Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-01 00:00:00

1. Позиції сторін, процесуальні дії 1.1. Комунальне підприємство «Сєвєродонецьктеплокомуненерго» (далі - КП «СТКЕ») звернулося до Сєвєродонецького міського суду Луганської області з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за послуги з постачання теплової енергії, посилаючись на наступне. Представник позивача звертався до Сєвєродонецького міського суду Луганської області з заявою про видачу судового наказу про стягнення заборгованості з оплати за послуги постачання теплової енергії з [PERSON] . Судовим наказом від 28.09.2020 по справі № 428/5601/20 з відповідача на користь позивача стягнуто відповідну заборгованість та суму судового збору, однак 22.10.2020 ухвалою суду вказаний судовий наказ скасовано. КП «СТКЕ», як теплопостачальна організація, надало відповідачу у період з листопада 2018 року по липень 2020 року, за наявних фактичних договірних відносин, в умовах відсутності оформленого письмового договору про надання комунальних послуг, послуги з опалення квартири, розташованої за адресою: [ADDRESS] , на загальну суму 11695,41 грн. Незважаючи на те, що відповідач письмовий договір про надання комунальних послуг не уклав, він фактично користувався комунальною послугою з опалення, але свої грошові зобов`язання оплатив лише за рахунок пільги у сумі 369,98 грн. Станом на липень 2020 року за відповідачем наявна заборгованість у розмірі 11325,43 грн. Житловий будинок, в якому розташована квартира відповідача, обладнаний системою централізованого опалення, яка (система) в свою чергу гідравлічно та теплотехнічно об`єднана з системою опалення його квартири, що разом становить єдину систему централізованого опалення даного житлового будинку. Квартира відповідача, у порядку встановленому чинним законодавством України, від мереж централізованого опалення не відключена. Споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Відсутність договору про надання послуг, укладеного між сторонами, не є підставою для звільнення відповідача від оплати заборгованості послуг з централізованого опалення, оскільки цивільні права та обов`язки можуть виникати безпосередньо з актів цивільного законодавства, а також із дій осіб, які породжують ці права та обов`язки, і такою дією є фактичне надання послуг з централізованого опалення нежитлового приміщення відповідача. Враховуючи викладене, представник позивача звернувся з даним позовом до суду та просить стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за послуги з постачання теплової енергії квартири, розташованої за адресою: [ADDRESS] , яка утворилася за період з листопада 2018 року по липень 2020 року, у сумі 11325,43 грн., а також судовий збір у розмірі 2102 грн. 1.2. Відповідач подав до суду відзив на позовну заяву, в якому зазначив, що позовні вимоги він не визнає. Потреба в централізованому теплопостачанні у нього відсутня, оскільки він вже шостий рік «прикутий» до ліжка згідно висновку ЛКК: нездатний до самообслуговування, потребує постійного стороннього догляду. Відкриття «особового рахунку» та включення відповідача в перелік «абонентів» зроблено в односторонньому порядку і не погоджено зі ним. Документи, які підтверджують призначення КП «СТКЕ» виконавцем надання послуг теплопостачання у будинок по [ADDRESS] та, зокрема, в квартиру [INFO] , позивач не надав. КП «СТКЕ» послугу з постачання гарячої води не надавав. Надання житлово-комунальних послуг повинно здійснюватися виключно на договірних засадах. Законодавством не передбачено примусове, без згоди громадянина, надання послуг по теплопостачанню. За відсутності письмового договору неможливо встановити істотні умови надання послуги та взаємні права і обов`язки сторін. Крім того, відповідача позбавляють права на одержання субсидій на житлово-комунальні послуги, передбачені законодавством. Йому з травня 2017 року не призначають субсидії через наявність нереструктуризованної заборгованості за послуги житлово-комунальних підприємств. У відповідача відсутні кошти для сплати комунальних платежів в повному розмірі. Без допомоги держави у вигляді субсидій він неспроможний сплачувати повну вартість комунальних послуг. 1.3. Представник позивача подав відповідь на відзив, в якій вказано, що відключення споживачів від системи централізованого опалення та гарячого водопостачання здійснюється відповідно до Наказу Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 26.07.2019 № 169, яким затверджено відповідний порядок. Представник позивача також зазначає, що законодавством передбачений двосторонній обов`язок, щодо укладання договору про надання житлово-комунальних послуг, у зв`язку з чим, у разі відмови оплати таких послуг споживачем з посиланням на відсутність укладеного договору не беруться до уваги, оскільки споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично ними користувалися. Відсутність договору про надання житлово-комунальних послуг не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг. Укладення договору про надання житлово-комунальних послуг є обов`язком споживача за умови, якщо запропонований виконавцем послуг договір відповідає Типовому договору. Відповідач неодноразово звертався до КП «СТКЕ» з заявами про реструктуризацію заборгованості, на що підприємством на його адресу надавались проекти договорів реструктуризації заборгованості, але жодного договору відповідач не уклав. Отже, відповідач визнає суму заборгованості та підтверджує факт надання йому послуг з централізованого опалення. Розрахунок вартості наданих послуг здійснюється на підставі показань вузла обліку теплової енергії, який встановлений у будинку 21.10.2015. 1.4. Відповідач надав заперечення на відповідь на відзив, у яких вказав, що позивач не надав йому документів, що підтверджують проведення конкурсу на визначення переможця на виконання послуг з централізованого опалення та договір або інший документ щодо законності підключення його квартири до централізованого теплопостачання. Йому не надані документи, які підтверджують виконання послуг. Достовірність нарахування послуг неможливо перевірити. 1.5. У судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги з тих підстав, які викладені у позовній заяві та відповіді на відзив. Відповідач у судовому засіданні заперечував проти задоволення позову з тих підстав, які вказані у відзиві та запереченнях проти відповіді на відзив. Додатково пояснив, що він є єдиним власником квартири, розташованої за адресою: [ADDRESS] . Позивач не повідомляв йому, на який рахунок слід здійснювати оплату комунальних послуг. Він не є інвалідом 1 або 2 групи, а також не належить до інших категорій осіб, які звільнені від сплати судового збору, окрім споживачів. До 2015 року він оплачував послугу з теплопостачання, проте з 2015 року внаслідок погіршення стану здоров`я та матеріальних проблем він втратив можливість оплачувати відповідну послугу. 2. Обставини справи, зміст спірних правовідносин 2.1. Рішенням виконавчого комітету Сєвєродонецької міської ради № 1324 від 04.10.2011 КП «Сєвєродонецьктеплокомуненерго» визнано виконавцем послуг з виробництва, постачання та транспортування теплової енергії в м. Сєвєродонецьк з 29.09.2011. Відповідно до копії розпорядження в.о. голови Сєвєродонецької міської ради №303 від 25.10.2018 опалювальний сезон 2018-2019 років розпочато з 01.11.2018. Рішенням виконавчого комітету Сєвєродонецької міської ради №379 від 26.03.2019 опалювальний період 2018-2019 років на об`єктах централізованого теплопостачання завершено з 12-00 годин 10.04.2019. Згідно з рішенням виконавчого комітету Сєвєродонецької міської ради № 1093 від 18.10.2019 внесено зміни до рішення виконавчого комітету Сєвєродонецької міської ради від 1035 від 30.09.2019 «Про початок опалювального сезону 2019-2020 років» пункт 1 рішення в наступній редакції: «1. Розпочати опалювальний сезон 2019-2020 років починаючи з 28.10.2019, але з урахуванням середньодобового температурного режиму». Відповідно до копії рішення виконавчого комітету Сєвєродонецької міської ради № 212 від 03.04.2020 опалювальний період 2019-2020 років на об`єктах централізованого теплопостачання завершено з 24-00 годин 15.04.2019. Рішеннями виконавчого комітету Сєвєродонецької міської ради від 10.10.2018 № 751 та від 09.01.2019 № 6 встановлено тарифи на теплову енергію, її виробництво, транспортування та постачання, а також на послугу з централізованого опалення для споживачів, яких обслуговує КП «Сєвєродонецьктеплокомуненерго». 2.2. З копії акту від 01.11.2018 вбачається, що здійснено підключення централізованого опалення будівлі за адресою: [ADDRESS] . Згідно з копією акту від 10.04.2019 здійснено відключення централізованого опалення будівлі за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до копії акту від 28.10.2019 здійснено підключення централізованого опалення будівлі за адресою: [ADDRESS] . З копії акту від 15.04.2020 вбачається, що здійснено відключення централізованого опалення будівлі за адресою: [ADDRESS] . Актами від 29.10.2018, 28.11.2018, 29.12.2018, 28.01.2019, 27.02.2019, 30.03.2019, 10.04.2019, 31.10.2019, 29.11.2019, 29.12.2019, 30.01.2020, 27.02.2020, 30.03.2020, 22.04.2020 підтверджується щомісячне зняття показників з вузла обліку теплової енергії, за адресою: [ADDRESS] , протягом відповідних опалювальних періодів. 2.3. Відповідно до розрахункового листа КП «СТКЕ» за адресою: [ADDRESS] , по особовому рахунку № [NUMBER] за період з листопада 2018 року по липень 2020 року нараховано 11325,43 грн. за послугу з централізованого опалення. Згідно з копією протоколу № 4 засідання постійно діючій комісії з розгляду питань реструктуризації заборгованості плати за утримання житла та плати за комунальні послуги від 13.11.2019, загальна сума заборгованості з оплати за спожиті послуги у [PERSON] станом 01.10.2019 становить 30539,93 грн. Розглянувши заяву [PERSON] про укладання договору на реструктуризацію заборгованості плати за житлово-комунальні послуги, комісія вирішила відмовити [PERSON] згідно п. 3.6. Положення про постійно діючу комісію з розгляду питань та Порядку погашення реструктуризованої заборгованості та внесення поточних платежів за житлово-комунальні послуги, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 27.06.2003 №976. 3. Релевантні джерела права 3.1. Відповідно до ч. 4 ст. 319 ЦК України власність зобов`язує. Згідно зі ст. 322 ЦК України власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. 3.2. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Статтею 526 ЦК України визначено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Згідно зі ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. 3.3. Відповідно до ст. 901 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Положення цієї глави можуть застосовуватися до всіх договорів про надання послуг, якщо це не суперечить суті зобов`язання. Згідно з ч. 1 ст. 903 ЦК України якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором. 3.4. Відповідно до п. 5 ч. 3 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 24.06.2004 №1875-ІV (в редакції, яка була чинною у період виникнення частини спірних правовідносин) споживач зобов`язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Пунктом 5 ч. 2 ст. 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 09.11.2017 №2189-VІІІ визначено, що індивідуальний споживач зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами. Відповідно до підпункту 1 пункту 30 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення та типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою КМУ від 21.07.2005 року № 630, споживач зобов`язаний оплачувати послуги в установлені договором строки. 3.5. Відповідно до висновку Верховного Суду України, висловленого у постанові від 20.04.2016 у справі № 6-2951цс15, хоч у частині першій статті 19 Закону й передбачено, що відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах, проте відповідно до пункту 1 частини першої статті 20 цього Закону споживач має право, зокрема, одержувати вчасно та відповідної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством та умовами договору на надання житлово-комунальних послуг. Споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Факт відсутності договору про надання житлово-комунальних послуг сам по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі (аналогічні висновки викладені у постановах Верховного Суду від 26.09.2018 у справі № 750/12850/16-ц, від 06.11.2019 у справі № 642/2858/16, у постанові Великої Палати Верховного Суду від 07.07.2020 у справі № 712/8916/17). 4. Оцінка доказів та аргументів сторін 4.1. З матеріалів справи вбачається, що споживачем послуг з постачання теплової енергії у квартирі, розташованій за адресою: [ADDRESS] , є відповідач [PERSON] . В судовому засіданні відповідач визнав, що він є єдиним власником цієї квартири та зареєстрований у ній також лише він один. Позивачем за період з листопада 2018 року по липень 2020 року були надані послуги з опалення квартири відповідача на загальну суму 11695,41 грн. Свої грошові зобов`язання відповідач виконав у сумі 369,98 грн. Таким чином, сума заборгованості становить 11325,43 грн. При цьому, відповідач не надав належних і допустимих доказів того, що у квартирі відсутнє централізоване опалення. Факт надання послуг з централізованого опалення, а також їх кількість у відповідні місяці опалювальних періодів підтверджується актамивідключення та підключення централізованого опалення будівлі за адресою: [ADDRESS] , а також актами щомісячного зняття показників з вузла обліку теплової енергії в цьому будинку. Отже, [PERSON] як споживач житлово-комунальних послуг має обов`язок оплатити позивачеві їхню вартість. Відсутність укладеного письмового договору не звільняє відповідача від обов`язку оплати за надані послуги, адже в даному випадку послуги з теплопостачання надавалися споживачу. В судовому засіданні відповідач визнав, що до 2015 року він оплачував послуги з теплопостачання, що на думку суду додатково свідчить про обізнаність відповідача стосовно обов`язку з оплати послуг за теплопостачання. 