Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-15 00:00:00

1. Позивач звернулась до суду із позовом до відповідача про стягнення заборгованості по заробітній платі та середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні, мотивуючи тим, що з 01.06.2011р. вона працювала на ТОВ «МІГ» на посаді менеджера зі збуту, середньомісячна заробітна плата становила 2000,00грн. Відповідно до позовної заяви, з листопада 2013р. відповідач перестав виплачувати заробітну плату, у зв'язку з чим, 28.02.2014р. позивач звільнилась з роботи за власним бажанням на підставі ст.38 КЗпПУ. Крім того позивач зазначає, що станом на 03.03.2014р. заборгованість по заробітній платі складає 7506,29грн. На неодноразові звернення позивача щодо погашення заборгованості по заробітній платі, відповідач не відреагував. У зв'язку з наведеним, просила стягнути з ТОВ «МІГ» на її користь заборгованість по заробітній платі в розмірі 7506,29грн.; стягнути з ТОВ «МІГ» на її користь середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні в розмірі 2000,00 грн. 2. Позивач в судове засідання не з'явилась, однак на адресу суду надала заяву про уточнення позовних вимог, якою просила стягнути з ТОВ «МІГ» на її користь заборгованість по заробітній платі в розмірі 7506,29грн., стягнути з ТОВ «МІГ» на її користь середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні в розмірі 1574,16 грн. за період з 01.03.2014р. по 21.03.2014р., судові витрати покласти на відповідача, також просила справу розглянути без її участі. 2.1. Представник відповідача за довіреністю Левченко Л.В. в судове засідання не з'явилась, однак на адресу суду надала заяву, якою позовні вимоги про стягнення заборгованості по заробітній платі у розмірі 7506,29грн. визнала в повному обсязі, щодо позовної вимоги про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні визнала у розмірі 1574,16грн., просила відмовити в частині стягнення середньомісячної заробітної плати за час затримки розрахунку у розмірі 425,84грн., посилаючись на неправильне обчислення. 3. Розглянувши матеріали справи, суд встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини: - з 01.06.2011р. по 28.05.2014р. позивач перебувала у трудових відносинах з ТОВ «МІГ» на посаді менеджера збуту, що підтверджується відомостями трудової книжки, серії [NUMBER] від 28.08.2002р.; - 28.02.2014р. [PERSON] було звільнено з посади за власним бажанням згідно ст.38 КЗпПУ на підставі наказу № 6-К від 28.02.2014р.; - позивачу на теперішній час не виплачено заробітну плату; - заборгованість по заробітній платі перед [PERSON] станом на 03.03.2014р. складає 7506,29грн., що підтверджується довідкою № 15 від 03.03.2014р., виданою ТОВ «МІГ»; - відповідно довідки-розрахунку виплати середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні, за грудень 2013р. - січень 2014р. середньомісячна заробітна плата [PERSON] на ТОВ «МІГ» становить 3485,71грн. без урахування обов'язкових платежів; - нарахування середнього заробітку розпочинає свій перебіг з наступного дня за днем звільнення тобто з 01.03.2014 року; - середній заробіток за весь час затримки становить 1574,16грн., що вираховується із розрахунку: середньоденна заробітна плата за грудень 2013р. - січень 2014р. х кількість робочих днів за час затримки, де середньоденна заробітна плата складає 112,44 грн. без урахування обов'язкових платежів, а кількість робочих днів затримки за період з 01.03.2014р. по 21.03.2014р. - 14 днів. 4. Відповідно до ст.115 КЗПП України заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором або нормативним актом роботодавця, погодженим з виборним органом первинної профспілкової організації чи іншим уповноваженим на представництво трудовим колективом органом (а в разі відсутності таких органів - представниками, обраними і уповноваженими трудовим колективом), але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів, та не пізніше семи днів після закінчення періоду, за який здійснюється виплата. Відповідно до ст.116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред'явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум. В разі спору про розмір сум, належних працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган в усякому випадку повинен в зазначений у цій статті строк виплатити не оспорювану нею суму. Відповідно до ст.117 КЗпП України в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. Відповідно до п.8. Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою КМУ від 8 лютого 1995 року № 100, нарахування виплат, що обчислюються із середньої заробітної плати за останні два місяці роботи, провадяться шляхом множення середньоденного (годинного) заробітку на число робочих днів/годин, а у випадках, передбачених чинним законодавством, календарних днів, які мають бути оплачені за середнім заробітком. Середньоденна (годинна) заробітна плата визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі (календарні) дні на число відпрацьованих робочих днів (годин), а у випадках, передбачених чинним законодавством, - на число календарних днів за цей період. Відповідно до ст.88 ЦПК України - якщо позивач, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. 5. Враховуючи вищевказане, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню. Так, заборгованість по заробітній платі перед позивачем становить 7506,29 грн., що також не заперечується відповідачем, тому суд приходить до висновку, що позовна вимога про стягнення заборгованості по заробітній платі підлягає задоволенню в повному обсязі. Щодо вимоги про стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості з оплати середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні, то суд приходить до висновку, що вони підлягають задоволенню частково, а саме підлягає стягненню 1574,16грн. в рахунок оплати середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні за період з 01.03.2014р. по 21.03.2014р. без урахування обов'язкових платежів. Також, з відповідача на користь держави підлягають стягненню судові витрати, які складаються із суми судового збору - 243,60грн. 6.

Outcome: partial