Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-06 00:00:00

20 листопада 2017 року [PERSON] предявила вказаний позов, посилаючись на наступні обставини. 06.10.2012 року у м.Одесі померла її мати [PERSON], після смерті якої залишилася кварти- ра [ADDRESS], яку вона має право успадкувати в порядку першої черги за законом. Вона вчасно звернулася до нотаріуса з приводу оформлення спа- дщини, але у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на успадковане майно - кварти- ру, їй було відмовлено з причини відсутності правовстановлюючого документу. Факт того, що квартира дійсно належала її матері [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу від 13.05. 1992 р. № 1166, підтверджується довідкою Татарбунарського БТІ та РОН, але самого договору ку- півлі-продажу вона не знайшла. Вона з 2003 року проживає на території [PERSON] Федерації, та гадки не має де знаходиться правовстановлюючий документ на спадкову квартиру, може лише припустити, що він був втрачений спадкодавцем за життя. Про втрату правовстановлюючого до- кументу нею розміщене відповідне оголошення у пресі. За таких обставин просила визнати за нею право власності на спадкову квартиру. Представник позивача у судове засідання не зявився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав. Представник Татарбунарської міської ради у судове засідання не зявився, надав заяву про роз- гляд справи за його відсутності, позовні вимоги визнав. Відповідно до ч.2 ст.158 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, має право заявити кло- потання про розгляд справи за її відсутності. У такому разі фіксування судового засідання за допо- могою звукозаписувального технічного засобу, у відповідності з вимогами ч.2 ст.197 ЦПК Украї- ни, не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про наявність правових підстав для задоволення позовних вимог. З копії паспорту громадянина [PERSON] Федерації № 46 04 570935 та свідоцтва про народжен- ня серії ЯТ №289962 (а.с.2,3,5) вбачається, що позивач народилася 11.07.1950 р. у м.Івано-Франкі- вськ, її матірю зазначена [PERSON] Копією свідоцтва про шлюб серії І-ЖД № 304300 (а.с.24) підтверджується, що після реєстрації шлюбу 16.02.1974 р. позивачу присвоєно прізвище Стрюкова. Згідно копії свідоцтва про смерть серії І-ЖД № 313137 (а.с.6), [PERSON] померла 09.10. 2012 р. у м.Одеса. Довідкою Татарбунарського БТІ (копія на а.с.9) підтверджується, що квартира [ADDRESS] на праві приватної власності належить [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого Татарбунарською нотаріальною конторою 13.05.1992 р. З технічного паспорту, виготовленого 20.05.1992 р. (а.с.10-11) слідує, що спадкова квартира ск- ладається з трьох кімнат, коридору, ніші, лоджії та кухні. Виконавчим комітетом Татарбунарської міської ради народних депутатів прийнято рішення від 26.03.1992 р. про затвердження акту оціночної комісії від 10.03.1992 р. та продаж [PERSON] у приватну власність займаної нею квартири [ADDRESS], яка знаходиться у будинку державного житлового фонду (а.с.12). Листом нотаріуса від 29.09.2017 р. (а.с.13) відмовлено позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину після померлої [PERSON] з причини відсутності правовстановлюючих документів на успадковану квартиру та рекомендовано звернутись з цього приводу до суду. Зі звіту про незалежну оціночну вартість, виготовленого ТОВ «Імперіал-777» (а.с.14-15), слідує, що вартість зазначеної спадкової квартири загальною площею 64,7 кв.м становить 134710 грн. Газета Татарбунарский вестник № 45 від 25.11.2017 р. містила оголошення про недійсність договору купівлі-продажу квартири від 13.05.1992 р. № 1166, що видно з її копії (а.с.17). Як роз'яснив Пленум Верховного Суду України у п.23 своєї постанови № 7 від 30.05.2008 р. «Про судову практику у справах про спадкування», у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. В силу ст.1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст.1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно ст.1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадко- давця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. За змістом ч.1 ст.1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину чи не прийняти її. У судовому засіданні встановлено, що [PERSON] є спадкоємцем за законом в порядку пер- шої черги, а також те, що квартира [ADDRESS] дійсно належала її матері [PERSON] Однак отримати свідоцтво про право на спадщину через нотаріальну конто- ру вона не має можливості у звязку з відсутністю правовстановлюючого документу на квартиру. Отже, суд вважає, що за позивачем має бути визнано право власності на зазначену квартиру, що залишилася після смерті [PERSON] На підставі викладеного,

Outcome: approved