцятиденний строк з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву з одночасним надісланням копії відзиву відповідно до вимог ч. 4 ст. 178 ЦПК України позивачу. До судового засідання позивач [PERSON] не з`явилась, про дату, час та місце проведення судового розгляду повідомлялась належним чином, надала суду заяву, в якій просила розгляд справи провести за її відсутність, на задоволенні позовних вимог наполягала, просила суд залишити після розірвання шлюбу прізвище [PERSON] . Крім того, позивач вказала, що відповідач у добровільному порядку компенсував її судові витрати, в зв`язку з чим вона відмовляється від позовних вимог у цій частині. Представник позивача - адвокат Деменкова Є.С. до суду не з`явилась, надала заяву про розгляд справи за її відсутність. Відповідач [PERSON] до суду не з`явився, про дату, час та місце проведення судового розгляду повідомлявся належним чином, надав суду заяву, в якій просив розгляд справи провести за його відсутність, позовні вимоги визнав, не заперечував проти розірвання шлюбу. Крім того, відповідач вказав, що у добровільному порядку компенсував позивачці судові витрати. За таких обставин суд вважає за можливе розглянути дану справу під час відсутності сторін на підставі наявних у справі доказів. У зв`язку з неявкою сторін та у відповідності до ч. 2ст. 247 ЦПК України, фіксування судового засідання технічними засобами не здійснювалося. Дослідивши надані суду докази та проаналізувавши встановлені обставини у їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають повному задоволенню з наступних підстав. Згідно з ч. 4 ст. 206 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України) у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до положень ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Як було встановлено судом і підтверджується матеріалами справи, 21 жовтня 2006 року [PERSON] зареєструвала шлюб з [PERSON] . Шлюб зареєстровано відділом реєстрації актів цивільного стану по м. Артемівську Артемівського міськрайонного управління юстиції, актовий запис № 582. Після одруження позивачу присвоєне прізвище [PERSON] (а.с. 4). Від шлюбу сторони мають дитину - [PERSON] [INFO] (а.с.11). Згідно зі ст. 120 СК України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги інші обставини життя подружжя. Згідно ст. 104 Сімейного кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання. У відповідності зі ст. 112 СК України, судом з`ясовані фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, якими є фактичне припинення шлюбних відносин та відсутність бажання в подальшому підтримувати шлюбні стосунки. Приймаючи до уваги фактичні взаємини між подружжям, дійсні причини позову про розірвання шлюбу та інші обставини життя сторін, такі, як відсутність спільного господарювання, фактичне припинення шлюбних відносин протягом тривалого часу, суд дістається висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам кожного з них, внаслідок чого цей позов підлягає задоволенню. Зі свідоцтва про укладення шлюбу вбачається, що при одружені позивач змінила дівоче прізвище [PERSON] на прізвище [PERSON] . При цьому, відповідно до статті 113 Сімейного кодексу України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. У зв`язку з наведеним, ухвалюючи дане рішення, суд вважає доцільним задовольнити клопотання позивача та залишити їй після розірвання шлюбу прізвище, набуте у шлюбі. Сторонами не заявлено про наявність спору щодо поділу спільного майна. На підставі викладеного,

Outcome: approved