Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-19 00:00:00

20.02.2017 року [PERSON] звернулась з даним позовом до суду та просить розірвати договори оренди земельних ділянок, стягнути заборгованість по орендній платі, індексу інфляції та 3 % річних. Позов мотивований тим, що відповідно до державного акта на право власності на земельну ділянку [NUMBER] виданого Хмільницькою районною державною адміністрацією позивачу належить на праві приватної власності земельна ділянка площею 3,1972 га., кадастровий номер [NUMBER]. Відповідно до державного акта на право власності на земельну ділянку [NUMBER] виданого Хмільницькою районною державною адміністрацією позивачу належить на праві приватної власності, земельна ділянка площею 3,1973 га., кадастровий номер [NUMBER]. Дані земельні ділянки розташовані на території Терешпільської сільської ради Хмільницького району Вінницької області. Вказані земельні ділянки позивач, відповідно до договорів оренди укладених з відповідачем 03.03.2011 року та зареєстрованих відділом Держкомзему, передала в оренду строком на 10 років. Відповідно до п.п. 4.1, 4.3 вказаних договорів оренди, відповідач зобов'язався сплачувати орендну плату за кожен рік користування земельною ділянкою в розмірі 9% від нормативної грошової оцінки даної земельної ділянки, визначеної відповідно до законодавства, не пізніше 31 грудня кожного року. Пунктом 4.2 договорів визначено, що обчислення розміру орендної плати за земельну ділянку здійснюється з урахування індексації на дату її виплати. Відповідно до даних розрахунків заборгованість по орендній платі за дві земельні ділянки становить: за 2014 рік - 6696,88 грн., за 2015 рік - 10572,04 грн, а всього 17268,92 грн., а також інфляційні - 5393,32 грн., 3% річних - 719 грн. Враховуючи невиплату орендної плати в повному обсязі за вищевказані роки невиконання відповідачем умов законодавства та умов договорів позивач просить розірвати договори оренди земельних ділянок від 03.03.2011 року та стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість в сумі 23381,24 грн., а також судові витрати. Позивач та його представник у судове засідання не з'явилися. Від представника позивача надійшла заява в якій він просить розглянути справу за його відсутності та зазначає, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити. Представник відповідача ТОВ «Поділля Агроінвест» надав суду заяву із проханням розглядати справу у його відсутність та зазначає, що позов в частині стягнення заборгованості по орендній платі в розмірі 17268,92 грн. визнає в повному обсязі, в решті позовних вимог просить відмовити. 20.03.2017 року від відповідача надійшло письмове заперечення в якому він просить відмовити в задоволенні позовних вимог, мотивуючи свою позицію, тим що фактично відповідач виплатив позивачу орендну плату в сумі 8866 грн., таким чином, заборгованість з 2014 по 2015 становить 17268,92 грн. Зважаючи на це відповідач зазначає, що часткова не виплата орендної плати не є істотним порушенням умов договорів та не є достатніми підставами для їх розірвання. Також відповідач не вбачає систематичності порушення умов договору. В п. 4.7 договору встановлено, що у разі невнесення орендної плати у строки визначені цим договором, справляється пеня в розмірі 0,1 % несплаченої суми за кожен день прострочення, але не більше подвійної облікової ставки НБУ за період, за який нараховується пеня, відповідач вважає, що не можна одночасно застосовувати штраф, пеню та 3% річних з інфляційними витратами за одне порушення грошового зобов'язання, а тому просить відмовити в частині стягнення з відповідача інфляційних витрат та 3% річних. У відповідності до ч. 2 ст. 158 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов наступних висновків. Відповідно до державного акта про право приватної власності на землю [NUMBER] виданого Хмільницькою районною державною адміністрацією (а.с. 6-7) позивачу належить на праві приватної власності, земельна ділянка площею 3,1972 га., кадастровий номер [NUMBER], що розташована на території Терешпільської сільської ради Хмільницького району Вінницької області. Вищевказану земельну ділянку позивач згідно договору оренди земельної ділянки укладеного 03 березня 2011 року та зареєстрованого 23.05.2011 року Відділом Держкомзему у Хмільницькому районі Вінницької області за № 052480004000917 (а.с. 11-13) передала в оренду строком на десять років ЗАТ «Поділля» правонаступником якого в процесі реорганізації є ТОВ «Поділля Агроінвест». Відповідно до державного акта про право приватної власності на землю серії [NUMBER] виданого Хмільницькою районною державною адміністрацією (а.с. 8-9) позивачу належить на праві приватної власності, земельна ділянка площею 3,1973 га., кадастровий номер [NUMBER], що розташована на території Терешпільської сільської ради Хмільницького району Вінницької області. Вищевказану земельну ділянку позивач згідно договору оренди земельної ділянки укладеного 03 березня 2011 року та зареєстрованого 23.05.2011 року Відділом Держкомзему у Хмільницькому районі Вінницької області за № 052480004000914 (а.с. 14-16) передала в оренду строком на десять років ЗАТ «Поділля» правонаступником якого в процесі реорганізації є ТОВ «Поділля Агроінвест». Стаття 629 ЦКУ встановлює, що договір є обов'язковим для виконання сторонами, а згідно зі статтею 526 ЦКУ зобов'язання мають виконуватися належним чином, належними сторонами, у передбачений законом чи договором спосіб та термін, за відповідною ціною і інше. Відповідно до ч. 1 ст. 32 Закону України «Про оренду землі» на вимогу однієї із сторін договір оренди землі може бути достроково розірваний за рішенням суду в разі невиконання сторонами обов'язків, передбачених статтями 24 і 25 цього Закону та умовами договору, а також на підставах, визначених ЗК України та іншими законами України. Відповідно до п. «д» ч. 1 ст. 141 ЗК України підставою для припинення права користування земельною ділянкою є систематична несплата орендної плати. Відповідно до п. 4.1. та 4.3. договорів оренди землі відповідач зобов'язався протягом строку дії договору за кожен рік користування земельною ділянкою сплачувати 9% від нормативної грошової оцінки даної земельної ділянки, визначеної відповідно до законодавства вартості земельної ділянки, не пізніше 31 грудня кожного року. Однак в порушення умов договорів відповідач систематично ухилявся від виплати орендної плати в розмірі зазначеному в договорах, у зв'язку з чим у нього виникла заборгованість: за 2014 рік - 6696,88 грн., за 2015 рік - 10572,04 грн, а всього 17268,92 грн. Відповідно до правової позиції Верховного Суду України у справі № 6-146цс12, систематичність несплати орендної плати є підставою для розірвання договору оренди. Приписи ст. 625 ЦК України, про розмір процентів, що підлягають стягненню за порушення грошового зобов'язання, є диспозитивними та застосовуються, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Отже, три проценти річних від простроченої суми за весь час прострочення застосовуються у випадку, якщо сторони в договорі не передбачили іншого розміру процентів річних. За змістом ч. 2 ст. 625 ЦК України, нарахування інфляційних витрат на суму боргу та трьох процентів річних входять до складу грошового зобов'язання і є особливою мірою відповідальності боржника (спеціальний вид цивільно-правової відповідальності) за прострочення грошового зобов'язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат (збитків) кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отримання компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові (постанови Верховного Суду України від 6 червня 2012 р. у справі № 6-49цс12, від 24 жовтня 2011 р. у справі № 6-38цс11). Отже, проценти, передбачені ст. 625 ЦК, не є штрафними санкціями (постанова Верховного Суду України від 17 жовтня 2011 р. у справі 6-42цс11). Слід враховувати, що, попри подібність правової природи ч. 3 ст. 549 ЦК (щодо сплати пені) та ст. 625 цього Кодексу (щодо сплати трьох процентів річних), які в обох випадках застосовуються як відповідальність за порушення грошового зобов'язання, ці правові норми є різними за своєю правовою природою. Таким чином твердження відповідача, що у разі застосування судом вимог ст. 625 ЦК України, товариство буде нести подвійну відповідальність за неналежне виконання умов договорів оренди земельних ділянок, є безпідставним. Таким чином у зв'язку з несвоєчасним виконання грошових зобов'язань за договорами оренди, укладених з позивачем, відповідач має сплатити: по заборгованості за 2014 рік - 3% річних в сумі 402,00 грн. по заборгованості за 2015 рік - 3% річних в сумі 317,00 грн.. Разом з цим по заборгованості за 2014 рік - знецінення боргу в зв'язку з інфляцією (індекс інфляції за 2015 рік становить 143,3%) складає 4086,47 грн.; по заборгованості за 2015 рік - знецінення боргу в зв'язку з інфляцією (індекс інфляції за 2016 рік 112,4%) становить 1306,85 грн. Всього за 2014-2015 роки заборгованість складає 23381,24 грн. Враховуючи викладене, наявні підстави для задоволення позову в повному обсязі. Відповідно до ст. 88 ЦПК України на користь позивача з відповідача підлягає стягненню документально підтверджений розмір судових витрат.

Outcome: approved