overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-10 00:00:00

20.08.2014 р. позивачка звернулася до суду з цим позовом. В позові зазначила, що 28.07.2012 р. між нею та відповідачем було укладено шлюб. За час спільного проживання у шлюбі народилася дочка [PERSON], [INFO]. Після народження дочки відповідач переїхав жити до своїх батьків, де і на даний час проживає. Відповідач ніякої допомоги не надає, не цікавиться життям дочки, не відвідує її, тому просить стягувати аліменти з відповідача на утримання дитини у твердій грошовій сумі в розмірі 700 грн... Позивачка [PERSON] позовні вимоги підтримує повністю, просить такі задоволити. Відповідач [PERSON] на розгляд справи не з'явився, хоча був належним чином повідомлений про розгляд справи, через опублікування оголошення в газету. Вислухавши пояснення позивачки, дослідивши матеріали в справі суд вважає, що позовні вимоги підлягають до часткового задоволення з таких підстав. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Із встановлених судом обставин справи вбачається, що від шлюбу з відповідачем позивачка народила одну дитину, відповідач не оспорив батьківство, ухиляється від утримання неповнолітньої дитини, чим порушує вищезазначену норму сімейного законодавства. Визначаючи розмір аліментів, суд згідно ст. 182 СК України бере до уваги такі обставини: [PERSON] утримує одну неповнолітню дитину, ніде не працює. Враховуючи матеріальний стан відповідача, який ніде не працює, має нерегулярний, мінливий дохід, тому суд вважає, що розмір аліментів слід визначити у твердій грошовій сумі, відповідно до ст. 184 СК України, і стягувати в сумі 700 грн. щомісячно на утримання неповнолітньої дитини, але не менше 30 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку. Судові витрати підлягають до стягнення з відповідача у доход держави, відповідно до ст. 88 ЦПК України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-06 00:00:00

20.08.2015 [PERSON] звернулася з позовом до відповідача, в якому просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO] та дочки [PERSON], [INFO], в розмірі по 700 грн. щомісячно на кожну дитину, але не менше 30 відсотків встановленого законом прожиткового мінімуму на дитину, починаючи з моменту звернення до суду до досягнення дітьми повноліття. Свої вимоги обґрунтовує тим, що спільне життя з відповідачем не склалося, вони припинили сумісне проживання. Діти проживають з нею та перебувають на її повному утриманні, а батько вихованням дітей не займається, коштів на їх утримання в добровільному порядку не надає, хоч є працездатною особою. На його утриманні непрацездатних осіб та неповнолітніх дітей немає. Позовні вимоги підтвердила: копією свідоцтва про одруження з відповідачем, копіями свідоцтв про народження [INFO] року [PERSON] та [INFO] року - [PERSON], в яких матір'ю дітей вказана позивачка, а батьком - відповідач; довідками виконкому Переяслав-Хмельницької міської ради та актом депутата Переяслав-Хмельницької міської ради, якими підтверджується, що діти проживають з матір'ю та перебувають на її повному матеріальному утриманні; довідкою директора дитячої музичної шкоди ім. Павла Сениці від 12.08.2015 № 127 про навчання сина та довідкою про доходи позивача з місця роботи, з якої вбачається, що її середньомісячний дохід становить 2197 грн. 02 коп. В судове засідання позивачка не з'явилася, через канцелярію суду 06.10.2015 подала заяву про те, що позовні вимоги підтримує і просить слухати справу без її участі. Відповідач позовні вимоги визнав та не заперечував проти їх задоволення. Суд дійшов до висновку, що визнання відповідачем позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Позовні вимоги підлягають задоволенню на підставі ст.ст.180,184 СК України. На підставі ст.ст.180,181,182,184,191 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-09 00:00:00

20.08.2015 позивач звернулась до суду з даним позовом про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що з 1996 року перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі, від якого вони мають повнолітнього сина [PERSON], [INFO]. Позивач також зазначає, що спільне життя з відповідачем виявилось невдалим, що її чоловік проявляє до неї негативне ставлення, неповагу, зловживає алкоголем, ніде не працює, матеріально сімю не підтримує. Позивач стверджує, що з вини відповідача їх сумісне життя та збереження сімї стали неможливими. В судовому засідання позивач позов повністю підтримала, просила його задовольнити, додатково пояснила, що не хоче терпіти поведінку чоловіка, хоче спокійного життя, їх примирення на даний час вважає неможливим. Відповідач не зявився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про причину неявки суд не повідомив, заяв про розгляд справи без його присутності не надав. Відповідно до вимог ст. ст. 169, 224 Цивільного процесуального кодексу України суд постановив ухвалу про заочний розгляд справи, проти такого вирішення справи позивач не заперечує. Заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали даної цивільної справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, за наступних підстав. У судовому засіданні встановлено, що подружжя зареєстрували шлюб 18 травня 1996 року у виконавчому комітеті Вороньківської сільської ради Бориспільського району Київській області, про що зроблений актовий запис № 05, що підтверджується свідоцтвом про одруження Серії І-БК №337699 (а.с. 4). Від шлюбу у сторін 19 січня 1997 року народився син [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження серії І-БК №470534, виданим виконавчим комітетом Вороньківської сільської ради Бориспільського району Київській області (а.с. 5). Позивач втратила почуття любові і поваги до чоловіка, вважає примирення неможливим. Внаслідок зазначених обставин сім`я подружжя фактично розпалась, а шлюб існує формально, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача. Відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України понесені позивачем судові витрати по сплаті судового збору (а.с.1) підлягають стягненню на її користь з відповідача. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-28 00:00:00

20.08.2015 р. [PERSON] звернулася до Малиновського районного суду м. Одеси з вказаною позовною заявою, яку було уточнено, у якій просила стягнути з відповідачів на її користь вартість завданої матеріальної шкоди внаслідок ДТП у розмірі 16431 грн. 02 коп. та вартість виготовлення звіту про оцінку матеріальної шкоди, спричиненої позивачу, як власнику колісного транспортного засобу, у розмірі 1000 грн. 00 коп., а також вартість банківських послуг при сплаті вартості звіту в сумі 15 грн. 00 коп. та судовий збір. В обгрунтування позовних вимог [PERSON] вказала, що 31.01.2015 р. її автомобіль [NUMBER], рухаючись в м. Одесі по Іванівському шляхопроводі (Іванівський міст) під керуванням водія [PERSON], потрапив правим колесом до вибоїни, внаслідок чого автомобіль отримав механічні ушкодження. На місце ДТП викликано працівників ДАІ, які зафіксували місце, факт та причини вказаних ушкоджень, які знаходяться в причинно-наслідковому звязку з невиконанням відповідачами своїх обовязків. Відповідно до звіту вартості матеріальної шкоди власнику така сума склала 16431 грн. 02 коп. Вартість виготовлення звіту становила 1000 грн. 00 коп. [PERSON] вважає, що відповідачі несуть солідарну відповідальність за створення безпечних умов руху на дорогах, вулицях та залізничних переїздах, зобовязані утримувати дороги міста у стані, що відповідає вимогам, нормам та стандартам, за рахунок бюджетних коштів. Оскільки внаслідок неналежного виконання відповідачами своїх обовязків та незадовільного стану дороги її автомобіль був пошкоджений та позивач вимушений був понести витрати, вважає, що відповідачі мають компенсувати завдані їй збитки. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити. Представник відповідача [PERSON] міської ради в судове засідання не зявилася, про дату та місце розгляду справи повідомлялася належним чином, причини неявки суду не повідомив. В письмових поясненнях [PERSON] міська рада заперечувала проти задоволення позовних вимог, посилаючись на наступні обставини. Згідно з п. 2.5 Єдиних правил ремонту і утримання автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, правила користування ними та охорони, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 30.03.1994 р. № 198, ремонт і утримання дорожніх обєктів, що перебувають у комунальній власності здійснюється відповідними комунальними дорожньо-експлуатаційними організаціями. Рішенням [PERSON] міської ради від 28.02.2011 р. № 384-VI «Про затвердження положень про виконавчі органи [PERSON] міської ради» затверджено положення про Управління дорожнього господарства [PERSON] міської ради, яке є юридичною особою, має гербову печатку, штампи, розрахунки в органах Державного казначейства України. Згідно із п. 2.1. зазначеного Положення, на Управління покладені завдання щодо забезпечення ефективного функціонування дорожнього господарства міста; забезпечення дотримання законодавства у сфері дорожнього господарства міста, норми та правила експлуатації, реконструкції і проектування нових та реконструйованих об'єктів дорожнього господарства.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-15 00:00:00

20.08.2015 р.\~ [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON]\~ про розірвання шлюбу. В обґрунтування своїх позовних вимог вказує, що вона з відповідачем по справі перебувають у зареєстрованому шлюбі з 28.06.1997 року, який був зареєстрований Тернівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Криворізького міського управління юстиції Дніпропетровської області, актовий запис №249. Від даного шлюбу мають сина [PERSON], [INFO], який проживає разом з позивачем. Шлюбні відносини припинили з січня 2015 року. З цього часу вони проживають окремо, спільне господарство не ведуть, взаємних інтересів не мають. Таким чином позивачка вважає, що їх сімя розпалася повністю та остаточно і ніякого бажання на примирення в неї немає. Майнового спору та спору стосовно місця проживання дитини не мають. В судове засідання позивачка не зявилася, надала суду письмову заяву, в якій позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить суд розглядати справу у її відсутність. Відповідач в судове засідання не зявився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що в порядку заочного розгляду справи зі згоди позивача, позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що з 28.06.1997 року сторони знаходяться в зареєстрованому шлюбі, що підтверджується свідоцтвом про шлюб, - а.с.8. Від даного шлюбу мають сина [PERSON], [INFO], а.с.- 7. Шлюбні відносини припинили з січня 2015 року, спільне господарство вони не ведуть, взаємних інтересів не мають. Спір про місце проживання дитини і щодо майна відсутній. За таких обставин, суд вважає, що сім`я розпалася, зберегти її неможливо,\~тому, відповідно до ст.ст.100, 112 СК України, позов [PERSON] про розірвання шлюбу слід задовольнити. На підставі ст.ст.110-112 Сімейного Кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-07 00:00:00

20.08.2015р. [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON], в якому просить розірвати шлюб, посилаючись на те, що 12.10.2002р. уклала з відповідачем шлюб. Від шлюбу мають одну дитину [PERSON], 31.05.2005р.н. Останнім часом їх сімейне життя не склалося. В сімї не має взаєморозуміння, виникають постійні сварки, разом не проживають Позивачка вважає, що їх сімя розпалася і не бажає відновляти стосунки з відповідачем, що і стало причиною звернення до суду. Позивачка [PERSON] в судовому засіданні позов підтримала повністю, та просила його задовольнити. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позов визнав. Суд, вислухавши пояснення сторін, надавши оцінку доказам по справі, дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони 12 жовтня 2002р. зареєстрували шлюб у Відділі реєстрації актів громадянського стану Охтирського міського управління юстиції Сумської області, актовий запис № 271, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії І-БП № 062702 від 12.10.2002р.(а.с.7) Від шлюбу мають спільну дитину [PERSON], 31.05.2005р.н., що підтверджується копією свідоцтва про народження серії І-БП № 182254 від 25.02.2015р.(а.с.8 ) Судом встановлено, що подружні стосунки між сторонами припинені. Відновлювати шлюбні відносини сторони не бажають. Відповідно до ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам кожного з них. Згідно ч. 4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявних для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. З огляду на викладене, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню і шлюб між [PERSON] та [PERSON] підлягає розірванню, оскільки, їх сімя розпалася, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам кожного з подружжя. На підставі ст. 88 ЦПК України стягнути з відповідача на користь позивача сплачений при подачі позову до суду в дохід держави судовий збір .

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-08 00:00:00

20.08.2015 р. [PERSON] предявила вказаний позов, посилаючись на наступні обставини. 14 березня 2006 р. вона зареєструвала шлюб з [PERSON] у виконкомі Вишнянської сільської ради Городоцького району Львівської області, актовий запис № 1. Від шлюбу мають доньку [PERSON], [INFO]. Рішенням Татарбунарського районного суду Одеської області від 07.08.2013 р. шлюб між ними розірвано. 12.12.2014 р. вона зареєструвала шлюб з [PERSON] Донька проживає з нею, знаходиться на її утриманні, відповідач добровільно не надає мате- ріальної допомоги на її виховання, хоча має заробіток та можливість це робити. За таких обставин просила стягувати з відповідача аліменти на утримання доньки в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку, але не менше встановленого законом мінімуму до повноліття дитини. Позивач у судове засідання не зявилася, надала заяву, в якій просила справу розглянути у її відсутність, позовні вимоги підтримала, проти винесення заочного рішення не заперечувала. Відповідач двічі у судове засідання не зявився, хоча про дату, час та місце розгляду справи сповіщався належним чином (поштою з повідомленням а.с.11,14). Відомостей про поважність при- чин його неявки суд не має і вважає, що він не зявився без поважних причин. Також суд вважає за можливе розглянути справу у його відсутність, враховуючи наявність достатніх матеріалів про пра- ва та взаємовідносини сторін, з ухваленням заочного рішення. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про наявність правових підстав для задоволення позовних вимог. Згідно копії свідоцтва про народження серії 1-СГ № 051172 (а.с.5), у сторін у справі народи- лась дитина - [PERSON],[INFO]. Рішенням Татарбунарського районного суду Одеської області від 07.08.2013 р., ухваленого заочно (а.с.7), шлюб між [PERSON] та [PERSON], які мають одну неповнолітню дитину розірвано. Із копії свідоцтва про шлюб серії І-ЖД № 218423 (а.с.6) видно, що 12.12.2014 р. позивач повторно зареєструвала шлюб, після чого їй присвоєно прізвище Боберська. Довідкою виконкому Татарбунарської міської ради Одеської області (а.с.8) підтверджується, що на утриманні позивача знаходиться донька - [PERSON], 26.04.2006 р. народ- ження. Відповідно до ст.180 СК України, батьки зобовязані утримувати своїх неповнолітніх дітей до досягнення ними повноліття. Згідно з ч.2 ст.182 СК України, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Як передбачено ст.191 СК України, аліменти на дітей присуджуються за рішенням суду з дня предявлення позову, тобто у даному випадку з 20.08.2015 р. Крім того, з відповідача підлягають стягненню судові витрати в сумі 487 грн.20 коп., відпо- відно до ч.1 ст.88 ЦПК України. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-06 00:00:00

20.08.2015 р. [PERSON] предявила вказаний позов, посилаючись на наступні обставини. 24.04.2007 р. вона зареєструвала шлюб з [PERSON] у відділі реєстрації актів цивільного стану Татарбунарського районного суду управління юстиції Одеської області, актовий запис № 26. Від шлюбу мають доньку [PERSON], [INFO]. Вже більше трьох років їх сімя фактично розпалась, вона зустріла іншого чоловіка, з яким проживає однією сімєю, бажає заре- єструвати з ним шлюб. За таких обставин, просила розірвати шлюб. Представник позивача - адвокат [PERSON] - у судове засідання не зявився, надав заяву, в якій просив справу розглянути за його відсутності, позовні вимоги підтримав. Відповідач двічі в судове засідання не зявився, хоча про дату, час та місце розгляду справи сповіщався належним чином - поштою з повідомленням (а.с.8,11). Відомостей про поважність при- чин його неявки суд не має і вважає, що він не зявився без поважних причин. Також суд вважає за можливе розглянути справу у його відсутність, враховуючи наявність достатніх матеріалів про права та взаємовідносини сторін, з ухваленням заочного рішення. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про наявність правових підстав для задоволення позовних вимог. Із свідоцтва про шлюб серії І-ЖД № 053579 (а.с.4) видно, що 24.04.2007 р. відділом реєстрації актів цивільного стану Татарбунарського районного управління юстиції Одеській області зареєст- ровано шлюб між [PERSON], [INFO], та [PERSON], 24. 04.1986 р. народження, актовий запис № 26. Згідно копії свідоцтва про народження серії 1-ЖД № 112328 (а.с.5), сторони у справі мають доньку [PERSON], [INFO]. Відповідно до ст.112 СК України, рішення суду про розірвання шлюбу може бути поста- новлено, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам одного із них, інтересам дітей, що мають істотне значення. В силу ст.113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє до- шлюбне прізвище. У позовній заяві позивачем висловлено прохання залишити шлюбне прізвище, яке підлягає задоволенню. В судовому засіданні встановлено, шлюб між сторонами розпався, тому подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам обох сторін, у звязку з чим суд вважає, що шлюб має бути розірваний. Крім того, з відповідача підлягають стягненню судові витрати, понесені позивачем в сумі 243 грн.60 коп., відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-02 00:00:00

20.08.2015р. до Погребищенського районного суду Вінницької області надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позовні вимоги аргементовано тим, що 22.08.2012 року сторони зареєстрували шлюб в органі юстиції Вінницького міського відділу РАЦС, актовий запис №1776. Від даного шлюбу мають малолітнього сина - [PERSON] [INFO]. Спільне життя у них з відповідачем не склалося, оскільки на протязі тривалого часу вони не можуть досягнути порозуміння. Подальше сумісне життя і збереження сім'ї вважає неможливим тому, що шлюб має формальний характер і бажає його розірвати. В судове засідання позивач не з'явилася. Направила суду заяву, в якій просить справу розглянути в її відсутності. Позовні вимоги підтримує і на розірванні шлюбу наполягає. Проти постановлення заочного рішення не заперечує. Відповідач в судове засідання не з'явився, хочв був повідомлений про час та дату судового засідання належним чином. Суд вважає можливим розглянути справу у відсутність сторін з постановленням заочного рішення суду, так як проти цього вони не заперечують. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що є підстави для ухвалення рішення про задоволення позову, так як позивач наполягає на розірванні шлюбу, миритися з відповідачем не бажає, так як сторони не підтримують зв'язку. В судовому засіданні встановлено, що згідно свідоцтва про шлюб серії 1- АМ №120994 (а.с.3) сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі. Відповідно до ч.3ст.105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Згідно з ч.2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Враховуючи, що сторони шлюбні відносини не підтримують, позивач наполягає на розірванні шлюбу, миритися з відповідачем не бажає, за таких обставин суд вважає, що подальше збереження їх сім'ї неможливе, а тому є підстави для розірвання шлюбу. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-09 00:00:00

20.08.2015 р. до суду заявлено позов, в якому позивачка просила щомісячно стягувати з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітньої доньки Домініка, [INFO], в розмірі 1/4 частки від усіх видів його заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і до її повноліття, оскільки відповідач добровільно не виконує свого законного обовязку надавати їх спільній неповнолітній дитині щомісячне утримання, хоча отримує заробітну плату, працює інспектором Тростянецького ЕМ і має стабільний дохід, що дає можливість надавати кошти. Позивачка в судове засідання не з`явилася, письмово позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити без її участі (а.с. 13). Відповідач в судове засідання не з`явився, письмово позовні вимоги визнав повністю, проти їх задоволення не заперечував, просив справу розглянути без нього (а.с.14). З урахуванням позиції сторін та досліджених доказів, суд визнає за необхідне позовні вимоги задовільнити повністю з таких міркувань. Доведено, що [PERSON] є рідним батьком [PERSON], [INFO], але добровільно не виконує свого законного обовязку по наданню утримання неповнолітній дитині, хоча отримує постійний і стабільний дохід, має можливість надавати кошти. Зазначені правовідносини регулюються ст. ст. 180, 181 п.3, ч.1 ст.183 Сімейного Кодексу України, відповідно до яких батьки зобовязані утримувати своїх неповнолітніх дітей; в разі ухиляння батьків від цього обовязку кошти на утримання дітей стягуються з них за рішенням суду, зокрема, у визначеній судом частці від їх доходу, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Оскільки відповідач має стабільний дохід і можливість надавати утримання своїй неповнолітній доньці Домініці, [INFO], але від добровільного виконання свого законного обов`язку по наданню коштів на її утримання ухиляється, чим порушує її права, то належні кошти необхідно щомісячно стягувати з нього в розмірі 1/4 частки від усіх видів його заробітку на утримання дитини, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня звернення позивачки до суду і до її повноліття,- в примусовому порядку. Висновки суду підтверджуються такими доказами: - довідкою виконкому Гайсинської міської ради № 2467 від 20.08.2015 року, з якої видно, що [PERSON] знаходиться на утриманні матері [PERSON], [INFO] (а.с.7); - копією свідоцтва про народження серії І-АМ № 276288 від 10.01.2014 року, з якого видно, що [PERSON] є рідним батьком [PERSON], [INFO] (а.с.6); - копією рішення Ладижинського міського суду від 05.02.2015 р. про те, що між [PERSON] та [PERSON] шлюб розірвано (а.с. а.с. 4-5).

Outcome: approved