Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-17 00:00:00

19 червня 2017 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про відшкодування моральної шкоди, заподіяної внаслідок вчинення кримінального правопорушення в якому зазначила, що вироком Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 05 травня 2017 року [PERSON] був засуджений за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.125 КК України - за заподіяння їй 09 березня 2016 року легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров*я. Внаслідок вчиненого [PERSON] злочину позивач змушена була пройти курс лікування, зазнала фізичного болю, пережила емоційний стрес, який супроводжувався почуттям розгубленості, образи, обурення, приниженої гідності. Відповідач заподіяв їй тілесних ушкоджень на очах знайомих, які є її друзями, що призвело до негативних психосоматичних та психоемоційних змін: порушення сну, пасивності, зниженого настрою, пригніченості, нервозності, дратівливості, фіксованості на негативних переживаннях. Позивач до теперішнього часу відчуває почуття приниженої гідності, хвилюється з приводу своєї соціальної репутації. На час скоєння відносно неї злочину позивачка перебувала на обліку у лікаря-ендокринолога з діагнозом тиреотоксикоз, тяжка форма, а після завдання тілесних ушкоджень стан здоров*я погіршився. Крім того, наслідком вчинення кримінального правопорушення є нераціональне витрачання нею часу: на лікування, проведення правових заходів, що обумовили залучення значних фізичних, душевних та матеріальних ресурсів; позивач була обмежена у спілкуванні із сином в плані надання йому звичної материнської турботи. Приймаючи до уваги, що винними діями [PERSON] [PERSON] була завдана моральна шкода, яка полягала у фізичному болі, душевних стражданнях, моральних переживаннях, порушенні нормальних життєвих зв*язків через неможливість продовження активного громадського життя, позивач просить стягнути з відповідача на її користь у відшкодування моральної шкоди 20000 гривень В судовому засіданні позивач [PERSON] підтримала заявлений позов, посилаючись на викладені в ньому обставини. Відповідач [PERSON] позовні вимоги не визнав, посилаючись на скрутне матеріальне становище та те, що він моральної шкоди позивачці не завдавав, не заперечуючи того, що 09 березня 2016 року він завдав легких тілесних ушкоджень [PERSON], за що його було засуджено вироком Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 05 травня 2017 року до покарання у вигляді виправних робіт строком на 1 рік. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази по справі, суд встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. Судовим розглядом встановлено, що вироком Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 05 травня 2017 року , який набрав законної сили 07 червня 2017 року, [PERSON] засуджено за ч.2 ст.125 КК України - за те, що він 09 березня 2017 року приблизно о 20 годині 00 хвилин в будинку [ADDRESS] діючи умисно на грунті неприязних відносин, наніс [PERSON] рукою один удар в скроневу область праворуч, декілька ударів в область маківки голови зверху, декілька ударів в область правого плеча та лівого передпліччя, заподіявши згідно висновку судово-медичного експерта № 25 від 04 квітня 2017 року крововилив правої скроневої області, закриту черепно-мозкову травму: струс головного мозку, що за ступенем тяжкості відноситься до легкого тілесного ушкодження, що спричинило за собою короткочасний розлад здоров*я та крововилив правого плеча, лівого передпліччя, що за ступенем тяжкості відноситься до легкого тілесного ушкодження (а.с.9-10). Позивач [PERSON] (а.с.5-6) має неповнолітнього сина - [PERSON], [INFO] (а.с.8), з 2016 року перебуває на обліку у лікаря-ендокринолога з діагнозом дифузно-вузловий зоб ІІІ ступеню тиреотоксикоз, важка форма, що підтверджується довідкою від 14 квітня 2017 року № 23 (а.с.11). З виписки з медичної карти стаціонарного хворого № 612 вбачається, що [PERSON] в період часу з 31 грудня 2015 року по 15 січня 2016 року перебувала на стаціонарному лікуванні з приводу тиреотоксикозу важкої форми, вузлового зобу ІV ступеню (а.с.12). Відповідно до ч.ч.1-4 ст.23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів; у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов'язана з розміром цього відшкодування. Частиною 1 ст. 1177 ЦК України передбачено, що шкода, завдана фізичній особі, яка потерпіла від кримінального правопорушення, відшкодовується відповідно до закону. Відповідно до ч.1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Приймаючи до уваги вищевикладене, суд дійшов висновку про те, що винними діями відповідача [PERSON] позивачці [PERSON] було заподіяно моральну шкоду, яка знайшла прояв у фізичному болю та стражданнях, яких вона зазнала у зв*яку з ушкодженням здоров*я, душевних стражданнях, переживаннях та приниженні, яких позивачка зазнала у зв'язку із вчиненням злочину відносно неї, тому урахуванням страждань позивачки у зв*язку із заподіянням їй тілесних ушкоджень та виходячи із принципів розумності, справедливості та виваженості позов слід задовольнити частково та стягнути із [PERSON] на користь [PERSON] у відшкодування моральної шкоди 5000 гривень. Позиція відповідача [PERSON] щодо невизнання позову з огляду на скрутне матеріальне становища є неспроможною та не є підставою для відмови в задоволенні позову [PERSON] На підставі ст.ст. 23, 1167, 1177 ЦК України,

Outcome: partial