Jurisdiction: civil
Date: 2018-08-13 00:00:00

21.02.2018р. позивач [PERSON] звернувся до Добропільського міськрайонного суду Донецької області з позовом до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Швець Р.О., Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк», про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню; третя особа: головний державний виконавець Добропільського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області Уколова Г.Г. Позов обґрунтований тим, що 20.02.2018р. позивачу стало відомо, що у Добропільському МРВ ДВС ГТУЮ відкрито виконавче провадження №55681852 на підставі виконавчого напису №13878 від 22.09.2017р. приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Швець Р.О. За вказаним виконавчим написом з [PERSON] на користь ПАТ КБ «Приватбанк» була стягнута заборгованість у розмірі 58186,60 грн., яка складається з 2986,84 грн. - заборгованість за кредитом, 46302,18 - заборгованість за відсотками, 3936,31 - заборгованість з пені, 500 грн. та 2661,27 грн. - заборгованість по штрафам, 1800,00 грн. - витрати за вчинення виконавчого напису. Заборгованість за період з 18.08.2011р. по 30.06.2017р. за 2143 дня за кредитним договором б/н від 18.08.2011р. Позивач вважає зазначений виконавчий напис таким, що не підлягає виконанню, оскільки нотаріус вчинив виконавчий напис по стягненню грошей за строк більше аніж 3 роки, та не перевірив безспірність стягнутої суми. Не існує договору кредиту на який посилається нотаріус та банк - договір від 18.08.2011р. Згідно виконавчого напису не зазначено, на підставі яких документів його здійснено, лише вказано, що грошові суми, які пропонується стягнути з позивача на користь ПАТ КБ «Приватбанк». Також вказується про стягнення пені та штрафу тобто два види стягнення за одне і теж порушення. Вказані підстави свідчать про наявність спору між сторонами, який може бути вирішений лише у судовому порядку. Окрім того нотаріусу не були надані відомості про те, що боржнику була направлена вимога про погашення заборгованості із зазначенням її розміру, тому банком не було надано всіх документів, за яким стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставах виконавчих написів нотаріусів, затверджених постановою КМУ від 29.06.1999р. №1172. Разом із тим, згідно п.п.3.1 п.3 глави 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012р. №296/5, нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років. В позові [PERSON] також зазначав, що Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017р. по справі №826/20084/14 було визнано незаконною та нечинною Постанову Кабінету Міністрів України №662 від 26.11.2014р. «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» в частині, зокрема: «Кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов'язаннями. Для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості.» Позивач вважає, що відповідач, приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Швець Р.О. ігноруючи існуюче судове рішення застосував нечинні норми. На підставі викладеного позивач просив: забезпечити позов шляхом зупинення стягнення на підставі виконавчого напису вчиненого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Швецом Р.О. 22.09.2017р., зареєстрований в реєстрі за №13878, про стягнення з [PERSON] на користь ПАТ КБ «Приватбанк» грошових коштів у розмірі 56386,60 грн.; визнати таким, що не підлягає виконанню, виконавчий напис вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Швецом Р.О. 22.09.2017р., зареєстрований в реєстрі за №13878, про стягнення з [PERSON] на користь ПАТ КБ «Приватбанк» грошових коштів у розмірі 56386,60 грн. Ухвалою Добропільського міськрайонного суду Донецької області від 26.04.2018р., заяву [PERSON] про забезпечення позову було задоволено. Забезпечено позов шляхом зупинення стягнення на підставі виконавчого напису вчиненого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Швецом Русланом Олеговичем 22 вересня 2017р., зареєстрований в реєстрі за №13878, про стягнення з [PERSON] на користь Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» грошових коштів у розмірі 56386,60грн. В судове засідання позивач [PERSON] не з'явився, але в матеріалах справи мається його заява від 12.03.2018р., яка зареєстрована в канцелярії Добропільського міськрайонного суду Донецької області 16.03.2018р., про розгляд справи у його