Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-22 00:00:00

20 липня 2019 року [PERSON] звернулася до суду із зазначеним позовом, в якому просить визнати об`єктом права спільної сумісної власності подружжя [PERSON] , померлого [INFO] , та [PERSON] , померлої [INFO] , житловий будинок та земельну ділянку кадастровий номер 5910700000:08:001:0022, які розташовані за адресою: [ADDRESS] ; визнати за [PERSON] в порядку спадкування за законом право власності на Ѕ частини житлового будинку [ADDRESS] та 1/2 частину земельної ділянки кадастровий номер 5910700000:08:001:0022, за адресою [ADDRESS] . Позов мотивований тим, що вона є спадкоємицею на майно померлої [INFO] матері [PERSON] . Під час шлюбу мати та батько [PERSON] , який помер [INFO] , в червні 1970 року розпочали будівництво житлового будинку по [ADDRESS] , яке закінчили у січні 1986 року. 04 травня 1988 року її батько отримав Свідоцтво про право особистої власності на вказаний житловий будинок, видане йому на підставі рішення виконкому Роменської міської Ради народних депутатів №70 від 18.04.1988 року та записане 04 травня 1988 року в реєстрову книгу №37 за реєстровим номером № 123 стор. 125 . Право приватної власності на земельну ділянку загальною площею 0,1039 га, на якій зазначений будинок був побудований, підтверджується Державним актом на право приватної власності на землю серії IV СМ №004380 від 07.05.2002 року, виданим на ім`я [PERSON] . З Витягу з державного земельного кадастру про земельну ділянку № витягу НВ - 5912293332019 від 01.07.2019 року вбачається, що земельна ділянка кадастровий номер 5910700000:08:001:002 по [ADDRESS] площею 0,1039 зареєстроване за [PERSON] . На момент смерті батька вона проживала окремо, а з ним проживала мати [PERSON] та більше не проживав ніхто. Брат (сина спадкодавця) проживав окремо. Таким чином, мати вважається такою, що прийняла спадщину після смерті батька. В той же час, у відповідності до положень ст. 22 КпШС України вищевказаний житловий будинок являється спільною сумісною власністю подружжя та має бути визнаний таким судом, оскільки власники майна - батьки померли. Таким чином, на момент смерті батьку [PERSON] належали по Ѕ частині вищевказаного житлового будинку та земельної ділянки, як майно, набуте за час шлюбу, а інша Ѕ частина належала матері. Тобто, після успадкування матір`ю частки у майні батька, їй на момент смерті належала ціла частка будинку і земельної ділянки. В зв`язку з зазначеним, оскільки позивачка прийняла спадщину після смерті матері на рівні з братом - відповідачем по справі, то за нею має бути визнане право власності в порядку спадкування на Ѕ частину спадкового нерухомого майна. 20.08.2019 представник відповідача [PERSON] адвокат Глущенко В.В. подав до суду відзив, в якому заперечував проти задоволення позову, посилаючись на його необгрунтованість та недоведеність доказами. Крім того, адвокат зазначив, що є безпідставними твердження позивачки про прийняття спадщини після смерті батька лише матір`ю, оскільки син спадкодавця також прийняв спадщину, подавши в нотаріальну контору заяву про прийняття спадщини на Ѕ частку майна померлого. Тобто після смерті батька спадщину в рівних частинах прийняли він та мати (дружина спадкодавця) - по Ѕ частці. Також після смерті матері відповідач успадкував Ѕ частину спадкового майна. Тому позивачці не може належати Ѕ частина спадкового майна. В судове засідання позивачка та її представник не з`явилися, в заяві до суду останні клопотали про розгляд справи у їх відсутності та про задоволення позову. Представник відповідача Роменської міської ради не з`явився в судове засідання, надав заяву про розгляд справи без його участі, при прийнятті рішення покладається на розсуд суду. Відповідач [PERSON] та його представник [PERSON] в судове засідання не з`явилися, від представника надійшла заява про розгляд справи у їх відсутності, в якій він додатково обґрунтовує заперечення проти позову. Зокрема, представник зазначає, що безпідставними є вимоги позивача про визнання в порядку спадкування за законом право власності на 1/2 частину житлового будинку та земельної ділянки по [ADDRESS] , оскільки відповідач по справі [PERSON] прийняв спадщину після смерті батька 1/2 частину, мати, оскільки проживала разом з батьком, після смерті батька успадкувала також 1/2 частину майна. Тобто після смерті батька спадщину в рівних частках прийняли син та мати по 1/2 частці. Крім того після смерті матері відповідач успадкував 1/2 частину, яка їй належала. Тому позивачці не може належати 1/2 частина спадкового майн, оскільки вона спадщину прийняла тільки на 1/2 частину спадкового майна після смерті матері. Отже позивачу [PERSON] належить ј частка спадкового майна,а відповідачу [PERSON] ѕ частки спадкового майна. У разі якщо суд визнає (спадщину) нерухоме майно та земельну ділянку об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, то також безпідставними є вимоги позивача про визнання в порядку спадкування за законом право власності на 1/2 частину житлового будинку та земельної ділянки по [ADDRESS] , Тоді, частка позивачки буде становити 3/8, а відповідача [PERSON] - 5/8 спадкового майна. Враховуючи вищенаведене вимоги позивача є незаконними, та такими, що порушують загальні засади цивільного законодавства. Третя особа без самостійних вимог приватний нотаріус Проскурня Л.І. надала заяву про розгляд справи у її відсутності, при прийнятті рішення покладається на розсуд суду. Суд, дослідивши письмові докази по справі, дійшов до наступного висновку. [INFO] помер [PERSON] - батько позивачки [PERSON] та відповідача [PERSON] , після смерті якого відкрилася спадщина (а.с. 24). [INFO] померла мати позивачки та відповідача - [PERSON] , після смерті якої також відкрилася спадщина (а.с. 25). За життя батьками позивачки та відповідача [PERSON] та [PERSON] в шлюбі був побудований житловий будинок за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується свідоцтвом про одруження [NUMBER] , виданим Роменським ЗАГС Сумської області 22.01.1965, актом про закінчення будівництва і передачу в експлуатацію індивідуального домоволодіння, затвердженим Роменською міською радою народних депутатів 20.04.1987, та свідоцтвом про право особистої власності на житловий будинок, виданим [PERSON] 04.05.1988 виконавчим комітетом Роменської міської ради народних депутатів на підставі рішення виконкому № 70 від 18.04.1988 (а.с. 11,12, 16-18). Право власності [PERSON] на зазначений житловий будинок зареєстроване Роменським міжміським бюро технічної інвентаризації 04.05.1988 в реєстрову книгу № 37 за реєстровим № 123 стор. 125 (а.с. 12). Згідно довідки-характеристики об`єкта нерухомого майна, виданої КП «Роменське МРБТІ» 10.06.2019 № 445, за даними технічної інвентаризації від 21.05.2019 за адресою: [ADDRESS] , розташовані наступні будівлі та споруди: житловий будинок шлакоблочний, обкладений цеглою літ «А», загальною площею 73,8 кв. м., жилою площею 37,4 кв.м.; прибудова цегляна літ. «а1»; веранда дощана літ. «а2»; погріб цегляний під «а1» літ. «п»; сарай шлакоблочний літ. «Б»; літній душ цегляний літ. «В»; гараж цегляний літ. «Г»; вбиральня цегляна літ. «У»; огорожа дощана літ. «№1»; колодязь з/бетонні кільця літ. «№2». Право власності станмо на 01.01.2013 на вищевказане майно зареєстроване в реєстровій книзі № 37, реєстровий номер 123 за [PERSON] (а.с. 26). 07 травня 2002 [PERSON] Плавинищенською сільською радою народних депутатів був виданий Державний акт на право приватної власності на землю на земельну ділянку площею 0,1039 га, для будівництва та обслуговування житлового будинку, яка розташована в с. Лучки Плавинищенської сільської ради. Акт зареєстровано в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 166 (а.с. 19). 01.07.2019 була проведена державна реєстрація вищевказаної земельної ділянки, власником якої зазначений [PERSON] , з присвоєнням земельній ділянці кадастрового номеру 5910700000:08:001:0022, місце розташування: [ADDRESS] , що підтверджується Витягом з Державного земельного кадастру про земельну ділянку від 01.07.2019 № НВ-5912293332019 (а.с. 21-23). З досліджений судом спадкових справ, заведених після померлих [PERSON] та [PERSON] встановлено наступне. 18.07.2007 [PERSON] подав до Роменської міської державної нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини, що залишилася після смерті його батька [PERSON] , померлого [INFO] (а.с. 184). Цього ж дня в нотконторі була заведена спадкова справа номер у спадковому реєстрі 42795261, номер у нотаріуса 308, що вбачається з Витягу про реєстрацію у спадковому реєстрі № 10401543 від 18.07.2007 (а.с. 190). З довідки Управління адміністративних послуг Роменської міської ради від 15.05.2019 № 04-20/2063 вбачається, що на момент смерті [PERSON] з ним за адресою: [ADDRESS] були зареєстровані дружина [PERSON] та син [PERSON] (а.с. 191). Таким чином дружина спадкодавця (мати позивачки та відповідача) у відповідності з ч. 3 ст. 1268 ЦК України, вважається такою, що прийняла спадщину після смерті свого чоловіка. Відповідно до роз`яснень від 16.05.2019, наданих приватним нотаріусом Проскурнею Л.