Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-28 00:00:00

19 серпня 2021 року [PERSON] звернулася до Вінницького районного суду Вінницької області з позовною заявою до ТОВ «Алекскредит» про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню. Свої позовні вимоги мотивував тим, що 05 травня 2021 року приватним нотаріусом Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Грисюк О.В. було вчинено виконавчий напис, за реєстровим №182, про стягнення з [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Алекскредит» заборгованості за кредитним договором №4026707 від 04 жовтня 2020 року на загальну суму 26800,00 грн. 18 червня 2021 року вказаний виконавчий напис звернуто на примусове виконання до приватного виконавця виконавчого округу Вінницької області Турського О.В., яким винесено постанову ВП №65864859 про відкриття виконавчого провадження. Позивач вказує, що виконавчий напис вчинений з порушеннями порядку вчинення виконавчих написів нотаріусами, так як вчинений на підставі договору, який не був посвідчений нотаріально. Крім того позивач зазначив, що нотаріус при вчиненні виконавчого напису не переконався у безспірності розміру сум, що підлягають стягненню за виконавчим написом. За таких обставин просить визнати вказаний виконавчий напис таким, що не підлягає виконанню, а також стягнути з відповідача понесені позивачем судові витрати. Ухвалою Вінницького районного суду Вінницької області від 25 серпня 2021 року у справі №128/2345/21 позовну заяву [PERSON] до ТОВ «Алекскредит», треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача: приватний виконавець виконавчого округу Вінницької області Турського О.В., приватний нотаріус Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Грисюк О.В., про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню передано на розгляд до територіальної юрисдикції (підсудності) Вінницького міського суду Вінницької області. На підставі протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями Вінницького міського суду Вінницької області, позовну заяву [PERSON] до ТОВ «Алекскредит» про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню (справа №128/2345/21) передано для розгляду судді Шаміній Ю.А. Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 15 вересня 2021 року зупинено стягнення на підставі оскаржуваного виконавчого напису. Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 20 вересня 2021 року вищевказану позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) осіб з роз`ясненням процесуальних прав учасників справи, зокрема, щодо надання у визначені строки відповідачем відзиву на позов, а позивачем письмової відповіді на такий відзив; залучено як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача: приватного виконавця виконавчого округу Вінницької області Турського О.В., приватного нотаріуса Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Грисюк О.В. 29 жовтня 2021 року, в межах строку встановленого судом, засобами поштового зв`язку відповідачем ТОВ «Алекскредит» надіслано до суду відзив на позовну заяву (вх. 79798), який отримано судом 08 листопада 2021 року, згідно якого відповідач просить суд відмовити у задоволенні позовних вимог. ТОВ «Алекскредит» не погоджується з позовною заявою, вважає її необґрунтованою, безпідставною та такою, що не підлягає задоволенню, з наступних підстав. Відповідачем направлено претензію [PERSON] з вимогою про погашення заборгованості за договором про надання кредиту, останній її отримав, але не виконав. Будь-яких заперечень не надав, що свідчить про визнання вимоги в повному обсязі, наслідком чого і стало звернення ТОВ «Алекскредит» до приватного виконавця для вчинення виконавчого напису. Крім того, вказав, що виконавчий напис був вчинений відповідно до діючого законодавства, оскільки вчинення виконавчого напису на підставі непосвідченого нотаріусом правочину жодним чином не суперечило чинному законодавству та в повному обсязі відповідає вимогам Постанови Кабінету Міністрів України від 26 листопада 2014 року №662. 15 листопада 2021 року, в межах строку встановленого судом, засобами поштового зв`язку позивачем [PERSON] надіслано до суду відповідь на відзив (вх. 82435), який отримано судом 16 листопада 2021 року, згідно якого просив позов задовольнити у повному обсязі. Позивач заперечив щодо твердження відповідача про отримання ним претензії з вимогою про погашення заборгованості. Вказав, що факт подання стягувачем нотаріусу документів, які згідно Переліку є підтвердженням безспірності заборгованості боржника перед стягувачем, сам по собі не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості. На думку позивача, у приватного нотаріуса Грисюк О.