Jurisdiction: civil
Date: 2021-07-27 00:00:00

21 серпня 2020 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ПОЛІС», приватного нотаріуса Харківського міського нотаріального округу Харківської області Остапенка Є.М., в якому просить визнати виконавчий напис № 10046, вчинений 28 вересня 2019 року приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Харківської області Остапенком Є.М., щодо стягнення заборгованості за кредитним договором № R53700320836B від 05.09.2012 року за період з 05.09.2012 року по лютий 2015 року з [PERSON] на користь ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ПОЛІС» в розмірі 32759 грн. 43 коп. таким, що не підлягає виконанню. В обґрунтування заявлених вимог посилається на те, що 05.09.2012 року між позивачем та ПАТ «ВТБ БАНК» був укладений договір № R53700320836В строком на 4 роки, до 05.09.2016 року. Зазначає, що 24.09.2019 року приватним нотаріусом Остапенком Є.М., був вчинений виконавчий напис № 10046 про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ПОЛІС» заборгованість за вказаним договором в розмірі 32759 грн. 43 коп. та суму плати за вчинення виконавчого напису нотаріуса у розмірі 150,00 грн. Позивач вказує, що виконавчий напис вчинений нотаріусом з грубим порушенням порядку вчинення такої нотаріальної дії, оскільки зазначена банком сума заборгованості у заяві про вчинення виконавчого напису є виключно відображенням одноособових арифметичних розрахунків банку та сама по собі не може свідчити про безспірність заборгованості. Окрім того, вказує, що останній платіж по кредитному договору позивачем був здійснений у лютому 2015 року, а виконавчий напис нотаріусом виданий 28.09.2019 року, тобто після спливу трирічного строку із дня виникнення права вимоги, що виключає можливість нотаріусом вчинення виконавчого напису про стягнення такої заборгованості. Сторони в судове засідання не з`явились. Від представника позивача [PERSON] до суду надійшла заява, в якій вона підтримала заявлені позовні вимоги та просила справу слухати у її та позивача відсутності. Відповідачі ТОВ «ФІНАНСОВА\~КОМПАНІЯ «ПОЛІС»\~та приватний\~нотаріус Остапенко\~Є.М.,які належним чином повідомлені про час та місце слухання справи, в судове засідання повторно не з`явились з невідомих суду причин. Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню частково з наступних підстав. \~ \~ \~ \~ Згідно ч.1\~ст. 13 ЦПК України\~суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Судом встановлено, що 05.09.2012 року між [PERSON] та ПАТ «ВТБ БАНК» був укладений кредитний договір № R53700320836В, згідно з умовами якого позичальник зобов`язався повернути кредит у розмірі 62700,00 грн. у повному обсязі до 05.09.2016 року, або достроково (а.с. 12-15). 06.12.2019\~року приватний\~виконавець виконавчого\~округу м.\~Києва Табінський\~О.В.\~виніс постанову\~про відкриття\~виконавчого провадження\~№ 60821590\~з виконання\~виконавчого напису\~приватного нотаріуса\~Харківського МНО\~Харківської області\~Остапенка Є.М.\~№ 10046\~від 28.09.2019\~року про\~стягнення з\~ [PERSON] \~на користь ТОВ\~«ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ\~«ПОЛІС» заборгованості\~в сумі\~32909,43 грн., відповідно до кредитного договору від 05.09.2012 року (а.с. 9). Так, відповідно до п. 19\~ ч. 1 ст. 34 Закону України «Про нотаріат» нотаріуси вчиняють нотаріальну дію - вчинення виконавчого напису. Згідно із ст. 87 Закону України «Про нотаріат»\~для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Відповідно до ч. 1 ст. 88 Закону України «Про нотаріат»\~ нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років. Згідно з п.п. 2.1 п. 2 глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, для вчинення виконавчого напису стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява, у якій, зокрема, мають бути зазначені: відомості про найменування і місце проживання або місцезнаходження стягувача та боржника; дата і місце народження боржника - фізичної особи, місце його роботи; номери рахунків у банках, кредитних установах, код за ЄДРПОУ для юридичної особи; строк, за який має провадитися стягнення; інформація щодо суми, яка підлягає стягненню, або предметів, що підлягатимуть витребуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти тощо. Заява може містити також іншу інформацію, необхідну для вчинення виконавчого напису. У разі якщо нотаріусу необхідно отримати іншу інформацію чи документи, які мають відношення до вчинення виконавчого напису, нотаріус вправі витребувати їх у стягувача (п.п. 2.2 п. 2 глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України). Окрім того, п.п. 3.2, 3.5 п. 3 глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України передбачено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені\~Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.99 № 1172. При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у\~Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.99 № 1172. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником. Отже, відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й, крім того, також бути безспірною, заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем. Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису, однак характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів. Вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно із відповідним Переліком документів є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого. З огляду на наведене та з урахуванням приписів ст.ст.\~15,\~16,\~18 ЦК України, ст. ст.\~50,\~87,\~88 Закону України «Про нотаріат», захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису. Тому суд при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Для правильного застосування положень ст. ст. 87,\~88 Закону України «Про нотаріат»\~у такому\~спорі суд\~повинен перевірити\~доводи боржника\~в повному\~обсязі й\~установити та\~зазначити в\~рішенні,\~чи справді\~на момент\~вчинення нотаріусом\~виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто, чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. Аналогічного висновку щодо застосування вказаних норм матеріального права у аналогічних правовідносинах, дійшла Велика Палата Верховного Суду у постанові від 27.03.2019 року за наслідками розгляду цивільної справи № 137/1666/16-ц. Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису. Як було встановлено судом, стягувач не надав, а нотаріус не перевірив наявність саме безспірності заборгованості позивача. При цьому, під час судового розгляду відповідачем ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ПОЛІС» не доведено, що під час вчинення нотаріусом оспорюваного виконавчого напису, позивач, як боржник мав взагалі заборгованість та її розмір. Сам факт подання стягувачем відповідних документів нотаріусу не свідчить про відсутність спору, стосовно заборгованості, як такого. Ознакою безспірності вимоги є відсутність заперечень боржника щодо заборгованості та її розрахунку, а також відсутності будь-яких суперечностей у поданих документах. На підтвердження заборгованості нотаріусу мають бути подані документи, що свідчать про визнання боржником вимог кредитора. Тобто, нотаріус повинен упевнитися в розумінні боржником пред`явлених для нього вимог і визнання їх. Суд зазначає, що відповідно до ч.1 ст.\~81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Тож, доказів того, що на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник [PERSON] мала безспірну заборгованість перед стягувачем саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, відповідачами не надано. Таким чином, нотаріус при вчиненні оспорюваного виконавчого напису не переконався належним чином у наявності безспірної заборгованості [PERSON] перед ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ПОЛІС». З урахуванням викладеного, у зв`язку з недотриманням умов вчинення виконавчого напису, щодо подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника, наявні підстави для визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню. Таким чином, пред`явлена до ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ПОЛІС» позовна вимога про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, є обґрунтованою. Разом з тим, Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду у постанові від 15.04.2020 року у справі № 474/106/18 (провадження № 61-13847св19) висловив правову позицію про те, що спори за позовами про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, про повернення стягнутого за виконавчим написом вирішуються судом у порядку цивільного судочинства за позовами боржників або зазначених осіб до стягувачів, якщо однією зі сторін відповідного спору є фізична особа. За правилами цивільного судочинства як спір про право в позовному провадженні розглядаються позови про оскарження дій нотаріуса щодо вчинення виконавчого напису, коли йдеться виключно про порушення нотаріусом правил вчинення відповідної нотаріальної дії і при цьому позивачем не порушується питання про захист права відповідно до положень цивільного законодавства. Тобто нотаріус не може бути відповідачем у цій категорії справ, оскільки предметом позову є спір про право, зокрема позивач заперечує наявність у нього суми заборгованості перед кредитором, яка вказана у виконавчому написі. Справи за спорами щодо оскарження вчинених нотаріусами виконавчих написів (про визнання вчиненого нотаріусом виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, або про повернення стягненого за виконавчим написом нотаріуса) мають розглядатися судами за позовами боржників до стягувачів. Відповідачем у таких справах є особа, на користь якої було вчинено виконавчий напис, яким було порушено право позивача. Тобто, цивільна відповідальність за незаконно вчинений виконавчий напис покладається не на нотаріуса, а на особу, яка зверталася за виконавчим написом. Сам же нотаріус може залучатися судами як третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача.\~\~ З урахуванням викладеного, позовна вимога [PERSON] до приватного нотаріуса Харківського міського нотаріального округу Харківської області Остапенка Євгена Михайловича про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, пред`явлена до неналежного відповідача, а тому задоволенню не підлягає. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Зважаючи на задоволення вимоги про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, з відповідача ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ПОЛІС» на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у сумі 840,80 грн. На підставі викладеного та

Outcome: partial