Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-30 00:00:00

20 листопада 2021 року до суду надійшла позовна заява, у якій представник позивача, посилаючись на ст.ст. 253, 256-259, 261, 264, 266 ЦК України, ст.ст.2, 4, 5, 12, 13, 28, 41, 45, 47, 59, 62, 80, 81, 84, 175 ЦПК України, просить: - визнати виконавчий напис вчинений 25.06.2020 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Буждиганчук Є.Ю. зареєстрованій в реєстрі за № 1835, про стягнення з [PERSON] (РНОКПП [NUMBER] ) на користь ТОВ «ПРОФІТ КРЕДИТ» (Код ЄДРПОУ 43089443) заборгованості у розмірі 48121,18 гривень, таким, що не підлягає виконанню. Позовні вимоги\~обґрунтовані тим, що 08.09.2021 року головним державним виконавцем Славутицького відділу державної виконавчої служби у Вишгородському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Васильєвим А.С. розглянуто заяву ТОВ «ПРОФІТ КРЕДИТ» про примусове виконання та винесено постанову про відкриття виконавчого провадження №66735213 про стягнення з позивача на користь відповідача боргу у розмірі 30655,95 гри. на підставі виконавчого напису №1835 виданого 25.06.2020 року, приватним нотаріусом КМНО Буждиганчук Є.Ю. У виконавчому написі вчиненого приватним нотаріусом Буждиганчук Є.Ю. від 25.06.2020 року №1835 зазначено, що стягнення заборгованості з позивача було здійснено за кредитним договором №014/ZALZ42/3/001 від 13.11.2012 року, укладеним з ПАТ «ЕРСТЕ БАНК». Згідно Договору про відступлення права вимоги №3 від 30.07.2014, право вимоги боргу за кредитним договором №014/ZALZ42/3/001 від 13.11.2012 року було відступлене ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ВЕНДОР». Згідно Договору про відступлення права вимоги №25122019-ВР/ПК від 25 грудня 2019 року, право вимоги за Кредитним договором №014/ZALZ42/3/001 від 13.11.2012 року було відступлене ТОВ «ПРОФІТ КРЕДИТ», який є стягувачем. Строк, за який проводиться стягнення: 12.11.2015 року по 19.06.2020р. Сума боргу складається з: - тіла кредиту 38571,40 грн.; - відсотки за користування кредитом - 9549,78 грн. Загальна сума заборгованості, в тому числі плата за вчинення виконавчого напису, яка підлягає стягненню з Боржника, складає 48121,18 грн. Нотаріус вчинив виконавчий напис 25 червня 2020 року всупереч ст. 88 Закону України «Про нотаріат», оскільки з дня виникнення права вимоги минуло більше трьох років. Тобто відповідач звернувся 25.06.2020 року за вчиненням виконавчого напису про стягнення боргу за межами встановленого законодавством трирічного строку позовної давності (ст. 257 ЦК України), який закінчився у червні 2015р. (п.1.1. Кредитного договору з фізичною особою №014/ZALZ42/3/001 від 13.11.2012р., яким передбачено строк користування кредитними коштами 36 календарних місяців). Відповідно до вимог ст. 88 Закону України «Про нотаріат», оскільки з дня виникнення права вимоги минуло більше трьох років, а будь-які письмові угоди, на яких міститься підпис позивача про збільшення строку позовної давності, відсутні. Тобто починаючи з липня 2015 року права кредиторів порушенні за кредитним договором, але за вчиненням виконавчого напису звернулись через 5 років. Можливість поновлення нотаріусом строку на пред`явлення стягувачем грошової вимоги до боржника не передбачено ні Законом України «Про нотаріат», ні Порядком вчинення нотаріальних дій нотаріусами України. Згідно висновку Великої Палати Верховного Суду, викладеним у постанові від 28 березня 2018 року у справі 444/9519/12, право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України. В охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені частиною другою стати 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання. Тому нарахування відсотків передбачених договором після закінчення кредитного договору, а саме з 12,11.2015 року по 19.06.2020 року є безпідставне. Тому позивач не погоджується з сумою заборгованості, щодо якої виданий виконавчий напис нотаріуса і тому така сума не має ознак безспірності. Ухвалою судді від 03 грудня 2021 року, після виконання вимог, передбачених ч.6 ст.187 ЦПК України, відкрито провадження\~у справі\~в порядку\~спрощеного письмового\~позовного провадження\~без повідомлення\~сторін відповідно до ч.5 ст.279 ЦПК України. Вирішено провести перше судове засідання не пізніше тридцяти днів з дня відкриття провадження в приміщенні Славутицького міського