Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-25 00:00:00

21.04.2015 року [PERSON] звернувся до суду із зазначеним позовом до Вінницької міської ради, вказуючи, що на підставі договору від 04.03.2005 року [PERSON] разом із [PERSON] придбали 9/20 частин житлового будинку [ADDRESS]. Рішенням третейського суду від 21.03.2005 року вказаний вище договір визнано дійсним, а також визнано за [PERSON] та [PERSON] право власності на 9/20 ( у рівних ідеальних долях) частин житлового будинку, які складаються з кімнати 2-2 (1-4) житловою площею 18,7 кв. м. і кухні 2-1, а також господарські будівлі: гараж «Д», сарай «Б». З моменту придбання житлового будинку [PERSON] та [PERSON] почали проживати у придбаному житловому будинку, що підтверджується актом б/н від 29.12.2014 року, складеним сусідами позивача. [INFO] [PERSON] помер, що підтверджено свідоцтвом про смерть, серії [NUMBER], виданим відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Вінницького міського управління юстиції у Вінницькій області від 12.06.2014 року та відповідним актовим записом № 1627. Як наслідок відкрилася спадщина, до якої увійшли 9/40 (9/20*1/2) частин житлового будинку. За життя [PERSON] заповіту не залишив, однак враховуючи відсутність у спадкодавця спадкоємців за заповітом та за законом, позивач вказує, що він має право на спадкування за законом у четверту чергу. Позивач вказує на те, що він проживав у житловому будинку разом з спадкодавцем ще з 2005 року, дані обставини також підтверджуються довідкою № 630 від 15.08.2014 року, виданою комітетом мікрорайону «Корея - 1». Також позивач вказує на те, що він не тільки проживав разом з [PERSON] але й вказує те, що вони були пов'язані спільним побутом, вели спільне господарство, позивач постійно піклувався про [PERSON], допомагав йому матеріально, купував ліки, продукти харчування, тощо, а після смерті позивач займався організацією похоронної процесії. Позивач вважає себе спадкоємцем четвертої черги, однак не може реалізувати своє право на спадкування, оскільки факт проживання однією сім'єю з спадкодавцем понад п'ять років належним чином не встановлено, що і обумовило його звернення до суду з вказаною позовною заявою. В судовому засіданні представник позивача [PERSON], позов підтримала, просили його задоволити з підстав що у ньому наведено, також пояснила, що [PERSON] був позивачу не чужою людиною, оскільки [PERSON] та мати позивача перебували у фактичних шлюбних відносинах, до смерті останньої. По суті в позивача та [PERSON] були відносини як між батьком та сином, вони проживали однією сім'єю, вели спільний побут. Просила суд звернути увагу на те, що після смерті [PERSON] позивач займався організацією похоронної процесії. Представник відповідача Федчишен В.А., в судовому засіданні позов не визнав, в його задоволенні просив відмовити, з тієї підстави, що позивачем не долучено до матеріалів справи доказів, що позивач та [PERSON] проживали однією сім'єю. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснив, що [PERSON] він за життя дуже добре знав, оскільки це був його сусід. [PERSON] та [PERSON] проживали однією сім'єю в одному приміщенні, вони разом міняли вікна у спільній частині будинку, стелили поли, вели спільний побут. Разом вони проживали з часу придбання будинку, десь близько 10 років. Він неодноразово ходив у гості до [PERSON] та [PERSON], вони разом святкували дні народження, тощо. Відносини між ними були як між батьком та сином. Після смерті [PERSON] організацією похорону займався [PERSON] На запитання суду повідомив, що проживали вони у різних кімнатах, однак у них була спільна кухня, ванна кімната. Свідок [PERSON] в судовому засіданні повідомив, що [PERSON] він знає, це нерідний батько [PERSON] Краще він знає [PERSON], оскільки саме через нього він познайомився з [PERSON] [PERSON] він знає десь близько 7 - 8 років, та постійно приїжджав до нього в гості (десь 1 - 2 рази на тиждень). [PERSON] проживав в частині будинку разом з [PERSON] Вони разом робили в будинку ремонти, більше коштів на ремонти давав [PERSON], оскільки [PERSON] був похилого віку. На скільки він знає, проживали вони разом близько 7 років, скільки точно він сказати не може, однак з часу його знайомства з [PERSON] він проживав разом з [PERSON] [PERSON] піклувався про [PERSON], купував продукти харчування, коли він приходив до [PERSON] в гості вони не раз разом з [PERSON] вечеряли та відповідно спілкувались. [PERSON] називав [PERSON] своїм батьком. Суд заслухавши пояснення представника позивача та представника відповідача, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності та взаємозв'язку приходить до висновку, що позов обґрунтований, а тому підлягає до задоволення виходячи з наступних підстав. Відповідно до рішення третейського суду від 21.03.2005 року визнано дійсним договір купівлі - продажу 9/20 частин житлового будинку [ADDRESS], укладений 04.03.2005 року між [PERSON] з однієї сторони та [PERSON] і [PERSON] у простій письмовій формі. Визнано за [PERSON] і [PERSON] право власності на 9/20 (у рівних ідеальних долях) частин житлового будинку під [ADDRESS], які складаються з кімнати 2 - 2 (1 - 4) житловою площею 18,7 кв.