Jurisdiction: civil
Date: 2020-04-02 00:00:00

1.Стислий виклад вимог і заперечень (аргументів) учасників справи Позивач просить суд стягнути з ПрАТ « СК АСКО ДС» грошові кошти в розмірі 8 397 - різницю між виплаченою сумою страхового відшкодування у розмірі 18463,47 грн., та сумою страхового відшкодування у розмірі 26861,37 грн., встановленою висновком експертного авто товарознавчого дослідження від 08.01.2020 року. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач, як особа постраждала у ДТП 20.11.2019 року не погоджується із розміром страхового відшкодування визначеного страховою компанією. Також позивач просить суд стягнути з [PERSON] , як особи безпосередньо винною у ДТП, різницю між розміром страхового відшкодування та фактичним розміром шкоди у розмірі 39 041,77 грн., а також 4500 грн. виплачених за проведення експертного авто товарознавчого дослідження. Згідно відзиву наданого Приватним акціонерним товариством « Страхова Компанія АСКО - Донбас Північний» ( скорочена назва ПрАТ « СК АКСО ДС» ) відповідач заперечує проти задоволення позову вважаючи його необґрунтованим та недоведеним враховуючи факт здійснення страховою компанією була здійснена виплати страхового відшкодування, розмір якою визначений у відповідності до вимог законодавства. Відповідно до відзиву наданого [PERSON] , відповідач заперечує проти задоволення позовних вимог вважаючи їх необґрунтованими та недоведеними належними доказами, та просить суд прийняти до уваги факт виконання страховою компанією своїх обов`язків по виплаті страхового відшкодування, а крім того розмір заявлених вимог пов`язаних із вказаним позивачем розміром фактичної шкоди покривається розміром страхового ліміту встановленого у договорі страхування, тобто данні вимоги повинні бути заявлені до страхової компанії. 2. Процесуальні дії у справі Позов надійшов до суду 18.02.2020 року та був оплачений судовим збором у розмірі 840,80 грн. Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 18.02.2020 року головуючим по справі визначено [PERSON] . Ухвалою суду від 27.02.2020 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного провадження без виклику сторін. 23.03.2020 року від відповідача [PERSON] надійшов письмовий відзив. Від ПрАТ « СК АСКО ДС» письмовий відзив надійшов 27.03.2020 року. 01.04.2020 року від позивача до суду надійшла відповідь на відзив [PERSON] 3. Фактичні обставини, встановлені судом та оцінка доказів Як встановлено у судовому засіданні 20.11.2019 року близько 17625 годи водій [PERSON] , керуючи транспортним засобом БМВ 318і, реєстраційний номер [NUMBER] , рухаючись на регульованому перехресті вул. Люстдорфська дорога та вул. Ол. Невського в м. Одесі, в порушення пункту 8.7.3. Правил дорожнього руху України здійснив виїзд на перехрестя на заборонений жовтий сигнал світлофора, внаслідок чого допустив зіткнення з транспортним засобом Опель Астра, реєстраційний номер [NUMBER] , під керуванням [PERSON] , який повинен був закінчити маневр повороту ліворуч. Внаслідок зіткнення транспортні засоби отримали механічні пошкодження. Дані обставини були встановлені під час розгляду справи по притягнення [PERSON] до адміністративної відповідальності по ст. 124 КУпАП у справі № 947/3081/19 та зазначені судом у постанові від 09.01.2020 року, а тому у відповідності до вимог ч.6 ст. 82 Цивільного процесуального кодексу України є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дії особи, стосовно якої ухвалена постанова, в питанні, чи мале місце подія та чи вчинена вона цією особою. На момент настання даної дорожньо-транспортної пригоди цивільно-правова відповідальність водія [PERSON] була застрахована ПрАТ «СК АСКО ДС» відповідно до полісу серії АО « 1740987,строк дії якого визначено з 13.08.2019 року до 12.08.2020 року, з погодженим лімітом страхової відповідальності за шкоду, заподіяну життю і здоров`ю у розмірі 200 000,00 грн., та за шкоду, заподіяну майно у розмірі 100 000,00 грн., та франшизою у нуль гривень. Зазначені обставини підтверджуються копією полісу та визнаються сторонами і не підлягають додатковому доказуванню згідно вимог ч.1 ст. 82 Цивільного процесуального кодексу України. Після ДТП із повідомленням про наявність страхового випадку до страхової компанії звернувся [PERSON] та 22.11.2019 року [PERSON] . Згідно звіту №2557-12-19 оцінки транспортного засобу Опель Астра, р.н. [NUMBER] , від 12.12.2019 року, виконаного, відповідно до заяви від 02.12.2019 року ПрАТ « СК АСКО ДС», суб`єктом оціночної діяльності ФЛП [PERSON] , ринкова вартість автомобілю Опель Астра 2006 року виготовлення до ДТП складала 123 591грн., а вартість відновлюваного ремонту з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу визначена у 22 156,17 грн. Дослідження транспортного засобу проводилось оцінювачем 10.12.2019 року за участю представника власника. 24.01.2020 року потерпіла ( власник транспортного засобу Опель Астра , реєстраційний номер [NUMBER] ), яка у вигляді електронного висновку повідомлена про встановлений оцінювачем розмір вартості відновлюваного ремонту, звернулась до ПрАТ « СК АСКО ДС» із заявою про виплату страхового відшкодування та просила виплатити кошти на її картковий рахунок, відкритий в АТ «КБ Приватбанк», що підтверджується копією заяви, наданої суду ПрАТ « СК АСКО ДС». Відповідно до страхового акту №2166/19 ГО від 30.01.2020 року страховою компанією було сплачено потерпілої [PERSON] страхове відшкодування у розмірі 18 463,47 грн., як розмір відновлюваного ремонту за мінусом ПДВ. Факт проведення страхової виплати у розмірі 18 463,47 грн., підтверджується і самою позивачкою згідно змісту позовної заяви. Згідно висновку експертного автотоварознавчого дослідження № ED-2511-2-1436.19 від 08.01.2020 року , виконаного судовим експертом ТОВ « Судова Незалежна Експертиза України» Вітвіцьким І.