overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-09 00:00:00

20.07.2016 року позивач звернувся до відповідача з вказаним позовом, та просив стягнути з відповідача борг за кредитним договором від 24.06.2009 року, укладеного між позивачем та відповідачем, у сумі 53186,29 гривень, так як відповідач добровільно сплати борг відмовився. Представник позивача у судове засідання не зявився, надав заяву у якій просив розглядати справу у його відсутність . Відповідач у судове засідання не зявився, про час та дату розгляду справи його було повідомлено належним чином шляхом оголошення у газеті «Донеччина» №31 від 02.09.2016 року. Дослідив письмові матеріали справи суд встановив наступні обставини: 24.06.2009 року між позивачем та відповідачем було укладено кредитний договір , та відповідач отримав кредит 10200,00 гривень. Відповідно до договору відповідач зобов'язався повернути кредит на умовах передбачених договором. На теперішній час відповідач не виконує умови договору. Тобто через неналежне виконання відповідачем договору кредиту на 30.06.2016 року склався борг перед банком 53186,29 гривень, а саме борг за тілом кредиту 9269,46 гривень, заборгованість по процентам за користування кредитом 38660,53 гривень, заборгованість за пенею та комісією 2247,43 гривень, штраф 500 гривень, штраф 2508,87 гривень. Відповідно до вимог ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання, або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором, або законом. Згідно ст. 526 зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу ,інших актів цивільного законодавства ,а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог,що звичайно ставляться.Відповідно до ч.1ст 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк . Згідно ст. 610 ЦК України\~порушенням зобов'язання є його невиконання, або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання ,відповідно до ст. 625 ЦК України\~боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання грошового зобов'язання .Відповідно до ст. 1054 за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець, зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах ,встановленнях договором ,а позичальник зобов'язується сплатити кредит та повернути проценти. Суд вважає, що відповідач суттєво порушив умови договору кредиту ,прострочив виплати щомісячних платежів та у позивача є законні підстави вимагати стягнення заборгованості за договором кредиту з відповідача, тому позов слід задовольнити у повному обсязі . З відповідача слід стягнути такожза судові витрати з оплати судового збору гривень,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-30 00:00:00

20.07.2016 року позивач звернувся до Іллічівського районного суду м. Маріуполя з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу зазначивши, що 08 вересня 2012 року він зареєстрував шлюб з відповідачкою в Жовтневому відділі державної реєстрації актів цивільного стану Маріупольського міського управління юстиції у Донецькій області, актовий запис №635. 03.03.2014 року від шлюбу народилась дочка [PERSON]. З 2015 року однією сімєю з відповідачкою не проживають у звязку з тим, що з відповідачкою не зійшлись характерами, що призвело до розпаду сімї . Просив розірвати шлюб. До судового засідання позивач не зявився, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позов підтримав, зазначивши, що шлюбні стосунки між ним та відповідачкою припинені з 2015 року. Відповідачка до судового засідання не зявилась, до суду надала заяву про розгляд справи за її відсутності, зазначивши, що шлюбні стосунки припинені з лютого 2015 року. Після розірвання шлюбу просила залишити прізвище [PERSON]. Відповідно до ст. 197 ЦПК України у звязку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, оскільки між сторонами склалися відносини, що виключають спільне проживання, родина розпалася та підстав для її збереження немає і подальше спільне проживання суперечить інтересам сторін.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-10 00:00:00

20.07.2016 року позивач звернувся до суду з цим позовом, вказуючи, що 01.02.2013 року помер його батько [PERSON]. Після смерті якого відкрилась спадщина, яка складається земельної ділянки, яка знаходиться на території [PERSON] сільської ради. Протягом шести місяців позивач до нотаріальної контори для подання заяви на отримання свідоцтва про право на спадщину не звернувся з обєктивних причин, а саме позивач [PERSON] з 2011 року проживає у [INFO], з своїм батьком [PERSON], через сварку ніяких відносин не підтримував. Про смерть батька дізнався лише в кінці 2013 року, тому що сільська рада не повідомила про смерть батька, оскільки не знала про його місце проживання, що підтверджується довідкою Очеретнянською сільською радою №756 від 19.07.2016 року (а.с. 14). Позивач [PERSON] в судове засідання не зявився, подав до суду заяву в якій просив розгляд справи провести за його відсутності, позовні вимоги підтримав в повному обсязі. Представник відповідача [PERSON] сільської ради в судове засідання не зявився, просив провести розгляд даної справи за його відсутності, про що до суду подав відповідну заяву №184 від 27.07.2016 року, проти позовних вимог не заперечував. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з таких міркувань. Ч.1 ст. 61 ЦК України встановлено, що обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. В судовому засіданні беззаперечно доведено, що позивач [PERSON] є спадкоємцем за законом, після померлого 01.02.2013 року [PERSON], однак з поважних причин не подав у встановлений законом шестимісячний термін заяву про прийняття спадщини. Дані правовідносини регулюються ч.3 ст.1272 ЦК України, у відповідності до якої за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Оскільки [PERSON] пропустив встановлений законом шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини з поважних причин, то з метою захисту його майнових прав, необхідно визначити йому додатковий строк, достатній для подання вказаної заяви до нотаріальної контори.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-10 00:00:00

