Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-11 00:00:00

20 листопада 2012 р. до Ленінського районного суду м. Харкова звернулася [PERSON] з позовною заявою, в якій просила розірвати договір довічного утримання від 06.07.1994 р., за яким вона передала [PERSON] належні їй 3/8 ч. жилого будинку літ. «А-1» дерев»яного площею 46,8 кв. м та надвірні будівлі: навіс літ. «Ж», льох літ. «В», сарай літ. «Д», вбиральню літ. «Е», №1-5 огорожу, що знаходяться [ADDRESS] Зобов»язати відповідачів привести у первинний стан зазначене домоволодіння, а саме: в місячний строк, за свій рахунок провести ремонт в частині будинку, що отримала [PERSON] за договором довічного утримання, відремонтувати і побілити стіни, стелю, покрасити двері, вікна, тобто привести житло у придатний для проживання стан та передати їй. [INFO] р. [PERSON] померла, після чого на підставі ст. 37 ЦПК України для участі у справі був долучений правонаступник, її син [PERSON]. 11 грудня 2013 р. [PERSON] надав доповнення до позовних вимог, в яких підтвердив викладені у позові [PERSON] обставини. Він також зазначив, що з липня 2011 р. мати [PERSON] постійно проживала разом з його сім»єю в будинку його дружини в селі Перекіп Валківського району, де і померла. Вони її поховали. Ніхто з відповідачів не цікавився життям і здоров»ям матері, не надавав допомогу. Спадкоємці [PERSON] і [PERSON] прийняли спадщину, але відмовилися виконувати обов»язки за договором довічного утримання, а тому є всі підстави, щоб розірвати договір довічного утримання та визнати за ним право власності на нерухоме майно, що належало його матері, після її смерті в порядку спадкування за законом, стягнути судові витрати. Рішенням Ленінського районного суду м. Харкова від 4 лютого 2014 р. позовні вимоги [PERSON] були задоволені частково. Розірвано договір довічного утримання від 06 липня 1994 року, за яким [PERSON] передала [PERSON] належні їй на праві власності 3/8 частини житлового будинку літ. «А-1» по [ADDRESS] дерев»яного площею 46,8 кв. м та надвірні будівлі: навіс літ. «Ж», льох літ. «В», сарай літ. «Д», вбиральню літ. «Е», огорожу №1-5. Визнано за [PERSON] право власності на 3/8 частини житлового будинку літ. «А-1» по [ADDRESS] дерев»яного площею 46,8 кв. м та на надвірні будівлі: навіс літ. «Ж», льох літ. «В», сарай літ. «Д», вбиральню літ. «Е», огорожу №1-5 в порядку спадкування за законом після смерті його матері [PERSON].і якій ця частина належала на праві власності. В іншій частині позову було відмовлено. Відповідно до ст.220 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою осіб, які беруть участь у справі, чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо стосовно якої-небудь позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення або судом не вирішено питання про судові витрати. При вирішенні даної справи судом не було вирішено питання про судові витрати, стягнення яких з відповідачів було однією з позовних вимог, а тому суд із власної ініціативи вирішив ухвалити додаткове рішення з цього питання. Судом встановлено, що при зверненні до суду [PERSON] сплатив судовий збір в сумі 243 гр. 60 коп. за позовні вимоги про розірвання договору довічного утримання та визнання за нимправа власності, про що надав відповідну квіианцію-чек / а. с. 115/. Згідно ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. Приймаючи до уваги, що позовні вимоги про розірвання договору довічного утримання і визнання права власності, за які [PERSON] при зверненні до суду було сплачено судовий збір в сумі 243 гр. 60 коп., задоволені повністю, суд на підставі ст.88 ЦПК України постановляє додаткове рішення про стягнення з відповідачки [PERSON] на його користь грошових коштів в сумі 243 гр. 60 коп.. Суд вважає необхідним відмовити у стягненні судових витрат з відповідача [PERSON], оскільки він відмовився від спадщини на 3/8 ч. домоволодіння по [ADDRESS] після смерті [PERSON], а спадщину прийняла лише [PERSON], яка і несла відповідальність за виконання спірного договору довічного утримання. На підставі викладеного,

Outcome: partial