Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-25 00:00:00

21.08.2018 р. позивач звернулась в суд з позовом до відповідача, у якому просить стягувати з останнього аліменти на утримання дитини у розмірі 1/3 частини його доходів щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку в місяць. В обґрунтування позову покликається на ст.ст. 180-182, 184 СК України та зазначає, що останній добровільно коштів на утримання дочки не надає. 18.01.2019 р. відповідач подав відзив, у якому позов не визнав. Вказав, що дитина проживає з ним, а доводи позивачки про його ухилення від утримання дитини є голослівними. Позивачка у підготовчому судовому засіданні позов підтримала. Зазначила, що дитина проживає з нею, а коштів, які надає відповідач, не достатньо для утримання дитини. Відповідач у підготовчому судовому засіданні позов визнав частково, зазначивши, що згідний на стягнення аліментів у розмірі 1/5 його щомісячних доходів. 22.02.2019 року сторони у судове засідання для розгляду справи по суті не з'явилися, подали заяви про розгляд справи у їх відсутності. Разом з цим, позивач вказала, що підтримує позовні вимоги, а відповідач зазначив, що визнає позов в розмірі аліментів, що становлять 1/5 частини його доходів. З огляду на зазначені обставини, суд у відповідності до ч. 3 ст. 211, ч. 3 ст. 223, ч. 2 ст. 247 ЦПК України здійснив судовий розгляд справи на підставі наявних матеріалів, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Відповідно до вимог ч. 5 ст. 268 ЦПК України, датою ухвалення рішення є дата його складання. Оцінивши докази і письмові пояснення, що викладені у заявах по суті справи, суд прийшов до такого висновку. 04.10.2012 р. сторони зареєстрували шлюб, що стверджується копією відповідного свідоцтва серії [NUMBER] 14.03.2013 р. у них народилася дочка [PERSON], що стверджується копією свідоцтва про її народження серії [NUMBER]. Як видно з копії довідки ВП «Шахта «Межирічанська» ДП «Львіввугілля» від 24.09.2018 р., відповідач працевлаштований, працює на посаді прохідника. Відповідачем надано суду копії квитанцій, згідно яких останній здійснював оплату комунальних послуг та навчання дитини. Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина(ч.3 ст.181 СК України). Згідно з ч. 1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Виходячи з принципів розумності та справедливості, враховуючи обставини, що мають істотне значення, якими в даному випадку суд вважає інтереси та потреби неповнолітньої дитини, беручи до уваги позицію відповідача щодо готовності сплачувати аліменти, суд приходить до переконання, що позовні вимоги є частково обґрунтованими. Поряд з цим, заявлений до стягнення розмір аліментів суд вважає необґрунтованим. Виходячи із засад справедливості й розумності, суд вважає, що адекватним і достатнім буде розмір аліментів у виді 1/4 частини щомісячного доходу відповідача. Враховуючи викладене, позов підлягає частковому задоволенню. В силу приписів ст. 141 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню у користь держави судовий збір у розмірі 704,80 грн. від якого була звільнена позивачка при подачі позову.

Outcome: partial