overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-17 00:00:00

20.10.2016 року [PERSON] звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] про визнання права власності на спадкове майно після [PERSON], померлої 16.06.2003. В обґрунтування позовних вимог позивач [PERSON] вказує, що йому та його матері [PERSON] згідно договору купівлі-продажу квартири від 10.06.2000 на праві спільної сумісної власності належить кожному з них по 1/2 частки квартири [ADDRESS]. 16.06.2003 [PERSON] померла. Після її смерті відкрилась спадщина на належну їй 1/2 частку квартири [ADDRESS]. Позивач [PERSON] є спадкоємцем за заповітом від 02.06.2003. Відповідач [PERSON] є батьком спадкодавця та спадкоємцем першої черги за законом. Позивач [PERSON] на день смерті матері був неповнолітнім, а тому вважається таким, що прийняв спадщину. В даний час позивач звернувся до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини після матері [PERSON], померлої 16.06.2003, але у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом йому було відмовлено, оскільки були не виділені частки співвласників у праві спільної сумісної власності на квартиру [ADDRESS], у звязку з чим позивачу було рекомендовано звернутись до суду для вирішення цього питання. На підставі викладеного, позивач [PERSON] просить встановити, що частка [PERSON], померлої 16.06.2003, та [PERSON] в праві приватної спільної сумісної власності на квартиру [ADDRESS] становить у кожного з них по 1/2 частині та визнати за [PERSON] право власності на 1/2 частку квартири [ADDRESS], у звязку з прийняттям спадщини після матері [PERSON], померлої 16.06.2003, як за спадкоємцем за заповітом. В судове засідання позивач [PERSON] не зявився, надавши суду письмову заяву в якій позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить суд розглядати справу за його відсутності. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, надавши суду письмову заяву в якій позовні вимоги визнає в повному обсязі та просять суд розглядати справу за його відсутності. Оскільки відповідач позов визнав, тому відповідно до ч.4 ст.174 ЦПК України, суд приймає визнання позову відповідачем, яке на думку суду не суперечить вимогам закону, та обставини позову не потребують доказуванню відповідно до ст.61 ЦПК України, позов є законним та для його задоволення маються всі законні підстави. Правовідносини між сторонами регулюються наступними правовими нормами. Згідно ст.370 ЦК України, у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності, частки співвласників є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або договором. Згідно ст.524 ЦК України (в редакції 1963 року), спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Згідно ст.534 ЦК України (в редакції 1963 року), кожний громадянин може залишити за заповітом усе своє майно або частину його одній або кільком особам як тим, що входять, так і тим, що не входять до кола спадкоємців за законом. Згідно ч.4 ст.1268 ЦК України, малолітня чи неповнолітня, особа вважається такою, що прийняли спадщину. Таким чином, на підставі ст.ст.370, 1268 ч.4 Цивільного кодексу України ст.ст.524, 534 Цивільного кодексу України (в редакції 1963 року),

