overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-19 00:00:00

20 серпня 2014 року померла [PERSON], яка на день своєї смерті проживала у [INFO], що підтверджується Свідоцтвом про смерть від 20 серпня 2014 року Серія І-ЖД №387180, актовий запис № 359. Після її смерті відкрилася спадщина на належну їй земельну ділянку у розмірі 4,380 га, розташовану на території Кричунівської сільської ради Любашівського району Одеської області, що підтверджується ксерокопією Державного акту серія І-ОД № 037534. Вона являється спадкоємцем за заповітом, але своєчасно не звернулась до нотаріуса, тому просила визначити додатковий строк для прийняття спадщини. Позивачка, згідно письмової заяви, просила справу розглянути у її відсутність, не заперечує проти заочного розгляду справи, позов просила задовольнити, обгрунтовуючи тим, що своєчасно не звернулась до нотаріуса, оскільки хворіла, що завадило їйподати у відповідності до ч.2 ст.1269 ЦК України особисто заяву до нотаріальної контори про прийняття спадщини. Відповідач: Кричунівська сільська рада Любашівського району Одеської області заперечень по справі не має та просила розглянути справу у відсутність представника, що підтверджується заявою. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи із слідуючого. 20 серпня 2014 року померла [PERSON], яка на день своєї смерті проживала у [INFO], що підтверджується Свідоцтвом про смерть від 20 серпня 2014 року Серія І-ЖД №387180, актовий запис №359. Після її смерті відкрилася спадщина на належну їй земельну ділянку у розмірі 4,380 га, розташовану на території Кричунівської сільської ради Любашівського району Одеської області, що підтверджується ксерокопією Державного акту серія І-ОД №037534. Позивачка являється спадкоємцем за заповітом згідно наданої суду копії заповіту /а.с.8/. Позовні вимоги також підтверджуються: копією державного акту , повідомленням нотаріуса та довідками сільської ради. Відповідно до положення ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків /спадщини/ від фізичної особи, яка померла /спадкодавця/, до інших осіб /спадкоємців/. Згідно ст.1270 ЦК України строк для прийняття спадщини встановлено у шість місяців, однак позивач пропустив встановлений строк, що видно із повідомлення нотаріуса. Згідно пояснень в заяві, позивачка своєчасно не могла звернутися до нотаріуса, оскільки вона хворіла, що підтверджується довідкою з лікарні (а.с.13). За таких обставин, суд приходить до висновку, що належить визначити додатковий строк для прийняття спадщини. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-23 00:00:00

20 серпня 2014р. позивач [PERSON] звернулася до суду із позовом до [PERSON] про стягнення аліментів. Позовні вимоги позивачка обґрунтувала тим, що 09 квітня 2011р. вона уклала шлюб із відповідачем [PERSON] від якого мають сина - [PERSON], [INFO].н., батьком якої є відповідач [PERSON]. На даний час з відповідачем одружені, але фактично розірвали шлюбні відносини. Син [PERSON] проживає разом з нею і перебуває на її утриманні. Матеріальну допомогу на утримання сина від відповідача [PERSON] вона не отримує, а тому просить суд стягнути із відповідача аліменти на її користь на утримання сина в твердій грошовій сумі у розмірі 500грн. щомісяця, до повноліття дитини. В судовому засіданні позивачка позов підтримала і пояснила, що відповідач не цікавиться дитиною, матеріальної допомоги на дитину не надавав і наполягала на стягненні аліментів. . Відповідач [PERSON] у судовому засіданні проти позовних вимог не заперечував. Вислухавши сторони, розглянувши матеріали справи та дослідивши письмові докази що в матеріалах справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебували в шлюбі з 09 квітня 2011р., що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу зареєстрованим відділом державної реєстрації актів цивільного стану Чернігівського РУЮ Запорізької області. Сторони від шлюбу мають сина [PERSON], [INFO].н., що підтверджується свідоцтвом про його народження (а.с.11). Таким чином відповідач є батьком малолітньої дитини. Він працездатний та може сплачувати аліменти в твердій грошовій сумі у розмірі 500грн. щомісячно. Позивач та дитина проживають окремо від батька, а останній матеріальної допомоги на утримання дитини не надає. Статтею 180 СК України передбачено, що батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Відповідно до ст. 181 СК України - способи виконання батьками обов'язку утримування дітей визначаються за домовленістю ними, а в разі відсутності такої домовленості кошти (аліменти) на утримання дітей стягуються за рішенням суду, вони присуджуються у частці від доходу матері, батька або у твердій грошовій сумі. Відповідно до ч.2 ст. 182 СК України, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути менш, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Частиною 1 ст.183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дітей, визначається судом. Вирішуючи питання щодо розміру аліментів на дитину, які підлягають стягненню із відповідача, суд приймає до уваги дійсні обставини справи, зокрема те, що відповідач працездатний, працює, а також він зобов'язаний утримувати дитину. Відповідно до п.1 ч.1 ст.367 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішення у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. Враховуючи те, що позивач за подання позову, відповідно до п.3 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір», звільнений від сплати судового збору, суд вважає за необхідне стягнути дані витрати з відповідача по справі на користь держави.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-06 00:00:00

