Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-29 00:00:00

21.07.2017 року позивач звернувся з вказаним позовом, який мотивував наступним. Позивач працює на посаді лікаря Сумської станції екстреної (швидкої) медичної допомоги з травня 2006 року. За 11 років його роботи до нього жодного разу не застосовувались дисциплінарні стягнення. Наказом від 04.05.2017 року № 10-Д позивач був притягнутий до дисциплінарної відповідальності за порушення п.1.3, п.2.2 посадової інструкції та правил медичної етики, деонтології та субординації. Позивач вказує, що він оскаржив наказ до комісії по трудових спорах. За результатами розгляду його було повідомлено, що його скарга залишена без задоволення. Позивач не згоден з наказом, так як вважає, що будь-яких порушень трудової дисципліни з його боку не було. Позивач зазначає, що описова частина наказу не містить визначення який саме дисциплінарний проступок він вчинив. Позивач пояснив, що 12.04.2017 року о 7-20 годині виклик від диспетчера він прийняв, був готовий виїжджати до хворої, однак о 7-22 годині диспетчер відмінив виклик. Позивач вказує, що обставини надходження та обслуговування виклику № 105 від 12.04.2017 року розглянути на засідання лінійно-контрольної комісії Сумської станції екстреної медичної допомоги, зясовані не в повному обсязі, зокрема у відсутності безпосереднього учасника фельдшера диспетчера [PERSON] Також просить взяти до уваги, що диспетчер відмінила виклик через 2 хвилини після того, як він прийняв виклик. Зазначає, що при винесенні догани не встановлено дисциплінарного проступку, не встановлено його провину, не вказано, яку шкоду нанесено його діями. В судовому засіданні позивач та представники позивача позов підтримали, просили задовольнити. Представники відповідача позов не визнали, надала письмові заперечення (а.с.31-33). Пояснили, що дисциплінарне стягнення на позивача накладено з урахуванням змісту службової записки головного лікаря Сумської станції екстреної допомоги, протоколу засідання лінійно-контрольної комісії, пояснювальної записки [PERSON] Зокрема, в службовій записці головного лікаря зазначено, що бригада [PERSON] не здійснила виїзд на виклик № 105 о 7-20 годині 12.04.2017 року. Диспетчер напрямку передала виклик № 105 іншій бригаді через зухвалу поведінку керівника бригади та його некоректні образливі висловлювання на адресу диспетчера щодо прийнятого нею рішення. Представник відповідача вважає, що фактично безтактна поведінка лікаря [PERSON] спровокувала потребу в перерозподілі виклику на іншу бригаду. Представник відповідача вказує, що [PERSON] порушив п. 1 ст. 139 КЗпП України, а саме: не виконав розпорядження особи, яка здійснює керівництво процесом праці вказівку диспетчера про необхідність виїзду на виклик; та п. 2 ст. 139 КЗпП, а саме: використовував робочий час не для продуктивної праці, що виразилось у тому, що він повинен був виконувати свої обовязки, а не надавати вказівки диспетчеру у хамському тоні, яка з бригад на його думку, має обслуговувати виклик. Також він продемонстрував некоректну поведінку щодо диспетчера. Крім того, відповідач вважає, що [PERSON] порушено приписи п. 1.3 та п.2.2 , яким передбачено порядок підпорядкованості лікаря та обовязок бути беззаперечно готовим до виконання виклику. Відповідач вважає, що [PERSON] як керівником бригади швидкої медичної допомоги не було дотримано вимоги постанови КМУ від 21.11.2012 року № 1114 щодо підпорядкування бригади в оперативній роботі диспетчеру оперативно-диспетчерської служби. Відповідач вказує, що лікар [PERSON] взагалі безпідставно телефонував диспетчеру, оскільки він не має права спорити з диспетчером. Суд, вислухавши пояснення представників сторін, показання свідків, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Відповідно до вимог ч.1\~ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Ст. 60 ЦПК України\~передбачено, що кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених\~ст. 61 цього Кодексу. Судом встановлено, що наказом директора КЗ СОР «Сумський обласний центр екстреної медичної допомоги та медицини катастроф» № 10-Д від 04.05.2017 року лікарю Сумської станції екстреної (швидкої) медичної допомоги [PERSON] оголошено догану за порушення трудової дисципліни, а саме: неналежне ставлення до виконання функціональних обовязків, недотримання п. 1.3., п. 2.2 посадової інструкції лікаря медицини невідкладних станів, порушення правил медичної етики, деонтології та субординації, на підставі ст.