Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-29 00:00:00

20.11.2013 р. ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» звернулося до суду з позовом до [PERSON] про звернення стягнення на предмет іпотеки, виселення (а.с. 5-9), який неодноразово уточнювався (а.с. 68-71, 87-91). Згідно позовної заяви від 18.06.2014 р. (а.с. 87-91) ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» просить в рахунок погашення заборгованості в розмірі 968982,69 грн. звернути стягнення на квартиру загальною площею 50,40 кв. м, житловою площею 20,50 кв. м, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS], шляхом продажу вказаного предмету іпотеки позивачем з укладанням від імені відповідача договору купівлі-продажу будь-яким способом і з іншою особою-покупцем, з отриманням витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, з реєстрацією правочину купівлі-продажу предмету іпотеки у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, з отриманням дублікатів правовстановлюючих документів на нерухомість у відповідних установах, підприємствах або організаціях незалежно від форм власності та упорядкування, з можливістю здійснення ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» всіх передбачених нормативно-правовими актами держави дій, необхідних для продажу предмету іпотеки; виселити [PERSON] і її дитину, [INFO], із зазначеної квартири; стягнути витрати по сплаті судового збору. Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що 13.12.2007 р. між ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» і [PERSON] було укладено кредитний договір №ODTIG40000004108, відповідно до якого банк надав відповідачу грошові кошти (кредит) у сумі 352237,50 грн. зі сплатою відсотків за користуванням кредитом у розмірі 15 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення 13.12.2035 р. В забезпечення виконання прийнятих зобов'язань між банком та [PERSON] 13.12.2007 р. укладено договір іпотеки № ODTIG 40000004108, відповідно до якого відповідач надав в іпотеку нерухоме майно, а саме: квартиру загальною площею 50,40 кв. м, житловою площею 20,50 кв. м, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS], яка належить відповідачу на праві приватної власності; однак відповідач належним чином свої обов'язки не виконує, в зв'язку з чим станом на 22.10.2013 р. виникла заборгованість по поверненню кредиту за кредитним договором №ODTIG40000004108 від 13.12.2007 р., яка складає 968982,69 грн. Представник позивача в судове засідання не з'явився, надав заяву, в якій підтримав позовні вимоги в редакції від 18.06.2014 р., просив задовольнити їх в повному обсязі, просив не враховувати висновок органу опіки та піклування (а.с. 113). В судове засідання не з'явилась відповідачка, яка діє в своїх інтересах та інтересах своєї доньки, про слухання справи повідомлялась належним чином, надала заяву, в якій надала пояснення, що з позовом не згодна, т.я. не згодна з розрахунком заборгованості, просила прийняти до уваги позицію органу опіки та піклування та розглянути справу у її відсутності (а.с. 114). Представник третьої особи - органу опіки та піклування в судове засідання не з'явилася, надано письмові пояснення (а.с. 108-112), в яких заперечують проти задоволення позову, посилаючись на те, що будуть порушені права малолітньої дитини та заявлено клопотання про розгляд справи у їх відсутності. Судом винесено ухвалу про розгляд справи у відсутності нез'явившихся учасників судового розгляду.|речі| З'ясувавши обставини справи та дослідивши надані докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню у повному обсязі за наступних підстав. Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини. 13.12.2007 р. між ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» і [PERSON] було укладено кредитний договір №ODTIG40000004108, відповідно до якого банк надав відповідачу грошові кошти (кредит) у сумі 352237,50 грн. зі сплатою відсотків за користуванням кредитом у розмірі 15 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення 13.12.2035 р. В забезпечення виконання прийнятих зобов'язань між банком та [PERSON] 13.12.2007 р. укладено договір іпотеки № ODTIG 40000004108, відповідно до якого відповідач надав в іпотеку нерухоме майно, а саме: квартиру загальною площею 50,40 кв. м, житловою площею 20,50 кв. м, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS], яка належить відповідачу [PERSON] на праві приватної власності (а.