Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-22 00:00:00

1. Позивач звернувся до суду із позовом до відповідача про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні, мотивуючи тим, що з 1989 року по 20.05.2013 року він працював на ВАТ «Херсонський бавовняний комбінат» на посаді помічника майстра вуловязального устаткування 5 розряду ШПЦ ткацького виробництва. 20.05.2013р. [PERSON] було звільнено. Відповідач надав лише довідку про заборгованість з виплати заробітної плати у сумі 40648,50грн. та обіцяв провести розрахунок. На день звільнення ВАТ «ХБК» не розрахувалося. У зв'язку з наведеним просить стягнути з відповідача на свою користь середній заробіток за час затримки розрахунку при звільнені в сумі 6056,82 грн., судові витрати покласти на відповідача. 2. Позивач в судове засідання не з'явився, однак на адресу суду надав заяву про збільшення позовних вимог, якою просив стягнути з ВАТ «Херсонський бавовняний комбінат» середній заробіток за час затримки розрахунку при звільнені в сумі 7916,37 грн. за період з 21.09.2013р. по 23.04.2014р., судові витрати покласти на відповідача, також просив справу розглянути без його участі, не заперечував проти заочного розгляду справи. 2.1. Представник відповідача в судове засідання не з'явився, про місце та час розгляду справи повідомлений належним чином, про що свідчить поштове повідомлення. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст. 224 ЦПК України. 3. Розглянувши матеріали справи, суд встановив, що з 04.11.1989р. по 20.05.2013р. позивач перебував у трудових відносинах з Відкритим акціонерним товариством «Херсонський бавовняний комбінат» на посаді помічника майстра вуловязального устаткування 5 розряду ШПЦ ткацького виробництва, що підтверджується відомостями трудової книжки, серії [NUMBER] від 04.04.1978р.; 20.05.2013р. [PERSON] було звільнено з посади за п.1 ст.40 КЗпП України, у зв'язку з ліквідацією підприємства на підставі наказу № 31-К від 20.05.2013р.; позивачу на теперішній час не виплачено заробітну плату; відповідно довідки № 4/34/25-5-637 від 20.05.2013р., виданої ВАТ «ХБК» заборгованість по заробітній платі між ВАТ «ХБК» та [PERSON] на день звільнення 20.05.2013р., складає за оплату праці - 34636,64грн., за оплату простою до суду - 6011,86грн.; відповідно довідки №4/34/25-5-526 про середню заробітну плату (дохід), за березень-квітень 2013р. середньомісячна заробітна плата [PERSON] на ВАТ «ХБК» становить 2231,42грн. без урахування обов'язкових платежів; рішенням Дніпровського районного суду м.Херсона від 17.10.2013р. задоволено позов [PERSON], стягнуто з ВАТ «ХБК» на користь [PERSON] середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні в сумі 4675,54грн. за період з 21.05.2013р. по 20.09.2013р.; відповідно середній заробіток за весь час затримки становить 7916,37грн., що вираховується із розрахунку: середньоденна заробітна плата за березень 2013 р.- квітень 2013р. х кількість робочих днів за час затримки, де середньоденна заробітна плата складає 53,13 грн. без урахування обов'язкових платежів, а кількість робочих днів затримки за період з 21.09.2013р. по 23.04.2014р. - 149 днів. 4. На підставі ч.3 ст.61 ЦПК України, обставини, встановлені судовим рішенням в цивільній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи, щодо яких встановлені ці обставини. Згідно ст.116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред'явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум. В разі спору про розмір сум, належних працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган в усякому випадку повинен в зазначений у цій статті строк виплатити не оспорювану нею суму. Відповідно до ст.117 КЗпП України в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. Відповідно до ст.88 ЦПК України - якщо позивач, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. 5. Враховуючи вищевказане, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, оскільки відповідач не надав заперечень на позов та доказів проведення розрахунку з позивачем. Суд приходить до висновку, що позовні вимоги законні та обґрунтовані, у зв'язку з чим з ВАТ «ХБК» на користь [PERSON] підлягає стягненню 7916,37 грн. в рахунок оплати середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні за період з 21.09.2013р. по 23.04.2014р. без урахування обов'язкових платежів. Також, з відповідача на користь держави підлягають стягненню судові витрати, які складаються із суми судового збору - 243,60грн. 6.

Outcome: approved