Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-19 00:00:00

20.02.2020 року [PERSON] звернулася до суду із позовом до Дванадцятої Київської державної нотаріальної контори про поновлення строку для прийняття спадщини. В обґрунтування позову позивачка вказує, що [INFO] померла її мати, [PERSON] . Після її смерті залишилось спадкове майно у вигляді 1/4 частини квартири, розташованої за адресою: [ADDRESS] . 03.09.2019 року позивач разом із братом, [PERSON] прийшли до Дванадцятої Київської державної нотаріальної контори, з метою подачі відповідних заяв про отримання свідоцтва про спадщину. Зазначену заяву у неї не прийняли, мотивуючи тим, що в її паспорті не вклеєна фотографія про досягнення віку у 45 років. Для усунення зазначеного порушення, а саме з метою вклеювання фото в паспорт, вона звернулась до відповідного районного Центру надання адміністративних послуг, в якому враховуючи зміни до законодавства їй повідомили, що в паспорти старого зразку фото не вклеюють, а видають нові паспорти у формі ID-картки. У зв`язку із величезною кількістю звернень громадян за такими паспортами та нестачу бланків, новий паспорт видано лише 06.11.2019 року. Отже, у встановлений шестимісячний строк вона не змогла скористатись належним їй правом по закону та подати відповідну заяву про прийняття спадщини з поважних причин, а саме через відсутність належним чином оформленого паспорта громадянина України, та відсутність, з підстав які від неї не залежали, можливості вчасно вклеїти фото у її паспорт старого зразка. Після отримання паспорта нового зразка вона оформила відповідну нотаріально засвідчену заяву про видачу свідоцтва про право на спадщину та направила її поштою до Дванадцятої Київської державної нотаріальної контори. У відповідь на вказану заяву отримала відповідь від Дванадцятої Київської державної нотаріальної контори, в якій їй повідомили, що начебто вона відмовилась від спадкового майна та що вона не має право на спадкування, та що 28.02.2020 року призначено видачу свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті її матері на спадкоємця, який прийняв спадщину. Враховуючи наведене, позивач просить суд поновити їй, [PERSON] , строк для прийняття спадщини, що відкрилась після смерті її матері [PERSON] [INFO] та встановити додатковий строк для прийняття спадщини. 26.02.2020 року ухвалою суду відкрито провадження у справі в порядку загального позовного провадження та призначено проведення підготовчого судового засідання (а.с. 13). 01.06.2020 року ухвалою суду зобов`язано Дванадцяту Київську державну нотаріальну контору надати належним чином завірену копію спадкової справи після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] та була зареєстрована за адресою: [ADDRESS] (а.с. 31). 09.07.2020 року на виконання ухвали суду Дванадцятою Київською державною нотаріальною конторою направлено на адресу суду копію спадкової справи після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] та була зареєстрована за адресою: [ADDRESS] (а.с.33). 27.01.2021 року від відповідача надійшла заява про проведення розгляду справи за відсутності представника (а.с.104). 24.02.2021 року від представника позивача адвоката Запорожцева В.В. надійшла заява щодо закриття підготовчого засідання у справі та призначення розгляду справи по суті (а.с.111). 24.02.2021 року ухвалою суду закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до судового розгляду (а.с.113). У судове засідання сторони не з`явились, хоча про дату, час і місце проведення судового розгляду повідомлені належним чином. Від представника позивача адвоката Запорожцева В.В. надійшла заява про розгляд справи без його участі (а.с. 116). Дослідивши докази в справі у їх сукупності, суд дійшов наступних висновків. Судом встановлено, що [PERSON] , [INFO] , померла [INFO] , про що складено відповідний актовий запис №4403 (а.с. 6,36). На момент смерті була зареєстрована за адресою: [ADDRESS] (а.с.87). [PERSON] , [INFO] є її донькою, що підтверджується відповідним свідоцтвом про народження (а.с.56) Як вбачається з свідоцтва про право власності на житло від 07.12.2009 року квартира за адресою: [ADDRESS] в рівних частинах належить [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] (а.с.7, 41) Враховуючи встановлені судом обставини, суд прийшов до висновку, що у позивача виникли цивільно-правові відносини щодо спадкування за законом на майно після смерті її матері [PERSON] Окрім цього судом встановлено, що 05.08.2019 року до Дванадцятої Київської державної нотаріальної контори звернувся [PERSON] з заявою про прийняття спадщини (а.с.35), 03.09.2019 року до Дванадцятої Київської державної нотаріальної контори надійшла заява від [PERSON] про відмову від спадкового майна на користь [PERSON] (а.с. 50) та 06.09.2019 року зареєстровано спадкову справу за №1201/2019 (а.с.53), 27.12.2019 року [PERSON] складено заяву про видачу свідоцтва про право спадщини за законом, яка скерована до Дванадцятої Київської державної нотаріальної контори (а.с.73-74, 77-78). Як вбачається з матеріалів справи [PERSON] проживала із спадкодавцем [PERSON] , а тому на підставі ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Однак, 03.09.2019 року, як вбачається з матеріалів спадкової справи позивачка скористалась своїм право та направила до Дванадцятої Київської державної нотаріальної контори заяву про відмову від спадкового майна на користь [PERSON] . В подальшому, 02.01.2020 року на адресу Дванадцятої Київської державної нотаріальної контори від позивачки [PERSON] надійшла заява про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом та 02.01.2019 року Дванадцятою Київською державною нотаріальною конторою надано відповідь №8/02-14 згідно якої заява [PERSON] долучена до спадкової справи та зазначено, що 06.09.2019 року за №3158 надійшла її заява про відмову від спадкового майна на користь [PERSON] . Звертаючись з дійсним позовом [PERSON] пропустила строк для прийняття спадщини. Обґрунтовуючи поважність пропуску нею строку звернення для прийняття спадщини, позивач вказує на необхідність вклеювання фотографії по досягнення нею віку у 45 років та подальшою зміною старого зразку паспорту на новий паспорт у формі ID-картки. Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив відмову від неї. Відповідно до ч. 1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Відповідно до ч. 2 ст. 1220 ЦК України часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина третя статті 46 цього Кодексу) Відповідно до ч. 1 ст. 1273 ЦК України спадкоємець за заповітом або за законом може відмовитись від прийняття спадщини протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу. Заява про відмову від прийняття спадщини подається нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. Відповідно до ч. 5 ст. 1273 ЦК України відмова від прийняття спадщини є безумовною і беззастережною. Відповідно до ч. 6 ст. 1273 ЦК України відмова від прийняття спадщини може бути відкликана протягом строку, встановленого для її прийняття. Відповідно до ч. 2 ст. 1274 ЦК України спадкоємець за законом має право відмовитись від прийняття спадщини на користь будь-кого із спадкоємців за законом незалежно від черги. Відповідно до ч. 2 ст. 1275 ЦК України якщо від прийняття спадщини відмовився один із спадкоємців за законом з тієї черги, яка має право на спадкування, частка у спадщині, яку він мав право прийняти, переходить до інших спадкоємців за законом тієї ж черги і розподіляється між ними порівну. Отже, як встановлено судом, позивачка [PERSON] скористалась своїм правом передбаченим законом та надіслала до Дванадцятої Київської державної нотаріальної контори заяву про відмову від спадщини на користь іншого спадкоємця [PERSON] , про вказаний факт нею зазначається у позовній заяві але не надається будь-яких пояснень або заперечень з цього приводу. Отже, суд приходить до висновку, що факт відмови від своєї частини у спадщині [PERSON] на користь [PERSON] був, оскільки ніхто зі сторін це не заперечує. Відповідно до Постанови Пленуму Верховного суду України №7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» п.п.3 п. 24 при розгляді цих справ слід перевіряти наявність або відсутність спадкової справи стосовно спадкодавця у державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини, наявність у матеріалах справи обґрунтованої постанови про відмову нотаріуса у вчиненні нотаріальної дії, зокрема відмови у видачі свідоцтва про право на спадщину. За наявності у спадковій справі заяви спадкоємця про відмову від права на спадщину його вимоги про визначення додаткового строку для прийняття спадщини задоволенню не підлягають. Відповідно до Листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №24-753/0/4-13 від 16.05.2013 року «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» визначено чітку позицію щодо осіб, які є відповідачами у справах про визначення додаткового строку для прийняття спадщини, а саме п. 25 ч. 1 помилковою є практика тих судів, які в порушення засад диспозитивності цивільного судочинства залишають без руху позовні заяви, у яких. На думку суду неправильно визначено відповідача (наприклад, виконком місцевої ради, нотаріальна контора, бюро технічної інвентаризації, територіальні органи Міністерства юстиції України) і надають додатковий строк позивачеві для усунення недоліків. У п. 26 ч. 1 зазначено Листа вказано, що у разі пред`явлення позову до неналежного відповідача суд за клопотанням позивача, не припиняючи розгляду справи, замінює первісного відповідача належним відповідачем, якщо позов пред`явлено не до тієї особи, яка має відповідати за позовом, або залучає до участі у справі іншу особу як співвідповідача (ст. 33 ЦПК) У п. 27 зазначеного Листа вказано, якщо позивач не заявляє клопотання про заміну неналежного відповідача, суд повинен відмовляти у задоволенні позову. У п. 19 ч. 2 зазначеного Листа вказано, що належними відповідачами у спорах про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини є спадкоємці, які прийняли спадщину, або територіальні громади в особі органів місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. У п. 21 ч. 2 зазначено Листа вказано, що за наявності у спадковій справі заяви спадкоємця про відмову від права на спадщину його вимоги про визначення додаткового строку для прийняття спадщини задоволенню не підлягають. Така позиція узгоджується із ч. 5 ст. 1273 ЦК, відповідно до якої відмова від прийняття спадщини є безумовною і беззастережною. При вирішення справ про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини слід також враховувати, що додатковий строк визначається у разі, якщо суд визнає причини пропуску строку для прийняття спадщини поважними. У зазначеній категорії справ є обов`язковим обґрунтування в мотивувальній частині судового рішення поважності причин пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини. Аналізуючи зібрані по справі докази в світлі наведених правових норм, суд вважає, що строк на звернення із заявою про прийняття спадщини пропущений не з поважних причин, а також те, що позов поданий до неналежного відповідача, а заяви про зміну відповідача від позивача на адресу суду не надходило. Враховуючи викладене, суд вважає, що відсутні підстави для задоволення позовних вимог [PERSON] . Враховуючи наведене, суд відмовляє у задоволенні позовних вимог в повному об`ємі.

Outcome: dismissed