Jurisdiction: civil
Date: 2020-12-09 00:00:00

1. Позиції сторін, процесуальні дії 1.1. [PERSON] звернулася до Сєвєродонецького міського суду Луганської області з позовом до Публічного акціонерного товариства «Фідобанк», приватного нотаріуса Сєвєродонецького нотаріального округу Глаговської Олени Вікторівни, приватного нотаріуса Київського нотаріального округу Черняка Андрія Леонідовича, [PERSON] , Сєвєродонецького міського відділу державної виконавчої служби Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) про визнання результатів проведення прилюдних торгів недійсними, визнання дій приватного нотаріуса незаконними та скасування свідоцтва про право власності на квартиру, визнання незаконним та скасування договору купівлі-продажу квартири. В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що згідно п. 1.1 Статуту Публічного акціонерного товариства «Фідокомбанк» від 05.06.2013 - Банк було створено у формі відкритого акціонерного товариства з назвою Акціонерний комерційний банк «Престиж». Згідно з рішенням загальних зборів акціонерів від 17.10.2006 № 36-1/2006 Банк було перейменовано на Відкрите акціонерне товариство «Ерсте Банк». Згідно з рішенням загальних зборів акціонерів від 22.09.2009 № 36-2/2009 Банк перейменовано на Публічне акціонерне товариство «Ерсте Банк». Згідно з рішенням загальних зборів акціонерів від 29.04.2013 № 36-3/2013 Банк перейменовано на Публічне акціонерне товариство «Фідокомбанк». У зв`язку з перейменуванням Банк є правонаступником щодо прав і зобов`язань Акціонерного комерційного банку «Престиж», створеного у формі відкритого акціонерного товариства, а також Відкритого акціонерного товариства «Ерсте Банк», а також Публічного акціонерного товариства «Ерсте Банк». Відповідно до п. 7.6 Договору від 30.10.2013 про приєднання, укладеного між ПАТ «Фідокомбанк» та ПУАТ «Фідобанк», останній (ПУАТ «Фідобанк») став повним правонаступником усіх прав та зобов`язань ПАТ «Фідокомбанк» з дати затвердження Загальними зборами акціонерів підписаного Передавального акту. 01.03.2007 між [PERSON] та ВАТ «АКБ «Престиж» був укладений кредитний договір № 014/0399/78/01382, згідно якого [PERSON] надано кредит на споживчі цілі в сумі 23 000 доларів США строком користування до 28.02.2014 із сплатою 12,5 % річних. В забезпечення виконання зобов`язань за названим кредитним договором, згідно договору іпотеки від 21.03.2007, зареєстрованого в реєстрі нотаріуса за № 432, укладеного банком з позичальником - [PERSON] (якому належало 1/4 частки квартири) та його майновими поручителями - [PERSON] (якій належало 1/4 частки квартири), та [PERSON] (якій належало 2/4 частки квартири), в іпотеку банку передана квартира, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , заставною вартістю 148700 грн. 02.03.2011 Сєвєродонецьким міським судом Луганської області ухвалено рішення у справі № 2-835/11 за позовом ПАТ «Ерсте Банк» про солідарне стягнення з [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] заборгованості за кредитним договором № 014/0399/78/01382 від 01.03.2007 в сумі 198330,43 грн. та судових витрат. 24.10.2011 на виконання вказаного рішення суду ВДВС Сєвєродонецького МУЮ було складено акт опису й арешту належної, в тому числі, відповідачу квартири за адресою: [ADDRESS] , яка знаходилась в іпотеці ПАТ «Ерсте Банк» згідно договору іпотеки від 01.03.2007 №432. Квартиру у рамках виконавчого провадження передано на відповідальне зберігання [PERSON] . Відповідно до вимог ст. 62 Закону України «Про виконавче провадження», Тимчасового положення про порядок проведення прилюдних торгів з реалізації арештованого нерухомого майна затвердженого наказом Міністерства юстиції України за № 68/5 від 27.10.1999 вищезазначену квартиру було передано на реалізацію до торгівельної установи, а саме Луганської філії Приватного підприємства «Спеціалізоване підприємство Юстиція», згідно з договором про надання послуг по організації і проведенню прилюдних торгів з реалізації арештованого майна. Повторні прилюдні торги з реалізації арештованого нерухомого майна, а саме квартири за адресою: [ADDRESS] , знов не відбулись у зв`язку з відсутністю покупців. Державний виконавець зазначеної виконавчої служби виніс постанову про відкриття виконавчого провадження за виконавчим листом № 2-835/11. В порушення Закону України «Про виконавче провадження» вказана постанова не була направлена позивачу. 11.11.2011 державний виконавець відділення державної виконавчої служби Сєвєродонецького міського управління юстиції Козлов В.М. виніс постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження. Державним виконавцем був складений акт опису та арешту квартири і в порушення вимог ст. 58 Закону України «Про виконавче провадження» його копію позивачу також не була видана. 