Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-19 00:00:00

20.12.2018 року представник позивачки [PERSON], на підставі відповідної довіреності від 15.11.2018 року, звернувся до суду в інтересах позивачки з позовом до Городнянської міської ради Чернігівської області та просив визнати за [PERSON] право на земельну частку (пай), площею 4,57 га в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), у землі, яка перебуває в колективній власності сільськогосподарського підприємства ім. Калініна с. Солонівка Городнянського району Чернігівської області, яке за життя належало [PERSON] на підставі сертифікату на право на земельну частку (пай) [NUMBER], виданого Городнянською райдержадміністрацією Чернігівської області на підставі рішення від 31.05.1996 року № 199, в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON], яка померла [INFO]. З позовної заяви виходить, що [INFO] померла [PERSON]. За життя [PERSON] склала заповіт, яким заповіла позивачці все своє майно. Після її смерті [PERSON] фактично вступила в управління, володіння спадковим майном. 19 листопада 2018 року позивачкою була подана заява нотаріусу про прийняття спадщини за заповітом. До складу спадщини [PERSON] входить право на спірну земельну частку (пай). Інших спадкоємців після смерті [PERSON], окрім позивачки [PERSON], немає. Під час оформлення спадщини нотаріус запропонувала пред'явити їй оригінал сертифікату на право на спірну земельну частку (пай), однак цей документ не зберігся. Через відсутність правовстановлюючого документу на спірне майнове право, позивачка не може оформити спадщину на нього в нотаріальному порядку, тому звертається до суду. Ухвалою судді від 26 грудня 2018 року відкрито провадження у зазначеній справі. В судове засідання позивачка не з'явилась, про дату, час та місце судового розгляду справи остання була повідомлена належним чином. Представник позивачки надав до суду письмову заяву з проханням розглянути справу у його відсутність, заявлені ним позовні вимоги підтримує у повному обсязі та просить суд їх задовольнити. (а.с.17). Представник відповідача по справі Городнянської міської ради Чернігівської області в судове засідання не з'явився, надав до суду письмове клопотання з проханням розглянути справу без його участі, проти позову не заперечують.( а.с. 49). Згідно положень ч. 3 ст. 211 ЦПК України, особа, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Представники третіх осіб на стороні відповідача, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору - Городнянської районної державної адміністрації Чернігівської області, Приватного нотаріуса Городнянського районного нотаріального округу Чернігівської області Сова В.Ф., Головного управління Держгеокадастру у Чернігівській області - про дату, час та місце судового розгляду справи були повідомлені належним чином, в судове засідання не з'явились, про причину неявки не повідомили, заперечень проти позову не надали.( а.с.35, 65-67, 73-74). Відповідно до вимог ч. 1 ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. За правилами ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. В силу частини 4 статті 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Суд, дослідивши в судовому засіданні всі наявні матеріали справи та надані докази, дійшов висновку, що визнання позову не порушує права та інтереси інших осіб, а позовні вимоги є обґрунтованими, виходячи з наступного. З паспорту громадянина України [NUMBER] виданого Городнянським РВ УМВС України в Чернігівській області встановлено, що [PERSON] народилася [INFO] в с. Солонівка Городнянського району Чернігівської області. (а.с.5). Зі свідоцтва про одруження [NUMBER] встановлено, що [PERSON] та [PERSON] 27 червня 1959 року одружились, про що було зроблено запис за № 19. Після реєстрації одруження прізвища подружжя: [PERSON], [PERSON]. (а.с.9). Дослідженням свідоцтва про народження [NUMBER], встановлено, що [PERSON] та [PERSON] вказані батьками [PERSON], яка народилася [INFO]. (а.с.6). Судом встановлено, що [INFO] в с. Солонівка Городнянського району Чернігівської області [PERSON] померла, що підтверджується даними витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про смерть № 00019756705 від 15 березня 2018 року, свідоцтвом про смерть [NUMBER]. (а.с.7-8). Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина за заповітом. З дослідженого в судовому засідання заповіту від 09 листопада 1993 року встановлено, що [PERSON] на випадок своєї смерті заповіла все своє майно [PERSON]. Заповіт складено та посвідчено секретарем виконкому Солонівської сільської ради Городнянського району Чернігівської області [PERSON], зареєстровано в реєстрі № 88. (а.с.15). З довідки Солонівської сільської ради Городнянського району Чернігівської області від 19.03.2018 року № 205 вбачається, що [PERSON], яка померла [INFO], була зареєстрована і проживала в [ADDRESS]. На день смерті [PERSON] фактично проживала сама, вибула в зв'язку зі смертю. (а.с.12). За даними довідки Солонівської сільської ради Городнянського району Чернігівської області від 19.03.2018 року № 207 [PERSON] фактично вступила в управління та користування спадковим майном, яке залишилося після померлої [INFO] [PERSON]. Протягом шести місяців з дня смерті спадкодавця [PERSON] [PERSON] здійснювала догляд за спадковим будинком, розташованим в с. Солонівка по вул. Святомиколаївській, 28, обробляла присадибну земельну ділянку, проводила поточний ремонт будинку, у [PERSON] знаходився сертифікат на право на земельну частку ( пай ) [NUMBER], виданий на ім'я [PERSON]. (а.с.12). В силу ст. 529, 549 ЦК УРСР (в редакції 1963 року), який діяв на момент смерті [PERSON], [PERSON] фактично прийняла спадщину після смерті її матері [PERSON] За даними спадкової справи № 397/2018 до майна [PERSON], яка померла [INFO] ( а.с. 46-48), [PERSON] 19.11.2018 року подала заяву про прийняття спадщини [PERSON] за заповітом. Позивачка є єдиним спадкоємцем, хто прийняв спадщину [PERSON] у встановленому законом порядку. Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Дослідженням архівного примірника державного акту на право колективної власності на землю [NUMBER] встановлено, що Колективному сільськогосподарському підприємству ім. Калініна с. Солонівка Городнянського району Чернігівської області Солонівською сільською радою народних депутатів Городнянського району Чернігівської області було передано у колективну власність 2113,3 га у землі в межах згідно плану для сільськогосподарського виробництва на підставі рішення Солонівської сільської ради народних депутатів від 18.07.1995 року № 23. Акт зареєстровано 28.07.1995 року в Книзі записів державних актів на право колективної власності на землю за № 4. (а.с.36-38). Дослідженням списку громадян - членів колективного сільськогосподарського підприємства КСП ім. Калініна Городнянського району Чернігівської області встановлено, що у списках членів колективної власності на земельну частку (пай) значиться [PERSON] за порядковим номером [NUMBER]. (а.с.40). Суд бере до уваги, що право на земельну частку (пай) виникає в осіб, які на час видачі колективному сільськогосподарському підприємству державного акта на право колективної власності на землю були членами цього підприємства. Отже, як свідчать матеріали справи, [PERSON] за життя була включена до списку громадян, що мають право на земельний пай, тому набула право на земельну частку /пай/ площею по 4,57 га в КСП ім. Калініна с. Солонівка Городнянського району Чернігівської області, і це її право було посвідчено сертифікатом на право на земельну частку (пай) [NUMBER], який був зареєстрований вже після смерті спадкодавця. Право [PERSON] на земельну частку (пай) після її смерті перейшло в порядку спадкування за заповітом до [PERSON], яка фактично прийняла спадщину після смерті своєї матері, але не оформила спірне спадкове право. Частина 1 статті 1225 ЦК України передбачає, що право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Відповідно до вимог ст. 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Позивачка не має оригіналу сертифікату та не має можливості отримати дублікат сертифікату на земельну частку (пай) через смерть спадкодавця - власника сертифікату. Тому позивачка позбавлена можливості оформити спадкове право на земельну частку (пай) в нотаріальному порядку, відмову нотаріуса підтверджено листом приватного нотаріуса Городнянського районного нотаріального округу Сова В.Ф. від 20.11.2018 року. (а.с.13). Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Таким чином, аналіз зібраних у справі доказів та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для задоволення позовних вимог [PERSON] На підставі викладеного,

Outcome: approved