Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-16 00:00:00

20.01.2021 року [PERSON] звернулась до суду із позовом до Білгород-Дністровської міської державної нотаріальної контори Одеської області про припинення арешту майна, та просить суд припинити арешт наступного майна: будівля магазину № [NUMBER] , з баром та житловим приміщенням по [ADDRESS] . Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що відповідно до договору дарування ВАЕ № 586336, посвідченого 23.04.2003 року приватним нотаріусом Білгород-Дністровського міського нотаріального округу, зареєстрованого в реєстрі № 1825, позивач є власником магазину № [NUMBER] , по [ADDRESS] , що підтверджується витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 06.06.2003 року № 725335. Відповідно до свідоцтва про право власності на нерухоме майно серії [NUMBER] , виданого 22.04.2011 року виконавчим комітетом Білгород-Дністровської міської ради Одеської області позивачу на праві приватної власності належить будівля магазину з баром та житловим приміщенням по [ADDRESS] , що підтверджується рішенням виконавчого комітету Білгород-Дністровської міської ради від 25.01.2008 року, витягом про державну реєстрацію речових прав від 06.05.2011 року № 29877269, технічним паспортом, виданим КП «Білгород-Дністровське БТІ» від 13.11.2019 року інвентарна справа № 1505, державним актом серії ЯР № 914349 на право власності на земельну ділянку площею 0,0305 га по [ADDRESS] , виданого 27.09.2006 року. Вказана земельна ділянка надана для обслуговування продовольчого магазину за вищевказаною адресою. У січні 2021 року позивач мала намір розпорядитись належною їй власністю та звернулась до приватного нотаріуса Білгород-Дністровського міського нотаріального округу, яким при перевірці наданих документів було виявлено, що у Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна на будинок [ADDRESS] , накладено обтяження - арешт нерухомого ухвалою Білгород-Дністровського міського суду Одеської області від 06.11.2000 року. Власником майна на той момент була [PERSON] . Тип майна, на яке накладено арешт - будівля магазину з баром та житловим приміщенням по [ADDRESS] . Вказане обтяження нерухомого майна внесено до Реєстру Білгород-Дністровською міською державною нотаріальною конторою Одеської області, у зв`язку із переносом даних до оновленого реєстру. Наведена обставина підтверджується Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна № 240832790 від 18.01.2021 року. Ухвалою суду від 06.11.2000 року в порядку забезпечення позову [PERSON] до [PERSON] про стягнення подвійної суми завдатку, було накладено арешт на Ѕ частку домоволодіння по [ADDRESS] , магазин № [NUMBER] , розташований за адресою: [ADDRESS] , магазин № [NUMBER] « [INFO] », по [ADDRESS] . Ухвалою Білгород-Дністровського міського суду Одеської області від 24.07.2001 року вказане майно було звільнено з-під арешту. При зверненні до приватного нотаріуса та державного реєстратора позивачу було рекомендовано звернутись до суду, оскільки власником вказаного майна на теперішній час є позивач. Таким чином, накладений арешт продовжує діяти по теперішній час. На підставі наведеного позивач просить припинити арешт нерухомого майна, а саме, будівлі магазину № [NUMBER] з баром та житловим приміщенням, розташованого по [ADDRESS] . Відзив на позов від відповідача не надходив. Ухвалою суду від 26.01.2021 року по справі відкрито провадження та призначено до розгляду за правилами загального позовного провадження з призначенням підготовчого провадження. 03.03.2021 року до суду надійшла заява від позивача [PERSON] про закриття підготовчого провадження. Ухвалою суду від 03.03.2021 року було закрито підготовче провадження та призначено справу до розгляду по суті на 10.03.2021 року. 10.03.2021 року розгляду справи був відкладений на 17.03.2021 року, у зв`язку із відрядженням судді. У судове засідання позивач [PERSON] не з`явилась, надала до суду заяву, відповідно до якої просила задовольнити позовні вимоги. Не заперечувала проти ухвалення заочного рішення справи. У судове засідання представник Білгород-Дністровської міської державної нотаріальної контори Одеської області не з`явився, був повідомлений належним чином. У відповідності з ч.2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Згідно ч.1 ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому їх дослідженні, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що позивачу [PERSON] належить на підставі договору дарування серії ВАЕ № 586336 від 23.04.2003 року, засвідченого приватним нотаріусом Білгород-Дністровського міського нотаріального округу, зареєстровано в реєстрі № 1825, на праві приватної власності магазин № [NUMBER] , розташований за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно, зареєстрованого в реєстрі права власності 06.06.2003 року № 725335. Відповідно до Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна власником будівлі магазину з баром та житловими приміщеннями за адресою: [ADDRESS] , реєстраційний номер майна 699928, належать [PERSON] на праві приватної власності на підставі свідоцтва про право власності серії [NUMBER] , виданого виконавчим комітетом Білгород-Дністровської міської ради на підставі рішення виконкому Білгород-Дністровської міської ради від 03.03.2011 року № 181. В інформаційній довідці з Державного реєстру речових прав в графі тип обтяження, підстава обтяження та об`єкт обтяження зазначено про те, що на будівлю магазину № [NUMBER] , за адресою: [ADDRESS], накладено арешт на підставі ухвали Білгород-Дністровського міського суду від 06.11.2000 року. Разом з тим, [PERSON] на праві приватної власності на підставі державного акту від 27.09.2006 року належить земельна ділянка площею 0,0305 га, розташована за адресою: [ADDRESS] . З ухвали Білгород-Дністровського міського суду від 06.11.2000 року вбачається, що був накладений арешт на Ѕ частину будівлі, розташованої за адресою: [ADDRESS] , магазин № [NUMBER] , розташований за адресою: [ADDRESS] , магазин № [NUMBER] «[INFO]», розташований за адресою: [ADDRESS] , що належать [PERSON] . Ухвалою Білгород-Дністровського міського суду від 24.07.2001 року було звільнено з-під арешту будівлю по [ADDRESS] , магазин № [NUMBER] , по [ADDRESS] , [ADDRESS] , що належать [PERSON] . Відповідно до ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Згідно ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутись до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Статтею 1 Першого протоколу до конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, до якої Україна приєдналася 17 липня 1997 року відповідно до Закону України від 17 липня 1997 року №475/97 «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини 1950 року та основоположних свобод. Першого протоколу та протоколів № 2, 4. 7. та 11 до Конвенції», закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися та розпоряджатися своїм майном, на власний розсуд вчиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Згідно з ст. 317 ЦК України власнику належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд (ст. 319 ЦК України). Частиною 1 статті 321 ЦК України встановлено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Згідно з п. 2 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ № 5 від 03 червня 2016 року «Про судову практику в справах про зняття арешту з майна» позов про зняття арешту з майна може бути пред`явлений власником, а також особою, яка володіє на підставі закінчення договору або іншій законній підставі майном, що не належить боржнику (речове право на чуже майно). Враховуючи те, що майно, серед іншого, будівля магазину № [NUMBER] , з баром та житловими приміщеннями за адресою: [ADDRESS] , на підставі ухвали суду від 24.07.2001 року було звільнено з-під арешту та у зв`язку із продовженням існування арешту на належне позивачу майно в реєстрі речових прав, позивач не може реалізувати свої права та інтереси щодо арештованого майна, суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] до Білгород-Дністровської міської державної нотаріальної контори Одеської області про припинення арешту підлягають задоволенню.

Outcome: approved