Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-08 00:00:00

21 вересня 2020 року [PERSON] звернувся до Варвинського районного суду Чернігівської області з зазначеним позовом. В обґрунтування позовних вимог заявник посилається на те, що вона є власником житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Разом з нею у будинку, зареєстрована її колишня невістка [PERSON] , [INFO] , яка тривалий час, понад 20 років, без поважних на те причин, там не проживає, адже місце проживання останньої на даний час є м. Прилуки. Відповідач не приймає участі в утриманні житла та не бере участі в сплаті комунальних послуг. Остання відмовляється в добровільному порядку знятися із місця реєстрації, що здійснює перешкоди у вільному розпорядженні позивачем своєю власністю та позбавляє її можливості отримати субсидію. У зв`язку з цим, позивач просить суд визнати [PERSON] такою, що втратила право на користування житловим приміщенням, зокрема, житловим будинком, який розташований за адресою: [ADDRESS] . Ухвалою Варвинського районного суду Чернігівської області від 30 вересня 2020 року цивільну справу прийнято до провадження, відкрито провадження у справі в порядку загального позовного провадження, призначено підготовче засідання на 26 жовтня 2020 року. 26 жовтня 2020 року підготовче провадження по справі закрито та призначено справу до судового розгляду на 06 листопада 2020 року. Позивач [PERSON] у судове засідання не з`явилася, 16 жовтня 2020 року подала заяву про здійснення розгляду справи без її участі, просила суд проводити всі судові засідання за її відсутності, позовні вимоги підтримала в повному обсязі (а.с. 32). Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, перед початком розгляду справи по суті, 26 жовтня 2020 року засобами поштового зв`язку подала заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги визнала та не заперечувала щодо їх задоволення (а.с. 39). Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення позовних вимог, виходячи з наступного. Судом встановлено, що житловий будинок, який знаходиться за адресою: [ADDRESS] , належить позивачу [PERSON] на праві приватної власності, що підтверджується копіями Витягів з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №5795693 та №5796201 від 06 липня 2013 року (а.с. 10, 11) та договорів дарування по 1/2 частки житлового будинку №1009 та №1011 від 06 липня 2013 року (а.с. 8, 9). З довідки Журавської сільської ради Варвинського району Чернігівської області №245, від 28 вересня 2020 року, вбачається, що [PERSON] зареєстрована за адресою: [ADDRESS] (а.с. 17). Вказані обставини також узгоджуються з довідкою Журавської сільської ради Варвинського району Чернігівської області №393 від 29 липня 2020 року (а.с. 13). Відповідно до затвердженого Журавською сільською головою [PERSON] акту обстеження фактичного місця проживання №394 від 29 липня 2020 року, за результатами проведеного інспектування щодо визначення місця проживання [PERSON] , за адресою: [ADDRESS] , було встановлено, що остання зареєстрована за вказаною адресою, але протягом року там не проживає (а.с. 12). Відповідно до ст. 47 Конституції України ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше як на підставі закону за рішенням суду. Згідно з ч. 2 ст. 405 ЦК України член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Доказів на підтвердження того, що відповідач [PERSON] сплачує за комунальні послуги у будинку, є наймачем чи існує інша домовленість з власником будинку про порядок користування житлом, відповідач суду не надав. Зібраними у справі доказами підтверджується той факт, що відповідач [PERSON] не проживає за адресою: [ADDRESS] , більше одного року. Жодних поважних причин, з яких вона не проживає за вищевказаною адресою, відповідач суду не повідомив. Відповідно до змісту ст. 206 ЦПК України відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. За таких обставин, оцінивши письмові докази, які наявні в матеріалах цивільної справи, зважаючи на факт визнання відповідачем заявлених до нього позовних вимог, суд дійшов висновку про наявність законних підстав для їх задоволення. З матеріалів справи вбачається, що позивач сплатив 840,80 грн судового збору. Згідно з ч. 1 ст. 142 ЦПК України у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. За таких обставин позивачу слід повернути з державного бюджету 50 відсотків сплаченого нею судового збору, а інші 50 відсотків - стягнути з відповідача на її користь.

Outcome: approved