Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-06 00:00:00

20.02.2017 року позивач звернувся до суду із позовом до відповідача [PERSON] про стягнення аліментів на його утримання в розмірі ? частини від всіх його доходів щомісячно до зміни матеріального становища сторін. В обґрунтування позову вказав, що в звязку із загальним захворюванням він був визнаний інвалідом другої групи, а з 19.09.2003 року першої групи, яку 01.05.2011 року призначено довічно. Виявлене захворювання вимагає постійного лікування та догляду на яке потрібні значні кошти, весь час його мати [PERSON] неслав всі витрати по лікуванню та утриманню, але коштів не вистачає. Відповідач матеріальної допомоги на утримання повнолітнього сина не надає, хоча має таку можливість. Представники позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримали в повному обсязі (з урахуванням доповнень та змін в частині строку стягнення аліментів протягом п'яти років, а не до зміни матеріального становища осіб) та просили їх задовольнити з підстав, наведених в позовній заяві. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнав частково, не заперечив проти стягнення з нього аліментів в розмірі 1/6 частини від його доходів, оскільки він отримує пенсію в розмірі 3000 грн. та інших доходів не має. Вислухавши представників позивача та відповідача, повно та всебічно дослідивши наявні в матеріалах справи докази у їх сукупності, суд вважає встановленими такі обставини та відповідні їм правовідносини. Як вбачається із матеріалів справи, [PERSON], [INFO], є сином [PERSON] та [PERSON]. Згідно з довідкою МСЕК Серії КИО-1 № 365205 [PERSON] є інвалідом 1-ї групи довічно та потребує постійного стороннього догляду. Відповідно до довідки Обухівського обєднаного управління Пенсійного фонду України Київської області позивач знаходиться на обліку в Управлінні та отримує пенсію по інвалідності в розмірі 1465,40 грн. Позивач проживає разом із своєю матірю, яка також отримує пенсію в розмірі 1422,69 грн. В судовому засіданні встановлено, що відповідач [PERSON] не надає сину постійної матеріальної допомоги, хоча останній її потребує. Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів судом враховується стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Частиною 1 ст. 183 СК України визначено, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Згідно із ст. 198 СК України батьки зобов'язані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть таку матеріальну допомогу надавати. Відповідно до ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. В судовому засіданні було встановлено, що відповідач визнає ту обставину, що він зобов'язаний матеріально допомагати своєму сину та вказував на те, що він вважає достатнім розмір матеріальної допомоги в розмірі 1/6 частини на місяць. Розмір аліментів, які просить стягувати позивач, суд вважає завищеним, оскільки [PERSON] отримує пенсію за віком та такий розмір аліментів може поставити відповідача у скрутне матеріальне становище. На підставі викладеного суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, а саме в розмірі 1/5 частини від доходу відповідача, що буде справедливим та обгрунтованим розміром аліментів. Згідно зі ст. 88 ЦПК України судові витрати слід покласти на відповідача Враховуючи викладене та

Outcome: partial