Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-04 00:00:00

21.04.2021 Ніжинським міськрайонним судом було винесено рішення у справі за позовною заявою [PERSON] до [PERSON] , державного реєстратора виконавчого комітету Ніжинської міської ради Чернігівської області Кірсанової Світлани Євгеніївни, Виконавчого комітету Ніжинської міської ради Чернігівської області, третя особа Головне управління Держгеокадастру у Чернігівській області про скасування державної реєстрації сервітуту та визнання таким, що припинив дію сервітут, у зв`язку з невикористанням земельного сервітуту протягом трьох років, яким в задоволенні позову відмовлено. 23.04.2021 до суду надійшла заява представника [PERSON] адвоката Приходька С.О. про винесення додаткового рішення, яким вирішити питання розподілу судових витрат на користь відповідача у розмірі 7 500 грн. Позивач [PERSON] в судовому засіданні відмовився від висловлення своєї позиції щодо поданої заяви. Від представника відповідача виконавчого комітету Ніжинської міської ради Чернігівської області до суду надійшла заява про розгляд справи без участі їх представника, у задовленні вимог, викладених у заяві не заперечують. Інші учасники розгляду у судове засідання не з`явились, про час та місце розгляду заяви повідомлені належним чином. Згідно ч.4 ст.270 ЦПК України, неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви. Ознайомившись із матеріалами цивільної справи та перевіривши доводи заяви, суд дійшов до наступного висновку. Заява адвоката про ухвалення додаткового рішення, мотивована тим, що до ухвалення судового рішення представником було подано заяву про відшкодування судових витрат, понесених відповідачем [PERSON] у зв`язку із розглядом цієї справи. Користуючись правом надати протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду остаточний розрахунок понесених відповідачем витрат адвокатом надано відповідні документи разом із заявою. У відповідності з п.3 ч.1 ст.270 ЦПК України вищевказані обставини є підставою для ухвалення судом додаткового рішення. На підтвердження судових витрат суду було надано: витяг з договору-доручення про надання правничої допомоги від 03.03.2021, розрахунок витрат на правничу допомогу у справі №740/2597/20 та квитанція до прибуткового касового ордера б/н від 21.04.2021. Згідно з ч.1 ст.270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом. Безоплатна правнича допомога надається в порядку, встановленому законом, що регулює надання безоплатної правничої допомоги (ст. 15 ЦПК України). Однією з основних засад (принципів) цивільного судочинства є відшкодування судових витрат стороні, на користь якої ухвалене судове рішення (п.12 ч.3 ст.2 ЦПК України). Згідно положень ч.ч. 1-4 ст.137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Відповідно до ч.3 ст.141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися. Відповідно до ч.8 ст.141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських послуг (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхньої вартості, виходячи з конкретних обставин справи. Такий правовий висновок викладений Верховним Судом в постановах від 29.01.2020 у справі № 367/4910/17-ц та від 02.03.2020 у справі № 370/27/16-ц. Судом встановлено, що обсяг наданих послуг та розмір витрат понесених [PERSON] на професійну правничу допомогу, яку надавав адвокат Приходько С.О., підтверджується умовами договору-доручення про надання професійної правничої допомоги, квитанцією про сплату витрат на правничу допомогу та розрахунком розміру витрат за кожен день участі адвоката у судовому засіданні. Відповідно до положень ч.5 та ч.6 ст.137 ЦПК України, саме на іншу сторону покладено обов`язок обґрунтування наявність підстав для зменшення розміру витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами, а також обов`язок доведення їх неспівмірності. Тобто саме зацікавлена сторона має вчинити певні дії, спрямовані на відшкодування з іншої сторони витрат на професійну правничу допомогу, а інша сторона має право на відповідні заперечення проти таких вимог, що виключає ініціативу суду з приводу відшкодування витрат на професійну правничу допомогу одній із сторін без відповідних дій з боку такої сторони. Такий висновок викладений у Додатковій Постанові Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020, справа №755/9215/15-ц провадження № 14-382цс19. Враховуючи зазначені обставини, слід ухвалити додаткове судове рішення про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] 7500 грн. в рахунок відшкодування судових витрат, понесених на оплату правничої допомоги.

Outcome: approved