overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-09 00:00:00

20 липня 2015 року заявник звернувся до суду із заявою про встановлення факту родинних відносин, а саме факту, що [PERSON], [INFO], яка померла 03 липня 2003 року, є матірю батька заявника [PERSON], [INFO], який помер 20 липня 2014 року, та рідною бабою по батьковій лінії. У судовому засіданні заявник просив задовольнити заяву. Представники заінтересованих осіб до суду не зявилися, про час і місце розгляду справи оповіщені, у поданих через канцелярію суду до початку судового засідання письмових заявах просили справу розглядати без їх участі, представник Гучинської сільської ради Ріпкинського району Чернігівської області заяву визнав, а представник Ріпкинської районної державної адміністрації Чернігівської області поклався на розсуд суду. Заслухавши пояснення заявника, показання свідків, дослідивши матеріали справи, суд доходить висновку, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що згідно свідоцтва про смерть серії 1-ЕЛ № 175662 від 03 липня 2003 року, [PERSON] померла03 липня 2003 року (а.с. 4). Після її смерті відкрилася спадщина на земельну ділянку, загальною площею 3,52 га, що розташована на території Гучинської сільської ради Ріпкинського району Чернігівської області, що належала останній на праві приватної власності на підставі державного акта серії ІІ-ЧН № 004664 (а.с. 6). Згідно довідки № 03-20/27 від 29.01.2015, виданої виконавчим комітетом Гучинської сільської ради Ріпкинського району Чернігівської області [PERSON], [INFO], його бабуся [PERSON], яка померла 03 липня 2003 року, була зареєстрована та проживала за адресою: [INFO]. На день смерті за даною адресою з померлою були зареєстровані та проживали [PERSON] син та [PERSON] невістка (а.с. 8). Згідно свідоцтва про смерть серії 1-ЕЛ № 233126 від 29 липня 2014 року, [PERSON] помер 20 липня 2014 року (а.с. 9). У свідоцтві про народження серії ІІ- ЯР № 575458 батьками [PERSON] вказані [PERSON] та [PERSON] (а.с. 5). Відповідно до довідки Державного архіву Чернігівської області № Л-1348 від 09.07.2015, книги реєстрації первинних актових записів про народження по с. Гучин Ріпкинського району Чернігівської області за 1933 рік на зберігання до архіву не надходили й про їхнє місцезнаходження архів відомостей не має (а.с. 12). Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 256 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами. Факт того, що [PERSON] є сином [PERSON] підтверджується матеріалами справи та показаннями допитаних у судовому засіданні в якості свідків [PERSON], [PERSON] Зі змісту заяви убачається, що встановлення факту родинних відносин необхідно для отримання заявником свідоцтва про право на спадщину. Враховуючи зазначене, суд дійшов висновку, що заява [PERSON]про встановлення факту родинних відносин підлягає задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-22 00:00:00

20 липня 2015 року заявник звернувся до суду із заявою про госпіталізацію [PERSON], [INFO], яка мешкає за адресою: АРК, м. Керчь, с. Аджимушкай, вул.Пещерна, 19. Свої вимоги заявник обґрунтував тим, що 17.07.2015р. об 11 год. 24 хв. [PERSON] була госпіталізована до психіатричного стаціонару. За думкою комісії лікарів, хвора є безпорадною і не може самостійно задовольнити свої життєві потреби, лікування можливе лише у стаціонарних умовах. У судовому засіданні представник заявника підтримав вимоги, прокурор не заперечує, задовольнити, адвокат на розсуд суду. [PERSON] письмової поінформованої згоди на госпіталізацію до КЗ «ДКПЛ» ДОР не давала, що стало підставою для звернення до суду із даною заявою. Розглянувши матеріали справи, вислухавши пояснення представника заявника, заінтересованої особи, думку прокурора, суд вважає, що заява підлягає задоволенню за наступних підстав. В силу ст. 14 Закону України від 22.02.2000р. № 1489-ІІІ «Про психіатричну допомогу» особа, яка страждає на психічний розлад, може бути госпіталізована до психіатричного закладу без її