Jurisdiction: civil
Date: 2020-06-01 00:00:00

20 серпня 2019 року [PERSON] звернувся до суду у порядку вимог ст. 405 ЦК України із позовом до [PERSON] про усунення перешкод в користуванні квартирою шляхом визнання відповідача [PERSON] такою, що втратила право користування житловим приміщенням в належній йому на праві власності квартирі за адресою: [ADDRESS] . Позовна заява обґрунтована тим, що відповідач його сестра [PERSON] [INFO] , зареєстрована в цьому житловому приміщенні, однак фактично не проживає в ньому без поважних причин з липня 2017 року, оскільки проживає в м. Харкові, однак з ним (позивачем) не спілкується і нову адресу свого проживання не повідомляє. Відповідач самостійно не знімається з реєстрації спірного житлового приміщення, ним не користуються, оплату комунальних послуг не провадить, чим порушує його права власника житла на його розпорядження та користування, Позивач [PERSON] надав до суду заяву, в якій позов підтримав за заявленими підставами, просив розглянути справу за його відсутністю та в порядку заочного провадження у випадку неявки відповідача до суду. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, причин своєї неявки суду не повідомила, викликалася до суду відповідно до вимог ст.ст. 128,130-132 ЦПК України, відзив на позов не надала. У зв`язку із зазначеним та на підставі вимог ст. 280 ЦПК України суд вважає можливим розглянути справу в заочному порядку. Перевіривши матеріали справи, дослідивши надані докази в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з огляду на наступне. Як вбачається з копії свідоцтва про право власності на нерухоме майно серії [NUMBER] 881173, виданого 19.07.2012 року, реєстраційний номер 206 на підставі рішення виконавчого комітету Есхарівської селищної ради, власником квартири за адресою: [ADDRESS] . є [PERSON] (форма власності - приватна, частка ціла, зареєстровано в електронному реєстрі прав власності на нерухоме майно 15.08.2012 року) а.с. 5. Відповідно до витягу № 35179594 від 15.08.2010 про державну реєстрацію прав Комунального підприємства «Чугуївське міжміське бюро технічної інвентаризації» квартира за адресою: [ADDRESS] на праві приватної власності зареєстрована за [PERSON] , реєстраційний номер [NUMBER] , номер запису 466/27 в книзі 11-п (а.с.6). Згідно довідки від 18.08.2019 року за № 8 житлово-будівельного кооперативу №1 [PERSON] зареєстрований та проживає за адресою: [ADDRESS] . За цією адресою зареєстровані також [PERSON] дружина , [PERSON] дочка, [PERSON] сестра (а.с.8). З акту обстеження від 01серпня 2019 року, складеного комісійно за участю депутата Есхарівської селищної ради Плотніковим [PERSON] М. в присутності свідків: [PERSON] , [PERSON] , відповідач [PERSON] , яка зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , фактично не проживає з липня 2017 року без поважних причин. (а.с. 9). Під час розгляду справи в суді даних про те, що відповідач [PERSON] проживає в спірній квартирі та користуються нею й під час розгляду зазначеного спору, до суду не надано. Будь-яких даних, які б свідчили про те, що відповідачу [PERSON] перешкоджали в користуванні вказаним жилим приміщенням, до суду не надано. Відповідно до ч.2 ст. 405 ЦК України член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні (ч.1 ст.321 Цивільного кодексу). Відповідно до ст.391 ЦК власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Право користування житлом, яке знаходиться у власності особи, мають члени сім`ї власника (подружжя, їх діти, батьки) та інші особи, які постійно проживають разом з власником будинку, ведуть з ним спільне господарство, якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням. Аналіз положень гл.32 ЦК свідчить про те, що сервітут це право обмеженого користування чужою нерухомістю в певному аспекті, не пов`язане з позбавленням власника нерухомого майна правомочностей володіння, користування та розпорядження щодо цього майна. [PERSON] ,\~ як член сім`ї власника квартири [PERSON] , набула право користуванням чужим майном, яке за своєю суттю є сервітутом. Відповідно до ч.2 ст.406 ЦК сервітут може бути припинений за рішенням суду на вимогу власника майна за наявності обставин, які мають істотне значення. [PERSON] спільним побутом із [PERSON] не пов`язана, тому її право на користування чужим майном підлягає припиненню на вимогу власника цього майна на підставі вимог ч.2 ст.406 ЦК України. Аналогічний висновок зроблений Верховним Судом у складі колегії суддів Другої цивільної палати Касаційного цивільного суду у постанові від 16 січня 2019 року в справі № 243/7004/17-ц (провадження № 61-25371св18). Згідно із частиною четвертою статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Реєстрація відповідача в спірному жилому приміщенні перешкоджає [PERSON] користуватися та розпоряджатися своєю власністю. Вищенаведені докази свідчать про те, що відповідач, яка не проживає у спірному житловому приміщенні без поважних причин більше одного року, втратила право користування цим приміщенням. Відповідно до вимог ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні від 11.12.2003 року № 1383-1У зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі заяви особи, остаточного рішення суду ( про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою), свідоцтва про смерть. За таких обставин зазначене рішення суду після набрання ним законної сили є підставою для зняття відповідача [PERSON] з місця її реєстрації. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~

Outcome: approved