ст. 139, 147, 149 КЗпП України (а.с.7-8, 48). Як вбачається з наказу, підставою винесення наказу є службова записка [PERSON] від 13.04.2017 року, пояснювальна записка [PERSON]В. від 24.04.2017 року, протокол засідання ЛКК Сумської станції екстреної (швидкої) медичної допомоги (а.с.8, 48). Зі службової записки головного лікаря Сумської станції екстреної (швидкої) медичної допомоги [PERSON] від 13.04.2017 року вбачається, що 12.04.2017 року о 08.00 на ранковій оперативній нараді за участю фельдшера-диспетчера [PERSON] останньою було проінформовано присутніх про відмову лікаря [PERSON] виконувати виклик № 105, який йому був переданий до виконання о 07.20 годині. В даній службовій записці також вказано, що при аналізі Журналу подій2 виклику № 105 від 12.04.2017 року, заявка про який була сформована і передана диспетчеру напрямку о 07.19, встановлено, що диспетчер напрямку о 07.20 передав виклик до виконання бригаді С-11/17, керівником якої був лікар [PERSON], який прийняв її о 07.20 і підтвердив виїзд на виклик о 07.20. Виїзд не був здійснений, що підтверджує шляховий листок запис відсутній. О 07.22.відбулась відміна передачі заявки бригаді [PERSON] з наступною передачею до виконання бригаді С-11/4 (фельдшер [PERSON]М.) (а.с.49). Судом досліджена також службова записка медичної сестри-диспетчера оперативно-диспетчерської служби [PERSON] від 12.04.2017 року, з якої вбачається, що 11.04.2017 року вона працювала в нічну зміну диспетчером, 12.04.2017 року з 07-00 до 07-30 в звязку зі службовою необхідністю була присутні на оперативній нараді при головному лікареві Центру [PERSON] Після повернення з наради диспетчер [PERSON] повідомила, що о 07:19 заявка № 105 була передана бригаді С-11/17 (старший бригади лікар [PERSON]). Після підтвердження виклику лікар [PERSON] зателефонував на робочий телефон та виразив своє невдоволення, мотивуючи тим, що присутні бригади ранкової зміни, тому диспетчер [PERSON] була вимушена передати іншій бригаді (а.с. 50). З пояснювальної [PERSON]В. від 24.04.2017 року вбачається, що 12.04.2017 року о 7-20 годині диспетчером напрямку йому був переданий виклик на виїзд. Через декілька секунд виклик був ним прийнятий. По дорозі в машину він подзвонив диспетчеру та висловив своє здивування тим, що на виклик в 7 год. 20 хв. Відправляють бригаду, яка працює в нічну зміну до 08 години ранку, а не бригаду нової зміни, яка працює з 07 години ранку. В машині від він відмітив в смартфоні виїзд бригади на виклик, машина почала рух, але диспетчер виклик відкликав (а.с.51). Судом також встановлено, що 19.04.2017 року відбулось засідання лінійно-контрольної комісії Сумської станції екстреної (швидкої) медичної допомоги, на розгляд якої виносилось питання випадку відмови лікаря [PERSON] виконувати виклик, який йому було передано диспетчером напрямку 12.03.2017 року а 7 годині 20 хвилин (а.с.64-65). Під час вказаного засідання [PERSON] повідомив, що він від виклику не відмовлявся, його прийняв, а зателефонувавши до диспетчера по телефону висловив своє невдоволення розподілом виклику на бригаду яка працює до 08-00 години, а бригада, яка заступила о 07-00 годині є вільною (а.с.64 зворот). Суд звертає увагу, що під час засідання даної комісії виступив лікар [PERSON], який повідомляв про те, що лікар [PERSON] все ж таки не відмовлявся виконувати виклик, але і диспетчер на повинна була переадресовувати виклик до виконання іншій бригаді. Вважає, що лікарем порушено лише вимоги медичної етики, деонтології та субординації, але відмови лікаря від виконання виклику не було (а.