20 серпня 2015 р. до Ленінського районного суду м. Харкова звернулася [PERSON] з позовом, в якому просила розірвати шлюб з відповідачем [PERSON], мотивуючи тим, що у них постійно виникають суперечки, непорозуміння, що призвело до фактичного розірвання шлюбу. У судове засідання позивачка зявилася. Відповідач, будучи належним чином повідомленим, до суду не з»явився і від нього не недійшла заява про слухання справи за його відсутністю, а тому суд,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-14 00:00:00

20 серпня 2015 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 18 жовтня 1997 року виконкомом Маломочульської сільської ради Теплицького району. Від шлюбу мають доньку [PERSON] [INFO] та сина [PERSON] [INFO]. Шлюбні відносини між ними припинені, через відсутність порозуміння та поваги між ними та різні погляди на життя. На примирення не погоджується. Позивач [PERSON] просить заявлені позовні вимоги задовольнити, миритись він не бажає, вказує на те, що до нього відносяться в сімї неналежно, він не має можливості контролювати дітей, не знає про вчинки дружини. В сімї на протязі останніх років постійні сварки. Тільки в цьому році до них пять разів приїздили по виклику працівники міліції. Він в 2012 році вже звертався до суду про розірвання шлюбу і під тиском та погрозами забрав свою заяву. Відповідач [PERSON] позовні вимоги визнає, просить розірвати шлюб між ними, так як дійсно відносини між ними мають негативний характер, миритись вона не бажає. Після розірвання шлюбу бажає залишити прізвище [PERSON]. Судом встановлено, що сторони знаходяться в зареєстрованому шлюбі з 18 жовтня 1997 року. Шлюб зареєстровано виконкомом Маломочульської сільської ради Теплицького району Вінницької області. Від шлюбу мають доньку [PERSON] [INFO] та сина [PERSON] [INFO], які проживають з відповідачем. З 15 серпня 2015 року сторони проживають окремо. Дані правовідносини регулюються ч.2 ст. 112 СК України, де вказано, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення Враховуючи викладене, приймаючи до уваги, що відносини між сторонами мають негативний характер, подальше збереження шлюбу може мати негативні наслідки, на даний час сторони проживають окремо, подальше збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, тому суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Враховуючи викладене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-30 00:00:00

20 серпня 2015 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу. 25 вересня 2010 року між [PERSON] та [PERSON] було зареєстровано шлюб Київським відділом реєстрації актів цивільного стану Одеського міського управління юстиції, актовий запис №863. Позивач просив суд розірвати шлюб, мотивуючи це тим, що сімейне життя не склалося, сторони мають різні погляди на життя, перестали йти один одному на поступки. Всі зазначені обставини привели до втрати почуттів любові та поваги. На данний час позивач перебуває у фактичних шлюбних відносинах з іншою жінкою, та вони бажають зареєструвати свої відносини в органах РАЦС. Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину: сина, [PERSON], [INFO]. Дитина проживає з відповідачкою та після розірвання шлюбу залишиться проживати з матірю. Позивач в судове засідання не зявився, надав до суду заяву, у якій позовні вимоги просив задовольнити у повному обсязі, справу розглянути без його участі. Відповідач в судове засідання не зявився, надав до суду заяву, у якій позовні вимоги визнав у повному обсязі, справу просив розглянути без його участі. Відповідно до ч.4 ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову та у разі існування для того законних підстав, судом приймається рішення про задоволення позову. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги щодо розірвання шлюбу підлягають задоволенню, оскільки відповідач позов визнав, подальше спільне життя чоловіка й жінки та збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, неповнолітньої дитини, родина фактично розпалася. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-14 00:00:00

