Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-21 00:00:00

19 травня 2017 року заявниця [PERSON] звернулась до суду із заявою, в якій просить встановити факт народження дитини чоловічої статі [PERSON], [INFO], на території Республіки Крим у місті Севастополь від матері [PERSON], [INFO], громадянки України, та батька [PERSON], [INFO], громадянина Російської Федерації, які перебувають у зареєстрованому шлюбі, посилаючись на те, що заявник являється матір'ю [PERSON], яка [INFO], перебуваючи на непідконтрольній Україні території (окупованій) в м. Севастополь Республіки Крим, у Пологовому будинку №1 народила дитину чоловічої статі [PERSON], який являється онуком заявника. Заявниця, як родич батьків дитини, звернулась до органів державної реєстрації актів цивільного стану з питання реєстрації дитини, однак їй було відмовлено в цьому через невизнання державними органами України документів, виданих «органами» на непідконтрольній Україні території, в зв'язку з чим вона вимушена звернутися до суду з даною заявою. Заявниця в судове засідання не з'явилась, в наданій суду письмовій заяві просила розглянути справу за її відсутності, заявлені вимоги підтримала в повному обсязі, просила їх задовольнити. Представник заінтересованої особи в судове засідання не з'явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, проти задоволення заяви не заперечує. Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, дійшов висновку про задоволення заявлених вимог з таких підстав. Відповідно до ч. 3 ст. 49 ЦК України, державній реєстрації підлягають народження фізичної особи та її походження, громадянство, шлюб, розірвання шлюбу, зміна імені та смерть. Згідно п. 7 ч. 1 ст. 256 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження. Згідно до роз'яснення Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», п. 10 відповідно до п. 4 ст. 273 ЦПК України суди можуть встановлювати факти реєстрації усиновлення (удочеріння), шлюбу, розірвання шлюбу, народження і смерті, якщо в органах РАГС не зберігся відповідний запис чи відмовлене в його відновленні або ж він може бути відновлений лише на підставі рішення суду про встановлення факту реєстрації акта громадського стану. Тобто факт народження може бути встановлений у порядку особливого провадження за умови наявності у минулому актового запису. Згідно ч. 1 ст. 257-1 ЦПК України, заява про встановлення факту народження особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана батьками, родичами, їхніми представниками або іншими законними представниками дитини до будь-якого суду за межами такої території України незалежно від місця проживання заявника. Справи про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, розглядаються невідкладно з моменту надходження відповідної заяви до суду. Відповідно до ст. ст. 1, 3 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», Автономна республіка Крим є тимчасово окупованою територією. Тимчасово окупована територія України є невід'ємною частиною території України, на яку поширюється дія Конституції та законів України. Як зазначено в п. п. 1, 2, 3 ст. 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», державні органи та органи місцевого самоврядування, утворені відповідно до Конституції та законів України, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території діють лише на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсними і не створює правових наслідків. Відповідно до ст. 13 Закону України «Про реєстрацію актів цивільного стану» (за внесеними змінами від 09.09.2011 року), підставою для проведення державної реєстрації народження дитини є визначені центральним органом виконавчої влади у сфері охорони здоров'я документи, що підтверджують факт народження. У разі народження дитини поза закладом охорони здоров'я документ, що підтверджує факт народження, видає заклад охорони здоров'я, який проводив огляд матері та дитини. У разі, якщо заклад охорони здоров'я не проводив огляд матері та дитини, документ, що підтверджує факт народження, видає медична консультаційна комісія в порядку, визначеному КМУ. Медична консультаційна комісія видає документ про народження у разі встановлення факту народження жінкою дитини. За відсутності документа закладу охорони здоров'я або медичної консультаційної комісії, що підтверджує факт народження, підставою для проведення державної реєстрації актів цивільного стану. Згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER], виданого 09.02.1989 року відділом РАЦС Комунарського райвиконкому м. Запоріжжя, заявниця [PERSON] являється батьком [PERSON], [INFO], а відповідно і бабусею (родичкою) новонародженої дитини, про яку заявник вказує у заяві. Наведені докази підтверджують родинні відносини заявниці з особою, щодо якої ставиться питання про встановлення вище згаданого юридичного факту народження на тимчасово окупованій території України. Як вбачається з копії медичного свідоцтва про народження серії 67 № 164967 від 30.11.2016 року, [PERSON], [INFO], народила [INFO] о 19 год. 00 хв. в Пологовому будинку №1 м. Севастополя Республіки Крим дитину чоловічої статі. Як вбачається з письмової відповіді Комунарського районного у місті Запоріжжі відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області від 02.03.2017 у проведенні державної реєстрації народження дитини чоловічої статі, народженої [INFO] у [PERSON] було відмовлено, що і стало підставою для звернення [PERSON], як родича (бабусі) до суду з даною заявою. Вирішити питання реєстрації народження дитини у позасудовий спосіб не вбачається можливим, оскільки місце народження є тимчасово окупованою територією. Доказів на спростування наведених вище та встановлених обставин суду не надано. Таким чином, реєстрація народження дитини [PERSON], який народився [INFO], в органах реєстрації актів цивільного стану України не проводилась, і дані обставини підтверджуються доказами зібраними у справі, зокрема копіями документів: паспортами заявника, [PERSON], [PERSON], свідоцтвом про народження [PERSON] В справі наявна копія медичного свідоцтва про народження дитини, видана окупаційною владою АРК, що не має юридичної сили, проте сприймаються судом в сукупності як докази в даній справі про встановлення факту народження дитини. З огляду на викладене, суд вважає, що у даному випадку для проведення державної реєстрації народження дитини є об'єктивні перешкоди. З метою захисту прав і свобод громадян України, яким є заявник та новонароджена дитина, суд прийшов до висновку про необхідність задоволення заяви про встановлення факту народження дитини, оскільки законом не передбачено іншого порядку встановлення такого факту, що надасть можливість отримати громадянкою України свідоцтво про народження її онука, виданого державним органом України. Відповідно до ч. 4 ст. 257-1 ЦПК України, ухвалене судом рішення про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, підлягає негайному виконанню.

Outcome: approved