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-30 00:00:00

20.10.2016 року [PERSON] звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 02 червня 2003 року Комсомольською селищною радою Зміївського району Харківської області, актовий запис №42. В обґрунтування позову зазначив, що між ними виникали сварки, в наслідок чого шлюбні відносини припинені з квітня 2015 року та вони мешкають окремо. Від цього шлюбу дітей не мають. Вважав, що збереження шлюбу є неможливим, а подальше спільне життя і збереження шлюбу буде суперечити їх інтересам. Сторони в судове засідання не з'явилися. Позивач [PERSON] у позовній заяві просив проводити розгляд справи за його відсутністю, не заперечував проти заочного розгляду справи. Відповідачка [PERSON] подала заяву про розгляд справи за її відсутністю, позовні вимоги визнала. Зважаючи на те, що всі особи, які беруть участь у справі в судове засідання не з'явилися, відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок наявних у справі доказів у їх сукупності, суд дійшов наступного: Згідно свідоцтву про укладення шлюбу, сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 02.06.2003 року (а. с. 5). Сторонами визнані та, відповідно до ч. 1 ст. 61 ЦПК України, не підлягають доказуванню ті обставини, що фактично вони припинили шлюбні стосунки, проживають окремо, спільне господарство не ведуть; спору про розділ майна між ними немає; збереження шлюбу суперечило б їхнім інтересам. Згідно із ст. 51 Конституції України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов'язки у шлюбі та сім'ї. Відповідно до Протоколу №7 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зі змінами, внесеними Протоколом № 11 - стаття 5, кожен із подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов'язками цивільного характеру, що виникають зі вступу у шлюб, перебування в шлюбі та у випадку його розірвання. Ця стаття не перешкоджає державам вживати таких заходів, що є необхідними в інтересах дітей. Згідно ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. У відповідністю зі ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи, що позивач [PERSON] у позові наполягав на розірванні шлюбу, відповідачка [PERSON] подала заяву про визнання позову, а подальше збереження шлюбу є неможливим та суперечило б інтересам сторін, позовна заява про розірвання шлюбу є обґрунтованою і підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-08 00:00:00

20.10.2016 року [PERSON] звернулась до суду з вказаним позовом, в якому просить визначити їй достатній додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини після смерті 29.03.2016 року батька [PERSON], яким 04.04.2008 року було складено заповіт в її користь на належну йому земельну ділянку. На обґрунтування поважності причин пропуску строку для прийняття спадщини вказує про незнання законодавства України, так як не є фахівцем в галузі права, внаслідок чого вважала заповіт правовстановлюючим документом, також вважала, що до нотаріуса потрібно звертатися після спливу шестимісячного строку після смерті спадкодавця. Наведені обставини підтверджені матеріалами справи. Позивач просила розглянути справу за її відсутності. Представник відповідача надав письмову заяву про визнання позову, розгляд справи за його відсутності. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до ч. 3 ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подачі ним заяви про прийняття спадщини. За даними Балаклійської державної нотаріальної контори Харківської області від 31.10.2016 року, після смерті 29.03.2016 року [PERSON] із заявою до Балаклійської державної нотаріальної контори про прийняття спадщини або про відмову від спадщини ніхто із спадкоємців не звертався (а.с. 26, 27). Таким чином, визнання відповідачем пред'явленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-06 00:00:00

20.10.2016 року [PERSON] звернулась до суду з позовною заявою про розірвання шлюбу з відповідачем, який був зареєстрований 17.10.2010 року відділом РАЦС Рівненського МУЮ, актовий запис №1589. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі. Однак, спільне життя не склалось, мають дітей - [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] Перебування в шлюбі та примирення є неможливим і суперечить їх інтересам, оскільки давно втратили один до одного почуття любові та поваги, сторони проживають окремо, спільне господарство не ведуть. Позивач в судове засідання не з'явилась, однак подала заяву про розгляд справи без її участі, просила позов задовольнити. Відповідач в судовому засіданні не з'явився, однак про час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Зважаючи на вищевказані обставини, суд згідно з вимогами ч. 1 ст. 225 ЦПК України, прийшов до висновку про необхідність провести розгляд справи у відсутності відповідача на підставі наявних у справі доказів з ухваленням заочного рішення. Дослідивши у судовому засіданні матеріали справи та подані докази, з'ясувавши всі обставини справи в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, який зареєстрований 17.10.2010 року відділом РАЦС Рівненського МУЮ, актовий запис №1589, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] від 17.10.2010 р. Згідно ч. 3 ст. 109 Сімейного Кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей. Відповідно до ст. 112 Сімейного Кодексу України, шлюб може бути розірвано, якщо буде встановлено, що подальше сумісне проживання сторін і збереження сім'ї неможливе. При розгляді справи суд виходив з того, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Добровільність шлюбу - одна з основних його засад. А тому, враховуючи вищевикладене, у суду є підстави вважати, що сім'я розпалася остаточно, шлюб існує лише формально і його збереження суперечило б інтересам сторін, а тому, наявні підстави для розірвання шлюбу. Відповідно до ст. 113 СК України позивач має право на збереження шлюбного прізвища після розірвання шлюбу. За таких обставин, суд дійшов висновку, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-15 00:00:00

20.10.2016 року [PERSON] звернулась до суду з позовною заявою про розірвання шлюбу з відповідачем, який був зареєстрований 29.04.2006 року міським відділом РАЦС Новоград-Волинського МУЮ, актовий запис № 92. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі. Однак, спільне життя не склалось, мають дітей [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] Перебування в шлюбі та примирення є неможливим і суперечить їх інтересам, оскільки давно втратили один до одного почуття любові та поваги, сторони проживають окремо, спільне господарство не ведуть. Позивач в судове засідання не з'явилась, подала заяву про розгляд справи без її участі, просила позов задовольнити. Відповідач в судовому засіданні не зявився, однак подав заяву про розгляд справи без його участі та про визнання позову. Дослідивши\~\~у\~\~судовому\~\~засіданні\~\~матеріали справи та подані докази, з'ясувавши всі обставини справи в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 29.04.2006 року, який зареєстрований міським відділом РАЦС Новоград-Волинського МУЮ, актовий запис № 92, актовий запис № 1, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії 1-ТП № 013763 від 29.04.2006 р. Згідно ч. 3 ст. 109 Сімейного Кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей. Відповідно до ст. 112 Сімейного Кодексу України, шлюб може бути розірвано, якщо буде встановлено, що подальше сумісне проживання сторін і збереження сім'ї неможливе. При розгляді справи суд виходив з того, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Добровільність шлюбу - одна з основних його засад. А тому, враховуючи вищевикладене, у суду є підстави вважати, що сім'я розпалася остаточно, шлюб існує лише формально і його збереження суперечило б інтересам сторін, а тому, наявні підстави для розірвання шлюбу. Відповідно до ст. 113 СК України позивач має право на збереження шлюбного прізвища після розірвання шлюбу. За таких обставин, суд дійшов висновку, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню. Документально підтверджені судові витрати зі сплати судового збору відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-28 00:00:00

20.10.2016 року [PERSON] звернулась з вищезазначеним позовом. В обґрунтування своїх вимог позивач послалась на те, що з 11.08.2015 року перебуває в шлюбі з відповідачем. Від шлюбу сторони мають малолітню доньку [PERSON], [INFO]. Позивач не підтримує шлюбні відносини з відповідачем, непорозуміння з питань подружнього життя створили умови, за яких шлюб фактично припинився, відновлювати стосунки не бажає. Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явилась, повідомлялась про розгляд справи, надала заяву, згідно якої позовні вимоги підтримала, просила розглядати справу без її участі, проти ухвалення заочного рішення не заперечувала. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, повідомлений про розгляд справи належним чином (поштове повідомлення №6504511495652), про причини неявки не повідомив, заяв про відкладення розгляду справи не надавав. Дослідивши обставини справи та наявні докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 55 Сімейного Кодексу України дружина та чоловік зобов'язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім'ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Судом встановлено, що сторони з 11.08.2015 року перебувають у шлюбі, який зареєстрований Відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Малиновському районі реєстраційної служби Одеського міського управління юстиції, актовий запис №1791. Сторони є батьками малолітньої доньки [PERSON], [INFO], яка на час розгляду справи проживає із матір'ю. Подружні стосунки між сторонами припинені, сумісне господарство вони не ведуть, не підтримують нормальну атмосферу в сімї, не піклуються про побудову сімейних відносин на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Зясувавши фактичні взаємини подружжя, суд дійшов висновку, що спільне життя сторін та подальше збереження шлюбу суперечило б їх інтересам, примирення неможливе, сімя розпалась, тому відповідно до ст.112 СК України шлюб підлягає розірванню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-05 00:00:00

20.10.2016 року, [PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, в якому вони перебувають з 09.10.2010 року.(а.с.2) Вимогу мотивує тим, що з відповідачем спільне життя не склалося по причині різних поглядів на життя, що призвело до втрати поваги один до одного, а тому з лютого 2016 року шлюбно-сімейні стосунки не підтримують, спільного господарства не ведуть, мають окремі бюджети. В судове засідання сторони не з'явилися. Від позивачки надійшла заява, в якій вона позов підтримала, справу просить розглянути без її участі, про постановлення заочного рішення не заперечує, а судові витрати просить покласти на неї.(а.с.33) Відповідач також не з»явився в судове засідання, призначене на 17.02.2017 року, причин неявки не повідомив. Ознайомившись із заявою, суд,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-29 00:00:00

20.10.2016 року, [PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, в якому вони перебувають з 16.07.2008 року та стягнення аліментів на утримання доньки [PERSON], [INFO] в розмірі 1/3 частини з усіх видів доходу відповідача. Свої вимоги мотивує тим,що спільне життя з відповідачем не склалося по причині несумістності характерів та різних поглядів на життя,що призвело до втрати поваги один до одного, а тому з жовтня 2010 року шлюбно-сімейні стосунки не підтримують, спільного господарства не ведуть, мають окремі бюджети. Крім того, матеріальної допомоги на утримання дитини відповідач не надає. В судове засідання сторони не з»явилися. Позивачка надала заяву про розгляд справи без її участі, при цьому позов підтримала, про постановлення заочного рішення не заперечує.(а.с.37) Відповідач також надав заяву про розгляд справи без його участі, при цьому позов визнав.(а.с.38) Ознайомившись із заявами, суд,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-22 00:00:00

20.10.2016 року, [PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання сина [PERSON], [INFO], в розмірі 1/4 частини з усіх видів доходу, до досягнення дитиною повноліття. (а.с.1-2) Свою вимоги мотивує тим, що відповідач матеріальної допомоги на дитину не надає, а тому вона вимушена звернутися до суду за захистом своїх прав. В судове засідання сторони не з»явилися. Від позивачки надійшла заява про розгляд справи без її участі, при цьому позов вона підтримала, про постановлення заочного рішення не заперечує.(а.с.33) Відповідач також не з»явився в судове засідання, призначене на 02.03.2017 року, причин неявки не повідомив. Ознайомившись із заявою, суд,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-02 00:00:00

\~ 20.10.2016 року [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до Миролюбівської сільської ради Піщанського району Вінницької області про визначення додаткового строку для подачі заяви про прийняття спадщини. Позивач наполягала на задоволенні позову і прохає визначити їй додатковий \~2-місячний строк для прийняття спадщини, мотивуючи позовні вимоги тим, що 27.11.2014 року відкрилася спадщина після смерті її мами [PERSON]. Встановлений законом 6-місячний строк для прийняття спадщини пропущено нею у звязку з юридичною необізнаністю. \~ \~ \~ \~Від відповідача в судове засідання надійшла заява, в якій він не заперечував проти задоволення позовних вимог і просив справу слухати у його відсутності. \~ \~ \~ \~ \~Вивчивши матеріали справи, суд вважає встановленими наступні обставини. \~ 27.11.2014\~року відкрилась спадщина після смерті спадкодавця. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ Позивачка вважає себе спадкоємцем за законом. \~ \~ \~ \~ Відповідно до ст.ст. 1270, 1272 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у 6 місяців, який починається з часу відкриття спадщини. За позовом спадкоємця, який \~пропустив строк для прийняття спадщини, \~суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання заяви про прийняття спадщини. Суд вважає, що зазначені причини пропуску строку прийняття спадщини є поважними, тому вимоги підлягають задоволенню. Достатнім для подання позивачем заяви про прийняття спадщини суд вважає 2-х місячний термін. \~

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-18 00:00:00

20.10.2016 року [PERSON] звернулася із позовом до суду та просить розірвати шлюб між нею та відповідачем, зареєстрований 17 квітня 2010 року відділом реєстрації актів цивільного стану Овруцького районного управління юстиції Житомирської області, актовий запис №24. Мотивує це тим, що перебуває у шлюбі з відповідачем, від шлюбу мають двох неповнолітніх дітей [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO]. Зазначила, що відносини в сім»ї не склалися, було відсутнє взаєморозуміння, часто виникали сварки та скандали, відповідач переїхав жити в будинок своїх батьків, тому не бачить приводу для збереження шлюбу. Сторони надали заяви про розгляд справи у їх відсутність, позивач позовні вимоги підтримує, а відповідач їх визнає. Суд, проаналізувавши наявні докази, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Визнання відповідачем позову не суперечить закону, не порушує права свободи чи інтереси інших осіб, що відповідно до ст. 174 ЦПК України є підставою для задоволення позову. Факт перебування сторін у шлюбі підтверджується свідоцтвом про шлюб від 17.04.2010 року серії І- ТП №058644. Від шлюбу сторони мають двох неповнолітніх дітей [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження серії І-ТП №133084 та [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження серії І-ТП №231588. Відповідно до ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя. Згідно із ст. 112 СК України суд зясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ст. 111 СК України суд вживає заходи щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства. За нормами ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Отже, збереження шлюбу між сторонами на паритетних засадах неможливе, вжиття судом подальших заходів щодо примирення буде суперечити інтересам сторін. За таких обставин, суд приходить до висновку, що вказана сімя розпалась остаточно, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу неможливі, тому шлюб необхідно розірвати. Позивачем сплачено судовий збір в сумі 551,20 грн., який у відповідності до ст. 88 ЦПК підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-18 00:00:00

20.10.2016 року [PERSON] звернулася із позовом до суду та просить стягнути з відповідача на її користь на утримання неповнолітніх дітей [PERSON] та [PERSON] 1/2 частину всіх видів його доходів, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Зазначила, що відповідач є батьком її дітей, добровільно матеріальної допомоги на утримання дітей не надає. Діти проживають з нею та знаходяться на її утриманні, їй самій грошей на утримання дітей не вистачає, так як не працює. Сторони надали заяви про розгляд справи у їх відсутність, позивач вимоги підтримує, а відповідач їх визнає. Суд, проаналізувавши наявні докази, приходить до наступного. Визнання відповідачем позову не суперечить закону, не порушує права свободи чи інтереси інших осіб, що відповідно до ст. 174 ЦПК України є підставою для задоволення позову. Судом встановлено, що відповідач є батьком [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження серії І-ТП № 133084 та [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження серії І-ТП №231588. З пояснень, викладених у позовній заяві видно, що діти проживають разом з позивачем та знаходяться на її утриманні. Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобовязані утримувати своїх неповнолітніх дітей. Відповідно до ст.ст. 182, 183 СК України суд враховує ряд істотних обставин, з яких витікає розмір аліментів, які підлягають стягненню в частині визначеній судом, проте мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Стаття 191 СК України передбачає, що аліменти на дітей присуджуються за рішенням суду з дня предявлення позову. Позов позивачкою подано 20.10.2016 року (а.с. 1). Відповідно до п.1 ч.1 ст.367 ЦПК України рішення суду в справі про стягнення аліментів підлягає негайному виконанню у межах суми платежу за один місяць. Суд вважає вимоги позивача обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. З огляду на це, суд вважає, що, згідно із ст. 183 СК України, розмір аліментів може бути визначений у розмірі 1/2 заробітку (доходу) відповідача. Від сплати судового збору позивачка звільнена на підставі п.3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», тому відповідно до ст.88 ЦПК України з відповідача в дохід держави слід стягнути судовий збір в сумі 551,20 грн.

Outcome: approved