overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-28 00:00:00

20 жовтня 2017 року [PERSON] звернулась в Баглійський районний суд м. Дніпродзержинська з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування пред'явлених позовних вимог позивачка зазначила, що з відповідачем вона перебуває у шлюбі з 03 серпня 2013 року; шлюб зареєстрований Заводським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Дніпродзержинського міського управління юстиції у Дніпропетровській області за актовим записом № 294. Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину - сина [PERSON], [INFO]. Шлюбні відносини між подружжям фактично припинилися і на теперішній час вони проживають окремо. [PERSON] вважає, що подружні стосунки припинені остаточно і відновлені бути не можуть, тому просить шлюб розірвати. Спору про розподіл майна та місця проживання дитини сторони не мають. В наданій до суду письмовій заяві позивачка [PERSON] зазначила, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить їх задовольнити і розглянути справу без її участі. Відповідач [PERSON] в наданій суду письмовій заяві просить суд розглянути справу без його участі, зазначив, що позовні вимоги визнає в повному обсязі та не заперечує проти розірвання шлюбу. Суд, взявши до уваги позицію позивачки та відповідача, дослідивши письмові докази у справі, вважає, що позовні вимоги про розірвання шлюбу підлягають задоволенню з наступних підстав. Як встановлено в судовому засіданні, шлюб між [PERSON] та [PERSON] зареєстрований 03 серпня 2007 року Заводським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Дніпродзержинського міського управління юстиції у Дніпропетровській області за актовим записом № 294 (л.с. 4). Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину - сина [PERSON], [INFO] (л.с. 5). Як зазначила позивачка і проти чого не заперечував відповідач, шлюбні відносини між подружжям фактично припинилися і на теперішній час вони проживають окремо. [PERSON] вважає, що поновлення з відповідачем подружніх стосунків неможливе, наполягає на розірванні шлюбу. Спору про розподіл майна та місця проживання дитини сторони не мають. З письмової заяви відповідача вбачається, що він не заперечує проти розірвання шлюбу та обставин, викладених позивачкою в позовній заяві. Відповідно до ст. 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи вищевикладене та зважаючи на те, що добровільність шлюбу є основною з його засад і грунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, суд вважає, що розірвання шлюбу буде відповідати як інтересам позивачки так і відповідача, тому позов необхідно задовольнити. Виходячи з викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-02 00:00:00

20 жовтня 2017 року [PERSON] звернулася до суду з позовом. Вказувала, що перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі з 26 червня 2010 року. Від шлюбу мають малолітню дитину, [INFO]. Зазначала, що спільне життя у них не склалося через різність характерів, життєвих інтересів та поглядів на життя, внаслідок чого між ними почали виникати сварки та непорозуміння, проживають окремо, тому через неможливість подальшого спільного проживання однією сімєю, просила шлюб розірвати, відшкодувати судовий збір. Сторони у судове засідання не зявилися, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, у своїй заяві позивачка позов підтримала, просила розглянути справу без її участі. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов таких висновків. Із матеріалів справи вбачається, що з 26 червня 2010 року [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], перебувають у шлюбі, який зареєстровано відділом реєстрації актів цивільного стану Липоводолинського районного управління юстиції Сумської області, актовий запис №27. Мають дочку [PERSON], [INFO]. Позивачка зареєстрована [INFO], а відповідач проживає [INFO]. Відповідно до ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. За таких обставин, за відсутності між сторонами взаєморозуміння, поваги, спільного вирішення сімейних проблем, відмови від поновлення та продовження подальших, у розумінні ст. 3, ч. 5, 6 ст. 7, ст. 51 СК України шлюбних відносин, суд вважає, що подальше збереження шлюбу буде суперечити їхнім інтересам, що в силу ч. 2 ст. 112 СК України є підставами для розірвання шлюбу за позовом одного з подружжя. Тому, позовні вимоги підлягають задоволенню, а шлюб - розірванню. Згідно з вимогами ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача в рахунок повернення судового збору слід стягнути 640 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-16 00:00:00

20 жовтня 2017 року [PERSON] звернулася до суду з позовом, в якому просила змінити розмір аліментів, що стягуються з відповідача за рішенням цього ж суду від 10 лютого 2017 року на утримання їхньої дочки [PERSON], [INFO], визначивши їх розмір в твердій грошовій сумі по 1000 грн. щомісячно до досягнення дитиною повноліття. В обґрунтування вимог вказувала, що згідно рішення суду з [PERSON] на її користь стягнуто аліменти на утримання дочки в твердій грошовій сумі в розмірі 350 грн. Визначених аліментів не достатньо для забезпечення дитини, так як наразі донька потребує значно більшого догляду та матеріальних коштів, у зв'язку з чим збільшуються потреби у вихованні, розвитку та оздоровленні, а її (позивачки) матеріальний стан позивачки погіршився, вона є інвалідом другої групи, ніякої матеріальної допомоги на дитину не отримує, а тому не може повністю забезпечити потреби дитини та, в разі необхідності, її лікування. За таких обставин, просила стягувати з відповідача аліменти в зазначеному розмірі. В судове засідання позивачка не з`явилася, доручила свої інтереси представляти для [PERSON], котра позов [PERSON] підтримала та просила задовольнити із вказаних вище підстав. Відповідач в засідання також не з`явився. 17 листопада 2017 року надав суду письмові заперечення проти позову, мотивуючи тим, що з часу ухвалення судового рішення про стягнення з нього аліментів на утримання дитини, його майновий стан не покращився, він ніде не працює, живе за рахунок тимчасових заробітків та у квартирі своєї матері по [ADDRESS]. Вказав, що спроможний сплачувати аліменти в сумі не більше 500 грн. В судовому засіданні представник відповідача - адвокат Казарець А.Г. підтримав позицію свого довірителя. Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши письмові докази, суд зазначає про таке. Встановлено, що сторони з 24 липня 2010 року по 10 квітня 2017 року перебували в шлюбі, від якого мають дочку [PERSON], [INFO], котра проживає разом з матір`ю. Рішенням Полонського районного суду від 10 лютого 2017 року з [PERSON] стягуються аліменти на утримання дитини в розмірі 350 грн. щомісячно. За положеннями ч.2 ст.182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Відповідно до ст.192 цього Кодексу розмір аліментів, визначений за рішенням суду, може бути згодом змінено за позовом одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення здоров`я платника або одержувача. Оскільки з дня постановлення судового рішення про стягнення з відповідача аліментів, змінились зазначені вище обставини, зокрема, визначений законом інший мінімальний розмір сплати а ліментів на дитину, тому суд вважає можливим встановити новий розмір аліментів, який, на думку суду, має становити по 850 грн. щомісячно. На підставі п.1 ч.2 ст.141 ЦПК України з [PERSON] підлягає стягненню судовий збір на користь держави в розмірі 640 грн.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-03 00:00:00

20 жовтня 2017 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, укладеного 5 серпня 2006 в відділі ДРАЦС РС Гадяцького РУЮ у Полтавській області, вказуючи, що від шлюбу мають неповнолітню дочку [PERSON], [INFO]. Спільне життя з відповідачем не склалося, тому що мають різні погляди на сімейне життя, обов'язки, в даний час сім'я розпалася, можливості її зберегти немає. В судове засідання сторони не з'явилися, звернулися до суду з заявами про розгляд справи без їх участі. Також сторони подали заяви, в яких визнали позов та фактичні обставини справи. Відповідно до ст. 197 ЦПК України фіксація судового процесу технічними засобами не здійснювалась. Судом встановлено, що подружжя [PERSON] 5 серпня 2006 в відділі ДРАЦС РС Гадяцького РУЮ у Полтавській області зареєструвало шлюб, актовий запис №161. Від шлюбу є неповнолітня дочка [PERSON], [INFO]. Спільним подружнім життям проживали до серпня 2015 року. З цього часу спільне господарство не ведеться, спільного сімейного бюджету немає. Спору про майно теж немає. Виходячи з вищевикладеного, суд встановив, що сім'я розпалася через несумісність поглядів на сімейні відносини і відновити подружні стосунки неможливо. Подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, інтересам неповнолітньої дитини, що має істотне значення, тому позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-29 00:00:00

20 жовтня 2017 року до Межівського районного суду Дніпропетровської області звернулась [PERSON] з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів. В обґрунтування позову [PERSON] зазначила, що 10 липня 2004 року зареєструвала шлюб з відповідачем. Від шлюбу мають доньку [PERSON], [INFO]. Останнім часом відповідач участі у вихованні дитини не бере, коштів на її утримання не надає. Іншим чином матеріально підтримувати сімю відмовляється. Дитина повністю знаходиться на її утриманні. Позивачка просить суд стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення нею повноліття, починаючи з дня звернення до суду. В судовому засіданні позивачка свої вимоги підтримала у повному обсязі. Відповідач проти позову не заперечує. Суд, вислухавши учасників судового процесу, вивчивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі, від якого мають доньку [PERSON], [INFO], яка проживає з позивачкою та знаходиться на повному її утриманні, що підтверджується довідкою № 417 від 18.10.2017 року, виданою виконавчим комітетом Словянської сільської ради Межівського району Дніпропетровської області (а.с.7). Відповідач матеріальної допомоги на утримання дитину не надає. Відповідно до ст. 180 СК України - батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. На основі ч.3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. У відповідність до ч.2 ст. 182 СК України - мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до п.1 ч.1 ст. 367 ЦПК України - суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-12 00:00:00

20 жовтня 2017 року заявник звернувся до суду з заявою в порядку окремого провадження та просить її задовольнити, посилаючись на те, що він досяг пенсійного віку. При зверненні до Лозівського об'єднаного управління пенсійного фонду України в Харківській області за вирішення про оформлення пенсії, отримав відмову з посилання на те, що в трудовій книжці від 25.03.1975 року заповненій в колгоспі «імені Б. Хмельницького» Кегичівського району Харківської області, в графі по батькові зроблено виправлення з «[PERSON]» на «[PERSON]», що є технічною помилкою, яку виправити на теперішній час можливо тільки шляхом звернення до суду. У судове засідання заявник не з'явився, хоча про час, місце та дату розгляду справи повідомлений належним чином, проте надав заяву про розгляд справи без його участі наполягає на задоволенні заявлених вимог, посилаючись на обставини, викладені у заяві. Представник заінтересованої особи в судове засідання не з'явився, хоча про день, час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином, надали заяву, в якій зазначають, що проти заявлених вимог не заперечують, просять суд розглянути справу без їх участі. Враховуючи неявку у судове засідання сторін, наявність заяв про розгляд справи без їх участі суд приймає рішення за наявними у справі доказами, без фіксування судового засідання технічним засобом з підстав визначених ч.2 ст.197 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи суд прийшов до висновку про задоволення заявлених вимог в повному обсязі, з наступних підстав: так, підтвердженням факту належності заявнику трудової книжки № [NUMBER] заповненої в колгоспі ім. Б. Хмельницького, Новопарафіївської сільської ради, Кегичівського району Харківської області виданої [PERSON] виправлено на [PERSON] (а.с. 6). Паспорт серії [NUMBER], виданий [PERSON], [INFO], 01 жовтня 1998 Первомайським РВ УМВС України в Харківській області та картка фізичної особи - платника податків видана [PERSON] (а.с. 4,9). Згідно архівної довідки № 8/11-17 від 07.08.2017 року виданої Бесарабівською сільською радою Кегичіського району Харківської області в архівному фонді колгоспу ім. Богдана Хмельницького з 1955 року Кегичівського району Харківської області в книгах обліку праці і розрахунків значиться [PERSON] (а.с.7), вказано українською мовою по батькові «[PERSON]». Таким чином, заява обґрунтована і законна, т. я. відповідно до ч.1 п. 6 ст. 256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. На підставі ст.ст. 256-259 ЦПК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-09 00:00:00

20 жовтня 2017 року позивач [PERSON] звернулася до суду із позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позовних вимог посилалася на те, що вона з відповідачем з 19 листопада 2011 року перебуває у зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. Фактично шлюбні стосунки між ними припинені з жовтня 2012 року через різні погляди на життя, відсутність взаєморозуміння. Просила позов задовольнити, шлюб розірвати. У судове засідання позивач не з'явилася, надала заяву з проханням розглядати справу за її відсутності, позовні вимоги підтримала у повному обсязі, просила шлюб розірвати. Відповідач у судове засідання не з'явився за невідомих суду причин, про час та місце слухання справи повідомлявся своєчасно та належним чином, тому суд за наявності письмової згоди позивачки ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню за наступних підстав. Згідно свідоцтва про шлюб серії [NUMBER], виданого 19 листопада 2011 року Міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Маріупольського міського управління юстиції у Донецькій області, [PERSON] та [PERSON] 19 листопада 2011 року зареєстрували шлюб, про що зроблено відповідний актовий запис № 917. Після реєстрації шлюбу дружині присвоєно прізвище «[PERSON]». Відповідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] виданого 25 травня 2012 року Приморським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Маріупольського міського управління юстиції у Донецькій області, [PERSON] народився [INFO] року, та його батьками є: батько [PERSON] та мати [PERSON], актовий запис № 232. Судом встановлено, що фактично шлюбні відносини між сторонами припинені. Аналізуючи вищевикладене та з урахуванням обставин, передбачених ст.ст. 110, 112 Сімейного кодексу України, суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить їх інтересам, а тому задовольняє позов. Згідно до ч.8 ст. 294 ЦПК України, після розірвання шлюбу прізвище позивачки залишити без змін - «[PERSON]».

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-28 00:00:00

20 жовтня 2017 року позивач звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 15 червня 2002 року відділом реєстрації актів громадянського стану Первомайського міського управління юстиції, за актовим записом № 63, мотивуючи свій позов тим, що подружжя втратило почуття любові та поваги один до одного,в сім`ї постійно відбуваються сварки в наслідок чого подальше спільне життя і збереження шлюбу стало суперечити інтересам позивача. Від шлюбу подружжя має доньку - [PERSON], [INFO],яка проживає разом з позивачем і перебуває на її утриманні. 29.11.2017 ухвалою суду сторонам надано строк для примирення два місяці, провадження у справі було зупинено, 29.01.2018 року провадження відновлено. Позивач в судове засідання не з`явилась проте надала суду заяву про розгляд заяви у її відсутність, на задоволенні позову наполягає. Відповідач у судове засідання не з`явився, надав суду заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги визнає. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, вивчивши позовну заяву, дослідивши та проаналізувавши письмові матеріали справи, встановив такі обставини та відповідні до них правовідносини: Сторони перебувають у зареєстрованому Відділом реєстрації актів громадянського стану Первомайського міського управління юстиції, за актовим записом № 63 шлюбі з 15 червня 2002 року (а.с.4). Від шлюбу мають доньку - [PERSON], [INFO] року. Основною причиною розірвання шлюбу є те, що позивач та відповідач втратили почуття любові та поваги один до одного,в сім`ї постійно відбуваються сварки в наслідок чого, подальше спільне життя і збереження шлюбу буде суперечити інтересам позивача. Відповідно до ст. 112 СК України, суд постановляє рішення суду про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Суд приходить до висновку, що сім'я розпалась остаточно, зберегти її не видається можливим, тому шлюб потрібно розірвати. Відповідно до ч. 2 ст. 141 ЦПК України, витрати пов'язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача. На підставі зазначеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-22 00:00:00

20 жовтня 2017 року позивач звернулася до суду з вказаною позовною заявою. В обґрунтування позову зазначила, що 18.11.2006 року зареєструвала з відповідачем шлюб, актовий запис №307. Від шлюбу позивач з відповідачем мають малолітнього сина [PERSON], [INFO]. Спільне життя з відповідачем не склалося через різні погляди на життя, відсутність взаєморозуміння та поваги один до одного. Шлюбні відносини припинені, спільне господарство не ведеться, проживають окремо. Позивач вважає, що подальше спільне життя і збереження шлюбу неможливе, спір про поділ майна відсутній. Позивач надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала та наполягала на їх задоволенні, просила залишити прізвище «Цяпа». Відповідач надав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги визнав, не заперечував щодо задоволення позову. Дослідивши матеріали справи, суд встановив, що сторони перебувають в шлюбі, зареєстрованому 18.11.2006 року відділом реєстрації актів цивільного стану Дзержинського міського управління юстиції Донецької області, актовий запис №307, що підтверджено свідоцтвом про шлюб серії І-НО № 072114 (а.с.4). Від шлюбу позивач з відповідачем мають сина [PERSON], [INFO], що підтверджено свідоцтвом про народження (а.с.7) Шлюбні відносини припинені, втрачено почуття любові, взаєморозуміння. Спір про поділ майна відсутній. Наміру поновлювати шлюбні відносини сторони не мають. Суд вважає, що вищевикладене дає підстави для висновку про неможливість подальшого спільного проживання сторін по справі, як подружжя, та вказує на те, що збереження їхньої сімї стало неможливим. Згідно з ч.2 ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Крім того у Постанові Пленуму ВСУ від 12 червня 2009 року N 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» зазначено, що у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з'ясування і дослідження інших обставин справи. Відповідно до частини першої статті 61 ЦПК обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. З матеріалів справи вбачається, що відповідач у повному обсязі визнав позовні вимоги, не заперечував щодо їх задоволення. За ч.8 ст.235 ЦПК України у рішенні про розірвання шлюбу зазначається про вибір прізвища тим з подружжя, який змінив прізвище під час державної реєстрації шлюбу, що розривається. Позивач просила залишити їй прізвище «Цяпа». Враховуючи викладене, суд вважає, що позов [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу слід задовольнити.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-12 00:00:00

20 жовтня 2017 року позивачка звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, мотивуючи свої вимоги тим, що з відповідачем по справі перебуває в шлюбі зареєстрованому 29 грудня 2015 року Васильківським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис №166. Від шлюбу мають неповнолітню дитину [PERSON], [INFO]. Спільне життя не склалось, особливо в останній час, через те, що відповідач зловживає спирними напоями, не цінує її як дружину, принижує, застосовуючи психологічний та фізичний вплив, не цікавиться інтересами сім'ї, вихованням дитини та сімейним бюджетом. Відповідач не бере участі у веденні домашнього господарства, на зауваження та прохання змінити свій спосіб життя не реагує, а тому подальше сумісне життя і збереження шлюбу є неможливим. Просила розірвати шлюб. Сторони в судове засідання не зявилися. В заяві на імя суду позивачка підтримала свої позовні вимоги, просила розглядати справу у її відсутність. В заяві на імя суду відповідач визнав позовні вимоги, просив розглядати справу у його відсутність. На підставі ч.2 ст. 158 та ч.2 ст.197 ЦПК України справа слухається у відсутність сторін, без фіксування судового процесу технічними засобами. Згідно з ч.4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Згідно ст.112 Сімейного Кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Сторони перебувають у шлюбі зареєстрованому 29 грудня 2015 року Васильківським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис №166. Від шлюбу мають неповнолітню дитину [PERSON], [INFO]. На даний час жодна із сторін не прагне до збереження сімї та шлюбу, а тому шлюб слід розірвати. Згідно ч. 2 ст. 88 ЦПК України стягнути з відповідача на користь держави судовий збір в сумі 640,00 грн. На підставі викладеного та

Outcome: approved