Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-21 00:00:00

21.10.2015 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на її утримання, в обґрунтування якого зазначала, що перебуває з відповідачем в зареєстрованому шлюбі,та від шлюбу в них народилась дочка [PERSON], [INFO]. З січня 2015 року сторони проживають окремо, дочка знаходиться на утриманні позивача, а відповідач ніякої матеріальної допомоги за цей час їй не надав. У зв'язку з цим [PERSON] просила стягнути із [PERSON] аліменти на її користь в розмірі 1/4 частина всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з 06 січня 2015 року і до досягнення дитиною трьох років. У судовому засіданні позивач [PERSON] позов підтримала, але змінила розмір позовних вимог, та просила стягувати із відповідача на її користь аліменти у розмірі 200 гривень щомісячно. Пояснила, що після народження дитини шлюбні стосунки між нею та відповідачем припинились, і з того часу вона з дочкою проживає у с. Пасічна Ярмолинецького району у будинку своїх батьків. Відповідач матеріальної допомоги їй не надає, тому дитину вона утримує в основному за рахунок своєї пенсії, яку отримує як інвалід з дитинства 2-ої групи, а також їй допомагають батьки. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні змінені позовні вимоги визнав повністю, пояснивши, що зможе сплачувати на утримання дружини щомісячно не більше 200 гривень, бо з його зарплати вираховуються аліменти на утримання дочки за рішенням суду, а крім того, йому треба за щось жити. За період роздільного проживання грошей позивачці він не давав, лише для дитини купив дві пачки памперсів та дві піжамки. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази по справі, суд доходить висновку, що позов належить задовольнити частково. Судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі, є батьками [PERSON], [INFO], та відповідачем визнана та обставина, що дочка [PERSON] проживає з позивачем й перебуває на її утриманні. Також, матеріалами справи підтверджується, що [PERSON] працює та регулярно отримує заробітну плату. Відповідно до ч. 3 ст.84 Сімейного кодексу України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Згідно з ч. 4 цієї статті право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Частинами 1 і 2 ст. 80 СК України встановлено, що аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів одному з подружжя суд визначає з урахуванням можливості одержання утримання від повнолітніх дочки, сина, батьків та з урахуванням інших обставин, що мають істотне значення. Аналізуючи досліджені докази суд вважає, що позивач потребує матеріальної допомоги, яку відповідач спроможний надавати, тому з останнього на користь позивача підлягають стягненню аліменти на дружину. Водночас, при визначені розміру цих аліментів суд бере до уваги матеріальне становище сторін, у тому числі дохід позивача, яка є інвалідом другої групи з дитинства (ДЦП), та згідно довідки Ярмолинецького Пенсійного фонду від 15.01.2015 року № 168 отримує пенсію по втраті годувальника як інвалід дитинства 2 групи у сумі 644,40 грн. Сукупний дохід відповідача, який працює слюсарем в ТОВ «Агропрогрес В» смт. Віньківці за період з 01.01.2015 року по 01.11.2015 року становить 30532,48 грн., у тому числі за період з квітня по жовтень місячний дохід складає в середньому 3500 грн. Згідно рішення Віньковецького районного суду від 13.11.2015 року присуджено стягнення з відповідача аліментів на користь позивача на утримання дочки [PERSON] у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу), починаючи з 21.10.2015 року і до повноліття дитини. Отже, враховуючи сукупний дохід відповідача, відсутність у нього інших утриманців, суд доходить висновку, що, навіть з врахуванням сплати аліментів на утримання дочки у розмірі 1/4 частина заробітку він цілком має змогу сплачувати аліменти на утримання дружини у розмірі 1/14 частини від заробітку, що складатиме приблизно 200 гривень, тобто суму, яку просила стягувати позивач і визнав відповідач. При цьому суд враховує, що фактично предметом спору є стягнення аліментів на утримання дружини, однак спосіб стягнення має визначати суд з врахуванням обставин справи щодо наявності у позивача регулярного заробітку (доходу) чи нерегулярного, мінливого доходу з одержанням частини доходу в натурі. Що стосується позовної вимоги [PERSON] про стягнення аліментів на її утримання починаючи з 06 січня 2015 року, то суд бере до уваги таке. Відповідно до положень ст. 79 Сімейного кодексу України, аліменти одному з подружжя присуджуються за рішенням суду від дня подання позовної заяви. Якщо позивач вживав заходів щодо одержання аліментів від відповідача, але не міг їх одержати внаслідок ухилення відповідача від їх сплати, суд, залежно від обставин справи, може постановити рішення про стягнення аліментів за минулий час, але не більше, як за один рік. Згідно зі ст. 60 кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Позивач у судовому засіданні, окрім обґрунтування права на утримання, не надала суду жодних належних та допустимих доказів, що нею вживались якісь заходи, спрямовані на одержання аліментів від свого чоловіка. А тому аліменти належить стягнути від дня подання позовної заяви -- 21.10.2015 року. Відповідно до ст. 88 ЦПК України та Закону України «Про судовий збір» № 3674-VІ із відповідача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 487,20 гривень.

Outcome: partial