Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-13 00:00:00

1 березня 2016 року [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до Краснокутської районної державної адміністрації Харківської області про визнання права на земельну частку (пай) розміром 4,48 в умовних кадастрових гектарах в порядку спадкування, яка розташована на території Любівської сільської ради. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначила, що 10 червня 2005 року помер її чоловік [PERSON]. Після його смерті залишилось спадкове майно право на земельну частку (пай) згідно Сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ХР № 0048628. Інших спадкоємців, які б мали право на обовязкову частку майна немає. На даний час позивач виявила намір успадкувати майно, яке залишилось після смерті чоловіка [PERSON], в звязку з чим звернулася до суду з даним позовом та прохає: поновити їй термін звернення до суду з позовом та визнати за нею право на земельну частку (пай) розміром 4,48 умовних кадастрових гектарів згідно сертифікату серії ХР № 0048628 в порядку спадкування за законом після смерті чоловіка [PERSON] У відкритому судовому засіданні представник позивача підтримав заявлені [PERSON] позовні вимоги та прохав їх задовольнити. Представник відповідача Краснокутської районної державної адміністрації Харківської області в судовому засіданні при розгляді справи покладалася на розсуд суду. Суд, заслухавши пояснення представників сторін, перевіривши та дослідивши письмові докази, повно та всебічно зясувавши обставини справи, прийшов до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Із матеріалів справи вбачається, що [PERSON] помер 10 червня 2005 року, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії 1-ВЛ №025633, виданого 14 червня 2005 року відділом реєстрації актів цивільного стану Краснокутського районного управління юстиції Харківської області. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на його майно, що складається з права на земельну частку (пай) розміром 4,48 в умовних кадастрових гектарах, яка знаходиться на території Любівської сільської ради, Любівська спілка пайовиків, яке належало спадкодавцю на підставі сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ХР №0048628, що підтверджується відповіддю відділу Держгеокадастру у Краснокутському районі Харківської області від 11.02.2016 року № В-26/0-15/6-16 та копією вказаного сертифікату, оскільки його оригінал втрачено, про що свідчить оголошення в газеті «Промінь». На врегулювання земельного питання з метою забезпечення правильного однакового застосування законодавства при розгляді судами земельних та повязаних із земельними відносинами майнових спорів Пленумом ВСУ винесено Постанову «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ» №7 від 16.04.2004 року, де п.24 зазначено, що сертифікати на право на земельну частку (пай) є дійсними до виділення земельної ділянки в натурі (на місцевості) та видачі державного акта про право власності на землю. Член колективного сільськогосподарського підприємства, включений до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю, набуває права на земельну частку (пай) з дня видачі цього акта, і в разі його смерті успадкування права на земельний пай здійснюється за нормами ЦК України, у тому числі й у випадку, коли з різних причин ця особа не отримала сертифікат на право на земельну частку (пай). Невнесення до зазначеного вище списку особи, яка була членом КСП на час передачі землі у колективну власність, не може позбавити її права на земельну частку. У відповідності до вимог ст.ст.1217, 1223 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або законом. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини, право на спадкування одержують особи, зазначені у статтях 1261-1265 ЦК України. Згідно ст.1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом має то й з подружжя, який його пережив та діти спадкодавця. Факт, що позивач [PERSON] являється дружиною померлого [PERSON] підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу, копія якого знаходиться в матеріалах справи. Позивач спадщину після смерті свого чоловіка [PERSON] відповідно до ч.3 ст.1268 ЦК України фактично прийняла, оскільки на момент відкриття спадщини проживала разом зі спадкодавцем, про що свідчить довідка виконавчого комітету Любівської сільської ради Краснокутського району Харківської області від 28.03.2016 року № 94/02-30 та не заявила про відмову від неї. Інших спадкоємців, які б мали право на обовязкову частку майна немає, про що свідчить відповідь Краснокутської державної нотаріальної контори Харківської області від 11.05.2016 рок №706/02-14, з якої вбачається, що заяви про прийняття спадщини чи відмову від неї після смерті [PERSON] до нотаріальної контори не надходили, спадкова справа не заводилася, свідоцтва про право на спадщину не видавалися. Згідно із ч.1 ст.15 ЦПК України, суди розглядають в порядку цивільного судочинства справи про захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин а також з інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства. Відповідно ч.1 ст.57 ЦПК України, доказами є будь які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно із ч.1 ст.60 ЦПК України, кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Також суд вважає за необхідне задовольнити вимоги позивача щодо поновлення їй строку на звернення до суду з позовною заявою, оскільки суд вважає, що позивачем строк звернення до суду з позовною заявою пропущено з поважних причин. Окрім цього, відповідно до ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Таким чином, враховуючи ті обставини, що позивач надала суду достатньо доказів, які підтверджують позов, суд вважає, що позивач [PERSON], як спадкоємець після смерті спадкодавця [PERSON], має законне право на право на земельну частку (пай) в порядку спадкування. На підставі вищевказаного та

Outcome: approved