Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-20 00:00:00

20 листопада 2017 року позивачка звернулася до суду з вказаним позовом до відповідача, в якому зазначала, що їх діти [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] проживають разом з нею та перебувають на її утриманні, але відповідач, який є їх батьком, матеріальну допомогу на утримання доньок не надає, хоча зобовязаний це робити і працездатний, тому просила стягнути з нього аліменти на свою користь на утримання [PERSON] в розмірі 1/4 частки його заробітку (доходу), але не менш ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та на утримання [PERSON] в розмірі 1/4 частки його заробітку (доходу), але не менш ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня звернення з позовом до суду і до досягнення дітьми повноліття. У встановлений судом строк від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому він вказав, що після фактичного припинення шлюбу, починаючи з липня 2017 року він щомісячно надавав позивачці матеріальну допомогу на утримання доньок. Після її подання позову до суду він припинив надавати їй кошти, через те, що йому стало відомо, що дані кошти вона витрачала на інші цілі ніж утримання дітей. Позовні вимоги визнав частково, не погодився з розміром аліментів, який просить позивачка на утримання дітей та просив стягувати з нього аліменти на утримання доньок в розмірі 1/3 частини його заробітку (доходу), але не менш ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. У своїй відповіді на відзив позивачка зазначила, що з липня по вересень 2017 року відповідач надавав грошові кошти на утримання дітей у розмірі 1000-1300 грн., вказаних коштів частково вистачало тільки на придбання продуктів харчування. У жовтні 2017 року відповідач взагалі не надав коштів на утримання дітей, тому вона була змушена звернутися до суду та просила позов задовольнити. Також вказала, що відповідач у своєму відзиві посилається на своє матеріальне становище та стан здоров'я але жодного доказу, що має істотне значення для визначення розміру аліментів, не надав. Позивачка в судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила їх задовольнити. В судове засідання відповідач не з'явився, про дату та час слухання справи судом повідомлений належним чином від нього надійшла заява, в якій він просив розглядати справу за його відсутністю, позов задовольнити частково та стягувати з нього аліменти на утримання доньок в розмірі 1/3 частини його заробітку (доходу), але не менш ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Суд, дослідивши докази в справі, дійшов до наступного висновку. Сторони з 2001 року перебувають у шлюбі за час якого в них народилося двоє дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Однак в даний час їх шлюбні відносини фактично припинені і вони проживають окремо, хоча шлюб не розірвано. Відповідач є батьком [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження серії 1-ФП № 123208, виданого Пересадівською сільською радою Жовтневого району Миколаївської області та [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження серії 1-ФП № 130619, виданого Пересадівською сільською радою Жовтневого району Миколаївської області. Відповідно до статті 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Мати і батько, відповідно до приписів частини 1 статті 141 СК України мають рівні права та обовязки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою, відповідно обовязок по утриманню дитини в рівних частках покладається на її батьків. Статтею 181 СК України передбачено, що способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними; якщо домовленість відсутня, то кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються за рішенням суду у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Згідно з положеннями частини 1 статті 182 цього ж Кодексу при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до частини 2 статті 182 СК України, розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Зі змісту частини 1 статті 183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Якщо після досягнення повноліття найстаршою дитиною ніхто з батьків не звернувся до суду з позовом про визначення розміру аліментів на інших дітей, аліменти стягуються за вирахуванням тієї рівної частки, що припадала на дитину, яка досягла повноліття. Той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину. Відповідно до пункту 17 Постанови Пленуму Верховного суду України № 3 від 15 травня 2006 року Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів, вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. На підставі викладеного, враховуючи обовязок батька утримувати свою дитину до її повноліття, передбачений ст.180 СК України та вимоги ст.182 СК України щодо врахування матеріального становища дітей, стану здоров'я і матеріального становища відповідача та враховуючи, що відповідних доказів на обґрунтування стягнення розміру аліментів саме в розмірі 1/4 частини на кожну дитину та доказів того, що відповідач спроможний сплачувати аліменти у більшому розмірі, що останній заперечує, позивачем не надано, суд прийшов до висновку, про стягнення з відповідача на користь позивача аліментів на утримання дітей [PERSON] та [PERSON] із визначенням єдиної частки на двох дітей, а саме 1/3 (однієї третьої) частини всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але розмір аліментів на кожну дитину повинен бути не меншим 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 20 листопада 2017 року і до їх повноліття. На підставі частини 6 статті 141 ЦПК України, статті 5 Закону України «Про судовий збір» стягнути з відповідача на користь держави судовий збір в розмірі 704,80 грн. оскільки позивач звільнена від сплати судового збору. Враховуючи викладене,

Outcome: partial