20.07.2016 року позивач звернулась до суду з позовом до відповідача в якому просить стягнути з нього на її користь аліменти на утримання неповнолітньої дитини [PERSON], [INFO] у розмірі 1/4 частки його заробітку (доходу), але не менше ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Позивач до судового засідання не з*явилась, але подала заяву в якій просила справу розглянути без її участі та позовні вимоги підтримала в повному обсязі. Відповідач до судового засідання не з*явився, але подав заяву в якій просив справу розглянути без його участі та позовні вимоги позивача визнав у повному обсязі. Суд, дослідивши заяву позивача, відповідача, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню у повному обсязі, оскільки він визнаний відповідачем, це визнання ним позову не суперечить закону і не порушує права, свободи і інтереси інших осіб тому що: Відповідач по справі є батьком своєї неповнолітньої дитини [PERSON], [INFO] (а.с.6), дитина знаходився на утриманні матері - позивача [PERSON]Л.(а.с.7), відповідач допомоги на утримання своєї неповнолітньої дитини не надає. Відповідно до ст.180 Сімейного Кодексу України батьки зобов'язані утримувати своїх неповнолітніх дітей до досягнення ними повноліття. З огляду на досліджені в судовому засіданні докази щодо матеріального стану сторін та стану їх здоров*я, суд вважає, що відповідач має змогу сплачувати аліменти у розмірі 1/4 частки його заробітку (доходу), але не менше ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Таким чином є всі підстави для задоволення позову у повному обсязі. Крім того згідно зі ст. 88 ЦПК України з відповідача в дохід держави слід стягнути судовий збір у сумі 551,20 грн., а також на підставі п.1 ч.1 ст.367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів в межах суми платежу за 1 місяць.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-11 00:00:00

20.07.2016 року позивачка звернулася до суду з даним позовом. Посилалась на те, що 08.10.1991 року зареєструвала шлюб з відповідачем та проживали однією сім'єю до березня 2015 року. Від шлюбу неповнолітніх дітей не мають. Причиною припинення шлюбних стосунків вказувала те, що у них з відповідачем протягом останніх років спільного життя відбувалися сварки, які стали причиною розпаду сім`ї, тому просила шлюб розірвати. В судове засідання позивачка не з`явилася, надала заяву про розгляд справи за її відсутності, на позові наполягала, проти винесення заочного рішення не заперечувала. Відповідач, який в установленому законом порядку повідомлений про час та місце слухання справи, в судове засідання не з'явився і повідомлень про причини неявки від нього не надійшло, тому суд, відповідно до вимог ч.4 ст.169 ЦПК України, розглядає справу в порядку заочного провадження, зі згоди позивачки, на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони 08.10.1991 року зареєстрували шлюб, про що виконкомом Володимирівської селищної ради Волноваського району Донецької області в книзі реєстрації шлюбів зроблено відповідний актовий запис за №56 та проживали однією сім'єю до березня 2015 року. Від шлюбу неповнолітніх дітей не мають. Причиною припинення шлюбних стосунків стало те, що вони перестали розуміти один одного, позивачка наполягає на розірванні шлюбу, відповідач своїх заперечень проти позову не надав, що свідчить про те, що подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечило б інтересам позивачки, що має істотне значення. На підставі ст.ст. 110-112 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-07 00:00:00

20.07.2016 року позивачка звернулася до суду із зазначеним позовом, покликаючись на те, що перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі з 08.05.1993 року. Від даного шлюбу в сторін народилось двоє дітей, які на даний час досягли повноліття. Стверджує, що спільне життя з відповідачем не склалося, оскільки останній не цікавиться сімейними справами, ніколи не працював, не дбав про матеріальне забезпечення сім'ї. Також зазначила, що відповідач постійно брав кредити, в результаті чого між ними часто з даного приводу виникали сварки та скандали. Стверджує, що на сьогоднішній день їх шлюб існує лише формально, жодних подружніх відносин не підтримують, на примирення не згідна. З огляду на наведене, просить суд ухвалити рішення, яким розірвати шлюб між нею (позивачкою) і відповідачем. Вимоги позивачкою підтримано у судовому засіданні. Відповідач у судовому засіданні хоча проти позову заперечив, однак пояснив, що згідний на розірвання шлюбу з позивачкою, оскільки не знаходить з нею порозуміння по проблемах сім'ї та з обставин, що наведені позивачкою у позовній заяві. Заслухавши пояснення сторін та дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підставний та підлягає до задоволення з таких міркувань. Встановлено, що сторони 08.05.1993р. уклали шлюб, який зареєстрували у Малнівській сільській раді Мостиського району Львівської області за актовим записом №5. Від даного шлюбу в сторін народилось двоє дітей, які на даний час досягли повноліття. Сторони тривалий час не підтримують шлюбних відносин, не ведуть спільного господарства, втратили одне до одного почуття любові та поваги, примирення між ними неможливе, збереження шлюбу суперечить інтересам кожного з подружжя, а тому, як вважає суд, згідно з ст.112 Сімейного кодексу України є всі підстави для розірвання шлюбу. Вказані обставини підтверджуються: поясненнями сторін по справі; свідоцтвом про шлюб між сторонами, копією свідоцтв про народження дітей та копією паспорта позивачки. Задовольняючи позов про розірвання шлюбу, суд виходить з того, що добровільність шлюбу - одна з його основних засад та такий ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання, а позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Позивачка скористалася таким правом та звернулася до суду з даним позовом, наполягає на розірванні шлюбу. Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу, а сторони не мають наміру зберігати шлюб. Приймаючи до уваги позицію відповідача, висловлену у судовому засіданні, суд приходить до висновку, що причини, які спонукають позивачку наполягати на розірванні шлюбу, є обґрунтованими і подальше сімейне життя подружжя [PERSON] та збереження шлюбу суперечило б їх інтересам, що має істотне значення, у зв'язку з чим пред'явлений позов підлягає до задоволення. Враховуючи думку сторін та виходячи з вимог статті 88 ЦПК України, суд вважає, що понесені позивачкою витрати по сплаті судового збору слід стягнути з відповідача в її користь. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-14 00:00:00

20.07.2016 року позивач Кредитна спілка «Залоговое Агентство» звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Відповідно до вимог ч.3 ст.209 ЦПК України, складання повного рішення може бути відкладено на строк не більше як п'ять днів з дня закінчення розгляду справи, але вступну і резолютивну частину суд має проголосити в тому самому засіданні, в якому закінчився розгляд справи. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-10 00:00:00

20.07.2016 року представник позивача звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідачки на користь Кредитної спілки «Азовська Кредитна компанія» заборгованість по кредиту у сумі 5727,38 гривень, а також судового збору сумі 1378,00 гривень, з тих підстав, що відповідачка не виконує свої зобов'язання з повернення кредиту. 30.08.2016 року представник позивача надав до суду заяву про уточнення позовних вимог, в якій просив суд стягнути з відповідачки на користь позивача залишок за кредитом у розмірі 4776,00 гривень, проценти за користування кредитом за період з 17.01.2016 року по 11.10.2016 року у розмірі 1541,69 гривень та судовий збір. Представник позивача направив до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, уточнені позовні вимоги підтримав, наполягав на їх задоволенні, не заперечував проти заочного розгляду справи. Відповідачка у судове засідання не зявилася, про час та місце слухання справи була повідомлена в установленому законом порядку. За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутність відповідача та ухвалити заочне рішення відповідно до ст. 224 ЦПК України, оскільки представник позивача не заперечував проти заочного розгляду справи. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що 13.11.2015 року між Кредитною спілкою «Азовська Кредитна компанія» та відповідачкою [PERSON] був укладений кредитний договір № 815/15-А за яким відповідачка отримала кредит у сумі 5000 гривень строком на 10 місяців, зі сплатою 0,12 відсотків від суми залишку кредиту за кожен день користування кредитом. У відповідності до п. п. 2.1 Договору кредиту відповідачка [PERSON] зобовязалася щомісячно сплачувати відсотки за користування кредитом виходячи з відсоткової ставки на залишок заборгованості за основною сумою кредиту. Згідно з п. п. 2.2 Договору кредиту, відповідачка [PERSON] зобовязалася щомісячно повертати кредит згідно з графіком погашення кредиту. Після отримання кредиту відповідачка [PERSON] умови кредитного договору належним чином не виконує. Станом на 11.10.2016 року заборгованість відповідачки [PERSON] перед позивачем становить 6317,69 гривень, що складається з залишку за кредитом у розмірі 4776,00 гривень, процентів за користування кредитом за період з 17.01.2016 року по 11.10.2016 року у розмірі 1541,69 гривень. Вказана заборгованість підтверджується наданим розрахунком. Згідно зі змістом положень ч. 1 ст. 526 Цивільного Кодексу України, зобовязання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог закону. Відповідно до ч. 1 ст. 530 Цивільного Кодексу України, якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідачкою порушені умови договору щодо повернення кредиту, тому суд вважає вимоги позивача обґрунтованими і позов задовольняє у повному обсязі. Крім того, відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідачки на користь позивача підлягають стягненню витрати по сплаті судового збору у розмірі 1378,00 гривень. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-04 00:00:00

20.07.2016 р. позивачка звернулася в Городоцький районний суд Львівської області із позовною заявою до [PERSON], просить розірвати шлюб зареєстрований у виконавчому комітеті Братковицької сільської ради Городоцького району Львівської області 07.04.2014 р., актовий запис № 2, вимоги мотивує тим, що подружнє життя не склалося, основна причина розпаду сімї це різниця характерів, відсутність взаємопорозуміння і довір'я. Просить задоволити позов. В судове засідання позивачка [PERSON] не явилася, 05.09.2016 р. подала заяву про розгляд справи без її участі на підставі наявних у справі матеріалів (а.с.17). Відповідач [PERSON] в судове засідання не явився, 02.09.2016 року подав до суду заяву про визнання позовних вимог та розгляд справи без його участі (а.с.15). Відповідно до ч. 2 ст. 158 ЦПК України, особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Згідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Вивчивши матеріали справи, суд приходить до переконання про задоволення позову. Відповідно до положень ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. З долученого до справи свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] (а.с.2) видно, що сторони з 07.04.2014 р. перебувають в шлюбі, від спільного подружнього життя народився син [PERSON] [INFO] (а.с.3). Сторони не підтримують шлюбних відносин, не ведуть спільного господарства, втратили одне до одного почуття любові та поваги, примирення між ними неможливе, збереження шлюбу суперечить інтересам кожного з подружжя та інтересам дітей, а тому згідно з ст. 112 Сімейного кодексу України є всі підстави для розірвання шлюбу. Відповідно до обставин, викладених у позовній заяві, які знайшли своє підтвердження у процесі розгляду справи, причиною розірвання шлюбу є відсутність бажання у позивачки будувати у подальшому сімейні відносини, небажання проживати разом. Дитина залишається проживати з матір'ю. Згідно ст.113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Позивачка просить залишити їй прізвище «[PERSON]». На підставі вищезазначеного, суд приходить переконання, що шлюб між сторонами є формальним і розриває такий. З огляду на вимоги ст. 88 ЦПК України, судові витрати суд стягує з відповідача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-12 00:00:00

20.07.2016р. рішенням Перемишлянського районного суду частково задоволено позов [PERSON] до [PERSON] про усунення перешкод в користуванні земельною ділянкою . 12.08.2015р. представник позивачка [PERSON] адвокат [PERSON] звернулась до суду із заявою про ухвалення додаткового рішення, оскільки в рішенням суду не вирішено питання щодо судового збору та витрат на правову допомогу. Відповідно до ст. 220 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення , може за заявою осіб, які беруть участь у справі, чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. У судове засідання сторони не з»явились, про час і місце розгляду справи повідомлялись належним чином. Справа розглядається у відсутності сторін, оскільки згідно ч.3 ст.220 ЦПК України присутність сторін у судовому засіданні при винесенні додаткового рішення не є обов»язковою. Дослідивши матеріали даної справи, суд дійшов висновку про те, що заява про ухвалення додаткового рішення підлягає до часткового задоволення. Згідно ч.1 ст.88 ЦПК України стороні на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другою сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Відповідно до квитанції №10 від 27.05.2016р [PERSON] сплатив судовий збір в сумі 580,00грн. (а.с.2). Представник позивачка [PERSON] адвокат [PERSON] просить стягнути з [PERSON] витрати понесені позивачем [PERSON] на правову допомогу в сумі 500,00грн., однак суду не представлено підтверджуючих документів про понесені позивачем витрати на правову допомогу. Враховуючи вищевикладено з відповідача [PERSON] слід стягнути понесені позивачем витрати по сплаті судового збору в сумі 580,00грн. Враховуючи викладене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-19 00:00:00

20.07.2016 р. Селидівським міським судом Донецької області ухвалено рішення за позовом [PERSON] до [PERSON] про визнання батьківства та стягнення аліментів, в якому з [PERSON] стягнуто на користь [PERSON] аліменти на дитину - [PERSON], [INFO], у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходів) щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 09.03.2016 року і до досягнення дитиною повноліття, але не було зазначено щодо стягнення аліментів за один місяць негайно. Відповідно до п.1 ч.1 ст.367 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. Згідно п. 1 ч. 1 ст. 220 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою осіб, які беруть участь у справі, чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо стосовно якої-небудь позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення. З таких підстав, суд вважає необхідним ухвалити додаткове рішення, в якому зазначити негайне виконання стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Outcome: approved