Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-31 00:00:00

19 травня 2018 року позивач [PERSON] звернулась до Троїцького районного суду Луганської області із позовом, в якому просила суд збільшити розмір аліментів на утримання неповнолітніх дітей, які стягуються з [PERSON] на її користь та стягувати з відповідача по 1500,00 грн на кожну дитину. В ході судового розгляду уточнила позовні вимоги та просила стягувати з відповідача по 1000,00 грн на кожну дитину до досягнення дітьми повноліття. В обґрунтування позовних вимог зазначила, у шлюбі з відповідачем у неї народилось двоє дітей: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. Шлюб між позивачем та відповідачем був розірваний на підставі рішення Троїцького районного суду Луганської області від 27 січня 2012 року, діти на даний час проживають разом з нею. За рішенням Троїцького районного суду Луганської області з [PERSON] на її користь на утримання неповнолітніх дітей стягуються аліменти у розмірі 400 гривень щомісячно на кожну дитину, до досягнення дітьми повноліття. Однак цих аліментів не вистачає для належного утримання дітей. Крім того, сума розміру аліментів на дитину віком від 6 до 18 років збільшилась і на даний час становить 930,00 грн. В судовому засіданні позивач підтримала позовні вимоги в повному обсязі. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги про стягнення з нього аліментів на утримання дітей в розмірі 1000,00 грн на кожну дитину визнав в повному обсязі. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню виходячи із наступного. Судом встановлено, наступне. Згідно копії свідоцтва про укладення шлюбу від 16.10.2004 року серії 1-ТП №0110747, виданого Демино-Олександрівською сільською радою Троїцького району Луганської області, [PERSON] та [PERSON] 16.10.2004 року зареєстрували шлюб (а.с.15). Рішенням Троїцького районного суду Луганської області від 27.01.2012 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] був розірваний (а.с.5). Відповідно до копій свідоцтв про народження від 10.01.2005 року серії 1-ЕД №276666, а також від 15.05.2007 року серії 1-ЕД №073296, [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO] (а.с.13,14). Рішенням Троїцького районного суду Луганської області від 10.01.2014 року, залишеним без змін ухвалою колегії суддів судової палати з цивільних справ Апеляційного суду Луганської області від 05.02.2014 року, з [PERSON] на користь [PERSON] стягуються аліменти на утримання дітей [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], в сумі 400,00 грн щомісячно на кожну дитину, до досягнення дітьми повноліття (а.с.6-7). З копії розрахунку заборгованості по аліментних платежах станом на 20.04.2018 року вбачається, що [PERSON] не має заборгованості зі сплати аліментів (а.с.51). Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України (далі СК України) батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Стаття 141 СК України, встановлює рівність прав та обов'язків батьків щодо дитини. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини. Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20.11.1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України №789ХІІ (78912) від 27.02.1991 року та набула чинності для України 27.09.1991 року - держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Згідно з ч. 1 ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів, інші обставини, що мають істотне значення. Частиною 1 статті 192 СК України передбачено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Зазначене вище також передбачено п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», згідно з яким розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у звязку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоровя когось із них. Отже, в Законі закріплено можливість зменшення чи збільшення розміру сплачуваних аліментів та вичерпний перелік обставин, які можуть бути підставою для зміни розміру аліментів за рішенням суду: зміна матеріального стану, зміна сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я, інші випадки, прямо передбачені СК України. Згідно ч. 2 ст. 182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ст. 7 Закону України «Про державний бюджет України» від 07.12.2017 № 2246-VIII, прожитковий мінімум для дитини від 6 до 18 років з 01 січня 2018 року встановлений у розмірі 1860,00 грн. Таким чином, розмір аліментів на дитину має бути не менший ніж 930,00 грн (50% від 1860,00 грн = 930,00 грн). Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» - розмiр алiментiв на одну дитину не може бути меншим, нiж зазначений у ч. 2 ст. 182 СК України. Нести відповідальність по утриманню дітей батьки повинні в рівній мірі. При цьому, судом враховується той факт, що відповідач працездатний, доказів того, що він має на утриманні інших осіб, тобто з нього стягуються аліменти, суду не надав, у звязку з чим він разом з позивачем повинен у рівних частках нести матеріальну відповідальність, а тому, відповідно до конституційного принципу верховенства права, з урахуванням потреб дітей та можливостей батька, суд вважає за необхідне збільшити розмір аліментів, які він сплачує на користь позивача на утримання неповнолітніх дітей. Суд при розгляді вимог позивача про збільшення розміру аліментів враховує те, що після ухвалення попереднього рішення суду про стягнення аліментів змінився визначений положеннями СК України мінімальний розмір аліментів, відтак попередньо визначений судом розмір аліментів цим вимогам, вочевидь, не відповідає, а тому з вказаних підстав аліменти підлягають збільшенню. Згідно з п.23 Постанови Пленуму ВСУ від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», у випадку зміни розміру аліментів у новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили. Отже, виходячи з встановлених дійсних обставин справи та враховуючи матеріальне становище платника аліментів, який отримує мінливий дохід, відсутність відомостей про наявність у нього інших осіб, які б знаходилися на його утриманні, матеріальне становище позивача та дітей, а також те, що відповідач заперечень щодо розміру аліментів не надав, суд вважає можливим стягнути з відповідача аліменти на утримання дітей в сумі 1000,00 грн щомісяця на кожну дитину до досягнення дітьми повноліття. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, судові витрати, повязані з розглядом справи, покладаються на сторони пропорційно задоволених позовних вимог. Якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Позивач звільнена від сплати судового збору відповідно до вимог ст. 5 Закону України «Про судовий збір», а тому судовий збір в сумі 704,80 грн необхідно стягнути з відповідача в дохід держави пропорційно задоволеним вимогам. На підставі викладеного,

Outcome: approved