overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-15 00:00:00

21.01.2016 року [PERSON] звернулась до суду з позовною заявою про розірвання шлюбу з відповідачем, який був зареєстрований 12.07.2007 року виконавчим комітетом Городницької селищної радою Новоград-Волинського району, актовий запис № 16. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі. Однак, спільне життя не склалось, від шлюбу мають дитину - [PERSON], [INFO] Перебування в шлюбі та примирення є неможливим і суперечить їх інтересам, оскільки давно втратили один до одного почуття любові та поваги, сторони проживають окремо, спільне господарство не ведуть. Позивач в судове засідання не з'явилась, однак подала заяву про розгляд справи без її участі, просила позов задовольнити. Відповідач в судове засідання не з'явився, однак подав заяву про розгляд справи без його участі, проти задоволення позову не заперечував. Дослідивши у судовому засіданні матеріали справи та подані докази, з'ясувавши всі обставини справи в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 12.07.2007 року, який зареєстрований виконавчим комітетом Городницької селищної ради Новоград-Волинського району, актовий запис № 16. Згідно ч. 3 ст. 109 Сімейного Кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей. Відповідно до ст. 112 Сімейного Кодексу України, шлюб може бути розірвано, якщо буде встановлено, що подальше сумісне проживання сторін і збереження сім'ї неможливе. При розгляді справи суд виходив з того, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Добровільність шлюбу - одна з основних його засад. А тому, враховуючи вищевикладене, у суду є підстави вважати, що сім'я розпалася остаточно, шлюб існує лише формально і його збереження суперечило б інтересам сторін, а тому, наявні підстави для розірвання шлюбу. Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. За таких обставин, суд дійшов висновку, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-24 00:00:00

21.01.2016 року [PERSON] звернулась до суду з позовною заявою про розірвання шлюбу з відповідачем, який був зареєстрований 16.10.2004 року Жолобненською сільрадою Новоград-Волинського району, актовий запис № 3. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі. Однак, спільне життя не склалось, мають дітей - [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] Перебування в шлюбі та примирення є неможливим і суперечить їх інтересам, оскільки давно втратили один до одного почуття любові та поваги, сторони проживають окремо, спільне господарство не ведуть. Позивач в судове засідання з'явилась, надала суду пояснення по суті позову, просила позов задовольнити, просила залишити шлюбне прізвище. Відповідач в судовому засіданні проти задоволення позову не заперечував. Дослідивши у судовому засіданні матеріали справи та подані докази, з'ясувавши всі обставини справи в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 16.10.2004 року, який зареєстрований Жолобненською сільрадою, актовий запис № 3. Згідно ч. 3 ст. 109 Сімейного Кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей. Відповідно до ст. 112 Сімейного Кодексу України, шлюб може бути розірвано, якщо буде встановлено, що подальше сумісне проживання сторін і збереження сім'ї неможливе. При розгляді справи суд виходив з того, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Добровільність шлюбу - одна з основних його засад. А тому, враховуючи вищевикладене, у суду є підстави вважати, що сім'я розпалася остаточно, шлюб існує лише формально і його збереження суперечило б інтересам сторін, а тому, наявні підстави для розірвання шлюбу. Оскільки відсутній спір про місце проживання неповнолітніх дітей, які проживають з позивачем, суд вважає можливим при розгляді справи вирішити питання про залишення дітей на виховання матері. Відповідно до ст. 113 СК України позивач має право на збереження шлюбного прізвища після розірвання шлюбу. Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. За таких обставин, суд дійшов висновку, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-13 00:00:00

21.01.2016 року [PERSON] звернулась до суду з позовною заявою, та просить стягнути з [PERSON] аліменти на утримання дитини: сина - [PERSON], [INFO] у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу). В обґрунтуванні позову вказує, що відповідач у добровільному порядку не надає матеріальної допомоги на утримання дитини. Позивач позов підтримує в повному обсязі, надала суду заяву про розгляд справи у її відсутність. Відповідач в судове засідання не з'явився, будучи повідомленим належним чином у встановленому законом порядку. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що в порядку заочного розгляду справи, позов підлягає задоволенню і відповідно до ст. 180, 183 Сімейного кодексу України слід стягнути з відповідача на одну дитину аліменти у розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку. На підставі ст.ст. 180, 183 Сімейного Кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-09 00:00:00

21.01.2016 року [PERSON] звернулася до суду з заявою про визнання недієздатним [PERSON], [INFO]. В обґрунтування вимог заяви посилається на те, що [PERSON], який є її сином, є інвалідом з дитинства І групи А (ДЦП), страждає психічним захворюванням, перебуває на обліку в психоневрологічному диспансері. Через хворобу не може розуміти значення своїх дій та керувати ними, потребує опіки та постійного догляду. В судовому засіданні заявник та заінтересована особа підтримали заяву, просили її задовольнити, посилаючись на обставини, викладені у заяві. Суд вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що згідно довідки до акта огляду медико-соціальною комісією, серії АВ №0438594 від 19.01.2016 року, [PERSON] має першу А групу інвалідності з дитинства довічно, потребує постійного стороннього догляду (а. с. 5- копія довідки). Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 18.02.2016 року у справі призначено судово-психіатричну експертизу відносно психічного стану здоров'я [PERSON], [INFO]. Згідно Висновку судово-психіатричного експертизи № 284 від 14.04.2016 року, [PERSON], [INFO], страждає стійким хронічним психічним розладом: Тяжка розумова відсталість (МКХ-10: F72). [PERSON] за своїм психічним станом не здатний усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. [PERSON] потребує встановлення над ним опіки (а. с. 24-25). Відповідно до ст. 39 ЦК України фізична особа може бути визнана судом недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу не здатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними. Судом встановлено, що [PERSON] на час розгляду справи за своїм психічним станом не здатний усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними, а тому на підставі ст. 39 ЦК України [PERSON] визнається недієздатним. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-13 00:00:00

21.01.2016 року [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання. В обґрунтуванні позову позивач вказує, що відповідач [PERSON] є батьком її доньки [PERSON], [INFO]. В даний час донька повнолітня і навчається на І курсі денної форми навчання у ДНЗ «Київське обласне вище професійне училище харчових технологій та ресторанного сервісу», строк навчання по 24.06.2016 року. Матеріальної допомоги на утримання доньки відповідач [PERSON] не надає. В судове засідання позивачка не з'явилася, надавши суду письмову заяву в якій позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить суд розглядати справу за її відсутністю. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що в порядку заочного розгляду справи зі згоди позивача, позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] є батьком доньки позивачки [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження, - а.с.6. Донька вже повнолітня, однак навчається на І курсі денної форми навчання у ДНЗ «Київське обласне вище професійне училище харчових технологій та ресторанного сервісу», строк навчання по 24.06.2016 року, - а.с.8. Матеріальної допомоги на утримання доньки відповідач не надає. Донька проживає з матір'ю [PERSON] та перебуває на її утриманні, - а.с. 7. Таким чином, суд вважає необхідним позов задовольнити і відповідно до ст.ст.182, 198-200 Сімейного кодексу України, стягувати з [PERSON] щомісяця аліменти на користь [PERSON], на утримання повнолітньої доньки, яка продовжує навчання [PERSON], [INFO], до закінчення нею навчання по 24.06.2016 року у розмірі 1/4 частини від усіх видів його доходів, починаючи з 21.01.2016 року. Згідно зі ст. 88 ч.3 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. На підставі ст.ст.182, 198-200 Сімейного Кодексу України та ст.ст.61, 88, 130 ч.4, 174 ч.4, 212-215, 224-228, 367 ЦПК України, суд,-

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-09 00:00:00

21.01.2016 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання їх дитини. В обґрунтування своїх вимог вказує, що вона з 29.08.2014 року перебувала у зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу [INFO] року у них народився син [PERSON]. Сімейне життя у них не склалося, в наступний час вони припинили сімейні стосунки. Дитина проживає з позивачкою та знаходиться на її утриманні. Відповідач мешкає окремо, добровільно матеріальну допомогу на утримання дитини не надає, хоча має таку можливість. В зв'язку з цим, просить стягнути з відповідача аліменти на її користь на утримання дитини в розмірі 1/3 частки від заробітку (доходу) відповідача. Позивачка у судове засідання не з'явилася, але надала до суду заяву з проханням розглянути справу у її відсутність, позов підтримує у повному обсязі та просить його задовольнити. Проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач у судове засідання не з'явився по невідомій суду причині, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Суд вважає, що в матеріалах справи досить доказів, щодо правовідносин сторін, а тому по справі варто ухвалити заочне рішення, яким позовні вимоги задовольнити повністю. Як видно із копії свідоцтва про народження, сторони мають дитину [PERSON], [INFO]. (а.с.5). Відповідно до ст.ст. 180, 183 Сімейного кодексу України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно до ст. 182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених ст. 184 цього Кодексу. Позов також підтверджується копією свідоцтва про шлюб, довідкою з місця проживання позивачки, з якої вбачається, що дитина мешкає разом з нею. (а.с.2,5). У судовому засіданні встановлено, що відповідач, будучи батьком неповнолітнього [PERSON], [INFO], у добровільному порядку не надає матеріальну допомогу на утримання дитини. Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Таким чином, вимоги позивачки про стягнення аліментів у розмірі 1/3 частки від заробітку (доходу) на утримання дитини є законними і підлягають задоволенню. Крім того, згідно з ч. 3 ст. 88 ЦПК України, з відповідача підлягає стягненню на користь держави судовий збір в сумі 551,20 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-05 00:00:00

21.01.2016 року [PERSON] звернулася до суду із цим позовом посилаючись на те, що із 28.04.2012 року перебуває із відповідачем у шлюбі, мають спільну дитину [PERSON], [INFO]. Проте подружнє життя не склалося, так як між нею і відповідачем немає порозуміння, взаємної поваги. Через постійні сварки не можуть дійти спільної думки у вирішенні важливих питань сімейних відносин, тому вирішила розірвати шлюб. В судовому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги підтримала з підстав викладених у позовній заяві. Відповідач [PERSON] позов визнав з огляду на те, що подружні віжносини з позивачкою припинені, більше року проживають окремо вона на Львівщині, а він на Рівненщині. Дослідивши докази суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав: Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини: Сторони одружилися 28.04.2012 року, зареєструвавши шлюб за актовим записом № 5 у Добромильській міській раді Старосамбірського району Львівської області; при реєстрації одруження позивач змінила прізвище [PERSON] на [PERSON] (а.с.4); мають спільну дитину [PERSON], [INFO], який проживає з матірю. У відповідності зі ст.111 СК України суд зупиняв розгляд справи з метою збереження сімї сторін, але за визначений судом строк вони не вживали жодних заходів для примирення, відновлення подружніх відносин. Згідно з показаннями свідка [PERSON] через постійні сварки між сторонами склалися неприязні відносини, вони тривалий час проживають окремо. У суду нема підстав сумніватися у правдивості показань свідка, оскільки такі підтверджуються обставинами справи. Частиною 2 ст.112 Сімейного Кодексу України встановлено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам хоч одного із них, інтересам їх дітей, що мають істотне значення. Оскільки сторони подружні відносини не підтримують, спільного господарства не ведуть, це свідчить що сімя розпалася, а формальне існування шлюбу суперечить інтересам сторін із-за неможливості влаштувати своє життя у відповідності із власними уподобаннями, тому цей шлюб слід розірвати. А тому,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-08 00:00:00

21.01.2016 року до Іллічівського міського суду Одеської області звернувся [PERSON] з позовом, в якому зазначив, що він придбав мотоциклет у [PERSON] марки YAMAXA 600, 2007 року випуску, реєстраційний номер якого BP2133K, зареєстрований в Республіці Болгарія, 16.05.2013 року. Просить суд визнати за ним [PERSON] право власності на мотоциклет марки YAMAXA 600, 2007 року випуску, реєстраційний номер якого BP2133K, зареєстрований в Республіці Болгарія, 16.05.2013 року. Видати йому мотоциклет марки YAMAXA 600, 2007 року випуску, реєстраційний номер якого BP2133K, зареєстрований в Республіці Болгарія, 16.05.2013 року, який знаходиться у смт.Овідіополь Одеської області автотранс спецмайданчику, вилучений на підставі протоколу №169 огляду та затримання транспорту від 16.01.2016 року за адресою: Одеська область, смт.Овідіополь, вул.Одеська, 8. В судове засідання [PERSON]Г не зявився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, підтримав позовні вимоги, просив суд їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не зявився, був належним чином сповіщений про місце і час розгляду справи. У відповідності до ст. 158 ЦПК України суд вважає за можливе вирішити справу на підставі наявних у ній письмових доказів. Між тим, згідно ст.321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Таким чином, суд вважає, що позов [PERSON] задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-08 00:00:00

21.01.2016 року до суду надійшла вищевказана заява, в якій [PERSON] просить суд розяснити рішення Карлівського районного суду від 04.11.2015 року, яким задоволено її позов і позбавлено батьківських прав [PERSON], вказавши актові записи про народження дітей, щодо яких позбавлено батьківських прав відповідача. Вимоги заяви вмотивовані тим, що відділ РАЦС Карлівського РУЮ не може поновити чи змінити актовий запис про народження спільних синів позивача та відповідача, без зазначення номеру такого актового запису в рішенні суду. Для розгляду питання про розяснення рішення суду в судове засідання було викликано учасників справи № 531/1534/15-ц за позовом [PERSON] до [PERSON], треті особи служба у справах дітей Карлівської районної державної адміністрації про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів на утримання дітей. В судове засідання ніхто не зявився, що згідно з положеннями ч. 3 ст. 221 ЦПК України не є перешкодою для розгляду справи. Дослідивши матеріали справи № 531/1534/15-ц та даної справи, суд приходить до наступних висновків. Відповідно до ч. 1 ст. 221 ЦПК України, якщо рішення суду є незрозумілим для осіб, які брали участь у справі, або для державного виконавця, суд за їхньою заявою постановляє ухвалу, в якій роз'яснює своє рішення, не змінюючи при цьому його змісту. Розяснення про яке просить [PERSON] не змінює рішення суду по суті. Оскільки відсутність номерів актових записів про народження дітей в рішенні від 04.11.2015 року утруднює його виконання, суд вважає за необхідне розяснити рішення, як про це просить [PERSON]

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-10 00:00:00

21.01.2016 року заявник [PERSON] в інтересах її неповнолітньої дочки [PERSON] звернулась до суду із вказаною заявою і просить надати [PERSON] право на шлюб, посилаючись на те, що її дочка на даний момент вагітна і бажає терміново укласти шлюб з [PERSON], який є батьком дитини і бажає, щоб дитина народилась у зареєстрованому шлюбі. В судове засідання сторони не зявились. Заявник [PERSON] подала до суду заяву, в якій просить суд розглядати справу за її відсутності та одночасно повідомляє, що заяву підтримує повністю, просить її задовольнити. Заінтересована особа [PERSON] подала до суду заяву, в якій просить суд розглядати справу за її відсутності, оскільки вона вагітна і не може зявитись у судове засідання, та одночасно повідомляє, що заяву підтримує повністю, просить її задовольнити. Заінтересована особа [PERSON] подав до суду заяву, в якій просить суд розглядати справу за його відсутності та одночасно повідомляє, що заяву підтримує повністю, просить її задовольнити. Представник служби у справах дітей Чуднівської районної державної адміністрації [PERSON] подала до суду заяву, в якій просить суд розглядати справу за її відсутності та одночасно повідомляє, що заяву підтримує повністю, просить її задовольнити. Суд, вивчивши матеріали справи, приходить до висновку, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно ст. 22 СК України шлюбний вік для чоловіків і жінок встановлюється у вісімнадцять років. Особи, які бажають зареєструвати шлюб, мають досягти шлюбного віку на день реєстрації шлюбу. Відповідно до ст. 23 СК України право на шлюб мають особи, які досягли шлюбного віку. За заявою особи, яка досягла шістнадцяти років, за рішенням суду їй може бути надано право на шлюб, якщо буде встановлено, що це відповідає її інтересам. [PERSON], [INFO], на день розгляду справи досягла віку 16 років, що підтверджується копією паспорта серії ВН № 648795, виданого Корольовським РВ у м. Житомирі УДМС України в Житомирській області 26.03.2015 року (а.с. 7). Згідно з довідкою №1240, виданою Чуднівською центральною районною лікарнею від 10.11.2015 року, [PERSON] має вагітність 13-14 тижнів (а.с. 11). [PERSON], [INFO], є повнолітнім, проживає за адресою: [INFO]. Судом встановлено, що надання права на шлюб [PERSON] відповідає її інтересам та інтересам зачатої дитини.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-18 00:00:00

21.01.2016 року керівник Миколаївської місцевої прокуратури №1 в інтересах держави, звернувся до суду з позовом до Миколаївської міської ради та [PERSON] про визнання незаконним та скасування рішення Миколаївської міської ради, визнання недійсним державного акту на право власності на земельну ділянку. Рішенням суду від 10.06.2016 року позов керівника Миколаївської місцевої прокуратури №1 було задоволено, а саме: визнано незаконним та скасовано пункти 30, 30.1 розділу 4 рішення Миколаївської міської ради №36/61 від 04.09.2009 року, якими затверджено проект землеустрою та передано у власність [PERSON] земельну ділянку, площею 1\~000 м2 нормативною грошовою оцінкою 390\~600,00 грн., за рахунок земель ТОВ «Миколаївбудпроект» з віднесенням її до земель житлової забудови, для будівництва та обслуговування індивідуального житлового будинку та господарських споруд по провулку Польотному, 37 у м. Миколаєві, а також визнано недійсним, виданий [PERSON] державний акт серії ЯИ №140186 від 01.12.2009 року щодо земельної ділянки з кадастровим номером 4810136300:12:004:0012., зареєстрований у Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі 01.12.2009 року за №010949702091. При ухвалені рішення судом не було вирішене питання щодо стягнення судового збору. Представники сторін в судове засідання не зявилися, причини неявки суду не повідомили, оскільки неявка сторін при вирішенні питання про додаткове рішення не є обовязковою, то суд вирішив ухвалити додаткове рішення по справі у їх відсутність. Згідно п. 1 ч. 1 ст. 220 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою осіб, які беруть участь у справі, чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо стосовно якої-небудь позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення. 28.07.2016 року керівник Миколаївської місцевої прокуратури №1 в інтересах держави, звернувся до суду з заявою про ухвалення додаткового рішення щодо вирішення питання про судові витрати. Як вбачається з матеріалів справи, судом не вирішено питання щодо стягнення судового збору відповідно до ст. 88 ЦПК України. З урахуванням вищевикладеного, суд вважає за необхідне ухвалити додаткове рішення, яким стягнути з Миколаївської міської ради та [PERSON] на користь прокуратури Миколаївської області судовий збір у сумі по 1378,00 грн. з кожного.

Outcome: approved