суду. Сторонам по справі роз`яснено, що відповідно до вимог ч.7 ст.279 ЦПК України, клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін відповідач має право подати в строк для подання відзиву, а позивач разом з позовом або не пізніше п`яти днів з дня отримання відзиву. Позивач та представник позивача отримали копію ухвали про відкриття провадження від 03.12.2021 року особисто 07.12.2021 року, в матеріалах справи присутнє клопотання, в якому представник позивача просить розглянути справу за відсутності позивача та представника позивача та задовольнити позовні вимоги в повному обсязі. Відповідач отримав ухвалу про відкриття провадження від 03.12.2021 року та позовну заяву з додатками - 13.12.2021 року, що підтверджено зворотнім поштовим повідомленням. У встановлений строк, 15 днів з дня отримання ухвали про відкриття провадження, відзиву на позов до суду не надано. Заяв про відкладення розгляду справи, клопотань про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін від відповідача не надходило. Третя особа Славутицький відділ державної виконавчої служби у Вишгородському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) отримали ухвалу про відкриття провадження від 03.12.2021 року та позовну заяву з додатками - 07.12.2021 року, що підтверджено штампом на супровідному листі. У встановлений строк, 15 днів з дня отримання ухвали про відкриття провадження, пояснень щодо позову або відзиву на позов до суду не надано. Заяв про відкладення розгляду справи, клопотань про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін від третьої особи не надходило. Третя особа\~приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Буждиганчук Є.Ю., отримала ухвалу про відкриття провадження від 03.12.2021 року та позовну заяву з додатками - 13.12.2021 року, що підтверджено зворотнім поштовим повідомленням. У встановлений строк, 15 днів з дня отримання ухвали про відкриття провадження, пояснень щодо позову або відзиву на позов до суду не надано. Заяв про відкладення розгляду справи, клопотань про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін від третьої особи не надходило. Судом, з матеріалів справи встановлено, що 13 листопада 2012 року між [PERSON] та АТ «Ерсте Банк» код ЄДРПОУ 34001693 укладено кредитний договір № 014/ZALZ42/3/001. Відповідно до п.1.1. якого, кредитор на положеннях та умовах цього Договору, надає Позичальнику кредит для споживчих потреб, а також на сплату інших платежів передбачених цим договором в сумі 50000,00 (п`ятдесят тисяч) гривень, зі строком користування кредитними коштами 36 календарних місяців, із сплатою 39,99 процентів річних. Згідно з п.1.2. при наданні кредиту Позичальник сплачує на користь Кредитора комісію за надання кредиту в розмірі 3500,00 гривень. Пунктом 1.3. передбачено, що надання кредиту здійснюється шляхом перерахування кредитних коштів на поточний рахунок Позичальника № [NUMBER] . Повернення кредиту регулюється п. 1.4. кредитного договору. 30.07.2014 року між ПАТ «ЕРСТЕ БАНК» код ЄДРПОУ 34001693 та ТОВ «Фінансова компанія «ВЕНДОР» укладено Договір відступлення права вимоги № 3. 25.12.2019 року між ТОВ «Фінансова компанія «ВЕНДОР» та ТОВ «ПРОФІТ КРЕДИТ» укладено Договір про відступлення права вимоги № 25122019-ВР/ПК. Згідно з виконавчим написом, зареєстрованим в реєстрі за № 1835, вчиненого 25 червня 2020 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Буждиганчук Євдокією Юріївною, на підставі ст.ст. 87-91 Закону України «Про нотаріат» № 3425-ХІІ від 02.09.1993 року та п. 2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172, запропоновано звернути стягнення на користь ТОВ «ПРОФІТ КРЕДИТ» код ЄДРПОУ 43089443, місцезнаходження: 04050, м.Київ, вул. Ярославів Вал, буд. 13/2-Б, офіс 2, р/р [NUMBER] у АТ КБ «Приватбанк» МФО 305299 з громадянина України [PERSON] , дата народження [INFO] , РНОКПП [NUMBER] , місце проживання: [ADDRESS] , заборгованості за кредитним договором №014/ZALZ42/3/001 від 13.11.2012 року, укладеним з ПАТ «ЕРСТЕ БАНК». Згідно Договору про відступлення права вимоги №3 від 30.07.2014, право вимоги боргу за кредитним договором №014/ZALZ42/3/001 від 13.11.2012 року було відступлене ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ВЕНДОР». Згідно Договору про відступлення права вимоги №25122019-ВР/ПК від 25 грудня 2019 року, право вимоги за Кредитним договором №014/ZALZ42/3/001 від 13.11.2012 року було відступлене ТОВ «ПРОФІТ КРЕДИТ», який є стягувачем. Строк, за який проводиться стягнення: 12.11.2015 року по 19.06.2020р. Сума боргу складається з: - тіла кредиту 38571,40 грн.; - відсотки за користування кредитом - 9549,78 грн. Загальна сума заборгованості, в тому числі плата за вчинення виконавчого напису, яка підлягає стягненню з Боржника, складає 48121,18 грн. Дата набрання виконавчим написом законної сили 25 червня 2020 року. 08.09.2021 року Славутицький відділ державної виконавчої служби у Вишгородському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) розглянув заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «ПРОФІТ КРЕДИТ» про примусове виконання виконавчого напису №1835 від 25.06.2020 року та відкрив виконавче провадження ВП №66735213. Суд, вирішуючи спір згідно встановлених обставин справи та відповідних їм правовідносин, дослідивши матеріали справи, оцінивши та давши належну оцінку зібраним по справі доказам, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. За загальним правилом статей 15, 16\~ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес у один із способів, визначених частиною другою статті 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом чи судом у визначених законом випадах. При цьому, відповідно до статті 18\~ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Згідно з частиною першою ст. 1 Закону України «Про нотаріат», нотаріат в Україні - це система органів і посадових осіб, на які покладено обов`язок посвідчувати права, а також факти, що мають юридичне значення, та вчиняти інші нотаріальні дії, передбачені цим Законом, з метою надання їм юридичної вірогідності. Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом «Про нотаріат» та іншими актами законодавства України (частина перша статті 39 Закону «Про нотаріат»). Цим актом є, зокрема, Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений наказом Міністерства юстиції України 22 лютого 2012 року № 296/5 та зареєстрований у Міністерстві юстиції України 22 лютого 2012 року за № 282/20595 (далі Порядок). Вчинення нотаріусом виконавчого напису це нотаріальна дія (пункт 19 статті 34 Закону України «Про нотаріат»). Правовому регулюванню процедури вчинення нотаріусами виконавчих написів присвячена Глава 14 Закону України «Про нотаріат» та Глава 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій. Так, згідно зі статтею 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Відповідно до ч.1 ст. 88 Закону України «Про нотаріат» передбачено, що нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років. За змістом ч.2 вказаної статті якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Порядок вчинення нотаріальних дій містить такі самі правила та умови вчинення виконавчого напису (пункти 1, 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку). Згідно з підпунктом 2.1 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку для вчинення виконавчого напису стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява, у якій, зокрема, мають бути зазначені: відомості про найменування і місце проживання або місцезнаходження стягувача та боржника; дата і місце народження боржника - фізичної особи, місце його роботи; номери рахунків у банках, кредитних установах, код за ЄДРПОУ для юридичної особи; строк, за який має провадитися стягнення; інформація щодо суми, яка підлягає стягненню, або предметів, що підлягатимуть витребуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти тощо. Заява може містити також іншу інформацію, необхідну для вчинення виконавчого напису. У разі якщо нотаріусу необхідно отримати іншу інформацію чи документи, які мають відношення до вчинення виконавчого напису, нотаріус вправі витребувати їх у стягувача (підпункт 2.2 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку). Вчинення виконавчого напису в разі порушення основного зобов`язання та (або) умов іпотечного договору здійснюється нотаріусом після спливу тридцяти днів з моменту надісланих іпотекодержателем повідомлень письмової вимоги про усунення порушень іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця. Повідомлення вважається надісланим, якщо є відмітка іпотекодавця на письмовому повідомленні про його отримання або відмітка поштового відділення зв`язку про відправлення повідомлення на вказану в іпотечному договорі адресу (підпункт 2.3 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку). Крім того, підпунктами 3.2, 3.5 пункту 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку передбачено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172 (далі Перелік документів). При вчиненні виконавчого напису, нотаріус, повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у вказаному Переліку документів. При цьому, цей Перелік документів не передбачає інших умов вчинення виконавчих написів нотаріусами ніж ті, які зазначені в Законі України «Про нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій. Постановою Кабінету Міністрів від 26 листопада 2014 року № 622 даний Перелік доповнено розділом «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин» та до нього включені кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Для одержання виконавчого напису додаються: оригінал кредитного договору та засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувана про непогашення заборгованості. Стаття 50 Закону України «Про нотаріат» передбачає, що нотаріальна дія або відмова у її вчиненні, нотаріальний акт оскаржуються до суду. Право на оскарження нотаріальної дії або відмови у її вчиненні, нотаріального акту має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії чи акти. Таким чином, вчинення нотаріусом виконавчого напису це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло у стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником. Отже, відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й, крім того, також бути безспірною, заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем. Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (стаття 88 Закону України «Про нотаріат»). Однак характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Захист прав боржника в процесі вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається в спосіб, передбачений підпунктом 2.3 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку, шляхом надіслання іпотекодержателем повідомлень - письмової вимоги про усунення порушень іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця. Натомість нотаріус вирішує питання про вчинення виконавчого напису на підставі документів, наданих лише однією стороною, стягувачем, і не зобов`язаний запитувати та одержувати пояснення боржника з приводу заборгованості для підтвердження чи спростування її безспірності. Таким чином, вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Проте, сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого. З огляду на наведене та з урахуванням приписів статей 15, 16, 18 ЦК України, статей 50, 87, 88 Закону України «Про нотаріат» захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису. Тому при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не потрібно обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат» у такому спорі необхідно перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. Разом із тим, законодавством не визначений виключний перелік обставин, які свідчать про наявність спору щодо заборгованості. Ці обставини встановлюються судом відповідно до загальних правил цивільного процесу за наслідками перевірки доводів боржника та оцінки наданих ним доказів. У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 27 серпня 2020 року в справі № 554/6777/17 (провадження № 61-19494св18) зроблено висновок, що «у нотаріальному процесі при стягненні боргу за нотаріально посвідченим договором позики (кредитним договором) на підставі виконавчого напису нотаріуса боржник участі не приймає, а тому врахування його інтересів має забезпечуватися шляхом надіслання повідомлення - письмової вимоги про усунення порушення (письмове повідомлення про вчинення виконавчого напису). Повідомлення надіслане стягувачем боржнику, є документом, що підтверджують безспірність заборгованості та обов`язково має подаватися при вчиненні виконавчого напису як за іпотечним договором, так і за нотаріально посвідченим договором позики (кредитним договором). Процедура стягнення боргу за нотаріально посвідченим договором позики (кредитним договором) на підставі виконавчого напису нотаріуса складається із двох етапів: перший, підготовчий етап, який включає повідомлення боржника. Цей етап спрямований на забезпечення прав та інтересів