overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-23 00:00:00

20 лютого 2017 року судом винесене рішення у справі за позовом [PERSON] до [PERSON], третя особа Новомосковська державна нотаріальна контора Дніпропетровської області про визнання свідоцтва про право на спадщину за законом частково недійсним, визнання права власності на частину нерухомого майна в порядку спадкування за законом. Судом задоволенні вимоги позивача [PERSON]. З ініціативи суду поставлене питання про винесення додаткового рішення у справі стосовно судових витрат. Сторони в судове засідання не зявилися. На підставі ст.220 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою осіб, які беруть участь у справі чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Судом при винесенні рішення не було вирішено питання про судові витрати в звязку з чим, виникла необхідність у винесенні додаткового рішення. На підставі ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалене рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею та документально підтверджені судові витрати. Згідно наданих квитанцій, позивач поніс судові витрати в сумі 551,20 грн., які підлягають стягненню на його користь з відповідача. Враховуючи вищевикладене і

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-21 00:00:00

20 лютого 2017 року судом винесене рішення у справі за позовом [PERSON] до [PERSON], третя особа Новомосковська державна нотаріальна контора Дніпропетровської області про визнання свідоцтва про право на спадщину за законом частково недійсним, визнання права власності на частину нерухомого майна в порядку спадкування за законом. Судом задоволенні вимоги позивача [PERSON]. Судом при винесенні рішення не було вирішено питання про судові витрати в звязку з чим, 24 лютого 2017 року судом винесене додаткове рішення, з [PERSON] на користь [PERSON] були стягнуті судові витрати в сумі 551,20 грн. З ініціативи суду поставлене питання про винесення додаткового рішення у справі стосовно судових витрат. Сторони в судове засідання не зявилися. На підставі ст.220 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою осіб, які беруть участь у справі чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Судом при винесенні рішення та при винесенні додаткового рішення не в повному обсязі вирішено питання про судові витрати в звязку з чим, виникла необхідність у винесенні додаткового рішення. На підставі ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалене рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею та документально підтверджені судові витрати. Як вбачається з позовної заяви, позивачем заявлені вимоги про визнання свідоцтва про право на спадщину недійсним, визнання права власності на нерухоме майно, тобто, позивачем заявлена одна нематеріальна вимога і одна матеріальна вимога. У відповідності до ч.3 ст. 6 Закону України «Про судовий збір» за подання позовної заяви, що має одночасно майновий і немайновий характер, судовий збір сплачується за\~ставками, встановленими для позовних заяв майнового та немайнового характеру. У разі коли в позовній заяві обєднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру. Позивачем при поданні позовно заяви сплачено судовий збір за подання позовної заяви нематеріального характеру в сумі 551,20 грн., зазначена сума стягнута на користь позивача у відповідності до додаткового рішення суду від 24 лютого 2017 року. У відповідності до Закону України «Про судовий збір», станом на час подання позову, за подання фізичною особою до суду позовної заяви майнового характеру, судовий збір справляється в розмірі 1% ціни позову, але не менше 0,4 розміру мінімальної заробітної плати та не більше 5 розмірів мінімальної заробітної плати. Оскільки вартість спірного нерухомого майна згідно вартості, зазначеної у свідоцтві про право на спадщину становить 14\~415,00 грн., позивач ставить питання про визнання за неї 1/2 частини спадкового майна, ціна позову становить 7\~207,50 грн., в звязку з чим, позивачем при поданні позову не було сплачено судовий збір в розмірі 0,4 розміру мінімальної заробітної плати (551,20 грн.) які підлягають стягненню з відповідача на користь держави. Враховуючи вищевикладене і

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-03 00:00:00

20 лютого 2017 року Управління праці та соціального захисту населення Хмельницької міської ради звернулося до Хмельницького міськрайонного суду із позовом до [PERSON] про стягнення надміру виплачених коштів, мотивуючи свої вимоги тим, що управління

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-20 00:00:00

20 лютого 2017 року у суд з позовною заявою звернулась [PERSON]. Позивач просить визнати за нею право власності у порядку спадкування на нерухоме майно, що знаходиться по вулиці Міжгайській, 36 села Міжгайці Любешівського району Волинської області. Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що 18 травня 2016 року після смерті батька -- [PERSON] -- залишилось нерухоме майно, спадкоємцем якого за законом є позивач. Через відсутність державної реєстрації успадкованого [PERSON] не може оформити своїх прав. За таких обставин змушена звернутись до суду. На призначену дату попереднього судового засідання позивач не з'явилась, заявила клопотання про розгляд справи у її відсутності, позов підтримала. Від відповідачів надійшли заяви про визнання позову та розгляд справи у їх відсутності. На підставі частини другої статті 197 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК) фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Відповідно до положень частини четвертої статті 130 ЦПК при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку статті 174 цього ж Кодексу. Згідно з частиною четвертою статті 174 ЦПК у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Оскільки викладені у позовній заяві обставини, на які позивач покладається в обґрунтування своїх вимог, сторонами фактично визнаються, то на підставі частини першої статті 61 ЦПК суд визнає їх доведеними. Пунктом 11 частини першої статті 346 Цивільного кодексу України (далі -- ЦК) визначено, що право власності припиняється у разі припинення юридичної особи чи смерті власника. У відповідності до частини першої статті 328 ЦК право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Відповідно до статті 392 ЦК власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Згідно з статтями 1216, 1217 ЦК спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Статтею 1261 ЦК визначено, що у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Відповідно до частин першої, п'ятої статті 1268 ЦК спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Аналізуючи наявні у справі докази, суд вважає, що визнання відповідачами позову не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-19 00:00:00

20 лютого 2017 року у цивільній справі за позовом [PERSON] Дар`ї Андріївни до [PERSON]\~ про розірвання шлюбуухвалено рішення, яким позовні вимоги задоволено. 09 березня 2017 року від [PERSON] Дар`ї Андріївнинадійшла заява про ухвалення додаткового рішення, яким просить стягнути з відповідача судовий збір в розмірі 551,20 грн. У судове засідання сторони по справі не з'явилися. У відповідності до ч.3 ст. 220 ЦПК України, їх неявка не є перешкодою для вирішення питання щодо ухвалення додаткового рішення. Встановлено, що 20 лютого 2017 року по цивільній справі за позовом [PERSON] Дар`ї Андріївни до [PERSON]\~ про розірвання шлюбуухвалено рішення. Однак, згідно ст. 88 ЦПК України не вирішено питання щодо розподілу судових витрат, а саме, стягнення судового збору. Згідно п.4 ч.1 ст. 220 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою осіб, які беруть участь у справі, чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Таким чином, оскільки дійсно в частині розподілення судових витрат не постановлено рішення, суд вважає за необхідне винести додаткове рішення. Згідно ч.1 ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, тому, з відповідача слід стягнути на користь позивача сплачені нею при зверненні до суду 551 грн. 20 коп. судового збору. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-11 00:00:00

20 лютого 2018 року [PERSON] в порядку окремого провадження звернулася до суду з вищевказаною заявою, посилаючись на те, що у державному акті про право власності на земельну ділянку серії [NUMBER] допущено помилку при написанні її прізвища. Заявниця у судове засідання не з'явилась. Представники заінтересованих осіб в судове засідання не з'явилися, про слухання справи повідомлені. Представник Голопристанської РДА направив до суду клопотання про розгляд справи у його відсутності, проти задоволення заявлених вимог не заперечує. Проаналізувавши матеріали справи, суд дійшов висновку, що заява підлягає задоволенню. Відповідно до п.5 ч.2 ст. 293 ЦПК України справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, розглядаються судами в порядку окремого провадження. Статтею 315 ЦПК України встановлено перелік справ про встановлення фактів, які розглядаються судом. Відповідно до п.6 ч.1 ст.315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім'ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Відповідно до п. 12 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року № 5 зі змінами, внесеними згідно з постановою Пленуму Верховного Суду України № 15 від 25.05.1998 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» при розгляді справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали суд повинен запропонувати заявникові подати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення. В ході судового засідання було встановлено, що рішенням 16 сесії ХХІІІ скликання Збур'ївської сільської ради від 14.12.2001№102 [PERSON] передано у приватну власність земельну ділянку площею 6,98 га, розташовану на території Збур'ївської сільської ради, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. На підставі вказаного рішення сільської ради на ім'я [PERSON] видано Державний акт [NUMBER]. При видачі Державного акту було допущено описку в написанні прізвища заявника. Факт належності заявнику [PERSON] вказаної земельної ділянки підтверджується копією її паспорта, листом Збур'ївської сільської ради Голопристанського району Херсонської області №02-13/163 від 19.10.2017. Факт, що просить встановити заявник, має юридичне значення, та потрібен заявнику для реалізації його права власності. Іншої можливості довести своє право власності на майно заявник не має. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-09 00:00:00

20 лютого 2018 року [PERSON] звернувся до суду з вказаним позовом, яким просить розірвати шлюб, укладений 13 вересня 2013 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Дарницького районного управління юстиції в м. Києві, актовий запис № 841. Позовні вимоги обґрунтовано тим, що 13 вересня 2013 року позивач зареєстрував шлюб з відповідачем у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану Дарницького районного управління юстиції в м. Києві. Від цього шлюбу мають сина [PERSON], [INFO], який на теперішній час проживає з позивачем. Спільне життя з відповідачем не склалось, так як [PERSON] вже три місяці проживає у іншого чоловіка. У звязку з цим вони припинили шлюбні стосунки і перестали вести спільне господарство. За таких обставин збереження шлюбу та подальше спільне життя суперечить їх інтересам, унеможливлює примирення з відповідачем. Спору щодо визначення місця проживання дитини та поділу майна немає. В судове засідання сторони не зявились, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Натомість подали до суду заяви, якими позивач позов підтримала та просила його задовольнити, відповідач позовні вимоги визнав та не заперечував проти розірвання шлюбу. Розгляд справи просили проводити у їх відсутність. Згідно з ч. 4 ст. 206 ЦПК України в разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову, оскільки визнання позову відповідачем не суперечить закону, не порушує прав та інтересів інших осіб. Дослідивши подані заяви, матеріали цивільної справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню за наступних підстав. У судовому засіданні встановлено, що 13 вересня 2013 року у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану Дарницького районного управління юстиції в м. Києвіміж сторонами зареєстровано шлюб, про що складено відповідний актовий запис за № 841. Наведене підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії І-БК № 221856 виданого 13.09.2013 року (а.с.5). Від цього шлюбу сторони мають сина [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження серії І-БК № 381620 виданого Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Дарницького районного управління юстиції в м. Києві(а.с. 6). Зі змісту позовної заяви, вбачається, що спільне життя у сторін не склалося, подружніх та сімейних стосунків не підтримують, спільного господарства не ведуть. З цих підстав подальше існування сім'ї неможливе. Також у судовому засіданні встановлено, що спору про визначення місця проживання дитини та поділ майна немає. Враховуючи викладене, суд вважає встановленим, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б їхнім інтересам та спільної дитини, що має істотне значення, у звязку з чим укладений шлюб між [PERSON] та [PERSON] слід розірвати на підставі ст. 112 Сімейного кодексу України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-06-13 00:00:00

20 лютого 2018 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON], в якому просить розірвати шлюб. Позов обгрунтовано тим, що 21 грудня 2012 року він зареєстрував шлюб з відповідачем. Шлюб зареєстровано відділом реєстрації актів цивільного стану по м.Павлограду Павлоградського міськрайонного управління юстиції Дніпропетровської області, актовий запис №475. Від даного шлюбу сторони мають неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO]. Спільне життя з відповідачем не склалося. Подружні відносини припинені з січня 2018 року через різні погляди на сімейне життя. Сторони спільне господарство не ведуть, спільного бюджету не мають. Спору про розділ майна, що є сумісною власністю не виникає. В звязку з цим позивач просить суд розірвати шлюб. Позивач у судове засідання не зявився, надав суду заяву, згідно якої просить суд розглянути справу у його відсутність, позовні вимоги підтримав. Відповідач у судове засідання не зявився, про час і місце судового засідання повідомлявся належним чином, причину неявки суду не повідомив, заяви про розгляд справи за його відсутності не надав. Суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України. Суд дослідивши матеріали цивільної справи, вважає що заявлений позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що позивач та відповідач перебувають у шлюбі з 21 грудня 2012 року. Шлюб зареєстровано відділом реєстрації актів цивільного стану по м.Павлограду Павлоградського міськрайонного управління юстиції Дніпропетровської області, актовий запис №475 (а.с.4). Від даного шлюбу сторони мають неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] (а.с.7,8). Спору про поділ майна, що є спільною власністю на даний час немає. В сім'ї позивача та відповідача подружні відносини припинені з січня 2018 року через різні погляди на сімейне життя. Сторони проживають за різними адресами. Враховуючи ці обставини суд вважає, що родина розпалась остаточно, відновлення подружніх відносин неможливе, оскільки подальше спільне життя і збереження шлюбу буде суттєво суперечити інтересам сторін. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-26 00:00:00

