Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-04 00:00:00

19 червня 2020 року позивач звернулась до Світловодського міськрайонного суду із вищевказаною повною заявою згідно якої просила суд стягнути з відповідача на її користь 4000 доларів США боргу за договорами позики від 15 вересня 2016 року та 21 лютого 2019 року, що за офіційним курсом валют становить 106960 грн., суми трьох відсотків річних за договорами позики за прострочення виконання зобов`язання у розмірі 214, 85 доларів США, що становить 5745, 08 грн., суму відсотків в розмірі облікової ставки НБУ на загальну суму 1481, 81 доларів США, що становить 39623, 59 грн. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 15 вересня 2016 року між позивачем та відповідачем укладено договір позики, що підтверджується письмовою розпискою написаною відповідачем. Згідно даного договору позивач передала відповідачу 2000 доларів США строком на один рік. Крім того, 21 лютого 2019 року згідно розписки, написаної власноручно відповідачем, позивач передала останній 2000 доларів США на термін 6 місяців. Позивач свої зобов`язання за договорами позики виконала шляхом передачі відповідачу по 2000 доларів США за кожним договором позики. Разом з тим, відповідач свої зобов`язання за договорами позики не виконує, в обумовлений строк грошові кошти не повернула, як і не повернула суму боргу на час звернення позивача до суду із вказаною позовною заявою. У зв`язку з чим, позивач просить стягнути з відповідача суму заборгованості за договорами позики; три відсотки річних відповідно до ст. 625 ЦК України за прострочення виконання зобов`язання, а саме: за борговою розпискою від 15 вересня 2016 року за період з 15 вересня 2017 року по 16 червня 2020 року (1006 днів) в сумі 165, 37 доларів США, за борговою розпискою від 21 лютого 2019 року за період з 21 серпня 2019 року по 16 червня 2020 року (301 день) в сумі 49, 48 доларів США; суму відсотків за користування грошовими коштами відповідно до ст. 1048 ЦК України на рівні облікової ставки НБУ, а саме: за борговою розпискою від 15 вересня 2016 року за період з 15 вересня 2016 року по 16 червня 2020 року в сумі 1100, 11 доларів США, що станом на 16 червня 2020 року дорівнює 28965, 89 грн.; за борговою розпискою від 21 лютого 2019 року за період з 21 лютого 2019 року по 16 червня 2020 року в сумі 381, 70 доларів США, що станом на 16 червня 2020 року дорівнює 10339, 30 грн.(а.с.1-2). Ухвалою суду від 19 червня 2019 року клопотання позивача про звільнення від сплати судового збору задоволено частково, відстрочено сплату судового збору до ухвалення рішення суду. Ухвалою суду від 21 липня 2020 року відкрито спрощене позовне провадження, справу призначено до першого судового засідання на 15 вересня 2020 року, яке було відкладено за клопотанням відповідача у зв`язку з запровадженням карантину. (а.с. 38) Судове засідання, призначене на 07 жовтня 2020 року відкладено за клопотанням відповідача у зв`язку з запровадженням карантину. (а.с.47) Позивач та її представник в судове засідання не з`явились, представник позивача подав письмову заяву про розгляд справи без його участі та участі позивача, позовні вимоги підтримує, просить їх задовольнити, проти заочного розгляду справи не заперечує. (а.с.52) Відповідач в судове засідання не з`явилась, подала письмову заяву про відкладення розгляду справи у зв`язку з запровадженням карантину, відзив на позовну заяву не подала. (а.с.54) Подання відповідачем заяв про відкладення розгляду справи свідчить про її належне повідомлення про час та місце його проведення, хоча поштові конверти із викликами до суду відповідача повернуті з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою». Відповідач, будучи належним чином повідомленим про день та час розгляду справи, у судове засідання повторно не з`явився. Праву особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку кореспондує обов`язок добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу, заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються його безпосередньо та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження (ALIMENTARIA SANDERS S.A. V. SPAIN, № 11681/85, § 35, ЄСПЛ, від 07 липня 1989 року). Відповідачем у клопотанні не зазначено, як саме дія адаптивного карантину, встановленого на час розгляду справи: 15 вересня 2020 року, 07 жовтня 2020 року та 05 листопада 2020 року, перешкоджає йому у можливості з`явитися у судове засідання. Причини неявки відповідача у судове засідання суду не повідомлені. З огляду на викладене, суд визнає причини повторної неявки відповідача у судове засідання неповажними і на підставі ч.4 ст. 223 ЦПК України розглядає справу у відсутність відповідача на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Враховуючи неявку в судове засідання всіх учасників справи, відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи відповідно до ст. 229 ЦПК України, судом встановлені наступні обставини та відповідні ним правовідносини. Згідно копії розписки від 15 вересня 2016 року [PERSON] отримала в борг від [PERSON] строком на один рік грошові кошти в сумі дві тисячі американських доларів. Розписка написана власноручно позичальником, містить дані паспорта, підпис, дату та свідчення [PERSON] про підтвердження отримання грошових коштів. (а.с. 6) Відповідно до копії розписки від 21 лютого 2019 року [PERSON] отримала в борг від [PERSON] грошові кошти в сумі 2000 доларів США на строк шість місяців. Розписка написана власноручно позичальником, містить дані її паспорта, підпис, дату. (а.с. 7) До боргових розписок додано копію паспорта боржника [PERSON] серії [NUMBER] , копія РНОКПП [PERSON] , копія паспорта [PERSON] серії [NUMBER] , копія РНОКПП [PERSON] , копія договору купівлі-продажу житлового будинку, розташованого за адресою: [ADDRESS] , копія Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно - житлового будинку [ADDRESS] , згідно якої даний житловий будинок належить відповідачу [PERSON] (а.с.8, 9, 10, 11, 12-13, 14-15) На запит позивача судовим експертом з економічних питань [PERSON] проведено розрахунок 3 % річних за прострочення виконання зобов`язань за розписками від 15.09.2016 та 21.02.2019 та проведено розрахунок відсотків на рівні облікової ставки НБУ за користування грошовими коштами. Згідно розрахунку за розпискою від 15.09.2016 на суму 2000 доларів США: строк виконання зобов`язання настав 15.09.2017, період прострочення виконання зобов`язання: з 15.09.2017 по 16.06.2020 склав 1006 днів, сума 3% річних становить 165, 37 доларів США. За борговою розпискою від 21.02.2019 строк виконання зобов`язання настав 21.09.2019, період прострочення виконання зобов`язання з 21.08.2019 по 16.06.2020 склав 301 день, сума 3% річних становить 49, 48 доларів США. Також, експертом проведено розрахунок суми відсотків за розпискою від 15.09.2016 за весь період користування грошовими коштами в доларах США та в гривні за офіційним курсом НБУ на день надання позики по 16.06.2020, що становить 1100, 11 доларів США та відповідає 28965, 89 грн. За борговою розпискою від 21.02.2019 розмір відсотків за користування грошовими коштами становить 381, 70 доларів США, що відповідає 10339, 30 грн. станом на 16.06.2020. (а.с. 16-19) Відповідно до ст.1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Стаття 1047 ЦК України передбачає, що договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподаткованого мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Частина перша статті 1049 ЦК України передбачає, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику у строк та у порядку,що встановлені договором. З огляду на викладене суд приходить висновку, що між сторонами укладено договори позики: від 15 вересня 2016 року, згідно якого позивач передала відповідачу 2000 доларів США на один рік, та 21 лютого 2019 року, згідно якого позивач передала відповідачу 2000 доларів США на шість місяців. Враховуючи, що відповідач свої зобов`язання за договором не виконала, а відповідач у встановлений договором строк грошові кошти не повернула, позовні вимоги щодо стягнення з відповідача на користь позивача 4000 доларів США підлягають задоволенню. Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 16 січня 2019 року за наслідками розгляду справи № 464/3790/16-ц зроблено такі висновки. Статтею 1046 ЦК України передбачено, що за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Частиною першою статті 1049 ЦК України встановлено, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до статті 192 ЦК України іноземна валюта може використовуватися в Україні у випадках і в порядку, встановлених законом. Згідно з чинним законодавством гривня має статус універсального платіжного засобу, який без обмежень приймається на всій території України, однак обіг іноземної валюти обумовлений вимогами спеціального законодавства України. Такі випадки передбачені статтею 193, частиною четвертою статті 524 ЦК України, Законом України від 16 квітня 1991 року № 959-XII «Про зовнішньоекономічну діяльність», Декретом Кабінету Міністрів України від 19 лютого 1993 року № 15-93 «Про систему валютного регулювання і валютного контролю» (далі Декрет № 15-93), Законом України від 23 вересня 1994 року № 185/94-ВР «Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті». Гривня як національна валюта є єдиним законним платіжним засобом на території України, сторони, якими можуть бути як резиденти, так і нерезиденти - фізичні особи, які перебувають на території України, у разі укладення цивільно-правових угод, які виконуються на території України, можуть визначити в грошовому зобов`язанні грошовий еквівалент в іноземній валюті. Відсутня заборона на укладення цивільних правочинів, предметом яких є іноземна валюта, крім використання іноземної валюти на території України як засобу платежу або як застави, за винятком оплати в іноземній валюті за товари, роботи, послуги, а також оплати праці, на тимчасово окупованій території України; у разі отримання у позику іноземної валюти позичальник зобов`язаний, якщо інше не передбачене законом чи договором, повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики), тобто таку ж суму коштів у іноземній валюті, яка отримана у позику. Тому як укладення, так і виконання окремих договірних зобов`язань в іноземній валюті, зокрема позики, не суперечить чинному законодавству. Суд має право ухвалити рішення про стягнення грошової суми в іноземній валюті. З огляду на положення частини першої статті 1046 ЦК України, а також частини першої статті 1049 ЦК України належним виконанням зобов`язання з боку позичальника є повернення суми коштів у строки, у розмірі та у саме тій валюті, яка визначена договором позики, а не в усіх випадках та безумовно в національній валюті України. Передбачене частиною другою статті 625 ЦК України нарахування 3 % річних має компенсаційний, а не штрафний характер, оскільки виступає способом захисту майнового права та інтересу, який полягає в отриманні компенсації від боржника. Частиною першою статті 1048 ЦК України передбачено, що розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки НБУ. Облікова ставка НБУ є основною процентною ставкою, одним із монетарних інструментів за допомогою якого НБУ встановлює для суб`єктів грошово-кредитного ринку України орієнтир за вартістю коштів на відповідний період, не є сталою величиною, змінюється рішенням правління НБУ та встановлюється виключно для національної валюти України - гривні. У випадку отримання позики в іноземній валюті без обумовленої сторонами у ньому умови такої складової грошового зобов`язання як розмір і порядок сплати процентів від суми позики, положення частини першої статті 1048 ЦК України не можуть бути застосовані, з огляду на відсутність передбаченого ЦК України, іншими законодавчими актами або конкретним договором механізму (формули) їх застосування та нарахування. Під час вирішення питання про можливість нарахування та стягнення процентів від суми позики у розмірі, визначеному на рівні облікової ставки НБУ, згідно із частиною першою статті 1048 ЦК України, необхідно мати на увазі, що такі проценти нараховуються у разі: 1) якщо у договорі позики не зазначені проценти або не вказано, що він безпроцентний; 2) предметом договору позики є грошові кошти у національній валюті України - гривні; 3) період нарахування процентів від суми позики - є період дії договору позики в межах строку, протягом якого позичальник може правомірно не сплачувати кредитору борг (що відбувається у разі повернення боргу періодичними платежами), оскільки на період після закінчення цього строку позика не надавалась. З огляду на викладене, враховуючи що позика отримана в іноземній валюті, без обумовленої сторонами у ньому умови такої складової грошового зобов`язання як розмір і порядок сплати процентів від суми позики, положення частини першої статті 1048 ЦК України не можуть бути застосовані, а тому позовні вимоги в цій частині задоволенню не підлягають. Разом з тим, враховуючи встановлені судом обставини щодо невиконання відповідачем зобов`язань за договорами позики, позовні вимоги про стягнення з відповідача на користь відповідача 3% річних за час прострочення виконання зобов`язань підлягають задоволенню з підстав ст. 625 ЦК України. За борговою розпискою від 15 вересня 2016 року строк виконання зобов`язання настав 15.09.2017, період прострочення виконання зобов`язання: з 15.09.2017 по 16.06.2020 (1006 днів), сума 3% річних становить 165, 37 доларів США (2000х3х1006/365/100). За борговою розпискою від 21 лютого 2019 року строк виконання зобов`язання настав 21 вересня 2019 року, період прострочення виконання зобов`язання з 21.08.2019 по 16.06.2020 (301 день), сума 3% річних становить 49, 48 доларів США (2000х3х301/365/100), які підлягають стягненню з відповідача на користь позивача. Позивачу при звіренні до суду відстрочено сплату судового збору до ухвалення рішення по справі. Враховуючи задоволення позовних вимог,

Outcome: partial