27.11.2011 державним виконавцем була винесена постанова про проведення експертизи, яка також не була направлена позивачу. Державним виконавцем була проведена оцінка квартири, але ціна квартири їй не повідомлялася, тому позивач була позбавлена права подати заперечення, щодо незгоди з оцінкою квартири за вищевказаною адресою та подати додаткове клопотання про призначення додаткової експертизи для проведення експертної або оскаржити її до суду. За ініціативою державного виконавця належна їй на праві сумісної власності квартира за адресою: [ADDRESS] , була виставлена на прилюдні торги, про що її державний виконавець також не повідомив. Крім того, на виконання вимог до п.п. 5.12.6. «Інструкції про проведення виконавчих дій», ДВС Сєвєродонецького МУЮ конкурс з передачі на реалізацію цього майна не проводили, протокол про результати проведення конкурсу комісією, яка повинна його проводити, не складався. Про призначення та проведення прилюдних торгів позивача належним чином не повідомляли. Таким чином, у неї є усі підстави вважати дії по проведенню торгів є корупційними та незаконними. 20.06.2012 предмет іпотеки, а саме квартиру за адресою: [ADDRESS] , на підставі постанови державного виконавця ВДВС Сєвєродонецького МУЮ від 20.06.2012 передано стягувачу АТ «Ерсте Банк», в рахунок часткового погашення боргу та складено акт про реалізацію предмета іпотеки. 07.09.2012 приватним нотаріусом Сєвєродонецького міського нотаріального округу видано Свідоцтво № 935 про право власності ПАТ «Ерсте Банк» на квартиру за адресою: [ADDRESS] . 30.10.2012 банком було здійснено державну реєстрацію права власності на квартиру за адресою: [ADDRESS] ., що підтверджується витягом про державну реєстрацію прав № 36038819 від 30.10.2012 КП «Сєвєродонецьке бюро технічної інвентаризації». Позивач зазначає, що на примусовому виконанні в Сєвєродонецькому міському відділі державної виконавчої служби Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) перебувають виконавчі провадження №31981554, №31984445, №33939578, №10331062 про стягнення з неї певних сум боргу. 03.12.2008 в рамках ВП№10331062 державним виконавцем винесена постанову про відкриття виконавчого провадження та накладено арешт на все майно, що належить боржнику. Станом на 06.05.2020 боржником заборгованість не сплачено та арешт на все майно не знято. Також, на примусовому виконанні в Сєвєродонецькому міському відділі державної виконавчої служби Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) перебуває виконавче провадження № 10331062 з примусового виконання виконавчого листа Сєвєродонецького міського суду Луганської області № 2-2889 від 05.03.2011 про стягнення з [PERSON] на користь ПАТ «Державний ощадний банк України» заборгованості за кредитним договором № 349 від 20.06.2007 у загальному розмірі 15964,12 грн. В рамках даного виконавчого провадження також накладено арешт на нерухоме майно, а саме квартиру розташовану за адресою: [ADDRESS] . Станом на 06.05.2020 боржником заборгованість не сплачено, та арешт на нерухоме майно не знятий. Наявність обтяжень у вигляді арешту спірної квартири, внесені до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державногореєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, що є перешкодою для вчинення нотаріусом реєстраційних дій. Таким чином, нотаріус Сєвєродонецького нотаріального округу Глаговська О.В. грубо порушила вимоги п. 2.1 Глави II «Положення вчинення нотаріальних дій», достовірно не перевірила, чи не знаходиться майно адресою: [ADDRESS] , під арештом по іншим виконавчим провадженням ДВС Сєвєродонецького МУЮ, що є підставою для скасування свідоцтва про право власності на вищевказану квартиру за ПАТ «Ерсте Банком» від 07.09.2012. На думку позивача, договір купівлі-продажу квартири за адресою: [ADDRESS] , укладений 24.12.2019 між ПУАТ «Фідобанк», який є правонаступником ПАТ «Ерсте Банку» та АКБ «Престиж» та громадянином [PERSON] , та посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Черняком Андрієм Леонідовичем і зареєстрований в реєстрі за №2243, також має бути скасований як незаконний. Враховуючи викладене, позивач просить суд: -визнати результати проведення прилюдних торгів від 06.06.2012, по виконавчому провадженню на рішення Сєвєродонецького суду від 02.03.2011 по справі № 2-835/11 - недійсними, у зв`язку з істотним порушенням порядку їх проведення; -визнати незаконними дії приватного нотаріуса Сєвєродонецького нотаріального округу Глаговської О.В. від 07.09.2012 при видачі свідоцтва на квартиру за адресою: [ADDRESS] , та скасувати його; -визнати незаконним та скасувати договір купівлі-продажу квартири за адресою: [ADDRESS] , укладений 24.12.2019 між ПУАТ «Фідобанк», який є правонаступником ПАТ «Ерсте Банку» та АКБ «Престиж» та громадянином [PERSON] , та посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Черняком Андрієм Леонідовичем. 1.2. Відповідачем приватним нотаріусом Сєвєродонецького нотаріального округу Глаговською О.