Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-10 00:00:00

21.06.2016 року позивачка [PERSON] звернулася із даним позовом, який уточнив під час судового розгляду просила: усунути їй, як бабусі перешкоди у спілкуванні з онукою [PERSON], [INFO], зі сторони [PERSON]; встановити графік зустрічей з онукою [PERSON], [INFO], за адресою [ADDRESS], який би відповідав інтересам дитини (а.с. 143-145). З боку відповідача [PERSON] подано заперечення на позов (а.с. 102-104), згідно до яких відповідач не оспорюючи право позивачки, як бабусі, на спілкування з онукою - його донькою [PERSON], [INFO], спілкуватися з нею, але кожну неділю з 10.00 години до 15.00 години в присутності представника Служби у справах дітей адміністрації Заводського району Кам'янської міської ради в межах міста Кам'янське. Під час судового розгляду, позивачка та представник позивачки підтримали позовні вимоги, зазначив, що між сторонами не можливо було і в досудовому порядку та шляхом мирового врегулювання під час судового розгляду вирішити питання спілкування бабусі з онукою, а тому є необхідним з врахуванням інтересів дитини та її зайнятості, вирішити цей спір у судовому порядку. Представник позивача наголосила на тому, що враховуючи що всі дні тижня крім неділі є днями, в які дитина навчається у шкільних та позашкільних закладає, а тому доцільним буде визначення бабусі часу для спілкування з онукою у вихідний день, яким є неділя, в період з 10.00 години до 18.00 години, в тому числі і за місцем проживання бабусі. Щодо заперечень відповідача в частині присутності під час таких спілкувань представника Служби у справах дітей, це не є в інтересах дитини та не має під собою будь-яких обґрунтувань, тому вважає необхідним у разі сумнівів відповідача щодо забезпечення інтересів дитини, що б при цих зустрічах за бажанням був присутній сам відповідач, як батько дитини. Відповідач та представник позивача, під час судового розгляду підтримали надані заперечення на позов. Відповідач підтвердив, що дійсно, він з матір'ю дитини - [PERSON] перебував у зареєстрованому шлюбі, від якого 30.06.2009 року і народилася донька. З 2010 року мати дитини залишала доньку, виїжджаючи на роботу закордон, і на теперішній час, вже постійно перебуває за межами держави. Вихованням, утриманням доньки займається він. Ні мати ні бабуся не приймають участь у безпосередньому житті дитини, але він не перешкоджає їм в діях які направленні на забезпечення дитини в нормальному її розвитку, та вихованні. Тому вважає що, враховуючи що в будні дні дитина навчається і зайнята в позашкільних закладах, з врахуванням бажання дитини, її стану здоров'я, фактичних обставин що є в житті дитини, можливим спілкування бабусі з онукою, лише за умови присутності представників Служби у справах дітей, та кожну неділю в період з 10.00 до 15.00 години. Представник третьої особи - органу опіки та піклування адміністрації Заводського району Кам'янської міської ради, зазначила, що згідно до норм СК України, положення та діючого законодавство, Органом опіки та піклування не видаються висновки за даним питанням, крім того жодна сторона не зверталася до органу з відповідних питань. Щодо предмету спору, то діючи в інтересах дитини, не оспорюючи права батька на захист інтересів дитини, права бабусі на спілкування та прийняття участі у вихованні та житті онуки, вважає необхідним спілкування дитини з бабусею, але за умови врахуванням зайнятості дитини, її стану здоров'я, розпорядку дня, враховуючи вікові обмеження. Щодо спілкуванні бабусі з онукою за участю представників, вважає це необґрунтованим, та таким що зашкодить інтересам дитини. 3-і особи, що не заявляють самостійний вимог щодо предмету спору - Кам'янська міська рада, орган опіки та піклування адміністрації Південного району Кам'янської міської ради, Міністерство соціальної політики України будучи сповіщені в належному порядку про дату, час та місце судового розгляду, подали заяви про проведення судового розгляду у їх відсутність. Вислухав сторони, дослідив матеріали справи, докази надані сторонами, суд приходить до наступного: Судом встановлено, що [PERSON] є бабусею [PERSON], [INFO] (а.с. 149), батьками якої є [PERSON] та [PERSON], яка приходиться позивачці рідною донькою. В період з 2010 року мати дитини - [PERSON] залишаючи дитину на батька - [PERSON], виїжджала на роботу за кордон, де і перебуває на даний час. Як встановлено під час судового розгляду, постійним місцем проживання малолітньої дитини - [PERSON], [INFO], є місце проживання батько дитини - [PERSON], який безпосередньо займається вихованням та забезпеченням життєвих потреб дитини. Декларацією прав дитини, прийнятою Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, у принципі 6 проголошено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона повинна, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю своїх батьків і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості; малолітня дитина не повинна, крім тих випадків, коли є виняткові обставини, бути розлучена зі своєю матір'ю. У силу ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року (ратифікована Україною 27 лютого 1991 року, дата набуття чинності для України 27 вересня 1991 року) в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питанням соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється як найкращому забезпеченню інтересів дитини. Згідно до вимог ч. 1 ст.257 СК України, баба, дід, прабаба, прадід мають право спілкуватися зі своїми внуками, правнуками, брати участь у їх вихованні. Ч. 2 ст. 257 СК України визначено, що батьки чи інші особи, з якими проживає дитина, не мають права перешкоджати у здійсненні бабою, дідом, прабабою, прадідом своїх прав щодо виховання внуків, правнуків. Ч. 3 ст. 257 СК України передбачено, що якщо такі перешкоди чиняться, баба, дід, прабаба, прадід мають право на звернення до суду з позовом про їх усунення. Внаслідок погіршення стосунків між батьками дитини, також погіршилися стосунки між позивачкою [PERSON], та відповідачем [PERSON], внаслідок чого сторони не змогли самостійно прийти в досудовому порядку для вирішення питання спілкування бабусі з онукою. Як встановлено згідно до ст.. 19 СК України, органами опіки та піклування не надано суду висновків (а.с. 116), але це не є перешкодою для встановлення фактичних обставин, в тому числі прийнятті судового рішення в розумінні с. 6 ст. 19 СК України. Також судом враховується, що Положенням ч.1 ст.3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року (ратифікована Україною 27 лютого 1991 року, дата набуття чинності для України 27 вересня 1991 року) передбачено: «В усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється як найкращому забезпеченню інтересів дитини», а також положення ч.8 ст.7 Сімейного Кодексу України містить: «Регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини». Судом встановлено, що позивач має бажання брати активну участь у вихованні онуки, спілкуватися, допомагати матеріально, судом не встановлено наявність негативного впливу позивача на виховання онуки. Статтею 263 СК України передбачено, що спір щодо участі баби, діда, прабаби, прадіда, брата, сестри, мачухи, вітчима у вихованні дитини вирішується судом відповідно до статті 159 цього Кодексу. Таким чином, встановлення судом конкретного способу участі у вихованні дитини, місця та часу спілкування, його характер та обсяг, обумовлюються обставинами кожної конкретної справи та зрештою визначаються з урахуванням основних інтересів дитини. У відповідності до вимог ст. 159 СК України, якщо той із батьків, з ким проживає дитина, чинить перешкоди тому з батьків, хто проживає окремо, у спілкуванні з дитиною та у її вихованні, зокрема якщо він ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування, другий із батьків має право звернутися до суду з позовом про усунення цих перешкод. Суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування. В окремих випадках, якщо це викликано інтересами дитини, суд може обумовити побачення з дитиною присутністю іншої особи. Під час вирішення спору щодо участі одного з батьків у вихованні дитини береться до уваги ставлення батьків до виконання своїх обов'язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров'я та інші обставини, що мають істотне значення, в тому числі стан психічного здоров'я одного з батьків, зловживання ним алкогольними напоями або наркотичними засобами. Тому, з урахуванням вищенаведеного, для забезпечення фактору стабільності, який надає дитині можливості нормально розвиватись, враховуючи вік дитини, її режим дня, стан здоров'я, та необхідність забезпечення психологічно комфортних умов для дитини, звичайного ритму життя дитини та такий що буде сприяти її стабільному та нормальному розвитку, а тому якщо дитина буде категорично заперечувати проти побачень з бабусею та проведення з нею певного часу, ніхто не має права її до цього примушувати.

Outcome: partial