Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-05 00:00:00

21.06.2018 позивач звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу, в якому просить розірвати шлюб між [PERSON] та [PERSON]. Свої вимоги мотивує тим, що з відповідачем уклала шлюб 22.08.1992, який був зареєстрований Палацом реєстрації шлюбів та новонароджених м. Києва, актовий запис № 2526. Від шлюбу сторони мають двох дітей - [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Позивач зазначає, що з 2004 року шлюбні відносини з відповідачем припинено, оскільки через розбіжність у поглядах на життя, спільне проживання сторін, існування сім`ї та збереження шлюбу виявилося не можливим. Посилається, що почуття любові між ними втрачено, і строк для примирення, за таких обставин, не вплине на збереження та покращення сімейних стосунків. Тому вважає, що їх шлюб розпався остаточно і поновити його неможливо. 21.06.2018 згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями, вищезазначену справу було передано до провадження головуючому судді Букіній О.М. Ухвалою суду від 22.06.2018 в справі відкрито провадження та призначено справу до розгляду в підготовчому засіданні за правилами загального позвоного провадження на 06.09.2018. 05.09.2018 на адресу суду від відповідача надійшов відзив, з якого вбачається що останній позовні вимоги визнає та не заперечує проти задоволення останніх. 06.09.2018 до суду від представника позивача надійшла заяву, в якій просить розглядати справу у його відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить задовольнити. Провівши підготовче судове засідання в порядку ст. 197 ЦПК України, суд вважає за можливе ухвалити за його результатами рішення, зважаючи на визнання відповідачем позовних вимог в повному обсязі. Суд, дослідивши та оцінивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Положеннями ч.ч. 3, 4 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Згідно ч.2 ст.112 Сімейного Кодексу України, шлюб розривається, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 22.08.1992, про що свідчить відповідне свідоцтво про укладення шлюбу [NUMBER] від 22.08.1992, актовий запис № 2526. (а.с.7) Від шлюбу сторони мають двох дітей - [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Судом також встановлено, що сторони тривалий час не підтримують шлюбних відносин, спільного господарства не ведуть, подальше спільне проживання у шлюбі та його збереження стало неможливим, оскільки взаєморозуміння та почуття любові між ними втрачено, і строк для примирення за таких обставин не вплине на збереження та покращення сімейних стосунків. Спірні питання щодо поділу майна між сторонами на даний час відсутні. За таких обставин, подальше спільне проживання сторін і збереження сім'ї неможливе, шлюб сторін слід розірвати. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 704,80 грн.

Outcome: approved