Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-14 00:00:00

21.05.2014 року Публічне акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» (далі Банк) звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. В обґрунтування позовних вимог позивач вказував, що 17.03.2006 року між Закритим акціонерним товариством комерційний банк «ПриватБанк», правонаступником якого є позивач, та [PERSON] був укладений кредитний договір № б/н, відповідно до якого Банк надав відповідачу кредитні кошти в вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку в розмірі 10 200 грн. 00 коп., зі сплатою процентів за користування кредитом 36 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом, з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Взяті на себе зобов'язання, відповідно до умов кредитного договору, Банк виконав у повному обсязі. Проте, відповідач, незважаючи на це, порушив його, оскільки, своєчасно не погашав кредит та не сплачував відсотки за користування ним, внаслідок чого станом на 31.03.2014 року утворилася заборгованість по кредитному договору в розмірі 49 099 грн. 19 коп., яка складається з : ? заборгованості за кредитом у розмірі 10 198 грн. 23 коп.; ? заборгованості за процентами в розмірі 34 086 грн. 71 коп.; ? заборгованості за комісією в розмірі 2 000 грн. 00 коп.; ? штрафів у розмірі 500 грн. 00 коп. (фіксована частина), 2 314 грн. 25 коп. (процентна складова). В судове засідання представник позивача не з'явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності . Позовні вимоги підтримав у повному обсязі, наполягав на їх задоволенні. Відповідач у судове засідання не з'явився, про час та місце його проведення був повідомлений належним чином. Про причини неявки суд не повідомив. Суд вважає за необхідне ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, оскільки представник позивача в заяві на адресу суду не заперечував проти такого вирішення справи. Дослідивши матеріали справи в межах заявлених позовних вимог та на підставі наданих сторонами доказів, судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. Зокрема, судом встановлено, що 17.03.2006 року між Закритим акціонерним товариством комерційний банк «ПриватБанк», правонаступником якого є позивач, та [PERSON] був укладений кредитний договір № б/н, відповідно до якого Банк надав відповідачу кредитні кошти в вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку в розмірі 10 200 грн. 00 коп., зі сплатою процентів за користування кредитом 36 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом, з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. При цьому, в заяві позичальника, останній стверджував, що він ознайомлений з Умовами надання споживчого кредиту фізичним особам, Тарифами банківських послуг, Правилами користування платіжною карткою, та погодилася з тим, що вказані документи, є складовою частиною кредитного договору та є обов'язковими для виконання сторонами. Вказана заява ними підписана. Також сторони узгодили інші умови договору. Зокрема, згідно договору наслідками порушення його умов щодо своєчасного виконання зобов'язань позичальником є сплата ним Банку штрафу в розмірі 500 грн. 00 коп. + 5 % від суми позову (порушення строків платежів більш ніж на 120 днів) (п.8.6 Умов та Правил надання банківських послуг, які є складовою частину кредитного договору), а також підвищених відсотків, відповідно до тарифів, які діяли на час укладення кредитного договору (п.5.5.1 Умов). Ст. 1054 ЦК України передбачає, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення щодо договору позики, якщо інше не встановлено законом і не випливає із суті кредитного договору. Згідно ч. 1 ст. 1048 ЦК України кредитодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором. Відповідно до ч. 1 ст. 1049, ст. 1050 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути кредитодавцю кредит у строк та в порядку, що встановлені договором. В разі несвоєчасного повернення коштів він не звільняється від обов'язку виконання зобов'язання, при цьому кредитодавець має право вимагати від позичальника достроково повернути всю суму кредиту та внести інші платежі, передбачені договором. Крім цього, положення ст.ст. 546, 548-551 ЦК України вказують на те, що сторони зобов'язання можуть домовитися про забезпечення його виконання. Виконання зобов'язання забезпечується, зокрема неустойкою (штрафом, пенею), порядок та форма забезпечення встановлюється в Законі або договорі. З матеріалів справи слідує, що позичальник повинен був погашати кредит, сплачувати проценти за користування кредитом, щорічну комісію за обслуговування кредиту (250 грн. 00 коп.), проте свої зобов'язання не виконав. В зв'язку з чим станом на 31.03.2014 року утворилася заборгованість в розмірі 49 099 грн. 19 коп., яка складається з : ? заборгованості за кредитом у розмірі 10 198 грн. 23 коп.; ? заборгованості за процентами в розмірі 34 086 грн. 71 коп.; ? заборгованості за комісією в розмірі 2 000 грн. 00 коп.; ? штрафів у розмірі 500 грн. 00 коп. - фіксована частина, 2 314 грн. 25 коп. - процентна складова, що узгоджується з наданим банком розрахунком боргу, який відповідачем не оспорювався. Таким чином, в силу положень ст.ст. 526, 530,1049, 1054 ЦК України, за відсутності заяви про застосування позовної давності, позовні вимоги Банку до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором підлягають задоволенню. Відповідно до ч.1 ст. 88 ЦПК України з відповідача також підлягає стягненню судовий збір у розмірі 490 грн. 99 коп.

Outcome: approved