відсутність, але за участю його представника. Представник позивача, адвокат [PERSON] був присутній у підготовчому судовому засіданні 08.06.2018р. у режимі відео конференції із Димитрівським міським судом Донецької області. У відкрите судове засідання 14.08.2018р. не з'явився, але через канцелярію суду подав письмову заяву від 14.08.2018р. про розгляд справи у його відсутність у зв'язку із занятістю. Позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити. Представник відповідача ПАТ КБ «Приватбанк» жодного разу не з'являвся у судові засідання, але 03.04.2018р. на адресу суду надійшло заперечення на позовну заяву, згідно якого з вимогами викладеними позивачем у позові не згодні. Оспорюваний виконавчий напис був вчинений з суворим дотриманням ст.ст.87, 88 Закону України «Про нотаріат» та п.3.1, 3.2 глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, на підставі наданих банком документів, що підтверджують безспірність заборгованості. Зазначили, що боржнику направлялась вимога 08.09.2017р. про необхідність виконання зобов'язань, та було надано можливість висловити свої заперечення щодо безспірності грошових вимог, але боржник не висловив своєї незгоди. Крім того нотаріус не повинен перевіряти безспірність заборгованості. На сьогоднішній день боржник до банку з метою списання штрафних санкцій не звертався, хоча банком і налаштовано прийняття таких заяв через відділення банку так і шляхом подачі заяви через сайт банку. Також зазначили, що розрахунок заборгованості був наданий нотаріусу. З урахуванням викладеного просили відмовити у задоволені позовної заяви [PERSON] До заперечення, представником банку було додано копії документів наданих банком нотаріусу для вчинення виконавчого напису, які складаються з: заяви про вчинення виконавчого напису нотаріуса; копії кредитного договору (анкета-заява про приєднання к умовам та правилам надання банківських послуг); розрахунок заборгованості за договором №б/н від 18.08.2011р. укладеного між ПАТ КБ «Приватбанк» та клієнтом [PERSON], станом на 30.06.2017р.; письмова вимога про усунення порушень за кредитним договором, яка адресована [PERSON] за адресою: 85000, Донецька область, Добропільський район, смт.Новодонецьке, вул.Молодіжна, 5/53; розрахунковий документ про оплату послуг поштового зв'язку; опис вкладення в цінний лист; довіреність представника ПАТ КБ «Приватбанк»; копія паспорту представника ПАТ КБ «Приватбанк». Відповідач, приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Швець Р.О. також не з'являвся у судові засідання, 14.05.2018р. до суду надійшов відзив на позов, відповідно до якого Швець Р.О. вважає, що вимоги позивача не підлягають задоволенню, необґрунтовані і підлягають відхиленню судом, оскільки для вчинення виконавчого напису представником ПАТ КБ «Приватбанк» було надано: заяву про вчинення виконавчого напису відповідно до п.2.1 глави 16 ІІ розділу Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами; оригінал і копія договору про надання банківських послуг (анкета-заява позичальника), оригінал було повернуто представнику ПАТ КБ «Приватбанк», а копія залишилась в матеріалах нотаріальної справи; виписка з рахунку боржника про заборгованість, яка була завірена печаткою ПАТ КБ «Приватбанк»; копію письмової вимоги про усунення порушень кредитного договору; підтвердження надіслання вимоги про усунення порушень кредитного договору. На підставі наданих документів було вчинено виконавчий напис від 22.09.2017р за реєстровим №13878. Перелік документів для одержання виконавчого напису по кредитним договорам, відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 29.06.1999р. №1172 є вичерпним. Інші документи для вчинення виконавчого напису нормативно-правовими актами не передбачені. Законом України «Про нотаріат» і Порядком вчинення нотаріальних дій України не передбачено узгодження безспірності заборгованості боржником, при вчинені виконавчого напису. Невірним є посилання позивача, що виконавчий напис вчинено із спливом строку позовної давності, оскільки з наданої банком виписки вбачається, що позивач з 18.08.2011р. по 30.05.2013р. виконував умови договору без порушень, а 31.05.2013р. виникли порушення умов договору, а пунктом 2.7.1.4.5 публічного кредитного договору, умови якого оприлюднені на сайті ПАТ КБ «Приватбанк» передбачено, термін позовної давності за вимогами про стягнення кредиту, відсотків за користування кредитом та будь-яких інших платежів встановлюються тривалість п'ять років. На підставі викладеного просить суд в позовних вимогах [PERSON] відмовити, а також розглянути справу за відсутністю відповідача - приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Швець Р.