Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-03 00:00:00

20 квітня 2021 року позивач звернулась до суду із позовною заяву про зміну розміру та способу стягнення аліментів за рішенням Світловодського міськрайонного суду від 04.03.2015, а саме з 400 грн. на ј частину всіх видів заробітку (доходу) відповідача. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач та відповідач являються батьками [PERSON] , [INFO] . Рішенням Світловодського міськрайонного суду від 04.03.2015 з відповідача на користь позивача стягнуто аліменти в сумі 400 грн. щомісячно до досягнення дитиною повноліття, тобто до [INFO] . Разом з тим, вказаної суми аліментів не вистачає для забезпечення достатнього рівня життя та розвитку дитини. У зв`язку з чим, виходячи з положень ст.ст. 181, 182, 192 СК України, просить змінити спосіб та розмір стягнення аліментів з твердої грошової суми на ј частину заробітку відповідача. (а.с. 1-2) Ухвалою суду від 06 травня 2021 року відкрито спрощене позовне провадження за вищеописаною позовною заявою, справу призначено до першого судового засідання на 03 червня 2021 року, яке було відкладено за клопотанням відповідача. 23 червня 2021 року надійшов відзив на позовну заяву, згідно якого відповідач заперечує проти задоволення позовних вимог. Відзив обґрунтований тим, що позивач не довела підстави для зміни розміру аліментів, а також підстави для змінити способу стягнення аліментів, передбачені ст. 181, 192 СК України. При цьому, відповідач співмешкає із [PERSON] та має на утриманні дитину [PERSON] , [INFO] . Зазначає, з 23.01.2020 офіційно працевлаштований охоронцем у мережі магазинів «АТБ», але це не покращило його майновий стан. Викладене, на думку відповідача та його представника є підставою для відмови у задоволенні позивних вимог. (а.с. 26-27) 29 червня 2021 року надійшла відповідь на відзив від представника позивача, згідно якої представник підтримує позивні вимоги. Зазначає, що офіційне працевлаштування відповідача підтверджує поліпшення його майнового стану, що є підставою для зміни розміру та способу стягнення аліментів. Зауважує, що мінімальний розмір аліментів не може бути меншим 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, тобто меншим за 1197, 50 грн. Син позивача та відповідача відвідує спортивну секцію, вартість якої щомісячно складає 350 грн., тобто лише на 50 грн. менше за розмір аліментів які сплачує відповідач. При цьому, будь-якої іншої матеріальної допомоги на утримання дитини відповідач не надає. Враховуючи, що матеріальне становище відповідача поліпшилось, вважає можливим, виходячи з положень ст.ст. 181, 182, 192 СК України, змінити спосіб та розмір стягнення аліментів з твердої грошової суми на ј частину заробітку відповідача. (а.с. 36-39, 40, 41) 05 серпня 2021 року від представника відповідача надішли заперечення. Представник зазначає, що офіційне працевлаштування відповідача не покращило його матеріальне становище, його заробітної плати не вистачає на утримання сім`ї та сплату оплату комунальних послуг. Зауважує, що позивач не довела наявність обставин, які є підставою для зміни розміру аліментів та способу їх стягнення. У зв`язку з чим, просить відмовити в задоволенні позовних вимог. (а.с. 51-52, 53, 54, 55, 56) Позивач та її представник в судове засідання не з`явились, представник позивача подала письмову заяву про проведення розгляду справи за її відсутності, позовні вимоги просить задовольнити. Відповідач та його представник в судовому засіданні просили відмовити у задоволенні позовних вимог з підстав, викладених у відзиві та запереченнях. Свідок [PERSON] суду засвідчила, що співмешкає із відповідачем з 2012 року та разом виховують її доньку 2008 року народження. Вона на даний час не працює, тому чоловік єдиний в родині отримує дохід. Заробітної плати чоловіка не вистачає на всі необхідні потреби, у зв`язку з чим, вони мають заборгованість по оплаті за комунальні послуги. Суд заслухавши доводи відповідача та його представника, дослідивши матеріали справи встановив наступні обставини та відповідні ним правовідносини. Рішенням Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 04.03.2015 з [PERSON] на користь [PERSON] стягнуто аліменти на утримання [PERSON] , [INFO] , чотириста гривень щомісячно. Рішення суду про стягнення аліментів в твердій грошовій сумі обґрунтовано отриманням відповідачем нерегулярного, мінливого заробітку. (а. с. 6). Неповнолітній син сторін [PERSON] проживає разом з матір`ю [PERSON] та знаходиться на її утримані. Також, дитина відвідує спортивну секцію з 2014 року, вартість занять на місяць складає 350 грн. (а. с. 40, 41). За результатами пред`явлення виконавчого листа про стягнення аліментів відкрито виконавче провадження, за яким відповідач сплачує аліменти у призначеному судом розмірі. (а.с. 10) Платник аліментів [PERSON] працює у ТОВ «АТБ-маркет» у підрозділі магазин «Продукти-947» з 24.01.2020 на посаді охоронець по безстроковому договору, має посадовий оклад 2285 грн., посадову надбавку 3715 грн. та додаткову заробітну плату - винагороду за працю понад установлені норми, за трудові успіхи та винахідливість і за особливі умови праці. (а.с. 73, 74) Відповідач має заборгованість по оплаті за комунальні послуги. (а.с. 53, 54, 55) При вирішенні спору суд виходить з наступного. Відповідно до частин першої та другої статті 27 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року № 789XII (78912) та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Згідно з частиною першою статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. За змістом статті 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Згідно із частиною третьою статті 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Відповідно до статті 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до положень статей 183, 184 СК України суд за заявою одержувача може визначити розмір аліментів у вигляді частки від заробітку (доходу) матері, батька дитини або у твердій грошовій сумі. Таким чином, підстави визначення розміру аліментів у частках від заробітку (доходу) або у твердій сумі визначаються з урахуванням як положень статті 182 СК України, так і положень статей 183, 184 СК України. У частині першій статті 192 СК України встановлено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. СК України передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не пов`язує їх зі способом присудження (частина третя статті 181 СК України). Стаття 192 СК України тільки вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених у судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Право вимагати заміни розміру аліментів шляхом зміни способу присудження аліментів не може заперечуватися, адже можливість вибору способу присудження аліментів з огляду на мінливість життєвих обставин, зазначених статтями 182-184 СК України, не може обмежуватися разовим її здійсненням. З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями статті 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів, визначений у певній твердій грошовій сумі та навпаки). Отже, у спірних правовідносинах підлягає застосуванню не тільки стаття 192 СК України, але й низка інших норм, присвячених обов`язку батьків утримувати своїх дітей (стаття 182 «Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів», стаття 183 «Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини», стаття 184 «Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі»). Розмір аліментів і спосіб стягнення аліментів може бути визначений судом з урахуванням фактичних обставин справи, які встановлені судом та на які посилався позивач. При цьому право застосування норми закону належить виключно суду. Такий висновок викладено у постанові Верховного Суду України від 05 лютого 2014 року у справі № 6-143цс13. Таким чином, вимога одержувача аліментів про зміну способу їх стягнення може мати місце і внаслідок виникнення необхідності у збільшенні розміру аліментів. Водночас, правомірність такого способу захисту встановлюється судом з урахуванням фактичних обставин справи та залежить від наявності відповідних підстав, передбачених положеннями статей 182-184, 192 СК України. За результати судового розгляду встановлено, що станом на 04.03.2015 відповідач мав нерегулярний, мінливий дохід, що було підставою для визначення розміру аліментів в твердій грошовій сумі 400 грн. Разом з тим, платник аліментів з 24.01.2020 офіційно працевлаштований та отримує щомісячну заробітну плату, середній розмір якої перевищує 6000 грн. щомісяця. Вказані обставини дають підстави зробити суду висновок, що матеріальне становище відповідача у порівнянні з 2015 роком поліпшилось. Суд також враховує, що батьки зобов`язані піклуватися про фізичний і духовний розвиток дітей, їх навчання, підготовку до самостійного життя, забезпечувати необхідне харчування, медичний догляд, лікування дітей, створювати умови для проживання, виховання та розвитку дитини, утримувати дітей на нормальному рівні матеріального забезпечення, а тому вважає, що той розмір аліментів, який на даний час сплачує відповідач не забезпечує нормального життєвого рівня дитини. Підсумовуючи викладене, суд приходить висновку про наявність підстав для збільшення розміру аліментів шляхом зміни способу їх стягнення з твердої грошової суми в розмірі 400 грн. на частку від доходу відповідача. Розмір аліментів визначений позивачем у розмірі 1/4 частки від всіх видів доходів відповідача, але не менше ніж 50% від встановленого прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення нею повноліття, є тим мінімумом, який батько в силу свого батьківського обов`язку за законом повинен сплачувати дитині та який не призведе до порушення його прав та інтересів. При цьому, наявність у відповідача заборгованостей по оплаті за комунальні послуги жодним чином не спростовує висновків суду. За правилами ч.1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Враховуючи, що позивач при зверненні до суду звільнена від сплати судового збору, з відповідач на користь держави підлягає стягненню судовий збір в сумі 908 грн.

Outcome: approved