Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-22 00:00:00

1.Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача. [PERSON] звернулася до суду з позовом про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, посилаючись на те, що сторони мають дочку: [PERSON] , [INFO] . Позивач не перебувала у зареєстрованому шлюбі з відповідачем, однак відповідач визнав себе батьком дитини. З 2018 року сторони фактично припинили відносини та проживають окремо. На цей час дитина проживає разом із матір`ю та повністю перебуває на її утриманні. Відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання дочки в добровільному порядку. А тому просила стягнути з відповідача аліменти на утримання дочки [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку відповідача, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня пред`явлення позову і до досягнення дитиною повноліття. Позивач у судове засідання не з`явилася, належним чином повідомлена про дату, час і місце судового засідання, звернулася до суду із заявою про розгляд справи за її відсутності. Позовні вимоги підтримала у повному обсязі та просила їх задовольнити. Відповідач у судовому засіданні позов визнав. 2.Заяви, клопотання та інші процесуальні дії у справі. Ухвалою суду від 31 липня 2020 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження, справу призначено до судового розгляду по суті на 23 вересня 2020 року. 3.Фактичні обставини, встановлені судом та зміст спірних правовідносин, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини. Між сторонами виникли правовідносини щодо утримання неповнолітньої дитини, які регулюються нормами Сімейного кодексу України (далі СК України). Судом встановлено, що сторони мають неповнолітню дочку: [PERSON] , [INFO] , яка проживає з позивачем та знаходиться на її утриманні. Позивач не перебувала у зареєстрованому шлюбі з відповідачем, однак останній визнав себе батьком дитини, про що до Державного реєстру актів цивільного стану громадян органом державної реєстрації актів цивільного стану було внесено відомості та зроблено відповідний запис у свідоцтві про народження дитини. З 2018 року сторони припинили відносини та проживають окремо. Відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання дочки. Вказані обставини визнаються відповідачем та підтверджуються письмовими доказами: копією свідоцтва про народження [PERSON] , копією Витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження, довідкою про склад сім`ї № 266 від 21.07.2020. 4.Застосовані норми права. Згідно зі статтею 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини, не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. За змістом ст. 150 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток і утримувати дитину до досягнення нею повноліття на рівні, який дозволяє забезпечити її повноцінне життя. Згідно зі ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст. 181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Згідно з ч. 1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів;інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку (ч. 2 ст. 182 СК України). Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. 5.Оцінка суду. Заслухавши пояснення відповідача, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з огляду на таке. Враховуючи встановлені конкретні обставини справи, стан здоров`я та матеріальне становище дитини, матеріальне становище платника аліментів, який офіційно працевлаштований, повне визнання ним позову, суд дійшов висновку, що з відповідача на користь позивача слід стягнути аліменти на утримання дитини у розмірі 1/4 частини його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня пред`явлення позову до досягнення дитиною повноліття. Саме такий розмір аліментів дозволить відповідачу утримувати свою дитину та найбільш повно відповідає вимогам законодавства з врахуванням можливостей обох батьків щодо утримання дитини. На підставі ст. 430 ЦПК України рішення в частині стягнення аліментів за один місяць підлягає обов`язковому негайному виконанню. 6.Розподіл судових витрат. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України з відповідача в дохід держави підлягає стягненню судовий збір у сумі 840, 80 грн.

Outcome: approved