Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-15 00:00:00

20 лютого 2015 року позивач звернувся до суду з вищезгаданою позовною заявою, в якій вказав, що в період з 03 лютого по 07 лютого 2012 року з вини відповідача, як балансоутримувача будинку [ADDRESS] в м.Житомирі, внаслідок бездіяльності та невиконання ним своїх обов'язків з надання послуг з утримання будинку та прибудинкової території відбулось затоплення квартири позивача, причиною якого стало прорив труби централізованого теплопостачання в міжповерховому перекритті між І та ІІ поверхами по стояку квартир №№ 2, 13, 24, що призвело до пошкодження стелі та стіни у ванній кімнаті, внаслідок чого вийшла із ладу підведена до квартири електропроводка та частина внутрішньо-квартирної електропроводки, яка розподіляється в розподільчих коробках між житловими кімнатами, кухнею, коридором та ванною кімнатою, в коридорі загального користування вийшов із ладу електрощит, що належить до квартир №№ 1, 2, 3. Крім цього, позивач зазначив, що в період із 15 лютого по 28 лютого 2012 року з вини відповідача відбулось затоплення квартири належної йому квартири вдруге, внаслідок чого у ній було пошкоджено стелі та стіни в коридорі, вийшов з ладу електричний дзвінок. Просив стягнути на свою користь заподіяну йому матеріальну шкоду внаслідок подвійного залиття квартири у розмірі 1014,00 грн., моральну шкоду в сумі 5 000 грн. та понесені ним судові витрати. В обґрунтування вимог щодо стягнення моральної шкоди, зазначив, що внаслідок залиття було приведено в непридатний стан квартиру, порушений звичайний порядок організації життя сім'ї, спричинені моральні та душевні страждання. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримав з підстав викладених у позовній заяві, просив позов задовольнити в повному обсязі. Відповідач в судові засідання 26.03.2015 року, 25.05.2015 року та 16.06.2015 року не з'явився, хоча про час, дату та місце розгляду заяви був повідомлений належним чином, судові повістки повернулись на адресу суду за закінченням терміну зберігання. Представник третьої особи КП «ВЖРЕП № 11» Житомирської міської ради - Ясинецька Т.П. при винесені рішення покладалась на розсуд суду. Свідки [PERSON] та [PERSON] в судовому засіданні пояснили, що у лютому 2012 року було залиття квартири, внаслідок чого було пошкоджено стелю, стіни у ванній кімнаті, електрощит та проводку. Крім того, зазначили, що відповідач на звернення [PERSON] ніяк не реагував, у зв'язку із чим позивач змушений був сам винаймати спеціалістів для відновлення квартири. Враховуючи те, що у справі є достатньо матеріалів про права та взаємовідносини сторін, зі згоди позивача суд, ухвалює рішення в заочному провадженні, у відсутності відповідача, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Суд, вислухавши пояснення сторін, покази свідків, з'ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позовна заява, оцінивши докази в їх сукупності, дійшов до висновку, що позов підлягає задоволенню частково з наступних підстав.\- Судом встановлено, що [PERSON] є власником квартири [ADDRESS] у м. Житомирі відповідно до свідоцтва про право власності на житло [NUMBER] від 22.11.1995 року. /а.с. 13/ Згідно технічного паспорту на вказану квартиру 02.11.1995 року вона обладнана водопроводом, каналізацією, центральним опаленням, електроосвітленням. /а.с. 13, 14/ Відповідно до актів від 09.02.2012 року та 29.02.2012 року залиття квартири позивача відбулось через прорив труби централізованого теплопостачання в міжповерховому перекритті між І та ІІ поверхами по стояку квартир №№ 2, 13, 24. /а.с. 17, 20/ Як вбачається із листа КП «ВЖРЕП № 11» Житомирської міської ради №77 від 15.06.2015 року житловий будинок [ADDRESS] у м. Житомирі перебуває на балансі підприємства згідно Акту прийому передачі від 01.12.2014 року. Згідно рішення Житомирської міської ради № 646 від 27.02.2014 року, КП «ВЖРЕП № 11» Житомирської міської ради для управління та утримання було передано частину житлового фонду міської ради м. Житомира, в тому і числі і будинок [ADDRESS]. Відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов'язковому з'ясуванню при вирішенні даного спору про відшкодування матеріальної та моральної шкоди підлягає з'ясуванню: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв'язку між шкодою і протиправним діяннями заподіювача та вини останнього і в її заподіянні. Враховуючи вимоги ч. 2 ст. 10 та ч. 1 ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Основні засади організаційних, господарських відносин, що виникають у сфері надання та споживання житлово-комунальних послуг між їхніми виробниками, виконавцями і споживачами, а також їхні права та обов'язки визначені в законі України «Про житлово-комунальні послуги». Згідно ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач має право одержувати вчасно та відповідної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством та умовами договору на надання житлово-комунальних послуг. На усунення протягом строку, встановленого договором або законодавством, виявлених недоліків у наданні житлово - комунальних послуг. Суд вважає, що належним відповідачем є ДП «Житловик» фірми ВАТ «Житомирінвест», оскільки саме через його бездіяльність заподіяна шкода позивачу. Відповідач як управитель відповідно до вимог Закону України «Про житлово-комунальні послуги» здійснює управління будинком, забезпечує його належну експлуатацію відповідно до закону та умов договору. Надання послуг з утримання будинків та прибудинкових територій в розумінні Закону України «Про житлово-комунальні послуги» передбачає собою господарську діяльність, спрямовану на задоволення потреби фізичної чи юридичної особи щодо забезпечення експлуатації та/або ремонту жилих та нежилих приміщень, будинків і споруд, комплексів будинків і споруд, а також утримання прилеглої до них (прибудинкової) території відповідно до вимог нормативів, норм, стандартів, порядків і правил згідно із законодавством. Утримання житлового фонду передбачає виконання робіт, передбачених наказом Держжитлокомунгоспу України від 10.08.2004 № 150 «Про затвердження Примірного переліку послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій та послуг з ремонту приміщень будинків, споруд», до якого входить скидання з дахів та покрівель снігу та льоду (п.п. 1.1.8.6), проведення різного виду поточного ремонту (п. 1.2) тощо, що відповідачем належним чином зроблено не було, внаслідок чого і відбулось затоплення. У спорах про відшкодування шкоди згідно з ч. 2 ст. 1166 ЦК України діє презумція заподіювача шкоди. У зв'язку з цим не позивач повинен довести наявність вини відповідача, а відповідач повинен довести відсутність його вини у завданні шкоди. Проте представником ДП «Житловик» фірми ВАТ «Житомирінвест» до матеріалів справи не було надано належних та допустимих доказів, які б свідчили про відсутність вини підприємства в затопленні квартири позивача. Судом приймається, як достовірний доказ на підтвердження розміру матеріальної шкоди, товарні чеки на придбання будівельних матеріалів в розмірі 1014,00 грн. Розмір збитків, що підлягає відшкодуванню, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі у відповідності до вимог ст. 1192 ЦК України. Відповідно до ч. 1 ст. 1192 ЦК України з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов'язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Враховуючи викладене вище, суд, з урахуванням вимог законності, розумності та справедливості стягує з відповідача на користь позивача 1014,00 грн. - вартості матеріалів необхідних для відновлювального ремонту пошкодженого майна. При вирішенні питання про наявність підстав для відшкодування позивачу моральної шкоди, судом враховуються спричинені йому душевні та моральні страждання, що пов'язано з перенесенням протягом тривалого часу незручностей проживання в непридатній, пошкодженій квартирі, потребою у додаткових зусиллях для організації звичного порядку життя, часу необхідного для відновлення попереднього стану квартири. З урахуванням характеру, обсягу та глибини заподіяних позивачу моральних страждань, їх негативних наслідків, враховуючи вимоги розумності, виваженості та справедливості, суд вважає за можливе задовольнити дану вимогу частково та визначає розмір моральної шкоди в розмірі 1000,00 грн., які підлягають відшкодуванню з відповідача на користь позивача у відповідності зі ст. 1167 ЦК України.

Outcome: partial