Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-23 00:00:00

1 липня 2014 р. позивач звернулася до суду з позовом до відповідачів, в якому просить визнати останніх такими, що втратили право користування житловим приміщенням, розташованим за адресою: [ADDRESS]. В обґрунтування своїх вимог вказувала, що є власником вищевказаного житлового будинку, який успадкувала після смерті її сина [PERSON] Крім нього у вказаному будинку також зареєстровані відповідачі, які винаймали деякий час приміщення у її будинку, та на їх прохання вона зареєструвала їх для можливості офіційного працевлаштування. Проте з січня 2013 року відповідачі за вказаною адресою не мешкають, витрати з утримання будинку не несуть. Змінивши місце проживання вони з реєстраційного обліку за її адресою не знялися, що перешкоджає їй як власнику цього житлового будинку можливості розпорядитись цим майном, а також вимагає додаткових витрат по оплаті комунальних послуг, тому вона звернулася до суду із вказаним позовом та просить визнати відповідачів такими, що втратили право на користування належним їй житловим будинком. Представник позивачки [PERSON] звернулася до суду із заявою, в якій позовні вимоги своєї довірительки підтримала та просила розглянути справу у їх відсутність. Відповідачі [PERSON] та [PERSON], яка дії в своїх інтересах та інтересах своєї неповнолітньої доньки [PERSON], 2011 року народження, в судове засідання не з'явилися, не зважаючи, що про час та місце судового розгляду були повідомлені належним чином, у зв'язку з чим суд вважає можливим розгляд справи у їх відсутності, оскільки наданих письмових доказів достатньо для вирішення справи по суті заявлених вимог. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Згідно свідоцтва про право н спадщину, виданого 18 березня 2014 року приватним нотаріусом [PERSON], [PERSON] після смерті її сина [PERSON] успадкувала житловий будинок [ADDRESS] (а.с. 5). За даними витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень від 18.03.2014 року, відомості про [PERSON] внесені до вказаного реєстру як власника вищевказаного нерухомого майна (а.с. 6). За даними Воскресенської селищної ради, за адресою [ADDRESS], окрім власника [PERSON] також зареєстровані сторонні особи (квартиронаймачі) [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] (а.с. 10). Проте відповідно до акту обстеження приміщень від 23.06.2014 року, за вищевказаною адресою [PERSON] з донькою [PERSON] не мешкає з січня 2013 року, а [PERSON] - з червня 2013 року (а.с. 8, 9). Відповідно до вимог ст. ст. 319, 391 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд та має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Права власника житлового будинку (квартири) визначені ст. 383 ЦК України та ст.150 ЖК України, які передбачають право власника використовувати житло для власного проживання, проживання членів сім'ї, інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд. Враховуючи викладене, приймаючи до уваги, що відповідачі не мають права власності на вказаний житловий будинок або на його частку та не є членом сім'ї власника - [PERSON], яка через реєстрацію відповідачів у її будинку позбавлена можливості розпорядитись цим майном та має нести додаткові витрати з його утримання, тому вимоги [PERSON] законні та обґрунтовані. На підставі ст. 88 ЦПК України, з відповідачів [PERSON] та [PERSON] належить стягнути на користь позивача судові витрати по справі в сумі 243 грн. 60 коп., тобто з кожної по 121 грн. 80 коп. Враховуючи викладене,

Outcome: approved