с. 18-25, 26-31, 73). Банк свої зобов'язання виконав. Однак відповідач [PERSON] належним чином свої обов'язки не виконує, в зв'язку з чим станом на 22.10.2013 р. виникла заборгованість по поверненню кредиту за кредитним договором №ODTIG40000004108 від 13.12.2007 р., яка складає 968982,69 грн., з яких: заборгованість за кредитом складає - 351607,17 грн., заборгованість по відсоткам за користування кредитом складає - 266936,24 грн., заборгованість по комісії за користування кредитом складає - 2980,42 грн., пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором складає - 347458,86 грн., що підтверджується доказами на а.с. 12-15. Згідно ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ст. 530 ЦК України зобов'язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню за настанням цієї події. Статтею 628 ЦК України передбачено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами. Частиною 1 ст. 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). У відповідності до ч.1 ст.611 ЦК України у разі невиконання зобов'язання настають правові наслідки встановлені договором або законом. Згідно ч. 1 ст. 33 Закону України «Про іпотеку» в разі невиконання боржником основного зобов'язання іпотекодатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Відповідно до ст. 39 Закону України «Про іпотеку» суд зазначає спосіб реалізації предмета іпотеки шляхом проведення публічних торгів або із застосуванням процедури продажу, встановленою ч. 1 ст. 38 Закону України «Про іпотеку», яка передбачає право іпотекодержателя на продаж предмета іпотеки будь-якій особі-покупцеві. Довідка на а.с. 115 та копія свідоцтва про народження на а.с. 82 підтверджують, що в спірній квартирі проживають та зареєстровані [PERSON] і її донька, [INFO], яка зареєстрована 01.10.2013 р. Копія попередження на а.с 32 свідчить, що станом на 04.11.2011 р. [PERSON] була попереджена про можливість виселення у разі непогашення заборгованості за кредитним договором. Однак вона не сплатила заборгованість і не звільнила добровільно житлове приміщення після отримання письмової вимоги іпотекодержателя. Згідно з частиною 4 ст. 9, ст. 109 ЖК України, ст. ст. 39-40 Закону України «Про іпотеку» виселення мешканців із житлового приміщення, яке є предметом іпотеки, проводиться в порядку, встановленому законом. При цьому суд за заявою іпотекодержателя одночасно з рішенням про звернення стягнення на предмет іпотеки за наявності підстав, передбачених законом, ухвалює рішення про виселення мешканців цього житлового будинку чи житлового приміщення. Згідно зі ст.32 ЦК України, ст.177 СК України та ст.17 Закону України «Про охорону дитинства» батьки не мають права без дозволу органу опіки та піклування укладати договір, який підлягає нотаріальному посвідченню або спеціальній реєстрації, відмовлятися від належних дитині майнових прав, здійснювати розподіл, обмін, відчуження житла, зобов'язуватися від імені дитини порукою, видавати письмові зобов'язання. Суд не бере до уваги позицію органу опіки та піклування про відсутність згоди на виселення дитини, т.я. дитина не мала права власності на предмет іпотеки чи права користування предметом іпотеки на момент укладення договору іпотеки. Будь-які дії, вчинені без згоди іпотекодержателя після укладення договору іпотеки (в т.ч. реєстрація неповнолітньої дитини в житловому приміщенні, народження дитини після укладення договору іпотеки) не є підставою для визнання такого договору недійсним із підстави невиконання вимог закону про отримання згоди органу опіки та піклування (п.44 Постанови №5 Пленуму Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30.03.2012 р. «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин»). За таких обставин позов підлягає задоволенню в повному обсязі. При цьому суд бере до уваги те, що відповідач [PERSON] не надала доказів у спростування розрахунку заборгованості, що сума заборгованості за кредитом співмірна вартості іпотечного майна у розмірі 469650 грн. станом на 07.12.2007 р. Крім того, згідно ст. 39 Закону України «Про іпотеку», п.4 ч.1 ст. 215 ЦПК України суд вважає за необхідне зазначити у резолютивній частині рішення дані щодо початкової ціни предмета іпотеки. На підставі викладеного,

Outcome: approved