Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-16 00:00:00

21 липня 2015 року [PERSON] звернувся до суду із позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на повнолітню дитину, яка продовжує навчання, в якому вказав, що відповідач є його батьком та просив суд ухвалити рішення, згідно якого стягувати з відповідача на його користь аліменти в розмірі 500 грн. щомісячно, зазначивши, що на даний момент він навчається на другому курсі денної форми навчання в Державному навчальному закладі «Зміївський професійний енергетичний ліцей». На теперішній час він проживає з матірю, однак забезпечити його матеріально мати не має можливості, оскільки на утриманні, крім нього, знаходиться малолітня донька. Батько допомоги не надає, чим ставить у скрутне матеріальне становище. У судовому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги підтримав, пояснив, що батько не надає матеріальної допомоги чим ставить у скрутне матеріальне становище, оскільки він навчається, потрібні кошти на навчання та проходження практики. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні проти позовних вимог заперечував, пояснив, що за станом здоровя не працює, має нерегулярний заробіток, у звязку з чим не має можливості надавати матеріальну допомогу синові. Погодився сплачувати аліменти лише на утримання доньки та зазначив, що відкладає кошти на майбутнє весілля дітей. Суд вислухавши пояснення сторін, дослідивши наявні у справі докази, дійшов наступного. Судом встановлено, що батьками [PERSON] є [PERSON] та [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про народження серії І-ВЛ № 009423, зареєстрованого Зміївським відділом реєстрації актів громадянського стану (а.с. 7), шлюб між якими розірвано 20 жовтня 2000 року, що підтверджується копією свідоцтва про розірвання шлюбу серії І-ВЛ № 136477 (а.с. 6) Як вбачається з довідки № 142 від 18 травня 2015 року, виданої Зміївським професійним енергетичним ліцеєм, [PERSON] є учнем групи С-73 денної форми навчання даного навчального закладу. Термін навчання з 01.09.2013 року по 30.06.2016 року. Знаходиться на неповному державному забезпеченні. (а.с. 3) Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно зі ст. 199 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Відповідно до ч. 3 ст. 199 СК України, право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Частиною 1 статті 200 СК України визначено, що суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. Згідно ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд врахову: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина;4) інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову. Положеннями п. 20 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року № 3 «Про застування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» передбачено, що обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов'язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв'язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Коментарями до ст. 199 СК України розяснюється, що обов'язок по утриманню повнолітніх дочки, сина, які продовжують навчання, не є продовженням обов'язку по утриманню дитини до вісімнадцяти років. Це два самостійні обов'язки, які закріплені в різних главах СК України. Вони мають власні підстави виникнення і припинення. Однак, відповідно до коментованої статті і вказаного роз'яснення Пленуму Верховного Суду України обов'язок щодо утримання повнолітніх дочки, сина виникає за умови їх потреби у матеріальній допомозі у зв'язку з навчанням. Таким чином, особа не в усіх випадках є обмеженою у зв'язку з навчанням в можливості заробляти кошти для власного забезпечення. Тому, в разі спору така потреба має бути встановлена судом. Потреба в матеріальній допомозі має бути пов'язаною з навчанням. Докази на підтвердження зазначеної обставини надаються суду заінтересованою стороною. З вищенаведеного вбачається, що при вирішенні питання стягнення аліментів на повнолітню дитину, яка продовжує навчання, та визначення їх розміру має значення встановлення можливості надання батьками матеріальної допомоги, а також зясування потреби дитини, яка продовжує навчання, у отриманні такої допомоги. У судовому засіданні встановлено, що за рішенням Зміївського районного суду Харківської області від 19 березня 2004 року з [PERSON] було стягнуто аліменти на користь [PERSON] на утримання сина [PERSON],[INFO] та доньки - Наталії, [INFO], в розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку щомісячно, але не менше ? частини неоподаткованого мінімуму доходів громадян, починаючи з 03.11.2000 року до їх повноліття. Загальна сума боргу станом на 01 липня 2015 року складає 39478,14 грн. [PERSON] досяг повноліття та продовжує навчання. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] не працює, має мінливий заробіток, задовільний стан здоровя. [PERSON] продовжує навчання та потребує матеріальної допомоги. За таких обставин, враховуючи матеріальне становище позивача [PERSON] та відповідача [PERSON], інші обставини, що мають значення для вирішення справи, суд дійшов до висновку про необхідність часткового задоволення позову і стягнення з [PERSON] на користь [PERSON], [INFO], аліменти на його утримання у звязку з продовженням навчання у «Зміївському професійному енергетичному ліцеї», у розмірі 300 (трьохсот) грн., з послідуючою індексацією відповідно до закону, щомісячно, починаючи з 21.07.2015 року і до закінчення навчання, тобто до 30 червня 2016 року, але не більше, ніж до досягнення [PERSON] 23-річного віку. Приймаючи рішення про часткове задоволення позову, суд не бере до уваги посилання відповідача про незадовільний стан здоровя, відсутність коштів, що унеможливлює задоволення позову, оскільки визначені обставини не підтверджені відповідачем будь-якими належними, допустимими, доказами, відповідно до вимог ст. 60 ЦПК України. Судові витрати суд покладає на відповідача.

Outcome: partial