Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-05 00:00:00

21.01.2015 року позивач Публічне акціонерне товариство «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» звернувся до суду із позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості посилаючись на те, що між Публічним акціонерним товариством «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» та [PERSON] було укладено Кредитний договір №009PIL1122340005 від 21.08.2012 року, згідно з п.3.3.1 якого Позичальник надає доручення Банку направити частину кредитних коштів в сумі, що дорівнює розміру комісії за надання Кредиту, встановленому п.3.2.1 Договору, на погашення заборгованості Позичальника по сплаті цієї комісії, а іншу частину Кредиту (за вирахуванням суми комісії за надання Кредиту) перерахувати на його поточний рахунок. У зв'язку з чим, Позичальник погоджується, що розмір Кредиту буде дорівнювати в сумі двом частинам Кредиту: першої, направленої на погашення заборгованості по сплаті комісії за надання Кредиту та другої - перерахованій на Поточний рахунок, що разом становить відповідно до п.2.1 Договору 32500,00грн. Відповідно до умов Договору на Кредит нараховується щомісячна комісія, а саме комісія за управління кредитом у розмірі 0,5% від суми заборгованості по кредиту та нараховується з дати його видачі до дня повного погашення кредиту на суму щоденного залишку заборгованості за кредитом. Згідно п.5.1 Договору Позичальник сплачує штраф у розмірі 200,00грн. за кожен випадок прострочення. Відповідач свої зобов'язання належним чином не виконав, в результаті чого у нього утворилася заборгованість в розмірі 17568,64грн., яку позивач просить стягнути з відповідача та судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 243,60грн. Представник позивача до суду не з'явився, надав суду клопотання про розгляд справи за відсутністю представника, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги визнав в повному обсязі. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведені попереднього судового засідання. Відповідно до ч.4 ст.130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст. 174 ЦПК України за наявності для того законних підстав про задоволення позову. Матеріалами справи встановлено, що між позивачем Публічним акціонерним товариством «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» та відповідачем [PERSON] було укладено Кредитний договір №009PIL1122340005 від 21.08.2012 року, згідно з п.3.3.1 якого Позичальник надає доручення Банку направити частину кредитних коштів в сумі, що дорівнює розміру комісії за надання Кредиту, встановленому п.3.2.1 Договору, на погашення заборгованості Позичальника по сплаті цієї комісії, а іншу частину кредиту (за вирахуванням суми комісії за надання Кредиту) перерахувати на його поточний рахунок. У зв'язку з чим, Позичальник погоджується, що розмір Кредиту буде дорівнювати в сумі двом частинам Кредиту: першої, направленої на погашення заборгованості по сплаті комісії за надання Кредиту та другої - перерахованій на Поточний рахунок, що разом становить відповідно до п.2.1 Договору 32500,00грн. (а.с.4-7). Відповідно до умов Договору на Кредит нараховується щомісячна комісія, а саме комісія за управління кредитом у розмірі 0,5% від суми заборгованості по кредиту та нараховується з дати його видачі до дня повного погашення кредиту на суму щоденного залишку заборгованості за кредитом. Згідно п.5.1 Договору Позичальник сплачує штраф у розмірі 200,00грн. за кожен випадок прострочення. Банк свої зобов'язання виконав, однак відповідач [PERSON] свої зобов'язання належним чином не виконав, в результаті чого у нього утворилася заборгованість, яка згідно розрахунку заборгованості станом на 09.09.2014 року, складає в розмірі 17568,64грн. (а.с.8-9). Відповідно до ст.526 КЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ст.610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Статтею 525 ЦК України передбачено, що одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Таким чином, визнання відповідачем пред'явленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Крім того, з відповідача на користь позивача необхідно стягнути понесені ним судові витрати по сплаті судового збору у розмірі - 243,60грн., згідно до ст. 88 ЦПК України. На підставі викладеного,

Outcome: approved