20 серпня 2015 року [PERSON] звернувся до суду із позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, в якому зазначив, що він зареєстрував шлюб з відповідачем 21 травня 2006 року та проживав з нею однією сімєю до березня 2015 року. Від спільного шлюбу у них народилося двоє дітей дочка [PERSON], [INFO] та син [PERSON], [INFO]. [PERSON] просить шлюб розірвати, посилаючись на те, що спільне життя не склалось через різні погляди на сімейне життя, утримання сімї, ведення господарства, утримання та виховання дітей. Шлюбні відносини між ними припинилися у березні 2015 року і їх поновлення неможливе. У судове засідання позивач [PERSON] не зявився, хоча про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином,проте від нього надійшла заява про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримує, на розірванні шлюбу наполягає, на примирення не згоден . У судове засідання відповідач [PERSON] не зявилася, хоча про дату, час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином, проте від неї до суду надійшла заява про розгляд справи у її відсутність. Позовні вимоги визнає, проти розірвання шлюбу з підстав, зазначених у позові, не заперечує, на примирення не згодна. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, у звязку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Оцінивши досліджені у судовому засіданні докази, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи із такого. Суд встановив, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 21.05.2006, що підтверджується свідоцтвом про шлюб Серія І-АМ № 014857 (а.с. 4). Від спільного шлюбу у сторін народилося двоє дітей дочка [PERSON], [INFO] та син [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвами про народження Серія І-АМ №051722 та №095796 відповідно (а.с.5,6) . Позивач наполягає на розлученні, миритися не бажає. Причиною його рішення розірвати шлюб з відповідачем стало те, що спільне життя не склалось через різні погляди на сімейне життя, утримання сімї, ведення господарства, утримання та виховання дітей. Шлюбні відносини між ними припинилися у березні 2015 року і їх поновлення неможливе. Отже, подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу є неможливим та суперечить інтересам позивача. Установленим судом обставинам відповідають сімейні правовідносини, які регулюються ст.ст. 105, 110, 112 СК України, відповідно до яких шлюб розривається судом за позовом одного із подружжя, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них чи інтересам неповнолітньої дитини. Оскільки судом встановлено, що збереження шлюбу та подальше спільне проживання подружжя суперечить інтересам позивача, то суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. Підлягає стягненню з відповідача на користь позивача судовий збір в сумі 243,60 грн відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-24 00:00:00

20 серпня 2015 року [PERSON] звернулась в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Вона обґрунтовувала свої вимоги тим, що 13 липня 2011 року у відділі державної реєстрації актів цивільного стану по м.Костянтинівці Костянтинівського міськрайонного управління юстиції у Донецькій області зареєструвала шлюб з відповідачем. Від цього шлюбу вони мають малолітню дочку [PERSON], [INFO], яка після розлучення залишиться у неї на вихованні. У квітні 2015 року шлюбно-сімейні відносини між нею та відповідачем були припинені через відсутність порозуміння, постійних суперечок з питань сімейного життя. Примирення з відповідачем вона вважає неможливим і просила шлюб розірвати. Позивач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримала у повному обсязі, посилаючись на обставини, викладені в позові. Відповідач [PERSON] в судове засідання не явився, подав заяву, в якій проти розірвання шлюбу не заперечує, та просить розглянути справу за його відсутності. Зясувавши у судовому засіданні вказану позицію сторін, а також те, що визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, за наявністю для того законних підстав, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що сторони 13 липня 2011 року у відділі державної реєстрації актів цивільного стану по м.Костянтинівці Костянтинівського міськрайонного управління юстиції у Донецькій області зареєстрували шлюб. Від цього шлюбу вони мають малолітню дочку [PERSON], [INFO], яка після розлучення залишиться на вихованні у позивачки. У квітні 2015 року шлюбно-сімейні відносини між сторонами були припинені. Подальші їхні дії свідчать про те, що відновляти сімейні відносини вони не мають наміру. Суд вважає, що подальше спільне проживання сторін і збереження шлюбу суперечило б їх інтересам та інтересам їхньої малолітньої дитини.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-19 00:00:00

