Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-13 00:00:00

1. Щодо позову. 1.1. Відповідно до позовної заяви, позивачам на праві спільної часткової власності належить квартира №91, розташована за адресою м.Херсон, вул.Чорноморська, 32. В позовній заяві вказано, що позивач [PERSON] в зазначеній квартирі не зареєстрований та не проживає, в ній зареєстровані та фактично проживають позивач [PERSON] та відповідач. Також в позові зазначено, що підставою для звернення до суду стала систематична протиправна та аморальна поведінка відповідача по відношенню до позивача [PERSON], яка є його матірю, оскільки він систематично вживає алкогольні напої в квартирі зі своїми друзями, внаслідок чого вони сваряться та нецензурно висловлюються, що заважає останній, застосовував до позивача фізичний вплив. Крім того, позивачі зазначають, що 22.09.2013р. відповідач наніс позивачу [PERSON] тілесні ушкодження, після чого остання звернулась до Дніпровського РВ УМВС України в Херсонській області із заявою про вжиття заходів до відповідача. Оскільки відповідач своїми діями робить неможливим для інших осіб проживання з ним в одній квартирі та не налаштований змінювати свій спосіб життя та ставлення до своєї матері, з якою він спільно проживає, позивачі просили захистити їх порушене право шляхом виселення відповідача з квартири №91, що розташована за адресою м.Херсон, вул.Чорноморська, 32 1.2. Представник позивача [PERSON] за довіреністю [PERSON] та позивач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримали в повному обсязі, просили позов задовольнити з підстав, вказаних в позовній заяві. 1.3. Позивач [PERSON] в судовому засіданні підтримала позовні вимоги в повному обсязі, просила позов задовольнити з підстав, вказаних в позовній заяві. Пояснила, що відповідач проживає разом з нею в одній квартирі, проявляє по відношенню до неї протиправну та аморальну поведінку, систематично вживає спиртні напої, нецензурно висловлюється в її адресу, погрожує фізичною розправою та наніс їй тілесні ушкодження, з приводу чого вона викликала міліцію, однак працівники правоохоронних органів тільки провели з ним бесіду, заходи впливу до нього не застосовували. Також зазначила, що вона часто хворіє та потребує спокій, однак відповідач своїми діями робить неможливим проживання з ним в одній квартирі, у звязку з чим просить захистити її порушене право шляхом виселення відповідача з вищевказаної квартири. 1.4. Позивач [PERSON] будучи допитаним у судовому засіданні у якості свідка пояснив, що позивач [PERSON] є його матірю, а відповідач його рідним братом. Зазначив, що мати постійно скаржиться йому на відповідача, який погано до неї відноситься, через що вона постійно вимушена виходити з квартири на вулицю чи йти до своєї сусідки. Також зазначив, що зі слів своєї матері знає про те, що відповідач систематично вживає спиртні напої, після чого нецензурно висловлюється в її сторону. Крім того зазначив, що матір скаржиться йому на те, що відповідач періодично застосує до неї фізичне насильство, після чого у неї на тілі синьці, з приводу чого вона неодноразово зверталася до органів міліції з метою застосування до останнього заходів впливу. 2. Щодо позиції відповідача та пояснення інших осіб. 2.1. Представник відповідача за довіреністю [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги не визнав, просив відмовити в задоволенні позову у звязку з необґрунтованістю. Пояснив, що відсутні правові підстави для виселення відповідача, передбачені ч.1 ст.116 ЖК УРСР, оскільки до відповідача не вживалися судом, прокурором, органом внутрішніх справи, адміністративною комісією виконкомів заходи попередження, а також заходи громадського впливу, вжиті на зборах жильців будинку чи членів ЖБК, трудових колективів чи іншими громадськими організаціями за місцем роботи або проживання відповідача, відсутній факт систематичних протиправних дій відповідача, у звязку з чим позовні вимоги є безпідставними. 