Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-21 00:00:00

20.05.2019 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до Державного реєстратора Комунального підприємства «Агенція реєстраційних послуг» Манюта Сергія Васильовича, третя особа Акціонерне товариство «Укрсоцбанк», про визнання протиправним та скасування рішення та зобов`язання вчинити певні дії. Позивачка просить визнати протиправним та скасувати Рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу) від 26.02.2019р. індексний номер - 45709241 про реєстрацію права власності на квартиру [ADDRESS] за АКБ «Укрсоцбанк», винесеного Державним реєстратором Комунального підприємства «Агенція реєстраційних послуг» Манютою Сергієм Васильовичем, номер запису про право власності 3046371; зобов`язати Державного реєстратора Комунального підприємства. «Агенція реєстраційних послуг» Манюту Сергія Васильовича поновити запис про право власності за [PERSON] на квартиру [ADDRESS] ; також стягнути з відповідача витрати по сплаті судового збору за подання позову. Свої позовні вимогу обґрунтувала наступним: 22 січня 2008 року між позивачкою та АКТ «Укрсоцбанк» було укладено договір про надання споживчого кредиту №2008/25-100-1 на підставі якого Банк надав позивачу кредит в розмірі 131790 доларів США для його особистих потреб, не пов`язаних з підприємницькою діяльністю, а саме, на придбання житла, а саме - двохкімнатної квартири за адресою: [ADDRESS] ( далі - квартира). В забезпечення виконання кредитного договору, 22 січня 2008 року між позивачем та Банком у відповідності до статті 18 Закону України «Про іпотеку» було укладено іпотечний договір, посвідчений приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Трофімець Вікторією Вячеславівною за реєстровим № 84, згідно якого придбана за кредитні гроші квартира була передана Банку в іпотеку. Позивач набула право власності на квартиру на підставі договору купівлі-продажу квартири, посвідченого приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Трофімець Вікторією В`ячеславівною за реєстровим № 82, зареєстрованого в Державному реєстрі правочинів 22 січня 2008 року, про що приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Трофімець Вікторією В`ячеславівною було надано відповідний витяг, який 24 січня 2008 року був зареєстрований в КП «Одеське міське бюро технічної інвентаризації та реєстрації об`єктів нерухомості», номер витягу 17478939, реєстраційний номер 16438546. Таким чином, між позивачем та Банком склались правовідносини, в яких позивач є споживачем фінансових послуг, наданих Банком. На виконання своїх кредитних зобов`язань, позивач, відповідно до кредитного договору, протягом дев`яти років виплачував Банку кошти за користування кредитом. Проте, внаслідок всесвітньої економічної кризи та стрімким зростанням курсу долара по відношенню до гривні, важким матеріальним становищем, позивач втратила можливість сплачувати вартість кредиту за збільшеним валютним курсом. Після чого вступила з банком в переговори щодо вирішення проблеми, однак досі вони не змогли прийти до згоди. 12 березня 2019 року позивачу подзвонив представник Банку, якій повідомив їй, що вона вже не є власником квартири, що право власності зареєстроване вже за Банком, надіслав за допомогою телефону фотокопію Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 26.02.2019 року, а також попередив її, що квартира виставлена на продаж, протягом неділі в неї є час на виселення, інакше Банк замінить вхідні замки та виселить її примусово. Після цього з`ясувати позивачеві більше нічого не вдалося, жодних документів, повідомлень вона не отримувала. Згідно даних, відображених в фотокопії витягу Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 26.02.2019 року, реєстрацію було проведено Державним реєстратором Комунального підприємства «Агенція реєстраційних послуг» Манютою Сергієм Васильовичем (далі - державний реєстратор) на підставі: повідомлення, серія та номер: 1054, виданий 11.08.2018, видавник АТ «Укрсоцбанк», повідомлення, серія та номер: б/н, виданий 17.10.2018, видавник Укрпошта: Договір про внесення змін №1, серія та номер: 349, виданий 13.04.2011, видавник ПН ОМНО Трофімець В.В. , Іпотечний договір, серія та номер 84, виданий 22.01.2008, видавник ПН ОМНО Трофімець В.В. Позивач не отримувала повідомлення іпотекодержателя про намір останнього звернути стягнення на предмет іпотеки. Позивач не надавала іпотекодержателю згоду на перехід права власності на предмет іпотеки до іпотекодержателя за рішенням іпотекодержателя. Реєстрація права власності на предмет іпотеки за Банком здійснена без згоди позивача. З кредитного договору вбачається, що кредит видався в іноземній валюті у розмірі 131790 доларів США, а предмет іпотеки складає загальну площу: 99,8 кв.м..; житлову: 34,5 кв.м. Окрім іпотечної квартири будь-якого нерухомого майна за позивачем не зареєстровано, квартира є єдиним місцем проживання. Крім того, позивач є багатодітною матір`ю трьох дітей, одна з яких є неповнолітньою, а інші двоє - непрацюючими студентками. Всі вони мешкають в даній квартирі. Іншого житла не має. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримала просила задовольнити. Відповідач у судове засідання не з`явився, був повідомлений належним чином про час та місце розгляду справу, про причини неявки не повідомив. Представник третьої особи Акціонерного товариства «Укрсоцбанк» надав до суду пояснення, в яких просив у задоволенні позовних вимог відмовити у повному обсязі. Вислухавши думку представників, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. У судовому засіданні встановлено, що 22 січня 2008 року між позивачкою та АКТ «Укрсоцбанк» було укладено договір про надання споживчого кредиту №2008/25-100-1 на підставі якого Банк надав позивачу кредит в розмірі 131790 доларів США для його особистих потреб, не пов`язаних з підприємницькою діяльністю, а саме, на придбання житла, а саме - двохкімнатної квартири за адресою: [ADDRESS] ( далі - квартира). В забезпечення виконання кредитного договору, 22 січня 2008 року між позивачем та Банком у відповідності до статті 18 Закону України «Про іпотеку» було укладено іпотечний договір, посвідчений приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Трофімець Вікторією Вячеславівною за реєстровим № 84, згідно якого придбана за кредитні гроші квартира була передана Банку в іпотеку. Ст. 33 Закону України «Про іпотеку» передбачено, що у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов`язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов`язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки, якщо інше не передбачено законом. Звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя. Сам договір про задоволення вимог іпотекодержателя або відповідне застереження в іпотечному договорі, що передбачає передачу іпотекодержателю права власності, є правовою підставою для реєстрації права власності іпотекодержателя на нерухоме майно. Відповідно до статті 37 Закону України «Про іпотеку» іпотекодержатель може задовольнити забезпечену іпотекою вимогу шляхом набуття права власності на предмет іпотеки. Правовою підставою для реєстрації права власності іпотекодержателя на нерухоме майно, яке є предметом іпотеки, є договір про задоволення вимог іпотекодержателя або реєстрацію прав лише після перевірки наявності необхідних для цього документів та їх відповідності вимогам законодавства. Іпотекодержатель набуває предмет іпотеки у власність за вартістю, визначеною на момент такого набуття на підставі оцінки предмета іпотеки суб`єктом оціночної діяльності. У разі набуття права власності на предмет іпотеки іпотекодержатель зобов`язаний відшкодувати іпотекодавцю перевищення 90 відсотків вартості предмета іпотеки над розміром забезпечених іпотекою вимог іпотекодержателя. Згідно з частиною першою статті 35 Закону України «Про іпотеку», у разі порушення основного зобов`язання та/або умов іпотечного договору іпотекодержатель надсилає іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця, письмову вимогу про усунення порушення. В цьому документі зазначається стислий зміст порушених зобов`язань, вимога про виконання порушеного зобов`язання у не менш ніж тридцятиденний строк та попередження про звернення стягнення на предмет іпотеки у разі невиконання цієї вимоги. Якщо протягом встановленого строку вимога іпотекодержателя залишається без задоволення, іпотекодержатель вправі прийняти рішення про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання на підставі договору. Суд звертає увагу на те, що відповідачу двічі надсилалася ухвала про витребування доказів, а саме матеріалів реєстраційної справи Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 22.02.2019 року, документів, що посвідчують уповноважену особу заявника про реєстрацію права власності від 26.02.2019 року, у тому числі заяву з реєстраційним номером 32818077 [PERSON] , документів, які зазначені, як підстава виникнення права власності: повідомлення, серія та номер: 1054, виданий 11.08.2018, видавник АТ «Укрсоцбанк», повідомлення, серія та номер: б/н, виданий 17.10.2018, видавник Укрпошта: Договір про внесення змін №1, серія та номер: 349, виданий 13.04.2011, видавник ПН ОМНО Трофімець В.В ., Іпотечний договір, серія та номер 84, виданий 22.01.2008, видавник ПН ОМНО Трофімець В.В. Відповідач, який отримував дану ухвалу суду, згідно з поштовими повідомленнями, не представив документів до суду. Третя особа не представила до суду будь-яких документів, які б підтвердили додержання вимог ст.ст. 35,37 Закону України «Про іпотеку» при здійсненні реєстрації спірного майна. Під час здійснення реєстраційних дій існувало обтяження на квартиру [ADDRESS] , зареєстроване у Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, реєстраційний номер обтяження: 6440212, 22.01.2008 19:03:46, реєстратор: Одеський міський нотаріальний округ. Стосовно зазначеної ситуації 03.04.2019 року Велика Палата Верховного Суду розглянула справу № 755/5072/17. Предметом судового розгляду було визнання протиправними та скасування рішення державного реєстратора (нотаріуса) про державну реєстрацію права власності на об`єкт нерухомого майна на яке було звернуто стягнення за статтею 37 Закону України «Про іпотеку». У даній постанові було зазначено: Відповідно до пункту 2 частини першої статті 1 Закону України від 5 червня 2003 року № 898-IV «Про іпотеку» (далі - Закон № 898-IV) іпотека - це вид забезпечення виконання зобов`язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов`язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому цим Законом У разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов`язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов`язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки (частина перша статті 33 Закону № 898-IV). Згідно з положеннями частин першої та третьої статті 36 Закону № 898-IV сторони іпотечного договору можуть вирішити питання про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання на підставі договору. Договір про задоволення вимог іпотекодержателя або відповідне застереження в іпотечному договорі, яке прирівнюється до такого договору за своїми правовими наслідками, може передбачати передачу іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов`язання у порядку, встановленому статтею 37 цього Закону. Відповідно до частини 1 статті 37 Закону № 898-IV іпотекодержатель може задовольнити забезпечену іпотекою вимогу шляхом набуття права власності на предмет іпотеки. Правовою підставою для реєстрації права власності іпотекодержателя на нерухоме майно, яке є предметом іпотеки, є договір про задоволення вимог іпотекодержателя або відповідне застереження в іпотечному договорі, яке прирівнюється до такого договору за своїми правовими наслідками та передбачає передачу іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов`язання. Рішення про реєстрацію права власності іпотекодержателя на нерухоме майно, що є предметом іпотеки, може бути оскаржено іпотекодавцем у суді. Відносини, пов`язані з державною реєстрацією прав на нерухоме майно та їх обтяжень регулює Закон України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», згідно з частиною тринадцятої статті 15 якого порядок державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень встановлює Кабінет Міністрів України. Порядком державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженим Постановою Кабінету Міністрів України № 868 від 17 жовтня 2013 року (далі - Порядок), визначено процедуру проведення державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, перелік документів, необхідних для її проведення, права та обов`язки суб`єктів у сфері державної реєстрації прав, а також процедуру взяття на облік безхазяйного нерухомого майна. Для проведення державної реєстрації прав заявник подає органові державної реєстрації прав, нотаріусові заяву про державну реєстрацію та необхідні для такої реєстрації документи, визначені цим Порядком (пункти 8, 13 Порядку). Відповідно до пункту 15 Порядку під час розгляду заяви та документів, що додаються до неї, державний реєстратор встановлює відповідність заявлених прав і поданих документів вимогам законодавства, а також відсутність суперечностей між заявленими та зареєстрованими речовими правами на нерухоме майно, їх обтяженнями, зокрема, серед інших і щодо наявності обтяжень прав на нерухоме майно, зареєстрованих відповідно до закону. Згідно з пунктом 6 частини першої статті 24 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» у державній реєстрації прав та їх обтяжень може бути відмовлено у разі, якщо заяву про державну реєстрацію прав, пов`язаних з відчуженням нерухомого майна, подано після державної реєстрації обтяжень, встановлених щодо цього майна. При наявності в Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна запису про заборону відчуження спірного майна державний реєстратор не мав права здійснювати реєстраційних дій, поки таке обтяження не буде зняте. Тобто Державний реєстратор Комунального підприємства «Агенція реєстраційних послуг» Манюта Сергій Васильович не мав права здійснювати реєстрацію права власності на квартиру [ADDRESS] за АКБ «Укрсоцбанк». 07 червня 2014 року набрав чинності Закон України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті», згідно з пунктом 1 якого не може бути примусово стягнуте (відчужене без згоди власника) нерухоме житлове майно, яке вважається предметом застави згідно із статтею 4 Закону України «Про заставу» та/або предметом іпотеки згідно із статтею 5 Закону України «Про іпотеку», якщо таке майно виступає як забезпечення зобов`язань громадянина України (позичальника або майнового поручителя) за споживчими кредитами, наданими йому кредитними установами - резидентами України в іноземній валюті, та за умови, що: таке нерухоме житлове майно використовується як місце постійного проживання позичальника/майнового поручителя або є об`єктом незавершеного будівництва нерухомого житлового майна, яке перебуває в іпотеці, за умови, що у позичальника або майнового поручителя у власності не знаходиться інше нерухоме житлове майно; загальна площа такого нерухомого житлового майна (об`єкта незавершеного будівництва нерухомого житлового майна) не перевищує 140 кв. метрів для квартири та 250 кв. метрів для житлового будинку. Реєстрація права власності на предмет іпотеки за Банком здійснена без згоди позивача. З кредитного договору вбачається, що кредит видався в іноземній валюті у розмірі 131790 доларів США, а предмет іпотеки складає загальну площу: 99,8 кв.м..; житлову: 34,5 кв.м. Окрім іпотечної квартири будь-якого нерухомого майна за позивачем не зареєстровано, квартира є єдиним місцем проживання. Державним реєтратором при здійсненні реєстраційних дій не отримано попередньої згоди чи дозволу від органів опіки та піклування, що є порушенням Законів України «Про охорону дитинства» та «Про основи соціального захисту бездомних осіб і безпритульних дітей». На позивача розповсюджується дія Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті» від 3 червня 2014 року № 1304-VII, а тому перехід права власності на квартиру можливий лише після припинення дії мораторію. З урахуванням наведених правових положень та встановлених обставин справи суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню.

Outcome: partial