О. та його представника. Представник третьої особи, Добропільського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області також не з'явився у судове засідання, клопотанням від 11.07.2018р. та заявою від14.08.2018р. просили розглянути справу без участі представника. Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне. В судовому засіданні встановлено, що 20.02.2018р. позивачу стало відомо, що у Добропільському МРВ ДВС ГТУЮ відкрито виконавче провадження №55681852 на підставі виконавчого напису №13878 від 22.09.2017р. приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Швець Р.О. За вказаним виконавчим написом №13878 від 22.09.2017р. з [PERSON] на користь ПАТ КБ «Приватбанк» була стягнута заборгованість у розмірі 58186,60 грн., яка складається з 2986,84 грн. - заборгованість за кредитом, 46302,18 - заборгованість за відсотками, 3936,31 - заборгованість з пені, 500 грн. та 2661,27 грн. - заборгованість по штрафам, 1800,00 грн. - витрати за вчинення виконавчого напису. Заборгованість за період з 18.08.2011р. по 30.06.2017р. за 2143 дня за кредитним договором б/н від 18.08.2011р. (а.с.8). Постановою головного державного виконавця Добропільського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області серії ВП №55681852 від 07.02.2018р. було звернуто стягнення з боржника [PERSON], який отримує дохід у ВК Добропільської міської ради (а.с.9). Позивач [PERSON] вважає виконавчий напис нотаріуса таким, що не підлягає виконанню. Також у позові [PERSON] зазначав, що Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017р. по справі № 826/20084/14 було визнано незаконною та нечинною Постанову Кабінету Міністрів України №662 від 26.11.2014р. «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» в частині, зокрема: «Кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов'язаннями. Для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості.» Позивач вважає, що відповідач, приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Швець Р.О. ігноруючи існуюче судове рішення застосував нечинні норми законодавства. У запереченнях на позов представника ПАТ КБ «Приватбанк» від 03.04.2018р. було вказано, що нотаріусу для вчинення виконавчого нотаріального напису були надані наступні документи: заява про вчинення виконавчого напису нотаріуса; копії кредитного договору (анкета-заява про приєднання к умовам та правилам надання банківських послуг); розрахунок заборгованості за договором №б/н від 18.08.2011р. укладеного між ПАТ КБ «Приватбанк» та клієнтом [PERSON], станом на 30.06.2017р.; письмова вимога про усунення порушень за кредитним договором, яка адресована [PERSON] за адресою: 85000, Донецька область, Добропільський район, смт.Новодонецьке, вул.Молодіжна, 5/53; розрахунковий документ про оплату послуг поштового зв'язку; опис вкладення в цінний лист; довіреність представника ПАТ КБ «Приватбанк»; копія паспорту представника ПАТ КБ «Приватбанк» (а.с.34-55). Вказані копії документів були долучені до заперечення. У відзиві на позов приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Швець Р.О. від 14.05.2018р. також було зазначено, що для вчинення виконавчого напису нотаріуса, представником ПАТ КБ «Приватбанк» були надані наступні документи: заява про вчинення виконавчого напису відповідно до п.2.1 глави 16 ІІ розділу Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами; оригінал і копія договору про надання банківських послуг (анкета-заява позичальника), оригінал було повернуто представнику ПАТ КБ «Приватбанк», а копія залишилась в матеріалах нотаріальної справи; виписка з рахунку боржника про заборгованість, яка була завірена печаткою ПАТ КБ «Приватбанк»; копія письмової вимоги про усунення порушень кредитного договору; підтвердження надіслання вимоги про усунення порушень кредитного договору. Вказані копії документів були долучені до відзиву та містяться в матеріалах справи (а.с.88-101, аналогічні документи в а.