2.2. Відповідач [PERSON] будучи допитаним у судовому засіданні у якості свідка пояснив, що він має добре відношення до своєї матері, жодної шкоди їй не завдавав, фізичний вплив до неї не застосовував. Також пояснив, що його мати хворіє та декілька разів переносила операції на головному мозку, внаслідок чого має проблеми з координацією рухів, часто падає та травмується. Зазначив, що у вказаній в квартирі він проживає з 2008р., з того часу піклується про матір, в квартирі спиртні напої не розпиває та приятелів для розпивання спиртних напоїв до квартири не приводить. Однак зазначив, що з матірю має напружені стосунки, часто виникають словесні конфлікти. 2.3.Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що вона є сусідкою позивача [PERSON], допомагає їй по домашньому господарству, періодично купляє ліки, продукти харчування. Зазначила, що неодноразово помічала на руках позивача синьці, а також часто бачила позивача на вулиці, яка вказувала, що не хоче йти додому через погане до неї відношення відповідача. Також зазначила, що позивач періодично тікає зі своєї квартири до неї додому через неадекватну поведінку відповідача внаслідок вживання ним спиртних напоїв. 2.4. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснив, що він перебуває у дружніх стосунках з відповідачем. Зазначив, що зі слів [PERSON] знає, що він проживає разом з матірю, у якого з нею нормальні стосунки. Також зазначив, що відповідач не зловживає спиртними напоями, про конфлікти з матірю знає зі слів відповідача, який йому пояснював, що вони розпочинаються зі сторони матері. 2.5. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснив, що він перебуває у дружніх стосунках з відповідачем, декілька разів був у нього вдома. Зазначив, що в його присутності позивач викликала міліцію з тих підстав, що відповідач, на її думку, розпиває спиртні напої та внаслідок чого, висловлюється в її сторону нецензурною лайкою, однак насправді вони спокійно спілкувались в кімнаті відповідача, спиртні напої не розпивали. 3. Щодо встановлених обставин та інших доказів. 3.1. позивачам на праві спільної часткової власності належить квартира №91, яка знаходиться в м.Херсоні, вул.Чорноморська, 32, що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за законом від 15.06.2000р., посвідченого державним нотаріусом Першої Херсонської державної нотаріальної контори [PERSON], зареєстр. в реєстрі за №І-І309 та договором дарування від 28.10.2013р., посвідченого державним нотаріусом Першої Херсонської державної нотаріальної контори [PERSON], зареєстр. в реєстрі за №2-91; 3.2. в квартирі [ADDRESS] зареєстровані [PERSON], 1935р.н. та її син [PERSON], 1958р.н., що підтверджується довідкою, виданою ЖЕО ЖБК «Дніпровець» від 07.04.2015р.; 3.3. позивач [PERSON] не значиться зареєстрованим та не проживає у вищевказаній квартирі; 3.4. відповідач є членом сім?ї [PERSON]; 3.5. позивач неодноразово зверталась до міліції зі скаргами на порушення відповідачем правил суспільного співжиття та застосування до нього заходів впливу; 3.6. 10.01.2013р. позивач [PERSON] звернулась до Дніпровського РВ ХМУ УМВС України в Херсонській області із заявою про вчинення насильства в сімї, з приводу протиправної поведінки [PERSON] та вжиття до нього заходів, заяву Дніпровським РВ ХМУ УМВС України в Херсонській області зареєстровано в ЖЕО Дніпровського РВ ХМУ за №304, матеріал розглянуто відповідно до Закону України «Про звернення громадян» та висновком №135 від 10.01.2015р. списано в справу; 3.7. заяву позивача [PERSON] за №11477 від 22.09.2013р., за даним фактом відкрито кримінальне провадження №12013230030004525 та на підставі п.2 ч.1 ст.284 КПК України 11.11.2013р. закрито; 3.8. заяву №15499 від 26.12.2014р., матеріал розглянуто відповідно до Закону України «Про звернення громадян» та висновком №9788 від 30.12.2014р. списано в справу; 3.9. заяву №3398 від 22.03.2015р., матеріал розглянуто відповідно до Закону України «Про звернення громадян» та висновком №2144 від 