Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-21 00:00:00

20.06.2019 року до суду звернувся [PERSON] з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В позові позивач посилався на те, що сторони у справі перебувають у шлюбі з 22.12.2007 року, від якого вони мають дітей: сина [PERSON] , [INFO] , та доньку [PERSON] , [INFO] , спільне життя не склалося, втрачено почуття взаємної любові, поваги один до одного, дружби, взаємодопомоги, сторони припинили спільне проживання, примирення неможливе, збереження шлюбу неможливе, посилаючись на ст.ст. 104, 105, 110-112 СК України прохав розірвати шлюб. 21.06.2019 року ухвалою судді Гуляйпільського районного суду Запорізької області Яроша С.О. позов прийнято до свого провадження, відкрито провадження у справі та призначено до розгляду в порядку загального позовного провадження у відкрите підготовче засідання на 22.07.2019 року. 22.07.2019 року до суду звернувся відповідач з заявою про визнання позову, прохав шлюб розірвати. У підготовчому провадженні позивач позов підтримав, прохав задовольнити, судові витрати на сплату судового збору з відповідача не стягувати. В підготовчому провадженні відповідач позов визнав, підтримав свою заяву про визнання позову, суду пояснив, що з 2014 року до 17.06.2016 року вони з відповідачем мешкали окремо, з початку літа 2019 року вона також мешкає з дітьми окремо від відповідача, прохає після розірвання шлюбу залишити їй прізвище « [PERSON] ». Суд, оцінивши наявні у справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному, всебічному, об`єктивному та безпосередньому досліджені наявних у справі доказів, встановив наступні обставини: 22.12.2007 року був зареєстрований шлюб між сторонами, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб. [INFO] народився [PERSON] , батьками якого є сторони у справі, що підтверджується копією свідоцтва про його народження. [INFO] народилася [PERSON] , батьками якої є сторони у справі, що підтверджується копією свідоцтва про її народження. Спільне життя не склалося. В період з 2014 року до 17.06.2016 року сторони мешкали окремо. З початку літа 2019 року сторони припинили спільне проживання та мешкають окремо. Діти мешкають з відповідачем. Спір щодо майна подружжя та виховання дітей відсутній. Суд, задовольняючи позов, виходить з наступного: Судом встановлено, що до суду звернувся позивач як член подружжя з вимогою про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що між сторонами укладено шлюб, від якого вони мають дітей: сина та доньку, шлюбні відносини не склалися з вини сторін, які перестали піклуватися про побудову сімейних відносин на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги, що призвело до припинення шлюбних відносин і спільного проживання на початку літа 2019 року, вважає примирення неможливим, так як збереження шлюбу не відповідає інтересам сторін. Правовідносини, які склалися між сторонами, регулюються Сімейним Кодексом України. Так відповідно до ч.1 ст.55 СК України дружина та чоловік повинні піклуватися про побудову сімейних відносин на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Відповідно до ч.2 ст.104 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Відповідно до ч.3 ст.105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Відповідно до ч.1 ст.110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Суд вважає, що шлюб підлягає розірванню, так як заявлений одним з подружжя, сімейні відносини не склалися з вини сторін, які в порушення вимог ч.1 ст.55 СК України перестали піклуватися про побудову сімейних відносин на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. А тому суд доходить висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити інтересам сторін, а тому шлюб необхідно розірвати. Позов підлягає задоволенню як такий, що підтверджений встановленими судом обставинами, які перевірені наданими суду доказами, які суд вважає достовірними, належними та допустимими. Відповідно до ч.3 ст.200 ЦПК України за результатами підготовчого засідання суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Відповідно до ч.4 ст.200 ЦПК України ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі визнання позову проводиться в порядку ст.206 ЦПК України. Відповідно до ч.1 ст.206 ЦПК України відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. Так як відповідач в підготовчому засіданні визнав позов, подавши окрему письмову заяву, то суд відповідно до ч.4 ст.200 ЦПК України ухвалює рішення в підготовчому судовому засіданні. Відповідно до ст.113 СК України особа, яка змінила прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Так як відповідач у зв`язку з реєстрацією шлюбу змінила своє прізвище « [PERSON] » на « [PERSON] », а після розірвання шлюбу відповідно до ст.113 СК України має право іменуватися шлюбним прізвищем, то суд зазначає про залишення відповідачу після розірвання шлюбу прізвища « [PERSON] ».

Outcome: approved