с.65). Судом встановлено, що 29.05.2017 року відбулось засідання комісії по трудових спорах КЗ СОР «Сумський обласний центр екстреної медичної допомоги та медицини катастроф» за заявою [PERSON] про виключення зі змісту наказу пункту про порушення приписів посадової інструкції (а.с. 66-68). Як вбачається з протоколу засідання комісії по трудових спорах, голова вільної профспілки, голова КТС [PERSON] висловив свою думку, що рекомендовано [PERSON] притягнути до дисциплінарної відповідальності за порушення норм етики, деонтології та субординації. Також висловив думку, що поза увагою залишилось питання відповідальності диспетчера, що переадресувала виклик (а.с.67). Допитана в суді свідок [PERSON] (медична сестра диспетчер) суду пояснила, що вона писала службову записку зі слів диспетчера [PERSON], про те, що [PERSON] о 07-19 годині 12.04.2017 року передала виклик бригаді [PERSON], він зателефонував диспетчеру [PERSON], висловив своє невдоволення, і диспетчер забрала виклик. Свідок пояснила, що вона не була присутня під час події, так як в цей час перебувала на оперативній нараді у головного лікаря, а тому про всі події знає лише зі слів [PERSON]. Допитана в суді свідок [PERSON] (головний лікар Сумської станції швидкої медичної допомоги) суду пояснила, що 12.04.2017 року о 08-00 годині під час проведення оперативної наради диспетчер [PERSON] повідомила про те, що керівник бригади [PERSON] відмовився виїхати на виклик. [PERSON] заперечував, що він відмовився, а пояснив, що він висловив своє невдоволення диспетчеру. Головний лікар пояснила, що керівник бригади може уточнити виклик, але не заперечувати проти виклику. Свої зауваження керівник бригади може висловити тільки після виконання виклику. Питання екстреності виклику визначає диспетчер. Виклик потрібно було приймати, а «перебирати» викликами є неприйнятним. Переадресування виклику відбулась, і це потягнуто затримку виклику. Свідку не відомо, чи притягнута диспетчер до відповідальності. Допитана в суді свідок [PERSON] (старший фельдшер) суду пояснила, що кожного ранку диспетчерська служба доповідає їй інформацію за добу, і диспетчер [PERSON] доповіла їй, що лікар [PERSON] відмовився їхати на виклик, а тому виклик було переадресовано на іншу бригаду. Про цей інцидент доповіли керівництву, і було вирішено винести це питання на обговорення, щоб таких випадків більше не траплялось. Приймала виклик диспетчер [PERSON], вона ж переадресовувала виклик, а писала доповідну записку диспетчер [PERSON] Свідок підтвердила, що пояснювальної записки від диспетчера [PERSON] не було. Свідок вважає, що [PERSON] вплинув на диспетчера своїм невдоволенням, і тому диспетчер переадресувала виклик іншій бригаді. Допитана в суді свідок [PERSON] (фельдшер бригади [PERSON]В.) суду пояснила, що вони працювали з лікарем [PERSON] в одній бригаді в одній зміні, 12.04.2017 року о 07-20 їм дали виклик. Виклик приходить на смартфон одному з бригади. Лікар [PERSON] зайшов до свідка в кімнату, де вони очікують виклики, забрав її, і вони пішли по східцям вниз до гаражу, де знаходяться машини швидкої. В цей час лікар підтвердив прийняття виклику, зателефонував водію, щоб той готувався на виїзд, а потім з гаражу лікар подзвонив диспетчеру і спитав, чому його бригаду направлено, а не іншу бригаду, яка заступила на чергування в 07-00 ранку. При цьому він не відмовлявся від виклику, а висловив питання і сказав своє відношення до того, що його бригаду направили на виклик, а не бригаду яка працює з 07-00 ранку. Свідок пояснила, що лікар висловлювався нормально, не в грубій формі, Вони тільки сіли в машину, тальки тронулись з місця, ще не виїхали з гаражу, як виклик з смартфону був уже видалений диспетчером. Тоді свідок зі свого телефону набрала диспетчера [PERSON], і та сказала, що виклик вона у них забрала і передала бригаді, яка заступила з 07-00 годин ранку. Свідок пояснила, що коли бригада сідає в машину, то водію просто кажуть адресу, і вони відразу їдуть, бо це все займає час. А коли вже вони виходять від хворого, тоді у воді вже все записано