Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-18 00:00:00

1. [PERSON] звернувся до суду із позовом про вселення до квартири, мотивуючи тим, що з 1994 року він разом з дружиною [PERSON], сином [PERSON] та матір'ю дружини [PERSON] проживав в [ADDRESS], яка належала їм на праві спільної сумісної власності. З 14.10.2005р. позивач прописаний у вищевказаній квартирі. Відповідно до позовної заяви, 29.10.2012р. шлюб між сторонами було розірвано, після чого позивач працював за контрактом шість місяців за кордоном, а коли повернувся, відповідач не впустила його до квартири. Також зазначає, що вже більше ніж пів року відповідач не допускає його до квартири, в якій позивач залишився зареєстрований. Крім того, відповідач не віддає особисті речі позивача, які по теперішній час знаходяться в квартирі. У зв'язку з наведеним, просить вселити його до квартири за адресою: [ADDRESS]. 1.1. [PERSON] звернулась до суду із зустрічним позовом про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням та зняття з реєстраційного обліку, мотивуючи тим, що з [PERSON] вона перебувала у зареєстрованому шлюбі з 12.10.190р., який рішенням Дніпровського районного суду м.Херсона від 29.10.2012р. було розірвано. Відповідно до зустрічної позовної заяви, квартира [ADDRESS] в процесі безоплатної приватизації належала [PERSON] та членам її сімї [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності на житло, виданого Житлово-комунальним відділом Херсонського виробничого бавовняного об'єднання від 24.02.1994р. Також зазначає, що довіреністю від 26.06.2009р. [PERSON] уповноважив [PERSON] здійснювати нагляд за всім його майном та розпоряджатися ним з правом укладення всіх дозволених законом угод по розпорядженню майном, у зв'язку з чим згідно договору дарування від 19.07.2012р. [PERSON] подарувала належну [PERSON] частину майна їх сину [PERSON] Крім того, відповідач перебуває у зареєстрованому шлюбі з іншою жінкою, за адресою реєстрації [ADDRESS] не проживає більше року, виселився з червня 2012р., особистих його речей у квартирі не має. У зв'язку з наведеним, просить визнати [PERSON] таким, що втратив право користування квартирою [ADDRESS]; зобов'язати сектор громадянства, міграції та реєстрації фізичних осіб Дніпровського РВ ХМВ УМВС України в Херсонській області зняти з реєстраційного обліку [PERSON] за адресою [ADDRESS].; стягнути з відповідача понесені судові витрати. 2. В судовому засіданні позивач за первісним позовом та його представник за договором [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримали в повному обсязі, з підстав вказаних в позовній заяві, просили первісний позов задовольнити. Позовні вимоги за зустрічним позовом не визнали, просили відмовити в їх задоволенні у зв'язку з необґрунтованістю. Пояснили, що [PERSON] не перебував за місцем проживання з поважних причин, оскільки знаходився на роботі за кордоном. Крім того зазначили, що [PERSON] не має достатніх правових підстав вимагати припинення [PERSON] права користування жилим приміщенням, у зв'язку з тим, що вона не є власником всієї квартири, а лише 3/10 частини, іншими співвласниками квартири є [PERSON] та [PERSON], які не виявили бажання про позбавлення його права користування жилим приміщенням. 2.1. Відповідач та представник відповідача за договором [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги за первісним позовом не визнали в повному обсязі, просили відмовити в їх задоволенні. Щодо позовних вимог за зустрічним позовом відповідач та її представник за договором [PERSON] в судовому засіданні підтримали в повному обсязі, з підстав викладених в зустрічній позовній заяві, просили їх задовольнити, оскільки [PERSON] у спірній квартирі не проживає більше року без поважних причин, не є членом сімї власника житла, оскільки має іншу родину та зареєстрований шлюб з іншою жінкою, його особисті речі в квартирі відсутні. 2.2. Представник відповідача за первісним позовом [PERSON] за довіреністю [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги за первісним позовом не визнала в повному обсязі, просила відмовити в його задоволенні за необґрунтованістю, пояснивши, що [PERSON] знаходиться у зареєстрованому шлюбі з іншою жінкою, з якою і проживає, у спірній квартирі останній не проживає тривалий час, а саме з червня 2012 року, його особистих речей в квартирі не має. Крім того зазначила, що перешкод [PERSON] у проживанні в зазначеному жилому приміщенні ніхто не вчиняв, вселитися у квартиру не намагався. 