Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-05 00:00:00

20.03.2017 позивачка [PERSON] звернулася до суду з даним позовом в якому просить стягнути з відповідача [PERSON] грошові кошти у розмірі 4610,59 грн. Обґрунтовуючи позовні вимоги, посилається на те, що рішенням Солом'янського районного суду м. Києва від 24.05.2011 з відповідача на її користь стягнуто заборгованість за договором позики в розмірі 22 721,00 грн., судовий збір у сумі 227,21 грн. та витрати за інформаційно-технічне забезпечення судового процесу у сумі 120,00 грн., а всього - 23 068,21 грн. Заочним рішенням Солом'янського районного суду м. Києва від 07.12.2015 з відповідача на її користь стягнуто, за період з серпня 2012 по липень 2015, інфляційні витрати у розмірі 9559,35 грн. три проценти річних у розмірі 1 177,90 грн. та витрати по оплаті судового збору в сумі 243,60 грн., а всього 10 980,85 грн. Дане рішення суду виконується держаною виконавчою службою з 07.07.2012. Станом на липень 2015 рішення суду виконане відповідачем частково у розмірі 20035,67 грн. На думку позивачки за час виплати мало місце знецінення грошових коштів, що становлять суму боргу за договором позики. У зв'язку з цим вона просить стягнути додатково з відповідача нараховані на підставі ч. 2 ст. 625 ЦК України грошові кошти, а саме: інфляційні нарахування за період з серпня 2015 по лютий 2017 в розмірі 3279,13 грн. та три проценти річних у розмірі 1331,46 грн. В судове засідання позивачка не з'явилась, про місце та час розгляду справи повідомлена належним чином. Згідно поданої заяви просить розглядати справу за у її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач в судове засідання повторно не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Про причини неявки суд до відома не поставив, з заявою про розгляд справи у його відсутності до суду не звертався. Враховуючи положення ст.ст. 169, 224 ЦПК України, а також те, що позивачка згідно поданої заяви не заперечує проти вирішення справи у заочному порядку, суд знаходить можливим розглянути справу у відсутності відповідача на підставі наявних доказів, ухваливши заочне рішення. У зв'язку з тим, що розгляд справи здійснюється за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється відповідно до ч.2 ст. 197 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що відповідно до рішення Солом'янського районного суду м. Києва від 24.05.2011 з [PERSON] на користь [PERSON] стягнуто заборгованість за договором позики в розмірі 22721,00 грн., судовий збір у сумі 227,21 грн. та витрати за інформаційно-технічне забезпечення судового процесу у сумі 120,00 грн., а всього - 23068,21 грн. Заочним рішенням Солом'янського районного суду м. Києва від 07.12.2015 з відповідача на її користь стягнуто, за період з серпня 2012 по липень 2015, інфляційні витрати у розмірі 9559,35 грн. три проценти річних у розмірі 1 177,90 грн. та витрати по оплаті судового збору в сумі 243,60 грн., а всього 10 980,85 грн. Дане рішення суду виконується держаною виконавчою службою з 07.07.2012. Станом на дату подачі позову рішення суду виконане відповідачем частково у розмірі 20035,67 грн. Погашення заборгованості здійснюється періодичними платежами шляхом відрахувань із пенсії відповідача. Частиною першою статті 1048 ЦК України передбачено обов'язок позичальника повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Стаття 526 ЦК України визначає, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Частиною першою статті 1050 ЦК визначено, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Відповідно до частини другої статті 625 ЦК, боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Як вбачається з наданого позивачкою розрахунку заборгованості, останньою здійснено нарахування інфляції та трьох процентів за період з серпня 2015 по лютий 2017 в розмірі 3279,13 грн. та три проценти річних у розмірі 1331,46 грн. Суд приймає розрахунок заборгованості наданий позивачем, оскільки він детально складений, достатньо аргументований. В той же час, розрахунок по суті відповідачем не оспорено, доказів невідповідності проведеного позивачем розрахунку положенням закону відповідачем не надано, як і не наданого іншого розрахунку. За таких обставин, враховуючи, що зобов'язання за договором позики відповідачем належним чином не виконуються, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог [PERSON] та стягнення з відповідача інфляційних втрат у розмірі 3279,13 грн., трьох процентів річних у розмірі 1331,46 грн. В силу вимог статті 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Таким чином, з відповідача підлягає стягненню сплачена позивачкою сума судового збору в розмірі 640,00 грн.

Outcome: approved