Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-08 00:00:00

1.Стислий виклад позиції позивача, відповідача. [PERSON] звернувсяя до суду з позовом до [PERSON] з вимогами: - позбавити [PERSON] батьківських прав відносно неповнолітніх дітей: дочки [PERSON] , [INFO] , сина [PERSON] , [INFO] , та дочки [PERSON] , [INFO] ; - стягувати з [PERSON] аліменти у його користь на утримання неповнолітніх дітей: дочки [PERSON] , [INFO] , сина [PERSON] , [INFO] , та дочки [PERSON] , [INFO] у твердій грошовій сумі в розмірі по 1 500 грн. щомісяця на кожну дитину, починаючи з дня пред`явлення позову до суду і до досягнення старшою дочкою повноліття. В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що з 03 лютого 2012 року перебуває з відповідачкою у зареєстрованому шлюбі. У шлюбі у них народилось троє спільних дітей. Через те, що відповідачка стала вести аморальний спосіб життя, зловживати спиртними напоями, вчиняти сварки подружнє життя у них не склалося, вони розійшлися, як сім`я не проживають більше року, ним подано до суду позов про розірвання шлюбу. З часу роздільного проживання діти проживають з ним, він сам приймає участь у вихованні та матеріальному утриманні дітей. Відповідачка не цікавиться життям дітей, не бере участі у їх вихованні, не підтримує дітей морально, не піклується про фізичний та духовний розвиток дітей. Оскільки відповідачка є працездатною, має дохід, так як працює на сезонних роботах, а тому має можливість платити аліменти. Позивач та його представниця в судовому засіданні позов підтримали, просили його задовольнити з підстав викладених у позові. Відповідачка та її представник в судовому засіданні позов заперечили, просили суд відмовити в його задоволенні. Представник відповідачки зазначив, що він уповноважений відповідачкою заперечувати позов. Участі у спілкуванні та вихованні дітей відповідачка не бере враховуючи поведінку позивача. Представниця Служби у справах дітей Бурштинської міської ради в судовому засіданні позов підтримала, додатково зазначила, що прийняте рішення про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] підтримує. 2.Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини. 03 лютого 2012 року виконавчим комітетом Бурштинської міської ради Галицького району Івано-Франківської області зареєстрований укладений між сторонами шлюб, актовий запис № 7, що стверджується наявним в матеріалах справи свідоцтвом про шлюб (а.с.9 ). Відповідно до копії свідоцтва про народження батьками [PERSON] , [PERSON] , та [PERSON] є [PERSON] та [PERSON] (а.с.10-12). Діти знаходяться на повному утриманні позивача. Мати дітей добровільно на утримання дітей матеріальної допомоги не надає, хоча є працездатною. Рішенням №54 від 16 листопада 2020 року та №167 від 30 грудня 2020 року виконавчий комітет Бурштинської міської ради Івано-Франківської області та комісія з питань захисту прав дітей Галицької РДА вирішили вважати за доцільне позбавити батьківських прав [PERSON] відносно неповнолітніх дітей: дочки [PERSON] , [INFO] , сина [PERSON] , [INFO] , та дочки [PERSON] , [INFO] . 3. Норми матеріального права, які застосував суд, та мотиви їх застосування. Згідно статті 150 СК України, батьки зобов`язані піклуватись про здоров`я дитини, її фізичний та моральний розвиток. Пунктом 2 статті 8 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року, ратифікованої постановою Верховної Ради України №789-ХІІ від 27.02.1991 року передбачено, що у всіх випадках основне значення має вирішення питання про те, що найкраще відповідає інтересам дитини. Згідно з частини 1 статті 9 Конвенції, визначення компетентними органами, що розлучення дитини з батьками необхідне у випадку, коли батьки не піклуються про дитину. Відповідно до статті 155 СК України, батьківські права не можуть здійснюватись всупереч інтересам дитини, ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. Згідно статті 164 СК України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Відповідно до вимог пункту15 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 30 березня 2007 року, позбавлення батьківських прав є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного та об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема, ставлення батьків до дітей. Згідно з абзацу 2 пункту 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 30 березня 2007 року, ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання, не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей, не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі, не виявляють інтересу до її внутрішнього світу, не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Європейський суд з прав людини у рішенні в справі «Хант проти України» встановив, що між інтересами дитини й інтересами батьків має існувати справедлива рівновага, дотримуючись такої рівноваги, особливу увагу треба приділяти інтересам дитини, які за своєю природою повинні переважати над інтересами батьків. У своїй ухвалі від 01 листопада 2017 року Вищий спеціалізований суд України дійшов до висновку, що при позбавленні батьківських прав суду слід не тільки встановити ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків, а також чи попереджався батьки офіційно про необхідність зміни ставлення до дитини. Позбавлення батьківських прав є крайнім заходом впливу, тому важливе значення має висновок виконкому органу місцевого самоврядування про доцільність або передчасність застосування такого заходу. Слід також звернути увагу на те, чи створюються перешкоди для спілкування батька із дитиною з боку особи, з якою дитина проживає. Згідно з частиною 6 статті 19 СК України суд може не погодитися з висновком органу опіки та піклування, якщо він є недостатньо обґрунтованим, суперечить інтересам дитини. Суд вважає зазначений висновок обґрунтованим та таким, що не суперечить інтересам дитини. Беручи до уваги вищенаведене, те, що [PERSON] самоусунулася від виховання дітей, їй не чинилися перешкоди у побаченнях з дітьми, суд вважає, що слід позбавити [PERSON] відносно неповнолітніх дітей: дочки [PERSON] , [INFO] , сина [PERSON] , [INFO] , та дочки [PERSON] , [INFO] у зв`язку із ухиленням нею від батьківських обов`язків. Щодо вимоги [PERSON] про про стягнення аліментів аліментів, суд приходить до наступного висновку. Відповідно до частини 2 статті 150 СК України, батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Відповідно до статті 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Законом передбачена рівність такого обов`язку. Відповідно до частини 3 статті 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Враховуючи положення частини 1 статті 183 СК України, способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. Відповідно до вимог частини 1 статті 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Пунктом 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», судам надані роз`яснення, що вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до частини 1 статті 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви. Відповідно до статті 184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Відповідно до Закону України «Про державний бюджет на 2021 рік» прожитковий мінімум на: дітей віком до 6 років: з 1 січня - 1921 гривня, з 1 липня - 2013 гривень, з 1 грудня - 2100 гривень; дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня - 2395 гривень, з 1 липня - 2510 гривень, з 1 грудня - 2618 гривень. У відповідності до частини 2 статті 182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для кожної дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Відтак, суд вважає за необхідне позов задовольнити, присудити відповідачці аліменти на неповнолітніх дітей: дочки [PERSON] , [INFO] , сина [PERSON] , [INFO] , та дочки [PERSON] , [INFO] в розмірі по 1 500 (одна тисяча пятсот) гривень щомісяця на кожну дитину, з їх подальшою індексацією відповідно до закону, до досягнення старшою дитиною повноліття. Згідно із частини 1 статті 79 СК України, аліменти присуджуються за рішенням суду від дня подання позовної заяви. Відповідно пункту 1 частини 1 статті 430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. Оскільки, суд дійшов висновку про задоволення позову, з відповідачки підлягають стягненню на користь держави 840,80 грн. судового збору в частині стягнення аліментів на утримання дитини, оскільки позивач при зверненні до суду був звільнений від сплати такого на підставі статті 5 Закону України «Про судовий збір». На підставі викладеного,

Outcome: approved