Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-14 00:00:00

21 квітня 2015 року позивач [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дитини, в якій вказала, що з відповідачем вони перебувають у шлюбі, який зареєстровано 22 лютого 2014 року. Від цього шлюбу мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. На даний час вони з чоловіком мешкають окремо, дитина проживає з позивачем і знаходиться на її утриманні. Відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання дитини в добровільному порядку. Позивач просить суд стягнути з відповідача аліменти на дитину у розмірі 25 % від доходу відповідача щомісяця, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. У судове засідання позивач [PERSON] не зявилася, надала заяву про розгляд справи без її присутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, надала свою згоду на заочний розгляд справи. Відповідач [PERSON] до суду не зявився. Судом було надано судове доручення Олександрівському районному суду Донецької області за місцем мешкання відповідача про вручення документів та допит відповідача. Судова повістка вручалась відповідачу через Очеретинську сільську раду, але вручити повістку відповідачу неможливо, оскільки він не мешкає за місцем реєстрації. Відповідно до ст.76 ЦПК України якщо особу, якій адресовано судову повістку, не виявлено в місці проживання, повістку під розписку вручають будь-кому з повнолітніх членів сім'ї, які проживають разом з нею, а за їх відсутності - відповідній житлово-експлуатаційній організації або виконавчому органу місцевого самоврядування. Суд вважає, що відповідач повідомлений про час та місце розгляду справи належним чином. Отримавши згоду позивача суд постановив ухвалу про заочний розгляд справи. Суд, дослідивши докази по справі, вважає, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню. Суд встановив, що позивач та відповідач перебувають в зареєстрованому шлюбі з 22 лютого 2014 року. Сторони мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. Неповнолітня дитина проживає з позивачем. Згідно зі ст.180 Сімейного кодексу України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідач не надав суду доказів добровільного надання допомоги на утримання дитини у розмірі, передбаченому законом, тому аліменти підлягають стягненню з нього в примусовому порядку. Відповідно до ч. 3 ст. 181 Сімейного кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Позивач [PERSON] просить стягнути з відповідача аліменти у розмірі 25 % від його доходу, але, відповідно до законодавства, суд вважає за необхідне стягнути аліменти з відповідача у частці від його доходу. Стягуючи аліменти та визначаючи їх розмір, суд враховує те, що відповідач являється працездатним. В звязку з наведеним, суд вважає за можливе стягнути з [PERSON] аліменти на утримання сина [PERSON] у розмірі 1/4 частини всіх видів його доходу на місяць, але не менше мінімального розміру аліментів, встановленого законом, до досягнення дитиною повноліття. Згідно зі ст. 88 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню судовий збір у сумі 243,60 грн. на корить державного бюджету м. Дружківки.

Outcome: approved