Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-06 00:00:00

20 листопада 2020 року (згідно відмітки на конверті, в якому надійшов позов) [PERSON] (далі позивач, [PERSON] ) звернулася в суд з позовом до Приватного акціонерного товариства «Волинське обласне підприємство автобусних станцій» (далі відповідач, ПрАТ «ВОПАС») про визнання незаконним наказу про застосування дисциплінарного стягнення. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач працює у відповідача на посаді квиткового касира. Наказом відповідача від 31 серпня 2020 року №81 о/д на позивача накладено дисциплінарне стягнення у вигляді догани за проведення виплати заробітної плати заступнику голови правління [PERSON] по видатковому ордеру без підпису та відома голови правління 23 серпня 2020 року, під час виконання позивачем обов`язків старшого касира. З накладеним дисциплінарним стягненням позивач не погоджується з тієї підстави, що вона не була ознайомлена з порядком видачі грошових коштів на підприємстві. Також позивач вважає, що стосовно неї була допущена дискримінація через можливі родинні зв`язки із заступником голови правління Гітун Н.І.. Крім того вказує, що стосовно неї не проводилося службове розслідування. З цих підстав просить суд визнати незаконним та скасувати наказ відповідача від 31 серпня 2020 року №81 о/д. Позивач у судовому засіданні позовні вимоги підтримала та просила суд їх задовольнити. Представник відповідача у судовому засіданні просить суд відмовити у задоволенні позову. Заслухавши присутніх учасників справи, дослідивши письмові матеріали справи, суд дійшов висновку, що у задоволенні позову слід відмовити, з таких підстав. Судом встановлено та сторонами не заперечується, що позивач з 2006 року працює у відповідача. З 24 січня 2008 року позивач працює на посаді квиткового касира. Згідно наказу відповідача від 27 липня 2020 року №102 о/с, на час тимчасової непрацездатності основного працівника, на позивача з 27 липня 2020 року покладено обов`язки старшого касира (а.с.20). З матеріалів справи слідує та сторонами не заперечується, що позивач 23 серпня 2020 року власноручно заповнила бланк видаткового касового ордеру (типова форма №КО-2), в якому вказувалося про видачу [PERSON] заробітної плати у розмірі 50\~000,00 грн. При цьому, в ордері були не заповнені графи з підписами керівника та головного бухгалтера. На підставі цього ордеру, позивач, виконуючи функції старшого касира, видала на рук [PERSON] готівкові кошти у розмірі 50\~000,00 грн. з каси підприємства. Наказом відповідача від 31 серпня 2020 року №81 о/д, за видачу грошових коштів без підпису та відома голови правління і головного бухгалтера, позивачу оголошено догану (а.с.8). Надаючи свою правову оцінку спірному наказу, суд зазначає таке. Статтею 139 КЗпП України визначено, що працівники зобов`язані працювати чесно і сумлінно, своєчасно і точно виконувати розпорядження власника або уповноваженого ним органу, додержувати трудової і технологічної дисципліни, вимог нормативних актів про охорону праці, дбайливо ставитися до майна власника, з яким укладено трудовий договір. У частині першій статті 140 КЗпП України визначено, що трудова дисципліна на підприємствах, в установах, організаціях забезпечується створенням необхідних організаційних та економічних умов для нормальної високопродуктивної роботи, свідомим ставленням до праці, методами переконання, виховання, а також заохоченням за сумлінну працю. Частиною першою статті 147 КЗпП України передбачено, що за порушення трудової дисципліни до працівника може бути застосовано тільки один з таких заходів стягнення: 1) догана; 2) звільнення. Із аналізу вищенаведених положень трудового законодавства можливо дійти висновку, що у разі порушення працівником трудової дисципліни на підприємстві, роботодавець вправі застосувати до винної особі дисциплінарне стягнення у вигляді догани. З матеріалів справи слідує, що позивач працює у відповідача з 2006 року на посаді касира, тобто, безпосередньо здійснює касове обслуговування грошових цінностей, що становить її основну трудову функцію. В цьому випадку, на думку суду, позивач повинна бути обізнана з нормативно-правовим регулюванням у сфері ведення касових операцій, зокрема з Положенням про ведення касових операцій у національній валюті в Україні, яка затверджена постановою Правління Національного Банку України від 29 грудня 2017 року №148 (далі Положення). У пункті 26 розділу ІІІ Положення визначено, що видача готівки з кас проводиться за видатковими касовими ордерами (додаток 3) або видатковими відомостями. Документи на видачу готівки підписуються керівником і головним бухгалтером або особою, уповноваженою керівником. До видаткових ордерів додаються заяви на видачу готівки, розрахунки. Підпис керівника установи/підприємства на видаткових касових ордерах не обов`язковий, якщо на доданих до видаткових касових ордерів документах, заявах, рахунках є його дозвільний напис. У розглядуваному випадку, всупереч вищенаведеному, позивач видала готівкові кошти [PERSON] за видатковим касовим ордером від 23 серпня 2020 року, який не містив підпису керівника відповідача, а також його головного бухгалтера. Відсутні також відомості про наявність будь-якого дозвільного напису (візи) на документах, що супроводжували видатковий касовий ордер. У судовому засіданні, на питання суду позивач самостійно вказала, що: 1) видача готівкових коштів на виплату заробітної плати взагалі не входить в її посадові обов`язки; 2) видатковий касовий ордер не був підписаний ні керівником, ні головним бухгалтером підприємства; 3) жодних усних вказівок чи дозволів від керівника, чи головного бухгалтера, вона не отримувала. Тобто, позивач, видавши готівку за касовим ордером, який не містив підпису керівника підприємства та головного бухгалтера, без дозвільних написів на документах, що супроводжували цей ордер, грубо порушила приписи п.26 розділу ІІІ Положення, касову дисципліну, чим вчинила дисциплінарний проступок, за який була обгрунтовано притягнута до відповідальності оскаржуваним наказом. При цьому суд відхиляє доводи позивача, що з порядком видачі готівкових коштів на підприємстві вона не була ознайомлена, оскільки це не спростовує того факту, що позивач, в силу свої посадових обов`язків, зобов`язана бути обізнана з нормативним регулюванням ведення касових операцій, зокрема з Положенням, яке встановлює чітку процедуру видачі готівкових коштів з каси. Суд підкреслює, що Положення є підзаконним нормативним-правовим актом, який офіційно опублікований в Офіційному віснику України від 02.02.2018 2018 р., № 10, стор. 49, стаття 369, код акта 88967/2018, а отже він у встановленому порядку був доведений до відома населення, в тому числі і позивача. Крім того, посилання на Положення, власне, наявне у видатковому касовому ордері, який є документом суворої звітності, а отже позивач достовірно мала знати порядок його заповнення та оформлення, а якщо і не знала, то вона, перед видачею готівкою 50\~000,00 грн., з розумною обачністю могла ознайомитися з цим підзаконним нормативно-правовим актом, зокрема поцікавитися, для чого наявні графи підпис керівника та головного бухгалтера. Також суд відхиляє доводи позивача про те, що стосовно неї не проводилося службове розслідування, адже позивач надавала письмові пояснення, перед накладенням дисциплінарного стягнення, що свідчить про проведення роботодавцем дослідження даної ситуації. Здійснення окремого службового розслідування є правом, а не обов`язком роботодавця, а тому, встановивши всі ознаки дисциплінарного проступку та отримавши письмові пояснення стосовно нього, він обгрунтовано наклав дисциплінарне стягнення (а.с.10). Стосовно доводів позивача про проявлену до неї дискримінацію при накладенні дисциплінарного стягнення, суд зауважує, що її доводи в цій частині носять виключно характер припущень, які нічим не підтверджені та зводяться до того що, вона має прізвище, яке є дошлюбним прізвищем [PERSON] , якій видала готівкові кошти. З наведених вище мотивів суд дійшов висновку, що позивач була притягнута до дисциплінарної відповідальності у вигляді догани правомірно, об`єктивно та неупереджено, а тому слід відмовити у задоволенні позову. На підставі наведеного та

Outcome: dismissed