Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-18 00:00:00

21.09.2016 року позивач звернувся до суду із позовом до відповідача, в якому просив стягнути з відповідача на його користь матеріальну шкоду, завдану ДТП, у спричиненні якого відповідач був визнаний винним постановою суду, у розмірі 4061,69 грн. та судових витрат за звернення до суду. Підставою звернення до суду стало те, що страхова компанія, де відповідач застрахував свою відповідальність не змогла за рішенням суду задовольнити вимоги позивача через відсутність коштів та через початок процедури банкрутства. Ухвалою судді від 28.10.2016 року провадження по справі було відкрито (а.с.23). 20.12.2016 року відповідач подав до суду первинне заперечення на позовну заяву (а.с.38-44), 16.03.2017 року відповідач подав уточнене заперечення (а.с.87-93). 16.03.2017 року відповідач подав до суду заяву про виклик свідка (а.с.95). Вказана заява не була у попередніх складах суду розглянута по суті. Ухвалою судді від 12.02.2018 року справа була прийнята до свого провадження (а.с.140). Ухвалою суду від 15.03.2018 року через неявку належним чином повідомленого відповідача розгляду справи було відкладено (а.с.146). У судове засідання 19.04.2018 року позивач не прибув, від його представника за ордером адвоката [PERSON] надійшла заява від 19.04.2018 року, в якій він просив суд провести розгляд справи за відсутності позивача та його представника, надав суду оригінал виконавчого листа про стягнення заборгованості з ПрАТ «НФСК «Добробут» від 30.10.2015 року з відміткою про невиконання та постанову господарського суду Харківської області з реєстру судових рішень, відповідно до якої 06.09.2017 року ПрАТ «НФСК «Добробут» була визнана банкротом та щодо вказаної страхової компанії відкрита ліквідаційна процедура (а.с.155-162) Відповідач у судове засідання не прибув, про день, час та місце судового засідання повідомлявся належним чином відповідно до вимог п.4 ч.8 ст.128 ЦПК України, причини неявки суду не повідомив (а.с.151). Від особи, яка назвалися його представником [PERSON] за довіреністю, надійшла заява, в якій вказана особа вказала, що він буде знаходитися у відпустці з 18.04.2018 року до 20.05.2018 року та буде знаходитися за межами м. Харкова, у зв'язку з чим просив перенести судове засідання (а.с.152-154). Надаючи оцінку діям вказаної особи, суд зазначає, що належні докази як відпустки представника, так і його повноважень, суду надані не були, а відповідно суд встановлює повторну неявку відповідача без поважних причин у судове засідання, що є на підставі ч.4 ст.223 ЦПК України підставою для розгляду справи по суті. Так, оскільки суду була надана саме копія довіреності, до неї повинен був бути долучений витяг із державного реєстру довіреностей для підтвердження факту, що вона станом на час звернення представника не була відкликана довірителем чи анульована з інших підстав. Відсутність вказаного витягу не дозволяє суду встановити дійсний факт повноважень з боку представника відповідача на представлення інтересів відповідача. Факт відпустки [PERSON] також повинен бути підтверджений відповідними доказами, а саме довідкою з місця роботи, а в разі, якщо вказана особа зареєстрована у Державній фіскальній службі як приватний підприємець чи як самозайнята особа, то відповідною довідкою з завіренням печаткою чи без неї (в разі, якщо діяльність здійснюється без отримання печатки), оскільки саме відповідна довідка є належним доказом знаходження особи у відпустці і її відсутність вказує на відсутність доказів такого факту, а відповідно не з`явлення можливого представника відповідача є не з`явленням у судове засідання без поважних причин. До того ж відпустки вказаної особи перевищують усі передбачені чинним законодавством (ЗУ «Про відпустки») норми (а.с.124). Враховуючи неявку відповідача його клопотання про виклик свідка (а.с.95) суд залишає без розгляду як таке, що не було підтримано стороною по справі у судовому засіданні. Враховуючи неявку усіх учасників справи у судове засідання, фіксування судового засідання звукозаписувальним технічним засобом не здійснюється відповідно до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України. Оскільки відповідач надав відзив (а на час подання відповідно до діючого на той час законодавства - заперечення) на позовну заяву, а позивач та його представник не надали згоду на заочний розгляд справи, справа розглядається у загальному порядку. Дослідивши матеріали справи та діюче законодавство, суд приходить до думки, що позовні вимоги слід задовольнити у повному обсязі, виходячи з наступного. 16.10.2012 року відбулася ДТП, учасниками якої були позивач на належному йому автомобілі марки «Hyundai», моделі «Accent», державний номерний знак [NUMBER], та відповідач на належному йому автомобілі марки «Honda», моделі «Concerto», державний номерний знак [NUMBER]. Постановою Київського районного суду м. Харкова від 16.10.2012 року відповідача було визнано винним у скоєнні вказаного ДТП, що не оспорювалося відповідачем (а.с.38), у зв'язку з чим суд встановлює вказаний факт на підставі ч.1 ст.82 ЦПК України. Не оспорювалася відповідачем і заявлена позивачем на підставі відповідного звіту і сума збитків, спричинена позивачу внаслідок вказаної ДТП. Оскільки відповідач застрахував свою цивільно-правову відповідальність у ПрАТ «НФСК «Добробут» на підставі відповідно поліса цивільно-правової відповідальності позивач первинно звернувся до вказаної компанії з відповідною вимогою про сплату страхового відшкодування. Однак страхова компанія вимогу позивача не задовольнила, у зв'язку з чим позивач звернувся до суду із позовом до вказаної страхової компанії та після постановлення рішення на його користь не зміг його реалізувати, оскільки у вказаній стразовій компанії була Національною комісією, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг, введена тимчасова адміністрація, яка встановила системні порушення у діях даної страхової компанії. При цьому об`єднання страховиків України - Моторне (транспортне) страхове бюро України - повідомило позивачу, що виплати коштів за ПраТ «НФСК «Добробут» за рахунок фондів вказаного об`єднання відповідно до діючого законодавства, чинного на час укладання полісу страхування з боку відповідача, не можуть бути використані до завершення ліквідаційної процедури стразовика. Постановою господарського суду Харківської області від 06.09.2017 року стразова компанія ПрАТ «НФСК «Добробут» була визнана банкрутом та щодо неї введена ліквідаційна процедура до 06.09.2018 року (а.с.63-79, 158-162). Таким чином, позивач, який не отримав відшкодування від страхової компанії відповідача бажає отримати таке відшкодування саме від відповідача, через дії якого і відбулося ДТП у 2012 році. Відповідач категорично не погодився з вимогою позивача, зазначаючи, що підстав для такого відшкодування у позивача немає, оскільки відповідач не несе відповідальності за дії страховика, де він застрахував свого часу свою цивільно-правову відповідальність, та позивач може отримати подвійне відшкодування з боку і страхової компанії, і відповідача, що не відповідає вимогам закону. При цьому заяв про застосування строків позовної давності щодо предмета позову не заявляв, а вважав вимоги позивача безпідставними. Вирішуючи спір по суті, суд виходить з того, що вказана ситуація не була передбачена на час укладання відповідачем зі своїм страховиком договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності, на даний час вказана страхова компанія є банкрутом та час пред'явлення претензій до неї вже минув, до того ж не встановлено, чи є у вказаної юридичної особи майно, яке б могло задовольнити вимоги кредиторів після відрахування обов'язкових платежів та чи є правонаступники, які будуть відповідати за її зобов'язаннями. Тому суд застосовує у даній справі загальні вимоги що деліктного зобов'язання, передбачені Цивільним кодексом України на підставі передбаченого ч.2 ст.16 способу захисту цивільних прав як відшкодування майнової шкоди винною особою, враховуючи той факт, що за вказаний період такого відшкодування позивач по справі, незважаючи на усі свої намагання та добросовісність, так і не отримав. Відповідно до п.1 ч.1 ст. 1188 ЦК України, шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. На підставі викладеного та

Outcome: approved