Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-16 00:00:00

19 січня 2017 року до Межівського районного суду Дніпропетровської області звернулось ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. В обґрунтування позовних вимог зазначається, що 29 грудня 2010 року з [PERSON] було укладено договір б/н, за яким останній отримав кредит у розмірі 5000.00 гривень у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36.00% на рік суми залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії карти. Щодо зміни кредитного ліміту банк керується п.2.1.1.2.3, п.2.1.1.2.4 Умов та Правил надання банківських послуг, де зазначено, що клієнт дає свою згоду, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням банку, і клієнт дає право банку в будь-який момент змінити (зменшити або збільшити) кредитний ліміт. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг», «Правилами користування платіжною картою», затверджених наказом № СП-2010-256 від 06.03.2010 року та «Тарифами Банку», які викладені на банківському сайті, складає між ним та Банком договір, що підтверджується підписом у заяві. При укладанні договору сторони керувались ч.1 ст.634 ЦК України, за яким договір приєднання може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому, а друга сторона позбавлена можливості запропонувати свої умови договору. Позивач зобовязання за договором виконав у повному обсязі, надавши [PERSON] можливість розпоряджатися кредитними коштами на умовах, передбачених договором та в межах встановленого кредитного ліміту. Всупереч договірним зобовязанням, відповідач неналежно виконував умови договору. Станом на 31 жовтня 2016 року [PERSON] має перед позивачем заборгованість за кредитним договором в розмірі 16494,42 гривень, з яких: 4999.93 гривень - заборгованість за кредитом, 9732.85 гривень - заборгованість по процентам за користування кредитом, 500.00 гривень заборгованість за пенею та комісією, а також відповідно до п.2.1.1.7.6 Умов та Правил надання банківських послуг: 500.00 гривень штраф (фіксована частина), 761.64 гривень штраф( процентна складова). Відповідно до нового розрахунку заборгованості, станом на 17.08.2017 року [PERSON] має перед позивачем заборгованість за кредитним договором в розмірі 14\~021,55 гривень. Позивач просить суд стягнути з [PERSON] зазначену вище заборгованість на користь ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» та судові витрати. Ухвалою Межівського районного суду Дніпропетровської області від 16 лютого 2017 року провадження у справі було зупинено на строк 6 місяців у звязку з тим, що відповідач знаходиться на військовій службі в зоні АТО, за контрактом з 29.11.2016 року. Ухвалою Межівського районного суду Дніпропетровської області від 17 серпня 2017 року провадження у справі було відновлено. Представник позивача надав суду заяву про розгляд справи у їх відсутність. Згідні на заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. Позов підтримують повністю. Відповідач в судове засідання не з'явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності. Проти позову не заперечує. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом досліджені та надана оцінка таким доказам: На підтвердження домовленості між сторонами мається підписана відповідачем анкета-заява №0314000600190647928 від 29 грудня 2010 року про приєднання до умов та правил надання банківських послуг в ПРИВАТБАНКУ, порушення істотних умов яких, зі сторони [PERSON], у судовому засіданні достовірно встановлено.(а.с.8,9) 29 грудня 2010 року з [PERSON] було укладено договір б/н, за яким останній отримав кредит у розмірі 5000.00 гривень у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36.00% на рік суми залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії карти. За розрахунком заборгованості за договором б/н від 29 грудня 2010 року, укладеного між ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» та клієнтом [PERSON] вбачається, що останній станом на 17 серпня 2017 року має перед позивачем заборгованість за кредитним договором в розмірі 14\~021,55 гривень.(а.с.61-62) Згідно з ч.1 ст.634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Відповідно до ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. В силу ст.526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Частиною другою статті 1050 ЦК України передбачено, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. За таких обставин, суд дослідивши та проаналізувавши матеріали справи, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності,

Outcome: approved