Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-16 00:00:00

21 жовтня 2015 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до Верхосульської сільської ради Білопільського району Сумської області про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування за заповітом. Свої вимоги позивачка мотивувала тим, що [INFO] померла її мати [PERSON]. Після смерті останньої відкрилась спадщина на дві земельні ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею по 3,115 га кожна, які знаходиться на території Верхосульської сільської ради. За життя мати склала заповіт, яким заповіла їй все своє майно. Фактично вона прийняла спадщину після матері, однак, отримати в нотаріальній конторі свідоцтво про право на спадщину за законом і вільно розпоряджатися спадковим майном не може у зв'язку з тим, що правовстановлюючі документи на вказані земельні ділянки втрачені. Посилаючись на викладені вище обставини, [PERSON] просить визнати за нею право власності на дві земельні ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею по 3,115 га кожна, розташовані на території Верхосульської сільської ради Білопільського району Сумської області, в порядку спадкування за заповітом після матері [PERSON], яка померла [INFO]. В судове засідання позивачка [PERSON] не з'явилась, представник останньої за довіреністю [PERSON] подала заяву про розгляд справи в її відсутність, позов підтримує (а. с. 30). Представник відповідача - Верхосульської сільської ради Білопільського району Сумської області в судове засідання не з'явився. Сільський голова листом повідомив, що з позовом згодний, просив розглянути справу без участі представника сільради (а. с. 24). Представник третьої особи - Улянівської державної нотаріальної контори Білопільського району Сумської області в судове засідання також не з'явився. Державний нотаріус Бойко О. І. надіслала заяву про розгляд справи в її відсутність, проти заявлених вимог не заперечує (а. с. 26). У зв'язку з неявкою сторін, третьої особи, суд розглядає справу без їх участі, на підставі наявних у справі доказів, у відповідності до ч. 2 ст. 197 ЦПК України без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Повно, всебічно і об'єктивно дослідивши матеріали справи та оцінивши їх у сукупності, суд приходить до наступних висновків. Статтею 1216 Цивільного кодексу України визначено, що спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (ст. 1218 ЦК України). Згідно з ч. 1, ч. 2 ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою. Право на спадкування мають особи, визначені у заповіті (ч. 1 ст. 1223 ЦК України). Статтею 1233 ЦК України визначено, що заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин (ч. 1 ст. 1235 ЦК України). У відповідності до ч. 1, ч. 3 ст. 1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Частиною першою статті 316 Цивільного кодексу України поняття права власності визначено як право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. При цьому право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом (ст. 328 ЦК України). У відповідності до ч. 2, ч. 3 ст. 373 ЦК України право власності на землю (земельну ділянку) набувається і здійснюється відповідно до закону. Право власності на земельну ділянку поширюється на поверхневий (ґрунтовий) шар у межах цієї ділянки, на водні об'єкти, ліси, багаторічні насадження, які на ній знаходяться, а також простір, що є над і під поверхнею ділянки, висотою та глибиною, які необхідні для зведення житлових, виробничих та інших будівель і споруд. Громадяни України набувають право власності на земельні ділянки на підставі прийняття спадщини (п. «г» ч. 1 ст. 81 Земельного кодексу України). Судом встановлено, що матір'ю позивачки [PERSON] була [PERSON] (а. с. 5-6). Згідно з свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] остання померла [INFO] (а. с. 7). Відповідно до наявної в матеріалах справи копії державного акту на право приватної власності на землю серії [NUMBER], виданого відділом Держкомзему у Білопільському районі Сумської області 01 грудня 2008 року на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 05 серпня 2008 року №1786, ВКР 328345, зареєстрованого в книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі з №010862603020, та витягу з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки [PERSON] на праві власності належала земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 3,1150 га (ріллі) у межах згідно з планом, розташована на території Верхосульської сільської ради Білопільського району Сумської області, вартістю 97 083 грн. 03 коп. (а. с. 8, 10). Згідно з копією державного акту на право приватної власності на землю серії [NUMBER], виданого Верхосульською сільскою радою Білопільського району Сумської області 23 квітня 2002 року на підставі розпорядження голови Білопільської райдержадміністрації від 19 березня 2002 року №90, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №945, та витягу з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки [PERSON] на праві власності належала також земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 3,115 га (ріллі) у межах згідно з планом, розташована на території Верхосульсьої сільської ради Білопільського району Сумської області, вартістю 97 083 грн. 03 коп. (а. с. 9, 11). У відповідності до заповіту, посвідченого 21 травня 2012 року виконкомом Верхосульської сільської ради Білопільського району Сумської області, зареєстрованого в реєстрі за №68, [PERSON] все своє майно заповіла [PERSON] - позивачці в справі (а. с. 12). З довідки Верхосульської сільської ради від 18 вересня 2015 року вбачається, що за померлою [PERSON], яка постійно до дня смерті [INFO] проживала в [ADDRESS] значаться земельні ділянки, розташовані на території Верхосульської сільської ради Білопільського району Сумської області, право на які посвідчене державними актами серії [NUMBER], [NUMBER], [NUMBER] та [NUMBER]. Заповіт від імені [PERSON], посвідчений виконкомом Верхосульської сільської ради Білопільського району Сумської області 21 травня 2012 року за №68 на користь доньки [PERSON], не змінювався і не перезаповідався. Спадкоємцем померлої [PERSON] є її донька [PERSON], яка до дня смерті матері проживала разом із останньою та вела з нею спільне господарство. Заборони та арешту на земельні ділянки не має (а. с. 12). З матеріалів справи вбачається, що спадкова справа після [PERSON], яка померла [INFO], заведена за заявою [PERSON] - позивачки в справі (а. с. 26-29). Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що позивачка має право на дві земельні ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею по 3,115 га (ріллі) в межах згідно з планом кожна, що знаходяться на території Верхосульської сільської ради Білопільського району Сумської області, в порядку спадкування за заповітом після матері [PERSON], яка померла [INFO]. Однак, вона позбавлена можливості отримати у нотаріальній конторі свідоцтво про право на спадщину за заповітом і вільно розпоряджатися спадковим майном у зв'язку з тим, що державні акти на вказані земельні ділянки втрачені. Таким чином, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог [PERSON] у повному обсязі. На підставі викладеного,

Outcome: approved