Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-12 00:00:00

20.03.2017 року на адресу Кагарлицького районного суду надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON], [PERSON], [PERSON], про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, в якій позивачка просить суд винести рішення, яким: - визнати причини пропуску [PERSON] шестимісячного строку для прийняття спадщини після померлої [INFO] [PERSON] поважними та встановити [PERSON] додатковий строк у три місяці для подачі заяви про прийняття спадщини після померлої [INFO] [PERSON]. 20.03.2017 року автоматизованою системою документообігу суду на підставі ч. 3 ст. 11 - 1 ЦПК України для слухання даної справи був визначений суддя Кагарлицького районного суду Закаблук О.В. 03.04.2017 року Кагарлицьким районним судом на підставі ст.ст. 122, 127 ЦПК України винесено ухвалу про відкриття провадження у справі та призначено справу до слухання на 13.04.2017 року. В судове засідання, яке відбулося 13.04.2017 року, позивач [PERSON] не з»явився, проте, 20.03.2017 року на адресу Кагарлицького районного суду надійшла письмова заява позивача, в якій він просить суд слухати справу без його участі, вимоги, викладені в позовній заяві, підтримує в повному обсязі. В судове засідання, яке відбулося 13.04.2017 року, відповідач [PERSON]не з»явився, проте, в матеріалах справи міститься його письмова заява, в якій він зазначає, що не приймав спадщини після смерті [PERSON]. Поновлювати строк на прийняття спадщини не буде, на спадкове майно не претендує та не заперечує проти прийняття спадщини по заповіту [PERSON], також підтверджує, що не заперечує проти поновлення [PERSON] строку на прийняття спадщини. В суд звертатися не буде, просить слухати справу без його участі. В судове засідання, яке відбулося 13.04.2017 року, відповідачка [PERSON] не з»явився, проте, на адресу Кагарлицького районного суду надійшла письмова заява відповідачки, в якій вона зазначає, що не приймала спадщини після смерті [PERSON]. Поновлювати строк на прийняття спадщини не буде, на спадкове майно не претендує та не заперечує проти прийняття спадщини по заповіту [PERSON], також підтверджує, що не заперечує проти поновлення [PERSON] строку на прийняття спадщини. В суд звертатися не буде, просить слухати справу без її участі. В судове засідання відповідачка [PERSON] не з»явилася, проте, на адресу Кагарлицького районного суду надійшла письмова заява, в якій вона зазначає, що не приймала спадщини після смерті [PERSON]. Поновлювати строк на прийняття спадщини не буде, на спадкове майно не претендує та не заперечує проти прийняття спадщини по заповіту [PERSON], також підтверджує, що не заперечує проти поновлення [PERSON] строку на прийняття спадщини. Вивчивши матеріали справи, суд вважає на підставі ч. 2 ст. 197 ЦПК України розглянути справу без участі осіб, які беруть участь у справі та без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу та ухвалити рішення на підставі наявних у справі доказів, та позовні вимоги задовольнити, шляхом винесення заочного рішення, обґрунтовуючи своє рішення наступним. Що стосується винесення заочного рішення, то, відповідно, враховуючи вищевикладені обставини судом винесено ухвалу про проведення заочного розгляду справи на підставі Глави 8 ЦПК - «Заочний розгляд справи». Так, в ст.. 224 ЦПК України зазначено, що в разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Згідно ч. 1 ст. 225 ЦПК України про заочний розгляд справи суд постановляє ухвалу. Згідно ч. 2 ст. 225 ЦПК України розгляд справи та ухвалення рішення проводяться за загальними правилами з винятками і доповненнями, встановлених цією главою. Згідно ст.. 226 ЦПК України за формою та змістом заочне рішення повинно відповідати вимогам, встановленим ст. ст. 213, 215 ЦПК України і, крім цього, у ньому має бути зазначено строк і порядок подання заяви про його перегляд. Фактичні обставини справи, встановлені в судовому засіданні, та застосування до них норм права. [INFO] померла спадкодавець по даній справі, - [PERSON]. В результаті смерті [PERSON] відкрилася спадщина. До спадкової маси, що залишилася після смерті [PERSON], входить наступне майно: - житловий будинок, що розташований за адресою: [ADDRESS]; - 1/2 частина земельної ділянки площею 0,25 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, що розташована за адресою: [ADDRESS]; - 1/2 частина земельної ділянки площею 0,38 га для ведення особистого селянського господарства, що розташована за адресою: [ADDRESS]; - земельна ділянка площею 2,51 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Бендюгівської сільської ради Кагарлицького району Київської області. За життя [PERSON], а саме, - 20.06.2014 року, склала заповіт, посвідчений секретарем виконкому Бендюгівської сільської ради, в якому заповідала все своє майно [PERSON] (позивачу по даній справі), де б воно не було, і з чого б воно не складалось, і взагалі все те, що буде належати їй на день смерті і на що за законом матиме право. Згідно ч. 1 ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Відповідно, зважаючи на вищевказану норму права, [PERSON], як особа, вказана в заповіті, має право на спадкування спадщини, яка відкрилася після смерті спадкодавця, - [PERSON]. Позивач [PERSON] звернувся до Ржищівської міської державної нотаріальної контори з проханням видати йому свідоцтво про спадкування за заповітом, проте, державний нотаріус відмовила у видачі такого правовстановлюючого документу, оскільки позивачем було пропущений строк тривалістю в шість місяців, який встановлений для подачі спадкоємцем заяви про прийняття спадщини. Згідно ч. 2 ст. 1223 ЦК України у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одружують особи, визначені в ст.ст. 1261 - 1265 ЦК України. Згідно ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Згідно ч. 1 ст. 1266 ЦК України внуки, правнуки спадкодавця спадкують ту частку спадщини, яка належала б за законом їхнім матері, батькові, бабі, дідові, якби вони були живими на час відкриття спадщини. Після смерті [PERSON] із спадкоємців за законом залишились: - син [PERSON]; - внуки, - [PERSON], [PERSON]. Проте, [PERSON], [PERSON] та [PERSON] спадщини не приймали, не бажають її приймати та не заперечують проти прийняття її лише Позивачем, - [PERSON], про що свідчать їх письмові заяви засвідчені секретарями відповідних органів місцевого самоврядування, які містяться в матеріалах справи. Зглядаючись на вищевикладені факти, суд приходить до висновку, що єдиним спадкоємцем майна померлої [PERSON] є [PERSON], - позивач по даній справі. Згідно із ч. 3 ст. 1272 Цивільного кодексу України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважних причин, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Відповідно до п. 24 Постанови Пленуму Верховного суду України від 30.05.2008 р. № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України. Що стосується причин пропуску строку подачі заяви про прийняття спадщини після померлої [PERSON], яку допустив спадкоємець [PERSON], то вони наступні: - позивач [PERSON] після смерті [PERSON] не подав вчасно заяву про прийняття спадщини, оскільки Позивачу не було відомо, що [PERSON] склала на нього заповіт, яким заповіла йому всю спадщину. Лише на початку 2017 року, будучи в с. Бендюгівка Позивач дізнався, що є заповіт [PERSON], згідно якого вона заповіла всю спадщину Позивачу. Лише після даного факту позивач [PERSON] отримав в Бендюгівській сільській раді заповіт, але коли Позивач звернувся до нотаріальної контори, то йому роз'яснили, що він мав звернутись із заявою про прийняття спадщини після [PERSON] протягом шести місяців після її смерті, тому строк на прийняття спадщини ним був пропущений. Відповідно, без поновлення такого строку позивач [PERSON] не може прийняти спадщину, яка залишилася після смерті [PERSON] - відсутність правових знань у Позивача відносно законодавчих вимоґ щодо подачі заяви про прийняття спадщини у шестимісячний строк також призвело до пропуску цього строку. Вищезазначені причини пропуску Позивачем строку для подачі заяви про прийняття спадщини на думку суду є поважними, а тому суд приходить до висновку щодо визначення позивачу [PERSON] додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини після померлої [PERSON]. Як встановлено судом в судовому засіданні з матеріалів справи, спору про спадкування немає, а сама спадщина не визнана відумерлою відповідно до ч.ч. 1,2 ст. 1277 Цивільного кодексу України, а отже вона є досі відкритою, тому, відповідно до положень Цивільного кодексу України, позивач [PERSON] має право на її прийняття, як спадкоємець. Відповідно до ст. 3 Цивільного процесуального кодексу України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Враховуючи вищевикладене,

Outcome: approved