В. до суду подано відзив на позовну заяву, в якому зазначено, що позовні вимоги вона не визнає, вважає їх необґрунтованими. Позивач у позовній заяві зазначає, що нею начебто порушено вимоги п. 2.1 Глави II Положення вчинення нотаріальних дій, затверджені наказом Міністерства Юстиції України від 22.02.2012 №296/5, однак вказана глава Положення вчинення нотаріальних дій стосується саме посвідчення правочинів, а нею правочини не посвідчувалися, в даному випадку було видано свідоцтво про придбання майна з прилюдних торгів (аукціонів), та порядок дій у такому випадку регламентований Главою 12 Положення вчинення нотаріальних дій, затверджених наказом Міністерства Юстиції України від 22.02.2012 №296/5, яка не передбачає перевірки податкової застави, заборони відчуження або арешту майна шляхом безпосереднього доступу до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно або Державного реєстру обтяжень рухомого майна. Таким чином, приватний нотаріус Глаговська О.В. керувалась розділом порядку, який у вказаних правовідносинах був спеціальним. Вчинення дій, що передбачені іншими розділами зазначеного вище порядку з боку приватного нотаріуса Глаговської О.В. було б незаконним. 1.3. Відповідачем [PERSON] до суду подано відзив на позовну заяву, в якому вказано, що позовні вимоги він не визнає з огляду на наступне. Порушень у набутті права власності на зазначену квартиру з боку ПАТ «Ерсте Банк» не відбулося, оскільки ПАТ «Ерсте Банк» отримав часткове задоволення своїх вимог за рахунок набуття права власності на зазначену квартиру переважно перед іншими кредиторами, з якими позивачем договори іпотеки не укладалися. На думку відповідача, ніякі права позивача [PERSON] при проведенні прилюдних торгів 06.06.2012 не могли бути порушеними навіть теоретично, оскільки у будь-якому випадку зазначена квартира вже не могла б залишитися у її власності у зв`язку з тим, що сума коштів за боргами позивача в різних кредитних установах та у фізичних осіб, що підлягає дотепер стягненню за рішеннями судів, в декілька разів перевищує вартість квартири. Також, у січні 2014 року ПУАТ «Фідобанк» звертався як власник квартири до Сєвєродонецького міського суду Луганської області з позовними вимогами про усунення перешкод у здійсненні права власності, позбавлення права користування, виселення та зобов`язання знятися з реєстраційного обліку до [PERSON] . Вона подавала апеляційну скаргу на рішення Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 10.04.2014, тобто вже в січні 2014 року [PERSON] достовірно знала, що власником зазначеної квартири є не вона, [PERSON] та [PERSON] , а вже ПУАТ «Фідобанк». Крім того, обставини отримання ПУАТ «Фідобанк» права власності на квартиру зазначалися в позові та надавалися відповідні документи. Якщо позивач [PERSON] вважала, що результати прилюдних торгів від 06.06.2012 є недійсними та їх проведення порушувало її законні права, вона мала право на звернення до суду за захистом свого порушеного права протягом трьох років з моменту, коли їй стало відомо про його порушення, тобто, до січня 2017 року. Факт наявності декількох відкритих виконавчих проваджень щодо стягнення заборгованості з позивача не свідчить про незаконне набуття права власності на зазначену квартиру з боку ПАТ «Ерсте Банк». Щодо вимог про визнання незаконним та скасування договору купівлі-продажу квартири [ADDRESS] , що був укладений 24.12.2019 між ним та ПУАТ «Фідобанк», відповідач зазначає, що позивач [PERSON] не є стороною договору купівлі-продажу, її права та інтереси при укладенні цього договору ніяким чином не зачіпалися. Жодних підстав, передбачених законом для визнання правочину недійсним, позивач [PERSON] в позові не зазначила та не надала відповідних доказів. Таким чином, договір купівлі-продажу квартири, укладений 24.12.2019 між ним та ПУАТ «Фідобанк», засвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Черняк А.Л., є законним, жодних підстав для визнання його недійсним немає. Перед засвідченням даної угоди нотаріусом Київського міського нотаріального округу Черняк А.Л. було отримано інформаційну довідку з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна №190746790 від 28.11.2019, зі змісту якої вбачається, що квартира за адресою: [ADDRESS] мала інформацію про єдине обтяження у вигляді іпотеки, іпотекодержателем виступав ВАТ «Державний ощадний банк України», розмір основного зобов`язання - 5000 грн., підстава обтяження - помилка реєстратора. Однак згідно до Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іпотеки від 16.12.2019 № 193284173, іпотека припинена. Отже, жодних порушень чинного законодавства в процесі укладення договору купівлі-продажу квартири від 24.12.2019 не вчинено. 1.4. Ухвалою суду від 20.08.2020 було витребувано від Сєвєродонецького міського відділу державної виконавчої служби Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) в строк до 08 вересня 2020 року належним чином засвідчену копію виконавчого провадження за виконавчим листом, виданим на підставі рішення Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 02.03.2011 по справі №235/11. Ухвалою суду від 12.10.2020, яка відображена у протоколі судового засідання, було закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до розгляду по суті. 1.5. В судовому засіданні позивач та її представник підтримали позовні вимоги, посилаючись на доводи, викладені у позовній заяві, та просили їх задовольнити. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні заперечував проти задоволення позовних вимог, посилаючись на доводи, викладені у відзиві на позовну заяву. Інші відповідачі або їх представники в судове засідання не з`явилися, про день, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. 1.6. В судовому засіданні 10.12.2020 судом було вирішено відмовити у задоволенні клопотання представника ПАТ «Фідобанк» від 09.12.2020 про відкладення розгляду справи, оскільки представник ПАТ «Фідобанк» не навів у клопотанні обставин, за яких відкладення справи було б необхідним з метою всебічного та об`єктивного вирішення справи. Тобто, у клопотанні не було вказано, які саме суттєві докази або пояснення має намір надати представник банку в разі відкладення розгляду справи. За таких обставин, відкладення розгляду справи лише призвело б до безпідставного затягування розгляду справи. Крім того, в судовому засіданні 10.12.2020 судом було вирішено відмовити у задоволенні клопотання представника позивача про витребування доказів, яке представник позивача надав до канцелярії суду лише 10.12.2020. Відмова у задоволенні цього клопотання пов`язана з тим, що представник позивача подав клопотання про витребування доказів із грубим порушенням строків його подання, передбачених ч. 1 ст. 84 ЦПК України. При цьому, представник позивача не зміг навести жодних переконливих обґрунтувань неможливості подання такого клопотання разом з позовною заявою або хоча б під час підготовчого провадження. На думку суду, подання цього клопотання в останньому судовому засіданні, після дослідження всіх доказів, було спрямовано на затягування розгляду справи, оскільки в підготовчих засіданнях 22.09.2020, 12.10.2020 та в судових засіданнях 09.11.2020, 24.11.2020 представник позивача, який є професійним адвокатом, не висловлював жодного наміру щодо подання будь-яких клопотань про витребування доказів. 2. Обставини справи, зміст спірних правовідносин 2.1. 01.03.2007 між Відкритим акціонерним товариством «Акціонерний комерційний банк «Престиж» та [PERSON] був укладений договір №014/0399/78/01382. Відповідно до п.п. 1.1.-1.4., 2.1., 3.5. Договору кредитор, на положеннях та умовах цього договору, надає позичальнику кредит в сумі 23000 доларів США. Кредит надається на 84 місяці з 01.03.2007 по 28.02.2014. Кінцевий термін повернення кредиту позичальником 28.02.2014. процентна ставка за користування кредитом складає 12,5 відсотків річних. Кредитні кошти призначені на/для ремонту оселі. У відповідності з діючим законодавством України забезпеченням цього договору є двохкімнатна квартира, яка розташована за адресою: [ADDRESS] , загальною площею - 51 кв.м, житловою площею - 29,3 кв.м, ринкова вартість якої складає - 148700 грн. 01.03.2007 між Відкритим акціонерним товариством «Акціонерний комерційний банк «Престиж» (іпотекодержатель), [PERSON] (боржник, іпотекодавець), [PERSON] та [PERSON] (іпотекодавці) був укладений договір іпотеки, посвідчений приватним нотаріусом Сєвєродонецького міського нотаріального округу Михайловим А.Т. та зареєстрований в реєстрі за №433. Згідно з п.п. 1.1.-1.3. договору цей договір забезпечує вимоги іпотекодержателя, що витікають з кредитного договору № 014/0399/78/01382 від першого березня дві тисячі сьомого року укладеного між іпотекодержателем та боржником, а також додаткових угод до нього, що можуть бути укладені в подальшому (надалі - Кредитний договір), за умовами якого іпотекодержатель зобов`язується перед боржником надати йому кредит на умовах його забезпечення, строковості, повернення та плати за користування, в сумі 23 000 доларів США, а боржник, в свою чергу зобов`язується до двадцять восьмого лютого дві тисячі чотирнадцятого року повернути цей кредит, сплатити проценти за його користування, комісійну винагороду, неустойку (пеню, штрафи), в розмірі, строки та у випадках передбачених кредитним договором, а також виконати інші умови кредитного договору та відшкодувати іпотекодержателю всі можливі збитки, понесені ним внаслідок невиконання чи неналежного виконання умов Кредитного договору. У відповідності до цього Договору іпотекодержатель має право у випадку невиконання боржником своїх зобов`язань за Кредитним договором отримати задоволення за рахунок майна, заставленого на нижчевказаних умовах. Предметом іпотеки є нерухоме майно: квартира, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , яка належить іпотекодавцям на праві власності на підставі свідоцтва про право власності на житло, виданого ЖКК концерна «Луганськбуд» Сєвєродонецької міськради 03.05.1994 за № 2386, зареєстрованого в Сєвєродонецькому БТІ 15.05.1994 за № 623 та на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, виданого Другою Сєвєродонецькою ДНК 23.04.2004 за реєстровим № 147, зареєстрованого в Реєстрі прав власності на нерухоме майно Сєвєродонецького БТІ 26.01.2004, номер запису 623 в книзі 40, реєстраційний номер 4177234. 2.2. Відповідно до копії дублікату свідоцтва від 10.04.2019 (видане замість втраченого/зіпсованого свідоцтва від 07.09.2012 і зареєстрованого у реєстрі за №935), приватний нотаріус Сєвєродонецького міського нотаріального округу Глаговська О.В. відповідно до ст. 61 Закону України «Про виконавче провадження», на підставі акта про реалізацію предмета іпотеки, затвердженого відділом державної виконавчої служби Сєвєродонецького міського управління юстиції у Луганській області 07 вересня 2012 року, посвідчує, що Публічному акціонерному товариству «Ерсте Банк», що знаходиться за адресою: м. Київ, вул. Польова, буд. 24-Д, ідентифікаційний код 34001693, належить на праві власності майно, що складається з: квартири, вартістю 66393,50 грн. (шістдесят шість тисяч триста дев`яносто три гривні 50 копійок), яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] , оскільки майно не реалізоване/торги не відбулися і стягувач Публічне акціонерне товариство «Ерсте Банк» виявив бажання залишити за собою непродане майно, що раніше належало [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] на підставі Свідоцтва про право власності на житло, виданого Житлово-комунальною конторою концерну «Луганськбуд» Сєвєродонецької міської ради 03.05.1994 року за № 65 та зареєстрованої у реєстрі прав власності на нерухоме майно у Сєвєродонецькому БТІ 15.05.1994 року за реєстром № 623 та на підставі Свідоцтва про право на спадщину за заповітом виданого Другою Сєвєродонецькою державною нотаріальною конторою 23.01.2004 р. за реєстровим № 147 та зареєстрованого у реєстрі прав власності на нерухоме майно у Сєвєродонецькому міському бюро технічної інвентаризації 26.01.2004 року за реєстраційним номером 4177234, номер запису 623, в книзі 40. Свідоцтво підлягає державній реєстрації в Комунальному підприємстві «Сєвєродонецьке міське бюро технічної інвентаризації». Дублікат свідоцтва зареєстровано в реєстрі нотаріальних дій за № 403. 2.3. Згідно до копії інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна № 190746790, сформованої 28.11.2020 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу м. Київ Черняком А.Л., квартира, розташована за адресою: [ADDRESS] , на праві приватної власності належить Публічному акціонерному товариству «Фідобанк». Підстава виникнення права власності: дублікат свідоцтва про придбання нерухомого майна з прилюдних торгів, номер 403, виданий 10.04.2019 приватним нотаріусом Сєвєродонецького міського нотаріального округу Луганської області Глаговською О.В. Відомості з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна відсутні. Згідно з відомостями з Державного реєстру іпотек під №81015 27.07.2004 реєстратором: приватний нотаріус Малахов С.О. зареєстровано обтяження - іпотека, об`єкт обтяження: квартира за адресою: [ADDRESS] . Іпотекодаржателем є ВАТ «Державний ощадний банк України», боржником за основним зобов`язанням є [PERSON] , майновими поручителями - [PERSON] , [PERSON] . Підставою обтяження зазначено: «помилка реєстратора, МБ867791-867794, 27.07.2004, ПН Малахов С.О. ». Відповідно до копії п.п. 1-3 договору купівлі-продажу квартири, укладеного 24.12.2019 між Публічним акціонерним товариством «Фідобанк» та [PERSON] , відповідно до Протоколу електронного аукціону № UE-ЕА-2019-11-12-000035-а від 03 грудня 2019 року, складеного Товариством з обмеженою відповідальністю «ЗАКУПКИ ПРОМ.УА-» продавцем було реалізовано, а покупцем придбано на відкритих торгах (аукціоні) лот № GL22N012521, що складається із нерухомого майна, а саме: двокімнатної квартири, що розташована за адресою: [ADDRESS] . Загальна плота квартири - 51,0 кв.м, житлова - 29,3 кв.м. За цим договором продавець зобов`язується передати у власність покупця нерухоме майно, в порядку та на умовах, передбачених цим договором, а покупець зобов`язується прийняти це майно, за яке ним сплачено ціну продажу майна, встановлену за результатами торгів на аукціоні, вказаному в п. 1 цього договору. Нерухоме майно належить продавцю на підставі дублікату свідоцтва, виданого 10 квітня 2019 року приватним нотаріусом Сєвєродонецького міського нотаріального округу Глаговською О.В за реєстровим № 403, замість втраченого свідоцтва, яке було видане приватним нотаріусом Сєвєродонецького міського нотаріального округу Глаговською О.