Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-17 00:00:00

20 грудня 2016 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до Ізюмської районної державної адміністрації Харківської області про поновлення пропущеного строку звернення до суду та поновлення на посаді керівника апарату Ізюмської районної державної адміністрації Харківської області. В обґрунтування своїх позовних вимог [PERSON] посилається на те, що розпорядженням № 154-к від 05.10.2016 голови Ізюмської РДА [PERSON] його, [PERSON], звільнено з займаної посади керівника апарату Ізюмської районної державної адміністрації Харківської області. Позивач вважає звільнення незаконним з наступних підстав, на думку позивача, його на нову рівнозначну вакантну посаду заступника голови-керівника апарату Ізюмської РДА, або нижчу вакантну посаду заступника керівника апарату-начальника відділу організаційно-кадрової роботи та масових комунікацій апарату РДА переведено не було. Крім того, відповідно до вказаного штатного розпису та розпорядження Ізюмської РДА № 53-к від 24.05.2016р., у Ізюмській РДА Харківської області були створені наступні нові посади: -заступника голови-керівника апарату РДА; -заступника керівника апарату, начальника відділу організаційно-кадрової роботи та масових комунікацій апарату РДА; -начальника загального відділу апарату РДА; -три одиниці посади головного спеціаліста відділу організаційно-кадрової роботи та масових комунікацій апарату РДА. Але його не було повідомлено про наявність вакантних посад в Ізюмській РДА та не було запропоновано зайняття вакантних посад. В порушення вимог ст. 21 Закону України «Про державну службу», зазначеного Порядку, конкурсний відбір на заміщення вакантних посад в Ізюмській РДА, зокрема, посад заступника голови-керівника апарату РДА, заступника керівника апарату, начальника відділу організаційно-кадрової роботи та масових комунікацій Ізюмської РДА, начальника загального відділу апарату РДА не проводився. Звільнення відбулось без відповідного погодження із заступником голови-керівником апарату Харківської ОДА. Просить поновити його на посаді керівника апарату Ізюмської районної державної адміністрації Харківської області. Просить поноввити йому строк звернення до суду із позовом, хоча важає, що ним не було пропущено строк, передбачений ч.1 ст.233 КЗпП України, о скільки у зв»язку з тимчасовим проживанням в м. Харкові позов про поновлення на роботі було подано до Ленінського районного суду Харківської області 07 листопада 2016 року. В судовому засіданні позивач [PERSON] та його представник адвокат [PERSON] позовні вимоги підтримали. Представник відповідача [PERSON], в судовому засіданні позовні вимоги не визнав, вважав, що позивач пропустив місячний термін звернення до суду за захистом своїх прав, оскільки розпорядження про звільнення отримав 05 жовтня 2016 року, що є підставою для відмови в позові. Крім того всі норми чинного законодавства під час звільнення позивача були дотримані. Представник відповідача [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги не визнав, просив у задоволенні позову відмовити. Вислухавши позивача, представників сторін, дослідивши матеріали справи суд приходить до висновку, що позовні вимоги задоволенню не підлягають. Відповідно до\~ст. 233 КЗпП України\~працівник може звернутися з заявою про вирішення трудового спору безпосередньо до районного, районного у місті, міського чи міськрайонного суду в тримісячний строк з дня, коли він дізнався або повинен був дізнатися про порушення свого права, у справах про звільнення в місячний строк з дня вручення копії наказу про звільнення або з дня видачі трудової книжки. У разі порушення законодавства про оплату праці працівник має звернутися до суду з позовом про стягнення йому належної заробітної плати без обмеження будь-яким строком. Відповідно до п. 1 ч. 1\~ст. 40 КЗпП України\~трудовий договір, укладений на невизначений строк, а також строковий договір до закінчення строку його чинності можуть бути розірвані власником або уповноваженим ним органом у випадку змін в організації виробництва праці, у тому числі ліквідації, реорганізації, банкрутства або перепрофілювання підприємства, установи, організації, скорочення чисельності або штату працівників. Частиною другою\~статті 40 КЗпП України\~передбачено, що звільнення з підстав, зазначених у пунктах 1, 2 і 6 цієї статті, допускається, якщо неможливо перевести працівника, за його згодою, на іншу роботу. При цьому трудове законодавство не передбачає право суду перевіряти доцільність скорочення чисельності або штату працівників, з огляду, зокрема, на положення\~ст. 64 ГК України, оскільки право визначати чисельність і штат працівників належить тільки власникові або уповноваженого органу підприємства, і саме останній має право, на свій розсуд, вносити зміни в штатний розпис. Судовим розглядом встановлено, що 25.06.2010 р. розпорядженням № 99-к голови Ізюмської районної державної адміністрації Харківської області, за погодженням із заступником голови-керівника апарату обласної державної адміністрації Харківської області (лист № 01-76/3148 від 25.05.2010р.) [PERSON] призначено на посаду керівника апарату Ізюмської районної державної адміністрації Харківської області. (а.с. 110, 5) Розпорядженням голови Ізюмської РДА № 51-к від 04.05.2016р. проведено попередження працівників апарату РДА, зокрема керівника апарату РДА [PERSON] та інших про зміну істотних умов праці з можливими змінами у структурі районної державної адміністрації та штатних розписах підрозділів РДА з дня набрання чинності Закону України від 10 грудня 2015 року № 889 « Про державну службу» (а.с.112) Згідно додатку до розпорядження № 51-к від 04.05.2016 керівника апарату РДА [PERSON] ознайомлено з розпорядженням 04 травня 2016 року (а.с.113-115) Розпорядженням голови Ізюмської РДА № 53-к від 24.05.2016 до штатного розпису апарату РДА внесено з 01.05.2016р., зокрема, такі зміни: виведено зі штатного розпису посади заступника голови РДА, керівника апарату РДА та введено посади: заступника голови-керівника апарату РДА, заступника керівника апарату-начальника відділу організаційно-кадрової роботи та масових комунікацій апарату РДА.(а.с.116-118) Розпорядженням голови Ізюмської РДА №65-к від 16 червня 2016 року позивача [PERSON] попереджено про наступне вивільнення з займаної посади у зв»язку з реорганізацією структури апарату РДА та скороченням посад, з яким позивач був ознайомлений 30.06.2016 року Відповідно до розпорядження першого заступника голови Ізюмської РДА № 92-к від 01.07.2016 введено в дію штатний розпис апарату Ізюмської РДА на 2016 рік, погоджений з департаментом фінансів обласної державної адміністрації та прийнято рішення щодо переведення працівників апарату РДА у звязку зі змінами у штатному розписі. (а.с.119) Розпорядженням голови РДА № 114-к від 29 липня 2016 року [PERSON] було попереджено про наступне вивільнення із займаної посади, з яким позивача ознайомлено 04 серпня 2016 року та письмово запропоновано зайняти вакантну посаду : спеціаліста І категорії фінансово-господарського відділу фінансового управління Ізюмської РДА( з урахуванням отриманої позивачем освіти за спеціальністю фінанси та кредит), від зайняття якої позивач відмовився. (а.с. 30,31,32, 67) Штатний розпис Ізюмської РДА , що введений в дію з 01 липня 2016 року, погоджений заступником голови- керівником аперату областної державної адміністрації зо червня 2016 року, затвердив чисельність штатних одиниць у кількості 22 одиниці. (а.с.159) Власник є таким, що належно виконав вимоги ч. 2 ст.\~40, ч. 3 ст.\~49-2 КЗпП України\~щодо працевлаштування працівника, якщо запропонував йому наявну на підприємстві роботу, тобто вакантну посаду чи роботу за відповідною професією чи спеціальністю, чи іншу вакантну роботу, яку працівник може виконувати з урахуванням його освіти, кваліфікації, досвіду тощо Відповідно до ч.2 ст.49-2 КЗпП України, при вивільненні працівників у випадках змін в організації виробництва і праці, враховується переважне право на залишення на роботі, передбачене законодавством. Враховуючи ту обставину, що розпорядженням голови Ізюмської РДА №65-к від 16 червня 2016 року були були попереджені про наступне вивільнення 15 працівників РДА, які в свою чергу також мали право на працевлаштування та роботодавець мав обов»язок запропонувати і цим працівникам наявну на підприємстві роботу, тобто вакантну посаду чи роботу за відповідною професією чи спеціальністю, чи іншу вакантну роботу, яку працівник може виконувати з урахуванням його освіти, кваліфікації, досвіду, посилання позивача, що йому не запропоновані всі вакантні посади є безпідставними. Наявні вакантні посади були запропоновані усім працівникам Ізюмської РДА, що вивільнялися, відповідно до їх професії чи спеціальності, з урахуванням їх освіти, кваліфікації, досвіду. (а.с.88,90, 93,94,96,97,98) Посилання позивача [PERSON], що йому, протиправно, не запропоновано посаду заступника голови- керівника апарату Ізюмської РДА є також безпідставним, оскільки вказана посада не є рівнозначною, та є посадою вищого рівня, ніж ту, яку виконував позивач, на яку переважне право претендувати мав заступник голови Ізюмсткої РДА. Згідно до статті 42 КЗпП України працівники з більш високою кваліфікацією і продуктивністю праці мають переважне право на залишення на роботі при скороченні чисельності штату перед працівниками з меншою кваліфікацією і продуктивністю праці, які займають таку ж посаду або виконують таку ж роботу на підприємстві. Право вирішувати питання про поліпшення виробництва надано самому підприємству, в тому числі і право провести перестановку працівників та перевести більш кваліфікованого працівника, посада якого скорочується, з його згоди, на іншу на посаду, звільнивши з неї менш кваліфікованого працівника. Це право а не обовязок підприємства. Зазначені обставини свідчать про те, що відповідач вжив всіх можливих заходів щодо працевлаштування позивача на іншій посаді, від якої позивач відмовився. Статтею 87 ЗУ «Про державну службу» передбачено, що підставами для припинення державної служби за ініціативою субєкта призначення є: 1) скорочення чисельності або штату державних службовців, ліквідація державного органу, реорганізація державного органу у разі, коли відсутня можливість пропозиції іншої рівноцінної посади державної служби, а в разі відсутності такої пропозиції - іншої роботи (посади державної служби) у цьому державному органі; Процедура вивільнення державних службовців на підставі пункту 1 частини першої цієї статті визначається законодавством про працю. Звільнення на підставі пункту 1 частини першої цієї статті допускається лише у разі, якщо державного службовця не може бути переведено на іншу посаду відповідно до його кваліфікації або якщо він відмовляється від такого переведення. Державний службовець, якого звільнено на підставі пункту 1 частини першої цієї статті, у разі створення в державному органі, з якого його звільнено, нової посади чи появи вакантної посади, що відповідає кваліфікації державного службовця, протягом шести місяців з дня звільнення має право поворотного прийняття на службу за його заявою, якщо він був призначений на посаду в цьому органі за результатами конкурсу. 28 вересня 2016 року на засіданні профспілкового комітету первинної організації профспілки розглянуто питання щодо надання згоди на звільнення керівника апарату РДА [PERSON] відповідно підпункту 1 пункту 1 статті 87 Закуону України «Про державну службу» та надано згоду на його звільнення. Розпорядженням №154-к від 05 жовтня 2016 року [PERSON] звільнено з посади керівника апарату Ізюмської РДА (а.с.33) Що стосується строків, передбачених ч.1 ст. 233 КЗпП України, дослідивши надані докази, суд вважає, що позивачем не було пропущено встановлені законом строки, оскільки останній день стоку звернення до суду за вирішенням трудових спорів 05 листопада 2016 року припав на вихідний день. А відповідно до фіскального чеку Харківської дирекції УДППЗ «Укрпошта» позовна заява була відправлена поштою 07.11.2016 року на адресу Ленінського районного суду м. Харкова (а.с.99) Таким чином, на підставі викладеного, суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] задоволенню не підлягають за їх недоведеністю. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed