Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-11 00:00:00

21.06.2018 року позивач [PERSON] звернулася до суду з вказаною позовною заявою, в якій зазначила, що вона майже все життя прожила в с.Зайцеве, Бахмутського району, Донецької області де працювала спочатку у колгоспі, а потім у КСП «Донбас». Її житловий будинок, в який її як працівника колгоспу вселили та зареєстрували, розташований за адресою: [ADDRESS] був побудований ще у 80-х роках минулого століття у колгоспі. З тих пір вона проживає за цією адресою. У період з 1992 по 1999 роки замість колгоспу було утворене та працювало КСП «Донбас», де вона також продовжувала працювати. КСП «Донбас» було правонаступником колгоспу, але їх житлові будинки, КСП «Донбас» на свій баланс не приймало та документи на них не оформлювало. З 1996 року вона зареєстрована в цьому житловому будинку та мешкає там разом із чоловіком. 06 червня 2018 року був виготовлений та виданий їй технічний паспорт на вказаний житловий будинок Бюро технічної інвентаризації. З самого початку її проживання в будинку до нього були підведені водопровід та електрична енергія, які вона постійно сплачую. У 1999 році КСП «Донбас» було ліквідовано, правонаступник Зайцівська сільська рада на свій баланс вказані житлові будинки не приймала. Вказує, що вона продовжую користуватись житловим будинком вже більше 30 років та бажає оформити належним чином право власності на нього. Позивач просить суд постановити рішення, яким визнати за нею право власності на житловий будинок з господарськими спорудами, який розташований за адресою: [ADDRESS]. Позивач [PERSON] та її представник - адвокат [PERSON] у підготовче судове засідання не з'явилися, від них надійшли заяви, в якій просили розглянути справу у їх відсутність, позовні вимоги підтримали та просили їх задовольнити. Представник відповідача - Зайцівської сільської ради Лихненко Л.М. у підготовче судове засідання також не з'явилася, надала заяву про розгляд справи без її участі, проти задоволення позовних вимог [PERSON] не заперечувала. Відповідно до ч. 3 ст. 200, ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову, суд за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову у підготовчому судовому засіданні. Згідно з частиною 2 статті 247 ЦПК України у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку про необхідність задоволення позовної заяви з таких підстав. Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. У відповідності до ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Судом встановлено, що позивачу [PERSON], як працівнику колгоспу, був наданий у користування житловий будинок, розташований за адресою: [ADDRESS], побудований ще у 80-х роках минулого століття у колгоспі. З 1996 року вона зареєстрована та проживає за вказаною адресою, що підтверджується довідкою виконавчого комітету Зайцівської сільської ради № 464 від 13.06.2018 року та печаткою в її паспорті на стор.11 (а. с.5 зворотної сторони, 11). У період з 1992 по 1999 роки замість колгоспу було утворене та працювало КСП «Донбас», яке як правонаступник колгоспу, її будинок на свій баланс не приймало та документи на них не оформлювало. У 1999 році КСП «Донбас» було ліквідовано, правонаступник Зайцівська сільська рада на свій баланс вказані житлові будинки також не приймала (а. с. 11). У листі Міськрайонного управління у Бахмутському районі та м. Бахмут Головного управління Держгеокадастру у Донецькій області № 77/141-18 від 30.05.2018 року вказано, що земельна ділянка, яка належить [PERSON], що знаходиться за адресою: [ADDRESS] має статус - не приватизована, обмеження та обтяження відсутні (а. с. 12). Згідно довідки КП «Бахмутське бюро технічної інвентаризації» (а. с. 14) право власності на нерухоме майно - житловий будинок [ADDRESS] не зареєстровано. Як вбачається з відповіді виконавчого комітету Зайцівської сільської ради № 815/02-21 від 09.11.2018 року, згідно архівних даних по господарської книги Зайцівської сільської ради № 5 за 1996-2000 роки за адресою: [ADDRESS] у графі член домогосподарства записана [PERSON], [INFO]; на сьогоднішній час згідно даних по господарської книги № 04 за 2016-2020 роки - значиться [PERSON], номер об'єкта по господарському обліку № 0532. 06 червня 2018 року КП «Бахмутське бюро технічної інвентаризації» на замовлення [PERSON] був виготовлений технічний паспорт серії [NUMBER] на садибний (індивідуальний) жилий будинок [ADDRESS] (а. с. 6-9). За даними звіту про оцінку майна № IN150618-001, виконаного 15.06.2018 року суб'єктом оціночної діяльності ФОП - [PERSON] (сертифікат [NUMBER] від 25.05.2017 року), ринкова вартість об'єкту оцінки - житлового будинку з надвірними спорудами та побудовами загальною площею 67,2 м2, жилою 38,7 м2, за адресою: [ADDRESS], становить 33470 грн. (а. с. 16-20). Відповідно до ст. 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні, що закріплено у ч.1 ст. 321 ЦК України. Статтею 328 ЦК України передбачено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до ч.1 ст. 344 ЦК України особа, яка добросовісно заволоділа майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п'яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом. Право власності на нерухоме майно, що підлягає державній реєстрації, виникає за набувальною давністю з моменту державної реєстрації. Право власності за набувальною давністю на нерухоме майно, транспортні засоби, цінні папери набувається за рішенням суду. Перебіг строку набувальної давності починається від моменту виникнення володіння. Згідно з ч. 4 ст. 344 ЦК України, право власності за набувальною давністю на нерухоме майно, транспортні засоби, цінні папери набувається за рішенням суду. З постанови пленуму ВССУ з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07.02.2014 № 5 «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» вбачається, що відповідно до частини першої статті 344 ЦК України, особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п'яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено ЦК України. При вирішенні спорів, пов'язаних із набуттям права власності за набувальною давністю, суди повинні враховувати, зокрема, таке: володіння є добросовісним, якщо особа при заволодінні чужим майном не знала і не могла знати про відсутність у неї підстав для набуття права власності; володіння визнається відкритим, якщо особа не приховувала факт знаходження майна в її володінні. Вжиття звичайних заходів щодо забезпечення охорони майна не свідчить про приховування цього майна; володіння визнається безперервним, якщо воно не переривалось протягом всього строку набувальної давності. У разі втрати не із своєї волі майна його давнісним володільцем та повернення цього майна протягом одного року або пред'явлення протягом цього строку позову про його витребування набувальна давність не переривається (частина третя статті 344 ЦК України). Не переривається набувальна давність, якщо особа, яка заявляє про давність володіння, є сингулярним чи універсальним правонаступником, оскільки в цьому разі вона може приєднати до часу свого володіння увесь час, протягом якого цим майном володіла особа, чиїм спадкоємцем (правонаступником) вона є (частина друга статті 344 ЦК України) (п. 9 Постанови). Згідно зі ст. ст. 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого законного права чи інтересу в судовому порядку, зокрема, шляхом визнання права власності. Вище приведені обставини та факти у їх сукупності надають суду можливість зробити висновок про те, що в ході судового розгляду справи позивачем було обґрунтовано доведені ті обставини, на які вона посилалася як на підстави своїх вимог. З огляду на вищевикладене, суд приходить до висновку про необхідність задоволення позову та визнання за позивачем [PERSON] права власності на житловий будинок з господарськими спорудами за адресою: [ADDRESS]. З урахуванням викладеного,

Outcome: approved