Jurisdiction: civil
Date: 2020-04-01 00:00:00

20.05.2019 року позивач звернулась до суду з позовом, в якому просить позбавити [PERSON] батьківських прав відносно неповнолітнього сина - [PERSON] , [INFO] . В позові зазначено, що25.10.2003 року позивач вступила з [PERSON] в шлюб, який був зареєстрований відділом реєстрації актів громадянського стану Заводського районного управління юстиції м. Запоріжжя, актовий запис № 349.Заочним рішенням Заводського районного суду м .Запоріжжя від 05.04.2013 року шлюб було розірвано.Від шлюбу мають неповнолітнього сина: [PERSON] , [INFO] .Причиною розірвання шлюбу стало те, що Відповідач про фінансове становище родини не піклувався, вихованням дитини не займався. З 2009 року і по цей час відповідач не з`являвся до неповнолітнього сина та не цікавився його життям.На підставі виконавчого листа, виданого за рішенням Заводського районного суду м. Запоріжжя від 17.06.2009 р. №2-778 відкрито виконавче провадження щодо стягнення аліментів з Відповідача на утримання неповнолітньої дитини, однак за період з квітня 2009 року по січень 2019 утворилася заборгованість на загальну суму 102639, 03 грн. Відповідно довідки УСЗН по Заводському району м. Запоріжжя від 11.02.2019р. № 278/08-01 позивач перебуває на обліку в управлінні соціального захисту населення та отримувала тимчасову допомогу по несплаті аліментів на дитину.Відповідач ніяким чином не піклується про сина, не проявляє зацікавленості в його подальшій долі, не цікавиться його успіхами, станом здоров`я, не піклується про фізичний і духовний розвиток дитини, навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечує необхідного харчування, медичного догляду, лікування, що негативно впливає на фізичний розвиток дитини як складову виховання. Відповідач не спілкується з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не надає дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей, не сприяє засвоєнню сином загальновизнаних норм моралі, не виявляє інтересу до його внутрішнього світу, не створює умов для отримання ним освіти, так як це встановлено ч.1 ст.12 Закону України «Про охорону дитинства». Тобто свідомо нехтує своїми обов`язками по вихованню сина. Дитина жодного разу не отримала від відповідача будь-якого подарунку на день народження, жодної іграшки. Відповідач не надає жодної матеріальної допомоги сину, який такої допомоги потребує.З 2015 року неповнолітній [PERSON] відвідує загальноосвітню школу № 75. Позивачка, як мати, приймає активну участь у житті школи та класу, цікавиться учбовим та позаучбовим життям сина, відвідує всі позакласні заходи, батьківські збори, свята, сплачує за позашкільне навчання. Відповідач, [PERSON] не приймає участі у вихованні дитини, не цікавиться шкільним життям сина, батьківські збори не відвідує.Позивачка змушена самостійно вирішувати усі матеріальні питання та питання виховання дитини без участі відповідача.Зазначені факти, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини батьком, свідомого нехтування ним своїми обов`язками, що підтверджує відсутність серйозного ставлення відповідача до своїх батьківських прав на дитину.Таким чином, з метою найбільш повного та всебічного забезпечення прав та законних інтересів неповнолітнього сина, позивачка вважає за доцільне позбавити Відповідача [PERSON] батьківських прав. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує, просить позов задовольнити, не заперечувала проти заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не з`явився, про день та час розгляду справи був повідомлений у встановленому законом порядку, про причини неявки суду не повідомив, заперечень на позов не надав. Представник третьої особи Органу опіки та піклування районної адміністрації Запорізької міської ради по Заводському району Іванченко О.С., яка діє на підставі довіреності № 01/03-20/03636 від 21.12.2019 року, в судове засідання не з`явилась, надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала . У зв`язку з неявкою у судове засідання сторін на підставі ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення учасників процесу, встановивши фактичні обставини та відповідні їм правовідносини, суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню з нижченаведених підстав. Згідно з ст. ст. 150, 157 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, той із батьків, хто проживає окремо від дитини зобов`язаний брати участь у її вихованні та утриманні. Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України мати, батько може бути позбавлений батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини.Згідно з роз`ясненнями, що містяться у п. 15,16 постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 30.03.2007 р. «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Ухилення батьків від виконання своїх батьківських обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчанням, підготовкою до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкується з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі, не виявляють інтересу до її внутрішнього світу, не створюють умов для отримання нею освіти. Статтею 9 Конвенції про права дитини передбачено, що забезпечується те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення можу бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї. Судом встановлено та підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , що [PERSON] та [PERSON] є батьками неповнолітнього [PERSON] , [INFO] (а.с.10). Як зазначено в позові, 25.10.2003 року позивач вступила з [PERSON] в шлюб. Заочним рішенням Заводського районного суду м .Запоріжжя від 05.04.2013 року шлюб було розірвано. Місце знаходження відповідача позивачу не відомо. Відповідачз 2009 року і по цей час не з`являвся до неповнолітнього сина та не цікавився його життям. За період з квітня 2009 року по січень 2019 утворилася заборгованість по несплаті аліментів на загальну суму 102639, 03грн.