Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-14 00:00:00

20 листопада 2014 року позивач подала до суду позовну заяву та просить стягнути з відповідача на свою користь аліменти на утримання доньки [PERSON], [INFO], у твердій грошовій сумі в розмірі 1000,00 гривень, щомісячно, до досягнення дитиною повноліття, а також витрати на правову допомогу у розмірі 550,00 гривень; допустити негайне виконання рішення суду. Свої вимоги обґрунтовує тим, що з 24 листопада 2001 року перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі. В теперішній час шлюбні стосунки між позивачем та відповідачем фактично припинені. Відповідач є батьком їх спільної малолітньої доньки [PERSON], [INFO], але від утримання дитини ухиляється. Дитина проживає з позивачем, знаходиться на її утриманні, часто хворіє та потребує постійного лікування та оздоровлення. Відповідач постійного місця роботи не має, його дохід мінливий, інших дітей у нього не має, тому позивач просить стягнути аліменти у твердій грошовій сумі у розмірі 1000,00 гривень щомісячно. Позивач у судове засідання не з'явилася, подала суду заяву, в якій заявлені вимоги підтримала в повному обсязі, просила їх задовольнити, також просила справу розглядати без її участі, проти ухвалення заочного рішення не заперечувала. Відповідач у судове засідання не з'явився, причини неявки суду не повідомив, про день та час розгляду справи сповіщався належним чином, тому суд за письмовою згодою позивача ухвалив про заочний розгляд справи у відсутності сторін. Суд, дослідивши докази по справі, вважає необхідним повністю задовольнити вимоги позивача з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі зареєстрованому 24 листопада 2001 року у відділі реєстрації актів громадянського стану Жовтневого районного управління юстиції міста Харкова, запис № 563, про що свідчить свідоцтво про шлюб [NUMBER], видане 24 листопада 2001 року відділом реєстрації актів громадянського стану Жовтневого районного управління юстиції міста Харкова. Відповідач є батьком малолітньої доньки [PERSON], [INFO], про що свідчить свідоцтво про народження [NUMBER], видане Коротичанською селищною радою Харківського району Харківської області 16 жовтня 2009 року, запис № 42 від 16 жовтня 2009 року. Також в якості доказів суду надані: договір про надання юридичних послуг, укладений 17 листопада 2014 року між [PERSON] та позивачем, відповідно до умов якого [PERSON] сплатила за отримані юридичні послуги суму у розмірі 550,00 гривень; квитанція до прибуткового касового ордера від 17 листопада 2014 року на суму 550,00 гривень. Також позивачем надані: копія паспорту громадянина України на ім'я позивача; довідка Мереф'янської центральної районної лікарні № 489 від 07 жовтня 2013 року; № 169 від 04 квітня 2014 року про потребу дитини [PERSON], [INFO] у домашньому догляді; довідки ЛКК № 255 від 23 жовтня 2012 року; № 77 від 27 березня 2013 року, видані Харківською міською дитячою поліклінікою № 2; довідка № 4 від 04 жовтня 2013 року, видана Коротичанською селищною радою Харківського району Харківської області про тимчасове звільнення від роботи [PERSON] по догляду за хворою дитиною [PERSON] Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до статті 141 Сімейного Кодексу України мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, при цьому розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини. Відповідно до ч. 1 ст. 191 Сімейного кодексу України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Відповідно до ч. 1 ст. 184 Сімейного кодексу України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, суд може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Враховуючи, що відповідач є батьком малолітньої [PERSON], [INFO], зобов'язаний утримувати доньку, але свої зобов'язання по утриманню дитини не виконує, тому суд вважає, що з відповідача на користь позивача, необхідно стягнути аліменти на утримання малолітньої доньки [PERSON] у твердій грошовій сумі в розмірі 1000,00 гривень, щомісячно, починаючи з дня подачі заяви до суду і до повноліття дитини та допустити негайне виконання рішення суду в межах стягнення суми платежу за один місяць. При цьому суд виходить з того, що позивач вказала, що відповідач не має постійного місця роботи, його дохід не є регулярним, а відповідач вказані обставини не спростував. В задоволенні вимог про стягнення з відповідача грошової суми у розмірі 550,00 гривень щодо відшкодування витрат на правову допомогу, суд відмовляє, оскільки позивач відповідно до вимог Постанови КМУ України від 27 квітня 2006 року № 590 «Про граничні розміри компенсації витрат, пов'язаних з розглядом цивільних та адміністративних справ, і порядок їх компенсації за рахунок держави» не надав розрахунку суми наданої йому юридичної допомоги в такому розмірі. Таким чином суд частково задовольняє вимоги позивача та на підставі ст. 88 ЦПК України стягує з відповідача на користь держави судові витрати.

Outcome: partial