Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-05 00:00:00

21.01.2016 Моторне (транспортне) страхове бюро України звернулося до суду з позовом до [PERSON], в якому просили стягнути на їх користь грошові кошти в розмірі понесених витрат у розмірі 6682 грн. 02 коп. та судові витрати. В обґрунтування своїх позовних вимог посилалися на ті обставини, що 13.06.2011 р. з вини відповідача, який керував автомобілем «Ніссан», днз АХ 9454 ВЕ, була скоєна дорожньо-транспортна пригода. В результаті зазначеної пригоди був пошкоджений автомобіль «Вольсваген», днз К 444 ЕК 31, під керуванням [PERSON], в результаті була завдана шкода пасажиру [PERSON] Вина відповідача у скоєнні дорожньо-транспортної пригоди підтверджується вироком Київського районного суду м. Харкова від 04.10.2011 року. Витрати на лікування [PERSON] склали 6482,02 грн. Відповідач на дату дорожньо-транспортної пригоди не виконав вимогу Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» та не мав чинного договору обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників транспортних засобів. 02.08.2012 року [PERSON], скориставшись своїм правом, передбаченим Законом України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», подав відповідну заяву, як того вимагає ст. 35 п. 35.1 вказаного Закону, з метою отримання грошового відшкодування за матеріальну шкоду, завдану відповідачем. Статтею 24.1 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що у звязку з лікуванням потерпілого відшкодовуються обґрунтовані витрати, повязані з доставкою, розміщенням, утриманням, діагностикою, лікуванням, протезуванням та реабілітацією потерпілого у відповідному закладі охорони здоровя, медичним піклуванням, лікуванням у домашніх умовах та придбанням лікарських засобів. Відповідач відшкодування за завдану матеріальну шкоду добровільно не сплатив. В звязку з настанням події, передбаченої ст. 41 п.1 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», Моторне (транспортне) страхове бюро України здійснило виплату відшкодування [PERSON] в розмірі 6482,02 грн. витрат на лікування. Крім того, МТСБУ понесло витрати на аварійного комісара в розмірі 200 грн., а всього 6682,02 грн. Позивач листами звертався до відповідача з проханням добровільно компенсувати завдані збитки, але сума відшкодування не сплачена. Позивач направив суду заяву, в якій позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив розглянути справу за відсутністю їх представника. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позов не визнав та пояснив, що потерпілі внаслідок дорожньо-транспортної пригоди [PERSON] та [PERSON] ще в 2011 році надали йому розписки, в яких зазначили, що претензій до нього не мають. Листів від МТСБУ він не отримував. В позовних вимогах позивача просив відмовити у повному обсязі. Суд, вислухавши пояснення відповідача, дослідивши матеріали справи та надані докази, прийшов до наступного. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Судовим розглядом встановлено, що 13.06.2011 р., приблизно о 22 год., [PERSON], знаходячись в стані алкогольного спяніння, керував належним йому технічно справним автомобілем «Nissan X Trail», реєстраційний номер [NUMBER]. Здійснюючи рух по вул. Ком. Корка в м. Харкові збоку вулиці Метробудівників у напрямку вулиці Дружби Народів зі швидкістю не менш 100 км/год., виїхав на полосу, призначену для руху транспорту у зустрічному напрямку, де допустив зіткнення з автомобілем «VW-Passat», реєстраційний номер к 444ЕК 31RUS, під керуванням водія [PERSON], який здійснював рух у зустрічному автомобілю «Nissan Х Trail» напрямку. Порушення Правил безпеки руху водія [PERSON] виразилося у тому, що він керував технічно справним автомобілем, знаходячись у стані алкогольного спяніння, при цьому перевищив допустиму швидкість руху транспортних засобів у населеному пункті, рухаючись по дорозі з двостороннім рухом, яка має дві полоси для руху у одному напрямку, перед зміною напряму свого руху вліво, не впевнившись у безпеці даного маневру, виїхав на полосу, визначену для руху зустрічного транспорту, тим самим створив небезпеку іншим учасникам дорожнього руху, де допустив зіткнення з автомобілем «VW-Passat» під керуванням водія [PERSON], який слідував у зустрічному йому напрямі, в результаті чого