2.3. Третя особа за зустрічним позовом [PERSON] в судовому засіданні просила відмовити у задоволенні первісного позову у зв'язку з необґрунтованістю, оскільки [PERSON] знаходиться у зареєстрованому шлюбі з іншою жінкою, з якою і проживає, що стало причиною того, що [PERSON] зібравши свої речі покинув спірну квартиру та не проживає в ній тривалий час, а саме з червня 2012 року, його особистих речей в квартирі не має. Належну йому 1/5 частини квартири подарував сину [PERSON]. Також зазначила, що перешкод [PERSON] у проживанні в зазначеному жилому приміщенні ніхто не вчиняв, вселитися у квартиру не намагався. 2.4. Представник відповідача за зустрічним позовом Управління державної міграційної служби України в Херсонській області в судове засідання не з'явився, про місце та час слухання справи повідомлений належним чином, про причину неявку суд не сповістив, заяв про розгляд справи за їхньої відсутності на адресу суду не надходило. 2.5. Допитані у судовому засіданні в якості свідків [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] пояснили, що [PERSON] у квартирі [ADDRESS] не проживає з червня 2012 року, його особистих речей в квартирі не має. 3. Вивчивши матеріали справи, заслухавши сторони по справі, суд встановив: - [PERSON] та [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі з 12.10.1990р., який рішенням Дніпровського районного суду м.Херсона від 29.10.2012р. було розірвано; - квартира [ADDRESS] належить на праві приватної спільної сумісної власності [PERSON] та членам її сім'ї [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про право власності на житло від 24.02.1994р., виданого Житлово-комунальним відділом Херсонського виробничого бавовняного об'єднання, зареєстрованого в Херсонському державному бюро технічної інвентаризації за реєстр.№9219, в книзі 23; - [PERSON] на праві спільної часткової власності належить 1/10 частина квартири [ADDRESS] на підставі свідоцтва про право на спадщину від 23.06.2005р., виданого Першою Херсонською державною нотаріально конторою за р.№3-1074, право власності на яку зареєстровано в Херсонському державному бюро технічної інвентаризації 05.07.2005р., номер запису 9219 в книзі 23; - [PERSON] на праві спільної часткової власності належить 1/10 частина квартири [ADDRESS] на підставі свідоцтва про право на спадщину від 23.06.2005р., виданого Першою Херсонською державною нотаріально конторою за р.№3-1076, право власності на яку зареєстровано в Херсонському державному бюро технічної інвентаризації 05.07.2005р., номер запису 9219 в книзі 23; - довіреністю від 26.06.2009р. [PERSON] уповноважив [PERSON] здійснювати нагляд за всім його майно та розпоряджатися ним, де б воно не знаходилось та із чого б воно не складалося з правом укладати дозволені законом угоди по розпорядженню майном; - згідно договору дарування від 19.07.2012р., посвідченого державним нотаріусом Першої Херсонської державної нотаріальної контори Гудимою О.В., за реєстр.№1-1404, [PERSON] подарувала належну [PERSON] 1/5 частину квартири за адресою [ADDRESS] - [PERSON]; - 23.07.2012р. [PERSON] в Херсонському державному бюро технічної інвентаризації зареєстровано право власності на вищевказану 1/5 частину квартири за адресою [ADDRESS], що підтверджується витягом про державну реєстрацію прав від 23.07.2012р.; - відповідно рішення Дніпровського районного суду м.Херсона від 03.09.2013р. відмовлено в задоволенні позову [PERSON] до [PERSON], [PERSON], треті особи - державний нотаріус Першої Херсонської державної нотаріальної контори, Реєстраційна служба Дніпровського районного управління юстиції у м.Херсоні про визнання договору дарування недійсним; - ухвалою Апеляційного суду Херсонської області від 08.11.2013р. рішення Дніпровського районного суду м.