Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-20 00:00:00

20 липня 2017 року представник заявника звернулася до Олександрівського районного суду із заявою, про встановлення факту народження. В обґрунтування заявлених вимог представник заявника зазначила, що [PERSON], [INFO] о 10 год. 40 хв., у Донецькому республіканському центрі охорони материнства та дитинства народила дівчинку вагою 3150,00 гр.. Цей факт підтверджується медичним свідоцтвом № 978 про народження, виданим 30.06.2017 року Донецьким республіканським центром охорони материнства та дитинства, обмінною карткою полового будинку та фотознімками, які підтверджують вагітність заявниці та народження дитини. У досудовому порядку провести державну реєстрацію свого сина заявник не може, тому що надала до відділу РАЦС документи видані на території де органи державної влади України тимчасово не здійснюють свої повноваження, про що свідчить відмова відділу державної реєстрації актів цивільного стану Олександрівського районного управління юстиції у Донецькій області від 19.07.2017 року за № 468/15.50-38. У зв'язку з викладеними обставинами заявниця змушена звернутися до суду для встановлення факту народження своєї дитини для отримання свідоцтва про народження. У судове засідання заявник [PERSON] з'явилась, вимоги підтримала та підтвердила доводи заяви. В судовому засіданні представник заявника [PERSON] підтримала заявлені вимоги, надала пояснення відповідні викладеному в заяві. У судове засідання представник заінтересованої особи Олександрівський районний відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області не з'явився, належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи, надав суду заяву про розгляд справи за відсутності представника, заперечень по справі не має (а.с.41). Представник заінтересованої особи Управління соціального захисту населення Олександрівської райдержадміністрації до суду не з'явився, належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи, надав суду заяву про розгляд справи за відсутності представника (а.с.40). У судове засідання представник заінтересованої особи Управління Державної казначейської служби в Олександрівському районі Донецької області не з'явився, належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи, надав суду заяву про розгляд справи без участі представника (а.с.38-39). Суд, у судовому засіданні, вислухавши заявника, представника заявника, свідка, дослідивши надані докази, встановив наступні обставини та відповідні ним правовідносини. Відповідно до Обмінної карти, заявник з 02.11.2016 року перебувала на обліку як вагітна в Донецькому республіканському центрі охорони материнства та дитинства (а.с. 9). 30 червня 2017 року у Донецькому республіканському центрі охорони материнства та дитинства, [PERSON] було видано медичне свідоцтво № 978 про народження нею [INFO] дівчинку вагою 3150,0 грамів (а.с. 6). Свідок [PERSON] надав суду покази про те, що він є батьком заявника, яка після навчання проживала та працювала у м. Донецьк. Проживала у незареєстрованому шлюбі та народила [INFO] дочку. Оскільки батько дитини залишив сім'ю та ні чим не допомогав, він забрав доньку з дитиною до себе, але зареструвати онуку в РАГСі вони не змогли, оскільки документи про народження були отримані на непідконтрольній території. Суд в судовому засіданні дослідив фотознімки на яких відповідно до показів свідка, заявника та представника заявника зображена заявник [PERSON] з новонародженою дитиною та у стані вагітності (а.с. 29-30). Відповідно до ст. 234 ЦПК України: суди розглядають у порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Пунктом 7 ч. 1 ст. 256 ЦПК України встановлено, що суд розглядає справи про встановлення факту народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження. Відповідно до ст. 13 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану», підставою для проведення державної реєстрації народження дитини є визначені центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони здоров'я документи, що підтверджують факт народження. Частинами 2 та 3 ст. 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків. Листом від 19.07.2017 року за № 468/15.50-38 відділ державної реєстрації актів цивільного стану Олександрівського районного управління юстиції у Донецькій області повідомив заявника [PERSON], про відмову у державній реєстрації народження. (а.с. 7). Відповідно до вимог ст. 257-1 ЦПК України, справи про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, розглядаються невідкладно з моменту надходження відповідної заяви. Постановою Верховної Ради України № 254 від 17.03.2015 року «Про визнання окремих районів, міст, селищ і сіл Донецької та Луганської областей тимчасово окупованими територіями» надано статус «тимчасово окупованих» територіям окремих районів, міст, селищ і сіл Донецької та Луганської областей, що знаходяться на територіях, які розташовані між державним кордоном України з Російською Федерацією, урізом води Азовського моря та лінією, яка визначена Постановою ВР України № 252 від 17.03.2015 року (згідно додатку), яка набрала чинності 08.04.2015 року. Відповідно до додатку до розпорядження КМ України від 07 листопада 2015 року за № 1085, м. Донецьк віднесено до населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження. Відповідно до ч. 1 ст. 257-1 ЦПК України, справи про встановлення факту народження особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана батьками, родичами, їхніми представниками або іншими законними представниками дитини до будь-якого суду за межами такої території України незалежно від місця проживання заявника. Під час розгляду данної справи суд враховує висновки ЄСПЛ у справах проти Туреччини (зокрема, «Loizidou v. Turkey»,«Cyprusv. Turkey»), а також Молдови та Росії (зокрема, «Mozer v the Republico f Moldova and Russia», « Ila§cu and Others v. Moldova and Russia»), де, ґрунтуючись на Консультативному висновку Міжнародного суду (ООН) у справі Намібії (Namibia case), ЄСПЛ наголосив, що першочерговим завданням щодо прав, передбачених Конвенцією, завжди має бути їх ефективна захищеність на території всіх Договірних Сторін, навіть якщо частина цієї території знаходиться під ефективним контролем іншої Договірної Сторони. Таким чином, документи, видані органами та установами (зокрема, лікарняними закладами), що знаходяться на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, як виняток можуть братись до уваги судом та оцінюватись разом з іншими доказами в їх сукупності та взаємозв'язку під час розгляду справ у порядку статті 257-1 ЦПК України. За вказаних обставин суд вважає, що вимоги заявника підлягають задоволенню, оскільки в судовому засіданні на підставі показів свідків, досліджених медичних документів (а.с.10-28), матеріалів справи було встановлено, що 12.06.2017 року в м. Донецьк громадянка України [PERSON], [INFO], народила доньку.

Outcome: approved