Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-17 00:00:00

20.06.2019 року позивач звернувся до Шосткинського міськрайонного суду Сумської області суду з вищезазначеним позовом до [PERSON] . Свої позовні вимоги позивач мотивує тим, що 06.02.2018 року між [PERSON] та ПАТ «Мегабанк», правонаступником якого є АТ «Мегабанк», було укладено кредитний договір № 8-431-850-2-18-Г (з ануїтетними платежами), за умовами якого позивач надав відповідачу кредитні кошти на споживчі цілі шляхом видачі з каси банку готівки в розмірі 28026,91 грн на строк з 06.02.2018 року до 05.02.2019 року, зі сплатою 15% річних за користування кредитом, а відповідач зобов`язалася на умовах, передбачених кредитним договором, повернути кредит, сплатити проценти, комісійні винагороди та виконати всі інші зобов`язання згідно з договором. Проте, відповідач свої зобов`язання за кредитним договором належним чином не виконує, у зв`язку з чим, станом на 01.05.2019 утворилася заборгованість на загальну суму 40086,87 грн, а тому, позивач просить суд стягнути зазначену суму заборгованості та понесені судові витрати 1921 грн. Ухвалою суду від 12.07.2019 року відкрито спрощене позовне провадження без повідомлення осіб, у якій роз`яснено відповідачу, право подати заяву із запереченнями проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження та відзив на позов протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі. Ухвалу про відкриття спрощеного провадження та копію позовної заяви з додатками відповідачеві було направлено за адресою місця реєстрації. 30.08.2019 року до суду повернуто поштове повідомлення. Станом на 18.09.2019 року відзив на позов від відповідача до суду не надійшов. Заперечення проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження від сторін у справі не надходили Відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. Разом з цим, завданням суду при здійсненні правосуддя, в силу ст. 2 Закону України Про судоустрій і статус суддів є забезпечити кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною радою України. Згідно до ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Враховуючи, що за змістом положень вказаних норм, розпорядження своїм правом на захист є диспозитивною нормою цивільного законодавства, яке полягає у наданні особі, яка вважає свої права порушеними, невизнаними або оспорюваними, можливості застосувати способи захисту, суд вважає за необхідне ухвалити заочне рішення на підставі ст. ст. 280, 284 ЦПК України, з метою забезпечення права відповідача на оскарження. Суд, вивчивши матеріали справи, дослідивши обставини та факти, якими обґрунтовуються вимоги, перевіривши їх доказами, приходить до наступного висновку. Як встановлено судом, 06.02.2018 року між [PERSON] та ПАТ «Мегабанк», правонаступником якого є АТ «Мегабанк», укладено кредитний договір № 8-431-850-2-18-Г (з ануїтетними платежами), за умовами якого позивач надав відповідачу кредитні кошти на споживчі цілі шляхом видачі з каси банку готівки в розмірі 28026,91 грн на строк з 06.02.2018 до 05.02.2021 включно зі сплатою 15% річних за користування кредитом, а відповідачка зобов`язалася на умовах, передбачених кредитним договором, повернути кредит, сплатити проценти, комісійні винагороди та виконати всі інші зобов`язання згідно з договором. Розмір щомісячного платежу, який включає суму ануїтетного платежу (крім першого та останнього) та суму щомісячної комісійної винагороди, складав 1678,64 грн (пункт 2.9 Кредитного договору). Також, у разі порушення строків сплати ануїтетних платежів та/або комісійної винагороди понад 90 календарних днів позичальник сплачує штраф у розмірі 45 % від суми кредиту (п. 6.3 Договору). Даним договором визначено, що позичальник сплачує кредитодавцеві штрафи: за невиконання прийнятих на себе зобов`язань щодо сплати ануїтетних платежів та комісійної винагороди у розмірі 10 % від несвоєчасно сплаченої суми; невиконання п. 3.2.1 розмірі 45 % від суми кредиту; за використання кредиту не за цільовим призначенням у розмірі 25 % від суми кредиту, що використано не за цільовим призначенням; за невиконання будь-яких інших прийнятих на себе зобов`язань у розмірі 10 % від суми отриманого кредиту (п. 6.2 Договору). Відповідно до статуту АТ «Мегабанк» (у новій редакції) погодженого Національним Банком України 24 жовтня 2018 року, згідно з рішенням позачергових Загальних зборів акціонерів (протокол № 73 від 25.09.2018) змінено тип акціонерного товариства з публічного на приватне та змінено найменування Публічного акціонерного товариства «Мегабанк» на акціонерне товариство «Мегабанк». Акціонерне товариство «Мегабанк» є правонаступником публічного акціонерного товариства «Мегабанк». Як вбачається з договору, розрахунку заборгованості та виписок по особовому рахунку відповідача [PERSON] , остання належним чином не виконує умови договору, не сплачує основний борг згідно з графіком погашення кредиту, тому станом на 01.05.2019 року у позичальника перед банком утворилась заборгованість в сумі 40086,87 грн, яка складається із суми залишку заборгованості за кредитом в розмірі 24203,24 грн, залишок нарахованих та несплачених відсотків з 01.11.2018 по 30.04.2019 в розмірі 643,26 грн, залишку нарахованої та несплаченої комісійної винагороди за період з жовтня 2018 року по січень 2019 року в розмірі 2628,26 грн та суми штрафу за розділом 6 кредитного договору в розмірі 12612,11 грн. У зв`язку із невиконанням умов кредитного договору позивачем неодноразово були направлені на адресу відповідача вимоги щодо погашення заборгованості за кредитним договором № 8-431-850-2-18-Г від 06.02.2018, між тим, вказана заборгованість відповідачем в добровільному порядку сплачена не була (а.с. 21, 22, 23, 24, 25, 26). Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно з вимогами ст.ст. 525, 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Одностороння відмова від виконання зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається. В свою чергу, порушенням зобов`язання, відповідно до ст. 610 ЦК України, є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Частина 1 ст. 612 ЦК України визначає, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом, а відповідно до ч. 1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Згідно частини першої статті 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу(частина друга статті 1054, частина друга статті 1050 ЦК України). Таким чином, судом встановлено, що в порушення вимог кредитного договору позичальник не виконує взяті на себе договірні зобов`язання щодо сплати кредиту. На думку суду, наявність та розмір заявленої до стягнення заборгованості відповідача перед Банком за тілом кредиту, відсотками за користування кредитом, комісійною винагородою та штрафами витікає з умов укладеної між сторонами по справі угоди, підтверджується наявними у матеріалах справи документами та не спростовано відповідачем. Виходячи з вищезазначеного, суд вважає позовні вимоги позивача цілком обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі. З платіжного доручення № 1396-6 від 06.06.2019 року, вбачається, що АТ «Мегабанк», сплачено судовий збір в сумі 1921 грн. Відповідно до ст. 141 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Outcome: approved