Jurisdiction: civil
Date: 2018-07-25 00:00:00

21.02.2018 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Нью Файненс Сервіс» звернулось до суду з позовом до [PERSON] про стягнення суми заборгованості за кредитним договором у розмірі 15957,35 гривень. У позові зазначали, що 15.01.2014 року між Публічним акціонерним товариством «Ідея Банк» та [PERSON] укладено кредитний договір № Р36.292.70054, відповідно до якого відповідач отримала кредит у розмірі 11480 грн. зі сплатою 7,9 % річних, з погашенням кредиту та процентів у терміни, передбачені встановленим Кредитним договором графіком щомісячних платежів. В зв'язку з невиконанням умов договору, у відповідача виникла заборгованість яка складається з заборгованості за тілом кредиту, заборгованості за нарахованими та несплаченими відсотками та комісіями на загальну суму 15957,35 грн. Посилаючись на наведене просили стягнути з [PERSON] вищезазначену суму заборгованості. У судове засідання представник позивача не з'явився. В матеріалах справи міститься заява представника про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги Банку підтримує у повномуобсязі, не заперечує проти винесення заочного рішення. У судове засідання відповідач [PERSON] не з'явилась, про дату, час та місцесудового засідання була повідомлена належним чином, поважних причин неявки суду не повідомила. Заяв, клопотань, відзиву на позов від відповідача до суду не надходило. Суд вважає можливим постановити рішення про заочний розгляд справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, з'ясувавши дійсні обставини справи та перевіривши їх доказами, суд приходить до наступного. Однією із загальних засад цивільного законодавства, зокрема, є свобода договору, що підтверджується п. 3 ч. 1 ст. 3 ЦК України, а в ч. 1 ст. 626 ЦК України законодавець зазначає, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Статтею 627 ЦК України передбачено, що відповідно до ст. 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладанні договору, виборі контрагента та визначені умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Отже, свобода договору означає право громадян або юридичних осіб вступати чи утримуватися від вступу у будь-які договірні відносини. Свобода договору проявляється також у можливості, наданій сторонам визначити умови такого договору. Статтею 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ст. 1055 ЦК України, кредитний договір укладається у письмовій формі. 15.01.2014 року між Публічним акціонерним товариством «Ідея Банк» та [PERSON] укладено кредитний договір № Р36.292.70054, відповідно до якого відповідач отримала кредит у розмірі 11480 грн. зі сплатою 7,9 % річних, з погашенням кредиту та процентів у терміни, передбачені встановленим Кредитним договором графіком щомісячних платежів. 30.09.2015 р. між ТОВ «Факторингова компанія «РАНТЬЕ» та Публічним акціонерним товариством «Ідея Банк» укладено договір факторингу № 30/09-1. Згідно умов Договору факторингу Клієнт (первісний кредитор, Банк) відступив (передав у власність) Факторові (новому кредитору, позивачу) з 30.09.2015 року, а позивач, відповідно до Договору факторингу та вимог чинного законодавства, набув право грошової вимоги за вищевказаним кредитним договором. Також, 28.02.2017 року між ТОВ «Факторингова компанія «Рантье» та ТОВ «Фінансова компанія «Серет», яке змінило найменування на ТОВ «Нью Файненс Сервіс», відповідно до чинного законодавства України, був укладений Договір факторингу № 28/02-1, за умовами якого відбулося відступлення права вимоги за кредитним договором № Р36.292.70054 від 15.01.2014 року. Відповідач [PERSON] взяті на себе зобов'язання за кредитним договором не виконала. Станом на 11.01.2018рік загальна заборгованість за кредитним договором № Р36.292.70054 становить 15957,35 грн. з яких: заборгованість за тілом кредиту - 10961, 85 грн., заборгованість за нарахованими та несплаченими відсотками та комісіями - 4995,5 грн. Відповідно до статті 526 ЦК України, зобовязання має виконуватися належним чином, відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства. Згідно з частиною першою статті 625 Цивільного кодексу України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання, а за правилами частини першої статті 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Згідно ст.629 ЦК України, договір є обовязковим до виконання сторонами. Частина 1 ст. 612 ЦК України визначає,що боржник, у даному випадку відповідач, вважається таким, що прострочив виконання зобов'язання, якщо він не виконав зобов'язання у строк, який встановлений договором чи законом. Враховуючи вищевикладене, суд дослідивши та проаналізувавши наявні в матеріалах справи докази у їх сукупності, перевіривши відповідність позовних вимог діючому законодавству України, дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог щодо стягнення з [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Нью Файненс Сервіс» заборгованості за кредитним договором на загальну суму 15957, 35 гривень. Як вбачається з матеріалів позовної заяви, позивачем було сплачено судовий збір у сумі 1762 грн., а тому вказана сума підлягає стягненню з відповідача на користь позивача, відповідно до ст.. 141 ЦПК України.

Outcome: approved