Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-02 00:00:00

21.08.2020 року позивач Акціонерне товариство «АКЦЕНТ-БАНК» (далі - позивач, АТ «А-Банк») звернувся з позовом до відповідача [PERSON] (далі - відповідач, [PERSON] ), в якому просив стягнути з останньої заборгованість у розмірі 20261,20 гривень та судові витрати в розмірі 2102,00 гривень. В обґрунтування позову зазначив, що відповідно до укладеного договору № SAMABWFC00002000066 від 19.04.2019 відповідач отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий картку з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки та сплатою відсотків за користування кредитом, щомісячно на суму залишку заборгованості за кредитом. Щодо зміни кредитного ліміту Банк керується п. 2.1.1.2.3 та 2.1.1.2.4 Умов та Правил надання банківських послуг, де зазначено, що Клієнт дає свою згоду, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням Банку, і Клієнт дає право Банку в будь-який момент змінити (зменшити, збільшити або анулювати) кредитний ліміт. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами надання банківських послуг, Правилами і Тарифами складає між ним і Банком кредитний Договір, про що свідчить підпис відповідача в заяві. Відповідно до Умов та правил надання банківських послуг позичальник зобов`язується погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених Договором. Однак в порушення взятих на себе зобов`язань за вказаним договором відповідач не виконала умови договору, в зв`язку з чим станом на 12.07.2020 утворилася заборгованість за кредитним договором в розмірі - 20261,20 гривень, яка складається з заборгованості за кредитом - 13687,59 гривень, заборгованість по відсоткам - 6123,61 гривень. Ухвалою суду від 23.09.2020 року ухвалою суду було відкрито провадження у справі та призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Ухвалою суду від 29.10.2020 розгляд справи відкладено в зв`язку з неявкою сторін. Представник позивача до суду не прибув, в матеріалах справи міститься письмове клопотання про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, просить їх задовольнити, проти проведення заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, про дату, час та місце розгляду справи вважається повідомленим належним чином, про причини неявки суд не повідомив, відзив на позовну заяву не подав, будь-яких заяв або клопотань на адресу суду від нього не надходило. Вирішуючи питання про проведення розгляду справи в заочному порядку, суд вважає за необхідне зазначити, що інститут заочного провадження призначений впливати на відповідачів, які не вчиняють дій щодо участі у розгляді справи. Верховний Суд також вказав, що інститут заочного провадження відповідає положенням та спрямований на реалізацію Рекомендації № R (84) 5 Комітету Міністрів Ради Європи державам-членам стосовно принципів цивільного судочинства, що направлені на вдосконалення судової системи. Для досягнення цієї мети необхідно забезпечити доступ сторін до спрощених і більш оперативних форм судочинства та захистити їх від зловживань та затримок, зокрема, надавши суду повноваження здійснювати судочинства більш ефективно. Суд, відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України, з урахуванням згоди позивача на проведення заочного розгляду справи, вважає можливим ухвалити заочне рішення та ухвалою суду від 03.02.2021 року вирішено питання про розгляд справи на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановити заочне рішення). Справа розглядається за відсутності учасників справи, тому у відповідності до ст. 247 ч. 2 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши письмові докази у справі, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, застосувавши до спірних правовідносин відповідні норми матеріального та процесуального права, вважає, що заявлений позов підлягає задоволенню з таких підстав. Згідно ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Судом встановлено, що 19.04.2019 року відповідач [PERSON] надала Банку Анкету-Заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у АТ «АКЦЕНТ-БАНК» про надання кредитного ліміту, та отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. (а.с.6). Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами та Привалами надання банківських послуг, і тарифами, правилами користування, основними умовами обслуговування і кредитування, складає між ним і Банком договір про надання банківських послуг, про що свідчить його підпис у заяві (а.с.6-7 зв. сторона). Згідно до п. 2.1.1.5.5 Умов та правил надання банківських послуг позичальник зобов`язується погашати заборгованість за Кредитом, відсотками за його використання, за перевитратами платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим Договором. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Частина 1 статті 1049 ЦК України передбачає, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Згідно ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Відповідно до положень ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Так, відповідачем [PERSON] умови договору належним чином не виконано, порушено вимоги правил надання банківських послуг, якими передбачено зобов`язання позичальника погашення заборгованості за кредитом, а також проценти за його користування, перевитратам платіжного ліміту. Згідно наявного в матеріалах справи розрахунку заборгованості за Кредитним договором (а.с. 5), з яким погоджується суд, станом на 12.07.2020 відповідач внаслідок неналежного виконання взятих на себе зобов`язань має заборгованість в розмірі: 20261,20 гривень, яка складається з заборгованості за кредитом - 13687,59 гривень, заборгованість по відсоткам - 6123,61 гривень. За змістом частини 1 статті 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Таким чином, на підставі наведеного, виходячи із принципів об`єктивності, реальності і справедливості, суд вважає за необхідне стягнути з Відповідача на користь Позивача заборгованість за кредитом в сумі 20261,20 гривень. З урахуванням положень ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати, пов`язані зі сплатою судового збору в розмірі 2102,00 гривень. На підставі викладеного та

Outcome: approved