Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-03 00:00:00

21 березня 2016 року позивачка звернулася до суду з позовом до відповідача, в якому вказала, що 19 березня 2014 року вона уклала шлюб з [PERSON], який зареєстровано відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Березнегуватського районного управління юстиції у Миколаївській області, актовий запис №11. Від даного шлюбу мають сина - [PERSON], [INFO]. Сімейне життя у [PERSON] та [PERSON] не склалося, більше року вони разом не проживають. Син проживає разом із матір'ю та повністю знаходиться на її утриманні. Ніякої матеріальної допомоги на утримання дружини та дитини відповідач не надає. [PERSON] просить стягнути з [PERSON] аліменти на її користь на утримання сина, [PERSON], у твердій грошовій сумі в розмірі 1000 гривень щомісячно до досягнення дитиною повноліття, та на її утримання у твердій грошовій сумі в розмірі 1000 гривень щомісячно до досягнення дитиною трьох років, та витрати за надання правової допомоги у розмірі 250 гривень. У судове засідання позивачка надала письмову заяву, в якій просила суд розглянути справу без її участі, позовні вимоги підтримала та не заперечила проти заочного розгляду справи. Відповідач про час і місце судового засідання повідомлявся належним чином, причини своєї неявки суду не повідомив, клопотання про відкладення розгляду справи не надав. За даних обставин суд вважає за доцільне ухвалити рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Суд, перевіривши матеріали справи та дослідивши наявні у справі докази, доходить до наступного. Судом встановлено, що сторони уклали шлюб 19 березня 2014 року, який зареєстровано відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Березнегуватського районного управління юстиції у Миколаївській області, актовий запис №11, що підтверджується свідоцтвом про шлюб (а.с.4). Від даного шлюбу мають непонолітнього сина, [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження (а.с.5). Син проживає разом із позивачкою, що підтверджується довідкою про склад сім'ї (а.с.6). Відповідач матеріальної допомоги на утримання дружини та сина не надає. Згідно ст.180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Частиною 3 ст.181 СК України передбачено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ч.2 ст.182 СК України, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадку визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі. Зі змісту ст.184 СК України вбачається, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. У ч.2 ст.84 СК України зазначено, що дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Позивачкою не було доведено той факт, що відповідач має нерегулярний, мінливий дохід, яким вона обґрунтовує свої вимоги про стягнення аліментів на утримання дитини та на її утримання у твердій грошовій сумі. Тому суд задовольняє позовні вимоги частково та ухвалює стягнення з відповідача аліментів на користь позивачки на утримання дитини у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу), але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно до досягнення дитиною повноліття, та на її утримання у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) до досягнення дитиною трьох років. Відповідно до ст.88 СК України, суд ухвалює стягнення судового збору в дохід держави з відповідача.

Outcome: partial