Jurisdiction: civil
Date: 2018-07-30 00:00:00

1.Стислий виклад позиції позивача та відповідача. Позивач [PERSON] звернувся до суду із позовом до Камянської міської ради про визнання права власності на гараж. У своєму позові позивач просить суд, визнати за ним право власності на гараж загальною площею 27,36 кв.м., розташований за адресою: [ADDRESS], з подальшим надання адреси зазначеному об'єкту та наступній реєстрації в реєстрі речових прав на нерухоме майно. В обґрунтуванні позову позивач зазначив, що він в 1983 році самочинно збудував гараж за адресою: [ADDRESS] Гараж він збудував біля інших гаражів, які належали мешканцям прилеглих будинків, на зведення гаражу він отримав технічний паспорт з відміткою про реєстрацію. В 1985 році він отримав дозвіл на введення в експлуатацію та подальше використання гаражу. З метою отримання адреси гаражу він в 2017 році звернувся до ЦНАП, але йому було відмовлено, у зв'язку з тим, що в нього відсутній документ підтверджуючий право власності на гараж. 12 грудня 2017 року він звернувся до Департаменту комунальної власності, земельних відносин та реєстрації речових прав на нерухоме майно Камянської міської ради із заявою про проведення державної реєстрації права власності на гараж, що розташований в [ADDRESS], але йому було відмовлено у реєстрації в зв'язку з тим, що відсутні право встановлюючи документи на гараж, та згідно даних Державного реєстру речових прав на нерухоме майно адреса об'єкта [ADDRESS] вже зареєстровано за іншим власником, тобто адреса, яка зазначена в технічному паспорту на гараж. Будівництво гаражу велось за його власні кошти. 2. Заяви, клопотання позивача, відповідача. В судове засідання позивач та його представник не з'явились, представник надав заяву про розгляд справи за його відсутністю та позивача, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Представник відповідача Територіальної громади Камянської міської ради в судове засідання не з'явився, надав заяву про розгляд справи за відсутністю представника та прийняти рішення відповідно до чинного законодавства. Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору Департамент комунальної власності, земельних відносин та реєстрації речових прав на нерухоме майно Камянської міської ради в судове засідання не з'явився, надав клопотання про розгляд справи за відсутністю представника, винести рішення згідно до чинного законодавства. 3. Процесуальні дії по справі. Так, 26 квітня 2018 року ухвалою суду відкрито провадження по справі за правилами загального позовного провадження та призначено дату судового засідання. У зв'язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, від яких надійшли клопотання про розгляд справи за їх відсутності, що відповідає положенням ч. 3 ст. 211 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, що відповідає положенням ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Суд, вивчивши матеріали цивільної справи, дослідивши надані суду докази, вважає позов таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав. 4. Фактичні обставини, встановлені судом, зміст спірних правовідносин з посиланням на докази. Як встановлено в судовому засіданні [PERSON] дозволено подальша експлуатація гаражу розташованого по Комсомольському (Василя Стуса) проспекту, що підтверджується рішенням Дніпровської районної ради народних депутатів міста Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 14 червня 1983 року № 261 (а.с.12). Як вбачається з матеріалів справи, а саме з технічного паспорта позивач самовільно збудував гараж по [ADDRESS] загальною площею 27,36 кв.м. (а.с.11). Як вбачається з відповіді Центру надання адміністративних послуг м. Кам'янське від 19 грудня 2017 року, [PERSON] звернувся до центру щодо надання адреси гаражу [ADDRESS], за результатами опрацювання листа звернення [PERSON], повідомляється наступне, в пакету документів наданих центру відсутні документи, а саме правовстановлюючий документ, копія технічного паспорту, актуальна топографо - геодезична зйомка з відміткою Управління про занесення її до інформаційної бази містобудівного кадастру (а.с.13). Також, позивачу [PERSON] державним реєстратором Департаменту комунальної власності, земельних відносин та реєстрації речових прав на нерухоме майно Камянської міської ради було відмовлено у реєстрації право власності гаражу. Так як відсутні правовстановлюючі документи (а.с.14). 5. Норми права, які застосовує суд, мотиви їх застосування. Відповідно до ч. 1 ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Згідно ч. 1 ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Згідно до ч. 1 ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується та розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Відповідно до частин другої та третьої статті 331 ЦК України, право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, будівлі, споруди тощо) виникає з моменту завершення будівництва (створення майна). Якщо договором або законом передбачено прийняття нерухомого майна до експлуатації, право власності виникає з моменту його прийняття до експлуатації. Якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації. До завершення будівництва (створення майна) особа вважається власником матеріалів, обладнання тощо, які були використані в процесі цього будівництва (створення майна). Відповідно до ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Згідно ч. 1 ст. 376 ЦК України, житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без відповідного документа, якийдає право виконувати будівельні роботи, чи належно затвердженого проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм і правил. Частиною 3 ст. 376 ЦК України передбачено, що право власності на самочинно збудоване (реконструйоване) нерухоме майно може бути по рішенню суду визнане за особою, яка вчинила вказане будівництво. Відповідно до ч.5 ст.376 ЦК України, на вимогу власника (користувача) земельної ділянки суд може визнати за ним право власності на нерухоме майно, яке самочинно збудоване на ній, якщо це не порушує права інших осіб. Згідно ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Також згідно ст. 392 ЦК України власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюються або не визнається іншою особою. Згідно постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ № 6 від 30.03.2012 року «Про практику застосування судами статті 376 Цивільного кодексу України (про правовий режим самочинного будівництва)» за загальним правилом кожна особа має право на захист свого цивільного права лише в разі його порушення, невизнання або оспорювання (частина перша статті 15 ЦК, частина перша статті 3 ЦПК. У зв'язку із цим звернення до суду з позовом про визнання права власності на самочинне будівництво має здійснюватися за наявності даних про те, що порушене питання було предметом розгляду компетентного державного органу, рішення якого чи його відсутність дають підстави вважати про наявність спору про право. Пунктом 10 Порядку прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів, затвердженого постановою КМУ від 13.05.2011 року № 461, визначено що у випадку визнання права власності на самочинно збудований об'єкт за рішення суду, він приймається в експлуатацію згідно вказаного порядку за умови можливості його надійної та безпечної експлуатації за результатами проведення технічного обстеження такого об'єкта. Враховуючи викладене, а також те, що позивач позбавлений можливості користуватись та володіти власністю, а саме самочинно збудованим гаражем, так як він не зареєстрував право власності на нього у відповідних органах. Оцінюючи добуті в судовому засіданні докази, суд приходить до висновку, що вимоги позивача підлягають задоволенню. Враховуючи викладене та

Outcome: approved