Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-06 00:00:00

21 квітня 2020 року до Василівського районного суду надійшла позовна заява Комунального підприємства «Облводоканал» Запорізької обласної ради до [PERSON] про стягнення боргу за житлово-комунальні послуги (централізованого водопостачання та централізованого водовідведення), у якій позивач просить стягнути з [PERSON] на користь КП «Облводоканал» Запорізької обласної ради заборгованість за надані послуги з централізованого водопостачання та водовідведення в сумі 42045,77 грн., та витрати на оплату судового збору в розмірі 2102,00 грн. У позовній заяві зазначено, що Таврійський експлуатаційний цех водопостачання та водовідведення є виробничим структурним підрозділом Комунального підприємства «Облводоканал» Запорізької обласної ради. Відповідно до рішення виконавчого комітету Дніпрорудненської міської ради №118 від 18.05.2010 року «Про визначення виконавця та виробника житлово-комунальних послуг з водопостачання та водовідведення» Таврійського ЕЦВ КП «Облводоканал» ЗОР є виконавцем житлово-комунальних послуг з водопостачання та водовідведення. Позивач надає послуги з централізованого водопостачання та водовідведення на підставі ліцензії, наданої Національною комісією, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг 25.04.2014 року. Відповідно до ч.6 ст.21 ЗУ «Про ліцензування видів господарської діяльності» від 02.03.2015 року ліцензії на провадження видів господарської діяльності, зазначених у статті 7 цього Закону, які є чинними на день набрання чинності цим законом та мали обмежений термін дії, є безстроковими. Нарахування за послуги з централізованого водопостачання та водовідведення здійснюються позивачем за тарифами, встановленими відповідно до: рішення Запорізької обласної ради №40 від 24.11.2011 року «Про коригування тарифів на послуги з водопостачання та водовідведення КП «Облводоканал» ЗОР, постанови Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг постанови НКРЕКП №1574 від 28.12.2017 року, постанови НКРЕКП №2003 від 21.12.2018 року, постанови НКРЕКП №1039 від 18.06.2019 року, постанови НКРЕП №2444 від 19.11.2019 року. [PERSON] мешкає за адресою: [ADDRESS] . Квартира [PERSON] приєднана до внутрішньобудинкової централізованої мережі водопостачання та водовідведення. Між [PERSON] та Таврійським ЕЦВВ КП «Облводоканал» ЗОР укладений договір №4435 від 01.12.2009 року про надання послуг з централізованого постачання холодної води та водовідведення. Відповідачу відкритий особовий рахунок № [NUMBER] . Відповідно до п.10.1 договору він вважається щороку продовженим, якщо за місяць до закінчення його строку однією із сторін не буде письмово заявлено про розірвання або необхідність перегляду. Загальний борг за послуги водопостачання та водовідведення становить 42045,77 грн. відповідно до розрахунку суми заборгованості. Відповідач порушує право позивача на отримання коштів за надану послугу з централізованого теплопостачання, яку позивач просить стягнути з відповідача [PERSON] . Ухвалою Василівського районного суду від 28 квітня 2020 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. В судовому засіданні представник позивача Денщик І.І. позовні вимоги підтримала у повному обсязі, та просила задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, але надав суду відзив на позовну заяву, в якому заперечував проти позовних вимог, вважає ціну значно завищеною, внаслідок необґрунтованого та протиправного завищення кількості наданих комунальних послуг, також просив суд застосувати строки позовної давності. Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що згідно рішення виконавчого комітету Дніпрорудненської міської ради №118 від 18.05.2010 року «Про визначення виконавця та виробника житлово-комунальних послуг з водопостачання та водовідведення» Таврійського ЕЦВ КП «Облводоканал» ЗОР є виконавцем житлово-комунальних послуг з водопостачання та водовідведення. Позивач надає послуги з централізованого водопостачання та водовідведення на підставі ліцензії, наданої Національною комісією, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг 25.04.2014 року. Відповідно до ч.6 ст.21 ЗУ «Про ліцензування видів господарської діяльності» від 02.03.2015 року ліцензії на провадження видів господарської діяльності, зазначених у статті 7 цього Закону, які є чинними на день набрання чинності цим законом та мали обмежений термін дії, є безстроковими. Нарахування за послуги з централізованого водопостачання та водовідведення здійснюються позивачем за тарифами, встановленими відповідно до: рішення Запорізької обласної ради №40 від 24.11.2011 року «Про коригування тарифів на послуги з водопостачання та водовідведення КП «Облводоканал» ЗОР, постанови Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг постанови НКРЕКП №1574 від 28.12.2017 року, постанови НКРЕКП №2003 від 21.12.2018 року, постанови НКРЕКП №1039 від 18.06.2019 року, постанови НКРЕП №2444 від 19.11.2019 року. Відповідач [PERSON] є власником квартири за адресою: [ADDRESS] , а отже є споживачем відповідних послуг, що підтверджено розрахунком заборгованості за особовим рахунком [NUMBER] (а.с.4). Відповідно до ст. 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», послуги, які спрямовані на задоволення потреб фізичної чи юридичної особи у забезпеченні холодною та гарячою водою, водовідведенням, газо- та електропостачанням, опаленням є комунальними послугами. 01 грудня 2009 року [PERSON] та Таврійським ЕЦВВ КП «Облводоканал» ЗОР уклали договір №4435 про надання послуг з централізованого водопостачання та водовідведення (а.с. 16-19). Відповідно до ч.6 ст.21 Закону України «Про ліцензування видів господарської діяльності» від 02 березня 2015 року, ліцензії на провадження видів господарської діяльності, зазначених у ст..7 цього Закону, які є чинними на день набрання чинності цим Законом та мали обмежений термін дії, є безстроковим. Відповідно до п.5 ч.2 ст.6 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», виконавцем послуг з централізованого постачання холодної води та послуг з водовідведення для об`єктів усіх форм власності є суб`єкт господарювання, що провадить господарську діяльність з централізованого водопостачання та водовідведення. У відповідності з ч.1 ст.9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Згідно п.18 Правил надання населенню послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України №630 від 21.07.2005 року розрахунковим періодом для оплати послуг є календарний місяць. Плата за послуги вноситься не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим, якщо договором не встановлено інший строк. Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання, відповідно до ст.625 ЦК України. Відповідно до ст.509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматись від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених ст.11 ЦК України. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості. Відповідно до ч.1 ст. 901 ЦК України, за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається у процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Укладення договору на надання житлово-комунальних послуг є обов`язком споживача за умови, якщо запропонований виконавцем послуг договір відповідає типовому договору. Відповідно до п.5 ч.3 ст.20 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги», споживач зобов`язаний оплачувати житлово-комунальні послуги в строки, встановлені договором або законом. Згідно п.18 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення та типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою КМУ від 21 липня 2005р. №630, розрахунковим періодом для оплати послуг є календарний місяць. Плата за послуги вноситься не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим. Відповідно до ст. 67 ЖК України, плата за комунальні послуги (водопостачання, газ, теплова енергія та інші послуги) береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами. За розрахунком заборгованості по особовому рахунку № [NUMBER] , відкритому на ім`я [PERSON] за адресою: [ADDRESS] , який наданий на виконання ухвали Василівського районного суду Запорізької області від 11 червня 2020 року, за період з 01.06.2012 року по 01.04.2020 року відповідачу [PERSON] нараховано за послуги централізованого водопостачання та централізованого водовідведення 42045,77 грн. (а.с.73-75), з яких вбачається, що у зв`язку з відсутністю засобів обліку у квартирі відповідача, заборгованість за період з 01.06.2012 року по 01.11.2018 року визначена за нормами споживання з розрахунку на 4 особи, за період з 01.11.2018 року по 01.04.2020 року за нормами споживання з розрахунку на 3 особи. В обґрунтування позовних вимог позивачем надано акти проживання від 14.09.2017 року, та від 01.11.2018 року (а.с.62, 63), з яких вбачається, що контролер [PERSON] за участю сусідів, які проживають в будинку [ADDRESS] , склала акт про фактичне проживання осіб за адресою: [ADDRESS] . Враховуючи, що акт проживання складений не уповноваженою посадовою особою (не відповідними посадовими особами органу місцевого самоврядування або об`єднання співвласників багатоквартирного будинку), без повідомлення і участі відповідача [PERSON] , зазначені акти про фактичне поважання осіб за адресою: [ADDRESS] , суд вважає недопустимими доказами. З огляду на те, що в квартирі [ADDRESS] , яка на праві власності зареєстрована за відповідачем [PERSON] не зареєстровано жодної особи, належних доказів фактичного проживання осіб в квартирі не надано, нарахування за послуги централізованого водопостачання та централізованого водовідведення повинно проводитися з розрахунку на одну особу. Отже, з урахуванням наведеного, суд приходить до висновку, що обґрунтованим є нарахування відповідачу [PERSON] заборгованості за послуги централізованого водопостачання та централізованого водовідведення період з 01.06.2012 року по 01.04.2020 року з розрахунку на одну особу в сумі 11102,18 грн. згідно розрахунку заборгованості (а.с.73-75). Одночасно з цим, відповідач [PERSON] під час судового розгляду звернувся до суду з заявою про застосування строків позовної давності (а.с.71). Відповідно до статті 256 ЦК України, позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (частина четверта статті 267 ЦК України). Згідно зі статтею 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Статтею 253 ЦК України визначено, що перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок. За загальним правилом перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (частина перша статті 261 ЦК України). З дослідженого судом розрахунку заборгованості (а.с.73-75) встановлено, що позивач просить стягнути заборгованість за період з 01.06.2012 року по 01.04.2020 року. Враховуючи, що КП «Облводоканал» звернувся до суду 21.04.2020 року, за період з 01.06.2012 по 01.04.2020 року відповідач [PERSON] жодного разу не здійснював сплату заборгованості за послуги централізованого водопостачання та централізованого водовідведення, позовні вимоги про стягнення заборгованості за послуги за період з 01.06.2012 по 01.03.2017 року пред`явлені з пропуском загального трирічного строку позовної давності, передбаченого ст.257 ЦК України. Отже, суд приходить до висновку, що позивач звернувся до суду з позовом про стягнення боргу за житлово-комунальні послуги (централізованого водопостачання та централізованого водовідведення) за період з 01.06.2012 по 01.03.2017 року після спливу позовної давності, що на підставі ч.4 ст.267 ЦК України є самостійною підставою для відмови у позові. Оскільки позивач звернувся до суду з позовом з пропуском строку для звернення про захист цивільного права або інтересу, відповідачем заявлено про застосування наслідків спливу позовної давності, у задоволенні позовних вимог про стягнення боргу за послуги централізованого водопостачання та централізованого водовідведення за період з 01.06.2012 по 01.03.2017 року належить відмовити. Одночасно з цим, позовні вимоги про стягнення боргу за послуги централізованого водопостачання та централізованого водовідведення за період з 01.03.2017 по 01.04.2020 року в сумі 6 699,66 грн. є обґрунтованими, пред`явленими в межах строку позовної давності, а тому підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача необхідно стягнути понесені позивачем витрати на оплату судового збору пропорційно задоволеним позовним вимогам в розмірі 336,32 грн.

Outcome: partial