Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-18 00:00:00

21.04.2015 року позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON], [PERSON] про повернення майна, набутого без достатньої правової підстави. В обґрунтування позовних вимог зазначено, що в 2013 році позивач домовився з відповідачами про купівлю житлового будинку [ADDRESS] Вознесенського району Миколаївської області, який належить останнім на праві спільної часткової власності. Також між ними було узгоджено вартість даного нерухомого майна в 26 000 грн. 00 коп. Разом з тим, позивач на підтвердження такої домовленості передав відповідачам кошти в загальному розмірі 26 500 грн. 00 коп. Проте, незважаючи на це, відповідачі відмовились від укладання договору купівлі - продажу вищевказаного будинку. При цьому, повернути отримані кошти в добровільному порядку не бажають. Посилаючись на наведені обставини, позивач просив стягнути з відповідачів в рівних частках з кожного безпідставно отримані кошти в розмірі 26 500 грн. 00 коп., а також понесені ним судові витрати. Позивач у судове засідання не з'явився, про час та місце його проведення був повідомлений належним чином. До суду надійшла заява, в якій він просив розглянути справу за його відсутності, позовні вимоги підтримав у поновному обсязі. Відповідачі в судове засідання не з'явились, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Про причини неявки суд не повідомили. За таких обставин, суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення, відповідно до вимог ст. 224 ЦПК України. Позивач в заяві на адресу суду не заперечував проти такого вирішення справи. Дослідивши матеріали справи в межах заявлених позовних вимог та на підставі наданих сторонами доказів, судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. Зокрема, судом встановлено, що відповідачі [PERSON] та [PERSON] є співвласниками житлового будинку [ADDRESS] відповідно до договору купівлі-продажу житлового будинку посвідченого 13.02.2012 року за № 81 приватним нотаріусом Вознесенського районного нотаріального округу Миколаївської області (а. с. 3). В 2013 році позивач [PERSON] домовився з відповідачами [PERSON], [PERSON] про майбутнє укладення договору купівлі-продажу вищевказаного житлового будинку. Узгоджена між сторонами вартість будинку спочатку складала 26 000 грн. 00 коп. Разом з тим, позивач на підтвердження такої домовленості передав відповідачам кошти в загальному розмірі 26 500 грн. 00 коп. (а.с. 11-22). Проте, незважаючи на це, відповідачі відмовились від укладання договору купівлі - продажу вищевказаного будинку. При цьому, повернути отримані кошти в добровільному порядку відповідачі не бажають. Зазначене, відповідно до ст. 60 ЦПК України, в судовому засіданні не спростовано. В той же час положення ч. 3 ст. 10, ст. 60 ЦПК України вказують на обов'язок кожної сторони довести належними доказами ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Стаття 1212 ЦК України містить загальні положення про зобов'язання, що виникають у зв'язку з набуттям або збереженням майна однієї особи за рахунок іншої без достатньої правової підстави. Так, згідно ч.1 даної статті особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов'язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов'язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Відсутність правової підстави означає, що набувач збагатився за рахунок іншої особи поза підставою, передбаченою законом, іншими правовими актами чи правочином. При цьому, зазначені положення застосовуються незалежно від того, що це було результатом поведінки набувача майна, самого потерпілого, інших осіб чи наслідком події. За таких обставин [PERSON] Та [PERSON] зобов'язані повернути [PERSON] безпідставно отримані кошти в розмірі 26 500 грн. 00 коп. В силу ст. 88 ЦПК України з відповідачів на користь позивача також підлягає стягненню судовий збір у розмірі 265 грн. 00 коп.

Outcome: approved