Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-01 00:00:00

1.Короткий зміст та обґрунтування позовних вимог 13 січня 2021 року АТ КБ «ПриватБанк» (далі - Банк) звернулося до суду з позовом про стягнення з відповідача заборгованості за кредитним договором про надання банківських послуг № б/н від 16 листопада 2015 року, в розмірі 16 570,28 грн, що виникла станом на 23 листопада 2020 року та складається: 16 570,28 грн - заборгованість за тілом кредиту, в т.ч. 16 570,28 грн - заборгованість за простроченим тілом кредиту, а також просив стягнути судові витрати в розмірі 2270 грн. В обґрунтування позовних вимог позивач вказав, що відповідач звернувся до Банку з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписав заяву-анкету №б/н від 16 листопада 2015 року, за змістом якої визнав, що ця заява разом з Умовами та правилами надання банківських послуг, а також пам`яткою і Тарифами банку, становлять укладений між сторонами договір про надання банківських послуг (далі договір), що підтверджується підписом у заяві. Відповідач ознайомлений з Умовами і правилами надання банківських послуг, що діяли станом на момент підписання анкети-заяви, що підтверджується підписом. Відповідачу відкрито кредитний рахунок та встановлено початковий кредитний ліміт у розмірі, що зазначений у довідці про зміну умов кредитування та обслуговування картрахунку, який в подальшому було збільшено до 5000 грн. Позивач зазначив, що ним виконані взяті зобов`язання за Договором, а відповідач не надав своєчасно Банку грошові кошти для погашення заборгованості за борговими зобов`язаннями, у зв`язку з чим станом на 23 листопада 2020 року має заборгованість в сумі 22 525,72 грн, яка включає заборгованість за тілом кредиту, в тому числі заборгованість за простроченим тілом кредиту, заборгованість за відсотками, нарахованими на прострочений кредит згідно ст. 625 ЦК України. Враховуючи, що кредитодавець на свій розсуд може вимагати від боржника будь-яку частину суми заборгованості за кредитом, просив стягнути 16 570,28 грн - заборгованості за тілом кредиту. 2.Узагальнені доводи та заперечення відповідача. Відповідач у судове засідання не з`явився, вважається таким, що належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання згідно з п.3 ч. 8 ст.128 ЦПК України, не повідомив про причини неявки, своїм процесуальним правом не скористався відзив на позов не подав. 3.Заяви, клопотання та інші процесуальні дії у справі. Представник позивача у судове засідання не з`явився, про дату, час і місце судового засідання повідомлений в установленому порядку, долучив до позовної заяви клопотання про проведення розгляду справи у його відсутність, не заперечив проти заочного розгляду справи та ухвалення заочного рішення, позов підтримав у повному обсязі. Ухвалою суду від 19 січня 2021 року позовну заяву залишено без руху, позивачу надано строк для усунення недоліків. 03 лютого 2021 року на виконання ухвали суду представник позивача надіслав до суду платіжне доручення про сплату судового збору у визначеному законодавством розмірі. Ухвалою суду від 04 лютого 2021 року відкрито спрощене позовне провадження, справу призначено до судового розгляду по суті на 02 березня 2021 року. Ухвалою суду від 02 березня 2021 року постановлено про заочний розгляд справи у зв`язку з тим, що відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, у судове засідання не з`явився, не повідомив про причини неявки, відзив не подав, позивач не заперечував проти такого вирішення справи. 4.Виклад встановлених судом обставин та зміст спірних правовідносин Між сторонами виникли зобов`язальні правовідносини на підставі кредитного договору, які регулюються нормами Цивільного кодексу України (далі ЦК України). Судом встановлено, що між ПАТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON] укладено договір про надання банківських послуг, шляхом підписання відповідачем заяви-анкети б/н від 16 листопада 2015 року, згідно якої відповідачу відкрито картковий рахунок та встановлено початковий кредитний ліміт у розмірі, що зазначений у довідці про зміну умов кредитування та обслуговування картрахунку, який в подальшому було збільшено до 5000 грн. У заяві-анкеті зазначено, що відповідач приєднується до Умов та правил надання банківських послуг ПАТ КБ «ПриватБанк», які розміщені на офіційному сайті банку в мережі інтернет за адресою privatbank.ua., і які разом з пам`яткою клієнта, а також Тарифами банку, становлять договір банківського обслуговування, з якими ознайомився у письмовому вигляді. Зобов`язався виконувати їх і постійно знайомитися з їх змінами на офіційному сайті. АТ КБ «ПриватБанк» є правонаступником прав та обов`язків ПАТ КБ «ПриватБанк», про що зазначено в п.2. його Статуту. Звертаючись до суду, позивач посилався на те, що відповідач підписав заяву-анкету, користувався картковим рахунком і використовував кредитні кошти, цим самим прийняв пропозицію Банку та уклала кредитний договір, що узгоджується із ч.2 ст. 642 ЦК України, У зв`язку із порушенням відповідачем своїх зобов`язань за кредитним договором щодо непогашення кредитної заборгованості у Банку виникло право вимоги до останнього щодо повернення всієї суми кредиту, яка складається із заборгованості за простроченим тілом кредиту. На підтвердження вказаних обставин позивач надав суду: копію Анкети-заяви від 16 листопада 2015 року; витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна»; Умови та правила надання банківських послуг; Довідку про зміну умов кредитування та обслуговування кредитної картки, оформленої на [PERSON] , довідку про видані кредитні картки; розрахунок заборгованості за договором №б/н від 16 листопада 2015 року, укладеного між АТ КБ «ПриватБанком» та клієнтом станом на 30 вересня 2019 року, виписку за договором №б/н станом на 24 листопада 2020 року. Згідно наданого позивачем розрахунку заборгованості за договором №б/н від 16 листопада 2015 року, станом на 30 вересня 2019 року по кредитній картці відповідача існує заборгованість в сумі 22 525,72 грн, з яких: 16 570,28 грн - заборгованість за тілом кредиту, в т.ч. 16 570,28 грн. - заборгованість за простроченим тілом кредиту; 5955,44 грн. - заборгованість за відсотками, нарахованими на прострочений кредит згідно ст. 625 ЦК України. Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою статті 638 цього Кодексу встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно з ч. 1ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до ч. 1ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч. 1 ст. 1048 ЦК України). Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). Згідно із частиною першою статті 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. За змістом статті 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. У переважній більшості випадків застосування конструкції договору приєднання його умови розроблює підприємець (в цьому випадку АТ КБ «Приватбанк»). Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст статей 633,634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений. Згідно зі статтею 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Частиною першою статті 1050 ЦК України передбачено, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. За змістом частини другої статті 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням установленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. 5.Мотиви та висновки суду. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з огляду на таке. Як встановлено судом, підписана відповідачем анкета-заява не містить умов щодо процентної ставки за користування наданими відповідачу коштами, а також умов щодо строку виконання грошового зобов`язання. Банк, пред`являючи вимоги про погашення кредиту, крім самого розрахунку кредитної заборгованості за договором, послався на Витяг з «Тарифів Банку» та Витяг з Умов та правил надання банківських послуг у Приватбанку, як невід`ємні частини спірного договору, з якими згідно анкети заяви від 16 листопада 2015 року відповідач ознайомився у письмовому вигляді та зобов`язався їх виконувати, в т.ч. знайомитися із змінами на офіційному сайті Банку. Разом з тим, у позовній заяві Банк посилається на Умови та Правила в редакції, що почала діяти з 01 березня 2019 року, згідно до п.2.1.1.2.12 яких Сторони дійшли згоди, що в разі, починаючи з 181-го дня з моменту порушення зобов`язань Клієнта з погашення кредиту, Клієнт зобов`язується сплатити на користь Банку заборгованість по кредиту, а також проценти від суми неповернутого в строк кредиту, які у відповідності до ч.2 ст.625 ЦК України встановлюються за домовленістю Сторін у процентах від простроченої суми заборгованості в розмірі 86,4% для картки «Універсальна», 84% для картки «Універсальна голд». Однак, надані Банком документи не підписані відповідачем, а матеріали справи не містять підтверджень, які саме витяги з Тарифів, Умов та Правил (у якій редакції) розумів відповідач, ознайомився та погодився з ними, підписуючи анкету-заяву про приєднання до Умов і Правил надання банківських послуг у ПриватБанку, а також не надано підтверджень, що відповідач ознайомився та погодився з Умовами та Правилами в редакції, що почала діяти з 01 березня 2019 року. Відсутність достатніх підтверджень про конкретні запропоновані відповідачеві Умови та правила банківських послуг, відсутність у анкеті-заяві домовленості сторін про сплату процентів за користування кредитними коштами, а також домовленості щодо строку дії договору, надані банком Витяг з Тарифів та Витяг з Умов не можуть розцінюватися як стандартна (типова) форма, що встановлена до укладеного із відповідачем кредитного договору, оскільки достовірно не підтверджують вказаних обставин. У зв`язку з цим, до спірних правовідносин не можуть бути застосовані правила ч.1 ст.634 ЦК України, які регламентують правові засади договору приєднання. Саме таку правову позицію висловила Велика Палата Верховного Суду в постанові від 3 липня 2019 року (справа №342/180/17, провадження №14-131цс19), яка згідно з ч. 4 ст. 263 ЦПК України має враховуватися судами при застосуванні норм права. У цій постанові Велика Палата Верховного Суду зазначила, що оскільки підписана лише заява-анкета, яка не містить детальних умов договору, а Правила надання банківських послуг та Тарифів обслуговування кредитних карт не містять підпису боржника, тому відсутні підстави вважати, що сторони обумовили у письмовому вигляді ціну договору, яка встановлена у формі сплати процентів за користування кредитними коштами. Пересічний споживач банківських послуг з урахуванням звичайного рівня освіти та правової обізнаності, не може ефективно здійснити свої права бути проінформованим про умови кредитування за конкретним кредитним договором, який укладений у вигляді заяви про надання кредиту і Умов та Правил надання банківських послуг, оскільки Умови та Правила надання банківських послуг це значний за обсягом документ, що стосується усіх аспектів надання банківських послуг та потребує як значного часу, так і відповідної фахової підготовки для розуміння цих правил тим більше співвідносно з конкретним видом кредитного договору. Безпосередньо укладений між сторонами кредитний договір у виді анкети-заяви не містить і строку повернення кредиту (користування ним). Однак, враховуючи, що фактично отримані та використані позичальником кошти в добровільному порядку АТ КБ «ПриватБанк» не повернуті, а також вимоги ч.2 ст. 530 ЦК України за змістом якої, якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання в будь-який час, що свідчить про порушення його прав, суд вважає, що право позивача на повернення фактично отриманої суми кредитних коштів підлягає захисту в судовому порядку. За наведених обставин позов підлягає до часткового задоволення та з відповідача на користь позивача слід стягнути лише заборгованість за тілом кредиту. 7. Розподіл судових витрат. Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у сумі 2270 грн.

Outcome: approved