Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-27 00:00:00

21.07.2020 позивач [PERSON] подала до Миргородського міськрайонного суду Полтавської області позовну заяву, в якій просить стягнути з відповідача аліменти на утримання сина [PERSON] , [INFO] у твердій грошовій сумі в розмірі 10 000 грн із подальшою індексацією починаючи з 21 липня 2020 року до досягнення ним повноліття та аліменти на її утримання у твердій грошовій сумі в розмірі 5000 грн із подальшою індексацією до досягнення сином трирічного віку. В обґрунтування позову зазначила, що вона із відповідачем перебуває в зареєстрованому шлюбі. Наразі в суді на розгляді перебуває позовна заява про розірвання їх шлюбу. Рішення про розірвання шлюбу суд ще не ухвалив. Вони з відповідачем мають сина [PERSON] , [INFO] . Відповідач не забезпечує належним чином дитину, хоча має можливість оскільки працює без офіційного оформлення в аграрному секторі. Отримує достойну заробітну плату, грошовими коштами та товаром. Відповідач має добрий стан здоров`я, інших утриманців не має тому має можливість сплачувати аліменти на утримання сина та її особисте утримання в тому розмірі, який вона зазначила в своїх вимогах. В судове засідання позивачка [PERSON] не з`явилася, але направила на адресу суду заяву з якої вбачається, що позов нею підтримується, а справу вона просить розглянути у її відсутності. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги не визнав . Пояснив, що вони з позивачкою перебувають в зареєстрованому шлюбі, мають спільну малолітню дитину -сина [PERSON] , [INFO] . На даний час він ніде не працює. Зареєстрований як безробітній та перебуває з 07.04.2020 на обліку в центрі зайнятості Миргородській міськрайонній філії Полтавського ОЦЗ. Його дохід з квітня по липень 2020 року складає 17800,41 грн. Він утримує свою дитину, адже надає позивачці продукти харчування, купляє дитині одяг, інші необхідні речі за вказівкою позивачки. Гроші позивачці не надає, оскільки вона їх витрачає виключно на себе, дитиною не займається. Ухвалою суду від 30.07.2020 відкрито провадження у справі, постановлено проводити розгляд справи у спрощеному позовному провадженні (а.с.9). Суд, заслухавши відповідача, повно та всебічно дослідивши наявні в матеріалах справи докази у їх сукупності, вважає встановленими наступні обставини. Після укладення шлюбу (а.с.4) у сторін по справі народився син [PERSON] , [INFO] (а.с.5), батьками якого є [PERSON] та [PERSON] . Статтею 7 Закону України «Про державний бюджет на 2020 рік» установлено у 2020 році прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць у розмірі з 1 січня 2020 року - 2027 гривень, з 1 липня - 2118 гривень, з 1 грудня - 2189 гривень, а для основних соціальних і демографічних груп населення: дітей віком до 6 років: з 1 січня 2020 року - 1779 гривень, з 1 липня - 1859 гривень, з 1 грудня - 1921 гривня; дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня 2020 року - 2218 гривень, з 1 липня - 2318 гривень, з 1 грудня - 2395 гривень; працездатних осіб: з 1 січня 2020 року - 2102 гривні, з 1 липня - 2197 гривень, з 1 грудня - 2270 гривень; осіб, які втратили працездатність: з 1 січня 2020 року - 1638 гривень, з 1 липня - 1712 гривень, з 1 грудня - 1769 гривень. Відповідно до положень ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до положень ст.89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Доказів щодо стану здоров`я та матеріального становища дитини на час розгляду справи судом, а також відповідача по справі як платника аліментів та позивача по справі як стягувача, доказів перебування на утриманні відповідача непрацездатних осіб та інших обставин, що мають істотне значення при визначенні розміру аліментів - сторони суду не надали та не повідомили. Відповідно до ч. 8 ст. 7 СК України регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини. Частиною 1 статті 3 Конвенції про захист прав дитини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 1989 року та ратифікованою Постановою ВР № 789-XII від 27.02.91 в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Згідно із ст. 18 Конвенції про захист прав дитини суд повинен докласти всіх можливих зусиль для того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки несуть основну відповідальність за виховання та розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Статтею 27 Конвенції про захист прав дитини визначено, що батько(-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Згідно зі ч.2 ст.51 Конституції України, ст.180 Сімейного Кодексу України - батьки зобов`язані утримувати своїх дітей до їх повноліття. Частиною 3 ст. 181 СК України визначено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Згідно до положень ст. 184 Сімейного Кодексу України, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом або домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, щорічно підлягає індексації відповідно до закону, якщо платник і одержувач аліментів не домовилися про інше. За заявою одержувача аліментів індексація може бути здійснена судом за інший період. Частина 2 статті 182 Сімейного кодексу України передбачає розмір аліментів, який в будь-якому разі не може бути менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Частиною 2 ст.84 СК України передбачено, що дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Таким чином, беручи до уваги вищевикладене, з урахуванням законодавчо встановленого обов`язку обох батьків утримувати неповнолітніх дітей до досягнення ними повноліття та права дружини, з якою проживає дитина, на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років, суд вважає, що заявлені позовні вимоги позивачки підлягають задоволенню частково. При вирішенні питання щодо розміру аліментів, які мають бути стягнуті з відповідача на користь позивачки на утримання сина, суд приходить до висновку про необґрунтованість вимог позивачки в частині грошової суми аліментів 10 000 грн, які остання просить стягнути з відповідача на утримання дитини щомісячно. Оскільки, в супереч вимог ст. 12, 81 ЦПК України, позивачкою не надано суду жодних доказів на підтвердження того, що саме така сума необхідна на утримання дитини, адже довідок про стан здоров`я дитини суду на час розгляду справи не надано, не надано довідок про вартість відвідуваного нею дитячого садка та інших витрат. В цілому суду не надано позивачкою розрахунку суми 10 000 грн з її розбивкою та вказівкою конкретних сум, які необхідні на утримання дитини щомісячно, що і складуть 10 000 грн. Як і не надано жодних доказів на підтвердження того, що саме 5000 грн - сума, яка необхідна на її особисте утримання, яку відповідач може надавати виходячи із свого доходу. Виходячи із встановленого прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, який становить - 1859 гривень, суд вважає за необхідне задовольнити позовні вимоги позивачки частково та стягувати із відповідача на користь позивачки аліменти на утримання сина в розмірі 2000 грн щомісяця із подальшою індексацією до повноліття дитини. На думку суду цей розмір є достатнім для задоволення розумних потреб дитини. Виходячи із встановленого прожиткового мінімуму на працездатних осіб який становить 2197 гривні, суд вважає за необхідне задовольнити позовні вимоги позивачки частково та стягувати із відповідача аліменти на утримання [PERSON] в розмірі 1200 грн, що буде відповідати інтересам позивачки та не призведе до порушення прав відповідача. На думку суду цей розмір є достатнім для задоволення розумних потреб позивачки. Положеннями ст. 80,84 СК України не передбачено індексацію аліментів в твердій грошовій сумі на утримання дружини. Суд при задоволені позовних вимог про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини та на утримання дружини до досягнення дитиною трирічного віку, та визначаючи розмір аліментів, бере до уваги молодий вік та задовільний стан здоров`я відповідача, його фізичну можливість влаштуватися на роботу на території України та отримувати дохід від своєї діяльності. Оскільки карантинні заходи мають тимчасовий характер, по закінченню яких відповідач має більше можливостей працевлаштуватися, а тому має можливість сплачувати аліменти на утримання дружини до досягнення дитиною трирічного віку. Перебування відповідача на обліку в Миргородській міськрайонній філії Полтавського ОЦЗ. На підставі положень ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на утримання дружини та дітей присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позивачем позову, - тобто з 21 липня 2020 року. Відповідно до ч.6 ст.141 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог - що зумовлює стягнення з відповідача на користь держави судовий збір в розмірі 420,40 грн.

Outcome: partial