В. не було правових підстав для посвідчення оскаржуваного ним виконавчого напису, оскільки надані відповідачем документи для вчинення такого напису не підтверджують безспірність заявленої до стягнення суми боргу, зокрема, той факт, що позивач знав про наявність розміру обчислення боргу та проігнорував вимогу про його погашення. Зауважив, що оспорюваний виконавчий напис вчинено нотаріусом за відсутності документів, що підтверджують безспірність заборгованості, письмове повідомлення про факт вчинення виконавчого напису нотаріусом позивач не отримував, кредитний договір нотаріально посвідчений не був, питання вирішувалось на підставі документів наданих лише відповідачем Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що 05 травня 2021 року приватним нотаріусом Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Грисюк Оленою Василівною вчинено виконавчий напис, за реєстровим №182, про стягнення із [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Алекскредит» заборгованості за кредитним договором №4026707 від 04 жовтня 2020 року, укладеними між [PERSON] та ТОВ «Алекскредит», за період з 04 листопада 2020 року по 08 квітня 2021 року, у загальному розмірі 26800,00 грн, яка складається з: 5450,00 грн - прострочена заборгованість за сумою кредиту; 19550,00 грн - прострочена заборгованість по несплаченим відсоткам за користування кредитом, 1800,00 грн - плата за вчинення виконавчого напису нотаріуса (а.с. 13). Вказаний виконавчий напис звернутий на примусове виконання до приватного виконавця виконавчого округу Вінницької області Турського Олександра Віталійовича, виконавче провадження №65864859 (постанова про відкриття виконавчого провадження №65864859 від 12.08.2021) (а.с. 14-15). За загальним правилом статей 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес у один із способів, визначених частиною першою статті 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом. При цьому, відповідно до статті 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Згідно з частиною першої статті 1 Закону України «Про нотаріат» нотаріат в Україні - це система органів і посадових осіб, на які покладено обов`язок посвідчувати права, а також факти, що мають юридичне значення, та вчиняти інші нотаріальні дії, передбачені цим Законом, з метою надання їм юридичної вірогідності. Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія (пункт 19 статті 34 Закону України «Про нотаріат»). Згідно зі статтею 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Статтею 88 Закону України «Про нотаріат» визначено умови вчинення виконавчих написів. Відповідно до приписів цієї статті Закону нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Згідно з підпунктом 2.1 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5, для вчинення виконавчого напису стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява, у якій, зокрема, мають бути зазначені: відомості про найменування і місце проживання або місцезнаходження стягувача та боржника; дата і місце народження боржника - фізичної особи, місце його роботи; номери рахунків у банках, кредитних установах, код за ЄДРПОУ для юридичної особи; строк, за який має провадитися стягнення; інформація щодо суми, яка підлягає стягненню, або предметів, що підлягатимуть витребуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти тощо. Заява може містити також іншу інформацію, необхідну для вчинення виконавчого напису. Підпунктами 3.2, 3.5 пункту 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку передбачено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172. При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у вказаному Переліку документів. При цьому цей Перелік документів не передбачає інших умов вчинення виконавчих написів нотаріусами ніж ті, які зазначені в Законі України «Про нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року за №1172. З моменту прийняття цієї постанови і до 10 грудня 2014 року була чинною редакція Переліку, згідно якої стягнення кредитної заборгованості на підставі виконавчих написів було можливе тільки за нотаріально посвідченими угодами, що передбачають сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також звернення стягнення на заставлене майно. 10 грудня 2014 року набула чинності постанова Кабінету Міністрів України від 26 листопада 2014 року №662 «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів», якою, зокрема, Перелік був доповнений новим розділом «Стягнення заборгованості з підстав, що виникають з кредитних правовідносин», яким створено можливість вчиняти виконавчі написи на кредитних договорах, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Для одержання виконавчого напису за кредитним договором, за яким боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями, додаються: оригінал кредитного договору; засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначення заборгованості. Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року в справі №826/20084/14, про визнання нечинним і скасування п. 1 та п. 2 постанови Кабінету Міністрів України від 26 листопада 2014 року №662 визнано незаконним та нечинним, зокрема розділ «Стягнення заборгованості з підстав, що виникають з кредитних правовідносин», а відтак Перелік діє в попередній редакції, яка не передбачала можливості вчинення виконавчого напису нотаріуса на нотаріально не посвідченому кредитному договорі. Тобто, виконавчий напис було вчинено 05 травня 2021 року, в період часу, коли законодавством не була передбачена можливість вчинення виконавчого напису на підставі кредитного договору, укладеного в простій письмовій формі, тобто після набрання законної сили постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року в справі № 826/20084/14. Укладений між позивачем [PERSON] та відповідачем ТОВ «Алекскредит» договір про надання кредиту №4026707 від 04.10.2020 року, який було надано нотаріусу для вчинення виконавчого напису, не був посвідчений нотаріально, тому наявні підстави для визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, у зв`язку з недотриманням умов вчинення виконавчого напису щодо подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника. Даний висновок відповідає правовому висновку, висловленому Верховним Судом у постанові від 12 березня 2020 року у справі №757/24703/18-ц. Крім того, розмір боргових зобов`язань позивача перед ТОВ «Алекскредит», який визначений у виконавчому написі нотаріуса, в сумі 26800,00 грн не є безспірним. Щодо твердження позивача про те, що відповідачем не надсилалося повідомлення з вимогою про усунення порушень кредитних зобов`язань, то суд звертає увагу, що матеріали справи не містять доказів про отримання позивачем цієї вимоги. При цьому, відповідач, вказуючи у відзиві на позовну заяву про направлення позивачу вимоги про погашення заборгованості, жодних належних та допустимих доказів на підтвердження надіслання та отримання позивачем цієї вимоги суду не надав. Як зазначалося, безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком, та нотаріус під час вчинення виконавчого напису не встановлює права та обов`язки учасників правовідносин, а лише перевіряє наявність необхідних документів. Безспірність документа, відповідно до якого вчиняється виконавчий напис,перевіряється наступним чином: боржник повинен бути повідомлений не менш, ніж за 30 днів до вчинення виконавчого напису про порушення кредитних зобов`язань та ліквідувати допущені порушення чи оскаржити виставлену вимогу у судовому порядку або виставити заперечення кредитору. Якщо жодна із цих дій не виконана, заборгованість вважається безспірною. Згідно з пунктами 92 та 99 Правил надання послуг поштового зв`язку рекомендовані листи підлягають доставці додому. Рекомендовані поштові відправлення, у тому числі рекомендовані листи з позначкою «Судова повістка», рекомендовані повідомлення про вручення поштових відправлень, поштових переказів, повідомлення про надходження електронних поштових переказів, які не були вручені під час доставки, повторні повідомлення про надходження реєстрованих поштових відправлень (крім зазначених в абзаці четвертому пункту 93 цих Правил), поштових переказів, адресовані фізичним особам, під час доставки за зазначеною адресою або під час вручення в об`єкті поштового зв`язку вручаються адресату, а у разі його відсутності - повнолітньому члену сім`ї за умови пред`явлення документа, що посвідчує особу, а також документа, що посвідчує родинні зв`язки з адресатом (свідоцтво про народження, свідоцтво про шлюб тощо), чи рішення органу опіки і піклування про призначення їх опікунами чи піклувальниками. Тобто, виходячи з вищезазначеного, боржник вважається належним чином повідомленим про порушення зобов`язань за кредитним договором та про зобов`язання погасити заборгованість у тому разі, коли кредитором відправлено на адресу такого боржника досудову вимогу й доведено факт її вручення адресатові під розписку. Такий висновок відповідає правовому висновку, висловленому Верховним Судом в постанов від 17.03.2021 по справі №361/1488/19. З огляду на вказане, враховуючи, що відповідач не спростував доводи позивача і не надав доказів того, що позивач отримав вимогу про усунення порушень за кредитним договором, а отже позивач був позбавлений можливості подати нотаріусу заперечення щодо вчинення виконавчого напису або висловити свою незгоду з письмовою вимогою про сплату боргу чи повідомити про наявність спору між ним та відповідачем щодо суми заборгованості. Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що наявні підстави для визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, а позовні вимоги - обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Крім того, відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача слід стягнути судовий збір у розмірі 908,00 грн за подання позову та 454,00 грн за подання заяви про забезпечення позову.

Outcome: approved