Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-28 00:00:00

21.10.2020 року до суду надійшли позовна заява АТ «Державний ощадний банк України» до [PERSON] про стягнення заборгованості. У позовній заяві позивач посилається на те, що 28.08.2018 року між АТ «Державний ощадний банк України» в особі філії - Головного управління по м. Києву та Київській області та [PERSON] було укладено договір у вигляді Заяви приєднання та Заяви на встановлення відновлювальної кредитної лінії № 508916511 до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб та відкриття поточного рахунку з використанням електронного платіжного засобу (платіжної картки)( ДКБО). Згідно з п. 3.1. Заяви про приєднання шляхом підписання цієї Заяви клієнт беззастережно приєднується до ДКБО. На підставі наданих відповідачем як клієнтом відповідно до вимог чинного законодавства України документів йому відкрито поточний рахунок № [NUMBER] в гривнях на умовах тарифного пакету «Мій комфорт», Тарифів за користування платіжною карткою, розміщених на сайті Банку та на інформаційних стендах, що знаходяться у приміщеннях установ Банку, та надано клієнту платіжну картку та персональний ідентифікацій код. В своїй Заяві на встановлення кредитної лінії, яка є складовою Заяви про приєднання, Клієнт просив Банк надати йому кредит на споживчі потреби шляхом встановлення відновлювальної кредитної лінії на його кредитний рахунок. Банк встановив Клієнту кредит у сумі 25 000 грн. Пунктом 6.6.1 передбачено, що процентна ставка за Кредитом є фіксованою і складає 38.00 процентів річних за користування кредитними коштами. Згідно Додатку № 1 до основного ДКБО плата за перевищення витратного ліміту по поточному рахунку (овердрафт) становить 38 відсотків на рік. Відповідно до п. 6.10 Заяви - всі інші умови Кредитного договору містяться в Договорі ДКБО. За умовами п.п. 1.14.1. Клієнт зобов`язується використати Кредит за цільовим призначенням і своєчасно та в повному обсязі повернути суму Кредиту, сплатити всі нараховані проценти та інші платежі, передбачені Кредитним договором. Згідно з п. 1.16. за користуванням Кредитом Клієнт зобов`язаний сплачувати Банку проценти в порядку та розмірах, визначених в Заяві на встановлення відновлювальної кредитної лінії та в Додатку № 1 до Договору. Відповідно до п.п. 1.28. будь-яке невиконання Клієнтом умов Договору породжує у Банка право достроково відкликати Кредит, а у Клієнта створює обов`язок достроково погасити заборгованість за Кредитом в повному обсязі та сплатити всі інші платежі, передбачені Договором. Враховуючи те, що позивач виконав свої зобов`язання за Договором, надавши відповідачу кредит, а відповідач порушив його умови щодо повернення кредиту та сплати процентів, у зв`язку з цим виникла заборгованість, АТ «Державний ощадний банк України» просить стягнути з [PERSON] заборгованість, яка відповідно до розрахунку станом на 08.09.2020 року становить 18 610,13 грн., з яких: 17 553,98 грн. - загальна сума основної заборгованості; 116,09 грн. - комісія; 223,75 грн. - пеня за несвоєчасне погашення основного боргу (кредиту); 90,50 грн. - пеня за несвоєчасне погашення процентів; 556,49 грн. - 3 % річних на суму простроченого кредиту; 44,24 грн. - 3% річних на суму нарахованих та несплачених процентів; 14,54 грн. - втрати від інфляції за несвоєчасне погашення кредиту; 10,54 грн. - втрати від інфляції за несвоєчасне погашення процентів. Ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва від 03.12.2020 року відкрито спрощене позовне провадження у справі з повідомленням сторін. 17.02.2021 року від сторони позивача до суду надійшло клопотання про зменшення розміру позовних вимог, в якій позивач просить стягнути з відповідача суму кредитної заборгованості у розмірі 7183,18 грн. Пояснює, що за період з 29.08.2018 року по 03.02.2021 року в рахунок погашення заборгованості відповідачем було сплачено грошові кошти в сумі 11426,95 грн., що підтверджується банківською випискою по рахунку клієнта. Станом на 11.02.2021 року заборгованість за договором у відповідача складає 7183,18 грн., з яких борг за кредитом - 6127,03 грн. У судове засідання сторона позивача не з`явилася. В матеріалах справи міститься клопотання, з якого вбачається, що позивач просить розглянути справу без участі представника, проти ухвалення заочного рішення по справі не заперечує. Відповідач у судове засідання не з`явилася, про дату, час і місце розгляду справи повідомлялася в порядку, передбаченому процесуальним законом. Суд за письмовою згодою представника позивача ухвалив постановити заочне рішення згідно положень ч. 1 ст. 280 ЦПК України на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши надані докази, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що 28.08.2020 року між ПАТ «Державний ощадний банк України» (в подальшому змінено назву на АТ «Державний ощадний банк України») в особі філії - Головного управління по м. Києву та Київській області АТ «Ощадбанк» та [PERSON] було укладено договір комплексного банківського обслуговування фізичних осіб та відкриття поточного рахунку з використанням електронного платіжного засобу (платіжної картки) (ДКБО) шляхом підписання заяви про приєднання № 508916511 до договору та заяви на встановлення відновлювальної кредитної лінії. Згідно з п. 3.1. Заяви про приєднання шляхом підписання цієї Заяви клієнт беззастережно приєднується до Договору в редакції, яка на день підписання цієї Заяви розміщена на інтернет-сторінці Банку, та укладає з Банком Договір, складовою частиною якого є умови договору банківського рахунку, кредитного договору. Відповідачу відкрито поточний рахунок № [NUMBER] в гривні на умовах тарифного пакету «Мій комфорт», Тарифів за користування платіжною карткою, розміщених на сайті Банку та на інформаційних стендах, що знаходяться у приміщеннях установ Банку, та надано клієнту платіжну картку типу MasterCart Word Debit «Моя карта» та ПІН-конверт до неї. Згідно з п. 6.3. Заяви на встановлення відновлювальної кредитної лінії Клієнт погодився, що йому може бути встановлено бажаний розмір кредиту 25 000 грн. та максимальний розмір кредиту 250 000 грн. зі строком кредитування 60 місяців з можливим продовженням на той самий строк. Пунктом 6.6. передбачено, що процентна ставка за Кредитом є фіксованою і складає 38.00 процентів річних за користування кредитними коштами у всіх випадках, крім випадку користування кредитними коштами протягом Грейс-періоду. Згідно Додатку № 1 до основного ДКБО плата за перевищення витратного ліміту по поточному рахунку (овердрафт) становить 60 відсотків на рік. Банк встановив [PERSON] кредит у сумі 25 000 грн., що підтверджується наданою суду випискою по рахунку. За умовами п.п. 1.14.1. ДКБО Клієнт зобов`язується використати Кредит за цільовим призначенням і своєчасно та в повному обсязі повернути суму Кредиту, сплатити всі нараховані проценти та інші платежі, передбачені Кредитним договором. Згідно з п. 1.16. за користуванням Кредитом Клієнт зобов`язаний сплачувати Банку проценти в порядку та розмірах, визначених в Заяві на встановлення відновлювальної кредитної лінії та в Додатку № 1 до Договору, в разі зміни умов кредитування згідно п. 11.1.3. розділу ХХ Договору. Відповідно до п.п. 1.27. будь-яке невиконання Клієнтом умов Договору породжує у Банка право достроково відкликати Кредит, а у Клієнта створює обов`язок достроково погасити заборгованість за Кредитом в повному обсязі та сплатити всі інші платежі, передбачені Договором. Суд вважає, що вимоги позивача ґрунтуються на законі з огляду на наступне. Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема, договори та інші правочини. Відповідно до ст. 509 цього Кодексу зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Статтею 1054 ЦК України визначено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно зі ст. 1055 ЦК України кредитний договір укладається у письмовій формі. Судом встановлено, що договір сторонами укладено в письмовій формі, в якому зазначено розмір та умови надання кредиту. Згідно з ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Положеннями ст. 1050 ЦК України передбачено, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Якщо позичальник своєчасно не повернув речі, визначені родовими ознаками, він зобов`язаний сплатити неустойку відповідно до статей 549-552 цього Кодексу, яка нараховується від дня, коли речі мали бути повернуті, до дня їх фактичного повернення позикодавцеві, незалежно від сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Однак станом на день подачі позовної заяви та розгляду справи умови Кредитного договору відповідачем порушуються. Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч. 1 ст. 536 цього Кодексу за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Статтею 549 визначено, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. Сплата прострочених відсотків, пені обумовлені договором і підлягають стягненню, оскільки відповідач своєчасно не погасив суму кредиту та відсотки за користування кредитом. Згідно положень ст. 615 у разі порушення зобов`язання однією стороною друга сторона має право частково або в повному обсязі відмовитися від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом. Разом з тим, відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Крім того, згідно ч. 2 цієї статті боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідач не виконуючи умови договору шляхом не сплати коштів у встановлений строк, порушив вимоги ст. 530 ЦК України. Таки чином, згідно зі ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Отже, з відповідача підлягає стягненню сума кредитної заборгованості, яка станом на 11.02.2021 року складає 7183,18 грн., з яких: 6127,03 грн. - борг за кредитом; 116,09 грн. - комісія за розрахунково-касове обслуговування; 223,75 грн. - пеня за несвоєчасне погашення боргу (кредиту); 90,50грн. - пеня за несвоєчасне погашення процентів; 556,49 грн. - 3% річних за прострочення сплати кредиту; 44,24 грн. -3% річних за прострочення сплати процентів за користування кредитом; 14,54 грн. - інфляційні втрати з лютого 2019 року по листопад 2019 року за прострочення сплати кредиту; 110,54 грн. - інфляційні втрати з лютого 2019 року по листопад 2019 року за прострочення сплати процентів за користувач кредитом. Враховуючи положення п. 2 ч. 2 ст. 49 ЦПК України зменшення розміру позовних вимог є правом позивача, а тому з урахуванням викладеного та вимог закону, суд приходить до висновку про необхідність стягнути з відповідача заборгованість у загальному розмірі 7183,18 грн. Відповідно до ст. 141 ЦПК України стягненню з відповідача також підлягає судовий збір у розмірі 2102 грн., сплачений позивачем при зверненні до суду.

Outcome: approved