Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-28 00:00:00

21.12.2018 року позивач звернувся до суду з позовом про стягнення 8171,37 грн., обґрунтувавши свої вимоги тим, що [PERSON] проходив навчання та військову службу у Харківському національному університеті Повітряних Сил з 22.08.2017 року по 14.09.2017 року на посаді курсанта. Відповідно до розділу II «Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України», затвердженого Указом Президента України від 10.12.2008 р. № 1153/2008, Контракт про проходження військової служби (навчання) був укладений з громадянином [PERSON] 22.08.2017 року. 14 вересня 2017 року контракт про проходження військової служби (навчання), укладений між Міністерством оборони України в особі начальника Університету і відповідачем був достроково розірваний та відповідач був виключений із списків особового складу Університету наказом начальника Університету (по стройовій частині) від 14.09.2017 року № 207. На виконання вимог ч.10 ст. 25 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», постанови Кабінету Міністрів України від 12.07.2006 р. № 964, якою був затверджений «Порядок відшкодування курсантами витрат, пов`язаних з їх утриманням у вищих навчальних закладах», був виданий спільний наказ Міністерства оборони України, Міністерства фінансів України, Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства транспорту та зв`язку України, Адміністрації Державної прикордонної служби України, Управління державної охорони України, Служби безпеки України від 16.07.2007р. № 419/831 /240/605/537/219/534, яким затверджений «Порядок розрахунку витрат, пов`язаних з утриманням курсантів у вищих навчальних закладах». Відповідно до п.1 (абз.6) Контракту про проходження військової служби (навчання) у Збройних Силах України, укладеного між Міністерством оборони України, в особі начальника Університету, і відповідачем 22.08.2017р., [PERSON] взяв на себе зобов`язання «відшкодувати Міністерству оборони України витрати, пов`язані з утриманням у закладі, в якому проходить військову службу (навчання), в разі дострокового розірвання Контракту через небажання продовжувати навчання або недисциплінованість чи відмови від подальшого проходження військової служби на посадах офіцерського складу після закінчення цього закладу». [PERSON] частково виконав взяті на себе зобов`язання, в результаті чого були відшкодовані Університету кошти у сумі 500 грн. На теперішній час відшкодування не відбувається. В той же час, пунктом 7 «Порядку відшкодування витрат...», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.07.2006 р. № 964, визначено, що у разі відмови курсанта добровільно відшкодувати витрати, стягнення їх сум здійснюється у судовому порядку. Отже, Харківським національним університетом Повітряних Сил були розраховані фактичні витрати, пов`язані з утриманням відповідача в Університеті з дня його зарахування до Університету по день виключення зі списків особового складу Університету, загальна сума яких склала 8671 (вісім тисяч шістсот сімдесят одна) грн. 37 коп., що підтверджується «Загальним розрахунком № 579 від 16.09.2017 року коштів на відшкодування витрат, пов`язаних з утриманням курсанта [PERSON] ». В результаті часткового відшкодування [PERSON] витрат на утримання під час навчання, на теперішній час сума заборгованості його перед університетом з урахуванням відшкодованої суми складає 8171 грн. 37 коп. На підставі ст.ст. 278-279 ЦПК України, справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. 05.04.2019 року представник відповідача надав відзив на позов, у якому позовні вимоги визнали частково, так як відповідачем не визнаються витрати пов`язані з речовим забезпеченням. Оскільки зі слів відповідача перед звільненням з учбового закладу ним всі видані йому речі були повернуті до речової служби університету. Відповідно до довідки-розрахунку вартості речового майна вбачається, що позивач стягує відшкодування за речове майно, яке було видане в період коли ще відповідач не був зарахований до учбового закладу, дана обставина підтверджується самим позивачем відповідно до довідки розрахунку вартості речового майна для стягнення. За таких умов стягненню з відповідача підлягають лише витрати пов`язані з у триманням відповідача по грошовому, продовольчому та медичному забезпеченню, по оплаті комунальних послуг і вартості спожитих енергоносіїв на загальну суму 5669,76 грн., а з урахуванням тієї обставини, що відповідачем було відшкодовано в добровільному порядку 500 грн., то з відповідача підлягає стягненню лише 5169,76 грн. 15.05.2019 від представника відповідача надійшло клопотання про закриття провадження посилаючись на те, що правовідносини, які виникли між сторонами у справі є адміністративно-правовими, а тому справа підлягає розгляду за правилами адміністративного судочинства. Вирішуючи справу на підставі наявних у ній письмових доказів, суд приходить до висновку про те, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню з таких підстав. Клопотання відповідача про закриття провадження у зв`язку із наявністю публічно-правового спору, суд вважає не обґрунтованим та не підлягаючим задоволенню, так як даний спір не відноситься до предметної юрисдикції адміністративних судів відповідно до ст. 19 КАС України. Як встановлено матеріалами справи [PERSON] проходив навчання та військову службу Харківському університеті Повітряних Сил ім. Івана Кожедуба з 22.08.2017 року по 14.09.2017 року на посаді курсанта. Відповідно до розділу II Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України», затвердженого Указом Президента України від 10.12.2008 р. № 1153/2008, Контракт про проходження військової служби (навчання) був укладений з [PERSON] 22.08.2017 року. 14 вересня 2017 року контракт про проходження військової служби (навчання), укладений між Міністерством оборони України в особі начальника Університету і відповідачем був достроково розірваний та відповідач був виключений із списків особового складу Університету наказом начальника Університету (по стройовій частині) від 14.09.2017 року № 207. Відповідно ч. 10 ст. 25 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», курсанти та слухачі в разі дострокового розірвання контракту через небажання продовжувати навчання або через недисциплінованість та в разі відмови від подальшого проходження військової служби на посадах осіб офіцерського складу після закінчення вищого навчального закладу відшкодовують Міністерству оборони України та іншим центральним органам виконавчої влади, яким підпорядковані ці навчальні заклади, витрати, пов`язані з їх утриманням у вищому навчальному закладі, відповідно до порядку і норм, встановлених Кабінетом Міністрів України. У разі відмови від добровільного відшкодування витрат таке відшкодування здійснюється в судовому порядку. Постановою Кабінету Міністрів України від 12.07.2006р. № 964 був затверджений «Порядок відшкодування курсантами витрат, пов`язаних з їх утриманням у вищих навчальних закладах», який визначає механізм відшкодування курсантами витрат, пов`язаних з їх утриманням у вищому військовому навчальному закладі у разі дострокового розірвання контракту на проходження військової служби (навчання) у зв`язку з небажанням продовжувати навчання або порушенням дисципліни, а також у разі відмови від подальшого проходження військової служби на посадах осіб офіцерського складу після закінчення вищого навчального закладу. Відповідно до пункту 3 «Порядок відшкодування курсантами витрат», пов`язаних з їх утриманням у вищих навчальних закладах», відшкодування здійснюється у розмірі фактичних витрат, пов`язаних з: грошовим, продовольчим, речовим, медичним забезпеченням; перевезенням до місця проведення щорічної відпустки та у зворотному напрямку; оплатою комунальних послуг і вартості спожитих енергоносіїв. Відповідно до пункту 4 «Порядку відшкодування курсантами витрат, пов`язаних з їх утриманням у вищих навчальних закладах» - розрахунок фактичних витрат здійснюється вищим навчальним закладом. На виконання пункту 3 «Порядку відшкодування курсантами витрат, пов`язаних з їх утриманням у вищих навчальних закладах», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.07.2006 р. № 964, був виданий спільний наказ Міністерства оборони України, Міністерства фінансів України, Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства транспорту та зв`язку України, Адміністрації Державної прикордонної служби України, Управління державної охорони України, Служби безпеки України від 16.07.2007р. № 419/831/240/605/537/219/534, яким затверджений «Порядок розрахунку витрат, пов`язаних з утриманням курсантів у вищих навчальних закладах». Відповідно до п.1 (абз.6) Контракту про проходження військової служби (навчання) у Збройних Силах України, укладеного між Міністерством оборони України, в особі начальника Університету, і відповідачем, який 22.08.2017 року взяв на себе зобов`язання «відшкодувати Міністерству оборони України витрати, пов`язані з утриманням у закладі, в якому проходить військову службу (навчання), в разі дострокового розірвання Контракту через небажання продовжувати навчання або недисциплінованість чи відмови від подальшого проходження військової служби на посадах офіцерського складу після закінчення цього закладу». Як вбачається з загального розрахунку коштів на відшкодування витрат пов`язаних з утриманням курсанта № 597 від 16.09.2017 р., фактичні витрати, пов`язані з утриманням курсанта [PERSON] . складають: по грошовому забезпеченню 3705,44 грн.; по продовольчому забезпеченню 1719,48 грн.; по речовому забезпеченню 3001,61 грн.; по медичному забезпеченню 44,53 грн.; по перевезенню до місця щорічної основної та канікулярної відпустки та у зворотному напрямку 00 грн. 00 коп.; по оплаті комунальних послуг і вартості спожитих енергоносіїв 200,31 грн., що в загальній сумі становить 8671,37 грн. Згідно довідки № 350/176/100848/857 від 25.07.2018 року, відповідач відшкодував 500,00 грн. витрат на його утримання, а тому залишок боргу складає 8171,37 грн. На теперішній час відшкодування заборгованості на користь університету відповідачем не здійснюється. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно з вимогами ст. 610 ЦК України порушення зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). У відповідності до вимог ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання наступають правові наслідки, встановлені договором або законом. Згідно ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання. Відповідно до п. 7 «Порядку відшкодування курсантами витрат, пов`язаних з їх утриманням у вищих навчальних закладах», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.07.2006 р. № 964, у разі відмови курсанта добровільно відшкодувати витрати, стягнення їх сум здійснюється у судовому порядку. Відповідно до частини 1 статті 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно частини 1, 3 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. За положенням частини 1 ст. 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Відповідно до частини 1, 6 статті 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених цим кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Таким чином, суд приходить до висновку про обґрунтованість позову та наявність правових підстав щодо стягнення з відповідача на користь позивача суми на відшкодування витрат, пов`язаних з його утриманням у Харківському національному університеті Повітряних Сил ім. Івана Кожедуба, а тому позовні вимоги підлягають задоволенню. Також на підставі ст. 141 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача понесені та документально підтверджені судові витрати по сплаті судового збору в сумі 1762,00 грн.

Outcome: approved