боржника, якому має бути відомо, що кредитор розпочинає процедуру стягнення боргу за нотаріально посвідченим договором позики (кредитним договором) на підставі виконавчого напису нотаріуса; другий етап - учинення виконавчого напису, який полягає в подачі нотаріусу документів, що підтверджують безспірність вимог, в тому числі й повідомлення боржника (письмова вимоги про усунення порушення чи письмове повідомлення про вчинення виконавчого напису). Недотримання одного із етапів процедури стягнення боргу за нотаріально посвідченим договором позики (кредитним договором) на підставі виконавчого напису нотаріуса є підставою для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню». Проте, докази отримання [PERSON] , вимоги кредитора про усунення порушень відповідачем не надані. Аналізуючи наведені доводи представника позивача, суд виходить з такого. Як вбачається із змісту оспорюваного виконавчого напису нотаріуса, з [PERSON] за період з 12.11.2015 року по 19.06.2020 року включно, запропоновано стягнути суму у розмірі 48121,18 гривень, яка складається з: - тіла кредиту 38571,40 грн.; - відсотки за користування кредитом - 9549,78 грн. Відповідно до ч. 3 ст. 55 Закону України «Про банки і банківську діяльність» банкам забороняється вимагати від клієнта придбання будь-яких товарів чи послуг від банку або від спорідненої чи пов`язаної особи банку як обов`язкову умову надання банківських послуг. Як зазначено у статті 228 ЦК України, правочин вважається таким, що порушує публічний порядок, якщо він був спрямований на порушення конституційних прав і свобод людини і громадянина, знищення, пошкодження майна фізичної або юридичної особи, держави, Автономної Республіки Крим, територіальної громади, незаконне заволодіння ним. Правочин, який порушує публічний порядок, є нікчемним. Вказана правова позиція висловлена у постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 09 грудня 2019 року в справі № 524/5152/15-ц. З урахуванням наведеного, суд дійшов висновку, що сума заборгованості за кредитом 48121,18 гривень, яка вказана у виконавчому написі нотаріуса, є спірною. Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14, яка ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01 листопада 2017 року залишена без змін визнано незаконною та нечинною Постанову Кабінету Міністрів України № 662 від 26.11.2014 року «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів в частині, в тому числі п. 2. Змін, що вносяться до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів: «Доповнити перелік після розділу «Стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими договорами» новим розділом такого змісту: «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин. 2. Кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувана про непогашення заборгованості», та зобов`язано Кабінет Міністрів України опублікувати резолютивну частину постанови суду про визнання незаконною та нечинною Постанови Кабінету Міністрів України № 662 від 26.11.2014 року «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» в частині, у виданні, в якому її було офіційно оприлюднено, після набрання постановою законної сили. Таким чином, приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Буждиганчук Є.Ю. у виконавчому написі від 25.06.2020 року № 1835 послалась на пункт постанови Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172, який не є чинним. Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, а виконавчий напис приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Буждиганчук Є.Ю. зареєстрований в реєстрі за № 1835 від 25.06.2020 року, про стягнення з [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ПРОФІТ КРЕДИТ» заборгованості за кредитним договором №014/ZALZ42/3/001 від 13.11.2012 року у розмірі 48121,18 гривень, слід визнати таким, що не підлягає виконанню. Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує питання як розподілити судові витрати між сторонами. Згідно з ч.1 ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Відповідно до ч.6 ст.141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Оскільки позивач [PERSON] , має посвідчення 2 категорії та звільнений від сплати судового збору, а його позовні вимоги задоволені, то з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір. На підставі викладеного,

Outcome: approved