останньому, а також [PERSON] та [PERSON] були спричинені тілесні ушкодження середньої тяжкості. Вироком Київського районного суду м. Харкова від 04 жовтня 2011 року відповідач [PERSON] визнаний винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст. 286 КК України. Стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] на відшкодування матеріальної шкоди 80023,50 грн., 3000 грн. на відшкодування витрат на надання правової допомоги та 30000 грн. на відшкодування моральної шкоди, а всього 114023,50 грн. Стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] на відшкодування матеріальної шкоди 4634,28 грн., 20000 грн. на відшкодування моральної шкоди, а всього 24634,28 грн. (а.с. 4). Вирок набрав законної сили. Відповідно до ч.4 ст. 61 ЦПК України, вирок у кримінальному провадженні, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Відповідно до ст. 39 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (далі Закон) Моторне (транспортне) страхове бюро України є єдиним обєднанням страховиків, які здійснюють обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів за шкоду, заподіяну третім особам. Участь страховиків у МТСБУ є умовою здійснення діяльності щодо обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. МТСБУ є непідприємницькою (неприбутковою) організацією і здійснює свою діяльність відповідно до цього Закону, законодавства України та свого Статуту. Пунктом 1.6. ст. 1 Закону передбачено, що власники транспортних засобів - юридичні та фізичні особи, які відповідно до законів України є власниками або законними володільцями (користувачами) наземних транспортних засобів на підставі права власності, права господарського відання, оперативного управління, на основі договору оренди або правомірно експлуатують транспортний засіб на інших законних підставах. Відповідно до п.п. «а» п.41.1. ст. 41 Закону, МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим Законом, у разі її заподіяння: транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім шкоди, заподіяної транспортному засобу, який не відповідає вимогам пункту 1.7 статті 1 цього Закону, та майну, яке знаходилося в такому транспортному засобі. Відповідач на дату дорожньо-транспортної пригоди не виконав вимогу Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» та не мав чинного договору обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників транспортних засобів. 02.08.2012 року [PERSON], скориставшись своїм правом, передбаченим Законом України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», подав, відповідно до вимог ст. 35 п.35.1 зазначеного Закону, заяву з метою отримання грошового відшкодування за матеріальну шкоду, завдану відповідачем (а.с.5). Відповідно до ст. 22 Закону, Моторне (транспортне) страхове бюро відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна життю, здоровю та майну третіх осіб під час дорожньо-транспортної пригоди. Згідно з вимогами ст. 24 Закону, у звязку з лікуванням потерпілого відшкодовуються обґрунтовані витрати, повязані з доставкою, розміщенням, утриманням, діагностикою, лікуванням, протезуванням та реабілітацією потерпілого у відповідному закладі охорони здоровя, медичним піклуванням, лікуванням у домашніх умовах та придбанням лікарських засобів. Згідно з наказом Моторного (транспортного) страхового бюро № 526 від 26.02.2013 р. Про відшкодування з шкоди з фонду захисту потерпілих [PERSON], Довідкою № 1 від 12.02.2013 про розмір відшкодування кошти з фонду захисту потерпілих та платіжного доручення № 1/15539 від 26.02.2013 р., [PERSON] виплачене страхове відшкодування у розмірі 6482,02 грн., витрачені на лікування (а.с.6,7,8). Крім того, на залучення аварійного комісара МТСБУ витратило 200 грн. Листами від 14.09.2012, 12.08.2015 Моторне (транспортне) страхове бюро України повідомляло [PERSON] про виплату [PERSON] страхового відшкодування. На підставі викладеного, суд вважає можливим позовні вимоги Моторного (транспортного) страхового бюро України задовольнити та стягнути з [PERSON] на його користь витрати, повязані з виплатою страхового відшкодування, у сумі 6682 грн. 02 коп. Відповідно до ч.1 ст. 88 ЦПК України, суд стягує з відповідача на користь позивача понесені витрати по сплаті судового збору у розмірі 1378 грн. (а.с.11).

Outcome: approved