Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-29 00:00:00

20.08.2019 року позивачка звернулась до суду з даним позовом, в якому просить визнати за нею право власності на будівельні матеріали, з яких побудовано гараж розміром 5,87м х 3,80м, що знаходиться по [ADDRESS] , після смерті [PERSON] , який помер [INFO] . В обґрунтування своїх вимог послалась на те, що її батько [PERSON] проживав до дня смерті разом зі своєю дружиною [PERSON] та з нею по [ADDRESS] . Ще за життя, у 1978 році у зв`язку з купівлею автомобіля в дворі біля будинку по [ADDRESS] її батько розпочав будівництво гаража. В подальшому користувалася ним до дня смерті. Рішення про виділення земельної ділянки для будівництва гаража відсутнє. [INFO] [PERSON] помер, та вона з мамою були спадкоємцями після його смерті, та успадкували усе майно на яке було виготовлено правовстановлюючі документи. В подальшому, у 2005 р. померла її мама [PERSON] , після смерті якої вона успадкувала усе майно, яке належало їй на праві приватної власності. Вказаний гараж не було успадковано, так як були відсутні правовстановлюючі документи на нього. Після смерті батька вона продовжила користуватись вище вказаним гаражем, провела його реконструкцію, доглядала, утримувала в належному стані, користується ним по даний час. Так як вона є похилого віку, то вирішила упорядкувати усі документи на майно, яке їй належить та яким вона користується, а тому її син звернувся до Червоноградської міської ради з заявою щодо узаконення гаража. В задоволенні даної заяви їм було відмовлено та роз`яснено, що спершу необхідно визнати право власності в порядку спадкування на будівельні матеріали (гараж), а в подальшому міською радою буде вирішено питання щодо передачі їм у власність земельної ділянки. Ухвалою від 27.08.2019 р. судом було відкрито провадження за правилами загального позовного провадження. 12.12.2019 року підготовче провадження було закрито, справа призначалась до судового розгляду по суті на 26.03.2020 року. 26.03.2020 р. будучи належним чином повідомленими про час і місце розгляду справи у судове засідання сторони не з`явилися. Представник позивачки подала заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримала. Представник відповідача заяв чи клопотань про розгляд справи за її відсутності не подавала, про причини неявки не повідомила. Відповідно до ст.223 ЦПК України, вважаю можливим розгляд справи у відсутності учасників справи, що не з`явився на виклик суду. З огляду на зазначені обставини, суд у відповідності до ст. 247 ЦПК України судовий розгляд справи здійснив на підставі наявних матеріалів, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Відповідно до вимог ч. 5 ст. 268 ЦПК України, датою ухвалення рішення є дата його складання. Оцінивши докази по справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Позивачка є дочкою [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] . Відповідно до копій свідоцтв про смерть серії [NUMBER] від. 15.03.2001 р. та серії [NUMBER] від 27.06.2005 р., батько позивачки [PERSON] помер [INFO] , а мати позивачки [PERSON] померла [INFO] .. Позивачка є єдиними спадкоємцем майна після смерті своїх батьків, що стверджується копіями: свідоцтва про право на спадщину за законом від 05.10.2001 р., угоди про розподіл спадкового майна від 05.10.2001 р., свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 06.02.2006 р.. Зі змісту позовної заяви вбачається, що за життя батько позивачки у 1978 р. розпочав будівництво гаража в дворі біля будинку по [ADDRESS] , у зв`язку із купівлею автомобіля. 12 серпня 2019 року на ім`я позивачки було виготовлено технічний паспорт, згідно із яким на земельній ділянці по [ADDRESS] гараж № [NUMBER] розміром 5,87м х 3,80м, загальною площею 20,4 кв.м.. 07.02.2019 р. син позивачки [PERSON] звернувся до відповідача із заявою про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для будівництва індивідуального гаража на [ADDRESS] . Відповідно до витягу з рішення Червоноградської міської ради Львівської області №1305 від 25.07.2019 р. «Про надання дозолу на розроблення проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок», громадянину [PERSON] відмовлено в наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки орієнтовною площею 0,0030га для будівництва індивідуального гаража в [ADDRESS] , у зв`язку з відсутністю у нього документів на будівлю гаража та на земельну ділянку. Статтею 4 ЦПК України встановлено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно з ч. 2 ст. 331 Цивільного кодексу України, право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, будівлі, споруди тощо) виникає з моменту завершення будівництва (створення майна). Якщо договором або законом передбачено прийняття нерухомого майна до експлуатації, право власності виникає з моменту його прийняття до експлуатації. Якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації. Таким чином, за змістом частини 2 ст. 331 ЦК України право власності на новостворене нерухоме майно виникає у особи, яка створила це майно, після закінчення будівництва об`єкта нерухомості, введення його в експлуатацію, отримання свідоцтва про право власності та реєстрації права власності. Отже, до прийняття об`єкта новоствореного нерухомого майна в експлуатацію та його державної реєстрації право власності на цей об`єкт не виникає. До виникнення права власності на новозбудоване нерухоме майно право власності існує лише на матеріали, обладнання та інше майно, що було використано в процесі будівництва (ч. 3 ст. 331 ЦК України). Згідно із ст.1216 Цивільного Кодексу України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст.1218 Цивільного Кодексу України до складу спадщини входять всі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно п. 7 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008 року № 7, якщо спадкодавцем було здійснене самочинне будівництво, до спадкоємців переходить право власності на будівельні матеріали, обладнання тощо, які були використані в процесі цього будівництва. З урахуванням наведеного, беручи до уваги те, що спірний гараж був збудований батьком позивачки, який за життя не оформив правовстановлюючих документів на нього, позивачка є спадкоємцем майна після смерті свого батька за законом, та спадкоємцем майна після смерті своєї матері за заповітом, заперечень з боку відповідача щодо визнання за нею права власності на будівельні матеріали, що були використані для будівництва даного гаража немає.

Outcome: approved