Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-13 00:00:00

21 грудня 2017 року [PERSON] звернулася до суду з вказаним позовом. В обґрунтування своїх вимог посилалася на те, що перебувала з відповідачем в шлюбі, який був зареєстрований 07.05.2005 року Пономаренківським сільрадою Харківського району Харківської області, в 2013 році шлюб був розірваний. Від шлюбу мають доньку [PERSON], [INFO], яка знаходиться на її позивача, утриманні. Відповідач мешкає окремо, матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, тому вона просить суд (згідно позовної заяви про збільшення позовних вимог) стягнути з [PERSON] на її користь на утримання доньки [PERSON], [INFO], аліменти в розмірі однієї чверті заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи стягнення з 10 жовтня 2017 року (з дня подання заяви про видачу судового наказу) і до повноліття дитини. Судом розглянуто справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. Суд, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебували в шлюбі, який був зареєстрований 07.05.2005 року Пономаренківським сільрадою Харківського району Харківської області, в 2013 році шлюб був розірваний. Від шлюбу сторони має доньку: [PERSON], [INFO] (свідоцтво про народження серії 1-ВЛ № 035701 а.с. 5). Відповідач проживає окремо, матеріальної допомоги на утримання дитини не надає. Відповідно до ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства», кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Згідно зі ст.180 Сімейного Кодексу України, батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч.ч. 1-3 ст. 181 Сімейного Кодексу України, способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Згідно з ч.ч. 1-3 ст. 183 Сімейного Кодексу України, Частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Якщо після досягнення повноліття найстаршою дитиною ніхто з батьків не звернувся до суду з позовом про визначення розміру аліментів на інших дітей, аліменти стягуються за вирахуванням тієї рівної частки, що припадала на дитину, яка досягла повноліття. При визначенні розміру аліментів суд враховує матеріальний стан сторін, стан здоровя дитини, відсутність на утриманні у платника аліментів інших непрацездатних членів сімї та вважає за необхідне визначити розмір аліментів у частці від доходу відповідача з урахуванням вимог позивача у розмірі 1/4 частки від доходу відповідача, але не менше мінімального розміру, встановленого ч. 2 ст. 182 Сімейного Кодексу України 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ч. 1 ст. 191 Сімейного кодексу України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред»явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу із дня подання такої заяви. З матеріалів позовної заяви вбачається, що 10 жовтня 2017 року [PERSON] зверталася до суду з заявою про видачу судового наказу за вимогою про стягнення з [PERSON] аліментів на утримання дитини [PERSON], який ухвалою суду від 23 листопада 2017 року був скасований. Згідно зі ст. 267 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення у межах суми виплати за один місяць. Питання про судові витрати, суд вирішує відповідно до положень ст. 141 ЦПК України. На підставі викладеного і

Outcome: approved