Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-03 00:00:00

20.08.2014 року позивач звернувся до суду із позовом до відповідача про припинення права на часту у спільному майні та визнання права власності на частину квартири, в якому, з урахування поданої заяви про зміну предмету позову, просить припинити право [PERSON] на 1/6 частину квартири [ADDRESS] з переходом права власності на зазначену частку позивачу з наступною реєстрацією цього права у встановленому законом порядку, визнати за позивачем право власності на спірну частку квартири та після набрання рішенням суду законної сили видати [PERSON], як законному представнику [PERSON] 76673 грн. вартості спірної частини квартири, внесених позивачем на депозитний рахунок суду. Позовні вимоги мотивовано тим, що [INFO] помер син позивачки - [PERSON], після смерті якого відкрилась спадщина на ? частину квартири [ADDRESS]. Позивачка як мати померлого прийняла спадщину на 1/6 частину квартири та 12.06.2014 року отримала свідоцтво про право на спадщину. Син померлого - [PERSON] також прийняв спадщину після смерті батька, однак не встиг отримати свідоцтво про право на спадщину у зв'язку зі смертю, тому належну [PERSON] спадщину у вигляді 1/6 частини квартири отримала його мати [PERSON] - третя особа у справі. Крім того, казаній третій особі у справі належить ще ? частина квартири [ADDRESS] відповідно до договору дарування від 15.01.2007 року. З часу відкриття спадщини [INFO] і по даний час [PERSON] як законний представник [PERSON] свідоцтва про право на спадщину за законом на 1/6 частину квартири [ADDRESS] не отримала незважаючи на відсутність, на думку позивача, будь-яких об'єктивних перешкод для цього. Позивачка зазначає, що неповнолітня [PERSON] разом зі своєю матір'ю [PERSON] у спірній квартирі не проживають та не зареєстровані, натомість проживають за адресою: [ADDRESS]. Позивачка вказує, що має намір сплатити [PERSON] вартість 1/6 частини спірної квартири у розмірі 76673,00 грн., яка визначена суб'єктом оціночної діяльності ТОВ «Аванті-Груп» відповідно до звіту про оцінку майна від 21.07.2014 року. Обґрунтовуючи свої позовні вимоги позивачка посилається на те, що спірна квартира є двокімнатною і не може бути поділена, частка [PERSON] є незначною (6,48 кв.м. загальної площі, 3,85 кв.м. житлової площі) і не може бути виділена в натурі, крім того [PERSON] разом зі своєю матір'ю [PERSON] проживає у вказаному вище будинку і не має потреби у житлі, тож припинення права власності [PERSON] не завдасть останній істотної шкоди. Позивачка зазначає, що [PERSON] не приймає будь-якої участі в утриманні квартири та сплаті комунальних платежів. Також позивачка посилається на те, що між нею та [PERSON] і [PERSON] склались неприязні відносини, оскільки [PERSON] шляхом вбивства позбавила життя сина позивачки, що встановлено вироком Києво-Святошинського районного суду м. Києва від 06.02.2012 року та до теперішнього часу не сплатила позивачці визначені вироком суду суму матеріального збитку у розмірі 15000,00 грн. та суму моральної шкоди у розмірі 50000,00 грн. Позивачка вважає вирок суду занадто м'яким, а тому до цього часу переживає психологічний стрес та зазнає моральних страждань і жодних відносин з [PERSON] і [PERSON] не підтримує. У зв'язку з наведених між сторонами склались неприязні стосунки, а тому спільне володіння і користування нерухомим майном, за твердженням позивача, є неможливим. За наведених обставин, із посиланням на положення ст. 365 ЦК України позивачка просить задовольнити її позовні вимоги. В судовому засіданні позивачка підтримала вимоги своєї позовної заяви з підстав викладених у ній, просить позов задовольнити і додатково пояснила суду, що її син [PERSON] помер, оскільки відповідачка [PERSON] позбавила його життя завдавши різану рану ножем по кровоносній судині і не надала йому допомоги. Син в той час опинився у [PERSON], оскільки дуже любив свою доньку [PERSON] та приїхав відвідати її. На той час шлюб між її сином та [PERSON] був розірваний. Позивачка зазначає, що поховала сина та після поховання зверталась до [PERSON] з приводу спадщини, однак на той час вона відповіла, що їй нічого не потрібно. Позивачка вказує, що [PERSON] уникає контактів із нею та каже, що коли дитина виросте сама буде вирішувати, що їй робити з належною їй частиною квартири. При цьому, позивачка вважає, що [PERSON] на справді має намір заволодіти усією квартирою, тому до цього часу і не оформлює спадщину офіційно. За наведених обставин позивачка з морально-психологічної точки зору не може проживати разом з [PERSON] та її донькою, крім того позивачка зазначає, що [PERSON] жодної суми за вироком суду їй не сплатила, а сплату всіх комунальних послуг по квартирі несе позивачка та третя особа у справі - [PERSON] З питанням про спільне користування квартирою відповідачка [PERSON] до позивачки не зверталась. Також позивачка зазначає, що орган опіки та піклування при винесенні негативного висновку щодо можливості припинення права власності неповнолітньої [PERSON] на спірну частину квартири, особисто її не запрошував та дійсні обставини справи не встановив. На даний час позивачці належить 1/6 частина квартири, [PERSON] також належить 1/6 частина квартири, а третій особі у справі належить ? + 1/6 частини квартири. Третя особа у справі [PERSON] є першою дружиною померлого сина позивачки і затвердженням останньої, лише вона опікується позивачкою надаючи їй допомогу в оплаті комунальних послуг, придбання ліків та ін. В судовому засіданні позивачка зазначила, що на даний час не внесла визначену суб'єктом оціночної діяльності суму вартості 1/6 частини спірної квартири на депозитний рахунок суду, однак у разі прийняття позитивного рішення суду одразу внесе вказані кошти. Також позивачка зазначила, що зі своєю онукою [PERSON] вона не спілкується приблизно 3,5 роки, оскільки онука їй не дзвонить, а її мати ніколи дитину не привозила. Представник позивача в судовому засіданні підтримав позовні вимоги з підстав викладених у позові, просить позов задовольнити і додатково пояснив суду, що частка [PERSON] у спірній квартирі є незначною і становить приблизно 3,5 кв.м. житлової площі. Позивачка як мати, тяжко переживає смерть свого сина, він стікав кров'ю, а [PERSON] жодної допомоги не надала, тож жити з такою людиною та спілкуватись із нею та дитиною позивачці неможливо. На думку представника, [PERSON] діє не в інтересах своєї доньки [PERSON], оскільки до цього часу не оформила права останньої на спадкове майно. Третя особа у справі [PERSON] володіє більшою частиною квартири, при цьому позовні вимоги позивачки підтримує також як і позивачка не має бажання жити разом з [PERSON] та володіти спільним майном. Представник вважає, що задоволення позову не призведе до порушення прав дитини, при цьому на даний час порушують права саме позивачки, оскільки вона обмежена у своєму праві власності, не може реалізувати належне їй майно, адже покупці не мають бажання придбавати майно, яке належить в частках кільком співвласникам. Позивачка сплачує комунальні послуги, при цьому відповідачка участі в утриманні майна не приймає. За твердженням представника, позивачка діє в інтересах своєї онуки, щоб в кінцевому результаті дитини не залишилась зовсім без квартири і без грошей. Представник відповідача в судовому засіданні заперечує проти задоволення позовних вимог, просить відмовити у позові з підстав викладених у письмових запереченнях, які долучені до матеріалів справи і додатково пояснив суду, що задоволення позову є неможливим, оскільки позивачка не внесла на депозитний рахунок суду вартості спірної частини квартири, [PERSON] та її донька [PERSON] не ставили питання про спільне користування майном і проживання в квартирі та навіть не намагались цього робити, тож посилання позивачки на те, що спільне користування квартирою є неможливим, на думку представника, безпідставні. Також, представник вважає необґрунтованими посилання сторони позивача на те, що позивачка несе витрати по оплаті комунальних послуг, а відповідачка не приймає участі в утриманні майна, адже [PERSON] та [PERSON] у спільній квартирі не зареєстровані, тож жодних коштів за цих осіб позивачка не сплачує. Крім того, представник посилається на те, що будинок в якому проживає дитини, знаходиться в іпотеці банку та належить матері [PERSON] - бабусі [PERSON], тож говорити про те, що дитина забезпечена житлом не можна. Також представник вказує, що позивачка так само як і [PERSON] володіє 1/6 частиною квартири, тож з незрозумілих причин позивачка вважає свою частину значною, а частину онуки незначною. Представник третьої особи Органу опіки та піклування Києво-Святошинської районно державної адміністрації Київської області в судове засідання не з'явився, до суду надійшла заява третьої особи про розгляд справи за відсутності представника. Третя особа [PERSON] в судове засідання не з'явилась, до суду надійшли письмові пояснення третьої особи на подану позову заяву, які долучені до матеріалів справи і за змістом яких, третя особа просить розглядати справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує та вважає, що позов підлягає до задоволення. Представник третьої особи Органу опіки та піклування Дніпровської районної у м. Києві державної адміністрації в судовому засіданні вважає, що позовні вимоги не підлягають до задоволення та просить відмовити у позові посилаючись на те, що задоволення позову призведе до втрати дитиною майнових прав на житло, а відповідно до п. 67 Постанови КМУ від 24.09.2008 року дозвіл на вчинення право чинів щодо нерухомого майна дитини надається лише у разі гарантування збереження її права на житло. Також, обґрунтовуючи свої заперечення на позовну заяву представник посилається на положення ст. 12 Закону України «Про основи соціального захисту бездомних та безпритульних дітей», ст. 18 Закону України «Про охорону дитинства» та ст. 3 Конвенції про права дитини. Суд, вислухавши пояснення позивача, представника позивача, представника відповідача та представника третьої особи, дослідивши матеріали справи, оцінивши всі зібрані по справі докази, приходить до висновку про те, що позовні вимоги не підлягають до задоволення, з огляду на наступне. Судом встановлено, що [INFO] помер [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] (а.с. 41). За змістом свідоцтва про право на спадщину за законом від 12.06.2014 року спадкоємцями майна [PERSON] є: [PERSON] - на 1/3 частку майна; [PERSON] - на 1/3 частку майна та [PERSON] - на 13/ частку майна. Спадщина складається з ? частини квартири [ADDRESS] (а.с. 42). Згідно наявної в матеріалах справи копії свідоцтва про народження, [PERSON] народилась 09.06.2006 року, матір'ю дитини є [PERSON], батьком - [PERSON] (а.с. 57). Відповідно до довідки форми 3 виданої ЖРЕО-403 11.07.2014 року, у квартирі [ADDRESS] зареєстрована [PERSON] - позивачка у справі (а.с. 54). Згідно звіту про оцінку майна від 21.07.2014 року складеного ТОВ «Аваніт-Груп», ймовірна ринкова вартість 1/6 частини квартири [ADDRESS] становить 76673,00 грн.(а.с. 5-35).За змістом навної в матеріалах справи копії реєстраційного посвідчення №036459, ? частина квартири [ADDRESS] належить [PERSON] - третій особі у справі (а.с. 91). Крім того, тертій особі у справі [PERSON] належить ще 1/6 частина квартири [ADDRESS] згідно свідоцтва про право на спадщину за законом (а.с. 92). За даними Музичанської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області, [PERSON] фактично проживає в [ADDRESS]. Дані щодо місця реєстрації вказаної малолітньої особи відсутні (а.с. 109). При цьому, за змістом наявної копії іпотечного договору від 18.10.2007 року, вказаний будинок знаходиться в іпотеці АКБ «ТАС-Комерцбанк». Як вбачається з матеріалів справи, позивачка та третя особа [PERSON] у встановленому законом порядку зареєстрували своє право власності на належні їм по 1/6 частині квартири [ADDRESS], що підтверджується копіями витягів з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності. Відповідно до ч. 1 ст. 61 ЦПК України, обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Такими обставинами, що визнані сторонами і не підлягають доказуванню суд визнає: відсутність належного оформлення спадкових прав [PERSON] на належну їй після смерті батька 1/6 частину квартири [ADDRESS]; відсутність на час розгляду справи будь-яких звернень [PERSON], яка є законним представником [PERSON] до позивача щодо спільного володіння і користування квартирою [ADDRESS]; невнесення позивачем на час розгляду справи та прийняття рішення вартості спірної частки у спільному майні на депозитний рахунок суду. Відповідно до положень ст.ст. 1268, 1297 ЦК України, малолітня, неповнолітня, недієздатна особа, а також особа, цивільна дієздатність якої обмежена, вважаються такими, що прийняли спадщину, крім випадків, встановлених частинами другою - четвертою статті 1273 цього Кодексу. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Згідно положень ст.ст. 355, 356 ЦК України, майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно). Майно може належати особам на праві спільної часткової або на праві спільної сумісної власності. Право спільної власності виникає з підстав, не заборонених законом. Спільна власність вважається частковою, якщо договором або законом не встановлена спільна сумісна власність на майно. Власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю. Відповідно до ст. 365 ЦК України, право особи на частку у спільному майні може бути припинене за рішенням суду на підставі позову інших співвласників, якщо: 1) частка є незначною і не може бути виділена в натурі; 2) річ є неподільною; 3) спільне володіння і користування майном є неможливим; 4) таке припинення не завдасть істотної шкоди інтересам співвласника та членам його сім'ї. Суд постановляє рішення про припинення права особи на частку у спільному майні за умови попереднього внесення позивачем вартості цієї частки на депозитний рахунок суду. За змістом ст. 182, 334 ЦК України, право власності та інші речові права на нерухомі речі, обтяження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації. Права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації, виникають з дня такої реєстрації відповідно до закону. Відмовляючи у задоволенні позову суд виходить з того, що належну [PERSON] частину квартири не можна вважати незначною, оскільки вона дорівнює частці яка належить і самій позивачці, а вираження її у квадратних метрах не вказує на незначність, адже її вартість згідно висновку про оцінку майна становить 76673,00 грн., що не можна визнати незначним. Посилаючись на те, що виділити в натурі належну [PERSON] частину квартири не можливо та річ є неподільною, позивач вказує на технічні характеристики квартири, однак будь-яких доказів щодо наявності висновку спеціаліста з цього приводу стороною позивача не надано, адже питання про можливість виділення в натурі належної частина майна потребує спеціальних знань. При цьому, позивачем не заявлялось клопотань про проведення відповідної судової експертизи. Стосовно тверджень позивача, що спільне володіння та користування майном є неможливим, суд вважає, що вони є безпідставними, адже судом встановлено та не заперечувалось сторонами, що [PERSON], як законний представник [PERSON], на час розгляду справи жодного разу не зверталась до позивача за вирішенням питання спільного користування майном. При цьому, підстави які б вказували на неможливість спільного володіння майном на час розгляду справи відсутні. Крім того, вирішуючи спір суд вважає, що припинення права власності неповнолітньої [PERSON] на належну їй частину квартири завдасть істотної шкоди дитині, оскільки житловий будинок в якому вона на даний час фактично проживає належить матері [PERSON] та знаходиться в іпотеці банку, а будь-які дані про те, що [PERSON] чи її мати [PERSON] мають у власності інше житло або житлові права в матеріалах справи відсутні. Також відмовляючи у позові суд виходить з того, що в порушення положень ст. 365 ЦК України, позивачка не внесла на депозитний рахунок суду суму вартості спірної частки квартири. При цьому, попереднє внесення відповідної суми на депозитний рахунок суду є обов'язковою умовою для можливості задоволення позову про припинення права особи на частку у спільному майні. Одночасно суд приймає до уваги, що станом на час розгляду справи спадкові права [PERSON] у встановленому законом порядку не оформлені та її право власності на 1/6 частину квартири [ADDRESS], що підлягає державній реєстрації, не зареєстроване, тож фактично право власності на вказане майно [PERSON] не набула. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed