Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-01 00:00:00

20.12.2016 [PERSON] звернулась до Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що 24.06.2014 зареєструвала з відповідачем шлюб. Від спільного проживання у сторін є малолітня дитина [PERSON], [INFO]. На даний час сторони проживають окремо, а малолітній син проживає разом з позивачем та знаходиться на її утриманні. Відповідач в добровільному порядку не надає матеріальну допомогу на утримання дитини, хоча фізично здоровий, інших утриманців не має, може працювати, заробляти кошти та утримувати дитину. Враховуючи, що відповідач має нерегулярний, мінливий дохід, позивач просить суд стягувати з відповідача аліменти на утримання дитини в твердій грошовій сумі в розмірі 1000 гривень щомісячно, починаючи з дня звернення з позовною заявою до суду і до досягнення дитиною повноліття. В судовому засіданні позивач позов підтримала повністю з підстав, викладених у ньому, просила суд його задовольнити. Пояснила, що, не зважаючи на дворічний вік сина, змушена вийти на роботу, щоб заробляти кошти для утримання дитини. Однак її заробітна плата є невеликою, в грудні вона отримала лише 1100 грн. Вважає, що позивач може і повинен працювати, щоб також утримувати їхню спільну дитину. На даний час 1000 грн. для проживання та розвитку дитини не є великою сумою. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнав частково. Пояснив, що він ніде не працює, доходів не має, а тому не може сплачувати аліменти в такому розмірі. Визнає, що також повинен утримувати їхню спільну з позивачем дитину. Пояснив, що хворіє на цукровий діабет. Не заперечував, що інсулін він отримує від держави безкоштовно, а інші ліки йому не потрібні. Зазначив, що має можливість сплачувати аліменти лише в розмірі 500 грн. щомісячно. Заслухавши учасників судового розгляду, дослідивши матеріали справи, суд прийшов до такого висновку. 24.06.2014 сторони зареєстрували шлюб. Рішенням Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області від 30.11.2016 даний шлюб розірвано (а.с. 5). Від спільного подружнього життя у сторін народилась дитина [PERSON], [INFO], що підтверджується копією Свідоцтва про народження серії І-АМ № 302573 (а.с. 3). Відповідно до довідки виконкому Жеребилівської сільської ради Могилів-Подільського району Вінницької області № 405 від 16.12.2016 дитина сторін проживає з матірю [PERSON] (а.с. 4). Відповідно до ч. 1 ст. 180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Однак відповідач в добровільному порядку не надає позивачу матеріальну допомогу на утримання малолітньої дочки. Як встановлено судом, позивач має право знаходитись в декретній відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трьох років, однак з метою матеріального забезпечення дитини не скористалась даним правом. Згідно довідки Комунальної установи «Мурованокуриловецька лікарня планового лікування» № 81 від 15.12.2016 [PERSON] працює на посаді медичної сестри і її середньомісячна заробітна плата становить 1897 грн. (а.с. 6). За таких обставин позивачу важко самій створити умови для належного утримання дитини, її фізичного та духовного розвитку. Вказане дає суду підстави вважати, що відповідач зобовязаний сплачувати на користь позивача аліменти на утримання малолітнього сина. При визначенні розміру аліментів, суд виходить з такого. Частиною 1 статті 184 СК України визначено, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Мінімально необхідний рівень матеріального забезпечення дитини відповідного віку встановлений на законодавчому рівні . Так, згідно ст. 7 Закону України «Про державний бюджет України на 2017 рік» прожитковий мінімум на дітей віком до 6 років з 1 січня 2017 року становить 1355 грн. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року № 789-XII та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Визначаючи розмір аліментів, відповідно до вимог ч. 1 ст. 182 СК України, суд також враховує матеріальне становище позивача та відповідача, те, що відповідач згідно довідки Мурованокуриловецької лікарні № 143 від 27.01.2017 хворіє на цукровий діабет та є інсулінозалежним, не має на утриманні інших дітей, непрацездатних дружини, батьків, дочки, сина, та зважаючи на рівний обовязок батьків утримувати дітей, суд приходить до висновку, що достатніми та фінансово можливими для відповідача для забезпечення належного рівня життя дитини будуть аліменти в розмірі 680 грн. щомісячно.

Outcome: partial