Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-25 00:00:00

21.01.2020 року [PERSON] та [PERSON] звернулися до суду із зазначеним позовом, в якому просили визнати за ними право власності на житловий будинок з господарськими будівлями, розташований по [ADDRESS] із яких: 1/3 його частки за [PERSON] як члена колгоспного двору, 1/3 за [PERSON] в порядку спадкування, як спадкоємцем за заповітом після смерті [PERSON] та 1/3 його частки за [PERSON] , як членом колгоспного двору. Позивачі [PERSON] та [PERSON] в підготовче засідання не з`явилися, але у своїх заявах просили суд розглядати справу без їх участі та задовольнити позовні вимоги. Представник відповідача - Обмачівської сільської ради Бахмацького району Чернігівської області в підготовче засідання не з`явився, але від органу місцевого самоврядування надійшла заява про розгляд справи у відсутності їх представника. Позовні вимоги визнають та не заперечують проти їх задоволення. В зв`язку з неявкою в підготовче засідання осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу з допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося, відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Враховуючи, що відповідач визнав позовні вимоги в повному обсязі, суд вважає за необхідне ухвалити рішення у підготовчому засіданні відповідно до положень ч. 3 ст. 200 ЦПК України. Відповідно до ч. 4 ст 206 ЦПК у разі визнання відповідачем позову суд за наявності до того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Як встановлено в судовому засіданні [PERSON] , яка за час життя, 04.04.2000 року склала заповіт на все своє майно на користь позивачки [PERSON] (а.с. 14), померла [INFO] (а.с. 13). Остання, як спадкоємець за заповітом після смерті [PERSON] , своєчасно прийняла спадщину, оскільки у передбачений законодавством шестимісячний термін звернулася до нотаріуса з відповідною заявою (а.с. 14 - 15). Відповідно до абз. 2,3 п.1 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» відносини спадкування регулюються правилами ЦК якщо спадщина відкрилася не раніше 1 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час закононодавство, зокрема відповідні правила Цивільного кодексу Української РСР, у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом. У разі, коли спадщина, яка відкрилася до набрання чинності ЦК і строк на її прийняття не закінчився до 1 січня 2004 року, спадкові відносини регулюються цим Кодексом. Як вбачається зі змісту довідки за № 13, виданої 16.01.2020 року Обмачівською сільською радою Бахмацького району Чернігівської області, домоволодіння за адресою [ADDRESS] станом на 15.04.1991 року належало до суспільної групи - колгоспний двір, членами якого рахувались: голова домогосподарства - [PERSON] , померла [INFO] , невістка - [PERSON] , [INFO] , внук - [PERSON] , [INFO] (а.с. 16). Технічний паспорт на об`єкт нерухомого майна підтверджує, що будинок з надвірними будівлями споруджувався в колгоспному дворі в період з 1960 року по 1980 рік. (а.с.21). Згідно п.6 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 20 від 22 грудня 1995 року «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» «Право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. Розмір частки члена двору визначається виходячи з рівності часток усіх його членів, включаючи неповнолітніх та непрацездатних». Таким чином розмір часток кожного зі співвласників будинку складав по 1/3 його частині. Зі змісту довідки, виданої 24.12.2019 року КП Прилуцьке МБТІ вбачається, що станом на 31.12.2012 року право власності на житловий будинок за [ADDRESS] не зареєстровано (а.с.24). Згідно з інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно відомості на житловий будинок з господарськими будівлями за [ADDRESS] в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно відсутні. В судовому засіданні також встановлено, що перешкодою позивачці [PERSON] у реалізації спадкових прав після померлої [PERSON] в передбаченому законодавством нотаріальному порядку є неналежне оформлення спадкодавцем права власності на відповідну частину житлового будинку з надвірними будівлями, внаслідок чого нотаріус відмовив їй у видачі свідоцтва про право на спадщину на вищевказане майно (а.с. 25). Відповідно до абз. 3 п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» «У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження». Виходячи з вищевикладеного, враховуючи, що позивачка [PERSON] являється спадкоємцем за заповітом після померлої [INFO] [PERSON] , своєчасне прийняття нею спадщини, відсутність спадкоємців, які мають право на обов`язкову частку у спадщині, неналежне оформлення спадкодавцем права власності на відповідну частину будинку з надвірними будівлями, суд вважає за необхідне визнати в порядку спадкування за [PERSON] право власності на 1/3 частину житлового будинку з надвірними будівлями після померлої [PERSON] . Відповідно до ч. 2 ст. 41 Конституції України «Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом». Відповідно до ст. 328 ЦК України «Право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлене судом». Відповідно до ст. 392 ЦК України «Власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою…». До 19 січня 1996 року згідно з Інструкцією про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах, селах і селищах міського типу Української РСР, затвердженої 31.01.1996 року Міністерством комунального господарства УРСР, не підлягали реєстрації будинки і домоволодіння, розташовані в сільських населених пунктах, які адміністративно підпорядковані містам або селищам міського типу, але до них не приєднані. Обов`язок власників забезпечити державну реєстрацію права власності на всі без винятку об`єкти нерухомості, введено лише з 29.06.1998 року, коли набрала чинності Інструкція про порядок державної реєстрації права власності на об`єкти нерухомого майна, що перебуває у власності юридичних та фізичних осіб, затверджена Наказом Державного комітету будівництва, архітектури та житлової політики від 09.06.1998 року з дотриманням установленого порядку набуття, але без державної реєстрації, слід вважати такими, що виникли та набуті в установленому порядку. Як члени колгоспного двору, позивачі мають право по 1/3 частині вищевказаного домоволодіння, тому, з урахуванням положень ч. 2 ст. 41 Конституції України та ст. 328 ЦК України, за ними слід визнати право власності на 1/3 його частину за кожним, як членів колгоспного двору.

Outcome: approved