Херсона від 03.09.2013р. залишено без змін; - [PERSON], [INFO], який зареєстрований з 14.10.2005р. за адресою [ADDRESS] з червня 2012р. по теперішній час за вищевказаною адресою не проживає, що підтверджується актом про відсутність особи за місцем реєстрації від 18.12.2013р., складеного комісією ОСББ «Маяк»; - з 12.06.2013р. [PERSON] перебуває у шлюбі з [PERSON], зареєстрованого Міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного управління юстиції у Херсонській області, актовий запис №358, що підтверджується витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про шлюб від 20.03.2014р. 4. На підставі ч.3 ст.61 ЦПК України, обставини, встановлені судовим рішенням в цивільній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи, щодо яких встановлені ці обставини. Відповідно до ч.1 ст.317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до ч.ч.1,2 ст.319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. При здійсненні своїх прав та виконанні обов'язків власник зобов'язаний додержуватися моральних засад суспільства. Відповідно до ст.321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до ст.391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до ст.405 ЦК України передбачено, що члени сім'ї власника житла які проживають разом з ним, мають право на користування житлом відповідно до закону. Житлове приміщення яке вони мають право зайняти визначається його власником. Член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним та власником житла або законом. Відповідно до ст.60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Відповідно до ст.7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» передбачені підстави зняття з реєстрації місця проживання особи на підставі: заяви особи або її законного представника; судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою; свідоцтва про смерть та інше. Відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. 5. Враховуючи вищевказане, суд вважає, що позовні вимоги за первісним позовом не підлягають задоволенню у зв'язку з необґрунтованістю позовних вимог. Так, всупереч положенням ст.60 ЦПК України [PERSON] не доведено та матеріалами справи не підтверджується, що відповідачі чинять перешкоди у доступі до житла та його особистих речей, які відсутні в оспорюваній квартирі, у зв'язку з чим суд вважає, що позивачем не доведено порушення його прав з боку відповідачів. Щодо вимог за зустрічним позовом, суд вважає, що вони підлягають задоволенню частково. Так, дослідивши матеріали справи, суд вважає встановленим, що відповідач за зустрічним позовом не проживає у спірному житловому приміщенні понад один рік, добровільно її залишив, перешкод у користуванні житлом йому не чинили, витрат на її утримання не несе, майнових прав на неї не має, у зв'язку з чим втратив право користування квартирою, тому позовні вимоги в частині визнання [PERSON] таким, що втратив право користування квартирою [ADDRESS] підлягають задоволенню. Зняття особи з реєстраційного обліку проводиться компетентним (уповноваженим державою) органом СГІРФО, зокрема на підставі рішення суду про визнання особи такою, що втратила право на користування жилим приміщенням. У разі відмови компетентного органу здійснити зняття з реєстрації особи на підставі рішення суду такі дії оскаржуються в порядку, встановленим КАС України. Таким чином, вимога про зняття особи з реєстраційного обліку не може бути розглянута в порядку цивільного судочинства, оскільки рішення суду про визнання особи такою, що втратила право на користування жилим приміщенням, є самостійною підставою для зняття особи з реєстрації. Позовна вимога про зобов'язання Управління державної міграційної служби України в Херсонській області зняти з реєстрації відповідача [PERSON] задоволенню не підлягає, оскільки ст.7 ЗУ «Про свободу пересування та вільний вибір проживання в Україні» встановлено, що однією з підстав зняття з реєстрації місця проживання є остаточне рішення суду про позбавлення права користування жилим приміщенням, а позовну вимогу про визнання відповідача таким, що втратив право користування житловим приміщенням судом визнано такою, що підлягає задоволенню. Також, на підставі ст. 88 ЦПК України з [PERSON] на користь [PERSON] підлягають стягненню судові витрати за вимогами зустрічного позову, які складаються із суми судового збору в розмірі 243,60 грн. 6.

Outcome: partial