Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-21 00:00:00

21.08.2017 року представник [PERSON] по довіреності [PERSON] продала, а [PERSON] купила квартиру [ADDRESS] , про що між ними було укладено договір купівлі-продажу квартири, який посвідчено приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Матюховою Т.П. за реєстровим №1270. Відчужена квартира належала продавцю на праві приватної власності відповідно до Свідоцтва про право власності, виданого Головним управлінням житлового забезпечення Виконавчого органу Київської міської ради (Київська міська державна адміністрація) 04.12.2009 року на підставі наказу управління від 28.07.2008 року №1267-С/К1. У вересні 2017 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] , [PERSON] , департаменту з питань реєстрації виконавчого органу Київської міської ради про визнання вказаного вище договору купівлі-продажу квартири недійсним, стягнення моральної шкоди, усунення перешкод у користуванні власністю, повернення квартири в натурі. Рішенням Святошинського районного суду міста Києва від 04 червня 2019 року у позові [PERSON] відмовлено. Постановою Київського апеляційного суду від 26 вересня 2019 року апеляційну скаргу [PERSON] задоволено частково, рішення суду першої інстанції у частині вирішення позовних вимог про визнання правочину недійсним скасовано та ухвалено у цій частині нове рішення, яким визнано недійсним договір купівлі-продажу квартири [ADDRESS] , скасовано реєстрацію права власності на зазначену квартиру за [PERSON] , в іншій частині рішення суду першої інстанції залишено без змін. [PERSON] 10.01.2020 року звернувся до Управління (центр) надання адміністративних послуг Святошинської районної в місті Києві державної адміністрації із заявою про державну реєстрацію права власності на квартири [ADDRESS] , долучивши до заяви дублікат Свідоцтва про право власності, інформаційну довідку БТІ №50022 про реєстрацію права власності на квартиру, копію постанови Київського апеляційного суду від 26 вересня 2019 року. Державний реєстратор Департаменту з питань реєстрації виконавчого органу Київської міської ради (Київська міська державна адміністрація) [PERSON] , розглянувши заяву [PERSON] , 15.01.2020 року прийняла рішення №50659807 про державну реєстрацію права власності на квартиру [ADDRESS] за [PERSON] та внесла до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності відповідний запис. [PERSON] заявила позов до [PERSON] , Департаменту з питань реєстрації виконавчого органу Київської міської ради (Київська міська державна адміністрація), державного реєстратора Духновської О.А., за яким просила визнати неправомірними дії державного реєстратора Духновської О.А. щодо прийняття рішення №50659807 про державну реєстрацію права власності на квартиру [ADDRESS] за [PERSON] , визнати незаконним це рішення та скасувати запис про про державну реєстрацію права власності на квартиру [ADDRESS] за [PERSON] . Третіми особами позивач визначила [PERSON] , та Приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Матюхову Т.П. Позов мотивовано тим, що спірна державна реєстрація права власності здійснена на підставі нечинних документів. Провадження за позовом відкрите відповідно до ухвали судді від 21.02.2020 року, справу призначено до розгляду за правилами спрощеного провадження з повідомленням сторін. Ухвалою суду від 04.03.2020 року справу призначено до розгляду за правилами загального позовного провадження. Позивач до початку розгляду справи по суті змінила вимоги позову і просила визнати неправомірними дії державного реєстратора Духновської О.А. щодо прийняття рішення №50659807 про державну реєстрацію права власності на квартиру [ADDRESS] за [PERSON] , визнати незаконним та скасувати це рішення державного реєстратора, припинити право власності [PERSON] на квартиру [ADDRESS] та визнати поновленим право власності [PERSON] на квартиру [ADDRESS] , зобов`язавши Департамент з питань реєстрації виконавчого органу Київської міської ради (Київська міська державна адміністрація) вчинити дії щодо скасування запису про державну реєстрацію права власності на квартиру [ADDRESS] за [PERSON] 07.08.2020 року підготовче провадження закрите, справа призначена до розгляду по суті, про що судом постановлена відповідна ухвала. Представник позивача в судовому засіданні на вимогах позову наполягала, надала пояснення, що зводяться до викладеного в заявах позивача. Відповідач просив суд відмовити в позові за безпідставністю. Представник Департаменту з питань реєстрації виконавчого органу Київської міської ради (Київська міська державна адміністрація) заявила, що спірна реєстрація права власності здійснена без порушень з боку державного реєстратора, а тому просила в задоволенні позову до реєстраційних органів відмовити. [PERSON] підтримала позов. Приватний нотаріус Матюхова Т.П. надіслала заяву про розгляд справи без її участі, позиції щодо спору не висловила. Вислухавши сторони, дослідивши надані докази суд приходить до висновку про часткове задоволення позову. Так, підставою для реєстрації за [PERSON] права власності на квартиру [ADDRESS] , як це вбачається з інформаційної довідки Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, був дублікат Свідоцтва про право власності, виданий 28.12.2019 року Департаментом будівництва та житлового забезпечення виконавчого органу Київської міської ради (Київська міська державна адміністрація) на підставі наказу від 28.12.2019р. №452. Вочевидь цей правовстановлюючий документ було видано на виконання постанови Київського апеляційного суду від 26 вересня 2019 року про визнання недійсним договору купівлі-продажу квартири [ADDRESS] . Проте, дія даної постанови була зупинена ухвалою Верховного Суду від 08.11.2019 року, а відтак дублікат Свідоцтва видано незаконно і цей документ не міг бути підставою для здійснення спірної реєстрації. Статтею 22 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» встановлено, що відповідальність за достовірність даних, що містяться в документах, поданих для державної реєстрації прав, несе заявник, якщо інше не встановлено судом. З наведеного суд приходить до висновку, що державну реєстрацію право власності за [PERSON] на квартиру [ADDRESS] здійснено на підставі недостовірних відомостей, поданих заявником, а відтак рішення державного реєстратора підлягає скасуванню, як незаконне, з припиненням права власності [PERSON] на дану квартиру, відповідно до ч. 3 ст. 26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень». При цьому, суд визнає, що органами державної реєстрації при здійсненні спірної реєстрації порушень закону не було допущено. Доводи відповідача [PERSON] на свій захист суд відхиляє, як такі, що суперечать доказам у справі. Що стосується інших вимог позову, то в їх задоволенні слід відмовити за безпідставністю. Так, постановою Верховного Суду від 12.03.2020 року скасовано постанову Київського апеляційного суду від 26 вересня 2019 року і залишено в силі рішення Святошинського районного суду міста Києва від 04 червня 2019 року, тим самим відновлено право власності позивача квартиру [ADDRESS] , що набуте нею на підставі договору купівлі-продажу квартири, який посвідчено приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Матюховою Т.П. за реєстровим №1270. Тому, з урахуванням приписів Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», перешкод у відновленні реєстрації права власності позивача на квартиру суд не вбачає. Отже, позов підлягає задоволенню частково, відповідно до наведених вище висновків суду. Питання розподілу судових витрат суд вважає за необхідне винести в окреме судове засідання. На підставі ст. 392 ЦК України, ст.ст. 22, 26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень»,

Outcome: partial