Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-17 00:00:00

21 листопада 2013 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості в сумі 1 308 365 грн. 66 коп., посилаючись на те, що 08.08.2012 року позивач позичив відповідачу гроші в сумі 120 000 Євро (що було еквівалентно на день позики згідно курсу НБУ 1 192 812 грн.) строком до 08.08.2013 року. Свої зобов'язання по поверненню позики [PERSON] не виконав, тому позивач просить суд стягнути з відповідача суму позики 1 192 812 грн., а також відсотки за користування позикою в розмірі подвійної облікової ставки НБУ в сумі 115 553 грн. 66 коп. У зв'язку з тим, що відповідач [PERSON] [INFO] помер, його у справі було замінено на єдиного спадкоємця - доньку [PERSON] Представник позивача в судовому засіданні вимоги позову підтримала у повному обсязі, просила стягнути з відповідача всю суму заборгованості з відсотками та судовий збір. Представник відповідача в судовому засіданні позовні вимоги не визнав, вказавши, що договір позики від 08.08.2012 року, на його думку, [PERSON] не підписував, і по цьому факту підробки підпису розпочато досудове слідство. Заслухавши пояснення представника позивача та представника відповідача, дослідивши матеріали справи суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Згідно ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Судом об'єктивно встановлено, що 08.08.2012 року позивач позичив [PERSON] гроші в сумі 120 000 Євро (що було еквівалентно на день позики згідно курсу НБУ 1 192 812 грн.) строком до 08.08.2013 року. Згідно ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Положеннями ст. 15 ЦК України встановлено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Згідно з ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Разом з тим, однією з засад судочинства, регламентованих п. 4 ч. 3 ст. 129 Конституції України, є змагальність сторін та свобода в наданні ними до суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Згідно положень ст. 10 Цивільного процесуального кодексу України (надалі ЦПК України) сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. У відповідності до положень ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідачем по справі та її представником не наведено належних та достатніх доказів на обґрунтування своєї правової позиції щодо недійсності договору позики від 08.08.2012 року у зв'язку з підробкою підпису [PERSON], а тому даний договір позики є дійсним та породжує відповідні правові наслідки. У зв'язку з тим, що у визначений договором позики строк (до 08.08.2013 року) [PERSON] позику [PERSON] не повернув, а [INFO] [PERSON] помер і єдиним його спадкоємцем є [PERSON], суд приходить до висновку про задоволення вимоги позивача про стягнення на його користь з [PERSON] суми позики - 1 192 812 грн. 00 коп. Відповідно до ст. 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. Договір позики вважається безпроцентним, якщо: він укладений між фізичними особами на суму, яка не перевищує п'ятдесятикратного розміру неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, і не пов'язаний із здійсненням підприємницької діяльності хоча б однією із сторін. Згідно офіційної довідки на сайті НБУ з 23.03.2012 року облікова ставка НБУ складає 7,5% річних, з 10.06.2013 року - 7,0 % річних. Позивач просить суд стягнути відсотки за рік (з 08.08.2012 року по 08.08.2013 року) - 365 днів. За період з 08.08.2012 року по 10.06.2013 року (306 днів) ставка НБУ становила 7,5 %, а отже відсотки за даний період становлять: 1 192 812 грн./100х7,5=89 460,90 грн./365х306=75 000 грн. 09 коп. За період з 10.06.2013 року по 08.08.2013 року (59 днів) ставка НБУ становила 7,0 %, а отже відсотки за даний період становлять: 1 192 812 грн./100х7,0=83 496,84 грн./365х59=13 496 грн. 74 коп. Отже, всього відсотки за користування [PERSON] позикою за період з 08.08.2012 року по 08.08.2013 року становлять 75 000 грн. 09 коп.+13 496 грн. 74 коп.=88 496 грн. 83 коп. Підсумовуючи викладене, суд приходить до висновку про задоволення вимог позивача про стягнення з відповідача заборгованості за договорами позики в сумі 1 192 812 грн. та відсотків за користування позикою за період з 08.08.2012 року по 08.08.2013 року 88 496 грн. 83 коп., а всього - 1 281 308 грн. 83 коп. Судові витрати по справі розподіляються між сторонами згідно вимог ст. 88 ЦПК України, тобто пропорційно до задоволених позовних вимог. На підставі ст. ст. 256, 257, 526, 1046, 1048 ЦК України, та

Outcome: partial