Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-02 00:00:00

21.10.2015 року, [PERSON] звернулася до суду з заявою, в якій позивається до [PERSON] про стягнення аліментів на дітей, до досягнення ними повноліття та утримання дружини, до досягнення дитиною трьохрічного віку. В обґрунтування позовних вимог посилалася на те, що у 2013 році вона розірвала шлюб із відповідачем по справі. Від шлюбу позивачка та відповідач мають неповнолітніх дітей: - [PERSON], [INFO]. - [PERSON], [INFO]. - [PERSON], [INFO]. - [PERSON], [INFO]. - [PERSON], [INFO]. - [PERSON], [INFO]. Окрім цього позивачка має ще сина - [PERSON], [INFO], від іншого чоловіка, який записаний у порядку ст. 135 Сімейного Кодексу України. Після розірвання шлюбу діти залишилися з позивачкою на її виховання та утримання. На час розірвання шлюбу позивачка з відповідачем домовилися, що відповідач самостійно буде утримувати дітей, тобто надавати кошти на утримання дітей. Але, на момент подачі позовної заяви, відповідач свої обовязки щодо утримання та виховання дітей не виконує. Коштів на утримання дітей у позивачки не достатньо. Окрім цього позивачка заявляє, що відповідач зобовязаний виплачувати їй кошти на її у тримання до досягнення трьохрічного віку донькою - [PERSON], [INFO], вважаючи, що відповідач спроможний виплачувати на її утримання кошти у розмірі 500 гривень. У звязку з вищенаведеним відповідачка вимушена звернутися до суду за захистом своїх та дітей, прав інтересів та свобод. Заявниця вважає, що відповідач може надавати матеріальну допомогу, оскільки не хворіє, працює не оформивши належним чином, свої трудові відносини у орендаря у с. Красна Поляна, Великоновосілківського району, Донецької області, отримує заробітну плату яка як їй відомо досягає 2000 гривень на місяць. Окрім цього позивачка просить стягнути з відповідача на її користь витрати на правову допомогу, виготовлення фотокопій документів, тощо, у розмірі 350 гривень. В судове засідання позивачка не зявилась, але надала заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала в повному обсязі. Відповідач, в судове засідання не зявився, будучи належним чином оповіщений про день та час розгляду справи, але надав заяву про розгляд справи за його відсутності, в якій з позовними вимогами погодився в повному обсязі. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню і при цьому виходить з наступного - Судом встановлено, що між сторонами по справі, згідно рішення Великоновосілківського районного суду Донецької області від 18.12.2013 року, за № 2/220/709/13, шлюб розірвано (а.с. 5). Від шлюбу сторони мають спільних дітей: - [PERSON], [INFO]. - [PERSON], [INFO]. - [PERSON], [INFO]. - [PERSON], [INFO]. - [PERSON], [INFO]. - [PERSON], [INFO] (а.с. 6-10). Згідно довідки № 1582 від 21.10.2015 року, про склад сімї, виданої виконавчим комітетом Краснополянської сільської ради, [PERSON], [INFO], проживає за адресою: [INFO]., разом з неповнолітніми дітьми: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], які знаходиться на повному утриманні і вихованні матері. До матеріалів справи долучено довідку, про сплату позивачкою коштів за юридичну допомогу адвокату [PERSON] № 45 від 20.10.2015 року, у розмірі 350 грн. (а.с. 11). Стаття 8 Закону України «Про охорону дитинства» зазначає, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. За змістом ст. 180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до положень ст. 183, ст. 184 СК України розмір аліментів визначається у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини або у твердій грошовій сумі. При цьому підстави визначення розміру аліментів у частках до заробітку (доходу) або у твердій сумі визначаються з урахуванням як положень ст. 182 СК України, так і положень ст.ст. 183, 184 СК України. Якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Якщо після досягнення повноліття найстаршою дитиною ніхто з батьків не звернувся до суду з позовом про визначення розміру аліментів на інших дітей, аліменти стягуються за вирахуванням тієї рівної частки, що припадала на дитину, яка досягла повноліття. Також, згідно статті 84 СК України, дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Таке право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Таким чином, суд вважає доводи позивачки про стягнення з відповідача аліментів на неповнолітніх дітей та стягнення з відповідача на користь позивачки коштів сплачених нею за юридичну допомогу адвокату такими, що знайшли своє повне підтвердження, а тому позовні вимоги в цій частині підлягають задоволенню. Позовні ж вимоги в частині стягнення коштів на утримання позивачки до досягнення трьохрічного віку її донькою - [PERSON], [INFO], суд вважає такими, що не підлягають задоволенню, вважаючи, що позивачкою не доведено, що відповідач спроможний виплачувати на її утримання кошти у розмірі 500 гривень. Враховуючи викладене, суд стягує з відповідача, [PERSON] на користь [PERSON], аліменти на утримання неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], в розмірі 1/3 частини заробітку батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Якщо після досягнення повноліття найстаршою дитиною ніхто з батьків не звернувся до суду з позовом про визначення розміру аліментів на інших дітей, аліменти стягуються за вирахуванням тієї рівної частки, що припадала на дитину, яка досягла повноліття. Також згідно статті 84 ЦПК України, суд стягує з відповідача, [PERSON] на користь [PERSON] сплачені позивачкою кошти за юридичну допомогу у розмірі 350 грн. Відповідно до ст. 88 ЦПК України суд також стягує з відповідача судовий збір на користь держави. Виходячи з наведеного,

Outcome: partial