Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-28 00:00:00

20 квітня 2021 року [PERSON] звернулася до Краматорського міського суду Донецької області із заявою про видачу обмежувального припису стосовно [PERSON] . В обґрунтування заявлених вимог [PERSON] вказала, що перебувала з [PERSON] у зареєстрованому шлюбі, від якого у них народився син - [PERSON] , [INFO] та донька [PERSON] , [INFO] . З травня 2001 року вона з чоловіком не проживає, з цього часу проживала з дітьми за адресою [ADDRESS] . З 2013 року донька вийшла заміж та почала проживати окремо від неї та її сина [PERSON] . На цей час вона з сином проживає за адресою [ADDRESS] , якій належить їй на праві приватної власності. Останнім часом, а саме протягом двох років, проживання разом з сином [PERSON] в одному будинку стало не можливо, останній постійно її ображає, незважаючи на те, що повістю знаходиться на її утриманні, не працює та не намагається працевлаштуватися, постійно застосовує до неї психологічне насилля, ображає нецензурними словами. Крім цього 06.04.2021 року не заподіюючи їй тілесних ушкоджень вдарив її, що причинило фізичну біль та образу. У зв`язку з цими обставинами вона вимушена звернутися до правоохоронних органів про притягнення [PERSON] до відповідальності за вчинене домашнє насильство. Так,02.03.2021 року вона звернулася до Краматорського РУП ГУНП в Донецькій області із заявою про вчинення відносно неї домашнього насильства. 06.04.2021 року уповноваженими підрозділами Національної поліції був складений терміновий заборонений припис. Однак, образи і психологічне насилля щодо неї з боку [PERSON] не припиняються, вони продовжують проживати у будинку, [PERSON] вчиняє погрози та насильство відносно неї. Вважає, що такими своїми діями [PERSON] позбавляє її нормального життя, вона боїться за себе, знаходиться постійно в стані страху, вважає, що лише шляхом видачі обмежувального припису можна припинити насильницькі дії, що вчиняються заінтересованою особою відносно неї. У зв`язку з цим просила видати обмежувальний припис у вигляді заходів тимчасового обмеження прав [PERSON] , поклавши на нього на строк шість місяців такі обов`язки: -заборонити [PERSON] перебувати в місці спільного проживання з постраждалою особою [PERSON] за адресою: [ADDRESS] ; -заборонити [PERSON] наближатися на відстань 100 метрів до: місця проживання постраждалої особи [PERSON] за адресою: [ADDRESS] ; - заборонити [PERSON] вести телефонні переговори з постраждалою особою [PERSON] або контактувати з нею через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб; Ухвалою суду від 20 квітня 2021 року відкрито провадження у справі, призначено справу до судового розгляду в порядку окремого провадження на 13:15 год. 22 квітня 2021 року про що повідомлено учасників справи. У судовому засіданні заявник [PERSON] заяву підтримала, просила видати обмежувальний припис щодо [PERSON] , посилаючись на обставин, викладені у заяві , зазначила, що неодноразово її колишній чоловік - батько [PERSON] , [PERSON] пропонував сину переїхати до нього та спокійно жити разом, на що [PERSON] відмовлявся посилаючи на неналежні умови проживання. У судовому засіданні представник [PERSON] - [PERSON] заяву підтримав, просив видати обмежувальний припис щодо [PERSON] , посилаючись на обставин, викладені у заяві та сподівається, що обмежувальний припис допоможе сину знайти порозуміння у відношеннях з матерію. Заінтересована особа [PERSON] в судовому засіданні заяву про видачу обмежувального припису не визнав, вважає її такою, що не підлягає задоволенню, оскільки обставини наведені у ній не відповідають дійсності, будь-якого домашнього насильства стосовно своєї матері [PERSON] ніколи не вчиняв. Зазначив, що конфлікти з боку матері почалися після того, як він перестав працювати та приносити гроші до дому, вказав, що мати постійно провокує його на сварки, обіцяла його виселити будь-яким способом, тому що він заважає їй створювати особисте життя. В цей час він активно шукає роботу. Пояснив, що 06.04.2021 року він не замахувався на мати, не бив її, а раптово зачепив. Крім цього зазначив, що [PERSON] , під час конфліктів ображала його і нецензурно виражалася. В задоволені заяви просив відмовити та надати час для працевлаштування. Представник заінтересованої особи Краматорського РУП ГУНП в Донецькій області в судове засідання не з`явився, але надав заяву, у якій просив справу розглядати у його відсутність. Суд, вислухавши пояснення учасників процесу, повно та всебічно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, дослідивши всі зібрані по справі докази, оцінивши докази кожен окремо та в їх сукупності, приходить до наступного висновку. Порядок розгляду судом справ про видачу і продовження обмежувального припису визначений главою 13 розділу ІV «Окреме провадження» ЦПК України. Відповідно до ст.294 ЦПК України справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду. Інші особливості розгляду цих справ встановлені цим розділом. Відповідно до правил ст. 350-2 ЦПК України, заява про видачу обмежувального припису може бути подана особою, яка постраждала від домашнього насильства або її представником у випадках визначених Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству». Частиною другою статті 3 Закону України «Про запобіганню та протидію домашньому насильству», визначено перелік осіб на яких поширюється дія законодавства про запобігання та протидію домашньому насильству незалежно від факту спільного проживання серед яких - колишнє подружжя, батьків (мати, батько) і дитину (дітей). Предметом доказування є вчинення по відношенню до заявника домашнього насильства, що є необхідною умовою для можливості застосування судом до заінтересованої особи спеціальних заходів щодо протидії домашньому насильству. Відповідно до п. п. 3, 7, 17 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь. Фізичне насильство - форма домашнього насильства, що включає ляпаси, стусани, штовхання, щипання, шмагання, кусання, а також незаконне позбавлення волі, нанесення побоїв, мордування, заподіяння тілесних ушкоджень різного ступеня тяжкості, залишення в небезпеці, ненадання допомоги особі, яка перебуває в небезпечному для життя стані, заподіяння смерті, вчинення інших правопорушень насильницького характеру. Обмежувальний припис стосовно кривдника - встановлений у судовому порядку захід тимчасового обмеження прав чи покладення обов`язків на особу, яка вчинила домашнє насильство, спрямований на забезпечення безпеки постраждалої особи. Кривдником є особа, яка вчинила домашнє насильство у будь-якій формі (п. 6 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству»). Згідно ч. ч. 2, 3 ст. 26 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» обмежувальним приписом визначаються один чи декілька таких заходів тимчасового обмеження прав кривдника або покладення на нього обов`язків: заборона перебувати в місці спільного проживання (перебування) з постраждалою особою; усунення перешкод у користуванні майном, що є об`єктом права спільної сумісної власності або особистою приватною власністю постраждалої особи; обмеження спілкування з постраждалою дитиною; заборона наближатися на визначену відстань до місця проживання (перебування), навчання, роботи, інших місць частого відвідування постраждалою особою; заборона особисто і через третіх осіб розшукувати постраждалу особу, якщо вона за власним бажанням перебуває у місці, невідомому кривднику, переслідувати її та в будь-який спосіб спілкуватися з нею; заборона вести листування, телефонні переговори з постраждалою особою або контактувати з нею через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб. Рішення про видачу обмежувального припису або про відмову у видачі обмежувального припису приймається на підставі оцінки ризиків. Оцінкою ризиків вважається оцінювання вірогідності продовження чи повторного вчинення домашнього насильства, настання тяжких або особливо тяжких наслідків його вчинення, а також смерті постраждалої особи (п. 9 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству»). Наявність чи відсутність ризиків в поєднанні з доведеним фактом вчинення особою домашнього насильства є основною і фактично єдиною підставою для застосування чи не застосування обмежувального припису. «Оцінка ризиків» та «наявність ризиків» - є основними обставинами, які повинні бути встановленні судом для ухвалення законного та обґрунтованого рішення в справах про видачу обмежувального припису. Так, судом встановлено, [PERSON] і сином заявниці [PERSON] . На даний час мати разом із сином проживають в будинку [ADDRESS] . Як вбачається із договору купівлі-продажи № 124Н від 21.03.2001 року [PERSON] купила жилий будинок [ADDRESS] ,та зареєструвала її в БТІ м. Краматорська Донецької області 29.03.2001 року реєстровий № 15656. 06.04.2021 року уповноваженими підрозділами Національної поліції був складений терміновий заборонений припис стосовно [PERSON] , [INFO] . Проте, у матеріалах справи відсутні докази щодо внесення до Єдиного державного реєстру випадків вчинення домашнього насильства [PERSON] стосовно своєї матері [PERSON] . Судом також встановлено , що між заявником [PERSON] та зацікавленою особою [PERSON] існують неприязні відносини, часто виникають конфліктні ситуації з приводу проживання та користування будинком [ADDRESS] . Так, допитана судом свідок [PERSON] пояснила, що є сестрою [PERSON] та донькою [PERSON] та знає відносини, які склалися між матерію та братом. Вказала, що вони «стоять» один одного, цупляться один до одного, мати провокує брата, брат у відповідь може облаяти її нецензурною бранню. На справді її брат спокійна людина , якщо його не чіпляти, він ніколи нікого не образить. За все своє життя він ніколи не розпускав руки до матері, вона за це ручається Допитана судом свідок [PERSON] , яка є колишнім чоловіком [PERSON] та батьком [PERSON] пояснила, що з 2001 року не проживає із сім`єю, однак спілкується і з колишньою дружиною і з дітьми . Син [PERSON] дуже скритна людина , ніколи нікого не ображає, спокійний та ввічливий. В даний час він не працює, шукає роботу. Він, як батько переживає за сина та неодноразова пропонував йому переїхати жити в його будинок, однак син відмовляється. Сваряться мати з сином на пустому місці, чого саме він не знає, знає, що син не допомагає матері по господарству, з цього приводу у неї до нього є претензії. Допитаний судом свідок [PERSON] пояснив, що [PERSON] є його подругою та він буває у неї в будинку, допомагає по господарству, знає відносини, які склалися між [PERSON] та її сином [PERSON] . Так, він чув як [PERSON] образливо із застосування нецензурної лайки ставиться до матері. Щоб син кидався на мати з кулаками він особисто не бачив. Надані представником заявника копії медичної документації ,картки амбулаторно хворої [PERSON] відповідно до яких з остання зверталася до лікаря невропатолога, не є беззаперечним доказом виникнення саме цієї хвороби внаслідок дій [PERSON] . З досліджених в судовому засіданні доказів убачається наявність конфлікту, неприязного відношення заінтересованої особи та заявника. Стосунки між сторонами напружені і неприязні. Так ,наданий заінтересованою особою [PERSON] до справи відеозапис із камери мобільного телефону , яким зафіксовані події у приміщенні квартири [ADDRESS] свідчить про наявність між заявником та заінтересованою особою неприязних стосунків та вбачається що конфлікти між ними виникають внаслідок обопільних дій. Допитаний судом свідок [PERSON] пояснила, що є сусідкою [PERSON] та [PERSON] та знає відносини, які склалися між сином та матерію. Так, [PERSON] ниде не працює, сидить дома та користується водою та світлом за які платить [PERSON] . Про особисті стосунки між матерію та сином вона знає зі слів [PERSON] . Сама вона чула, як син образливо ставиться до матері, висловлюється на її адресу нецензурною лайкою. Зі слів сусідки вона знає, що [PERSON] своїми діями доводить її до нервового зриву та не дає можливості нормально жити. Згідно з частиною четвертою статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. У постанові Верховного Суду в складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 05 вересня 2019 року у справі № 756/3859/19 (провадження № 61-11564св19) зроблено висновок, що «враховуючи положення Закону № 2229-VIII, обмежувальний припис за своєю суттю не є заходом покарання особи (на відміну від норм, закріплених у КУпАП та КК України),а є тимчасовим заходом, виконуючим захисну та запобіжну функцію і направленим на попередження вчинення насильства та забезпечення першочергової безпеки осіб, з огляду на наявність ризиків, передбачених вищезазначеним законом, до вирішення питання про кваліфікацію дій кривдника та прийняття стосовно нього рішення у відповідних адміністративних або кримінальних провадженнях». Закон України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» чітко визначає, що обставинами на підставі яких може бути виданий обмежувальний припис є: ризики продовження скоєння домашнього насильства; ризики повторного вчинення домашнього насильства; ризики настання тяжких або особливо тяжких наслідків; ризики смерті постраждалої особи. Дослідженням наданих заявником [PERSON] доказів встановлено, що доводи заявниці в частині застосування відносно неї домашнього насильства, а саме діяння психологічного насильства знайшли своє підтвердження, оскільки наявність конфлікту між сином та матерію , дають суду підстави дійти висновку про наявність ризиків, щодо продовження саме психологічного насильства, як форми домашнього насильства, є вірогідним. А тому, з урахуванням викладеного, суд приходить до висновку про наявність підстав видачі обмежувального припису. Проте, з урахуванням обставин справи, суд вважає, що строк дії обмежувального припису слід визначити у два місяці, що є достатнім для запобігання ризику продовження дій домашнього насильств та стимулювання учасників конфлікту до вирішення конфлікту між ними. За таких підстав, заява [PERSON] підлягає до часткового задоволення. На підставі викладеного та

Outcome: partial