27.03.2015р. списано в справу; 3.10. заяву №4587 від 19.04.2015р., матеріал розглянуто відповідно до Закону України «Про звернення громадян» та висновком №2675 від 19.04.2015р. списано в справу; 3.11. заяву №6769 від 10.06.2015р., за даним фактом відкрито кримінальне провадження №12015230030002216 та на підставі п.2 ч.1 ст.284 КПК України 29.07.2015р. закрито; 3.12. заяву №7012 від 15.06.2015р., матеріал розглянуто відповідно до Закону України «Про звернення громадян» та висновком №4233 від 15.06.2015р. списано в справу, що підтверджується листом-відповіддю від 30.07.2015р. №37/М-209, вказані факти підтверджується листом-відповіддю Дніпровського РВ ХМУ УМВС України в Херсонській області від 30.07.2015р. №37/М-209; 3.13. до відповідача не застосовувались заходи попередження судами, прокурорами, органами внутрішніх справ, адміністративними комісіями виконкомів та заходи громадського впливу, вжиті на зборах жильців будинку чи членів ЖБК, трудових колективів, товариськими судами й іншими громадськими організаціями за місцем роботи або проживання відповідача. 4. Щодо правовідносин. 4.1. Відповідно до ст.319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. 4.2. Відповідно до ст.157 ЖК України виселення членів сім'ї власника жилого будинку (квартири) може бути виселено у випадках, передбачених частиною першою статті 116 ЖК України. Виселення провадиться у судовому порядку без надання іншого жилого приміщення. 4.3. Відповідно до ст.116 ЖК України якщо наймач, члени його сім'ї або інші особи, які проживають разом з ним, систематично руйнують чи псують жиле приміщення, або використовують його не за призначенням, або систематичним порушенням правил соціалістичного співжиття роблять неможливим для інших проживання з ними в одній квартирі чи в одному будинку, а заходи запобігання і громадського впливу виявились безрезультатними, виселення винних на вимогу наймодавця або інших заінтересованих осіб провадиться без надання іншого жилого приміщення. 4.4. Відповідно до п.17 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України» N2 від 12.04.1985р., при вирішенні справ про виселення на підставі ст.116 ЖК осіб, які систематично порушують правила співжиття і роблять неможливим для інших проживання з ними в одній квартирі або будинку, слід виходити з того, що при триваючій антигромадській поведінці виселення винного може статися і при повторному порушенні, якщо раніше вжиті заходи попередження або громадського впливу не дали позитивних результатів. Маються на увазі, зокрема, заходи попередження, що застосовуються судами, прокурорами, органами внутрішніх справ, адміністративними комісіями виконкомів, а також заходи громадського впливу, вжиті на зборах жильців будинку чи членів ЖБК, трудових колективів, товариськими судами й іншими громадськими організаціями за місцем роботи або проживання відповідача (незалежно від прямих вказівок з приводу можливого виселення). 5. Щодо мотивів, порушених прав, свобод чи інтересів. Оскільки для виселення відповідача із займаного приміщення необхідна наявність двох умов - систематичне порушення правил співжиття та вжиття заходів громадського впливу, а позивачами не надано суду доказів про вжиття заходів до відповідача попередження, а також що раніше вжиті заходи попередження не дали позитивних результатів, так як одні лише факти звернення до міліції зі скаргами на порушення правил суспільного співжиття без визнання відповідача винним та без застосування до нього заходів впливу цими органами не є підставою для виселення. Крім того неодноразові звернення позивача щодо порушення відповідачем правил суспільного співжиття та застосування до нього заходів впливу були предметом перевірки Дніпровського РВ ХМУ УМВС України в Херсонській області, однак відповідача жодного разу не визнано винним та до нього органами міліції не застосовувались заходи впливу. Враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні позову за необґрунтованістю.

Outcome: dismissed