усвідомленої згоди або без згоди її законного представника, якщо її обстеження або лікування можливі лише в стаціонарних умовах, та при встановленні в особи тяжкого психічного розладу, внаслідок чого вона: вчиняє чи виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї чи оточуючих, або неспроможна самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує її життєдіяльність. У судовому засіданні було встановлено, що 17.07.2015р. об 11 год. 24 хв. [PERSON] була госпіталізована до КЗ «Дніпропетровська клінічна психіатрична лікарня» Дніпропетровської обласної Ради за направленням лікаря-психіатра Живодера лікарні КЗ «ДСШМД» ДОР. При обстеженні її психічного стану в КЗ «ДКПЛ» ДОР комісія лікарів виявила, що хвора доступна мовному контакту. Установлену дистанцію не підтримує. Збуджена, місця не тримається, постійно перебуває у русі. Інструкції не виконує. Емоційно неадекватна, тривожна. Настрій нестійкий, роздратована. Багатомовна. Мова прискорена, голос гучний. Постійно говорить про якісь події, про людей. Гучно співає. Висловлює маячні ідеї відносин. Мислення паралогічне, дезорганізоване. Свій стан не оцінює. [PERSON] було поставлено попередній діагноз шизофренія, параноїдна форма, безперервний перебіг, афективно-параноїдний синдром. Представник психіатричного закладу підтвердив обставини щодо поведінки та діагнозу захворювання та зазначив, що ій необхідно пройти курс лікування у стаціонарних умовах. Таким чином, суд вважає, що вимоги заявника, про госпіталізацію [PERSON] до психіатричного стаціонару без її усвідомленої згоди, обґрунтовані. Враховуючи викладене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-22 00:00:00

20 липня 2015 року заявник звернувся до суду із заявою про госпіталізацію [PERSON], [INFO], яка мешкає за адресою: Дніпропетровськ, пров. Вільний, 5/94. Свої вимоги заявник обґрунтував тим, що 18.07.2015р. о 08 год. 45 хв. [PERSON] була госпіталізована до психіатричного стаціонару. За думкою комісії лікарів, хвора є безпорадною і не може самостійно задовольнити свої життєві потреби, лікування можливе лише у стаціонарних умовах. У судовому засіданні представник заявника підтримав вимоги, прокурор не заперечує, задовольнити, адвокат на розсуд суду. [PERSON] письмової поінформованої згоди на госпіталізацію до КЗ «ДКПЛ» ДОР не давала, що стало підставою для звернення до суду із даною заявою. Розглянувши матеріали справи, вислухавши пояснення представника заявника, заінтересованої особи, думку прокурора, суд вважає, що заява підлягає задоволенню за наступних підстав. В силу ст. 14 Закону України від 22.02.2000р. № 1489-ІІІ «Про психіатричну допомогу» особа, яка страждає на психічний розлад, може бути госпіталізована до психіатричного закладу без її усвідомленої згоди або без згоди її законного представника, якщо її обстеження або лікування можливі лише в стаціонарних умовах, та при встановленні в особи тяжкого психічного розладу, внаслідок чого вона: вчиняє чи виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї чи оточуючих, або неспроможна самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує її життєдіяльність. У судовому засіданні було встановлено, що 18.07.2015р. о 08 год. 45 хв. [PERSON] була госпіталізована до КЗ «Дніпропетровська клінічна психіатрична лікарня» Дніпропетровської обласної Ради за направленням лікаря-психіатра Живодера лікарні КЗ «ДСШМД» ДОР. При обстеженні її психічного стану в КЗ «ДКПЛ» ДОР комісія лікарів виявила, що хвора Доступна формальному контакту. При розмові напружена, підозріла, на питання відповідає вибірково. Мовлення по типу монологу. На деякі питання відповідає з незадоволенням. Назвала своє імя, знає де знаходиться. Нецензурно лається. Свої хворобливі переживання не розкриває. Висказує маячні ідеї переслідування, фізичної дії на адресу оточуючих. При спробі корекції афектується. Психічно хворою себе не вважає. Опирається огляду, дереться. Інструкції практично не виконує. Мислення паралогічне, непослідовне. Критика до свого стану порушення. [PERSON] було поставлено попередній діагноз шизофренія, параноїдна форма, безперервний тип перебігу, афективно-параноїдний синдром, поточний процес. Представник психіатричного закладу підтвердив обставини щодо поведінки та діагнозу захворювання та зазначив, що ій необхідно пройти курс лікування у стаціонарних умовах. Таким чином, суд вважає, що вимоги заявника, про госпіталізацію [PERSON] до психіатричного стаціонару без її усвідомленої згоди, обґрунтовані. Враховуючи викладене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-22 00:00:00

20 липня 2015 року заявник звернувся до суду із заявою про госпіталізацію [PERSON], [INFO], який мешкає за адресою: м. Дніпропетровськ, вул. Братів Трофімових, 41. Свої вимоги заявник обґрунтував тим, що 18.07.2015 р. о 05 год. 04 хв. [PERSON] був госпіталізований до психіатричного стаціонару. За думкою комісії лікарів, хворий є небезпечним та представляє реальну загрозу для безпеки оточуючих, лікування можливе лише у стаціонарних умовах. У судовому засіданні представник заявника підтримав вимоги, прокурор не заперечує, задовольнити, адвокат на розсуд суду. [PERSON] письмової поінформованої згоди на госпіталізацію до КЗ «ДКПЛ» ДОР не дав, що стало підставою для звернення до суду із даною заявою. Розглянувши матеріали справи, вислухавши пояснення представника заявника, заінтересованої особи, думку прокурора, суд вважає, що заява підлягає задоволенню за наступних підстав. В силу ст.14 Закону України від 22.02.2000р. № 1489-ІІІ «Про психіатричну допомогу» особа, яка страждає на психічний розлад, може бути госпіталізована до психіатричного закладу без її усвідомленої згоди або без згоди її законного представника, якщо її обстеження або лікування можливі лише в стаціонарних умовах, та при встановленні в особи тяжкого психічного розладу, внаслідок чого вона: вчиняє чи виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї чи оточуючих, або неспроможна самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує його життєдіяльність. У судовому засіданні було встановлено, що 18.07.2015 р. о 05 год. 04 хв. [PERSON] був госпіталізований до КЗ «Дніпропетровська клінічна психіатрична лікарня» Дніпропетровської обласної Ради за направленням лікаря-психіатра Живодера лікарні КЗ «ДСШМД» ДОС. При обстеженні його психічного стану в КЗ «ДКПЛ» ДОР комісія лікарів виявила, що хворий доступний формальному контакту, на запитання відповідає не завжди в плані заданого, на деякі питання відповідає з незадоволенням, роздратуванням. Виказує маячні ідеї переслідування, впливу на адресу матері, впевнений, що мати намагається від нього позбутися. [PERSON] було поставлено попередній діагноз шизофренія, параноїдна форма, маячний синдром. Представник психіатричного закладу підтвердив обставини щодо поведінки та діагнозу захворювання та зазначив, що йому необхідно пройти курс лікування у стаціонарних умовах. Таким чином, суд вважає, що вимоги заявника, про госпіталізацію [PERSON] до психіатричного стаціонару без його усвідомленої згоди, обґрунтовані. Враховуючи викладене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-22 00:00:00

20 липня 2015 року заявник звернувся до суду із заявою про госпіталізацію [PERSON], [INFO], який мешкає за адресою: м. Дніпропетровськ, вул.. Підвітрена, 10. Свої вимоги заявник обґрунтував тим, що 18.07.2015 р. о 20 год. 00 хв. [PERSON] був госпіталізований до психіатричного стаціонару. За думкою комісії лікарів, хворий є небезпечним та представляє реальну загрозу для безпеки оточуючих, лікування можливе лише у стаціонарних умовах. У судовому засіданні представник заявника підтримав вимоги, прокурор не заперечує, задовольнити, адвокат на розсуд суду. [PERSON] письмової поінформованої згоди на госпіталізацію до КЗ «ДКПЛ» ДОР не дав, що стало підставою для звернення до суду із даною заявою. Розглянувши матеріали справи, вислухавши пояснення представника заявника, заінтересованої особи, думку прокурора, суд вважає, що заява підлягає задоволенню за наступних підстав. В силу ст.14 Закону України від 22.02.2000р. № 1489-ІІІ «Про психіатричну допомогу» особа, яка страждає на психічний розлад, може бути госпіталізована до психіатричного закладу без її усвідомленої згоди або без згоди її законного представника, якщо її обстеження або лікування можливі лише в стаціонарних умовах, та при встановленні в особи тяжкого психічного розладу, внаслідок чого вона: вчиняє чи виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї чи оточуючих, або неспроможна самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує його життєдіяльність. У судовому засіданні було встановлено, що 18.07.2015 р. о 20 год. 00 хв. [PERSON] був госпіталізований до КЗ «Дніпропетровська клінічна психіатрична лікарня» Дніпропетровської обласної Ради за направленням лікаря-психіатра Мікульського лікарні КЗ «ДСШМД» ДОС. При обстеженні його психічного стану в КЗ «ДКПЛ» ДОР комісія лікарів виявила, що хворий чує «голоси», які керують його діями. Зовні занепокоєний, суєтний, тривожний. [PERSON] було поставлено попередній діагноз гострий поліморфний психотичний розлад. Представник психіатричного закладу підтвердив обставини щодо поведінки та діагнозу захворювання та зазначив, що йому необхідно пройти курс лікування у стаціонарних умовах. Таким чином, суд вважає, що вимоги заявника, про госпіталізацію [PERSON]до психіатричного стаціонару без його усвідомленої згоди, обґрунтовані. Враховуючи викладене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-22 00:00:00

20 липня 2015 року заявник звернувся до суду із заявою про госпіталізацію [PERSON], [INFO], який мешкає за адресою: м. Дніпропетровськ, ж/м Комунар, 5а/67. Свої вимоги заявник обґрунтував тим, що 17.07.2015 р. о 14 год. 25 хв. [PERSON] був госпіталізований до психіатричного стаціонару. За думкою комісії лікарів, хворий є небезпечним та представляє реальну загрозу для безпеки оточуючих, лікування можливе лише у стаціонарних умовах. У судовому засіданні представник заявника підтримав вимоги, прокурор не заперечує, задовольнити, адвокат на розсуд суду. [PERSON] письмової поінформованої згоди на госпіталізацію до КЗ «ДКПЛ» ДОР не дав, що стало підставою для звернення до суду із даною заявою. Розглянувши матеріали справи, вислухавши пояснення представника заявника, заінтересованої особи, думку прокурора, суд вважає, що заява підлягає задоволенню за наступних підстав. В силу ст.14 Закону України від 22.02.2000р. № 1489-ІІІ «Про психіатричну допомогу» особа, яка страждає на психічний розлад, може бути госпіталізована до психіатричного закладу без її усвідомленої згоди або без згоди її законного представника, якщо її обстеження або лікування можливі лише в стаціонарних умовах, та при встановленні в особи тяжкого психічного розладу, внаслідок чого вона: вчиняє чи виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї чи оточуючих, або неспроможна самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує його життєдіяльність. У судовому засіданні було встановлено, що 17.07.2015 р. о 14 год. 25 хв. [PERSON] був госпіталізований до КЗ «Дніпропетровська клінічна психіатрична лікарня» Дніпропетровської обласної Ради за направленням лікаря-психіатра Живодера лікарні КЗ «ДСШМД» ДОС. При обстеженні його психічного стану в КЗ «ДКПЛ» ДОР комісія лікарів виявила, що хворий доступний формальному контакту, на запитання відповідає після пауз. На деякі питання відповідає з незадоволенням, роздратуванням. Виказує маячні ідеї переслідування, отруєння на адресу матері. При спробі корекції афектується. Свої хворобливі переживання до кінця не розкриває. Мислення паралогічне, непослідовне. [PERSON] було поставлено попередній діагноз шизофренія, параноїдна форма, афективно-маячний синдром. Представник психіатричного закладу підтвердив обставини щодо поведінки та діагнозу захворювання та зазначив, що йому необхідно пройти курс лікування у стаціонарних умовах. Таким чином, суд вважає, що вимоги заявника, про госпіталізацію [PERSON] до психіатричного стаціонару без його усвідомленої згоди, обґрунтовані. Враховуючи викладене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-22 00:00:00

20 липня 2015 року заявник звернувся до суду із заявою про госпіталізацію гр. [PERSON], [INFO], який мешкає за адресою: м.Дніпропетровськ, Ленінський р-н, вул. Сеченова, 57. Свої вимоги заявник обґрунтував тим, що 03.07.2015р. о 13 год. 22 хв. гр. [PERSON] був госпіталізований до психіатричного стаціонару без документів посвідчуючих особу. За думкою комісії лікарів, хворий є безпорадним, і не може самостійно задовольнити свої життєві потреби, лікування можливе лише у стаціонарних умовах. У судовому засіданні представник заявника підтримав вимоги, прокурор не заперечує, задовольнити, адвокат на розсуд суду. [PERSON] письмової поінформованої згоди на госпіталізацію до КЗ «ДКПЛ» ДОР не дав, що стало підставою для звернення до суду із даною заявою. Розглянувши матеріали справи, вислухавши пояснення представника заявника, заінтересованої особи, думку прокурора, суд вважає, що заява підлягає задоволенню за наступних підстав. В силу ст.14 Закону України від 22.02.2000р. № 1489-ІІІ «Про психіатричну допомогу» особа, яка страждає на психічний розлад, може бути госпіталізована до психіатричного закладу без її усвідомленої згоди або без згоди її законного представника, якщо її обстеження або лікування можливі лише в стаціонарних умовах, та при встановленні в особи тяжкого психічного розладу, внаслідок чого вона: вчиняє чи виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї чи оточуючих, або неспроможна самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує його життєдіяльність. У судовому засіданні було встановлено, що 03.07.2015р. о 13 год. 22 хв. [PERSON] був госпіталізований до КЗ «Дніпропетровська клінічна психіатрична лікарня» Дніпропетровської обласної Ради за направленням лікаря-психіатра Мікульським лікарні КЗ «ДСШМД» ДОР. При обстеженні його психічного стану в КЗ «ДКПЛ» ДОР комісія лікарів виявила, що хворого доставлено у відділення у супроводі. Напружений, тривожний, занепокоєний. Місця не тримається, кудись поривається йти. На звернену мову реагую на короткий час. Виражений емоційний смуток, афективна нестійкість, тривога. Висловлення носять персекуторний характер: «они меня преследуют, а я буду все жечь. Я продал душу дьяволу и теперь всем им покажу. Меня преследуют и избивают милиционеры». Судження та висновки стійки, не коригуємий, некритичний. [PERSON] було поставлено попередній діагноз гострий поліморфний психотичний розлад. Представник психіатричного закладу підтвердив обставини щодо поведінки та діагнозу захворювання та зазначив, що йому необхідно пройти курс лікування у стаціонарних умовах. Таким чином, суд вважає, що вимоги заявника, про госпіталізацію гр. [PERSON] до психіатричного стаціонару без його усвідомленої згоди, обґрунтовані. Враховуючи викладене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-28 00:00:00

20 липня 2015 року позивач [PERSON] звернувшись до суду з позовом, просить визначити їй додатковий двохмісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини, посилаючись на те, що 24.10.1997 року померла її тітка [PERSON], під час життя, якої вони проживали разом, вели спільне господарство та мали спільний побут. [PERSON] утримувала та доглядала її, оскільки вона тяжко хворіла, що підтверджується свідоцтвом про смерть (а.с.7) та довідкою виконкому Медвинської сільської ради (а.с.16). Внаслідок смерті [PERSON] відкрилась спадщина у вигляді права на земельну частку (пай). 03.02.2015 року вона звернулась до Богуславської районної державної нотаріальної контори з приводу отримання свідоцтва про право на спадщину за законом, однак їй було відмовлено, оскільки було пропущено строк прийняття спадщини, передбачений ст.1270 ЦК України (а.с.9). Вважає, що пропустила строк прийняття спадщини по поважним причинам, оскільки вона з 1997 року знаходиться «Д» обліку у Медвинській дільничній лікарні з діагнозом гіпертонічна хвороба II - III ступенів і тому їй дуже важко без допомоги сторонньої особи пересуватися та їздити до іншого населеного пункту, в т.ч. і до м. Богуслава (а.с.17). Позивач [PERSON] та її представник [PERSON] в судове засідання не зявились, але звернулись із заявою в якій зазначили, що вимоги повністю підтримують та просили розглянути справу без їх участі. Медвинська сільська рада Богуславського району Київської області в судове засідання свого представника не направила, але письмово повідомили про визнання заявленого позову, та просили розглянути справу без участі їх представника (а.с.21). Зважаючи на те, що сторони по справі не зявились в судове засідання, але звернулись до суду із заявами про, те щоб розгляд справи відбувався без їх участі та без фіксування судового процесу звукозаписувальними засобами, суд у відповідності до ч.2 ст. 197 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності сторін на підставі наявних у справі доказів, без фіксації судового процесу. Згідно абз.3 п.24 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування норм цивільного проце-суального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» від 12.06.2009р. №2, у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотиву-вальній частині рішення посиланням на визнання позову без зясування і дослідження обставин справи. Дослідивши та оцінивши докази надані сторонами по справі, враховуючи положення ч. 4 ст. 174 ЦПК України, ст. ст. 527, 549, 531, 549, 550 ЦК УРСР (1963р.), п. 5 Прикінцеві та перехідні положення ЦК України, ст. ст.1268-1270,1272 ЦК України та те, що відповідач повністю визнав вимоги позивача і не заперечує проти задоволення позову, що не суперечить закону і не порушує права, свободи та інтереси інших осіб, суд приймає визнання відповідачем позову і вважає, що є всі законні підстави для задоволення вимог позивача щодо визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-20 00:00:00

20 липня 2015 року позивач, [PERSON], звернулась до Київського районного суду м.Полтави з позовом про розірвання шлюбу. Посилалась на те, що вона 05 червня 2004 року у Полтавському міському відділі реєстрації актів цивільного стану Полтавського обласного управління юстиції, актовий запис № 363 зареєструвала шлюб з відповідачем. Вони мають сина, [PERSON], [INFO]. Зазначала, що протягом останніх років сімейне життя між ними поступово погіршувалось, що в кінцевому результаті призвело до фактичного припинення між ними шлюбних відносин. Кожен з них має діаметрично протилежні погляди на шлюб, сім'ю. Відповідач постійно нехтує сімейними цінностями, з його ініціатими між ними постійно виникають сварки, свідом яких стає дитина. Просила шлюб укладений між нею та відповідачем [PERSON] розірвати, після розірвання шлюбу залишити прізвище [PERSON]. У судовому засіданні представник позивача [PERSON] позовні вимоги підтримала, просила шлюб укладений між позивачем [PERSON] та відповідачем [PERSON] розірвати, після розірвання шлюбу залишити прізвище позивача [PERSON], стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати. Відповідач [PERSON] позовні вимоги визнав, не заперечував проти розірвання шлюбу, підтвердив обставини, що викладені у позовній заяві. Заслухавши сторони, дослідивши матеріали справи, докази по справі, суд дійшов до наступних висновків. 05 червня 2004 року сторони зареєстрували шлюб, який був юридично оформлений у Полтавському міському відділі реєстрації актів цивільного стану Полтавського обласного управління юстиції, актовий запис № 363. Сторони мають сина, [PERSON], [INFO]. Судом встановлено, що сторони не підтримують сімейні і подружні стосунки та не бажають їх поновлення. За таких обставин, коли шлюб існує тільки формально, а сторони разом у шлюбі не проживають, не бажають поновити його, шлюб підлягає розірванню. Оскільки суд дійшов до висновку про задоволення позовних вимог, підлягає задоволенню вимога позивача про стягнення на її користь витрат по справі.

Outcome: approved