Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-09 00:00:00

20 травня 2020 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позову [PERSON] посилалася на те, що 14 вересня 2002 року відділом реєстрації актів громадянського стану Новомосковського міського управління юстиції Дніпропетровської області був зареєстрований шлюб між нею і відповідачем, актовий запис № 296. Від даного шлюбу вони мають дітей - [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Позивач зазначила, що відносини з чоловіком поступово погіршувалися, вона та відповідач не підтримують сімейні стосунки з січня 2019 року, не ведуть сумісне господарство, мають різні погляди на життя, внаслідок чого виникали конфлікти, сварки, які призвели до втрати почуття любові та поваги один до одного, подальше спільне життя та збереження шлюбу вона вважає неможливим, таким, що суперечить її інтересам та інтересам дітей. В зв`язку з наведеним, в позовній заяві позивач просила суд розірвати шлюб між нею та відповідачем. Ухвалою суду від 09 червня 2020 року відкрите провадження у справі, розгляд справи призначено в порядку спрощеного позовного провадження. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, звернулася до суду з клопотанням про проведення судового розгляду без її участі, позов підтримує в повному обсязі, просила суд задовольнити заявлені вимоги, після розірвання шлюбу її прізвище залишити без змін. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, звернувся до суду з заявою, в якій просив розглядати справу без його участі, позовні вимоги визнав в повному обсязі, просив суд розірвати шлюб. У зв`язку з неявкою осіб, які приймають участь у справі, суд розглядає справу у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Суд, дослідивши надані сторонами докази, приходить до наступного. Судом встановлено, що 14 вересня 2002 року відділом реєстрації актів громадянського стану Новомосковського міського управління юстиції Дніпропетровської області був зареєстрований шлюб між [PERSON] і [PERSON] , актовий запис № 296, після реєстрації шлюбу [PERSON] було присвоєне прізвище [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про одруження серії [NUMBER] від 14 вересня 2002 року. Сторони від даного шлюбу мають дітей - [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження [NUMBER] від 04 березня 2003 року та серії [NUMBER] від 18 жовтня 2011 року . На підставі ст. 104 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Відповідно до вимог ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони не підтримують шлюбні відносини з січня 2019 року, не ведуть спільне господарство, позивач втратила почуття любові та поваги до чоловіка, спільне життя і збереження шлюбу вважає неможливим, за таких обставин суд приходить до переконання, що подальше збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з подружжя, що мають істотне значення, і шлюб підлягає розірванню. У відповідності до ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. В зв`язку з наведеним, вимоги [PERSON] має право надалі іменуватися прізвищем, яке їй було присвоєне у зв`язку з реєстрацією шлюбу. Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. На підставі викладено та

Outcome: approved