Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-02 00:00:00

21.09.2018 року заявник [PERSON] звернулася до Куп'янського міськрайонного суду Харківської області із заявою про оголошення безвісно відсутнім чоловіка [PERSON], [INFO], уродженця села Полозовка, Дмитріївського району, Курської області, Російської Федерації, заінтересована особа: Куп'янський міськрайонний відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківській області, посилаючись на те, що з 21 січня 1993 року вона знаходиться у зареєстрованому шлюбі з [PERSON], від якого у них народилася донька [PERSON], [INFO]. Шлюб був зареєстрований під час відбування покарання [PERSON] у виправній колонії м. Харкова. У грудні 1998 року, після відбуття покарання [PERSON] прибув до м. Куп'янська та оселився у якості члена її сім'ї за адресою: [ADDRESS]. У грудні 2001 року [PERSON] покинув місце свого постійного проживання, сказавши дружині, що їде в Росію до своїх родичів, які проживають десь у Курській області, точної адреси заявник не знає, і до теперішнього часу так і не повернувся, відомості щодо його місцезнаходження відсутні, органами поліції також не встановлено місце його перебування, вона не може розірвати шлюб з [PERSON], позбавлена права без його участі вирішувати питання, пов'язані з утриманням квартири, отриманням субсидії, приватизувати квартиру. Вона вирішила розірвати з ним зареєстрований шлюб, як з особою, визнаною безвісно відсутньою. За таких обставин [PERSON] звернулася до суду з даною заявою. У судовому засіданні заявник [PERSON] уточнену заяву підтримала, пояснивши, що з [PERSON] зв'язку немає, вони не спілкуються та не підтримують ніяких відносин. Крім того, він не спілкується з донькою та будь-який зв'язок з ним втрачено. Просить визнати його безвісно відсутнім з 01 січня 2002 року. Від заінтересованої особи - Куп'янського міськрайонного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківській області до суду надійшов лист з проханням розглянути справу без участі представника, заперечень проти заяви немає, покладаються на розсуд суду. Суд, заслухавши заявника, допитавши свідків, дослідивши докази та з'ясувавши обставини справи, встановив фактичні обставини справи та відповідні правовідносини. Встановлено, що між [PERSON], [INFO], уродженцем Російської Федерації, Курської області, Дмитріївського району, села Полозовка, та [PERSON], [INFO], був зареєстрований шлюб 21 січня 1993 року Червонозаводським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Харківського міського управління юстиції (а.с.7, 35). Від цього шлюбу у подружжя народилася донька [PERSON], [INFO] (а.с.11, 34). Заявниця [PERSON] з донькою [PERSON], 2001 року народження, зареєстровані за адресою: [ADDRESS] Куп'янським ВП ГУНП в Харківській області за зверненням [PERSON] проводилася перевірка про встановлення останнього місця перебування чоловіка [PERSON], [INFO], громадянина Російської Федерації. Проведеною перевіркою та пошуковими заходами станом на 18.09.2018 року відомості про перебування [PERSON] на території Куп'янського району та України з 1998 року відсутні, останнє місце мешкання на території України не встановлено (а.с.8). 19.10.2018 року комісією складено Акт, затверджений ЖКП-1 Куп'янської міської ради Харківської області в тому, що [PERSON] дійсно проживав без реєстрації за адресою: [ADDRESS], з грудня 1998 року по грудень 2001 р. (а.с.31). Допитані у судовому засіданні свідки [PERSON] - сусідка заявника, яка підписала вищезазначений Акт та підтвердила викладені в ньому обставини, та [PERSON] - подруга заявника [PERSON], дали суду свідчення, що дійсно останній раз бачили [PERSON] у грудні 2001 року, та з того часу будь-які відомості про нього відсутні, із дружиною та донькою він ніяк не спілкується, його речей у квартирі заявника немає. Таким чином, факт відсутності відомостей про місце перебування [PERSON] в місці його постійного проживання за адресою: [ADDRESS], протягом одного року підтверджується зібраними у справі доказами. Відповідно до ч.1 ст. 43 Цивільного Кодексу України фізична особа може бути визнана судом безвісно відсутньою, якщо протягом одного року в місці її постійного проживання немає відомостей про місце її перебування. Відповідно до ч.2 ст. 43 Цивільного Кодексу України у разі неможливості встановити день одержання останніх відомостей про місце перебування особи початком її безвісної відсутності вважається перше число місяця, що йде за тим, у якому були одержані такі відомості, а в разі неможливості встановити цей місяць - перше січня наступного року. З урахуванням наведеного, у суду не має підстав ставити під сумнів достовірність і правдивість фактів, повідомлених заявницею та свідками. Даних про їх зацікавленість в результаті розгляду справи відсутні, повідомлені ними обставини об'єктивно підтверджуються і не суперечать іншим зібраним у справі доказам, у зв'язку з чим заява підлягає задоволенню.

Outcome: approved