Jurisdiction: civil
Date: 2018-07-04 00:00:00

19 червня 2018 року Ленінським районним судом м. Миколаєва ухвалено рішення по справі за позовом [PERSON] до Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації «Миколаївгаз» про захист прав споживачів. \~За клопотанням представника позивача у відповідності до ч. 8\~ст. 141 ЦПК України\~судом при ухвалені рішення не вирішено питання про розподіл судових витрат та надано сторонам час для надання доказів на підтвердження понесених ними судових витрат. 19.06.2018 року представник позивача звернувся до суду із заявою про стягнення з відповідача витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 5\~000 грн. 00 коп. Згідно поданого заперечення, яке підтримав у судовому засіданні представник відповідача, вказував на необґрунтованість та недоведеність позивачем понесених витрат на правничу допомогу у вказаному розмірі. Зазначав, що ні Договір про надання правової допомоги, ні Доручення не містять відомостей про фактичне надання такої допомоги; розрахунок гонорару представника позивача не відповідає вимогам ч. 3 ст. 137 ЦПК України, оскільки не містить вартість надання окремої послуги, а лише витрачений час адвоката, який є завищеним; до того ж оплата послуг була проведена шляхом видачі адвокатом касового ордера при наявності карткового рахунку в ПАТ КБ «ПриватБанк», що викликає сумнів у тому, що вона дійсно була сплачена. Дослідивши надані сторонами докази, суд виходить з такого. 19 червня 2018 Ленінським районним судом м. Миколаєва ухвалено рішення по справі [PERSON] до Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації «Миколаївгаз» про захист прав споживачів, відповідно до якого позовні вимоги задоволено. А саме скасовано нарахування обєму та вартості природного газу у формі Акту-розрахунку не облікованих обємів природного газу та їх вартості, складеного відносно [PERSON] на підставі протоколу комісії від 01.09.2017 року №31 щодо розгляду Акту про порушення від 02.08.2017 року №00025558; зобовязано Публічне акціонерне товариство по газопостачанню та газифікації «Миколаївгаз» відновити [PERSON] розподіл природного газу за адресою: м. Миколаїв, пров. Праці,15. Водночас, в рішенні судом призначено розгляд питання про розподіл судових витрат. Згідно до п. 3 ч.1ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. 18.10.2017 року між [PERSON] та Адвокатським [PERSON] Гайдаржий «Гроно» укладено договір про надання правничої допомоги (а. с. 28). 18.10.2018 року [PERSON] надано Доручення Адвокатському [PERSON] Гайдаржий «Гроно», за яким останнє зобовязується надати правову допомогу позивачу, за результатами якої розмір гонорару виконавця складатиме 5000,00 грн. Згідно Касового ордеру від 18.10.2018 року [PERSON] сплачено виконавцеві суму гонорару Адвокатському [PERSON] Гайдаржий «Гроно» в розмірі 5000,00 грн. Відповідно до ч. 8\~ст. 141 ЦПК України\~розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв'язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п'яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. Відповідно до\~ст. 137 ЦПК України\~за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обовязок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Склад та розмір витрат, пов'язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження понесених витрат суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та інше), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов'язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). З огляду на викладене вище, судом дійшов висновку, що позивачем доведено належними доказами оплату ним гонорару адвокату та обґрунтованість такої оплати у визначеному розмірі. Доводи відповідача щодо сумніву в оплаті, оскільки вона здійснена шляхом видачі касового ордеру, а не перерахування коштів адвокату на картковий рахунок в ПАТ КБ «ПриватБанк» є безпідставними через те, що квитанція до прибуткового касового ордера є документом, який підтверджує сплату коштів. Доводи відповідача щодо відсутності належного підтвердження факту виконання послуг з надання правової допомоги з наданих позивачем документів спростовуються матеріалами справи. До того ж, детальний опис наданих послуг передбачений в ч. 3 ст. 137 ЦПК України не передбачає обовязкове визначення вартості надання кожної окремої послуги. За таких обставин та приймаючи до уваги, що судом при ухвалені вищевказаного рішення не було вирішено питання про судові витрати, суд вважає, що заявлені вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Outcome: approved