в шляховому листі. Такі випадки, що виклики скасовуються, бувають. Допитати в суді в якості свідка диспетчера [PERSON] не виявилось можливим, оскільки на даний час вказаний свідок перебуває за межами України, і час її повернення до України не відомий. Відповідно до ч. 1 ст. 233 КЗпП України працівник може звернутися з заявою про вирішення трудового спору безпосередньо до районного, районного у місті, міського чи міськрайонного суду в тримісячний строк з дня, коли він дізнався або повинен був дізнатися про порушення свого права. Ст. 147 КЗпП визначено, що за порушення трудової дисципліни до працівника може бути застосовано лише один з таких видів стягнення: догана або звільнення. Згідно ст. 149 КЗпП України, до застосування дисциплінарного стягнення власник або уповноважений ним орган повинен зажадати від порушника трудової дисципліни письмові пояснення і за кожне порушення трудової дисципліни може бути застосовано лише одне дисциплінарне стягнення, а при обранні виду стягнення власник або уповноважений ним орган повинен враховувати ступінь тяжкості вчиненого проступку і заподіяну ним шкоду, обставини, за яких вчинено проступок, і попередню роботу працівника. Стягнення оголошується в наказі (розпорядженні) і повідомляється працівникові під розписку. Судом встановлено, що наказом № 10-Д від 04.05.2017 року позивачу оголошено догану за порушення трудової дисципліни, в тому числі і за неналежне ставлення до виконання функціональних обовязків, недотримання п. 1.3., п. 2.2 посадової інструкції лікаря медицини невідкладних станів. Судом досліджено Посадову інструкцію лікаря медицини невідкладних станів комунального закладу Сумської обласної ради «Сумський обласний центр екстреної медичної допомоги та медицини катастроф», на порушення пунктів 1.3, 2.2 якої посилається відповідач у наказі про застосування дисциплінарного стягнення щодо позивача (а.с.52-59). Як вбачається з п. 1.3. даної посадової інструкції, лікар безпосередньо підпорядковується керівнику станції, а в оперативному відношенні старшому лікарю та фельдшеру-диспетчеру про прийому викликів і передачі їх виїзним бригадам оперативно-диспетчерської служби Центру (а.с.52). Пунктом 2.2. вказаної інструкції (Розділ ІІ Завдання і обовязки) встановлено: забезпечувати постійну готовність до виїзду бригади для надання екстреної медичної допомоги та негайний виїзд бригади після отримання виклику (а.с.53). Однак, з послідовних пояснень позивача, які він надавав і письмово в своїх пояснювальних записках, і усно під час засідань лінійно-контрольної комісії та комісії з трудових спорів, а також в судових засіданнях чітко вбачається, що позивач не відмовився від виклику, підтвердив його отримання, був готовий до негайного виїзду бригади після отримання виклику. Суд звертає увагу, що під час розгляду питання щодо вчинку [PERSON] на комісії з трудових спорів, відразу декілька осіб ([PERSON]П,. [PERSON], [PERSON]М.) висловились на користь того, що в діях [PERSON] наявне порушення саме правил медичної етики та деонтології, а не посадових обовязків лікаря (а.с.67). Фактично з пояснень як позивача, так і усіх допитаних свідків вбачається, що виклик відізвала сама диспетчер, а причини і підстави такої дії диспетчера не зясовані достовірно. Доводи відповідача про те, що лікар [PERSON] допустив зухвалу поведінку відносно диспетчера, некоректні та образливі висловлювання в її адресу є лише припущеннями і жодними належними і допустимими доказами не підтверджуються. Суд звертає увагу, що ні під час засідання лінійно-контрольної комісії Сумської станції екстреної (швидкої) медичної допомоги, ні під час засідання комісії по трудових спорах не заслуховувались пояснення самого диспетчера [PERSON], яка безпосередньо приймала виклик, передавала його бригаді [PERSON]В,. а потім переадресовувала цей виклик іншій бригаді, а також комісіями не заслуховувались пояснення фельдшера [PERSON], яка була безпосереднім свідком подій та чула бесіду лікаря з диспетчером. Свідок [PERSON], службова записка якої стала підставою для службового розслідування та в подальшому стала підставою для наказу про оголошення догани, взагалі не була безпосереднім свідком події, що сталася, а її пояснення фактично є показаннями зі слів диспетчера [PERSON], яка взагалі не опитувалась і пояснень не надавала. Фельдшер [PERSON], яка була безпосереднім свідком події та чула бесіду лікаря [PERSON] з диспетчером, також з незрозумілих причин не була заслухана під час проведення службового розслідування та під час засідання комісій. В той же час, показання [PERSON], надані нею в якості свідка в суді, суд сприймає як такі, що свідчать на користь лікаря [PERSON], оскільки свідок підтвердила, що лікар прийняв виклик та підтвердив прийняття виклику, організував негайний виїзд бригади і машина вже тронулась з місця, але виклик був відмінений самим диспетчером. За вказаних обставин, суд вважає, що не знайшов свого підтвердження факт відмови лікаря [PERSON] від виконання виклику та факт порушення ним своїх посадових обовязків, зокрема п.2.2. посадової інструкції лікаря медицини невідкладних станів, в частині забезпечення постійної готовності до виїзду бригади для надання екстреної медичної допомоги та негайного виїзду бригади після отримання виклику. Крім того, суд вважає недоведеним і факт порушення [PERSON] правил медичної етики, деонтології та субординації, оскільки це не підтверджено жодними належними і допустимими доказами. Безпосередньо диспетчер [PERSON] з цього приводу не була опитана, письмові пояснення у неї не відбирались, і вона не підтвердила некоректність та образливість висловлювань лікаря в її бік та не підтвердила його відмову від виклику. Інші особи, які писали службові записки не були безпосередніми свідками розмови лікаря [PERSON] та диспетчера [PERSON], а тому їх пояснення щодо некоректних висловлювань та впливу лікаря на диспетчера, і що саме цей вплив та хамська поведінка лікаря змусили диспетчера переадресувати виклик іншій бригаді є лише припущеннями. Крім того, суд звертає увагу, що посилання в наказі про притягнення до дисциплінарної відповідальності на порушення позивачем правил медичної етики, деонтології та субординації є дуже загальним та неконкретним, та не дає уявлення про суть порушення, допущеного лікарем. Поняття медичної етики та деонтології це загальнонаукові поняття. Зокрема, медична етика це вчення про роль моральних засад у діяльності медичних працівників, про їх високогуманне ставлення до людини як необхідну умову успішного лікування хворого. Медична деонтологія це вчення про принципи поведінки мед\-працівників з метою забезпечення максимальної користі для хворого. Основою деонтології є адміністративно-регламенту\-ючі форми (накази, інструкції) норм поведінки медпраців\-ників, їх професійних обов'язків і організації лікувально-діагностичного процесу. Суд вважає, що свідки не можуть давати пояснення з того приводу, яким чином сприйняла [PERSON] вислови лікаря (як хамську образливу поведінку, чи як звичну, чи як невиконання її вказівки, чи як вплив на неї з метою змусити її переадресувати виклик тощо), оскільки лише вона особисто може давати такі свідчення щодо свого внутрішнього емоційного стану та особливостей сприйняття, а також щодо причин, що стали підставою для переадресування виклику. Таким чином, суд приходить до висновку, що при винесенні наказу про застосування дисциплінарного стягнення щодо [PERSON] керівництвом не було враховано всіх обставин справи, не враховано ступінь тяжкості вчиненого проступку і заподіяну ним шкоду, не враховано причетності інших осіб до події, яка сталась. За вказаних обставин, суд вважає, що позов про визнання незаконним та скасування наказу про застосування дисциплінарного стягнення підлягає задоволенню. Крім того, відповідно до вимог ч. 1 ст. 88 ЦПК України, так як позовні вимоги задоволені, а позивач був звільнений від сплати судового збору на підставі того, що він є учасником ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь держави судовий збір в сумі 640 грн.

Outcome: approved