м. і кухні 2 - 1, а також на господарські будівлі: гараж «Д», сараї «Б». (а.с. 7). З Реєстраційного посвідчення від 07.04.2005 року вбачається, що 9/20 частин будинковолодіння [ADDRESS], зареєстровано за [PERSON], та [PERSON] в рівних долях, записано в реєстрову книгу № 106 за № 7590 (а.с. 9). З матеріалів справи вбачається, що [PERSON] помер [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про смерть [NUMBER], виданого Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Вінницького міського управління юстиції Вінницької області 12.06.2014 року (а.с. 12). Відповідно до відповіді Першої Вінницької державної нотаріальної контори від 19.06.2015 року № 2278/01 - 16, надісланої на запит суду: за архівними даними нотаріальної контори та відомостями зі Спадкового реєстру, спадкова справа, після смерті [PERSON], який помер [INFO], не заводилась. Спадкоємці померлого із заявами про прийняття чи відмову від спадщини до Першої вінницької державної контори не звертались. (а.с. 46) З інформаційної довідки зі Спадкового реєстру № 40706765 від 18.06.2015 року за заданими параметрами пошуку: [PERSON], в спадковому реєстрі інформація відсутня. (а.с. 47) З довідки квартального комітету мікрорайону «Корея - 1» від 15.08.2014 року № 630, вбачається, що [PERSON] постійно зареєстрований у [ADDRESS] (а.с. 13). Актом б/н від 29.12.2014 року голови комітету мікрорайону «Корея - 1» Гука З.Ф., посвідченого громадянами [PERSON], [PERSON], та [PERSON] підтверджується факт того, що [PERSON] та [PERSON] проживали в житловому будинку [ADDRESS] з моменту його придбання у 2005 році. Зазначені особи проживали однією сім'єю, разом вели господарство, підтримували побут. За свого життя [PERSON] відносився до [PERSON] як до сина. В останні роки життя [PERSON] [PERSON] дбав про нього як про рідного батька: купував ліки, продукти харчування, допомагав у побуті. (а.с. 14). Довідкою КП «Комбінат комунальних підприємств від 13.06.2014 року вих. № 13 - 06, що видана [PERSON] підтверджується, що останній здійснив поховання [PERSON] за власні кошти в сумі 1664,00 грн., відповідні послуги замовляв 07.06.2014 року. (а.с. 15). Аналогічно з довідки комітету мікрорайону «Корея - 1» від 30.12.2014 року підтверджується, що організацією похорону [PERSON], померлого [INFO], займався лише його пасинок [PERSON] (а.с. 16). Відповідно до п. 21 Постанови Пленуму Верховного суду України від 30.05.2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» при вирішенні спору про право на спадщину осіб, які проживали зі спадкодавцем однією сім'єю не менш як п'ять років до часу відкриття спадщини (четверта черга спадкоємців за законом), судам необхідно враховувати правила частини другої статті 3 СК ( 2947-14 ) про те, що сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки. Зазначений п'ятирічний строк повинен виповнитися на момент відкриття спадщини і його необхідно обчислювати з урахуванням часу спільного проживання зі спадкодавцем однією сім'єю до набрання чинності цим Кодексом. До спадкоємців четвертої черги належать не лише жінка (чоловік), які проживали однією сім'єю зі спадкодавцем без шлюбу, таке право можуть мати також інші особи, якщо вони спільно проживали зі спадкодавцем, були пов'язані спільним побутом, мали взаємні права та обов'язки, зокрема, вітчим, мачуха, пасинки, падчерки, інші особи, які взяли до себе дитину як члена сім'ї, тощо. У цьому зв'язку, як встановлено судом з наведених вище доказів а також показів свідків [PERSON], [PERSON], позивач по справі [PERSON] станом на день смерті проживав разом з [PERSON], до часу відкриття спадщини вони спільно проживали однією сім'єю з березня 2005 року по [INFO]. Про існування сімейних відносин свідчить те, що [PERSON] та [PERSON] були пов'язані спільним побутом, зокрема вони разом працювали по господарству (обслуговували будинок, зокрема але не обмежуючись замінювали вікна у спільному будинку, стелили підлогу, тощо), позивач по справі купував [PERSON] продукти харчування, допомагав йому у побуті, купував йому ліки, вони разом харчувались, а після смерті [PERSON] позивач здійснив його поховання, що свідчить про те, факт проживання позивача з спадкодавцем однією сім'єю більш як п'ять років знайшов своє підтвердження в ході судового розгляду. Відповідно до ч. 2 ст. 256 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. У цьому зв'язку суд зважає на те, що в судовому засіданні може бути визнаний факт проживання позивача та [PERSON] однією сім'єю, до часу відкриття спадщини не менш як п'ять років, оскільки від цього залежить можливе виникнення (у разі відсутності у [PERSON] спадкоємців попередніх черг) у позивача права на спадкування. Суд не приймає до уваги заперечення представника відповідача проти позову, які ґрунтуються на тому, що позивачем не доведено факту проживання з [PERSON] однією сім'єю більш ніж п'ять років до часу відкриття спадщини, оскільки в судовому засіданні такий факт знайшов своє підтвердження, і доводиться належними та допустимими, дослідженими судом та описаними вище доказами. Оцінюючи в сукупності всі досліджені у справі докази суд прийшов до висновку, що позов підлягає до задоволення. На підставі викладеного,

Outcome: approved