Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-22 00:00:00

20 липня 2018 року позивач звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача на користь позивача, яка діє в інтересах малолітньої [PERSON], [INFO], відшкодування шкоди завданої втратою годувальника в розмірі 49608,00грн., пені за прострочення сплати страхового відшкодування у розмірі 11794,47грн., суми інфляційних збитків у звязку з порушенням встановлених строків виплати страхового відшкодування в розмірі 3788,56грн., три відсотки річних, передбачених ст. 625 ЦК України, за порушення встановлених строків виплати страхового відшкодування в розмірі 1133,51грн. та судових витрат, повязаних з оплатою послуг з надання професійної правничої допомоги у розмірі 4800,00грн. В обґрунтування позовних вимог позивач посилався на те, що 10.04.2016 о 04 год. 30 хв. біля будинку № 179 по вул. Дніпропетровська (теперішня назва вул. Дніпровська) у м. Мерефа, Харківської області водій [PERSON] керуючи автомобілем марки «Mercedes-Benz» д/н. АХ 4177 ЕН скоїв наїзд на пішохода [PERSON], внаслідок чого останній отримав тілесні ушкодження та загинув на місці ДТП. За цим фактом було відкрито кримінальне провадження № 12016220000000385 від 10 квітня 2016 року за ч. 2 ст. 286 КК України. Згідно висновку комплексної судово-медичної, медико-криміналістичної та автотехнічної експертизи № 475-КЕ/973/2016 від 11.05.2017, причиною смерті [PERSON], явилася сукупна травма голови, тулуба та кінцівок отримана внаслідок вищевказаної дорожньо-транспортної пригоди. У звязку із відсутністю у діях водія [PERSON] складу кримінального правопорушення кримінальне провадження 07 липня 2017 року було закрито. [PERSON], [INFO], є донькою загиблого [PERSON], залишилася без батьківського піклування та має право на відшкодування шкоди. Цивільно-правова відповідальність, повязана з експлуатуванням автомобіля «Mercedes-Benz» д/н. АХ 4177 ЕН на момент ДТП була застрахована в ПАТ «СК «Провідна». 31.08.2017 представник позивача звернувся до відповідача та повідомив про настання страхового випадку та просив виплатити страхове відшкодування. 09 жовтня 2017 року відповідачем було сплачено на користь позивача та батька загиблого страхове відшкодування у розмірі 18188,00грн., з яких неповнолітня донька загиблого отримала 5512,00грн. Здійснити виплату страхового відшкодування у звязку із втратою годувальника відповідач відмовився через ненадання документів про дохід потерпілого. Однак, позивач вважає, що відповідач повинен був виплатити на користь малолітньої дитини шкоду у звязку із втратою годувальника у розмірі не менше ніж 36 мінімальних заробітних плат. Мінімальна заробітна плата у 2016 році складала 1378,00грн. на місяць, отже до виплати підлягає 49608,00грн. Так як відповідач своєчасно не виконав грошове зобовязання, тож з нього підлягає стягненню, відповідно до положень ст. 625 ЦК України, інфляційні збитки у розмірі 3788,56грн. та 3% річних в сумі 1133,51грн. Позивач також вважає, що з відповідача необхідно стягнути пеню за весь час прострочення платежу за період з 10.10.2017 по 14.07.2018 у розмірі 11794,47грн. та витрати на правову допомогу в сумі 4800,00грн. Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 01 серпня 2018 року провадження по справі відкрито, призначено судовий розгляд в порядку спрощеного позовного провадження, проведення засідання призначене на 14 вересня 2018 року о 09 год. 00 хв. Позивачем подано до суду заяву про слухання справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала, просила суд їх задовольнити.\~ Представником відповідача [PERSON] подано до суду відзив, в якому проти задоволення позовних вимог заперечував, за тих підстав, що по кримінальному провадженню не було прийнято обвинувального вироку судом відносно водія застрахованого автомобіля. Не було встановлено винну особу у ДТП, не встановлено потерпілого, представником позивача не було надано документів, підтверджуючих понесення певних витрат із настанням стразового випадку, не було надано довідку про призначення пенсії по втраті годувальника, нарахування штрафних санкцій також є безпідставним, оскільки відповідач відшкодував шкоду. За загальним правилом частини першої статті 223\~ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті. В звязку з неявкою в судове засідання учасників справи, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, зясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, дослідивши матеріали справи та надані докази, встановив наступне. Постановою про закриття кримінального провадження № 12016220000000385 від 07 липня 2017 року вказане кримінальне провадження за фактом дорожньо-транспортної пригоди закрито за відсутності ознак складу злочину, передбаченого ст. 286 КК України. В цій постанові старшим слідчим слідчого відділу розслідування злочинів СУ ГУНП в Харківській області підполковником поліції [PERSON] було встановлено, що 10.04.2016 о 04 год. 30 хв. по вул. Дніпропетровська у м. Мерефа Харківського району Харківської області водій [PERSON]. керуючи автомобілем марки «Mercedes-Benz» д/н. АХ 4177 ЕН скоїв наїзд на пішохода [PERSON], який раптово вибіг з задньої частини зустрічного автомобіля, внаслідок чого останній отримав тілесні ушкодження несумісні із життям та загинув на місці ДТП. Відповідно до свідоцтва про смерть серії 1-ВЛ № 590692 [PERSON] помер 10 квітня 2016 року, актовий запис № 137. Батьками [PERSON] зареєстровані: батько [PERSON], мати [PERSON], свідоцтво про народження серії III-ВЛ № 478485. 15 липня 2006 року [PERSON] та Щербашина (після шлюбу [PERSON]) [PERSON] зареєстрували шлюб, актовий запис № 77, свідоцтво про шлюб серії 1-ВЛ № 033370. Від шлюбу у [PERSON] та [PERSON] народилася донька [PERSON], [INFO], свідоцтво про народження серії 1-ВЛ № 053823. Станом на 10 квітня 2016 року згідно полісу АЕ № 5834584 транспортний засіб «Mercedes-Benz» д/н. АХ 4177 ЕН застрахований ПрАТ «СК «Провідна». 23 серпня 2017 року представником позивача [PERSON] було направлено повідомлення № [NUMBER] відповідачу про дорожньо-транспортну пригоду, яка сталася 10 квітня 2016 року, в результаті якої загинув [PERSON] та заяву про виплату страхового відшкодування. Відповіддю від 09 жовтня 2017 року № 17-05/12667 ПрАТ «СК «Провідна» повідомила представника позивача [PERSON] про здійснення відшкодування у сумі 18188,00грн., щодо відшкодування, повязаного із втратою годувальника, повідомили про необхідність подання додаткових документів, після розгляду яких буде прийнято відповідне рішення. Між позивачем [PERSON] та ТОВ Автопоміч 10 лютого 2018 року укладено договір про надання правової допомоги у справі щодо страхового відшкодування. Згідно рахунку - фактури від 05 березня 2018 року внесено оплату 4800,00грн., згідно долученого акту виконаних робіт - в ньому наведено обґрунтування розміру вартості таких робіт, вартість години роботи і види виконаних робіт по правовій допомозі, що підтверджується квитанцією від 05 березня 2018 року. Відповідно ч. 1 ст.\~81\~ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст.\~1200\~ЦК України у разі смерті потерпілого право на відшкодування шкоди мають непрацездатні особи, які були на його утриманні або мали на день його смерті право на одержання від нього утримання, а також дитина потерпілого, народжена після його смерті. Шкода відшкодовується, зокрема, дитині до досягнення нею вісімнадцяти років. Так, ст.\~6. ЗУ «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоровю та/або майну потерпілого. Як передбачено п. 22.1. ст. 22 ЗУ «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоровю, майну третьої особи. Стаття 27 ЗУ «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачає відшкодування страховиком шкоди, повязаної із смертю потерпілого, так: п. 27.1. страхове відшкодування (регламентна виплата) виплачується, якщо смерть потерпілого внаслідок дорожньо-транспортної пригоди настала протягом одного року після дорожньо-транспортної пригоди та є прямим наслідком цієї дорожньо-транспортної пригоди; п. 27.2. страховик здійснює відшкодування шкоди, заподіяної смертю потерпілого, на умовах, встановлених статтею 1200 Цивільного кодексу України, кожній особі, яка має право на таке відшкодування, рівними частинами. Загальний розмір страхового відшкодування (регламентної виплати) утриманцям одного померлого не може бути меншим, ніж 36 мінімальних заробітних плат у місячному розмірі, встановлених законом на день настання страхового випадку. Аналізуючи наведене, суд приходить до переконання про те, що доказами по справі стверджується факт смерті [PERSON], який помер 10 квітня 2016 року саме внаслідок ДТП 10 квітня 2016 року. Донька померлого [PERSON], [INFO] є малолітньою особою та відповідно має право на відшкодування шкоди у звязку із втратою годувальника. Так як, померлий протягом останнього року до загибелі офіційно не працював, тому відомості про його доходи отримати не можливо. У такому випадку розрахунок належної до виплати суми здійснюється виходячи з мінімального розміру заробітної плати, встановленої законом на день настання страхового випадку, що станом на квітень 2014 року складало 1378,00грн., а сума до стягнення становить (враховуючи п. 27.2 ст. 27 ЗУ «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»): 36 х 1378,00грн. = 49608,00 грн. Згідно ст.\~526\~ЦК України передбачено, що зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Зобовязання припиняється виконанням, проведеним належним чином (ст. 599 ЦК України). Положеннями ст. 611 ЦК передбачено, що в разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Положеннями ст. 625 ЦК встановлено відповідальність за порушення грошового зобовязання. Визначено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3 % річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлено договором або законом. Згідно ст. ст. 11, 12, 15, 20 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обовязків, зокрема, є договори та інші правочини. Особа здійснює свої цивільні права вільно, на власний розсуд. Нездійснення особою своїх цивільних прав не є підставою для їх припинення, крім випадків, встановлених законом. Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Право на захист особа здійснює на свій розсуд. Нездійснення особою права на захист не є підставою для припинення цивільного права, що порушене, крім випадків, встановлених законом. Отже інфляційні нарахування на суму боргу за період з 10 жовтня 2017 року до 14 липня 2018 року становлять 3788,56грн. згідно індексів інфляції за період прострочення. Три проценти річних за період з 10 жовтня 2017 року до 14 липня 2018 року становлять 1133,51грн. Пеня за кожен день прострочення виплати страхового відшкодування за період з 10 жовтня 2017 року до 14 липня 2018 року виходячи з подвійної процентної ставки НБУ на суму боргу становить 11794,47грн. Відповідно до положень ст. 80 ЦПК України, достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Відповідно до ч. 6 ст. 81 ЦПК України, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд, системно аналізуючи норми діючого цивільного законодавства у їх застосуванні до правовідносин, що склалися між сторонами, з огляду на те, що позивач діє в інтересах малолітньої дитини, яка втратила годувальника в результаті ДТП, залишилася без батьківського піклування, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Питання про розподіл судових витрат суд вирішує на підставі ст. 141 ЦПК України та стягує з відповідача. На підставі викладеного,

Outcome: approved