Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-20 00:00:00

21 грудня 2017 р. позивач звернувся до суду з позовною заявою про стягнення з відповідача заборгованості за договором позики. Позов з мотивовано тим, що 13 січня 2016 р. сторони уклали договір позики, за яким позивач передав, а відповідач прийняла позику у сумі 70\~000 грн. зі строком повернення до 31 грудня 2018 р., про що свідчить договір позики. Відповідно до укладеного між сторонами договору позики договір є безвідсотковим, при цьому часткова сплата боргу сплачується відповідачем щомісячно у сумі 1\~000 грн. до 25 числа поточного місяця. З лютого 2016 р. по серпень 2016 р. відповідач частково погасила борг, повернувши позивачу 4 000 грн. Відповідач ухиляється від виконання своїх зобовязань за договором, в звязку з чим позивач просить стягнути заборгованість за договором позики в сумі 66\~000 грн. Крім того, позивач просить суд стягнути з відповідача витрати на сплату судового збору в сумі 700,00 грн. В звязку з тим, що 15 грудня 2017 р. набрали чинності зміни до ЦПК України, ухвалою суду від 18 січня 2018 р. розгляд справи вирішено проводити в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін. Відповідач у встановлений судом строк відзив на позовну заяву не подав, в звязку з чим суд відповідно до положень ст. 178 ч.8 ЦПК України вирішує справу за наявними в ній матеріалами. Позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно зі ст. 13 ч.1 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ст. 81 ч.1 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судом встановлено, що 13 січня 2016 р. сторони у відповідності зі ст. 1046-1047 ЦК України уклали договір позики, у відповідності з яким позикодавець [PERSON] передав, а позичальник [PERSON] прийняла у власність 70 000 грн., зобовязавшись повернути зазначену суму позики не пізніше 31 грудня 2018 р. (а.с.6) Відповідно до п.2 договору позики від 13 січня 2016 р. вказаний договір є безвідсотковим, при цьому часткова сплата боргу повинна сплачуватися відповідачем щомісячно у сумі не менше 1\~000 грн. до 25 числа поточного місяця. Згідно зі ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Наданими позивачем документами встановлено, що позичальник свої зобовязання за договором позики не виконала. З лютого 2016 р. по серпень 2016 р. відповідач частково погасила борг, повернула позивачеві 4\~000 грн. Відповідно зі ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі) у строк та в порядку, що встановлені договором. З огляду на викладене суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за договором позики в сумі 66\~000 грн., а також понесені позивачем витрати на сплату судового збору в сумі 700 грн. відповідно до ст. 141 ЦПК України.

Outcome: approved