с.108-116). На підставі наданих документів було вчинено виконавчий напис від 22.09.2017р за реєстровим №13878. Надаючи юридичну оцінку правовідносинам у справі, вивчивши письмові пояснення сторін, суд виходить з наступного. Як передбачено ч.1 ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. (ч.3 ст.12 ЦПК України). Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Частинами 1, 5, 6, 7 ст.81 ЦПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов'язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом. Відповідно до ст.18 ЦК України, нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Вчинення виконавчого напису регламентується статтями 87-91 Закону України «Про нотаріат» і ІІ розділом глави 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства Юстиції України №296/5 від 22.02.2012р. Статтею 87 Закону України «Про нотаріат» встановлено, що для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. У своєму позові [PERSON] наголошував, що Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017р. по справі № 826/20084/14 було визнано незаконною та нечинною Постанову Кабінету Міністрів України №662 від 26.11.2014р. «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» в частині, зокрема: «Кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов'язаннями. Для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості.». Судом встановлено, що дійсно Київським апеляційним адміністративним судом була винесена постанова від 22.02.2017р. по справі №826/20084/14, у резолютивній частині якої містяться відомості на які посилається позивач. Водночас 06.03.2017р. Вищий адміністративний суд України, справа №К/800/6492/17 (826/20084/14) ухвалив у третьому абзаці резолютивної частини про те, що до закінчення касаційного розгляду зупинити виконання постанови Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017р. Касаційний розгляд справи було фактично закінчено винесенням ухвали Вищого адміністративного суду України від 01.11.2017р., якою касаційні скарги Кабінету Міністрів України та публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Приватбанк» залишено без задоволення, а постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017р. - без змін. Тому виконання постанови Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017р. на яку саме посилався позивач у позові було зупинено з 06.03.2017р. по 01.11.2017р. З матеріалів справи вбачається, що виконавчий напис нотаріуса, яким було стягнуто заборгованість з [PERSON] на користь ПАТ КБ «Приватбанк» у розмірі 58186,60 грн. був вчинений 22.09.2017р., тобто у період коли постанова Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017р. по справі № 826/20084/14 фактично не діяла та на яку посилається позивач у позові, оскільки була зупинена ухвалою Вищого адміністративного суду України від 06.03.2017р. до закінчення касаційного розгляду, яке відбулось 01.11.2017р. за ухвалою Вищого адміністративного суду України. Виконавчий напис нотаріуса №13878 від 22.09.2017р. було вчинено із дотриманням Закону України «Про нотаріат» та розділу ІІ глави 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України. Таким чином, позивачем не доведено недійсність виконавчого напису нотаріуса від 22.09.2017р. №13878, про стягнення заборгованості з [PERSON] на користь ПАТ КБ «Приватбанк» у розмірі 58186,60 грн., тому у задоволенні позовних вимог слід відмовити у повному обсязі. Щодо вирішення питання про забезпечення позову шляхом зупинення стягнення на підставі виконавчого напису вчиненого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Швецом Русланом Олеговичем 22 вересня 2017р., зареєстрований в реєстрі за №13878, про стягнення з [PERSON] на користь Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» грошових коштів у розмірі 56386,60грн., яке було ухвалено Добропільським міськрайонним судом Донецької області від 26.04.2018р., суд зазначає наступне. Відповідно до частини 9, 10 ст.158 ЦПК України, у випадку залишення позову без розгляду, закриття провадження у справі або у випадку ухвалення рішення щодо повної відмови у задоволенні позову суд у відповідному судовому рішенні зазначає про скасування заходів забезпечення позову. У такому разі заходи забезпечення позову зберігають свою дію до набрання законної сили відповідним рішенням або ухвалою суду. Тому суд вважає за необхідне скасувати вищезазначене забезпечення позову з набранням законної сили цього рішення. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed