Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-10 00:00:00

20.12.2013 року Академія внутрішніх військ Міністерства внутрішніх справ України звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення витрат, пов'язаних з утриманням курсанта у вищому навчальному закладі та судового збору. В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що 01.08.2011 року наказом начальника Академії внутрішніх військ МВС України № 437 «Про зарахування на навчання курсантів 1-го курсу Академії» відповідач був зарахований курсантом першого курсу та поставлений на усі види постачання, тобто знаходився на державному забезпеченні. 29.09.2012 року відповідач уклав контракт з Міністерством внутрішніх справ в особі начальника Академії внутрішніх військ МВС України про проходження військової служби, строком на чотири роки. Згідно з контрактом обов'язком відповідача було: проходження військової служби (навчання) в Академії внутрішній військ МВС України протягом строку дії контракту; продовжувати подальше проходження військової служби на посадах офіцерського складу протягом не менше п'яти років після закінчення навчання. 14.11.2013 року відповідач звернувся з рапортом до начальника Академії про відрахування його з числа курсантів у зв'язку з небажанням проходити службу у лавах внутрішніх військ на офіцерських посадах. З постановою Кабінету Міністрів України від 12.07.2006 року № 964 «Про порядок відшкодування курсантами витрат, пов'язаних з їх утриманням у вищих навчальних закладах» ознайомлений та згодний. Наказом начальника Академії внутрішніх військ МВС України № 242 с/ч від 18.11.2013 року відповідач виключений зі списків особового складу курсантів Академії відповідно до пункту «и» частини 6 статті 26 Закону України «Про військовий обов'язок та військову службу» та виключений з усіх видів забезпечення. Відповідач навчався в Академії внутрішніх військ МВС України з 01 серпня 2011 року по 18 листопада 2013 року, витрати пов'язані з утриманням у вищому навчальному закладі становлять 18530 грн. 26 коп., відповідач добровільно сплатив суму в розмірі 8000 грн., на сьогоднішній день сума боргу 10530,26 грн., яка підлягає стягненню з нього в судовому порядку. В судове засідання представник позивача не з»явився, про час та місце судового засідання повідомлявся належним чином, але до суду надійшла заява в якій він просить розглянути справу за його відсутності, позов підтримує та просить суд його задовольнити. Відповідач в судове засідання не з»явився, про час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином, але до суду надав заяву в якій просить справу розглянути за його відсутності, позовні вимоги визнає, не заперечує проти їх задоволення. Вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 11 ЦПК України суд розглядає справи в межах заявлених вимог і на підставі наданих доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Судовим розглядом з'ясовано, що 01.08.2011 року наказом начальника Академії внутрішніх військ МВС України № 437 «Про зарахування на навчання курсантів 1-го курсу Академії» [PERSON] був зарахований курсантом першого курсу (а.с. 5) та поставлений на усі види постачання, тобто знаходився на державному забезпеченні. 29.09.2012 року [PERSON] уклав контракт з Міністерством внутрішніх справ в особі начальника Академії внутрішніх військ МВС України про проходження військової служби, строком на чотири роки. Згідно з контрактом обов'язком відповідача було: проходження військової служби (навчання) в Академії внутрішній військ МВС України протягом строку дії контракту; продовжувати подальше проходження військової служби на посадах офіцерського складу протягом не менше п'яти років після закінчення навчання (а.с. 7). 14.11.2013 року [PERSON] звернувся з рапортом до начальника Академії про відрахування його з числа курсантів у зв'язку з небажанням проходити службу у лавах внутрішніх військ на офіцерських посадах. З постановою Кабінету Міністрів України від 12.07.2006 року № 964 «Про порядок відшкодування курсантами витрат, пов'язаних з їх утриманням у вищих навчальних закладах» ознайомлений та згодний (а.с. 8). Наказом начальника Академії внутрішніх військ МВС України № 242 с/ч від 18.11.2013 року [PERSON] виключений зі списків особового складу курсантів Академії відповідно до пункту «и» частини 6 статті 26 Закону України «Про військовий обов'язок та військову службу» та виключений з усіх видів забезпечення (а.с. 9). Відповідач навчався в Академії внутрішніх військ МВС України з 01 серпня 2011 року по 18 листопада 2013 року, витрати пов'язані з утриманням у вищому навчальному закладі становлять 18530 грн. 26 коп. (а.с. 10), добровільно сплатив суму в розмірі 8000 грн., тобто на сьогоднішній день сума боргу складає10530,26 грн., яку представник позивача просить стягнути з відповідача. Відповідно до статті 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Пунктом 10 статті 25 Закону України «Про військовий обов'язок і військову службу» передбачено, що курсанти в разі дострокового розірвання контракту через небажання продовжувати навчання, або через недисциплінованість та в разі відмови від подальшого проходження військового служби на посадах осіб офіцерського складу після закінчення вищого навчального закладу відповідно до пункту «и» частини шостої статті 26 цього Закону,відшкодовують Міністерству Оборони України та іншим центральним органам виконавчої влади, яким підпорядковані ці навчальні заклади, витрати, пов'язані з їх утриманням у вищому навчальному закладі, відповідно до порядку і умов, встановлених Кабінетом Міністрів України. У разі відмови від добровільного відшкодування витрат таке відшкодування здійснюється у судовому порядку.» Оцінюючи докази в їх сукупності суд приходить до висновку про необхідність стягнути з [PERSON] суму в розмірі 10530,26 грн. Згідно ст. 88 ЦПК України суд покладає на відповідача витрати, пов'язані зі сплатою судового збору. На підставі викладеного,

Outcome: approved