Jurisdiction: civil
Date: 2020-05-05 00:00:00

19 лютого 2020 р. позивач звернулась до суду з позовною заявою про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини та дружини. Позовні вимоги\~мотивовані тим,\~що 8\~вересня 2017\~р.\~сторони уклали\~шлюб,\~мають неповнолітню\~дитину \~сина [PERSON] ,\~ [INFO] .\~Позивач стверджує,\~що відповідач\~матеріальної допомоги\~на утримання\~неповнолітньої дитини\~не надає,\~вона доглядає\~за дитиною,\~в зв`язку\~з чим\~не працює.\~ З\~наведених підстав\~позивач просить\~суд стягнути\~з відповідача\~на її\~користь аліменти\~на утримання\~неповнолітньої дитини\~ у\~розмірі ј\~частини заробітку,\~але не\~менше 50%\~прожиткового мінімуму\~на дитину\~відповідного віку,\~щомісячно,\~ \~починаючи \~ з\~ \~дня \~ пред`явлення\~ \~позову \~ до\~досягнення дитиною\~повноліття;\~ а\~також \~аліменти \~на її\~утримання у\~твердій грошовій\~сумі у\~розмірі 1\~000\~грн.\~щомісячно до\~досягнення сином\~трирічного віку,\~починаючи з дня пред`явлення позову до досягнення дитиною трирічного віку. Ухвалою суду від 26 лютого 2020 р. відкрито провадження у справі, визначено розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін, призначено перше судове засідання, сторонам встановлено строк для подачі заяв по суті позову. В установлений судом строк заяви по суті позову сторони не подали. В судове засідання 7 квітня 2020 р. сторони з`явились, відповідач заявив клопотання про відкладення розгляду справи для підготовки відзиву на позовну заяву. Ухвалою суду від 7 квітня 2020 р. за клопотанням відповідача розгляд справи відкладено на 6 травня 2020 р. 21 квітня 2020 р. до суду надійшов відзив відповідача на позов, яким він позовні вимоги не визнав, оскільки не працює, хворіє, потребує операції, розмір заявлених позовних вимог позивачем не доведено. 6 травня 2020 р. позивач та її представник в судове засідання не з`явились, надавши заяву про розгляду справи за їх відсутності. Відповідач та його представник в судове засідання 6 травня 2020 р. не з`явились, представник відповідача подала заяву про відкладення розгляду справи у зв`язку із запровадженням у країні карантину. Клопотання про відкладення розгляду справи задоволенню не підлягає з таких підстав. За змістом ст. 210 ЦПК України суд має розпочати розгляд справи по суті не пізніше ніж через шістдесят днів з дня відкриття провадження у справі, суд розглядає справу по суті протягом тридцяти днів з дня початку розгляду справи по суті. За вказаною позовною заявою провадження відкрито 26 лютого 2020 р., розгляд справи розпочато 7 квітня 2020 р. в межах встановленого ч.1 ст. 210 ЦПК України. За клопотанням відповідача розгляд справи відкладено на 6 травня 2020 р. в межах встановленого ч.2 ст. 210 ЦПК України. Чергове відкладення судового розгляду призведе до порушення встановленого ч.2 ст. 210 ЦПК України строку, що є неприпустимим з огляду на положення ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо права на справедливий і публічний розгляд справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом. Наданими сторонами доказами встановлено такі фактичні обставини та зміст спірних правовідносин. Згідно копії свідоцтва про шлюб сторони уклали шлюб 8 вересня 2017 р. у Комунарському районному у місті Запоріжжі відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного управління юстиції у Запорізькій області, актовий запис №765 (а.с. 9); мають неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] . (а.с. 8) В судовому засіданні встановлено, що у лютому 2020 р. сторони припинили шлюбні стосунки, мешкають окремо, зі слів позивача відповідач матеріальну допомогу на утримання дитини та її не надає, що по суті відповідач підтвердив у відзиві на позов. При вирішені спору суд застосовує таке законодавство. За змістом ст. 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття. Сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно зі ст. 181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Оскільки судом встановлено, що відповідач матеріальну допомогу позивачеві на утримання неповнолітньої дитини не надає, суд вважає за необхідне стягнути з нього на користь позивача аліменти на утримання дитини. При визначені розміру аліментів суд відповідно до вимог ч.1 ст. 182 СК України враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; інші обставини, що мають істотне значення. Суд приймає до уваги, що дитина сторін народилась [INFO] , є немовлям тримісячного віку; матір дитини не працює, знаходиться у відпустці по догляду за дитиною; відповідач згідно виписки із медичної картки хворіє на двосторонню пахову грижу, потребує операції; інших дітей, непрацездатних батьків не має; згідно наданій копії договору купівлі-продажу від 25 лютого 2020 р. продав належну йому Ѕ частину квартири. Відповідно до ч.2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Враховуючи викладене, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання неповнолітнього сина в розмірі ј частини від його заробітку (доходу), але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подачі позову, 19 лютого 2020 [INFO] ., до досягнення дитиною повноліття, до [INFO] . Суд також приймає до уваги положення ст. 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 р., схваленої резолюцією Генеральної Асамблеї ООН від 21 грудня 1995 р., згідно яким в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Держави-учасниці зобов`язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів. Вирішуючи позов в частині стягнення аліментів на утримання дружини, суд приймає до уваги наступне. Відповідно до ст. 75 СК України дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного. Право на утримання (аліменти) має той із подружжя, який є непрацездатним, потребує матеріальної допомоги, за умови, що другий із подружжя може надавати матеріальну допомогу. Один із подружжя є таким, що потребує матеріальної допомоги, якщо заробітна плата, пенсія, доходи від використання його майна, інші доходи не забезпечують йому прожиткового мінімуму, встановленого законом.. Згідно зі ст. 84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. В судовому засіданні встановлено, що сторони мають неповнолітнього сина [PERSON] , який народився [INFO] , дитина проживає з матір`ю, відповідач матеріальної допомоги на утримання дружини не надає, що є підставою для стягнення з нього аліментів на утримання позивача до досягнення дитиною трьохрічного віку. Відповідно до ст. 77 СК України за рішенням суду аліменти присуджуються одному з подружжя, як правило, у грошовій формі. При вирішення питання про розмір аліментів, які підлягають стягненню, суд приймає до уваги, що відповідно до ч.2 ст. 80 СК України розмір аліментів одному з подружжя суд визначає з урахуванням можливості одержання утримання від повнолітніх дочки, сина, батьків та з урахуванням інших обставин, що мають істотне значення. Суд також приймає до уваги, що відповідач хворіє, потребує на операцію, не працює. Враховуючи викладене, суд приходить до переконання, що стягненню з відповідача на користь позивача підлягають аліменти на утримання дружини у розмірі 1 000 грн. щомісячно, як те заявлене позивачем. Визначені судом аліменти на утримання позивача суд вважає за необхідне стягувати з дня подачі позову, 19 лютого 2020 р., до досягнення дитиною трирічного віку, до [INFO] . Відповідно до ст.141 ЦПК України, ст. 6 Закону України «Про судовий збір» з відповідача в дохід держави необхідно стягнути судовий збір у розмірі 840 грн. 80 коп. за кожну позовну вимогу, усього 1\~681 грн. 60 коп.

Outcome: approved