позивачперебуває на обліку в управлінні соціального захисту населення та отримувала тимчасову допомогу по несплаті аліментів на дитину. Відповідач ніяким чином не піклується про сина, не проявляє зацікавленості в його подальшій долі, не цікавиться його успіхами, станом здоров`я, не піклується про фізичний і духовний розвиток дитини, навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечує необхідного харчування, медичного догляду, лікування, що негативно впливає на фізичний розвиток дитини як складову виховання. Відповідач не спілкується з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не надає дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей, не сприяє засвоєнню сином загальновизнаних норм моралі, не виявляє інтересу до його внутрішнього світу, не створює умов для отримання ним освіти. Відповідач свідомо нехтує своїми обов`язками по вихованню сина. Дитина жодного разу не отримала від відповідача будь-якого подарунку на день народження, жодноїі грашки. Відповідач не надає жодної матеріальної допомоги сину, який такої допомоги потребує. З 2015 року неповнолітній [PERSON] відвідує загальноосвітню школу № 75. Позивачка, як мати, приймає активну участь у житті школи та класу, цікавиться учбовим та позаучбовим життям [PERSON] , відвідує всі позакласні заходи, батьківські збори, свята, сплачує за позашкільне навчання. Відповідач, [PERSON] не приймає участі у вихованні дитини, не цікавиться шкільним життям сина, батьківські збори не відвідує. Позивачка змушена самостійно вирішувати усі матеріальні питання та питання виховання дитини без участі відповідача. Зазначені факти, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини батьком, свідомого нехтування ним своїми обов`язками, що підтверджує відсутність серйозного ставлення відповідача до своїх батьківських прав на дитину. Згідно розрахунку заборгованості зі сплати аліментів [PERSON] має заборгованість у розмірі 102639, 03 грн.(а.с.17-19) Згідно копії довідки УСЗН по Заводському району м. Запоріжжявід 11.02.2019р. № 278/08-01 позивач перебуває на обліку в управлінні соціального захисту населення та отримувала тимчасову допомогу по несплаті аліментів на дитину.(а.с.12) Згідно копіям характеристикЗОШ І-ІІІ ступенів №75 від 11.04.018 року, 13.02.2019 року [PERSON] за період навчання сина починаючи з 2015 року до школи не приходив батьківські збори не відвідував (а.с.14, 15). Спеціалістами відділу по Заводському районну служби (управління) у справах дітей Запорізької міської ради було здійсненовихід на адресу місця проживання батька дитини - [PERSON] за адресою: [ADDRESS] , проте вдома нікого не було. Під час бесіди з сусідкою з квартири [ADDRESS] [PERSON] стало відомо, що [PERSON] продав вказану квартиру майже п`ять років тому, його теперішнє місцезнаходження не відоме (а.с.65). Спеціалістами відділу по Заводському районну служби (управління) у справах дітей Запорізької міської ради було обстежено умови проживання дитини [PERSON] за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до акту обстеження, встановлено, що дитина разом з матір`ю [PERSON] та вітчимом [PERSON] мешкає в однокімнатній квартирі з усіма зручностями, необхідними меблями та побутовою технікою. У дитини є окреме спальне місце, куточок для навчання, одяг, взуття, особисті речі. (а.с. 66). На засіданні комісії з питань захисту прав дитини районної адміністрації Запорізької міської ради по Заводському району від 17.10.2019 року матір [PERSON] повідомила, що батько дитини пішов з сім`ї, коли сину ще не виповнилось і трьох років, останній раз він бачив сина майже 11 років тому, за весь цей час батько жодним чином не брав участі у вихованні сина, не надавав йому ніякої матеріальної допомоги на утримання, не телефонував та не намагався з ним зустрітися. [PERSON] , 2004 року народження повідомив, що він незнайом з батьком, ніколи його не бачив, ніяких почуттів до нього не має, батька йому замінив дідусь. Хлопець не проти позбавлення батька батьківських прав.( а.с. 62) Зазначені обставини також підтверджуються дослідженими судом в судовому засіданні наступними доказами: копією свідоцтвом про народження дитини (а.с.10), копією заочного рішенняЗаводського районного суду м. Запоріжжя про розірвання шлюбу від 05.04.2013 року (а.с.11), копією свідоцтва про шлюб ( а.с. 8) копією довідки УСЗН по Заводському району м. Запоріжжя від 11.02.2019р. № 278/08-01 про отримання тимчасової допомоги по несплаті аліментів на дитину (а.с.12), копією розрахунку заборгованості зі сплати аліментів (а.с.17-19), копіямихарактеристикЗО І-ІІІ №75 від 11.04.2018 року та 13.02.2019 року (а.с. 13,14), копією довідки КНП «Центр первинної медико-санітарної допомоги №4»№ 01-24/182 від 04.10.2019 року (а.с. 67), висновком від 04.11.2019 р. органу опіки про доцільність позбавлення відповідача батьківських прав (а.с. 61), витягом із протоколу № 19 комісії з питань захисту прав дитини районної адміністрації Запорізької міської ради по Заводському району (а.с.62), актами обстеження умов проживання (а.с.65,66). Декларацією прав дитини, прийнятою Генеральною Асамблеєю ООН від 20.11.1959 року, у принципі 6 проголошено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Згідно з принципом 2 вказаної Декларації дитині законом або іншими засобами повинен бути забезпечений спеціальний захист і надані можливості та сприятливі умови, які б дозволяли їй розвиватися фізично, розумово, морально, духовно та у соціальному розумінні здоровим і нормальним шляхом і в умовах свободи та гідності. Положеннями ч.5 ст. 19 СК України передбачено, що орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання, зокрема спору про позбавлення батьківських прав, на підставі відомостей, одержаних в результаті обстеження умов проживання батьків, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. Згідно з висновком органу опіки та піклування про доцільність позбавлення батьківських прав відповідача районна адміністрація Запорізької міської ради по Заводському району, як орган опіки та піклування, вирішила: [PERSON] , [INFO] доцільно позбавити батьківських прав відносно неповнолітнього [PERSON] , [INFO] (а.с.61). Враховуючі викладене суд приходить до висновку, що позов [PERSON] є обґрунтованим, заснованим на законі, а тому підлягає задоволенню у повному обсязі.

Outcome: approved