20 серпня 2015 року [PERSON] звернулась до суду з вищезазначеним позовом, в обґрунтування якого посилається на те, що 25 серпня 2010 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем. Від шлюбу дітей не мають. Після реєстрації шлюбу вони прожили однією сім'єю лише два місяці, позивач перебувала в стані вагітності, відповідач жорстоко побив її, спричинив тілесні ушкодження, через що вона втратила дитину, в наслідок чого припинила з відповідачем будь які стосунки. Спільне господарство разом не ведуть та вже пять років, як не проживають разом. Спору щодо поділу майна не мають. У відповідача є інша фактична дружина і троє дітей. На даний час позивач має намір зареєструвати інший шлюб, а тому просить розірвати шлюб, укладений з відповідачем. В судове засідання сторони не зявились, надавши суду заяви про розгляд справи без їхньої участі, оскільки позивач позовні вимоги підтримує, а відповідач їх визнає. На підставі неявки осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч. 2 ст. 197\~ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, і журнал судового засідання не ведеться. Суд, дослідивши наявні письмові докази, приходить до висновку про задоволення позову, виходячи з встановлених у судовому засіданні наступних обставин. Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 25 серпня 2010 року, про що в книзі реєстрації шлюбів виконавчим комітетом Знаменівської сільської ради Новомосковського району Дніпропетровської області зроблено відповідний актовий запис за № 18 та видане свідоцтво про шлюб (а.с. 4). Спільне життя позивача з відповідачем не склалося через застосування відповідачем фізичної сили до позивача, у зв'язку з чим вона втрату дитини в період вагітності. Останні п'ять років шлюбні відносини між сторонами припинені, спільне господарство не ведуть та проживають окремо. У своїх письмових заявах, поданих до суду, сторони наполягали на розірванні шлюбу, пояснюючи свою позицію тим, що їх сім'я розпалася остаточно і примирення між ними неможливе. Таким чином, враховуючи обставини, встановлені в суді, відповідно до ст.\~110, 112 Сімейного кодексу України, суд приходить до висновку, що підстави, які спонукали позивача до розірвання шлюбу, обґрунтовані, подальше спільне життя подружжя та збереження сім'ї неможливо, суперечить інтересам позивача, сім'я розпалася остаточно та відновлена бути не може, тому позов підлягає задоволенню. Враховуючи вищевикладене і

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-27 00:00:00

20 серпня 2015 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON], в якому просить суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дитини у розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) відповідача щомісячно, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, до досягнення дитиною повноліття, стягнути аліменти на своє утримання у розмірі 1/6 частини заробітку (доходу) відповідача, щомісячно до досягнення дитиною [PERSON], [INFO], трирічного віку. Позов мотивовано тим, що відповідач є батьком їх неповнолітньої дитини: [PERSON], [INFO], яка мешкає з позивачем. Між сторонами не було досягнуто згоди стосовно порядку та розмірів сплати аліментів. У судове засідання позивач та відповідач не зявились, надали суду письмові заяви про розгляд справи за їх відсутності, позовні вимоги позивач підтримала в повному обсязі, відповідач визнав. Суд дослідивши матеріали цивільної справи, вважає що заявлений позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Матеріалами справи встановлено, що позивач та відповідач є батьками неповнолітньої дитини [PERSON], [INFO], яка знаходяться на утриманні у позивача. Згоди щодо надання матеріальної допомоги на утримання дитини, утримання матері дитини сторони в досудовому порядку не дійшли. У відповідності до ст.180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. У відповідності до ст.182 СК України, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 СК України (яка визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі). Відповідно до ст.91 Сімейного кодексу України жінка та чоловік, які не перебувають у шлюбі між собою, мають право на утримання в разі проживання з нею, ним їхньої дитини, відповідно до\~частин другої - четвертої статті 84\~та статей 86\~і\~88\~цього Кодексу. Відповідно до ст.84 Сімейного кодексу України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Відповідно до ч.1 ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. У відповідності до п.3 ст.88 ЦПК України, суд стягує з відповідача на користь держави судовий збір.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-14 00:00:00

