Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-16 00:00:00

20.11.2014 р. позивач [PERSON] звернувся із позовом до суду, яким просить звільнити позивача від сплати аліментів, що стягуються з нього за рішенням Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 13.05.2013 р. на користь відповідача на утримання дитини [PERSON], [INFO], та стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання дитини [PERSON], в розмірі 1/4 частки всіх видів заробітку (доходу), але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня подання до суду позовної заяви та до досягнення дитиною повноліття. В судовому засіданні позивач підтримав вимоги в межах заявлених позовних вимог. Відповідач позов не визнав повністю, пояснивши, що працює продавцем-консультантом у магазині «Продукти-282» ТОВ «АТБ-Маркет» позмінно, чотири дні робочих та три дні вихідних, на вихідні дні спільна дитина сторін [PERSON] мешкає із відповідачем, також відповідач виховує сина [PERSON], [INFO], а кошти, які відповідач подовжує отримувати від позивача (аліменти), витрачає на утримання [PERSON] Вислухавши пояснення позивача, відповідача, допитавши свідка [PERSON], дослідивши матеріали справи, з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення відповідача, оцінивши докази у їх сукупності, суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог, виходячи з наступного. Позивач та відповідач з 24 лютого 2006 року він перебувалі у шлюбі, зареєстрованому у відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Павлограду Павлоградського міського управління юстиції Дніпропетровської області, актовий запис № 61, який було розірвано рішенням Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 05.06.2013 р. (а.с.10-11). Від шлюбу мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO], відповідно до свідоцтва про народження, батьком якої записаний позивач, мати - відповідач (а.с. 6). На утримання дитини, рішенням Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 13 травня 2013 року, з позивача на користь відповідача було тягнуто аліменти, в розмірі 1/4 частки всіх видів заробітку (доходу), але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 15 квітня 2013 року та до досягнення дитиною повноліття (а.с. 9). У судовому засіданні відповідач пояснила, що будучи зареєстрованою за однією адресою із позивачем та [PERSON] (м. Павлоград, [ADDRESS]), фактично мешкає за іншою ([ADDRESS]). Як вбачається із довідок, виданих квартальним комітетом № 62 м. Павлограда, станом на 04.11.2014 р. неповнолітня [PERSON], [INFO] року, мешкає разом із позивачем за адресою м.Павлоград, [ADDRESS] (а.с.7). Вказану обставину підтвердила і свідок [PERSON] Відповідно до положень ч. 2 ст. 197 Сімейного Кодексу України, за позовом платника аліментів, суд може повністю або частково звільнити його від сплати заборгованості за аліментами, якщо вона виникла у зв'язку з його тяжкою хворобою або іншою обставиною, що має істотне значення. На підставі ч. 4 ст. 223 ЦПК України якщо після набрання рішенням суду законної сили, яким з відповідача присуджені періодичні платежі, зміняться обставини, що впливають на визначені розміри платежів, їх тривалість чи припинення, кожна сторона має право шляхом пред'явлення нового позову вимагати зміни розміру, строків платежів або звільнення від них. Враховуючи, що в судовому засіданні достеменно установлено, що на дату звернення позивача із позовом малолітня [PERSON] постійно проживає з позивачем, знаходиться на його повному утриманні, суд вважає можливим звільнити позивача від стягнення аліментів на його утримання, оскільки на даний час відповідач отримує аліменти від позивача на утримання доньки без правової підстави. В частині позовних вимог про стягнення аліментів з відповідачки на користь позивача на утримання їх спільної доньки [PERSON] підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ст.181 СК України способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними, при відсутності згоди, шляхом вирішення спору судом про стягнення з одного батька на користь іншого аліментів на утримання неповнолітньої дитини, яка фактично проживає зі позивачем та перебуває на його матеріальному утриманні. Відповідно з ч.3 ст.181 СК України з урахуванням обставин справи, вважаю, що доцільним буде стягнення з відповідача аліментів в розмірі 1/6 від всіх видів його заробітку, але не менше 30% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, на утримання доньки, оскільки остання проживає з позивачем і в теперішній час знаходиться на його утриманні. Згідно ст.182 СК при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина та інші обставини, що мають істотне значення. Суд також враховує положення ст.141 СК України, за якими мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, зокрема щодо обов'язку утримувати дитину. Рішенням Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 13 травня 2013 року, з позивача на користь відповідача на утримання малолітньої доньки [PERSON] були стягнути аліменти в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку (а.с.9). Позивач у даній справі просить стягувати аліменти в аналогічному розмірі. Проте, при визначенні розміру аліментів суд враховує матеріальне становище відповідача, який працює продавцем-консультантом у магазині «Продукти-282» ТОВ «АТБ-Маркет», що підтверджено довідкою з місця роботи (а.с.35) та має іншу дитину - неповнолітнього сина [PERSON], [INFO] (а.с.36), тобто не може надавати допомогу позивачу у повному розмірі позовних вимог останнього. З огляду на вищенаведене позов підлягає частковому задоволенню.

Outcome: partial