Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-22 00:00:00

19 серпня 2014 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення заборгованості в сумі 23181 грн. 82 коп. Позовні вимоги мотивував тим, що 20.03.2008 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON] укладено договір б/н, відповідно до умов якого позивач надав відповідачеві кредит у розмірі 7000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідач умов договору належним чином не виконував, наслідком чого станом на 30.05.2014 року утворилась заборгованість в сумі 23181 грн. 82 коп. Представник позивача за довіреністю в судовому засіданні позов підтримав з наведених у ньому підстав. Представник відповідача в судовому засіданні проти задоволення позову заперечувала. Не оспорюючи обставини зазначені в позові, просила суд застосувати до позовних вимог банку строк позовної давності. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи суд приходить до наступного. Як встановлено судом, 20.03.2008 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON] укладено договір б/н, відповідно до умов якого позивач надав відповідачеві кредит у розмірі 7000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідно до умов договору кредитні кошти відповідача використовуються для безготівкових розрахунків за товари чи послуги, для перерахування коштів на рахунки інших осіб, зняття готівки та вчинення інших операцій, передбачених угодою та законодавством України. За умовами договору відповідач була зобов'язана щомісяця в строки, визначені Правилами, здійснювати погашення частини суми заборгованості за Кредитом, процентах за його використання, а також сплачувати комісії. Відповідачем [PERSON] взяті на себе зобов'язання не виконувались та були порушені умови договору, наслідком чого стала заборгованість. Загальна сума заборгованості станом на 30.05.2014 року становить 23181,82 грн., що складається з: заборгованості за кредитом - 5439,78 грн., заборгованості по процентам за користування кредитом - 13106,15 грн., заборгованості з пені та комісії за користування кредитом - 3055,80 грн. Також нараховані штраф (фіксована частина) в сумі 500,00 грн. та штраф (процентна складова) в сумі 1080,09 грн. (а.с. 5-7). Як вбачається з розрахунку заборгованості, останній раз відповідач здійснювала погашення заборгованості за договором 10.02.2009 року. З заяви [PERSON] на отримання кредиту встановлено, що отримана нею кредитна карта мала строк дії до травня 2011 року. За змістом положень ч. 1 ст. 526 ЦК України зобов'язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог закону. Згідно ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язаний надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст. 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Перебіг позовної давності починається від дня коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (ч. 1 ст. 261 ЦК України). Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (ч. 4 ст. 267 ЦК України). Згідно зі ст. 257, ч. 2 ст. 258 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Зі спливом позовної давності до основної вимоги вважається, що позовна давність спливла і до додаткової вимоги. До вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені) встановлена спеціальна позовна давність в один рік. Відповідно до правил користування платіжною карткою, які є складовою кредитного договору, картка діє в межах визначеного нею строку. За таким договором, що визначає щомісячні платежі погашення кредиту та кінцевий строк повного погашення кредиту перебіг позовної давності (ст. 257 ЦК України) щодо місячних платежів починається після несплати чергового платежу, а щодо повернення кредиту в повному обсязі зі спливом останнього дня місяця дії картки (ст. 261 ЦК України), а не закінченням строку дії договору. Дана правова позиція викладена в постанові Верховного Суду України від 19 березня 2014 року по справі за № 6-14цс14. Відповідно до ч. 1 ст. 360-7 ЦПК України рішення Верховного Суду України, прийняте за наслідками розгляду заяви про перегляд судового рішення з мотивів неоднакового застосування судом (судами) касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права у подібних правовідносинах, є обов'язковим для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить зазначену норму права, та для всіх судів України. З матеріалів справи вбачається та встановлено судом, що банк дізнався про порушення свого права 01 червня 2011 року, зі спливом останнього дня місяця дії картки, а з позовом до суду звернувся у серпні 2014 року, що підтверджується датою зазначеною у позовній заяві (а.с.2-4), що стало наслідком пропуску строку позовної давності у три роки. З урахуванням наведеного суд вважає, що позов є обґрунтованим, однак ПАТ КБ «ПриватБанк» пропущений строк позовної давності. Оскільки представником відповідача було заявлено про застосування до спірних правовідносин позовної давності, позовні вимоги ПАТ КБ «ПриватБанк» не можуть бути задоволені. Враховуючи викладене,

Outcome: dismissed