Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-21 00:00:00

20 вересня 2017 року до суду звернулася [PERSON] із вищевказаною заявою. Просила суд встановити факт постійного проживання [PERSON] разом із бабусею [PERSON], яка померла [INFO] року на час відкриття спадщини за адресою: будинок [ADDRESS] . Вказувала, що [INFO] р. року померла її бабуся [PERSON] (свідоцтво про смерть серії [NUMBER], актовий запис № 814), залишивши спадкове майно квартиру за адресою [ADDRESS]. Заявник являється єдиною спадкоємицею померлої на підставі заповіту, складеного 28.02.2001 р. Останній рік перед смертю [PERSON] була дуже квола, постійно хворіла, була неспроможна сама забезпечувати свої потреби. [PERSON] забрала її жити до себе в будинок за адресою [ADDRESS], де [PERSON] і померла. Також вважала, що оскільки проживала разом з [PERSON] на момент її смерті разом та мала на руках заповіт та всі її правовстановлюючі документи, то прийняла спадщину автоматично. Однак, приватний нотаріус Дощенко О.В., розглянувши всі документи 13.06.2018 року, винесла постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії з тих підстав, що [PERSON] не подано належних документів про прийняття спадкоємцем спадщини у встановлений законом спосіб, а саме не підтверджується факт постійного проживання спадкоємця з померлим.У зв'язку з викладеним [PERSON] і звернулась до суду із вищевказаною заявою. Заявник [PERSON] та її представник [PERSON] у судовому засіданні заяву підтримали у повному обсязі, просили суд заяву задовольнити. Від заінтересованої особи Кременчуцької міської ради Полтавської області надійшла заява про розгляд справи за відсутності представника, при розгляді заяви покладаються на розсуд суду. Суд, вислухавши пояснення заявника та його представника, показання свідків, дослідивши матеріали справи та оцінивши надані суду докази, приходить до наступного. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту: 1) родинних відносин між фізичними особами; 2) перебування фізичної особи на утриманні; 3) каліцтва, якщо це потрібно для призначення пенсії або одержання допомоги по загальнообов'язковому державному соціальному страхуванню; 4) реєстрації шлюбу, розірвання шлюбу, усиновлення; 5) проживання однією сім'єю чоловіка та жінки без шлюбу; 6) належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті; 7) народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження; 8) смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті; 9) смерті особи, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави вважати її загиблою від певного нещасного випадку внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру. У судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Судом встановлено, що [INFO] р. року померла [PERSON], про що Центральним відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Кременчуцького міського управління юстиції у Полтавській області було складено актовий запис № 814та видано свідоцтво про смерть серії [NUMBER], На підставі свідоцтва про право власності на житло № 9301/1 від 02.09.1996 року, свідоцтва про право на спадщину від 29.04.2002 після померлого [PERSON] , свідоцтва про право на спадщину від 29.04.2002 після померлого [PERSON] [PERSON] належала квартира [ADDRESS]. За життя [PERSON] заповіла все своє майно - [PERSON], що підтверджується заповітом від 28.02.2001 року складеного державним нотаріусом другої Кременчуцької нотаріальної контори Литвиненко Л.І. [PERSON] (до одруження [PERSON]) у червні 2018 року звернулась до приватного нотаріуса Кременчуцького міського нотаріального округу Полтавської області Дощенко О.В. для оформлення своїх спадкових прав. 13.06.2018 приватним нотаріусом Кременчуцького міського нотаріального округу Полтавської області Дощенко О.В було повідомлено [PERSON] про неможливість оформити спадкові права після померлої [PERSON], оскільки документально не підтверджено факт її постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини. Отже, від встановлення факту проживання [PERSON] разом із бабусею на час відкриття спадщини після померлої, залежить виникнення особистих чи майнових прав заявника, а тому суд вважає, що вказаний факт може бути встановлений в судовому порядку. Факт проживання заявника разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, підтверджується наступними письмовими доказами. Заповітом від 28.02.2001 року, яким померла [PERSON] заповіла все своє майно заявнику; свідоцтвом про поховання № [NUMBER] від [INFO] року, з якого постає дата та місце поховання [PERSON] Також у судовому засіданні буди допитані свідки: [PERSON], який є сусідом заявника, та [PERSON], яка була подругою померлої. Свідки підтвердили суду, що з 2012 року по день смерті [PERSON] проживала за адресою [ADDRESS] разом із своєю онукою [PERSON]. Відповідно до ч. 1 ст. 29 ЦК України місцем проживання фізичної особи є житло, в якому вона проживає постійно або тимчасово. Стаття 1216 ЦК України визначає, що спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Ч. 1,2 ст. 1220 ЦК України визначають, що спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина третя статті 46 цього Кодексу). Ч. 1 ст. 1221 ЦК України визначено, що місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця. Відповідно до ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Відповідно до ч. 1 ст. 1233 вищевказаного Кодексу заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Відповідно до ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Малолітня, неповнолітня, недієздатна особа, а також особа, цивільна дієздатність якої обмежена, вважаються такими, що прийняли спадщину, крім випадків, встановлених частинами другою - четвертою статті 1273 цього Кодексу. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно до п. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення родинних відносин із спадкодавцем, проживання з ним однією сім'єю, постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, тощо. Пункт 23 вищевказаної Постанови Пленуму визначає, що якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв'язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини. Проаналізувавши та співставивши надані заявником докази, суд приходить до висновку, що факт проживання заявника разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини за адресою: будинок [ADDRESS] знайшов своє підтвердження в судовому засіданні і не був спростований заінтересованими особами, у зв'язку із чим суд вважає заяву [PERSON] обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню. Частиною 7 статті 294 ЦПК України встановлено, що при ухваленні судом рішення в справах окремого провадження, судові витрати не відшкодовуються, якщо інше не встановлено законом.

Outcome: approved