Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-08 00:00:00

19 січня 2016 року служба у справах дітей Фрунзівської РДА Одеської області звернулась до суду з позовом до [PERSON] про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів. В позовній заяві посилається на те, що [PERSON] - мати малолітніх дітей, [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], яка самоусунулась від виконання своїх обов'язків по вихованню дітей, а саме, не піклується про фізичний і духовний розвиток дітей, не приділяє уваги їх навчанню, не цікавиться їх долею, що негативно впливає на їх загальний розвиток. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дітей. Захищаючи інтереси малолітніх дітей [PERSON] та [PERSON], служба у справах дітей Фрунзівської РДА Одеської області просить суд ухвалити рішення, яким: позбавити батьківських прав [PERSON] відносно її малолітніх дітей [PERSON] та [PERSON], стягнути з неї аліменти, передати дітей органу опіки та піклування для подальшого влаштування до будинків - інтернатів або встановлення над ними опіки. У судовому засіданні представник позивача підтримала заявлені вимоги та просила їх задовольнити. Пояснила суду, що відповідач з дітьми не бачиться, не цікавиться їх долею та матеріально не допомагає. Прокурор не заперечував проти задоволення позову. Відповідач в судове засідання двічі не з'явилась, направлені їй судові повістки про виклик до суду за її місцем реєстрації, повернуті суду з поміткою пошти про те, що остання за вказаною в позовній заяві адресою, не проживає (а.с. 24, 29). У відповідності до ч. 5 ст. 74 ЦПК України судова повістка надсилається фізичним особам, які не мають статусу підприємця - за адресою їх місця проживання, зареєстрованою у встановленому законом порядку. Згідно довідки Фрунзівського РС ГУ ДМС України в Одеській області № 48/49 від 23 січня 2016 року, [PERSON] [INFO], зареєстрована за адресою: с. Леніне Фрунзівський район Одеська область (а.с. 18). Суд вважає, що відповідач не з'явилась до суду без поважних причин, а тому за згодою учасників судового розгляду ухвалив провести заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши надані докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Судом встановлено, що [PERSON] є матір'ю малолітніх дітей [PERSON], [INFO], що підтверджено копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] та [PERSON], [INFO], що підтверджено копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] Відповідач самоусунулась від виконання своїх обов'язків по вихованню дітей, а саме не піклується про фізичний і духовний розвиток дітей, не приділяє уваги їх навчанню, не цікавиться їх долею, що негативно впливає на їх загальний розвиток. Зазначені факти підтверджуються наступним. Згідно копії розпорядженням Фрунзівської РДА Одеської області від 12 серпня 2009 року № 476/2009, малолітні діти [PERSON] та [PERSON] були направлені для влаштування до державного дитячого закладу (а.с. 6). У подальшому, діти були влаштовані до Білгород-Дністровського спеціалізованого будинку дитини. В 2012 році у зв'язку із досягненням граничного віку перебування в закладі, [PERSON] переведено до КЗ «Білгород-Дністровський дитячий будинок змішаного типу для дітей дошкільного та шкільного віку» (а.с. 33). Відповідно до копії листів від 06 травня 2010 року № 417 та від 02 березня 2015 року № 130/3 Білгород-Дністровського спеціалізованого будинку дитини, за період перебування в спеціалізованому будинку [PERSON] та [PERSON] (з 22 жовтня 2012 року [PERSON] перебуває на вихованні та утриманні у КЗ «Білгород-Дністровський дитячий будинок змішаного типу для дітей дошкільного та шкільного віку»), мати [PERSON] жодного разу не відвідала своїх дітей, не поцікавилась їх станом здоров'я, не відповіла на листи адміністрації будинку дитини (а.с. 32, 33). Крім цього, з копії листа КЗ «Білгород-Дністровський дитячий будинок змішаного типу для дітей дошкільного та шкільного віку» від 12 жовтня 2015 року № 729 вбачається, що [PERSON] доцільно позбавити батьківських прав відносно її малолітньої дитини [PERSON], так як за час перебування останнього у вищевказаному закладі та до теперішнього часу, мати [PERSON] жодного разу не відвідала свого сина і взагалі не цікавилась його долею (а.с. 10). Згідно ст. 19 СК України при розгляді судом спорів щодо позбавлення батьківських прав обов'язковою є участь органу опіки та піклування, який подає суду письмовий висновок щодо розв'язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. Як вбачається з висновку органу опіки та піклування Фрунзівської РДА Одеської області від 13 листопада 2015 року № 387/2015, [PERSON] доцільно позбавити батьківських прав відносно її малолітніх дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], оскільки вона з 28 серпня 2009 року самоусунулась від їх виховання. За час перебування дітей в Білгород-Дністровському спеціалізованому будинку дитини та КЗ «Білгород-Дністровський дитячий будинок змішаного типу для дітей дошкільного та шкільного віку» [PERSON] не приймала участі у вихованні дітей, не турбувалася за їх життя та розвиток, не цікавилась їх долею. На даний час місце проживання матері невідоме, про обставини, які перешкоджають їй виконувати свої обов'язки службу у справах дітей до відома не ставить (а.с. 14-15). Відповідно до ст. 150 СК України батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, виховувати дитину, готувати її до самостійного життя. Ст. 165 СК України визначено перелік осіб, які мають право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав. Такими особами є один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім'ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров'я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла 14 років. З огляду на викладене, оцінивши надані докази, враховуючи вік дітей та їх інтереси, суд приходить до висновку, що відповідач ухиляється від виконання батьківських обов'язків щодо своїх дітей [PERSON] та [PERSON], а тому є підстави для позбавлення її батьківських прав та задоволення позовних вимог в цій частині. Також суд зазначає, що згідно з вимогами ст. 169 СК України мати, батько, позбавлені батьківських прав, мають право на звернення до суду з позовом про поновлення батьківських прав. Згідно ч. 4 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» позбавлення батьківських прав або відібрання дитини у батьків без позбавлення їх цих прав не звільняє батьків від обов'язку утримувати дітей. Відповідно до ч. 2 ст. 166 СК України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов'язку щодо утримання дитини. Одночасно з позбавленням батьківських прав суд може на вимогу позивача або за власною ініціативою вирішити питання про стягнення аліментів на дитину. Згідно ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Згідно ч. 2 ст. 182 СК України, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ч. 1 та ч. 2 ст. 183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття. З огляду на те, що, відповідач зобов'язана утримувати дітей до досягнення ними повноліття, створювати необхідні умови для їх розвитку та життя, суд вважає за можливе стягнути з відповідача на утримання малолітніх дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], аліменти в розмірі у розмірі ? частки з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісяця до досягнення найстаршою дитиною - [PERSON], повноліття, починаючи з 19 січня 2016 року. Відповідно до ст. 191 СК України аліменти присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. У відповідності до п. 1. ч.1 ст. 367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. З урахуванням задоволення позову та відповідно до ст. 88 ЦПК України стягненню з відповідача на користь держави підлягає судовий збір у розмірі 1102 грн. 40 коп.

Outcome: approved