Jurisdiction: civil
Date: 2018-06-26 00:00:00

1. Короткий зміст позовних вимог 16.05.2018 р. позивач звернулася до Борівського районного суду Харківської області з позовом, в якому просить стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] кошти в сумі 119\~992.11 грн. в рахунок повернення авансу, сплаченого за будинок та судові витрати. Як на підставу позовних вимог [PERSON] посилається на наступні обставини. У 2015 р. позивач вирішила придбати будинок і обрала серед інших варіантів будинок № 16 по вул. Першотравневій в смт. Борова Борівського району Харківської області, який продавала відповідач. Після огляду цього будинку сторони по справі обговорили його ціну відповідач продавала його за 20\~000 дол. США. В звязку з тим, що у позивача не вистачало коштів на придбання будинку вона вирішила продати одну з належних їй квартир: квартиру № 12, що розташована у буд. 16 по вул. 14 квартал в смт. Борова та квартиру № 3, що розташована у буд. № 7 по вул. Привокзальній в смт. Борова Борівського району Харківської області, та виставила обидві на продаж. З відповідачем позивач домовилась, що остання сплачує авансом частину коштів, а після продажу однієї з квартир вона повністю розрахується за купівлю вищезазначеного будинку. Так, 18.06.2015 р. позивач передала відповідачу [PERSON] в рахунок оплати за купівлю вищезазначеного будинку гроші в сумі: 3000 Євро та 5000 доларів США, про що відповідач [PERSON] власноручно склала розписку, і сторони домовились провести повний розрахунок і укласти угоду купівлі-продажу до 31.12.2015 р. В подальшому продати свої квартири позивачу так і не вдалося не знайшлося покупців, до того ж тяжко захворів її чоловік і у червні 2017 р. він був прооперований. В звязку з чим позивачем було витрачено усі сімейні заощадження на його лікування. Тому, ані до 31.12.2015 р., ані до весни 2018 р. правочин купівлі-продажу будинку між сторонами так і не було вчинено. Навесні 2018 р. позивачу стало відомо, що відповідач продала вищезазначений будинок іншій особі. При зверненні [PERSON] щодо повернення сплачених нею авансом коштів, відповідач спочатку відмовлялася повертати і запевняла, що позивач сплатила їй завдаток, який не підлягає поверненню, а потім сказала, що поверне лише частково за умови, що позивач напише розписку про те, що не має ніяких претензій до неї. В квітні 2018 р. під впливом психологічного тиску з боку відповідача і не маючи вільного волевиявлення, позивач змушена була погодитися на часткове повернення авансу в сумі 4000 доларів США і написати розписку про отримання цих коштів та про те, що вона не має ніяких претензій до [PERSON] Текст розписки позивачу продиктувала відповідач і її зміст не відповідав внутрішній волі позивача, а після написання розписки відповідач повернула позивачу 4000 доларів США, а решту авансу повертати відмовилася. Позивач вказує, що договір купівлі-продажу вказаного житлового будинку між сторонами у встановленому законом порядку укладений не був. Договори купівлі-продажу будинку відповідно до ст. 657 ЦК України укладаються в письмовій формі і підлягають нотаріальному посвідченню. В такій же формі укладаються відповідно до ч. 1 ст. 635 ЦК України і попередні договори. Договір завдатку, відповідно, як попередній договір теж мав бути укладений в письмовій формі та мав бути нотаріально посвідчений. Таким чином, передані позивачем відповідачу грошові кошти є авансом, а не завдатком, і підлягають поверненню з урахуванням офіційного курсу гривні щодо іноземних валют станом на день подачі позовної заяви до суду. 2. Позиції учасників справи Ухвалою судді від 16.05.2018 року у справі відкрито провадження і справа призначена до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. У наданий в ухвалі час від сторін не надійшло заперечення проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження. 25.05.2018 р. представником відповідача [PERSON] подано відзив на позовну заяву, згідно якого він просить відмовити в задоволенні позовних вимог [PERSON] з наступних підстав. Сплачені позивачем відповідачу грошові кошти є завдатком, а не авансом, оскільки їхній статус так був визначений з самого початку, про що також зазначено у письмовій розписці відповідача від 18.06.2015 р. Чинне законодавство не передбачає обовязкового нотаріального посвідчення договору завдатку. При цьому, позивач наводить обставини, через які не було укладено договір купівлі-продажу житлового будинку, тобто порушення нею зобовязання. Але не надає жодних доказів на їх підтвердження. Вказані дані позивач надає з метою уникнення відповідальності за невиконання вказаного усного договору про завдаток від 18.06.2015 р. Відповідальність в даному випадку виражається в неповерненні завдатку. Крім того, позивач вказує, що вона написала розписку про отримання повернутої частини завдатку під впливом психологічного тиску на неї зі сторони відповідача. Але жодних доказів на підтвердження вказаного не надала. Позивач та її представник в судовому засіданні позовні вимоги підтримали та просили задовольнити в повному обсязі. Представники відповідача в судовому засіданні позовні вимоги не визнали, надали пояснення аналогічні відзиву. 3. Встановлені в судовому засіданні обставини справи Матеріалами справи встановлено, що згідно розписки від 18.06.2015 р. [PERSON] згідно домовленості про купівлю-продаж будинку отримала завдаток у розмірі 3000 Євро плюс 5\~000 доларів США від [PERSON] як гарантію унеможливлення скасування цієї домовленості або нехтування нею (а.с. 47). З роздруківки з офіційного сайту НБУ вбачається, що станом на 14.05.2018 р. офіційний курс Національного банку України (НБ України) гривні до долару США становить 2618.8009; офіційний курс\~Національного банку\~України (НБ\~України)\~ гривні\~доЄвро 3126.4704 (а.с.10). Відповідно до копії розписки від 18.06.2015 р. [PERSON] гарантувала [PERSON] взяти на себе обовязок по оплаті нотаріальних витрат для оформлення документів (а.с.41). Згідно копії розписки [PERSON] отримала 30.04.2018 р. від [PERSON] 4000 доларів США (а.с.42). Свідок [PERSON] в судовому засіданні підтвердила, що вона була присутня при передачі 18.06.2015 р. коштів [PERSON] [PERSON] При передачі коштів їхній статус був визначений як завдаток за купівлю житлового будинку, розташованого за адресою: вул. Першотравнева, б 16 смт. Борова Борівського району Харківської області. 4. Релевантні джерела права й акти їх застосування Відповідно до частини першої\~статті 4 ЦПК України\~кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Частиною першою\~статті 15 ЦК України\~визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Згідно зі\~статтею 526 ЦК України\~зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до частини першої\~статті 546 ЦК України\~виконання зобов'язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком. Згідно із частинами першою, третьою\~статті 635 ЦК України\~попереднім є договір, сторони якого зобов'язуються протягом певного строку (у певний термін) укласти договір в майбутньому (основний договір) на умовах, встановлених попереднім договором. Попередній договір укладається у формі, встановленій для основного договору, а якщо форма основного договору не встановлена, - у письмовій формі. Зобов'язання, встановлене попереднім договором, припиняється, якщо основний договір не укладений протягом строку (у термін), встановленого попереднім договором, або якщо жодна із сторін не направить другій стороні пропозицію про його укладення. Відповідно до\~статті 657 ЦК України\~договір купівлі-продажу земельної ділянки, єдиного майнового комплексу, житлового будинку (квартири) або іншого нерухомого майна укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню, крім договорів купівлі-продажу майна, що перебуває в податковій заставі. Згідно зі\~статтею 570 ЦК України\~завдатком є грошова сума або рухоме майно, що видається кредиторові боржником у рахунок належних з нього за договором платежів, на підтвердження зобов'язання і на забезпечення його виконання. Якщо не буде встановлено, що сума, сплачена в рахунок належних з боржника платежів, є завдатком, вона вважається авансом. Ознакою завдатку є те, що він слугує доказом укладення договору, на забезпечення якого його видано, одночасно є способом платежу та способом забезпечення виконання зобов'язання. Згідно ч. 1 ст. 220 ЦК України у разі недодержання сторонами вимоги закону про нотаріальне посвідчення договору такий договір є нікчемним. 5. Мотиви, з яких виходить суд при ухваленні рішення Внесення завдатку як способу виконання зобов'язання може мати місце в разі наявності зобов'язання, яке повинно було виникати на підставі договору. Оскільки попередній договір, його учасниками укладався з метою забезпечення укладання у майбутньому договору купівлі-продажу житлового будинку, то за правилами\~статті 635 ЦК України\~цей договір підлягав обов'язковому нотаріальному посвідченню. У разі недотримання сторонами вимог законодавства про нотаріальне посвідчення договору такий договір є нікчемним відповідно до частини 1\~статті 220 ЦК України. Таким чином, враховуючи те, що нотаріально посвідчена угода про сплату завдатку між позивачем та відповідачем не укладалася, а існує лише розписка про отримання коштів, у зв'язку із чим вказана сума є авансом і підлягає поверненню. Сума, яка названа у розписці завдатком фактично є авансом, оскільки передана сума не є завдатком, так як не дотримано умов, визначених\~статтею 570 ЦК України, а саме -не укладено договору купівлі - продажу. Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом України у постановах від 13 лютого 2013 року у справі № 6-176цс12, від 25 вересня\~\~2012 року у справі № 6-82цс13 та Верховним Судом у постанові від 11 квітня 2018 року у справі № 196/844/16-ц. Згідно ч. 2 ст. 533 ЦК України якщо у зобов'язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом. Згідно зі статтею 524 ЦК України зобовязання має бути виражене у грошовій одиниці України гривні. Відповідно до частини першої статті 533 ЦК України грошове зобовязання має бути виконане у гривнях. Отже, гривня як національна валюта є єдиним законним платіжним засобом на території України. Разом з тим частина друга статті 524 та частина друга статті 533 ЦК України допускають, що сторони можуть визначити в грошовому зобовязанні грошовий еквівалент в іноземній валюті. У такому разі сума, що підлягає сплаті за зобовязанням, визначається в гривнях за офіційним курсом Національного банку України встановленим для відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом. Вказане узгоджується з правовою позицією Верховного Суду України у справі 6-284цс17 від 01 березня 2017 року. 6. Висновки суду за результатами розгляду справи З дотриманням передбаченого законодавством порядку дослідження доказів, ухвалення судових рішень, судом було повно та всебічно зясовано всі обставини справи, на підставі яких, суд вважає за необхідне позовні вимоги [PERSON] задовольнити. Згідно даних з офіційного веб-сайту Національного банку України, офіційний курс\~Національного банку\~України (НБ\~України)\~гривні до\~долару СШАстаном на 25.06.2018 р. день ухвалення рішення становить 2623.8901. Згідно даних з офіційного веб-сайту Національного банку України, офіційний курс\~Національного банку\~України (НБ\~України)\~гривні до\~Євростаном на 25.06.2018 р. день ухвалення рішення становить 3056.3072. Таким чином, з урахуванням повернутої відповідачем позивачу частини авансу в розмірі 4000 доларів США, з відповідача підлягає до стягнення на користь позивача сума сплаченого авансу в розмірі 3000 Євро, що за офіційним курсом НБУ станом на день ухвалення рішення становить 91\~689.22 грн. та 1000 доларів США, що за офіційним курсом НБУ станом на день ухвалення рішення становить 26\~238.90 грн., загальною сумою 117\~928.12 грн. Питання щодо розподілу судових витрат між сторонами суд вирішує згідно ст. 141 ЦПК України, згідно якої судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов'язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача. Таким чином, з відповідача на користь позивача підлягає до стягнення сплачений позивачем при подачі позовної заяви судовий збір в розмірі 1199.92 грн. та документально підтверджені витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 5000 грн. З урахуванням викладеного,

Outcome: approved