Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-15 00:00:00

20.06.2017 [PERSON] звернулася до Кремінського районного суду Луганської області з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позову позивачка посилається на те, що між нею та [PERSON] було укладено шлюб 03.02.2012. З червня 2016 року між ними припинені фактичні шлюбні стосунки у звязку з тим, що відповідач мешкає окремо від сімї, яка його не цікавить. Позивачка переконана, що подальше сімейне життя і збереження шлюбу з відповідем неможливе, на примирення вона не згодна. Від спільного подружнього життя сторони мають неповнолітню доньку: [PERSON], [INFO], яка залишиться проживати з позивачкою. Також після розірвання шлюбу позивачки просила залишити їй прізвище чоловіка. В судове засідання позивачка не зявилася, надала суду заяву, в якій просила розглянути справу за її відсутності та вказал, що підтримує позовні вимоги. Відповідач в судове засідання не зявився, надав до суду заяву, в якій просив розглянути справу за його відсутності та зазначив, що проти позову не заперечував. Суд, розглянувши цивільну справу в межах заявлених позовних вимог, обєктивно оцінивши за своїм внутрішнім переконанням докази, які містяться в матеріалах справи як окремо, так і в їх сукупності, приходить до наступного. Відповідно до ч. 2\~ст. 197 ЦПК України\~у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього\~Кодексу\~розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідно до ч. 2\~ст. 11 ЦПК України\~особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Враховуючи, що сторони не скористалися правом брати участь у судовому засіданні, суд розглядає цивільну справу за наявними у справі матеріалами. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебувають у шлюбі, який зареєстровано 03 лютого 2012 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Кремінського районного управління юстиції у Луганській області, актовий запис № 7, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] (а.с. 7). Від цього шлюбу сторони мають малолітню доньку [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження (а.с. 6). Відповідно до\~ст. 24 Сімейного кодексу України\~шлюб має ґрунтуватись на вільній згоді жінки та чоловіка. Відповідно до ч. 3, 4\~ст. 56 СК України\~кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини, примушування подружжя до припинення шлюбних відносин чи їх збереження є неприпустимим і є порушенням права на свободу та особисту недоторканість. Судом з позовної заяви встановлено, що з червня 2016 року між подружжям припинені фактичні шлюбні стосунки у звязку з тим, що відповідач мешкає окремо від сімї, яка його не цікавить. Позивачка переконана, що подальше сімейне життя і збереження шлюбу з відповідачем неможливе, на примирення не згодна. Донька за домовленістю сторін залишаються проживати з позивачкою. Відповідачем суду не надано доказів, які спростовують ці обставини, також не надано доказів, які підтверджують можливість подальшого спільного життя подружжя та збереження їх шлюбу. В той же час, у наданій суду заяві відповідач також наполягає на розірванні шлюбу. Згідно з ч. 2 ст. 104 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Відповідно до ч. 1\~ст. 110 СК України\~позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя. У ч. 3 ст. 105 СК України зазначається, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду відповідно до статті 110 цього Кодексу. У відповідності до\~ ст. 112 СК України\~шлюб розривається, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що має істотне значення. Оскільки судом встановлено, що дана родина розпалася, позивачка наполягає на розлученні, а відповідач не заперечує проти розірвання шлюбу, суд вважає за необхідне повністю задовольнити позов та розірвати шлюб між ними. Також суд вважає за необхідне залишити позивачці після розірвання шлюбу прізвище «[PERSON]», оскільки згідно зі ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у звязку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. На підставі викладеного,

Outcome: approved