20 серпня 2015 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 30 квітня 2014 року відділом ДРАЦС Теплицького РУЮ Вінницької області. Від шлюбу мають доньку [PERSON] [INFO]. Шлюбні відносини між ними припинені, через відсутність порозуміння та поваги між ними та різні погляди на життя. На примирення не погоджується. Після розірвання шлюбу бажає залишити дошлюбне прізвище Потеряну. Позивач [PERSON] направила до суду заяву про розгляд справи без її участі, просить заявлені позовні вимоги задовольнити. Відповідач [PERSON] позовні вимоги визнає, просить розірвати шлюб між ними, так як дійсно відносини між ними мають негативний характер, миритись він не бажає, так як після того, як він поїхав на роботу, то його дружина стала проживала з іншим чоловіком. На даний час він проживає з іншою жінкою, яка вагітна, і він бажає зареєструвати з нею шлюб. Судом встановлено, що сторони знаходяться в зареєстрованому шлюбі з 30 квітня 2014 року. Шлюб зареєстровано відділом ДРАЦС Теплицького РУЮ Вінницької області. Від шлюбу мають доньку [PERSON], [INFO], яка проживає з позивачем. З лютого 2015 року сторони проживають окремо, мають другі сімї. Дані правовідносини регулюються ч.2 ст. 112 СК України, де вказано, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення Враховуючи викладене, приймаючи до уваги, що відносини між сторонами мають негативний характер, на даний час сторони проживають окремо, мають інші сімї, подальше збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, тому суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Враховуючи викладене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-08 00:00:00

20 серпня 2015 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, мотивуючи свої вимоги тим, що з відповідачем зареєстрували шлюб 23 вересня 2009 року, про що було зроблено актовий запис № 1765. Від шлюбу сторони мають двох спільних неповнолітніх дітей дочку [PERSON], [INFO], та дочку [PERSON], [INFO]. Вказує, що спільне життя з відповідачем не склалося. Шлюбні відносини припинили своє існування з грудня 2014 року, спільне господарство не ведеться. В сімї часто виникали сварки та суперечки з суттєво важливих питань. Між сторонами втрачені почуття поваги та взаєморозуміння. За таких обставин вважає збереження шлюбу неможливим. Звертаючись до суду позивач просить розірвати шлюб, укладений між нею та [PERSON] 23 вересня 2009 року. Позивач в судове засідання не зявилась, через канцелярію суду надала заяву про розгляд справи за її відсутності. Додатково зазначила, що позов підтримує в повному обсязі, просить його задовольнити. Відповідач в судове засідання не зявився, через канцелярію суду надав заяву про розгляд справи за його відсутності. Додатково зазначив, що проти розлучення не заперечує. Оскільки всі особи, що беруть участь у справі в судове засідання не зявились, відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, який зареєстрований 23 вересня 2009 року, про що було зроблено актовий запис № 1765 (а.с. 5). Від шлюбу сторони мають двох спільних неповнолітніх дітей дочку [PERSON], [INFO], та дочку [PERSON], [INFO]. (а.с. 6-7). Суд, приймаючи до уваги обставини справи, письмові пояснення сторін, які визнаються судом достовірними, дійшов висновку, що шлюб на підставі ст. 112 Сімейного кодексу України належить розірвати, оскільки перебування сторін у шлюбі носить формальний характер, примирення між подружжям неможливо і збереження шлюбу буде суперечити їх інтересам та інтересам дітей, що підтверджено дослідженими судом доказами. Позивачем понесені і документально підтвердженні судові витрати в сумі 243,60 грн. судового збору, які згідно ст. 88 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved