Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-05 00:00:00

21.09.2018 року позивач [PERSON] звернувся до Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області із позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу. Обґрунтовуючи свої позовні вимоги тим, що з відповідачем перебуває у шлюбі з 10 серпня 2012 року, зареєстрованому відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Кегичівського районного управління юстиції Харківської області про що зроблено відповідний актовий запис № 29. Від даного шлюбу сторони мають малолітню дитину: сина [PERSON], [INFO], щодо утримання дитини між ними досягнуто угоди. Спільне життя з відповідачем не склалося із-за різного складу характеру та різного погляду на життя. На теперішній час подружні стосунки вони не підтримують, сімя фактично розпалась. На даний час вони проживають окремо, шлюбні стосунки не підтримують з квітня 2017 року, спільне господарство не ведеться, позивач має іншу сімю. Фактично сімя припинила своє існування. Вищевикладені обставини, вважає [PERSON], свідчать про те, що життя з відповідачем носить формальний характер, тому збереження шлюбу є неможливим, в звязку із чим, просить суд розірвати шлюб між ним та відповідачем. В судовому засіданні позивач надав суду письмову заяву, в якій зазначив, що заявлені вимоги підтримує повністю, просить розгляд справи здійснювати без його присутності. Судові витрати з відповідача не стягувати. В судовому засіданні відповідач надала суду письмову заяву, якою просить суд розглянути справу без її участі, заявлені вимоги визнає. Прізвище залишити «Шабленко». Таким чином, суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Факт перебування сторін у шлюбних правовідносинах підтверджується копією Свідоцтва про шлюб, виданого 10 серпня 2012 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Кегичівського районного управління юстиції Харківської області, Серії 1-ВЛ № 189162, про що 10 серпня 2012 року в Книзі реєстрації шлюбів зроблено відповідний актовий запис за № 29. Від шлюбу сторони мають малолітню дитину: сина [PERSON], [INFO], що підтверджено Свідоцтвом про народження Серії 1-КИ № 407144, виданим 20 листопада 2012 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану по м. Синельникове Синельниківського міськрайонного управління юстиції у Дніпропетровській області,про що зроблено відповідний актовий запис за № 360. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до\~ст. 141 Сімейного кодексу України, мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини. Аналізуючи наведені правові норми, приймаючи до уваги, що примирення між сторонами неможливе, а також врахувавши позиції сторін, викладені у письмових заявах з приводу підтримання та визнання позову відповідно, суд дійшов до висновку, що вимоги позивача підлягають задоволенню як належним чином обґрунтовані. Згідно ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. На підставі викладеного та ст.ст. 7, 110-113 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved