Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-15 00:00:00

21.10.2016 [PERSON] звернулася до суду з позовом про стягнення аліментів на утримання малолітніх дітей до [PERSON] В обґрунтування позовних вимог про стягнення аліментів позивач вказала, що з відповідачем [PERSON] перебувала в зареєстрованому шлюбі, 24.03.2015 року шлюб між ними розірвано. Від шлюбу з відповідачем має двох малолітніх дітей: [PERSON] - [INFO] та [PERSON] - [INFO]. Діти проживають з нею та перебувають на її утриманні. Станом на теперішній час батько дітей не надає їй матеріальної допомоги на утримання дочок. Крім того, зазначила, що старша дочка [PERSON] має проблеми зі здоров'я, а тому вона змушена нести додаткові витрати на лікування дитини, молодша дочки відвідує приватний дитячий садочок за який вона також сплачує сама. Просила стягнути з [PERSON] аліменти у примусовому порядку на утримання їхніх з відповідачем малолітніх дітей у розмірі 1/2 частини зі всіх видів доходу щомісяця, однак не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму на кожну дитину, встановленого для дітей відповідного віку, починаючи від дня пред'явлення позову і до повноліття дітей. У судовому засіданні позивач відсутня, подала до суду клопотання про ухвалення судом заочного рішення за її відсутності, повідомила суд, що заявлений позов підтримує, просила стягнути з відповідача [PERSON] у примусовому порядку на утримання їхніх з відповідачем малолітніх дітей аліменти у розмірі 1/3 частини зі всіх видів доходу щомісяця, однак не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму на кожну дитину, встановленого для дітей відповідного віку, починаючи від дня пред'явлення позову і до повноліття дітей. Відповідач, про дату, час та місце судового засідання, повідомлявся за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем проживання, однак судову повістку повернуто до суду з відміткою відділу зв'язку про закінчення терміну зберігання, що за правилами п.5 ст. 74 ЦПК України є підставою для висновку суду про належне повідомлення сторони. З огляду на викладене, суд ухвалив, розглянути справу за відсутності - позивача та відповідача, ухваливши заочне рішення, на підставі наявних у справі даних. Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що заявлений [PERSON] до [PERSON] позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] з 28.07.2005 року перебували в офіційно зареєстрованому шлюбі. 24.03.2015 року шлюб між сторонами у справі розірвано, що підтверджується заочним рішенням Голосіївського районного суду м. Києва, яке набрало законної сили 05.05.2015 року (а.с. 3-4). Від шлюбу [PERSON] та [PERSON] мають двох малолітніх дітей: [PERSON] - [INFO] та [PERSON] - [INFO] (а.с. 5, 6). Діти сторін у справі проживають разом з матір'ю за адресою - [ADDRESS]. Статтями 155, 180, 181, 182, 183 СК України передбачено, що батьки зобов»язані утримувати своїх неповнолітніх дітей, а при ухиленні батьків від цього обов»язку кошти на утримання дітей стягуються з них в судовому порядку, в розмірі визначеному судом. Звертаючись в суд з позовом, позивач стверджує, що батько дітей не приймає участі в їх матеріальному забезпеченні, вона ж самостійно утримує дітей, крім матеріального забезпечення дітей, має витрати на оплату лікування старшої дочки та дитячого садочка меншої дочки, а тому бажає отримувати матеріальну допомогу від [PERSON] на утримання дітей у примусовому порядку. З урахуванням усіх обставин справи, суд вважає за можливе стягнути з відповідача аліменти у розмірі 1/3 частини зі всіх видів доходу щомісяця, однак не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму на кожну дитину, встановленого для дітей відповідного віку, починаючи від дня пред'явлення позову і до повноліття дітей. За наведених обставин, заявлені [PERSON] позовні вимоги знайшли своє підтвердження та підлягають задоволенню, судові витрати за розгляд справи судом необхідно покласти на відповідача за правилами ст. 88 ЦПК України. На підставі викладеного та

Outcome: approved