Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-22 00:00:00

19 серпня 2021 року до суду звернулася [PERSON] до товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-капітал» про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. Позовна\~ заява обґрунтована тим, що 11 червня 2020 року [PERSON] з використанням мережі Інтернет уклала кредитний договір № 2051734 (індивідуальна частина) з ТОВ «Мілоан», відповідно до умов якого було обумовлено сукупну вартість кредиту на суму 13 600,00 грн. ТОВ «Мілоан» надало [PERSON] строком на 30 днів 8000,00 грн., комісія за надання кредиту складала 1 520,00 грн., проценти 4080,00 грн., що разом становило 13 600,00 грн. Борг [PERSON] повинна була погасити відповідно до п. 1.4. договору до 11.07.2020 року. Однак, [PERSON] вчасно погасити борг не змогла через обставини, пов`язані із захворюванням дітей, відсутністю заробітку, введенням на території України карантинних заходів. У вересні 2020 року маючи намір частково погасити заборгованість у розмірі 5000,00 грн., [PERSON] в особистому кабінеті на сторінці ТОВ «Мілоан» виявила, що кредитний договір № 2051734 вже закритий і погасити його не можливо. Зателефонувавши до ТОВ «Мілоан», представник ТОВ відмовив [PERSON] прийняти часткове погашення суми боргу, проте запропонував [PERSON] \~ за одноразовий платіж вартістю 5000,00 грн. придбати пролонгацію даного кредиту на місяць, на що [PERSON] не погодилася. В подальшому вона не була повідомлена про те, що на підставі договору відступлення права вимоги № 55-МЛ від 10.12.2020 року право вимоги перейшло до ТОВ «Фінансова компанія «Кредит-капітал», будь-яких вимог про сплату заборгованості [PERSON] не надходило. 18 березня 2021 року приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Житомирської області Гораєм О.С. було вчинено виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі за № 32378 про примусове стягнення із неї на користь ТОВ «Фінансова компанія «Кредит-капітал», як\~\~ правонаступника\~\~ ТОВ\~\~ «Мілоан»,\~ заборгованості\~ за\~ кредитним\~ договором № 2051734\~ від\~ 11\~ червня\~ 2020\~ року\~ за період з 10.12.2020 по 26.02.2021 рр. у сумі 37 600,00 грн. Для примусового виконання даний виконавчий напис було направлено до Кобеляцького відділу державної виконавчої служби Північно-Східного міжрегіонального управління юстиції (м. Суми), на підставі якого 16 липня 2021 року державним виконавцем Даценко В.В. було відкрито виконавче провадження № 66096250 та винесено відповідну постанову, якою [PERSON] \~ зобов`зано\~ сплатити\~ борг\~ 38 530,00\~ грн.,\~ виконавчий\~ збір\~ 3853,00\~ грн.,\~\~ витрати\~\~ на\~\~ проведення\~\~ виконавчих\~\~ дій\~ 294,00\~ грн.,\~ а\~ всього\~ 42 677,00 грн. Крім того, 16 липня 2021 року [PERSON] було накладено арешт на грошові кошти на всіх відкритих рахунках на ім`я [PERSON] , а 02 серпня 2021 року винесено постанови про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію, інші доходи та стягнення з [PERSON] виконавчого збору. Тому [PERSON] вважає, що відсутність детального помісячного розрахунку суми заборгованості відповідно до умов договору, з якого б вбачалося, яким саме чином та за який період, починаючи з дати виникнення заборгованості та строків її погашення, обчислені кожна зі складових загальної суми заборгованості, вказують на те, що розмір заборгованості не є безспірним, а нотаріус, вчиняючи виконавчий напис, не перевірив належним чином оригінали документів, які отримав від відповідача та протиправно здійснив виконавчий напис. Крім того, надані відповідачем нотаріусу документи не є достатніми для вчинення виконавчого напису\~ з\~ тієї\~ підстави, що кредитний договір № 2051734, укладений між [PERSON] та ТОВ «Мілоан», не був нотаріально посвідчений. Таким чином, [PERSON] прохала суд виконавчий напис за № 32378 від 18.03.2021 року визнати таким, що не підлягає виконанню, стягнути з ТОВ «Фінансова компанія «Кредит-капітал» на її користь судовий збір та витрати на правничу допомогу. Позивач [PERSON] , будучи належним чином повідомлена про дату, час і місце розгляду справи, в судове засідання не з`явилася, однак подала заяву про розгляд справи в її відсутність, позов підтримує. Представник відповідача ТОВ «Фінансова компанія «Кредит-капітал», будучи належним чином повідомлений про дату, час і місце розгляду справи, в судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив. Третя особа, приватний нотаріус Житомирського міського нотаріального округу Горай О.С., будучи належним чином повідомлений про дату, час і місце розгляду справи, в судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив. Суд, розглянувши та вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню повністю. Судом встановлено, що 11 червня 2020 року [PERSON] уклала кредитний договір № 2051734 (індивідуальна частина) з ТОВ «Мілоан», відповідно до умов якого було обумовлено сукупну вартість кредиту на суму 13 600,00 грн. ТОВ «Мілоан» надало [PERSON] строком на 30 днів 8000,00 грн., комісія за надання кредиту\~\~ складала\~\~ 1520,00\~\~ грн.,\~\~ проценти\~ 4080,00\~ грн.,\~ що\~ разом\~ становило 13 600,00 грн. Відповідно до п. 1.4. договору [PERSON] повинна була погасити борг до 11.07.2020 року (а.с. 22-25). В особистому кабінеті на сторінці ТОВ «Мілоан» позивач виявила, що кредитний договір № 2051734 закритий та погасити його не можливо (а.с. 39). Як вбачається з матеріалів справи, [PERSON] є матір`ю двох малолітніх дітей, [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] (а.с. 27-28), тому через сімейні та життєві обставини, пов`язані із захворюванням дітей (а.с. 29-38), не змогла вчасно погасити заборгованість за кредитним договором № 2051734. 18 березня 2021 року приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Гораєм О.С. було вчинено виконавчий напис № 32378 про звернення стягнення заборгованості із [PERSON] за кредитним договором № 2051734 від 11.06.2020 року, укладеним з ТОВ «Мілоан», правонаступником всіх прав та обов`язків якого за договором відступлення права вимоги\~ № 55-МЛ від 10.12.2020 року є ТОВ «Фінансова компанія «Кредит-капітал» (а.с. 15). Згідно даного виконавчого напису, стягнення заборгованості проводиться за період з 10.12.2020 по 26.02.2021 року. Сума заборгованості становить 37 600,00 грн., що складається з: 8000,00 грн. прострочена заборгованість за сумою кредиту; 28080,00 грн. прострочена заборгованість по несплаченим відсоткам за користування кредитом; 1520,00 грн. прострочена заборгованість за комісією; 930,00 грн. плата за вчинення виконавчого напису.\~ Загальна сума, що підлягає стягненню, визначена в розмірі 38 530,00 грн. (а.с. 15). Державним виконавцем Кобеляцького районного відділу ДВС Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) Даценко В.В. було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження від 16.07.2021 (ВП № 66096250) на підставі виконавчого напису № 32378 від 18.03.2021 року.\~ Даною\~\~ постановою\~\~\~ [PERSON] \~\~ було\~\~\~ зобов`язано\~\~ сплатити\~\~ борг 38 530,00 грн., виконавчий збір 3853,00 грн., витрати на проведення виконавчих дій 294,00 грн., а всього 42 677,00 грн. (а.с. 16). 16 липня 2021 державним виконавцем Даценко В.В. у виконавчому провадженні № 66096250 було винесено постанову про арешт коштів боржника,\~ а саме постановлено накласти арешт на грошові кошти, що містяться на відкритих рахунках, а також на кошти на рахунках, що будуть відкриті після винесення постанови про арешт коштів боржника, крім коштів, що містяться на рахунках, накладення арешту та/або звернення стягнення на які заборонено законом, та належать боржнику (а.с. 17). 02 серпня 2021 року державним виконавцем Даценко В.В. було винесено постанови про стягнення виконавчого збору в розмірі 3853,00 грн. та про звернення стягнення\~ на\~ заробітну\~ плату,\~ пенсію,\~ стипендію\~ та\~ інші\~\~ доходи\~\~ боржника (а.с. 18-19). Ухвалою суду від 25 серпня 2021 року витребувано в приватного нотаріуса Житомирського міського нотаріального округу Горая О.С. матеріали та документи, на підставі яких вчинявся виконавчий напис № 32378 від 18.03.2021 року про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «Фінансова компанія «Кредит-капітал» заборгованості в розмірі 37 600 грн. за кредитним договором № 2051734 від 11.06.2020 року. 14 вересня 2021 року до суду надійшла відповідь від приватного нотаріуса про відсутність можливості подання доказів у справі. Так, відповідно до відомостей Єдиного реєстру нотаріусів дані щодо нього як нотаріуса Горая О.С. відсутні, анульовано свідоцтво про право на зайняття нотаріальною діяльністю, видане Міністерством юстиції України 26.12.2011 року за № 8679 на ім`я [PERSON] . Разом з тим, дія наказу про анулювання свідоцтва була зупинена та наразі даний наказ оскаржується в Житомирському окружному адміністративному суді, справа № 240/4296/21. Крім того, витребувані судом документи не можуть бути надані, оскільки 28 липня 2021 року в нотаріальній конторі було проведено обшук та вилучено документи нотаріального діловодства та архіву відповідно до ухвали слідчого судді Богунського районного суду м. Житомира від 27.07.2021 року. Ухвалою суду від 25 серпня 2021 року відкрито провадження по даній справі за правилами спрощеного позовного провадження. Ухвалою суду від 25 серпня 2021 року заяву [PERSON] про забезпечення позову задоволено, постановлено зупинити стягнення за виконавчим провадженням №\~ 66096250\~ від\~ 16.07.2021\~ року\~ про\~ примусове виконання виконавчого напису № 32378, вчиненого 18.03.2021 року приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Гораєм О.С. (а.с. 50-52). Відповідно до ст. 18 Цивільного кодексу України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і порядку, встановлених законом. Зі змісту статті 87 Закону України «Про нотаріат» вбачається, що для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Статтею 88 Закону України «Про нотаріат» визначено умови вчинення виконавчих написів. Відповідно до приписів цієї статті нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років. Пунктом 3.5 Глави 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 року № 296/5 встановлено, що при вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені в переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 року № 1172. Відповідно\~ до\~ постанови\~ Кабінету\~ Міністрів\~ України\~ від\~ 29.06.1999\~ року № 1172 «Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться в безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів», такими документами для одержання виконавчого напису є нотаріально посвідчені угоди, що передбачають сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також право звернення стягнення на заставлене майно. Для одержання виконавчого напису подаються: а) оригінал нотаріально посвідченої угоди; б) документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання. Так, належними доказами, які підтверджують наявність чи відсутність заборгованості, а також встановлюють розмір заборгованості, можуть бути виключно первинні документи, оформлені у відповідності до вимог статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність», а саме: платіжні доручення, меморіальні ордери, розписки, чеки тощо. Окрім цього, як було з`ясовано при вивчені виконавчого напису, приватним нотаріусом Гораєм О.С. було вчинено виконавчий напис на підставі п. 2 Постанови Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172 «Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріуса», яким передбачено, що до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться в безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів належить така форма договору, як кредитний договір. Вказаний пункт № 2 був включений до Переліку Постановою Кабінету Міністрів України № 662 від 26.11.2014 року «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться в безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів». Однак, постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 року визнано незаконною та нечинною постанову Кабінету Міністрів України від 26.11.2014 року № 662, зокрема, в частині доповнення Переліку новим розділом «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин». Згідно з ч. 1 ст. 325 Кодексу адміністративного судочинства України постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття. Тому постанова Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 року набрала законної сили цього ж дня 22.02.2017 року, отже і п. 2 постанови Кабінету Міністрів України № 662 від 26.11.2014 року також втратив чинність з цього дня. Тобто з 22.02.2017 року нотаріуси позбавлені можливості вчиняти виконавчі написи про стягнення заборгованості, що випливають з кредитних відносин. Таким чином, діючим на момент вчинення виконавчого напису та на сьогодні є Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться в безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затверджений Постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172 в редакції до Постанови Кабінету Міністрів від 26.11.2014 року № 622, тобто без розділу «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин». Оскільки виконавчий напис, який є предметом спору в даній справі, вчинено 18 березня 2021 року, тобто після визнання недійсною постанови Кабінету Міністрів України № 662 від 26.11.2014 року, що свідчить про те, що приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Гораєм О.С. при вчиненні оскаржуваного виконавчого напису не враховано тієї обставини, що норми, які визначають перелік документів, що підтверджують безспірність заборгованості по кредитним договорам, вже не чинні. Згідно правового висновку, викладеного в постанові Верховного суду України від 05.06.2017 року в справі № 6-887цс17, при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, суд не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачам документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів; для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі та встановити й зазначити в рішенні чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. Безспірність документу, відповідно до якого вчиняється виконавчий напис, перевіряється наступним чином: боржник повинен бути повідомлений не менш, ніж за 30 днів до вчинення виконавчого напису про порушення кредитних зобов`язань та ліквідувати допущені порушення чи оскаржити виставлену вимогу у судовому порядку або виставити заперечення кредитору. Якщо жодна із цих дій не виконана, заборгованість вважається безспірною. Із матеріалів справи не вбачається, що при вчиненні виконавчого напису приватний нотаріус отримував від позивача первинні бухгалтерські документи щодо видачі кредиту та здійснення його часткового погашення (квитанції, платіжні доручення, меморіальні ордери, розписки, чеки тощо), тому в нотаріуса були відсутні підстави вважати, що розмір заборгованості, зазначений у виконавчому написі, є безспірним. Отже, суд вважає, що нотаріус при вчиненні оспорюваного виконавчого напису не переконався належним чином у безспірності розміру сум, що підлягають стягненню за виконавчим написом, чим порушив норми Закону України «Про нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. З урахуванням вищенаведеного, суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] слід задовольнити та визнати виконавчий напис таким, що не підлягає виконанню. Вирішуючи питання судових витрат, суд приходить до наступного. Так, при подачі позову до суду позивачем було сплачено судовий збір у розмірі 908,00 грн.\~ згідно\~ квитанції\~ № 19-11137861/С\~ від\~ 19.08.2021\~ року,\~ а також 454,00 грн. за подання заяви про забезпечення позову згідно квитанції № 19-11137836/С від 19.08.2021 року. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються, зокрема, в разі задоволення позову на відповідача. Оскільки позов підлягає задоволенню в повному обсязі, з відповідача на користь позивача слід стягнути суму сплаченого позивачем судового збору за подання позовної заяви та заяви про забезпечення позову, а саме 1 362,00 грн. (908,00 грн. + 454,00 грн.). Згідно п. 1 ч. 3 ст. 133 та ч. ч. 1-3 ст. 137 ЦПК України, крім судового збору, судові витрати складаються також із витрат, пов`язаних із розглядом справи. До витрат, пов`язаних із розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Відповідно до договору про надання професійної правової допомоги від 12.08.2021 року, акту прийняття наданих послуг за договором про надання професійної правової допомоги від 12.08.2021 року, квитанції № 22 від 19.08.2021 року, позивачка понесла витрати на професійну правничу допомогу адвоката в розмірі 2 800,00 грн. Витрати на професійну правничу допомогу на вказану суму є співмірними зі складністю цієї справи, наданим адвокатом обсягом послуг, відповідають критерію реальності таких витрат, розумності їхнього розміру. Зважаючи на викладене, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача витрати на професійну правничу допомогу в сумі 2 800,00 грн.

Outcome: approved