І., на підставі заяви [PERSON] від 27.11.2019 року вартість матеріального збитку, завданого власнику автомобіля складає 33576,72 грн., а вартість ремонтно-відновлюваних робіт - 65 903,14 грн. 4. Норми права , якими врегульовані спірні правовідносини Цивільний процесуальний кодекс України ( далі ЦПК) визначає юрисдикцію та повноваження загальних судів щодо цивільних спорів та інших визначених цим Кодексом справ, встановлює порядок здійснення цивільного судочинства. Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави ( ч.1 ст. 2 ЦПК ). Суд при розгляді справи керується принципом верховенства права, розглядаючи справи відповідно до Конституції України, законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, та застосовуючи при розгляді справ, зокрема, Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права ( ч.1,2 та 4 ст. 10 ЦПК ). У відповідності до вимог п.4 ст. 264 ЦПК при виборі і застосуванні норм права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладених у постановах Верховного Суду. Правовідносини щодо відшкодування матеріальної шкоди завданої власнику транспортного засобу внаслідок дорожньо-транспортної пригоди особою, цивільно-правова відповідальність якою застрахована врегульовані Цивільним кодексом України ( далі ЦК), Законом України від 01.07.2004 року № 1961-IV « Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» ( далі Закон 1961-IV) та Законом України від 07.03.1996 року № 85/96-ВР « Про страхування». Згідно вимог ч.1-3 ст. 22 ЦК особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі. Загальні положення про відшкодування шкоди визначені статтею 1166 ЦК, відповідно до частини першої якої майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку ( ч.1,2 ст. 1187 ЦК). За змістом ст. 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Відповідно до ч. 1 ст. 16 Закону України «Про страхування» договір страхування - це письмова угода між страхувальником і страховиком, згідно з якою страховик бере на себе зобов`язання у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату страхувальнику або іншій особі, визначеній у договорі страхування страхувальником, на користь якої укладено договір страхування (подати допомогу, виконати послугу тощо), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі у визначені строки та виконувати інші умови договору. Згідно ст. 979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. Згідно ст. 8 Закону України «Про страхування» страховий випадок - подія, передбачена договором страхування або законодавством, яка відбулася і з настанням якої виникає обов`язок страховика здійснити виплату страхової суми (страхового відшкодування) страхувальнику, застрахованій або іншій третій особі. Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 988 ЦК України страховик зобов`язаний у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату у строк, встановлений договором. Відповідно до ч. 1 ст. 990 ЦК України страховик здійснює страхову виплату відповідно до умов договору на підставі заяви страхувальника (його правонаступника) або іншої особи, визначеної договором, і страхового акта (аварійного сертифіката). Згідно ст. 3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних-транспортних засобів» передбачено, що обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди , заподіяної життю, здоров`ю та (або) майну потерпілих унаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників. Згідно ст. 6 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого. Відповідно до п. 9.1. ст. 9 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страхова сума - це грошова сума, у межах якої страховик зобов`язаний здійснити виплату страхового відшкодування відповідно до умов договору страхування. Страхові виплати згідно п. 9.4. цієї статті за договорами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності обмежуються страховими сумами, які діяли на дату укладення договору та зазначені в договорі страхування. Пунктом 12.1 ст. 12 Закону передбачено, що страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи. Відповідно до ч. 22.1 ст. 22 Закону у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. Відповідно до ст. 29 Закону у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки. Розмір шкоди, пов`язаної з пошкодженням чи фізичним знищенням дороги, дорожніх споруд та інших матеріальних цінностей, визначається на підставі аварійного сертифіката, рапорту, звіту, акта чи висновку про оцінку, виконаного аварійним комісаром, оцінювачем або експертом відповідно до законодавства ( ст. 31 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»). Визначення розміру матеріального збитку, завданого власнику пошкодженого транспортного засобу, здійснюється відповідно до Методикою товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженої наказом Міністерства юстиції України, Фонду державного майна України № 142/5/2092 від 24.11.2003 року. Відповідно до пунктів 1.6, 8.1 та 8.3 Методики відновлювальний ремонт (або ремонт) - це комплекс операцій щодо відновлення справності або роботоздатності колісного транспортного засобу чи його складника(ів) та відновлення їхніх ресурсів. Ремонт здійснюється методами відновлення чи заміни складових частин. Для визначення вартості матеріального збитку, завданого власнику колісного транспортного засобу, застосовуються витратний підхід і метод калькуляції вартості відновлювального ремонту. Вартість матеріального збитку визначається як сума вартості відновлювального ремонту з урахуванням значення коефіцієнта фізичного зносу складників колісного транспортного засобу та величини втрати товарної вартості. Тому вартість відновлювального ремонту пошкодженого у ДТП транспортного засобу більша за вартість матеріального збитку, а вартість матеріального збитку це та сума, яку за Законом має сплатити страховик як страхове відшкодування. Згідно п. 36.1 ст. 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик,

Outcome: partial