Jurisdiction: civil
Date: 2020-05-31 00:00:00

1.Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача такий. 10 березня 2020 року [PERSON] (далі - також позивач) звернулася до суду із позовної заявою до [PERSON] (далі - також відповідач) про стягнення аліментів на утримання дитини, у якій просила стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дитини у розмірі 4000 гривень щомісячно до досягнення [PERSON] (далі - також дитина), [INFO] повноліття (далі - також позовна заява), а також матеріальну допомогу у розмірі 2000 гривень щомісячно на її утримання, до досягнення дитиною трьох років. 01 червня 2020 року позивач подала до суду заяву в якій просить зменшити розмір позовних вимог та стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дитини у розмірі 2000 гривень щомісячно до досягненя дитиною повноліття, а також матеріальну допомогу у розмірі 2000 гривень щомісячно на її утримання, до досягнення дитиною трьох років. Відповідач не подав до суду відзив проти позову. 01 червня 2020 року, відповідач подав до суду заяву в якій зазначив, що змінені позовні вимоги визнає в повному обсязі, не заперечує проти їх задоволення. 2. Суд, з приводу неявки в судове засідання сторін, зазначає таке. Після зміни позивачем позовних вимог, позивач та відповідач, кожен окремо, подали 01 червня 2020 року до суду заяви про розгляд справи за їх відсутності. Неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті (стаття 223 Цивільного процесуального кодексу України, далі - ЦПК). Суд вважає можливим розглянути справу за відсутності учасників справи, що не з`явилися до суду, оскільки вони належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду справи, та подали до суду заяви про розгляд справи за їх відсутності. 3. Процесуальні рішення та дії у справі такі. Ухвалою Іванівського районного суду Одеської області від 13 березня 2020 року позовна заява прийнята до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, а учасникам справи роз`яснено право подати до суду відзив, відповіді на відзив, заперечення та обов`язок подати до суду докази. 4. Фактичні обставини встановлені судом та зміст спірних правовідносин такі. Сторони мають дитину, [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження (а.с. 6). Дитина перебуває на повному утриманні позивача. Матеріальну допомогу на утримання дитини та її утримання відповідач не надає. Відповідач офіційно не працевлаштований. 5. Норми матеріального права, які застосував суд такі. Дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років (частина 2 статті 84Сімейного кодексу України, далі - також СК). Батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття (частина 1 статті 180 СК). За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина (частина 3 статті 181 СК). При визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення (частина 1 статті 182 СК). Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів (частина 2 статті 182 СК). Суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі (частина 1 статті 184 СК). Аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову (частина 1 статті 191 СК). Установлено у 2020 році прожитковий мінімум на одну особу для дітей віком до 6 років: з 1 січня 2020 року - 1779 гривень (стаття 7 Закону України «Про державний бюджет України на 2020 рік»). 6. Норми процесуального права, які застосував суд такі. Відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві (частина 1 статті 206 Цивільного процесуального кодексу України, далі - також ЦПК). У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову (частина 4 статті 206 ЦПК). 7. Мотиви застосування норм права такі. Дитина перебуває на повному утриманні у матері. Угоди про добровільну сплату аліментів між сторонами не досягнуто. Відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання дитини. Позивач потребує матеріальної допомоги, оскільки виховує дитину, яка не досягла трирічного віку. У абзаці 3 пункту 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 12 червня 2009 року №2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» пленум роз`яснив, що у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з`ясування і дослідження інших обставин справи. У абзаці 2, 3 пункту 4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 12 червня 2009 року №5 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства, що регулюють правовідносини у справі до судового розгляду» пленум роз`яснив, що у разі визнання відповідачем (або його представником за відсутності у дорученні відповідних обмежень) позову можливе лише ухвалення рішення про задоволення позову, а не про задоволення позову частково чи про відмову в його задоволенні. Якщо для цього немає законних підстав, суд постановляє ухвалу про відмову в прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує розгляд справи. Визнання позову повинно бути безумовним, а якщо у справі беруть участь кілька відповідачів, то ухвалення рішення про задоволення позову за наявності для цього законних підстав можливе лише у разі визнання позову всіма відповідачами. У абзаці 6 пункту 11 постанови Пленуму Верховного Суду України від 18 грудня 2009 року №14 «Про судове рішення у цивільній справі» пленум роз`яснив, що у разі визнання відповідачем позову, яке не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд у мотивувальній частині рішення може вказати лише про визнання позову та прийняття його судом. Отже, визнання позову відповідачем, яке не суперечить закону суд приймає. 8. Висновок суду такий. З огляду на зазначене суд доходить до висновку, що позовну заяву належить задовольнити повністю. 9. Розподіл між сторонами судових витрат такий. Судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог (частина 1 статті 141 ЦПК). З пункту 3 частини 1 статті 5 Закону України «Про судовий збір» вбачається, що від сплати судового збору звільняються позивачі - у справах про стягнення аліментів, збільшення їх розміру, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів чи зміну способу їх стягнення, а також заявники у разі подання заяви щодо видачі судового наказу про стягнення аліментів. Враховуючи те, що позивач звільнена від сплати судового збору за подання позовної заяви, яка має в собі вимоги щодо стягнення аліментів, тому суд констатує про необхідність стягнення судового збору у розмірі 840 гривень 80 копійок з відповідача в дохід держави.

Outcome: approved