Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-22 00:00:00

20.02.2018 позивач звернувся в суд з позовом про розірвання шлюбу з відповідачем, мотивуючи вимоги тим, що з 04.07.2015 вони перебувають у шлюбі, від якого мають малолітню дитину сина [PERSON], [INFO] Поступово почуття взаємної любові та поваги між ними втрачено, шлюбні відносини на даний час припинені, у зв`язку з чим вони не підтримують один одного, проживають окремо та не ведуть спільного господарства. З цих підстав, вважає, що їх шлюб носить формальний характер, не відповідає його (її) інтересам, і не може бути збережений. В підготовче засідання позивач не з'явився, подав суду заяву, у якій просить розглядати справу у його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач в підготовче засідання не з'явилася, подала суду заяву у якій просить розглядати справу у її відсутності, позов визнає, проти розірвання шлюбу між нею та позивачем не заперечує. Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до наступного висновку. Судом встановлено, що [PERSON] перебуває з [PERSON] в шлюбі з 04.07.2015, який зареєстрований Центральним відділом державної реєстрації шлюбів Управління державної реєстрації Головного територіального управління юстиції у місті Києві, актовий запис №1440, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 04.07.2015. Від шлюбу сторони мають малолітнього сина [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 01.12.2015. Як зазначив [PERSON], почуття взаємної любові та поваги між ним та відповідачем втрачено, шлюбні відносини на даний час припинені, у зв`язку з чим вони не підтримують один одного, проживають окремо та не ведуть спільного господарства. Примирення між ними неможливе, а шлюб носить формальний характер. Відповідач [PERSON] згідно поданої заяви позов визнала, просила шлюб сторін розірвати, обставини зазначені позивачем в позовній заяві не оспорювала. В силу ч. 1 ст. 82 ЦПК України, обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Положеннями ч. 3 ст. 200 ЦПК України передбачено, що за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову, що визначено ч. 4 ст. 206 ЦПК України. Згідно ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Враховуючи вищевказані положення норм матеріального та процесуального закону, а також обставини справи, суд приходить до висновку про задоволення позову, оскільки, як вбачається з матеріалів справи, сім`я сторін розпалася повністю, примирення між ними не можливе і подальше збереження шлюбу суперечить інтересам сторін. Згідно ч. 5 ст. 295 ЦК України, прізвище фізичної особи може бути змінене у разі реєстрації шлюбу, розірвання шлюбу або визнання його недійсним. Статтею 113 СК України передбачено, що особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Позовна заява містить вимогу про відновлення дошлюбного прізвища відповідача. За наведених обставин, враховуючи визнання позову відповідачем, суд вважає за можливе відновити її дошлюбне прізвище, про що вказати у даному рішенні. З огляду на те, що суд прийшов до висновку про задоволення позову і позивач звільнений від сплати судового збору, відповідно до положень ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 704, 80 грн.

Outcome: approved