Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-26 00:00:00

20 вересня 2017 року [PERSON] звернувся до Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська із заявою про встановлення факту родинних відносин. В обґрунтування заяви посилається на те, що він є рідним сином [PERSON], [INFO]. Однак, 15.04.1947 року, при видачі свідоцтва про його народження, відділом реєстрації громадянського стану Сопоцкинського райбюро Гродненської області республіки Білорусь, в свідоцтві про народження ім'я матері заявника було помилкового записано «[PERSON]» замість правильного «[PERSON]». Мати заявника померла [INFO]. З метою отримання спадщини він звернувся до приватного нотаріуса та дізнався, що для відкриття спадкової справи необхідно отримання свідоцтва про смерть. В Амур-Нижньодніпровському районному у місті Дніпрі відділі державної реєстрації актів цивільного стану ГТУЮ у Дніпропетровській області заявнику повідомили, що він не може отримати свідоцтво про смерть матері, в зв'язку з іншим написанням імені померлої у його свідоцтві про народження. З урахуванням викладеного, заявник просить суд встановити факт того, що він є рідним сином [PERSON], [INFO]. Заявник в судове засідання не з'явився, надав заяву, в якій просив розглядати справу в його відсутність. Заінтересована особа в судове засідання не з'явилася, про час та місце розгляду справи був повідомлена належним чином, причину неявки суду не повідомила. Суд, дослідивши й оцінивши докази в справі в їхній сукупності, доходить висновку, що заявлені вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Згідно свідоцтва про народження [NUMBER], матір'ю заявника [PERSON], [INFO], є [PERSON]. В матеріалах справи наявна копія заповіту від 04.12.2012 року, посвідченого приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Рудченко О.В., згідно якого [PERSON] заповіла належну їй частку квартири [ADDRESS]: 1/3 частину з якої - [PERSON], [INFO], 2/3 частину з якої - [PERSON], [INFO]. Статтею 234 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що у порядку окремого провадження розглядаються також справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Відповідно до ч. 1 ст. 256 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту: 1) родинних відносин між фізичними особами; 2) перебування фізичної особи на утриманні; 3) каліцтва, якщо це потрібно для призначення пенсії або одержання допомоги по загальнообов'язковому державному соціальному страхуванню; 4) реєстрації шлюбу, розірвання шлюбу, усиновлення; 5) проживання однією сім'єю чоловіка та жінки без шлюбу; 6) належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті; 7) народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження; 8) смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті; 9) смерті особи, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави вважати її загиблою від певного нещасного випадку внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру. Відповідно до ч. 2 вказаної статті, у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Як роз'яснено у пункті 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року за №5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» (з подальшими змінами та доповненнями), в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов'язується з наступним вирішенням спору про право. Відповідно до ч.1 ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Відповідно до ч.4 ст. 1266 ЦК України, двоюрідні брати та сестри спадкодавця спадкують ту частку спадщини, яка належала б за законом їхнім матері, батькові (тітці, дядькові спадкодавця), якби вони були живими на час відкриття спадщини. Встановлення факту родинних відносин між фізичними особами необхідно заявнику для оформлення спадщини після померлої матері [PERSON]. Виходячи з наведеного, дослідивши усі надані суду докази у їх сукупності, перевіривши відповідність вимог діючому законодавству України, суд дійшов висновку про обґрунтованість заяви [PERSON], оскільки обставини, на які він посилається в своїй заяві, знайшли своє підтвердження в матеріалах справи, заявником доведено факт родинних відносин між ним та [PERSON], також безперечно встановлено бажання [PERSON] після своєї смерті залишити заявнику частку в квартирі, що їй належала на праві власності за життя, а тому заява про встановлення юридичного факту, що має юридичне значення, підлягає задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved