overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-21 00:00:00

21 квітня 2017 року позивач звернулася до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу. В обґрунтування позову зазначила, що з 07.09.2012 року перебуває у зареєстрованому шлюбі із відповідачем. Мають спільну неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. Шлюбно-сімейні стосунки між подружжям фактично припинені у жовтні 2016 року. Стосунки із відповідачем не склалися внаслідок відсутності взаєморозуміння та різних поглядів на життя. Вважаючи, що примирення між ними неможливе та шлюб розпався остаточно, просила його розірвати. Позивач [PERSON] у судове засідання не прибула, надавши заяву про розгляд справи у її відсутність, якою позовні вимоги підтримала у повному обсязі. Відповідач [PERSON] також у судове засідання не прибув, надавши заяву про визнання предявленого позову у повному обсязі, якою просив вирішувати справу у його відсутність. Після розірвання шлюбу просив залишити йому прізвище «Антоненко». Дослідивши матеріали позову, суд приходить до висновку про його обґрунтованість з наступних підстав. Згідно із ч. 1 ст. 60 Закону України «Про міжнародне приватне право» правові наслідки шлюбу визначаються спільним особистим законом подружжя, а за його відсутності - правом держави, у якій подружжя мало останнє спільне місце проживання, за умови, що хоча б один з подружжя все ще має місце проживання у цій державі, а за відсутності такого - правом, з яким обидва з подружжя мають найбільш тісний зв'язок іншим чином. У відповідності до ч. 1 ст. 110 Сімейного кодексу України, один із подружжя має право на звернення до суду з позовом про розірвання шлюбу. Матеріалами справи встановлено, що позивач сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому Міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Маріупольського міського управління юстиції у Донецькій області від 07 вересня 2012 року, актовий запис № 436. Сторони мають спільну неповнолітню дитину сина [PERSON], [INFO], що підтверджено відповідним свідоцтвом про народження. Про наявність спору щодо визначення місця проживання неповнолітнього [PERSON], а також майнового характеру, станом на день розгляду справи не заявлено. Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. С урахуванням наведеного, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу є неможливим, суперечить інтересам позивача, а тому він підлягає розірванню. Визнання відповідачем предявленого позову не суперечить вимогам чинного законодавства, не порушує права, свободи чи законні інтереси інших осіб. Крім того, у відповідності до положень ст.ст. 79, 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені та документально підтверджені витрати з оплати судового збору у сумі 640,00 гривень. На підставі ст. 60 ЗУ «Про міжнародне приватне право», ст.ст. 110, 112 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-05 00:00:00

21 квітня 2017 року позивачка [PERSON] звернулась до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування заявлених вимог позивач посилається на те, що вони з відповідачем 07 жовтня 2006 року зареєстрували шлюб. Від шлюбу мають неповнолітню дитину - дочку [PERSON], [INFO]. Вказує на те, що шлюбні відносити між нею та відповідачем припинені. Розлад сімейного життя стався через відсутність порозуміння, різних поглядів на сімейне життя та обов'язки подружжя. Вважає, що родина розпалась остаточно, на примирення вона не згодна. Спір щодо поділу майна на даний час відсутній. Просить суд розірвати шлюб між нею та відповідачем, після розірвання шлюбу прізвище не змінювати. У судове засідання позивачка [PERSON] не з'явилась, надавши суду заяву з проханням розглянути справу за її відсутності, вказавши, що позовні вимоги підтримує у повному обсязі та просить їх задовольнити, проти ухвалення рішення у заочному порядку не заперечує. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явився по невідомим суду причинам, про день та час слухання справи повідомлявся своєчасно та належним чином, однак судова кореспонденція повернулась до суду за закінченням терміну зберігання. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Матеріалами справи встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 07 жовтня 2006 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серія [NUMBER], виданого Жовтневим відділом реєстрації актів цивільного стану Маріупольського міського управління юстиції Донецької області, актовий запис № 1133. Від даного шлюбу мають неповнолітню дитину - дочку [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серія [NUMBER], яке було видано Орджонікідзевським відділом реєстрації актів цивільного стану Маріупольського міського управління юстиції Донецької області 10 січня 2008 року. Суд, дослідивши матеріали, дійшов висновку про те, що фактичні взаємостосунки подружжя такі, що немає ніяких підстав для відкладення розгляду справи, оскільки фактично шлюбні відносини між сторонами припинені. Суд вважає, безперечним встановлений факт, що подальше сумісне життя подружжя і збереження сім'ї суперечать інтересам сторін, оскільки сімейні відносини, що склалися, негативно позначаються на їх здоров'ї і психологічному стані . Таким чином, суд приходить до висновку, що на підставі ст. ст. 110, 112 Сімейного Кодексу України шлюб між сторонами повинен бути розірваний. Відповідно до ч.8 ст. 235 ЦПК України, після розірвання шлюбу, прізвище дружини залишити без змін. На підставі ст. ст. 110, 112 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-07 00:00:00

21 квітня 2017 року позивачка звернулась до суду з зазначеним позовом, вказавши, що від шлюбу з відповідачем вони мають малолітню дитину - [PERSON], [INFO]. Так як відповідач в добровільному порядку не надає матеріальної допомоги на утримання дитини, просила стягнути з нього аліменти в твердій грошовій сумі у розмірі 2000 грн. щомісячно і до досягнення дитиною повноліття. Позивачка та відповідач надали заяви про розгляд справи у їх відсутність, позивачка підтримала заявлені вимоги, відповідач визнав позов. Вивчивши матеріали справ суд встановив наступні обставини. Позивачка і відповідач перебувають у шлюбі з 09 вересня 2000 р., від шлюбу мають малолітню дитину - [PERSON], [INFO], який проживає з позивачкою та знаходиться на її утриманні. Відповідач добровільної допомоги на утримання дитини не надає, що порушує права позивачки передбачені ст. 180 Сімейного кодексу України відповідно до якої батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття, тому позов про стягнення аліментів необхідно задовольнити та стягнути з відповідача аліменти в твердій грошовій сумі у розмірі 2000 грн. щомісячно і до досягнення дитиною повноліття.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-08-09 00:00:00

21 квітня 2020 року [PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 20 лютого 2011 року в Сушовецькій сільській раді Білогірського району Хмельницької області, актовий запис № 2. В обґрунтування позовних вимог зазначає, що через несумісність характерів, різні погляди на життя, постійні конфлікти та сварки, відсутність взаєморозуміння та поваги подружнє життя між ними не склалося. Вказує, що шлюбні відносини між ними припинилися, будь-яке примирення та налагодження сімейних відносин між ними неможливе, а тому подальше спільне життя суперечить інтересам сім`ї і збереження шлюбу є недоцільним. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, подала заяву, в якій позовні вимоги підтримала, просила розгляд справи проводити у її відсутності, не заперечувала проти заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, про причину неявки суд не повідомив, відзиву не подав, а тому відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд, за згодою позивача, проводить заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. Вивчивши та дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони 20 лютого 2011 року в Сушовецькій сільській раді Білогірського району Хмельницької області зареєстрували шлюб, про що зроблено відповідний актовий запис № 2. Мають спільних малолітніх дітей: сина [PERSON] , [INFO] , та дочку [PERSON] , [INFO] . На даний час сторони шлюбних відносин між собою не підтримують, сім`я фактично розпалась, про що також свідчить той факт, що позивач від своїх вимог про розірвання шлюбу не відмовилася, а відповідач збереженням шлюбу не переймається, примирення сторін уже неможливе, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам подружжя. Відповідно до ст. 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. За змістом ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. При таких обставинах позов підлягає задоволенню. У відповідності до ст. 141 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь позивача понесені судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 840,80 грн. На підставі наведеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-07-05 00:00:00

21 квітня 2020 року АТ КБ «Приват Банк» звернулося до суду з позовом до [PERSON] , вказуючи на те,\~ що останній, з метою\~ отримання\~ банківських послуг,\~ 12 жовтня 2010 року підписав Заяву №б/н, відповідно до якої отримав кредит у розмірі 15 000 грн. 00 коп. у вигляді\~ встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок, який у подальшому збільшився до 31 000 грн. 00 коп. Відповідач не надав своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, що підтверджується розрахунком заборгованості та свої зобов`язання не виконав, у зв`язку з чим, станом на 12 березня 2020 року, у нього утворилася заборгованість у загальному розмірі 97 822 грн. 65 коп., яка складається із заборгованості за простроченим тілом кредиту в розмірі 59 564 грн. 72 коп., заборгованості за нарахованими відсотками на прострочений кредит в розмірі 18 724 грн. 92 коп.,\~\~ пені в розмірі 14 398 грн. 60 грн.,\~ штрафу / фіксована частина/ в розмірі 500 грн. 00 коп. та штрафу / процентна складова / в розмірі 4 634 грн. 41 коп. Тому, просив стягнути з позивача заборгованість за кредитним договором та судові витрати в розмірі 2 102 грн. 00 коп. Одночасно з позовом представник позивача за довіреністю Гребенюк О.С. подав до суду\~ клопотання про підтримання позовних вимог АТ КБ «Приват Банк» та розгляд справи у його відсутність. Ухвалою суду від 04 травня 2020 року позову заяву АТ КБ « Приват Банк » до [PERSON] прийнято до розгляду, провадження у справі відкрито, її розгляд ухвалено проводити у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення осіб / а.с.71 /. При цьому, до відому сторін доведено, що розгляд справи відбудеться у порядку\~ письмового\~ провадження\~ о 09 год. 30 хв. 06 липня 2020 року. 21 травня 2020 року на адресу суду від відповідача [PERSON] надійшов відзив на позовну заяву, в якому останній просив відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі з огляду на необґрунтованість позовних вимог та стягнути 10 000 грн. понесених витрат при наданні правової допомоги. 22 червня 2020 року на адресу суду від представника позивача за довіреністю Ванжі Н. [PERSON] надійшла відповідь на відзив відповідача,\~ відповідно до якої\~ останній\~ просив\~\~ задовольнити\~ позов у\~ повному обсязі.\~ \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ Дослідивши, наявні в матеріалах справи, докази в їх сукупності\~ та взаємозв`язку, суд,

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2020-07-05 00:00:00

21 квітня 2020 року АТ КБ «Приват Банк» звернулося до суду з позовом до [PERSON] , вказуючи на те,\~ що остання, з метою\~ отримання банківських послуг, 11 січня 2013 року підписала\~ Заяву №б/н, відповідно до якої отримала кредит у розмірі 300 грн. 00 коп. у вигляді\~ встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок, який до 31 січня 2017 року збільшився до 23 000 грн. 00 коп., а далі почав поступово зменшуватися. Відповідач не надала своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов договору, що підтверджується розрахунком заборгованості та свої зобов`язання не виконала, у зв`язку з чим станом, на 17 березня 2020 року, у неї утворилася заборгованість у загальному розмірі 29 825 грн. 67 коп., яка складається з заборгованості за простроченим тілом кредиту у розмірі 15 680 грн. 42 коп., заборгованості за відсотками, нарахованими на прострочений кредит, у розмірі 5 699 грн. 02 коп.,\~ заборгованості за пенею у\~ розмірі 6 549 грн. 77 коп.,\~ штрафу / фіксована частина/ в розмірі 500 грн. 00 коп. та штрафу / процентна складова / в розмірі 1 396 грн. 46 коп. Тому, просив стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором та судові витрати в розмірі 2 102 грн. 00 коп. Одночасно\~ представник\~ позивача за довіреністю\~ Гребенюк О.С. просив розгляд справи провести у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення осіб. Ухвалою суду від 04 травня 2020 року позову заяву АТ КБ «Приват Банк» до [PERSON] прийнято до розгляду, провадження у справі відкрито, її розгляд ухвалено проводити у порядку спрощеного позовного провадження\~ без повідомлення осіб / а.с.79 /. При\~ цьому, до відому\~ сторін\~ доведено,\~ що\~ розгляд справи відбудеться у порядку\~ письмового\~ провадження\~ о 09 год. 00 хв. 06 липня 2020 року. Оскільки відповідач у встановлений судом строк не надала без поважних причин відзив, суд у\~ відповідності з вимогами ч.8\~ ст.178 ЦПК України\~ розглядає справу за наявними\~ матеріалами. Дослідивши, наявні в матеріалах справи,\~ докази в їх\~\~ сукупності\~ та\~\~ взаємозв`язку,\~ суд,