4.2. Посилання відповідача на те, що послуга з централізованого опалення була нав`язана йому і він був підключений до цієї послуги без його згоди, є неспроможними. Суд звертає увагу на те, що власник квартири у багатоквартирному будинку, який підключений до системи централізованого опалення, повинен усвідомлювати, що набуття права власності на квартиру покладе на нього обов`язок утримувати своє майно та оплачувати відповідну послугу з централізованого опалення. Відмова відповідачу у реструктуризації заборгованості плати за житлово-комунальні послуги або відсутність у відповідача субсидії та коштів на оплату комунальних послуг в силу вимог статті 625 Цивільного кодексу України не звільняють відповідача від обов`язку по оплаті житлово-комунальних послуг. Необґрунтованими є також твердження відповідача про неправильний розрахунок позивачем суми позовних вимог. В даному випадку позивачем були надані відомості щодо встановленого виконавчим комітетом тарифу за оплату послуги з централізованого теплопостачання, відомості щодо щомісячних показників приладу обліку тепла в будинку, де знаходиться квартира позивача, а також у розрахунковому листі була надана інформація щодо площі квартири відповідача. Відповідач не надав іншого розрахунку, який би спростовував розрахунок позивача. Посилання відповідача на те, що позивач не надав документів, що підтверджують законність призначення його виконавцем послуг з централізованого опалення, також є неспроможними, адже до позовної заяви додано рішення виконавчого комітету Сєвєродонецької міської ради № 1324 від 04.10.2011, яким КП «Сєвєродонецьктеплокомуненерго» визнано виконавцем послуг з виробництва, постачання та транспортування теплової енергії в м. Сєвєродонецьк. 4.3. За наведених вище обставин суд вважає, що доводи, викладені позивачем у позовній заяві в обґрунтування позовних вимог, знайшли своє підтвердження в ході судового засідання, є достовірними та обґрунтованими, підтверджені письмовими доказами, сумніву у суду не викликають і вважаються судом доведеними, у зв`язку з чим позов Комунального підприємства «Сєвєродонецьктеплокомуненерго» до [PERSON] про стягнення заборгованості за послуги з постачання теплової енергії підлягає задоволенню у повному обсязі. 5. Розподіл судових витрат та вирішення інших процесуальних питань 5.1. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат у відповідності до ст. 141 ЦПК України, суд враховує, що понесення позивачем судових витрат підтверджується платіжними дорученнями № 1641 від 04.11.2020 про сплату судового збору у сумі 1891,80 грн. та № 1211 від 02.07.2020 про сплату судового збору в сумі 210,20 грн. Враховуючи викладене та з урахуванням задоволення позовних вимог, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача суму сплаченого судового збору в загальному розмірі 2102 грн. 00 коп. При цьому, в судовому засіданні судом було з`ясовано, що відповідач не є інвалідом 1 або 2 групи, а також не належить до інших категорій осіб, які звільнені від сплати судового збору. Посилання відповідача на Закон України «Про захист прав споживачів» є неспроможними, оскільки ч. 3 ст. 22 вказаного Закону в аспекті звільнення від сплати судового збору стосується лише тих випадків, коли споживач є позивачем у справі, яка пов`язана з порушенням його прав. Звільнення від сплати судового збору, про яке просить позивач, за змістом ст. 8 Закону України «Про судовий збір» можливо лише стосовно позивачів, а також є правом, а не обов`язком суду. Крім того, відповідач не надав до суду жодних доказів щодо розміру свого доходу. Суд також звертає увагу на те, що в даному випадку саме внаслідок дій відповідача [PERSON] ця справа розглядалася в позовному провадженні, адже під час розгляду справи в наказному провадженні відповідач подав заяву про скасування судового наказу. Тобто, необхідність сплати судового збору у розмірі 2102 грн. (а не в значно меншому розмірі в порядку наказного провадження) викликана, в тому числі, діями відповідача. 5.2. З урахуванням того, що під час розгляду справи відповідач неодноразово посилався на відсутність у нього коштів для оплати комунальних послуг та тяжкий стан здоров`я, суд вважає за необхідне роз`яснити йому право на подачу заяви про відстрочення або розстрочення виконання рішення в порядку ст. 435 ЦПК України разом з доказами наявності обставин, передбачених у ч. 4 цієї статті.

Outcome: approved