Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-03 00:00:00

21 жовтня 2014 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до Відкритого акціонерного товариства «Інтерпайп Новомосковський трубний завод» про відшкодування моральної шкоди, завданої ушкодженням здоровя під час виконання трудових обовязків. 27 січня 2015 року позивач [PERSON] звернулася до суду з уточненим позовом до [PERSON] акціонерного товариства «Інтерпайп Новомосковський трубний завод» про відшкодування моральної шкоди, завданої ушкодженням здоровя під час виконання трудових обовязків. В обґрунтування позовних вимог [PERSON] посилалася на те, що з 04 серпня 1983 року по 05 лютого 2009 року вона працювала на посаді машиніста крана металургійного виробництва [PERSON] акціонерного товариства «Інтерпайп Новомосковський трубний завод». В результаті тривалої дії шкідливих факторів виробничого середовища, вона тримала професійне захворювання, а саме: вібраційна хвороба другого ступеню від дії загальної вібрації з церебрально-периферичною ангіодистонією, синдромом вегетативно-сенсорної полі невропатії з прогресуючою дистрофією у вигляді плечолопаткового періартрозу ПФС 1-2 ст., двобічного гонартрозу і пері артрозу ПФ 2 ст., деформуючого артрозу ліктьових і дрібних суглобів кистей та стоп ПФС 1 ст., вираженими функціональними порушеннями нервової системи (синдром неврастенії), нейросенсорна приглухуватість 1 ст. Згідно первинного висновку Дніпропетровської обласної МСЕК від 10.03.2009 року, їй встановлено по сукупності захворювань 40% втрати працездатності, призначена 3 група інвалідності. Згідно висновку Дніпропетровської обласної МСЕК від 29.09.2011 року їй встановлено 50% втрати працездатності. 09.04.2013 року їй було встановлене ще одне професійне захворювання нейросенсорна приглухуватість, наведені факти свідчать про те, що стан її здоровя постійно погіршується. Позивач [PERSON] в заяві зазначила. що внаслідок отриманих професійних захворювань їй було завдано великої моральної шкоди, оскільки вона втратила працездатність, стала інвалідом, вона була звільнена з роботи за станом здоровя, незважаючи на те. що вона була опікуном матері, інваліда І групи, на її утриманні також перебував чоловік, інвалід ІІ групи та неповнолітній син [INFO]. З часу встановлення їй інвалідності підприємство жодного разу не потурбувався про стан її здоровя, не надавав ніякої допомоги, її показово не помічають. Внаслідок професійного захворювання ї постійно турбує біль в хребті, поперековому та шийному відділах, в суглобах, кінцівках, в неї порушена хода, відчувається оніміння кінцівок, їх набряк, вона відчуває головний біль, запаморочення, в неї погіршився сон, вона швидко втомлюється, відчуває дратівливість. Фізичні недуги спричиняють їй страждання, в неї порушені нормальні умови життя, вона змушена пристосовуватися та організовувати своє життя, вона постійно потребує нагляду лікарів, тривалий час перебуває на лікуванні. Враховуючи наведене, посилаючись на вимоги ст.ст. 23, 1168 ЦК України, ст. 237-1 КЗпПУ, позивач [PERSON] просила суд стягнути з [PERSON] акціонерного товариства «Інтерпайп Новомосковський трубний завод» на її користь на відшкодування моральної шкоди, завданої ушкодженням здоровя під час виконання трудових обовязків 175\~000 грн. В судовому засіданні позивач [PERSON] підтримала позов в повному обсязі, посилалася на підстави звернення до суду, викладені в заяві, просила суд задовольнити вимоги. Представник відповідача [PERSON] акціонерного товариства «Інтерпайп Новомосковський трубний завод» в судовому засіданні позов не визнав, посилався на те, що підприємство не погоджується з тим, що у [PERSON] виявлене професійне захворювання, отримане під час виконання трудових обовязків. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши надані сторонами докази, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що [PERSON] народилася 30 грудня 1964 року, що підтверджується копією паспорта громадянина України. Згідно копії трудової книжки, що [PERSON] 04 серпня 1983 року прийнята на роботу на посаду машиніста крана металургійного виробництва Новомосковського трубного заводу. Новомосковський трубний завод в наступному був реорганізований у Відкрите акціонерне товариство «Новомосковський трубний завод», в наступному переіменований у Відкрите акціонерне товариство «Інтерпайп Новомосковський трубний завод», правонаступником якого в теперішній час є Публічне акціонерне товариство «Інтерпайп Новомосковський трубний завод». Позивач [PERSON] була звільнена з роботи 05 лютого 2009 року за ч.2 ст. 40 КЗпПУ за станом здоровя, що підтверджується трудовою книжкою. Згідно виписки з історії хвороби № 4909/1183, [PERSON] з 09.12.2008 року по 19.12.2008 року перебувала на стаціонарному лікуванні в Українському Науково-дослідному інституті промислової медицини м. Кривий Ріг, встановлений діагноз: вібраційна хвороба першого-другого ступеню від дії загальної вібрації з церебрально-периферичною ангіодистонією, синдромом вегетативно-сенсорної полі невропатії з прогресуючою дистрофією у вигляді плечолопаткового періартрозу ПФС 1-2 ст., двобічного гонартрозу і пері артрозу ПФ 2 ст., деформуючого артрозу ліктьових і дрібних суглобів кистей та стоп ПФС 1-2 ст., захворювання професійне. Згідно довідки Обласної МСЕК №, з 05.02.2009 року [PERSON] встановлена 3 група інвалідності внаслідок профзахворювання. Згідно виписки № 2886/799, [PERSON] з 04.08.2011 року по 15.08.2011 року перебувала на стаціонарному лікуванні в Українському Науково-дослідному інституті промислової медицини м. Кривий Ріг, встановлений діагноз: вібраційна хвороба другого ступеню від дії загальної вібрації з церебрально-периферичною ангіодистонією, синдромом вегетативно-сенсорної полі невропатії з прогресуючою дистрофією у вигляді плечолопаткового періартрозу ПФС 1-2 ст., двобічного гонартрозу і пері артрозу ПФ 2 ст., деформуючого артрозу ліктьових і дрібних суглобів кистей та стоп ПФС 1 ст., вираженими функціональними порушеннями нервової системи (синдром неврастенії) Згідно довідки МСЕК, 15.02.2011 року [PERSON] повторно встановлена 3 група інвалідності в звязку з профзахворюванням встановлена втрата професійної працездатності 40%. Згідно довідки МСЕК, 13.05.2014 року [PERSON] повторно встановлена 3 група інвалідності в звязку з профзахворюванням встановлена втрата професійної працездатності 50% совокупно, з них 45% - вібраційна хвороба, 5% - туговухість.. Згідно виписки-епікрізу № 1351, [PERSON] в період з 02.04.2013 року по 11.04.2013 року перебувала на обстеженні Українського Науково-дослідного інституту промислової медицини, крім вищезазначених захворювань встановлений діагноз: нейросенсорна приглухуватість 1 ст.. Судом встановлено, що у відповідності до [PERSON] розслідування причин виникнення хронічного професійного захворювання від 26 квітня 2013 року, в Трубоелектрозварювальному цеху № 3 [PERSON] акціонерного товариства «Інтерпайп Новомосковський трубний завод» встановлена невідповідність технологічного процесу вимогам санітарних норм, рівень шуму перевищував ПДР, згідно санітарно-гігієнічним характеристикам від 1,06 разів у 2001 році, до 1,19 разів у 2003 році та 1,15 разів в 2008 році, внаслідок чого у [PERSON] встановлена: вібраційна хвороба другого ступеню від дії загальної вібрації з церебрально-периферичною ангіодистонією, синдромом вегетативно-сенсорної полі невропатії з прогресуючою дистрофією у вигляді плечолопаткового періартрозу ПФС 1-2 ст., двобічного гонартрозу і пері артрозу ПФ 2 ст., деформуючого артрозу ліктьових і дрібних суглобів кистей та стоп ПФС 1 ст., вираженими функціональними порушеннями нервової системи (синдром неврастенії), нейросенсорна приглухуватість 1 ст. Згідно Санітарно-гігієнічній характеристиці умов праці [PERSON] в трубозварювальному цеху № 3 ВАТ «Інтерпайп Новомосковський трубний завод» від 26.05.2008 року, встановлена невідповідність умов та характеру праці вимогам санітарно-гігієнічним нормам (шум, вібрації, робоча поза), зазначене робоче місце (машиніста крана металургійного виробництва) вважається робочим містом із шкідливими умовами праці, що відповідає показникам списку № 2. В звязку з наведеним, суд приходить о висновку, що [PERSON] отримала професійне захворювання внаслідок роботи на посаді машиніста крана металургійного виробництва [PERSON] акціонерного товариства «Інтерпайп Новомосковський трубний завод». Посилання відповідача про те, що [PERSON] отримала захворювання не під час виконання трудових обовязків, суд вважає необґрунтованим. Так, у відповідності до п. 64 Постанови Кабінету Міністрів України «Про деякі питання розслідування та обліку нещасних випадків, професійних захворювань і аварій на виробництві» від 30 листопада 2011 року № 1232, віднесення захворювання до професійного здійснюється відповідно до процедури встановлення зв'язку захворювання з умовами праці згідно з додатком 14 та переліку професійних захворювань, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 8 листопада 2000 р. N 1662. Перелік установ і закладів, які мають право встановлювати остаточний діагноз професійних захворювань, переглядається кожні п'ять років та затверджується Міністерством охорони здоровя. У відповідності до Процедури встановлення звязку захворювання з умовами праці (додатку № 14 Постанови Кабінету Міністрів України «Про деякі питання розслідування та обліку нещасних випадків, професійних захворювань і аварій на виробництві» від 30 листопада 2011 року № 1232) 1. Професійний характер хронічного захворювання (отруєння) встановлюється лікарсько-експертною комісією спеціалізованого профпатологічного лікувально-профілактичного закладу (далі - комісія), склад якої затверджує керівник такого закладу. У разі потреби до роботи комісії залучаються спеціалісти (представники) закладів державної санітарно-епідеміологічної служби, підприємства, робочого органу Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань, первинної організації профспілки, членом якої є хворий, або уповноважена найманими працівниками особа з питань охорони праці (у разі, коли профспілка на підприємстві відсутня). 3. Рішення про зв'язок захворювання з умовами праці приймається на підставі клінічних, функціональних досліджень (амбулаторних або стаціонарних) з урахуванням відомостей, зазначених у: копії трудової книжки, - для визначення стажу роботи в умовах дії виробничих факторів; виписці з амбулаторної картки (форма 025/у); історії хвороби за весь період спостереження; направленні хворого на комісію з медичним висновком лікаря-профпатолога; санітарно-гігієнічній характеристиці умов праці; інформаційній довідці про умови праці працівника, що складається фахівцями установи державної санітарно-епідеміологічної служби, яка здійснює державний санітарно-епідеміологічний нагляд за підприємством, у разі підозри в нього професійного захворювання (отруєння); висновку фтизіатра, нарколога та інших документах (у разі потреби); актах за формою Н-5 і Н-1 (у разі гострого професійного захворювання (отруєння). Оскільки професійний характер хронічного захворювання [PERSON] встановлений лікарсько-експертною комісією спеціалізованого профпатологічного лікувально-профілактичного закладу - Українського Науково-дослідного інституту промислової медицини м. Кривий Ріг, суд вважає доведеним наявність професійного захворювання позивача в звязку з умовами праці. Крім того, судом встановлено, що внаслідок професійного захворювання, [PERSON] проходила обстеження та стаціонарне лікування: -08.02.2013 року по 19.02.2013 року обстеження в Комунальному закладі «Дніпропетровська обласна лікарня ім. Мечнікова» Дніпропетровської обласної ради»; -з 16.08.2013 року по 31.08.2013 року в Комунальному закладі «Дніпропетровська міська багатопрофільна клінічна лікарня № 4» Дніпропетровської обласної ради»; -з 27.12.2013 року по 17.01.2014 року - в Комунальному закладі «Дніпропетровська міська багатопрофільна клінічна лікарня № 4» Дніпропетровської обласної ради»; -з 05.08.2014 року по 20.08.2014 року - в Комунальному закладі «Дніпропетровська міська багатопрофільна клінічна лікарня № 4» Дніпропетровської обласної ради»; У відповідності до ст. 237-1 КЗпПУ, відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику провадиться, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих звязків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. Порядок відшкодування моральної шкоди визначається законодавством. Згідно до ст. 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода може полягати…у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоровя. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також, з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначення розміру відшкодування враховуються вимоги розумності та справедливості. У відповідності до ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Суд приходить до переконання, що саме підприємством позивачу [PERSON]ВА. була спричинена моральна шкода, яка полягає у душевних стражданнях, завданих внаслідок ушкодження її здоровя, в звязку з чим, позивач втратила 50% професійної працездатності, їй була встановлена ІІІ група інвалідності, вона була звільнена з роботи за станом здоровя, що призвело до порушення її нормальних життєвих зв'язків, вимагало додаткових зусиль для організації свого життя, з 2008 року по теперішній час позивач змушена постійно проходити лікування. Враховуючи принцип розумності та справедливості, враховуючи обставини справи, тривалість негативних наслідків професійного захворювання для позивача, суд приходить до переконання, що позовні вимоги позивача в сумі 175 000 грн. не є завищеними, обґрунтовані, а тому. підлягають задоволенню в повному обсязі. Враховуючи викладене,

Outcome: approved