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2020-07-05 00:00:00

21 квітня 2020 року АТ КБ «Приват Банк» звернулося до суду з позовом до [PERSON] ,\~ вказуючи на те, що остання, з метою отримання банківських послуг, 16 березня 2011 року підписала Заяву № б/н, відповідно до якої отримала кредит у розмірі 1 000 грн. 00 коп. у вигляді\~ встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок, який у подальшому збільшився до 12 500 грн. 00 коп. Відповідач не надала своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов договору, що підтверджується розрахунком заборгованості та свої зобов`язання не виконала, у зв`язку з чим станом, на 10 березня 2020 року, у неї утворилася заборгованість у загальному розмірі 30 059 грн. 26 коп., яка складається з заборгованості за простроченим тілом кредиту у розмірі 16 414 грн. 46 коп., заборгованості за відсотками, нарахованими на прострочений кредит, у розмірі 6 112 грн. 66 коп.,\~ заборгованості за пенею у\~ розмірі 5 624 грн. 56 коп.,\~ штрафу / фіксована частина/ в розмірі 500 грн. 00 коп. та штрафу / процентна складова / в розмірі 1 407 грн. 58 коп. Тому, просив стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором та судові витрати в розмірі 2 102 грн. 00 коп. Одночасно\~ представник\~ позивача за довіреністю\~ Гребенюк О.С. просив розгляд справи провести у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення осіб. Ухвалою суду від 04 травня 2020 року позову заяву АТ КБ «Приват Банк» до [PERSON] прийнято до розгляду, провадження у справі відкрито, її розгляд ухвалено проводити у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення осіб / а.с.69 /. При\~ цьому, до відому сторін доведено,\~ що\~ розгляд справи відбудеться у порядку\~ письмового\~ провадження\~ о 08 год. 00 хв. 06 липня 2020 року. Оскільки відповідач у встановлений судом строк не надала без поважних причин відзив, суд у\~ відповідності з вимогами ч.8\~ ст.178 ЦПК України\~ розглядає справу за наявними\~ матеріалами. Дослідивши, наявні в матеріалах справи,\~ докази в їх\~\~ сукупності\~ та\~\~ взаємозв`язку,\~ суд,

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2020-06-01 00:00:00

21 квітня 2020 року до Заводського районного суду м. Миколаєва надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] , в якій просить розірвати зареєстрований між ними шлюб, посилаючись на те, що сторони шлюбних стосунків не підтримують і шлюбні відносини між ними не можуть бути поновлені. 23 квітня 2020 року вказаний позов прийнято до розгляду та відкрито провадження в порядку спрощеного позовного провадження, призначено судове засідання. Сторони до судового засідання надали заяви про розгляд справи за їх відсутності. Позивач позов підтримала і просила задовольнити, прізвище залишити [PERSON] . Відповідач позов визнав. Враховуючи викладене, суд вважає можливим розглянути справу та ухвалити рішення за відсутності сторін, на підставі наявних у суду матеріалів. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного. Сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 30 липня 2011 року Заводським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Миколаївського міського управління юстиції, актовий запис № 355. У період шлюбу у сторін народилася дитина: [PERSON] , [INFO] . Шлюбні стосунки сторони припинили, сумісне господарство не ведуть, проживають окремо. Згідно ст. 24 Сімейного кодексу України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ч.3 ст.105 Сімейного Кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Відповідно до ч. 1 ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Таким чином, приймаючи до уваги, що сторони припинили шлюбні відносини, спільного господарства не ведуть, позивач наполягає на розірванні шлюбу, а відповідач не заперечує проти розірвання шлюбу, подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б їх інтересам, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню. Відповідно до ст. 113 СК України особа, яка змінила прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. За змістом ч. 2 ст. 114 Сімейного кодексу України, у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Згідно з ч. 3 ст.115 Сімейного кодексу України - документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-05-13 00:00:00

21 квітня 2020 року до Міловського районного суду Луганської області звернулася заявник [PERSON] , з заявою, у якій просить встановити юридичний факт належності їй свідоцтва про одруження [NUMBER] від 21 вересня 1963 року відповідно паспортних даних. Свою заяву обґрунтовує тим, що 21 вересня 1963 року вона зареєструвала шлюб з [PERSON] , про що зроблено відповідний запис № 430 в реєстраційній книзі запису актів цивільного стану міського органу РАЦС м. Сорокине колишнє м. Краснодон, та отримала свідоцтво про одруження [NUMBER] від 21 вересня 1963 року. Як з`ясувалось пізніше у свідоцтві про одруження було написано по батькові на російській мові « [PERSON] », а відповідно до паспорту (сторінка на російській мові) повинно бути написано ( [PERSON] ). У наслідок такої помилки в неї виникла неузгодженість між документом що посвідчують її особу та свідоцтвом про одруження. 04 березня 2020 року заявник звернулась до Міловського відділу Біловодського ОУПФ України з питанням переходу на пенсію її померлого чоловіка, але їй було відмовлено у зв`язку з невідповідністю по батькові у її паспорті та свідоцтві про одруження. У зв`язку з чим вона змушена була звернутися до суду. Заявник [PERSON] до судового засідання не з`явилась, однак надала до суду заяву, в якій вказала, що заяву вона підтримує та просить розглянути справи за її відсутністю. Представник заінтересованої особи від Біловодського обєднаного управління пенсіоного фонду України Луганської області до судового засідання не з`явився, але подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність. Відзиву з запереченнями надано не було. Дослідивши матеріали справи, оцінивши надані докази, суд вважає, що заява підлягає задоволенню, виходячи з наступного: Як слід з копії свідоцтва про одруження заявник 21 вересня 1963 року зареєструвала шлюб з [PERSON] у м. Краснодон Ворошиловградської області теперішнє м. Сорокине Луганської області, про що зроблено відповідний запис № 430 в реєстраційній книзі запису актів цивільного стану міського органу РАЦС м. Краснодон теперішнє м. Сорокине. Згідно паспорту заявника серії [NUMBER] , виданого 10 квітня 1997 року Міловським РВ УМВС України в Луганській області вона є громадянкою України, по батькові російською мовою вказано « [PERSON] » та українською мовою вказано - « [PERSON] » (а.с. 4-5). Згідно п. 6 ч. 1 ст. 315 ЦПК України слід, що суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Отже було встановлено, що у свідоцтві про одруження допущено помилку під час напису по батькові заявника де помилково вказано російською мовою « [PERSON] » замість « [PERSON] ». З урахуванням викладеного у суду не виникло сумніву проте, що свідоцтво про одруження належить заявнику [PERSON] не зважаючи на те, що у свідоцтві про її одруження при запису її по батькові мається помилка.

Outcome: approved