Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-22 00:00:00

20 грудня 2016 року [PERSON] звернувся до Шевченківського районного суду Харківської області з позовною заявою про визнання права власності на земельну частку (пай) в порядку спадкування за законом, після смерті батька [PERSON], померлого 28 грудня 2009 року. У судовому засіданні представник позивача, яка діє на підставі довіреності просила позовні вимоги задовольнити. В обгрунтування позовних вимог зазначила, що 28 грудня 2009 року помер батько позивача: [PERSON]. Після його смерті залишилося спадкове майно, яке він успадкував після смерті дружини, та отримав свідоцтво про право на спадщину за законом, а саме: житловий будинок з надвірними будівлями, земельна ділянка, розміром 9.04 га, які розташовані на території Гетьманівської сільської ради Шевченківського району Харківської області, а також грошових внесків. Після смерті батька [PERSON], позивач вчасно звернувся до нотаріальної контори та отримав свідоцтва про право наспадщину за законом, на грошові внески та житловий будинок з надвірними будівлями, але свідоцтво про право на земельну частку (пай) видано не було, в звязку з відсутністю оригінала сертифіката. Сертифікат на право на земельну частку (пай) виявлений не був та є втраченим при нез'ясованих обставинах. В документах збереглася лише його копія. Про втрату сертифікату позивачем надано оголошення в газету «Краєвид». За таких обставин, не маючи правовстановлюючих документів на земельну ділянку, він не може отримати спадкове майно увигляді земельної частки (паю), після смерті батька. Тому звернувся до суду, та просить визнати за ним право власності на земельну частку (пай), розміром 9.04 га розташовану на теритроії Гетьманівської сільської ради Шевченківського району Харківської області, після смерті [PERSON], померлого 28 грудня 2009 року. Представник відповідача [PERSON] райдержадміністрації Харківської області в судовому засіданні позовні вимоги визнала та не заперечувала проти їх задоволення. В судове засідання представник Гетьманівської сільської ради Шевченківського району Харківської обалсті не зявився, надав до суду письмову заяву з клопотанням про розгляд справи у своєї відсутності, проти задоволення позову [PERSON] не заперчує. Суд заслухавши представника позивача, представника відповідача, перевіривши матеріали справи, вважає що позовна заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч. 1 ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Стаття 60 ЦПК України передбачає, що кожна сторона зобовязана довести ті обставини , на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Судом установлені такі факти, і відповідні їм правовідносини. З свідоцтва про народження ( серії ЯЛ № 236379) вбачається, що [PERSON], народився 7 травня 1956 року, його батьками вказано відповідно: [PERSON], [PERSON]. Свідоцтвом про смерть ( серія І-ВЛ №557236 виданого повторно [PERSON] районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківській області від 30 серпня 2016 року) засвідчено той факт, що [PERSON], помер 28 грудня 2009 року. За життя [PERSON] отримав свідоцтво про право на спадщину за законом від 25 червня 2004 року на спадкове майно: земельну частку (пай) розміром 9.04 га, на підставі сертифікату (серія ХР № 0275638), майнового паю, грошового внеску, яке залишилося після смерті дружини - [PERSON], померлої 29 жовтня 1999 року. В 2006 році розпочав оформляти зазначену земельну частку (пай). Ним була замовлена технічна документації із землоустрою щодо оформлення права власності на земельну ділянку згідно проекту землоустрою щодо організації території земельних часток (паїв) із земель реформованого КСП ім.Ватутіна на території Гетьманівської сільської ради Шевченківського району Харківської області, яка була виготовлена фірмою товариством з обмеженою відповідальністю «ЗЕМЛЯНЕ». Відповідно до свідоцтв на право на спадщину за законом виданих [PERSON] державною нотаріальною конторою від 15 вересня 2010 року, позивач прийняв спадщину у вигляді житлового будинку з надвірними побудовами, грошових внесків, після смкерті батька [PERSON], який помер 28 грудня 2009 року. Звернувшись до нотаріальної контори з приводу прийняття спадщини на земельну частку (пай), розміром 9.04 га, яка залишилася в спадок після смерті батька, [PERSON] було відмовлено, так як оригінал правовстановлюючого докумену був відсутній. Вищезазначений сертифікат на право земельну частку (пай) при невідомих обставинах було втрачено про, що зроблено повідомлення в районну газету «Краєвид» від 23 січня 2016 року №7-8 (1625 1626). Згідно довідки №428 Гетьманівської сільської ради Шевченківського району Харківської області від 08 вересня 2016 року, [PERSON] до дня своєї смерті 28 грудня 2009 року, був зареєстрований та постійно проживав на території даної сільської ради за адресою: с.Гетьманівка Шевченківського району Харківської області, відповідно до запису в погосподарській книзі сільської ради №2 за 2006-2010 роки, особовий рахунок №125. На день смерті інших членів зареєстрованих за даною адресою не було. Довідкою №П-103/0-102/6-16 відділу Держгеокадастру у [PERSON] районі Харківської області від 4 листопада 2016 року, зазначено, що земельна ділянка частка (пай), яка перебувала у колективній власності реформованого КСП ім.Ватутіна розміром 9.04 умовних кадастрових гектарів, розташована на території Гетьманівської сільської ради Шевченківського району Харківської області, та був виданий сертифікат (серія ХР № 0275638) зареєстрований 14 лютого 1997 року у Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за №196. Відповідно до довідки №592/02-14 [PERSON] державної нотаріальної контори Харківської облоасті від 18 листопада 2016 року, позивачу в прийнятті спадщини після смерті [PERSON], померлого 28 грудня 2009 року - відмовлено, та розяснено, що видати свідоцтво про право на спадщину на право на земельну частку (пай), розміром 9.04 в умовних кадастрових гектарах, у разі відсутності правовстановлюючих документів на вищезазначене майно, не вбачається можливим, та запропоновано звернутися для вирішення даного питання до суду. Пунктом 4.15 Наказу Мін'юсту від 22 лютого 2012 року № 296/5 зареєстрованого в Міністерстві Юстиції України 22 лютого 2012 р. за № 282/20595 «Про затвердження Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України» вказано, що видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, проводиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкодавцеві. За таких обставин, не маючи державних актів (сертифікатів) на право власності на земельні ділянки, позивач не може отримати у власність спадкове майно. З листа №8/01-08 Печенізької державної нотаріальної контори Харківської області від 24 січня 2017 року вбачається, що після [PERSON], померлого 28 грудня 2009 року [PERSON] державною нотаріальною конторою Харківської області, 18 травня 2010 року було заведено спадкову справу № 72/2010, та 15 вересня 2010 року за р. №№982, 985, 987 були видані свідоцтва про право на спадщину. Відповідно ст.41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися та розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності набувається в порядку визначеному законом. Право власності є непорушним. Статтею 1216 Цивільного кодексу України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Статтею 1218 Цивільного кодексу України встановлено, що до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно зі статтею 1261 Цивільного кодексу України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. За правилами ст. 1268 Цивільного кодексу України встановлено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно до частини 3 статті 1268 Цивільного кодексу України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Частина 5 статті 1268 Цивільного кодексу України встановлює, що незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Земля є основним національним багатством, що перебуває під особливою охороною держави. Право власності на землю гарантується. Це право набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до закону (ст. 14 Конституції України). Враховуючи, що позивач є спадкоємцем першої черги, визнання за ним права власності не порушає нічиїх інтересів, оцінивши зібрані докази та давши їм належну оцінку, суд дійшов до висновку, що позовні вимоги [PERSON] є доведеними та підлягають задоволенню.

Outcome: approved