Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-03 00:00:00

21.06.2018 року позивач [PERSON] звернулася до суду з зазначеною позовною заявою, в якій вказала, що їй на праві приватної власності належить квартира по вул. Міліцейська, 6/11, в м. Часів Ярі на підставі договору дарування квартири від 25.11.2004 року, зареєстрована Артемівським бюро технічної інвентаризації 06.12.2004 року за № 8184131. Так склались обставини, що відповідач мешкала у вказаній квартирі до 2004 року, а потім виїхала за межі країни для постійного проживання. Між сторонами немає домовленості про збереження за відповідачем права користування квартирою. Припинити свою реєстрацію за вказаною адресою відповідач погоджуються, але не має можливості зробити це в добровільному порядку. Позивач просить суд ухвалити рішення, яким визнати відповідача [PERSON], [INFO], такою, що втратила право користування житловим приміщенням, а саме квартирою, розташованою за адресою: Донецька область, м. Часів Яр, вул. Міліцейська, 6/11. Позивач у судове засідання не зявилася, надала заяву, в якій вказала, що підтримує позовні вимоги та просить їх задовольнити, а також просила розглянути справу у її відсутність. Відповідач [PERSON] у судове засідання не зявилася, однак надіслала на електронну адресу суду заяву, в якій просив розглянути справу без її участі. Також вказала, що визнає позовні вимоги та не заперечує проти їх задоволення. На підставі ч. 2\~ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України, у зв'язку з неявкою всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку про необхідність задоволення позовної заяви з таких підстав. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цивільно-процесуальним Кодексом України, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Захист цивільних прав це передбачені законом способи охорони цивільних прав у разі їх порушення чи реальної небезпеки такого порушення. Як встановлено в судовому засіданні, позивачу належить на праві приватної власності (1/1) квартира загальною площею 45,60 кв.м за адресою: Донецька область, м. Часів Яр, вул. Міліцейська, 6/11 на підставі договору дарування квартири від 25.11.2004 року, посвідченого державним нотаріусом Часів-Ярської державної нотаріальної контори [PERSON] та зареєстрованого в реєстрі за № 2047 (а. с. 5), що також підтверджується витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно Комунального підприємства бюро технічно інвентаризації м. Артемівськ № 5712127 від 06.12.2004 року та інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно № 143476203 від 31.10.2018 року (а. с. 6, 42-43). З наданого позивачкою свідоцтва про народження від 14.09.1977 року (а. с. 10) вбачається, що відповідачка [PERSON], [INFO], є дочкою позивача [PERSON]. З копії довідки № 2849 від 04.06.2018 року, виданої відділом з реєстрації місця проживання фізичних осіб Часовоярської міської ради, вбачається, що за адресою: м. Часів Яр, вул. Міліцейська, 6/11 зареєстровано 3 особи: власник [PERSON], та її син [PERSON] та донька [PERSON] (а. с. 7). Відомості про реєстрацію відповідача [PERSON] за вищевказаною адресою також підтверджується копією її паспорта серії ВА 315468, в якому на сторінці 13 міститься печатка про реєстрацію останньої за адресою: м Часів Яр, вул. Міліцейська, 6/11, а також довідкою Часовоярської міської ради від 06.07.2018 року, яка надійшла до суду 11.07.2018 року (а. с. 15, 30-33). В судовому засіданні встановлено, що відповідач [PERSON] з 2004 року в квартирі [ADDRESS] не проживає, що підтверджується актом ТОВ «Квартал м. Часів Яр» від 04.06.2018 року (а. с. 8). Статтею 41 Конституції України\~передбачено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Використання власності не може завдавати шкоди правам, свободам та гідності громадян. \~ \~ \~ \~Частиною першою\~ст.\~319\~ЦК України\~передбачено,\~що власник володіє користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд, а в частині першій ст. 221 ЦК України зазначено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Згідно\~\~ст. 321 ЦК України,\~право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до\~ст.\~405\~ЦК України,\~члени сім'ї\~власника житла,\~які проживають\~разом з\~ним,\~мають право\~на користування\~цим житлом\~відповідно до\~закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. \~ \~ \~ \~ \~Таким чином,\~сукупність наданих\~позивачем та\~досліджених судом\~доказів у\~достатній мірі\~підтверджують той\~факт,\~що вимоги\~позивача обґрунтовані, підтверджені матеріалами\~справи,\~а тому підлягають задоволенню. Беручи до уваги викладене,

Outcome: approved