Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-27 00:00:00

19 травня 2017 року, представниця ТДВ «СТ «Домінанта» звернулася до суду з названим позовом, в якому просила суд визнати недійсним з моменту укладення поліс обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АК/1648118 зі строком дії з 00:00 год. 22.11.2016 р. до 21.11.2017 р. включно, яким був забезпечений транспортний засіб марки «ВАЗ 2101» д/н [NUMBER], що був укладений між ТДВ «СТ «Домінанта» та відповідачкою та стягнути з відповідачки на свою користь судовий збір у сумі 1600 грн., мотивуючи це укладенням оспорюваного страхового полісу вже після настання страхової події ДТП, яке мало місце 22.11.2016 р. о 20:00 год. у м. Чорноморськ, Одеської області по пр-ту. Миру, за участю транспортного засобу «ВАЗ 2101», д/н [NUMBER] під керуванням водія - відповідачки [PERSON] та транспортного засобу марки «ТОYОТА», д/н [NUMBER] під керуванням водія [PERSON] Представниця позивачів в судове засідання не з`явилася, про дату, час та місце судового розгляду справи була повідомлена належним чином, що підтверджується поштовими повідомленнями про вручення судової повістки з особистим підписом уповноваженої особи, надіславши на адресу суду свою письмову заяву, в якій посилаючись на ст. 158 ЦПК України, повністю підтримала свій позов, просила його задовольнити та справу слухати без її участі, не заперечуючи проти ухвалення заочного рішення по справі (а.с. 40-42). Відповідачка в судове засідання повторно не з`явилася, про дату, час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, у відповідності до вимог ч. 5 ст. 74, ч. 1 ст. 77 ЦПК України, за останньою відомою судові адресою її місця проживання, що підтверджується довідкою Овідіопольського РВ ГУДМС України в Одеській області № 1701 від 25.05.2017 р. про реєстрацію відповідачки за адресою : Одеська область, Овідіопольський район, с. Петродолинське, вул. Ювілейна, 62/3, а також поштовими повідомленнями, які повернулися до суду з відмітками про особисте вручення судових повісток з підписами, причини своєї неявки суду не повідомила, заяви про розгляд справи за її відсутності суду не надала (а.с. 22,30,39). Згідно з ч. 4 ст. 169 ЦПК України, якщо у суду не має даних про причину неявки відповідача, сповіщеного належним чином, суд вважає можливим розглянути справу на підставі даних, які є в матеріалах справи та зі згоди позивача ухвалити рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Дослідивши письмові матеріали по справі, суд вважає, що позов слід задовольнити з наступних підстав. За загальним правилом кожна особа має право на захист свого цивільного права лише в разі його порушення, невизнання або оспорювання (ч. 1 ст. 15, ч. 1 ст. 3 ЦПК України). Відповідно до ст. 4 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси, у спосіб, визначений законами України. Згідно із ст.ст. 10,11 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, які як і інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд сприяє всебічному і повному зясуванню обставин справи та розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі розпоряджається своїми правами щодо предмету спору на власний розсуд. Суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін на інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмету спору на власний розсуд. Відповідно до ч. 1 ст. 57 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення вирішення справи. Статтею 58 ЦПК України передбачено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Виходячи з приписів статті 59 ЦПК України, суд не бере до уваги докази, які одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Частина 1 статті 60 ЦПК України вказує, що кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Частинами 3,4 статті 212 ЦПК України передбачено, що суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Результати оцінки доказів суд відображає в рішенні, в якому наводить мотиви їх прийняття чи відмови у прийнятті. Статтею 16 Закону України «Про страхування» передбачено, що договір страхування це письмова угода між страхувальником і страховиком, згідно з якою, страховик бере на себе зобовязання у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату страхувальнику або іншій особі, визначеній у договорі страхування страхувальником, на користь якої укладено договір страхування (подати допомогу, виконати послугу тощо), а страхувальник зобовязується сплачувати страхові платежі у визначені строки та виконувати інші умови договору. Відповідно до вимог ст.ст. 1,17 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страхувальники це юридичні особи та дієздатні громадяни, що уклали із страховиком договори обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю, майну третіх осіб під час експлуатації наземного транспортного засобу. Страховий поліс є єдиною формою внутрішнього договору страхування, яка посвідчує укладення такого договору та документом суворого обліку. Згідно ст. 11 вказаного Закону страховик подає інформацію про укладені та достроково припинені договори обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності до центральної бази даних у порядку, встановленому у положенні про централізовану базу даних щодо обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності, яке затверджується Уповноваженим органом за поданням МТСБУ. При чому, внутрішнім нормативним документом, яким регулюється питання щодо втрати бланків полісів страховиками членами МТСБУ (яким є позивачі), є Порядок замовлення, виготовлення, дистрибуції, обліку бланків страхових документів з обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників транспортних засобів, затверджений протоколом Президії МТСБУ від 07.07.2010 р. № 238/2010 із змінами і доповненнями (Порядок). Відповідно до п. 34.1 ст. 34 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страховик зобов'язаний протягом двох робочих днів з дня отримання повідомлення про настання події, що містить ознаки страхового випадку, розпочати її розслідування, у тому числі здійснити запити щодо отримання відомостей, необхідних для своєчасного здійснення страхового відшкодування. Крім того, відповідно до п. 34.4. ст. 34 Закону, для визначення причин настання страхового випадку та розміру збитків страховиком та МТСБУ залучаються їх працівники. Страховиком, МТСБУ та потерпілими також можуть залучатися аварійні комісари, експерти або юридичні особи, у штаті яких є аварійні комісари чи експерти. Відносини у сфері обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів регулюються Конституцією України, Цивільним кодексом України, Законом України «Про страхування», Законом України «Про обов'язкове страхування цивільно- правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» та іншими законами України і нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до них (ст. 2 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»). Так, згідно п. 1 ч. 1 ст. 998 ЦК України та п. 1 ч. 2 ст. 29 Закону України «Про страхування» - договір страхування визнається судом недійсним, якщо його укладено після настання страхового випадку. Статті 203,215 ЦК України передбачають, що особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені ч.ч. 1-3,5 та 6 ст. 203 цього Кодексу. Згідно ч. 1 ст. 230 ЦК України, якщо одна із сторін правочину навмисно ввела другу сторону в оману щодо обставин, які мають істотне значення, такий правочин визнається судом недійсним. Обман має місце, якщо сторона заперечує наявність обставин, які можуть перешкодити вчиненню правочину, або якщо вона замовчує їх існування. Відповідно до ч. 1 ст. 236 ЦК України, нікчемний правочин або правочин, визнаний судом недійсним, є недійсним з моменту його вчинення. Частиною 1 статті 979 ЦК України передбачено, що за договором страхування одна сторона (страховик) зобовязується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобовязується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. Стаття 981 ЦК України передбачає, що договір страхування може укладатися шляхом видачі страховиком страхувальникові страхового свідоцтва (поліса, сертифікату). Згідно із ч. 1 ст. 983 ЦК України, договір страхування набирає чинності з моменту внесення страхувальником першого страхового внеску, якщо інше не встановлено договором. Згідно з ч. 2 ст. 998 ЦК України, наслідки недійсності договору страхування визначаються відповідно до положень про недійсність правочинів, встановлених цим Кодексом. Так, у відповідності до ч. 1 ст. 216 ЦК України, недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов'язані з його недійсністю. У разі недійсності правочину кожна із сторін зобов'язана повернути другій стороні у натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину, а в разі неможливості такого повернення, зокрема тоді, коли одержане полягає у користуванні майном, виконаній роботі, наданій послузі, - відшкодувати вартість того, що одержано, за цінами, які існують на момент відшкодування. Згідно ч. 3 ст. 29 Закону України «Про страхування», договір страхування визнається недійсним у судовому порядку. Суд встановив, що 22.11.2016 р. о 20:00 год. у м. Чорноморськ, Одеської області, по пр-ту. Миру, сталася дорожньо-транспортна пригода за участю транспортного засобу «ВАЗ 2101», д/н [NUMBER], під керуванням водія - відповідачки [PERSON] та транспортного засобу: «ТОYОТА», д/н [NUMBER] під керуванням водія [PERSON], яка, 23.12.2016 р. звернулася до позивачів з повідомленням про ДТП, до якого було долучено копію Полісу обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АК/1648118 зі строком дії з 00 год. 00 хв. 22.11.2016 р. до 21.11.2017 р. включно, який було укладено між позивачами та відповідачкою, і яким був забезпечений транспортний засіб відповідачки марки «ВАЗ 2101», д/н [NUMBER], а також з заявою про виплату страхового відшкодування від 23.12.2016 р. № 8831 (а.с. 6,7,12). В подальшому, враховуючи дату укладення поліса та дату настання ДТП - 22.11.2016р., позивачами було проведено внутрішнє службове розслідування на предмет встановлення обставин та умов настання страхового випадку та умов укладення оспорюваного полісу з відповідачкою, за результатами якого було встановлено, що з боку позивачів оспорюваний поліс обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АК/1648118 було укладено та підписано страховим агентом [PERSON], згідно пояснень якого, даний страховий поліс був реалізований відповідачці вже після настання вказаної ДТП, а саме 22.11.2016 р. о 21:30 год., в той час як ДТП мало місце у цей же день, однак у 20:00 год., тобто поліс був укладений через 1 год. 30 хв. вже після настання ДТП (а.с. 8). Більш того, постановою Овідіопольського райсуду Одеської області від 07.12.2016 р., яка набрала законної сили 18.12.2016 р. - відповідачку [PERSON] було визнано винною у скоєнні вищевказаної ДТП за ст. 124 КУпАП на накладено на неї адміністративне стягнення у виді штрафу в сумі 340 грн. (а.с. 13). Тобто, суд дійшов висновку, що з метою уникнення адміністративної відповідальності та перекладанням відшкодування нанесеного матеріального збитку на позивачів, страховий агент [PERSON], вказав у страховому полісі неправдиву інформацію щодо терміну дії та дати укладання полісу, що підтверджується письмовими поясненнями страхового агенту [PERSON], і що стало підставою звернення позивачів до Черноморського ВП ГУНП в Одеській області від 27.03.2017 р., за наслідками розгляду якого, були внесені дані до ЄРДР за № 12017160380000622 від 27.03.2017 р. за ознаками злочину, передбаченого ст. 358 ч. 4 КК України (а.с. 9-11,14-16). Таким чином, враховуючи вищевикладені обставини, суд вважає, що страховий поліс № АК/1648118 було укладено та підписано страховим агентом позивачів [PERSON] - після настання ДТП, що підтверджується доданими до позовної заяви документами, з урахуванням того факт, що відповідачкою вказаний поліс взагалі не підписано, що вказує на його недійсність з моменту його укладення, а тому суд вважає позов обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню. В порядку ст. 88 ЦПК України - з відповідачки, на користь позивачів, підлягають стягненню витрати по сплаті судового збору за розгляд справи 1600 грн., які були підтверджені позивачами документально (а.с. 5).

Outcome: approved