В. 07 вересня 2012 року за реєстровим № 935. Право власності на нерухоме майно зареєстроване за продавцем 10 квітня 2019 року, номер запису про право власності: 31106148, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 1807111844129, що підтверджується відповідним Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно під № 162948792 від 10 квітня 2019 року. Відповідно до протоколу електронного аукціону, вказаного в п. 1 цього договору, продавцем було реалізовано, а покупцем придбано на відкритих торгах (аукціоні) нерухоме майно за 51700 (п`ятдесят одну тисячу сімсот) гривень 00 копійок з ПДВ, які отримані продавцем до моменту укладення та нотаріального посвідчення цього Договору в повному обсязі. Вказаний договір 24.12.2019 посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Черняком А.Л. та зареєстрований у реєстрі за №2243. 2.4. З відповіді Сєвєродонецького міського відділу державної виконавчої служби Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) №50330 від 21.09.2020 вбачається, що виконавче провадження з примусового виконання рішення Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 02.03.2011 №235/11 було завершено 02.10.2012 у зв`язку з повним фактичним виконанням рішення суду. Надати копії матеріалів вказаного виконавчого провадження ВДВС не має можливості у зв`язку з тим, що виконавче провадження було знищено за закінченням строку зберігання. 3. Релевантні джерела права 3.1. Згідно ч. 1 ст. 15, ч. 1, 2 ст. 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способом захисту цивільних прав та інтересів може бути, зокрема, визнання правочину недійсним. Відповідно до ст. 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Статтею 204 ЦК України встановлена презумпція правомірності правочину. Так, правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визначений судом недійсним. Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. 3.2. Згідно зі ст. 1 Закону України «Про іпотеку» (тут і далі - в редакції, яка була чинною станом на вересень 2012 року) іпотека - це вид забезпечення виконання зобов`язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов`язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому цим Законом. За положеннями частин першої та четвертої статті 33 Закону України «Про іпотеку» у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов`язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов`язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Право іпотекодержателя на звернення стягнення на предмет іпотеки також виникає з підстав, встановлених статтею 12 цього Закону. Звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя. За змістом ст. 41 Закону України «Про іпотеку» реалізація предмета іпотеки, на який звертається стягнення за рішенням суду або за виконавчим написом нотаріуса, проводиться, якщо інше не передбачено рішенням суду, шляхом продажу на прилюдних торгах, у тому числі у формі електронних торгів, у межах процедури виконавчого провадження, передбаченої Законом України «Про виконавче провадження», з дотриманням вимог цього Закону. Згідно із ч. 1 ст. 49 вищевказаного Закону, протягом десяти днів з дня оголошення прилюдних торгів такими, що не відбулися, іпотекодержателі та інші кредитори боржника відповідно до пріоритету їх зареєстрованих вимог мають право придбати предмет іпотеки за початковою ціною шляхом заліку своїх забезпечених вимог в рахунок ціни майна. У цьому випадку придбання предмета іпотеки іпотекодержателем оформлюється протоколом і актом про реалізацію предмета іпотеки у порядку, встановленому статтею 47 цього Закону, а нотаріус на підставі такого акта видає свідоцтво про придбання майна з прилюдних торгів, якщо прилюдні торги не відбулися. 3.3. Відповідно до ч. 1 ст. 655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму. Згідно з ч. 4 ст. 656 ЦК України до договору купівлі-продажу на біржах, конкурсах, аукціонах (публічних торгах), договору купівлі-продажу валютних цінностей і цінних паперів застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено законом про ці види договорів купівлі-продажу або не випливає з їхньої суті. Зі ст. 657 ЦК України вбачається, що договір купівлі-продажу земельної ділянки, єдиного майнового комплексу, житлового будинку (квартири) або іншого нерухомого майна укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню, крім договорів купівлі-продажу майна, що перебуває в податковій заставі. 3.4. Відповідно до Порядку роботи з документами в органах державної виконавчої служби, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 25.12.2008 № 2274/5 із змінами та доповненнями (в редакції, яка була чинною в період з 2012 року по липень 2017 року), строк зберігання завершених виконавчих проваджень, переданих на зберігання, становить 3 (три) роки, крім виконавчих проваджень, завершених за постановами про накладення адміністративного стягнення, строк зберігання яких становить 1 (один) рік. 3.5. В постанові Великої Палати Верховного Суду від 15 травня 2019 року у справі № 678/301/12 вказано, що виходячи з аналізу правової природи процедури реалізації майна на прилюдних торгах, яка полягає в продажу майна, тобто в забезпеченні переходу права власності на майно боржника, на яке звернуто стягнення, до покупця - учасника прилюдних торгів та враховуючи особливості, передбачені законодавством щодо проведення прилюдних торгів, складання за результатами їх проведення акта проведення прилюдних торгів, є оформленням купівлі-продажу майна на публічних торгах, тобто є правочином. Викладене узгоджується з нормами статей 650, 655 ЦК України та частини 4 статті 656 ЦК України, за якою до договору купівлі-продажу на біржах, аукціонах (публічних торгах) застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено законом про ці види договорів купівлі-продажу; або не випливає з їхньої суті. Таким чином, правова природа продажу майна з публічних торгів дає підстави для можливості визнання торгів недійсними за правилами визнання недійсними правочинів, зокрема на підставі норм цивільного законодавства (статей 203, 215 ЦК України) про недійсність правочину як такого, що не відповідає вимогам закону, у разі невиконання вимог щодо процедури, порядку проведення торгів, передбачених Тимчасовим положенням про порядок проведення прилюдних торгів з реалізації арештованого нерухомого майна, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 27 жовтня 1999 року № 68/5 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 02 листопада 1999 року за № 745/4038 (далі - Тимчасове положення). При цьому підставою для визнання прилюдних торгів недійсними є порушення встановлених законодавством правил проведення торгів, визначених Тимчасовим положенням, а саме: правил, які визначають процедуру підготовки, проведення торгів (опублікування інформаційного повідомлення певного змісту про реалізацію нерухомого майна; направлення письмових повідомлень державному виконавцю, стягувачу та боржнику про дату, час, місце проведення прилюдних торгів, а також стартову ціну реалізації майна тощо) (розділ 3); правил, які регулюють сам порядок проведення торгів (розділ 4); правил, які стосуються оформлення кінцевих результатів торгів (розділ 6). 3.6. У постанові Верховного Суду України від 24.10.2012 р. у справі №6-116цс12 та постановах Верховного Суду від 14.02.2018р. у справі №490/5475/15 та від 02.05.2018р. у справі № 910/10136/17 викладена правова позиція, згідно із якою відповідно до Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець здійснює лише підготовчі дії з метою проведення прилюдних торгів (у тому числі й оцінку майна), а самі прилюдні торги з реалізації нерухомого майна організовують і проводять спеціалізовані організації, з якими державною виконавчою службою укладається відповідний договір. Таким чином, дії державного виконавця щодо визначення вартості майна боржника у виконавчому провадженні є підготовчими діями з метою проведення прилюдних торгів, які не стосуються правил проведення прилюдних торгів та мають самостійний спосіб та строки оскарження, а відтак не можуть бути підставою для визнання прилюдних торгів недійсними, якщо їх не оскаржено та не визнано незаконними в зазначений спосіб. 3.7. У постанові Верховного Суду від 03.04.2018 по справі № 917/927/17 вказано, що свідоцтво про право власності є лише документом, яким оформлюється відповідне право, але не є правочином, на підставі якого це право виникає, змінюється або припиняється. Свідоцтво про право власності не породжує виникнення у суб`єкта відповідного права, а тільки фіксує факт його наявності. Правовстановлюючим документом є рішення, на підставі якого видані відповідні свідоцтва та дійсність яких може бути підтверджена (не підтверджена) судом при вирішенні спору щодо дійсності рішення відповідного органу, на підставі якого було видано оскаржуване заявником свідоцтво. Якщо рішення про оформлення права власності правомірно визнано недійсним, то й документи, якими оформлюється відповідне право, мають бути визнані недійсними також. 4. Оцінка доказів та аргументів сторін 4.1. З вищенаведених норм Закону України «Про іпотеку» вбачається, що продаж предмета іпотеки на прилюдних торгах відбувається у межах процедури виконавчого провадження, передбаченої Законом України «Про виконавче провадження», з дотриманням вимог цього Закону. Тобто, документи щодо процедури проведення прилюдних торгів та здійснення державним виконавцем дій щодо проведення таких торгів мають зберігатися у матеріалах відповідного виконавчого провадження. В даному випадку, у зв`язку із завершенням строку зберігання, виконавче провадження з примусового виконання рішення Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 02.03.2011 № 235/11 було знищено. Така ситуація є закономірним наслідком того, що позивач подала позов про оскарження результатів проведення прилюдних торгів лише через вісім років після їх проведення. Позивач та її представник не надали жодних доказів того, що вони зверталися до компетентного органу державної виконавчої служби з приводу відновлення матеріалів знищеного виконавчого провадження в порядку Інструкції з організації примусового виконання рішень. Отже, будь-яких доказів порушення процедури проведення прилюдних торгів, які б спричинили суттєві порушення прав позивача та необхідність визнання результатів проведення прилюдних торгів недійсними, до суду надано не було. Крім того, позивач посилається на, зокрема, не направлення державним виконавцем постанови про відкриття виконавчого провадження, постанови про арешт майна боржника, акту опису та арешту квартири, постанови про проведення експертизи тощо. Однак, вищевказані дії державного виконавця передують проведенню прилюдних торгів, не стосуються правил проведення прилюдних торгів, мають самостійний спосіб і строки оскарження в порядку здійснення судового контролю за виконанням судових рішень, а відтак не можуть бути підставою для визнання прилюдних торгів недійсними. Таким чином, позовні вимоги [PERSON] в частині визнання результатів проведення прилюдних торгів недійсними задоволенню не підлягають. 4.2. Стосовно вимог про визнання незаконними дій приватного нотаріуса при видачі свідоцтва про право власності на квартиру від 07.09.2012 та скасування цього свідоцтва суд зазначає, що для застосування того чи іншого способу захисту, необхідно встановити які ж права (інтереси) позивача порушені, невизнані або оспорені відповідачем і за захистом яких прав (інтересів) позивач звернувся до суду. При оцінці обраного позивачем способу захисту потрібно враховувати його ефективність, тобто спосіб захисту має відповідати змісту порушеного права, характеру правопорушення, та забезпечити поновлення порушеного права. В даному випадку свідоцтво про право власності є лише документом, яким оформлюється відповідне право, але не є правочином, на підставі якого це право виникає, змінюється або припиняється. Свідоцтво про право власності не породжує виникнення у суб`єкта відповідного права, а тільки фіксує факт його наявності. Правовстановлюючим документом в даному випадку є акт про реалізацію предмета іпотеки, на підставі якого видано відповідне свідоцтво. Лише в разі визнання акта про реалізацію предмета іпотеки недійсним, свідоцтво, яким оформлено відповідне право, може бути визнано недійсним також. Позивач та її представник не заявляли вимог про визнання недійсним акта про реалізацію предмета іпотеки, а тому у суду відсутні підстави для визнання недійсним свідоцтва, на підставі якого видано відповідний акт. Обраний позивачем спосіб захисту є неефективним, адже скасування свідоцтва про право власності на квартиру не призведе до визнання недійсним акта про реалізацію предмета іпотеки. Посилання позивача та її представника на те, що нотаріусом не було враховано факту накладення арешту на спірну квартиру під час видачі свідоцтва про право власності на квартиру є неспроможними, адже неврахування нотаріусом вказаного факту не свідчить про порушення прав саме позивача. Арешт на спірну квартиру було накладено в інтересах інших осіб, ніж позивач. Крім того, в Законі України «Про іпотеку» встановлено пріоритет права іпотекодержателя на задоволення забезпечених іпотекою вимог за рахунок предмета іпотеки відносно зареєстрованих у встановленому законом порядку прав чи вимог інших осіб на передане в іпотеку нерухоме майно. Отже, не підлягають задоволенню вимоги про визнання незаконними дій приватного нотаріуса при видачі свідоцтва про право власності на квартиру від 07.09.2012 та скасування цього свідоцтва. 4.3. Стосовно вимог про визнання незаконним та скасування договору купівлі-продажу від 24.12.2019 суд зазначає, що для правочинів (в тому числі договорів) правове значення згідно норм діючого ЦК України мають категорії дійсності/недійсності, укладеності/неукладеності. Позовні вимоги про визнання незаконним та скасування договору є неналежним способом захисту. Вимог про визнання договору купівлі-продажу від 24.12.2019 недійсним позивач не заявляла. Крім того, позивач не довела, що дійсність або недійсність вищевказаного договору має значення для встановлення факту порушення, невизнання, оспорювання її прав. На думку суду, аналіз аргументів щодо дійсності або недійсності правочину має проводитися судом лише в тому випадку, коли позивачем заявлено вимоги про визнання його недійсним та коли позивач довів, що визнання правочину недійсним матиме правові наслідки саме для нього. Посилання представника позивача та позивача на рішення Верховного Суду у справі щодо виселення позивача не мають значення для правильного вирішення цієї справи, оскільки викладені у такому рішенні висновки не стосуються предмету та підстав цього позову. Отже, у задоволенні вимог про визнання незаконним та скасування договору купівлі-продажу від 24.12.2019 належить відмовити. 5. Розподіл судових витрат 5.1. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат у відповідності до ст. 141 ЦПК України, суд враховує, що у задоволенні позову відмовлено, у зв`язку із чим судові витрати, які підлягають розподілу, у цій справі відсутні. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed