overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-22 00:00:00

19 травня 2014 року заявник звернувся до суду із заявою про госпіталізацію гр. [PERSON], [INFO], яка мешкає за адресою: [ADDRESS]. Свої вимоги заявник обґрунтував тим, що 17.05.2014р. о 05 год. 57 хв. гр. [PERSON] була госпіталізована до психіатричного стаціонару. За думкою комісії лікарів, хвора є безпорадною і не може самостійно задовольнити свої життєві потреби, лікування можливе лише у стаціонарних умовах. У судовому засіданні представник заявника підтримав вимоги, прокурор - не заперечує, задовольнити, адвокат - на розсуд суду. Гр. [PERSON] письмової поінформованої згоди на госпіталізацію до КЗ «ДКПЛ» ДОР не давала, що стало підставою для звернення до суду із даною заявою. Розглянувши матеріали справи, вислухавши пояснення представника заявника, заінтересованої особи, думку прокурора, суд вважає, що заява підлягає задоволенню за наступних підстав. В силу ст.14 Закону України від 22.02.2000р. № 1489-ІІІ «Про психіатричну допомогу» особа, яка страждає на психічний розлад, може бути госпіталізована до психіатричного закладу без її усвідомленої згоди або без згоди її законного представника, якщо її обстеження або лікування можливі лише в стаціонарних умовах, та при встановленні в особи тяжкого психічного розладу, внаслідок чого вона: вчиняє чи виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї чи оточуючих, або неспроможна самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує її життєдіяльність. У судовому засіданні було встановлено, що 17.05.2014р. о 05 год. 57 хв. гр. [PERSON] була госпіталізована до КЗ «Дніпропетровська клінічна психіатрична лікарня» Дніпропетровської обласної Ради за направленням чергового лікаря Новомосковської ЦРЛ. При обстеженні її психічного стану в КЗ «ДКПЛ» ДОР комісія лікарів виявила, що хвора тікає з дому, відмовляється від їжі, кидається під машини. Вибірково відповідає на питання кивком голови. Інструкції не розуміє. Гр. [PERSON] було поставлено попередній діагноз - олігофренія внаслідок перинатальної патології, розумова відсталість, помірно виражена з психотичними симптомами. Представник психіатричного закладу підтвердив обставини щодо поведінки та діагнозу захворювання та зазначив, що ій необхідно пройти курс лікування у стаціонарних умовах. Таким чином, суд вважає, що вимоги заявника, про госпіталізацію гр. [PERSON] до психіатричного стаціонару без її усвідомленої згоди, обґрунтовані. Враховуючи викладене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-22 00:00:00

19 травня 2014 року заявник звернувся до суду із заявою про госпіталізацію гр. [PERSON], [INFO], яка мешкає за адресою: [ADDRESS]. Свої вимоги заявник обґрунтував тим, що 17.05.2014р. о 13 год. 58 хв. гр. [PERSON] була госпіталізована до психіатричного стаціонару. За думкою комісії лікарів, хвора є безпорадною і не може самостійно задовольнити свої життєві потреби, лікування можливе лише у стаціонарних умовах. У судовому засіданні представник заявника підтримав вимоги, прокурор - не заперечує, задовольнити, адвокат - на розсуд суду. Гр.[PERSON] письмової поінформованої згоди на госпіталізацію до КЗ «ДКПЛ» ДОР не давала, що стало підставою для звернення до суду із даною заявою. Розглянувши матеріали справи, вислухавши пояснення представника заявника, заінтересованої особи, думку прокурора, суд вважає, що заява підлягає задоволенню за наступних підстав. В силу ст.14 Закону України від 22.02.2000р. № 1489-ІІІ «Про психіатричну допомогу» особа, яка страждає на психічний розлад, може бути госпіталізована до психіатричного закладу без її усвідомленої згоди або без згоди її законного представника, якщо її обстеження або лікування можливі лише в стаціонарних умовах, та при встановленні в особи тяжкого психічного розладу, внаслідок чого вона: вчиняє чи виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї чи оточуючих, або неспроможна самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує її життєдіяльність. У судовому засіданні було встановлено, що 17.05.2014р. о 13 год. 58 хв. гр. [PERSON] була госпіталізована до КЗ «Дніпропетровська клінічна психіатрична лікарня» Дніпропетровської обласної Ради за направленням лікаря-психіатра Малишко А.Л. лікарні КЗ «ДСШМД» ДОР. При обстеженні її психічного стану в КЗ «ДКПЛ» ДОР комісія лікарів виявила, що хвора злобна, агресивна. На питання відповідає вибірково, не по суті. Мислення непослідовне, паралогічне. Гр. [PERSON] було поставлено попередній діагноз - шизофренія, параноїдна форма, безперервний перебіг, афективно-параноїдний синдром. Представник психіатричного закладу підтвердив обставини щодо поведінки та діагнозу захворювання та зазначив, що ій необхідно пройти курс лікування у стаціонарних умовах. Таким чином, суд вважає, що вимоги заявника, про госпіталізацію гр. [PERSON] до психіатричного стаціонару без її усвідомленої згоди, обґрунтовані. Враховуючи викладене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-22 00:00:00

19 травня 2014 року заявник звернувся до суду із заявою про госпіталізацію гр. [PERSON], [INFO], який мешкає за адресою: м.Дніпропетровськ, Ленінський р-н, пров.Парусний, 8, кВ.10. Свої вимоги заявник обґрунтував тим, що 19.05.2014р. о 10 год. 40 хв. гр.[PERSON] був госпіталізований до психіатричного стаціонару. За думкою комісії лікарів, хворий є небезпечним та представляє реальну загрозу для безпеки оточуючих, лікування можливе лише у стаціонарних умовах. У судовому засіданні представник заявника підтримав вимоги, прокурор - не заперечує, задовольнити, адвокат - на розсуд суду. Гр.[PERSON] письмової поінформованої згоди на госпіталізацію до КЗ «ДКПЛ» ДОР не дав, що стало підставою для звернення до суду із даною заявою. Розглянувши матеріали справи, вислухавши пояснення представника заявника, заінтересованої особи, думку прокурора, суд вважає, що заява підлягає задоволенню за наступних підстав. В силу ст.14 Закону України від 22.02.2000р. № 1489-ІІІ «Про психіатричну допомогу» особа, яка страждає на психічний розлад, може бути госпіталізована до психіатричного закладу без її усвідомленої згоди або без згоди її законного представника, якщо її обстеження або лікування можливі лише в стаціонарних умовах, та при встановленні в особи тяжкого психічного розладу, внаслідок чого вона: вчиняє чи виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї чи оточуючих, або неспроможна самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує його життєдіяльність. У судовому засіданні було встановлено, що 19.05.2014р. о 10 год. 40 хв. гр. [PERSON] був госпіталізований до КЗ «Дніпропетровська клінічна психіатрична лікарня» Дніпропетровської обласної Ради за направленням лікаря-психіатра Авдєєва В.В. лікарні №14МЛ. При обстеженні його психічного стану в КЗ «ДКПЛ» ДОР комісія лікарів виявила, що хворий доступний малопродуктивному контакту. Злобний. Багатомовний. На питання відповідає не завжди в плані заданних запитань. Психично хворим себе не враховує. Мишлення паралогічне, дезорганізоване. Свій стан не оцінює. Гр.[PERSON] було поставлено попередній діагноз - шизофренія, параноїдна форма, безперервний перебіг, афективно-параноїдний синдром. Представник психіатричного закладу підтвердив обставини щодо поведінки та діагнозу захворювання та зазначив, що йому необхідно пройти курс лікування у стаціонарних умовах. Таким чином, суд вважає, що вимоги заявника, про госпіталізацію гр. [PERSON] до психіатричного стаціонару без його усвідомленої згоди, обґрунтовані. Враховуючи викладене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-05 00:00:00

19 травня 2014 року заявниця звернулась до Білоцерківського міськрайонного суду з вищевказаною заявою та просить суд встановити факт належності [PERSON] свідоцтва про право власності на житловий будинок видане 19.04.1988 року на підставі рішення Білоцерківської районної ради № 45 та зареєстроване 10.10.1990 року в реєстрі за № 333 (книга № 2) Білоцерківським МБТІ на індивідуальний житловий будинок з господарськими спорудами по [ADDRESS], Білоцерківського району Київської області. Заявниця в судове засідання не з'явилась, надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності заяву підтримала, мотивуючи тими ж самими обставинами, витрати по розгляду справи в суді бере на себе. Представник зацікавленої особи - Маловільшанська сільська рада Білоцерківського району проти заяви не заперечувала, просила розглянути справу без їх участі, про що надали відповідну заяву. Суд вважає можливим розглянути справу у відсутності представників зацікавлених осіб, оскільки в матеріалах справи є достатньо доказів пров взаємовідносини сторін. Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, вважає позов таким, що підлягає задоволенню. Заявниці даний факт має юридичне значення оформлення пенсії. У відповідності з п. 6 ч.1 ст.256 ЦПК України суди розглядають справи про встановлення фактів належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або паспорті.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-07 00:00:00

19 травня 2014 року позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням. Позивач у судове засідання не з'явився, але надав суду заяву про те, що позов підтримує та просить справу розглянути у його відсутність. Із позову вбачається, що згідно свідоцтва про право власності від 28.02.1994 року позивачу на праві приватної власності належить квартира за адресою: [ADDRESS]. В цій квартирі зареєстрований відповідач - син позивача, який в 2005 році виїхав з квартири, залишив приміщення та за вказаною адресою не мешкає, особистих речей в квартирі не має, житлом не користується, комунальні послуги не сплачує. Комунальні послуги сплачує позивач, робить поточний ремонт, належним чином користується, утримує в належних умовах. Позивач просить суд визнати відповідача такими, що втратив право користування житловим приміщенням, а саме: квартирою [ADDRESS] Відповідач у судове засідання не з'явився, про розгляд справи повідомлявся належним чином. Згідно ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Відповідно до вимог ст.ст. 224-225 ЦПК України та враховуючи думку позивача, судом ухвалено про заочний розгляд справи. Згідно ст. 212 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтуються на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Проаналізувавши в сукупності зібрані в справі докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Відповідно до свідоцтва про право власності, позивач є власником квартири [ADDRESS] (а.с.4). Відповідно до довідки з місця мешкання, відповідач та позивач зареєстровані за адресою [ADDRESS]. Відповідно до акту КП «СЕЗ» відповідач не мешкає в квартирі [ADDRESS] з 2005 року (а.с. 6). Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у скоєнні ним права користування та розпорядження своїм майном. Таким чином в судовому засіданні достовірно встановлено, що відповідач [PERSON] у квартирі [ADDRESS], тривалий час не проживає, його речей в ньому немає, комунальні послуги не сплачує, тому відповідача можливо визнати таким, що втратив право користування зазначеним житловим приміщенням. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-09 00:00:00

19 травня 2014 року позивач [PERSON] звернулась до Київського районного суду м.Полтави з позовом про стягнення з відповідача на її користь аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO] в розмірі 800 грн. щомісячно на період навчання але не більше ніж до досягнення ним 23-х років. Посилалась на те, що вона з 09 серпня 1995 року по 21 листопада 2001 року перебувала з відповідачем [PERSON] у шлюбі. Від вказаного шлюбу мають сина [PERSON], [INFO], який проживає разом з нею. На даний час син, [PERSON] навчається у Полтавському національному технічному університеті імені Юрія Кондратюка, форма навчання денна, гуманітарний факультет, на контрактній основі, потребує матеріальної допомоги. Просила, стягнення з відповідача на її користь аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO] в розмірі 800 грн. щомісячно на період навчання, але не більше ніж до досягнення ним 23-х років, починаючи з 1 січня 2014 року. У судовому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила задовольнити з підстав викладених в позовній заяві, заявила клопотання про розгляд справи у заочному провадженні. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, будучи належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи. Третя особа [PERSON] просив задовольнити позовні вимоги. Оскільки відповідач повідомлений про час і місце розгляду справи, у судове засідання не з'явився, суд ухвалив розглядати справу у порядку заочного провадження. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] є батьком [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження ( а.с.5). [PERSON] є студентом денного відділення Полтавського національного технічного університету імені Юрія Кондратюка, що підтверджується довідкою № 42-72 від 07 квітня 2014 року. Згідно ч.1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Відповідно вимог ст. 198 СК України батьки зобов'язані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть таку допомогу надавати. Згідно ст. 199 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. [PERSON] навчається на денному відділенні Полтавського національного технічного університету імені Юрія Кондратюка, засобів для існування немає, перебуває на утриманні своєї матері [PERSON] Заслухавши позивача, дослідивши матеріали справи, визначаючи розмір аліментів, які відповідач повинен сплачувати на утримання свого повнолітнього сина, суд приходить до висновку, що позовна заява підлягає задоволенню. Підлягають стягненню з відповідача на користь держави судові витрати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-12 00:00:00

19 травня 2014 року позивач [PERSON] звернулась до Хотинського районного суду Чернівецької області з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що 18.04.2003 року у виконавчому комітеті Пригородоцької сільської ради Хотинського району Чернівецької області, за актовим записом № 4, між нею та відповідачем [PERSON] був зареєстрований шлюб. Від шлюбу в них народилося двоє дітей: донька [PERSON], [INFO] та донька [PERSON], [INFO], які проживають в даний час біля позивачки та знаходяться на її утриманні. Подружні відносини між сторонами припинені на початку 2013 року. Основною причиною розпаду сім'ї є різниця характерів, відсутність між нею та відповідачем взаєморозуміння та довір'я. Вважає, що їх шлюб набув формального характеру, тому просить його розірвати. Подальше спільне життя з відповідачем і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача. Після реєстрації розірвання шлюбу просить залишити їй шлюбне прізвище -[PERSON]. Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явилась, але від неї на адресу суду надійшла заява, в якій вона просить справу слухати у її відсутності, позовні вимоги підтримує, просить задовольнити їх в повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився двічі, але був належним чином повідомлений про день та час слухання справи, заяви про розгляд справи у його відсутності суду не надав, доводів позивача не спростував. Вивчивши та дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 112 СК України - суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Як встановлено у судовому засіданні [PERSON] та [PERSON] перебували у шлюбі з 18.04.2003 року, зареєстрованому у виконавчому комітеті Пригородоцької сільської ради Хотинського району Чернівецької області, за актовим записом № 4 (а.с.4). Від шлюбу є двоє неповнолітніх дітей: донька - [PERSON], [INFO] та донька [PERSON], [INFO] (а.с.7-8), які проживають біля позивачки та знаходяться на її утриманні, сторони припинили подружні відносини на початку 2013 року та в даний час проживають окремо, загальне господарство не ведуть, шлюб носить формальний характер і збереження його суперечило б інтересам однієї із сторін. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні на корсить якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Таким чином з відповідача [PERSON] слід стягнути судові витрати в справі в розмірі 243,60 гривень. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-10 00:00:00

19 травня 2014 року позивач [PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів. Вимоги обґрунтовує тим, що перебували з відповідачем в зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу мають двох дітей - [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Рішенням Нововолинського міського суду шлюб між ними розірвано, про, що в книзі реєстрації актів цивільного стану зроблено запис № 47. З відповідачем проживають окремо. Відповідч [PERSON] добровільно не надає матеріальної допомоги на утримання дітей. Діти знаходяться на її повному утриманні. Відповідач [PERSON] працює, має стабільний дохід, на його утриманні дітей чи непрацездатних осіб немає. Просить суд стягувати з відповідача [PERSON] на її користь на утримання дітей аліменти по 1/3 частині його заробітку (доходу), але не менше, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно до повноліття дітей. В судовому засіданні позивач [PERSON] заявлені вимоги підтримала з наведених у позовній заяві підстав, просила позов задоволити. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позов визнав повністю, не заперечує щодо задоволення вимог позивача. Згідно з ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у нього інших дітей, або непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки чи сина, а також інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Враховуючи визнання позову відповідачем, що визнання позову відповідачем не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, та наявність законних підстав для стягнення аліментів, суд позов задоволює і присуджує до стягнення з [PERSON] в користь позивача аліменти на утримання дітей по 1/3 частині його заробітку (доходу), але не менше, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з дня пред'явлення позову до суду і до повноліття дітей. Також до стягнення з відповідача підлягає 243,60 грн. судового збору в дохід держави.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-17 00:00:00

19 травня 2014 року позивач [PERSON] звернулася до Мукачівського міськрайонного суду із позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу та стягнення розміру аліментів. 18 червня 2014 року позивач [PERSON] подала до суду заяву про зміну позовних вимог у частині стягнення аліментів та просила стягнути з відповідача [PERSON] аліменти на утримання малолітнього сина [PERSON], [INFO] у розмірі 1000 гривень, щомісячно, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Свої змінені позовні вимоги мотивує тим, що з відповідачем спільне життя у них не склалося, у них різні погляди на вирішення сімейних питань, внаслідок чого між ними постійно виникають сварки та непорозуміння , у зв»язку з чим між ними припинилися шлюбні стосунки. Спільне господарство не ведуть. Збереження сім'ї є неможливим. Також бажає стягувати аліменти на утримання сина [PERSON]. В судове засідання позивач [PERSON] не з»явилася, подала до суду заяву, згідно якої змінені позовні вимоги підтримує у повному обсязі, просить розглянути справу у її відсутності. В судове засідання відповідач [PERSON] не з»явився, згідно телефонограми змінені позовні вимоги визнав у повному обсязі, не заперечує проти їх задоволення. Просить справу розглянути у його відсутності. Дослідивши матеріали цивільної справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, з наступних підстав. В судовому засіданні належними доказами встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 20 вересня 2008 року зареєстрували шлюб у виконкомі Макарівської сільської ради Мукачівського району Закарпатської області, актовий запис № 12, серія [NUMBER]. Від даного шлюбу у сторін народився син [PERSON], [INFO], що стверджується свідоцтвами про народження серії [NUMBER] від 08 січня 2009 року. Син є дитиною інвалідом підгрупи А внаслідок рідкісного захворювання Синдром Лоу (окуло - церебро - реальний синдром), що підтверджується медичним висновком № 13/754/784 виданого Обласною дитячою лікарнею від 09 серпня 2013 року. Відповідно до довідки виданої Макарівською сільською радою Мукачівського району Закарпатської області від 19 травня 2014 року № 590 [PERSON], мешканці [ADDRESS] в тім, що до її складу входять : син - [PERSON] [INFO], мати- [PERSON],[INFO],батько - [PERSON] [INFO]. З матеріалів справи вбачається, що даний шлюб у сторін виявився невдалим, шлюбні відносини між ними припинилися, намірів їх поновити не мають, фактично сім»я існує тільки формально, а тому суд вважає, що цей шлюб слід розірвати. У відповідності до статті 180 Сімейного Кодексу України батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. У зв»язку з чим з відповідача [PERSON], який є батьком дитини, слід стягнути аліменти на утримання сина [PERSON] в розмірі 1000 гривень щомісячно, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, а також допустити негайне виконання рішення суду в межах суми платежу за один місяць. Майнового спору та спору про дітей немає. З відповідача на користь позивача слід стягнути судові витрати, що складає 243 (двісті сорок три) грн. 60 судового збору.

Outcome: approved