Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-25 00:00:00

1. Позивач звернулась до суду із позовом про розірвання шлюбу та стягнення аліментів, мотивуючи тим, що шлюб фактично розпався, причина розпаду - несумісність характерів, постійні сварки та скандали, що виникали на цьому ґрунті, втрата почуття любові та взаємоповаги. Крім того, позивач зазначила, що відповідач ухиляється від обов'язку утримувати свою неповнолітню дитину, добровільно не надає матеріальну допомогу на її утримання, неповнолітня дитина проживає разом з позивачем. У зв'язку з наведеним, просила шлюб розірвати та стягнути з відповідача на її користь на утримання неповнолітньої дитини - [PERSON], [INFO]р.н. аліменти у розмірі 1/4 частини усіх видів його доходу (заробітку) щомісячно, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення дитиною повноліття. 2. У судовому засіданні позивач підтримала позовні вимоги, просила їх задовольнити. Надала згоду на ухвалення заочного рішення. 2.1. Відповідач в судове засідання не з'явився, про місце та час розгляду справи повідомлений належним чином, що підтверджується поштовим повідомленням. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст. 224 ЦПК України. 3. Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення позивача, суд встановив, що сторони перебувають в шлюбі, зареєстрованому 29.10.2011р. Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Дніпровського районного управління юстиції у місті Херсоні, актовий запис № 573; шлюб - перший, спору з приводу розподілу майна та визначення місця проживання дитини немає, шлюб фактично розпався, причина розпаду - несумісність характерів сторін, постійні сварки та скандали, що виникали на цьому ґрунті, втрата почуття любові та взаємоповаги, сім'я фактично розпалась, поновлювати її сторони не збираються, збереження сім'ї неможливе. Від шлюбу, сторони мають неповнолітню дитину - доньку [PERSON], [INFO]р.н., що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER], виданого 17.07.2012р. Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Дніпровського районного управління юстиції у місті Херсоні, актовий запис № 520. Відповідач ухиляється від обов'язку утримувати свою неповнолітню дитину, добровільно не надає достатню матеріальну допомогу на її утримання, неповнолітня дитина проживає разом із позивачем. Відповідач інших дітей, непрацездатну дружину, батьків, дочки, сина на утриманні не має. 4. Так, відповідно ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно ст.181 СК України - за рішенням суду кошти на утримання дитини присуджуються у частці від доходу або у твердій грошовій сумі, при визначенні розміру аліментів. Згідно ст.182 СК України, суд враховує - стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно ч.2 ст. 182 СК України - мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Статтею 183 СК України передбачено, що частка заробітку, яка буде стягуватись як аліменти на дитину, визначається судом. Статтею 191 СК України передбачено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. 5. Враховуючи вищезгадане, суд приходить до висновку про те, що позов підлягає задоволенню, оскільки судом встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін. Також, судом встановлено, що відповідач ухиляється від обов'язку добровільно утримувати свою неповнолітню дитину, не надає матеріальну допомогу на її утримання, відповідно вимоги щодо стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. 6.

Outcome: approved