Jurisdiction: civil
Date: 2021-01-17 00:00:00

21.10.2020 року позивач приватне акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» звернувся до суду з позовною заявою до відповідача [PERSON] про стягнення заборгованості. Обґрунтовуючи позов тим, що між акціонерним товариством «Державний ощадний банк України» в особі ТВБВ №10026/0538 філії - Головного управління по м. Києву та Київській області та [PERSON] , 13.08.2018 року було укладено договір у вигляді Заяви про приєднання № 500444711 (надалі - Заява про *приєднання) до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб та відкриття поточного рахунку з використанням електронного платіжного засобу (платіжної картки) (надалі - Договір ДКБО). Посилаючись на неналежне виконання відповідачем зобов`язань за укладеним сторонами договором та наявність заборгованості в розмірі 27 062 грн. 39 коп., яку позивач просить стягнути з відповідача, також просить стягнути з відповідача на свою користь понесені судові витрати в розмірі 2 102 грн. 00 коп. Ухвалою Обухівського районного суду Київської області від 18.11.2020 року відкрито спрощене позовне провадження та призначено відкрите судове засідання. Представник позивача в судове засідання не з`явився, просив проводити розгляд справи у його відсутність. Відповідач в судове засідання не з`явився, подав до суду заяву про розгляду справи у його відсутність. Проти позовних вимог заперечив в повному обсязі та просив відмовити в їх задоволенні у зв`язку з повним погашення заборгованості. Також просив долучити до матеріалів справи копію довідки про повне погашення заборгованості та відсутність заборгованості перед позивачем. Перевіривши та дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню з наступних підстав. Згідно ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом звернутися до суду за захистом свої порушених, невизнаних або опорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. 13.08.2018 року між акціонерним товариством «Державний ощадний банк України» в особі ТВБВ №10026/0538 філії - Головного управління по м. Києву та Київській області та [PERSON] , року було укладено договір у вигляді Заяви про приєднання № 500444711 (надалі - Заява про *приєднання) до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб та відкриття поточного рахунку з використанням електронного платіжного засобу (платіжної картки) (надалі - Договір ДКБО), що підтверджується копією заяви про приєднання № 500444711 з додатками (а.с. 16-19). Відповідно до розрахунку заборгованості станом на 31.08.2020 року розмір заборгованості відповідача перед позивачем за договором становить 27 062 грн. 39 коп., що складається з заборгованості за кредитом в розмірі 26 782 грн. 46 коп., проценти за користування кредитом в розмірі 0 грн. 00 коп., комісія за розрахунково-касове обслуговування (прострочена) в розмірі 59 грн. 80 коп., пеня за несвоєчасне погашення основного боргу (кредиту) в розмірі 33 грн. 40 коп., пеня за несвоєчасне погашення процентів за користування кредитом в розмірі 1 грн. 60 коп., 3% річних на суму простроченого кредиту в розмірі 172 грн. 00 коп., 3% річних на суму нарахованих та несплачених процентів в розмірі 11 грн. 64 коп., сума інфляційних втрат на суму простроченого кредиту 1 грн. 49 коп., сума інфляційних втрат на суму нарахованих та несплачених процентів в розмірі 0 грн. 00 коп., що підтверджується розрахунком заборгованості (а.с. 6-8). Відповідно до копії довідки № 100.40/538-3055 від 30.11.2020 року виданої провідним економістом ТВБВ № 10023/0538 [PERSON], відповідачу [PERSON] (ІПН [NUMBER] ) про те, що кредитний ліміт по картрахунку IBAN № [NUMBER] в сумі 30 000 грн. 00 коп. погашено в повному обсязі 08.10.2020 року. Заборгованість відсутня, що підтверджується копією довідки (а.с. 47). 21.10.2020 року позивач акціонерне товариство «Державний ощадний банк України» в особі ТВБВ №10026/0538 філії - Головного управління по м. Києву та Київській області звернувся до суду з даним позовом до відповідача [PERSON] . Як вбачається з матеріалів справи станом на час звернення позивача з даним позовом до суду заборгованість відповідача [PERSON] перед позивачем була погашена в повному обсязі. На підтвердження чого відповідачем подано копію довідки № 100.40/538-3055 від 30.11.2020 року виданої провідним економістом ТВБВ № 10023/0538 [PERSON], про те, що кредитний ліміт по картрахунку IBAN № [NUMBER] в сумі 30 000 грн. 00 коп. погашено в повному обсязі 08.10.2020 року. Заборгованість відсутня. Суд оцінює позовні вимоги на засадах диспозитивності цивільного судочинства в межах пред`явлених позовних вимог, тому вважає недоведеним факт наявності заборгованості у відповідача, оскільки як вбачається з матеріалів справи, відповідач сплатив заборгованість в повному обсязі. Судом не встановлено фактичні обставини, покладені в основу позову, а саме сукупністю досліджених судом доказів не підтверджується факт наявності заборгованості у відповідача станом на дату звернення до суду з даним позовом. Суд вважає, що матеріали справи не містять переконливих доказів щодо заборгованості саме відповідача оскільки під час розгляду справи було встановлено, що фактично заборгованість відповідача перед позивачем відсутня. Відтак, суд вважав доцільним вирішити спір виходячи із загальних засад цивільного судочинства, оцінивши всі докази і доводи у їх сукупності. Відповідно до ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до ч. 1 ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Факт наявності заборгованість не було доведено, відтак факт невиконання відповідачем умов договору також суд вважає невстановленим. Навіть якщо приймати до уваги доводи про наявність заборгованості сукупність описаних вище обставин вказує на необґрунтованість поданого позивачем позову, оскільки вимоги позову станом на час звернення до суду з даним позовом фактично були виконані відповідачем. Таким чином, обставини, що покладені в основу позову не знайшли підтвердження під час судового розгляду. Статтею 11 ЦК України передбачені підстави виникнення цивільних прав та обов`язків. Згідно ч.1 ст.12 ЦК України особа здійснює свої цивільні права вільно, на власний розсуд. Згідно ч.2 ст.14 ЦК України особа не може бути примушена до дій, вчинення яких не є обов`язковим для неї. Суд вважає, що позивачем не доведено обставин, які б породжували правові наслідки у виді виникнення зобов`язання у відповідача сплатити визначені позовом кошти, тому достатніх підстав для задоволення позову суд не вбачає. Згідно ч.1 ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Згідно ч.1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим кодексом випадках. Згідно ч. 1 ст.81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Вирішуючи спір на засадах змагальності і диспозитивності цивільного судочинства, на підставі поданих сторонами доказів, суд вважає, що позовні вимоги не ґрунтуються на зібраних по справі і досліджених судом письмових доказах, не узгоджуються із чинним законодавством України, позивач всупереч вимогам ст.ст.12,13,81 ЦПК України не довів позовні вимоги належними і допустимими доказами, тому достатніх правових і фактичних підстав для задоволення позову суд не вбачає, а відтак позов не підлягає задоволенню в повному обсязі. Судові витрати слід залишити за позивачем, оскільки в задоволенні позову було відмовлено. Достатніх правових підстав для повернення позивачеві понесених ним судових витрат із державного бюджету суд не вбачає, позов було пред`явлено до суду вже після повної сплати заборгованості, тому у задоволенні відповідної заяви слід відмовити.

Outcome: dismissed