20 лютого 2018 року [PERSON] звернувся до суду з позовом про розірвання шлюбу, укладеного між ним та відповідачем [PERSON], 16.07.2005 року у виконкомі Великолучківської сільської ради Мукачівського району, Закарпатської області. Позовні вимоги мотивує тим, що сімейні стосунки з відповідачем зіпсувалися, вони є різними по характеру люди, а також різні уявлення про життєві цінності сім'ї, зникло почуття поваги. Більше трьох років проживають окремо, шлюбних стосунків не підтримують, а тому шлюб існує тільки формально, спору про поділ майна немає. Від даного шлюбу мають двох доньок: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Позивач [PERSON] в судове засідання не зявився, представник позивача надіслав заяву про розгляд справи у його відсутності, де зазначив, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить суд позов задовільнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявилася, але надіслала на адресу суду заяву про розгляд справи у її відсутності, де зазначила, що позов визнає в повному обсязі, не заперечує щодо його задоволення. Відповідно до ч. 2\~ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього\~Кодексу\~розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. У зв'язку з цим, на підставі\~ст. 247 ЦПК України, суд вважає за можливе провести розгляд справи по суті без фіксування судового процесу. Дослідивши письмові матеріали цивільної справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню виходячи з наступного. За ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Відповідно до ст. 5 Протоколу №7 Європейської конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року (Конвенцію ратифіковано Законом №475/97-ВР (475/97-ВР) від 17.07.1997 року) кожен з подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обовязками цивільного характеру, що виникають зі вступу у шлюб, перебування в шлюбі та у випадку його розірвання. Відповідно до вимог ст. 24 Сімейного кодексу України шлюб гарантується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування до шлюбу не допускається. Судом встановлено, що між позивачем та відповідачем 16.07.2005 року у виконкомі Великолучківської сільської ради Мукачівського району, Закарпатської області, про що в книзі реєстрації актів про одруження зроблено запис за № 24 (свідоцтво про шлюб серії І-ФМ № 083715, а.с.4). Шлюб між ними носить формальний характер, шлюбні стосунки не підтримують більше трьох років. Отже, судом встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б їх інтересам, що має істотне значення.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-06-07 00:00:00

20 лютого 2018 року [PERSON] звернувся до суду із вказаним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що з 13.08.2011 року перебуває з відповідачем [PERSON] у зареєстрованому шлюбі, сторони мають спільну дитину [PERSON], [INFO]. Зазначає, що з літа 2017 року стали виникати непорозуміння та сварки, які почали носити постійний характер, внаслідок чого збереження шлюбу стало неможливим та суперечить його інтересам. Позивач просить шлюб розірвати. Спору про місце проживання неповнолітньої дитини сторони не мають, майновий спір відсутній. Позивач в судове засідання не зявився, надав заяву про розгляд справи в його відсутність, позов підтримав, просив судові витрати залишити за ним. Відповідач в судове засідання не зявилась, надала заяву про розгляд справи за її відсутності, проти задоволення позову не заперечує. В звязку з неявкою сторін в судове засідання, фіксація судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалась, що відповідає положенням ч. 2 ст.247 ЦПК України. Проаналізувавши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Встановлено, що сторони 13.08.2011 року зареєстрували шлюб у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану Краснопільського районного управління юстиції у Сумській області, актовий запис № 62, що підтверджується наданою копією свідоцтва про шлюб (а. с. 10). Сторони мають спільну дитину [PERSON], [INFO]. (а.с.11) На час розгляду справи спору про визначення місця проживання неповнолітньої дитини між сторонами немає. Відповідно до ст. 24 Сімейного кодексу України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно ст. 55 Сімейного кодексу України, дружина та чоловік зобов'язані піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім'ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Відповідно до ч. 3 ст. 56 Сімейного кодексу України, кожен із подружжя має право припинити шлюбні відносини. Суд вважає, що оскільки подружні відносини між сторонами фактично припинені, позивач наполягає на розірванні шлюбу, а відповідач не заперечує проти розірвання шлюбу, то подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам кожного з подружжя, тому позовні вимоги підлягають задоволенню і шлюб підлягає розірванню. Судові витрати залишити за позивачем згідно його заяви. У відповідності до ст.ст. 24, 55, 56, 105, 110, 112\~Сімейного кодексу\~України та

Outcome: approved