Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-26 00:00:00

20 липня 2015 року позивач звернулася до суду з позовною заявою до відповідача, в якій, уточнивши позовні вимоги, просить визнати виконавчий напис приватного нотаріуса Дніпропетровського міського нотаріального округу Бондар І.М. про стягнення грошових коштів у сумі 164 537,93 грн. з [PERSON] від 11 травня 2015 року за № 2229 таким, що не підлягає виконанню, посилаючи на його незаконність, а також закінчити виконавче провадження № 48023268, відкрите на підставі даного виконавчого напису. У судовому засіданні представник позивача заявлені вимоги підтримав і наполягав на їх задоволенні. Представник відповідача у судовому засіданні заперечував проти задоволення позову. Позивач та третя особа приватний нотаріус Дніпропетровського міського нотаріального округу Бондар І.М. до суду не з'явилися, третя особа у письмовій заяві просила справу розглядати за її відсутності, вважає позов необґрунтованим, про зазначила у письмових запереченнях, позивач про причини неявки суду не повідомила. Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. У судовому засіданні встановлено, що01 червня 2006 року між [PERSON] та ЗАТ КБ «Приватбанк», правонаступником якого є ПАТ КБ «Приватбанк», укладено кредитний договір у формі заяви позичальника№ DNH4KP82030541, відповідно до умов якого позичальник отримав споживчий кредит у сумі 8 838,97 грн. строком до 02 червня 2008 року з умовами сплати відсотків за його користування у розмірі 2,09% у місяць на суму залишку заборгованості по кредиту в обмін на зобов'язання позичальника по поверненню кредиту, сплати процентів, обумовлених у заяві та Умовах про надання споживчого кредиту фізичним особам, а також сплати комісії, яка зазначена в Умовах. 11 травня 2015 року приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Бондар І.М. був вчинений виконавчий напис, зареєстрований у реєстрі за № 2229, про стягнення з [PERSON] на користь ПАТ КБ «Приватбанк» грошових коштів у сумі 164 537,93 грн., яка складається із заборгованості за кредитним договором у розмірі 162 837,93 грн. з 01.06.2006 по 09.04.2015, з яких: основний борг -8 011,16 грн., сума заборгованості по відсоткам -46 368,56 грн., пеня - 100 704,02 грн., штраф 7 754,19 грн., а також витрати, пов'язані з вчиненням виконавчого напису в сумі 1700 грн. (а.с. 8). Як убачається з матеріалів справи, оспорюваний виконавчий напис був вчинений на підставі наданих нотаріусу ПАТ КБ «ПриватБанк» документів, а саме: кредитного договору № DNH4KP82030541 від 01.06.2006 року у формі заяви позичальника, виписки з рахунку боржника із зазначенням суми заборгованості за кредитним договором станом на 09.04.2015, а також письмової вимоги про усунення порушень за зазначеним кредитним договором без доказів отримання боржником (а.с. 69-73). На підставі виконавчого напису, 08 липня 2015 року головним державним виконавцем Деснянського відділу державної виконавчої служби Чернігівського міського управління юстиції винесено постанову № 48023268 про відкриття виконавчого провадження щодо стягнення з [PERSON] на користь ПАТ КБ «Приватбанк» 164 357,93 грн., а постановою від цієї ж дати накладено арешт на все майно, що належить боржникові, а саме:1/4 частку квартири [ADDRESS], 5/12 часток квартири [ADDRESS] та все рухоме майно в межах суми боргу 164 537,93 грн. (а.с. 4,6). Здійснення виконавчого напису нотаріусом регулюється Главою 14 Закону України «Про нотаріат», постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172 «Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів», а також Порядком вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженим наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 № 296/5 (далі - Порядок). Відповідно до ст. 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Пунктом2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172, для одержання виконавчого напису за кредитними договорами, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов'язаннями, встановлено такі документи: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості. Положеннями ст. 88 Закону України «Про нотаріат» передбачено, що нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Так само і підпунктом 3.1 пункту 3 Глави 16 Порядку передбачено, що нотаріус вчиняє виконавчі написи:якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем;за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Заборгованість або інша відповідальність боржника визнається безспірною і не потребує додаткового доказування у випадках, якщо подані для вчинення виконавчого напису документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України. Вчиняючи 11 травня 2015 року виконавчий напис, нотаріус не звернула уваги на те, що з дня виникнення права вимоги банку минуло більше трьох років, оскільки строк дії кредитного договору встановлений до 02.06.2008. Крім того, суд вважає за необхідне зауважити, що про наявність між сторонами спору свідчить неодноразові звернення ПАТ КБ «ПриватБанк» до [PERSON] з позовами про стягнення заборгованості, які ухвалами Деснянського районного суду м. Чернігова від 21.05.2013 та від 05.12.2013 залишалися без розгляду за заявами позивача. За таких обставин, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позову про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає задоволенню. Позовна вимога про закінчення виконавчого провадження не може бути задоволена, оскільки само по собі визнання виконавчого напису таким, що не підлягає задоволенню, є підставою для закінчення виконавчого провадження. Крім того, позивач звернувся з позовом про закінчення виконавчого провадження до ПАТ КБ «ПриватБанк», який не наділений законом такими повноваженнями, а отже є неналежним відповідачем у справі.

Outcome: partial