І. позивачці [PERSON] в межах даної спадкової справи, констатовано, що остання не прийняла спадщину після смерті батька [PERSON] згідно законодавства України, а тому нотаріус не має можливості видати їй свідоцтво про право на спадщину за законом. При цьому, позивачці нотаріус радила звернутися до суду про встановлення додаткового строку для прийняття спадщини (а.с. 197). Щодо спадкових прав на майно матері [PERSON] , яка померла [INFO] , то спадщину після її смерті прийняли як позивачка [PERSON] , так і відповідач [PERSON] , що підтверджується їх заявами про прийняття спадщини, поданими 26.02.2019 приватному нотаріусу Проскурні Л.І. (а.с. 165, 166). На підставі даних заяв була зведена спадкова справа номер у спадковому реєстрі 63816745, номер у нотаріуса 39/2019, що підтверджується Витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі № 10401543 від 18.07.2007 (а.с. 190). Відповідно до ст.22 ч.1 КпШС України майно, нажите подружжям за час шлюбу, є його спільною сумісною власністю. Кожен з подружжя має рівні права володіння, користування і розпорядження цим майном. Відповідно до ст. 28 ч.1 КпШС України в разі поділу майна, яке є спільною сумісною власністю подружжя, їх частки визнаються рівними. В окремих випадках суд може відступити від начала рівності часток подружжя, враховуючи інтереси неповнолітніх дітей або інтереси одного з подружжя, що заслуговують на увагу. У зв`язку зі смертю спадкодавців [PERSON] та [PERSON] суд визначає розмір часток кожного з подружжя у вказаному майні і визнає частки рівними, а саме 1/2 і 1/2. Відповідно до ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Згідно ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Відповідно до ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Відповідно до п.211 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженої Наказ Міністерства юстиції України 03.03.2004 N 20/5 передбачено , що доказом постійного проживання разом зі спадкодавцем можуть бути: довідка житлово-експлуатаційної організації, правління житлово-будівельного кооперативу, відповідного органу місцевого самоврядування про те, що спадкоємець безпосередньо перед смертю спадкодавця проживав разом зі спадкодавцем; копія рішення суду, що набрало законної сили, про встановлення факту своєчасного прийняття спадщини; реєстраційний запис у паспорті спадкоємця або в будинковій книзі, який свідчить про те, що спадкоємець постійно проживав разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, та інші документи, що підтверджують факт постійного проживання разом зі спадкодавцем. Таким чином, враховуючи зазначене та встановлені судом обставини справи, до складу спадкового майна [PERSON] входить Ѕ частка житлового будинок та Ѕ частка земельної ділянки кадастровий номер 5910700000:08:001:0022, які розташовані за адресою: [ADDRESS] . Зазначене спадкове майно успадкували його син [PERSON] та дружина [PERSON] в рівних частинах кожен. Отже, до складу спадкового майна після смерті матері [PERSON] входить Ѕ частка житлового будинок та Ѕ частка земельної ділянки кадастровий номер 5910700000:08:001:0022, які розташовані за адресою: [ADDRESS] , як частки у спільній сумісній власності подружжя, а також ј частка успадкованого, але не оформленого майна після смерті чоловіка [PERSON] , що в загальному складає ѕ частки. Оскільки спадщину після смерті матері [PERSON] прийняли дочка [PERSON] та син [PERSON] , то кожному з них належить по Ѕ частині від ѕ частки, що для [PERSON] складає 3/8 частки спадкового нерухомого майна, а для відповідача [PERSON] 5/8 частки (3/8 - спадкового майна після смерті матері + ј спадкового майна після смерті батька). За таких обставин, суд на підставі наявних доказів у справі, якими підтверджуються обставини існування права спільної сумісної власності подружжя спадкодавців [PERSON] та [PERSON] на спадкове нерухоме майно, з урахуванням доказів, наданих приватним нотаріусом за фактами прийняття спадщини дітьми спадкодавців, зокрема, того, що позивачка [PERSON] не прийняла спадщину після смерті батька, суд дійшов висновку про часткове задоволення позову та вбачає підстави для задоволення позовних вимог в частині визнання спадкового нерухомого майна об`єктом права спільної сумісної власності подружжя [PERSON] та [PERSON] , та відмовити в задоволенні решти позовних вимог. На підставі положень ст. ст. 10, 12, 13, 18, 141, 206, 258, 259, 263-265, 352, 354, 355 ЦПК України, ст.ст. 1223, 1261, 1268 ч.3, 1270 ЦК України, ст.ст. 22 ч.1, 28 ч.1 КпШС України, суд,-

Outcome: partial