Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-08 00:00:00

19 травня 2020 року представник акціонерного товариства «ОТП Банк» звернувся до Овідіопольського районного суду Одеської області з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості з карткового рахунку. Позов мотивований тим, що 06 грудня 2017 року між [PERSON] та АТ «ОТП Банк» (далі - Банк) укладено договір про видачу та обслуговування міжнародних кредитних пластикових карток № 2017225181 (далі - Договір). За умовами Договору Банк надав відповідачу кредит на споживчі цілі та придбання послуг. Відповідач взяті на себе зобов`язання виконував з істотними порушеннями, що призвело до виникнення заборгованості в розмірі 27 270,08 грн. На підставі викладеного, позивач просить стягнути з відповідача вказану заборгованість. Ухвалою суду від 05.10.2020 позовна заява прийнята до розгляду, відкрито провадження у справі, призначено розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження, без повідомлення (виклику сторін). Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що 06 грудня 2017 року між [PERSON] та АТ «ОТП Банк» укладено договір про видачу та обслуговування міжнародних кредитних пластикових карток № 2017225181, відповідно до умов якого Банк надає відповідачу кредит шляхом відкриття відновлюваної лінії строком дії три роки з лімітом, а відповідач зобов`язується неухильно виконувати обов`язки, визначені Правилами кредитування, з якими він погодився, ознайомлений та примірник яких отримав. Згідно з розрахунком, наданим позивачем, заборгованість [PERSON] за Договором № 2017225181 від 06 грудня 2017 року станом на 15 травня 2020 року складає 27 270,08 грн. Відповідач не надав суду доказів, які спростовували б розрахунок заборгованості перед АТ «ОТП Банк». Банком було направлено відповідачу вимогу про дострокове виконання грошових зобов`язань № 22-2/L-ДВ/142 від 06 травня 2019 року, яку відповідач отримав 08 червня 2019 року, що підтверджується підписом у рекомендованому повідомленні про вручення поштового відправлення, але вимога не виконана. Відповідно до частин 1, 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом статей 626,628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. За змістом ст. 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч. 1ст. 1048 ЦК України). Частиною 2 ст. 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). Згідно зі ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. У ст. 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно зі ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Разом з тим, згідно з ч. 1ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. На підставі викладеного, суд доходить висновку, що позовні вимоги АТ «ОТП Банк» є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 141 ЦПК України сума сплаченого позивачем судового збору у розмірі 2102 грн. підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. Враховуючи викладене,

Outcome: approved