Jurisdiction: civil
Date: 2021-01-24 00:00:00

20 жовтня 2020 року [PERSON] звернувся до суду із вказаною позовною заявою, в якій просить визнати за ним право власності в порядку спадкування за заповітом на житловий будинок позначений літерою «А» з верандою позначеною літерою «а», загальною площею 79,7 кв.м., житловою площею 49,8 кв.м., навіс позначений літерою «а-1», літню кухню - сарай позначених літерою «Б», сарай позначений літерою «б», погріб з шиєю позначений літерою «В», гараж позначений літерою «Г», криницю позначену за номером 1, огорожу позначену за номером 2, ворота з хвірткою позначені за номером 3, хвіртку позначену за номером [ADDRESS] після смерті матері [PERSON] , яка померла [INFO] . Позов мотивовано тим, що [INFO] померла його мати [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть, серії [NUMBER] , актовий запис №6. Факт родинних відносин між ним та спадкодавцем [PERSON] підтверджується свідоцтвом про його народження. За життя на його ім`я спадкодавцем було зроблено заповітне розпорядження, яким [PERSON] заповіла [PERSON] належне їй майно, заповіт посвідчений секретарем виконавчого комітету Новофастівської сільської ради Погребищенського району Вінницької області, зареєстрований в реєстрі за № 10. Після смерті спадкодавця [PERSON] відкрилася спадщина, яка складається з житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, який розташований по [ADDRESS] , а також земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Новофастівської сільської ради Погребищенського району Вінницької області. Житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами належали спадкодавцю на підставі виписки з погосподарської книги № 6, довідки Новофастівської сільської ради Погребищенського району Вінницької області, технічного паспорта, земельна ділянка належала спадкодавцю на підставі державного акта на право власності серії ЯД № 366100. [PERSON] , як спадкоємець за заповітом на спадкове майно , після смерті спадкодавця [PERSON] має право на успадкування майна, зазначеного в заповіті. Заява до нотаріального органу ним була подана у передбачений законодавством строк (спадкова справа № 425/2011 заведена 13.10.2011 року). Після його звернення до нотаріального органу із з заявою про видачу свідоцтв про право на спадщину державним нотаріусом йому було оформлено право власності на земельну ділянку, що було посвідчено за реєстровим номером 3712. Водночас, в частині видачі свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок з господарськими будівлями йому було відмовлено у зв`язку з відсутністю правовстановлюючого документа на будинковолодіння та його реєстрації у Вінницькому обласному об`єднаному бюро технічної інвентаризації. Правовстановлюючий документ, який підтверджував би право власності на житловий будинок за життя [PERSON] в КП «Вінницьке об`єднане бюро технічної інвентаризації» не був зареєстрований, а на померлих дані документи не реєструються. За таких обставин, з метою захисту своїх спадкових прав він змушений звернутися із цим позовом до суду. Позивач в судове засідання не з`явився, проте через канцелярію суду подав заяву, в якій просить позовну заяву розглянути без його участі та задовольнити позовні вимоги. (а.с. 30). Представник відповідача в судове засідання не з`явився, проте через канцелярію суду надійшла заява голови Новофастівської сільської ради Погребищенського району Вінницької областіЛ.Шепеті, в якій він просив розглянути справу без участі представника сільської ради, позовні вимоги визнає (а.с. 27). Від сторін надійшли заяви про розгляд справи за їх відсутності, що відповідає вимогам ч. 3 ст. 211 ЦПК України, у зв`язку з чим в силу ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. З`ясувавши позиції сторін та дослідивши матеріали справи, суд вважає, що визнання відповідачем позову слід прийняти, а позов задовольнити, виходячи із наступного. Так, за змістом ч. 1 ст. 206 ЦПК України відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. У відповідності до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Так, судом встановлено, що відповідно до відомостей, що містяться у технічному паспорті на будинок садибного типу з господарським будівлями і спорудами від 22.07.2020 року, вищезазначені об`єкти нерухомості побудовані в період з 1972 по 1975 роки (а.с.12-14). [PERSON] померла [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , актовий запис № 6 (а.с. 7). На день смерті вона постійно проживала та була зареєстрована в [ADDRESS] (а.с. 52). Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина, яка складається з житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , що підтверджуєтьсядовідкою Новофастівської сільської ради Погребищенського району Вінницької області № 702 від 13.10.2011 року (а.с. 51), копією технічного паспорта на будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами, виданого фізичною особою підприємцем [PERSON] від 22.07.2020 року (а.с. 12-14). За життя [PERSON] на випадок своєї смерті залишила заповіт, посвідчений 07 лютого 2002 року секретарем виконавчого комітету Новофастівської сільської ради Погребищенського району Вінницької області, за реєстровим № 10, згідно із яким все своє майно, де б воно не було і з чого б воно не складалося і взагалі все те, що буде належати їй на день смерті, і на що, вона матиме за законом право, заповідає [PERSON] (а.с. 8). Позивач у встановлений законом строк спадщину після смерті [PERSON] прийняв, подавши відповідну заяву про прийняття спадщини до Погребищенської державної нотаріальної контори, що підтверджується копією матеріалів спадкової справи № 425/2011 щодо майна [PERSON] , яка померла [INFO] (а.с. 42-60). Однак, нотаріусом після відкриття спадкової справи позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на житловий будинок з погосподарськими будівлями, який знаходиться за адресою: [ADDRESS] , оскільки на житловий будинок відсутні правовстановлюючі документи (а.с.11). Як роз`яснено в п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про спадкування» від 30 травня 2008 року № 7 у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину, особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Відповідно до ст. ст. 1216, 1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. В роз`ясненнях, наданих Вищим спеціалізованим судом України з розгляду цивільних і кримінальних справ в Інформаційному листі №24-753/0/4-13 від 16.05.2013 року «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування», зазначено, що Інструкція про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затверджена заступником Міністра комунального господарства Української РСР 31 січня 1966 року, яка втратила чинність на підставі наказу Держжитлокомунгоспу України від 13 грудня 1995 року №56, передбачала обов`язкову реєстрацію (інвентаризацію) будинків і домоволодінь у межах міст і селищ (п.4 Інструкції), в тому числі й на підставі записів у погосподарських книгах (п.20 Інструкції). Тобто записи у погосподарських книгах визнавались в якості актів органів влади (публічних актів), що підтверджують право приватної власності. В ч. 1 ст. 328 ЦК України визначено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Відповідно до ст. ст. 55, 124 Конституції України та ст. 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна особа має право на ефективний засіб правового захисту, не заборонений законом. Частиною 1 ст.16 ЦК України передбачено, що кожна особа має право звернутись до суду за захистом свого особистого або майнового права чи інтересу. Згідно із ч.2 ст.16 ЦК України одним із способів захисту цивільних прав та інтересів є визнання права. В контексті обставин справи суд вважає, що визнання позову представником відповідача, який як орган місцевого самоврядування наділений повноваженнями розпоряджатися майном територіальної громади, до якої може перейти право власності на спадкове майно після смерті [PERSON] у разі визнання її судом відумерлою спадщиною, не суперечить закону та не порушує прав, свобод чи інтересів інших осіб. Отже, зважаючи те, що [PERSON] протягом встановленого законом строку прийняв спадщину, однак у нього існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку, ураховуючи визнання позову представником відповідача, суд приходить до висновку, що з метою захисту майнових прав позивача за ним необхідно визнати право власності на житловий будинок, господарські будівлі та споруди, що розташовані по [ADDRESS] . Ураховуючи принцип диспозитивності цивільного судочинства, та беручи до уваги те, що позивач бажає судові витрати, пов`язані з розглядом справи, залишити за собою, суд не вбачає підстав стягувати із відповідача на користь позивача сплачений ним судовий збір.

Outcome: approved