Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-18 00:00:00

20 травня 2016 року до суду надійшла позовна заява Моторного (транспортного) страхового бюро України до [PERSON] про відшкодування матеріальної шкоди, завданої в результаті дорожньо-транспортної пригоди, в порядку регресу, зазначивши, що 17 липня 2013 року о 12-30 годині в м. Костянтинівка Донецької області відбулася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля ГАЗ 3110, державний номер [NUMBER], який належить [PERSON] Вироком Калінінського районного суду м. Донецька відповідача [PERSON] було визнано винним у вчиненні вищезазначеної дорожньо-транспортної пригоди. Внаслідок ДТП автомобіль ГАЗ 3110, державний номер [NUMBER] отримав механічні пошкодження. У зв'язку з настанням події, передбаченої п. 41.1 ст. 31 Закону України «Про загальнообов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» МТСБУ 17 грудня 2014 року здійснило виплату відшкодування потерпілій особі в розмірі 21 304 грн. 87 коп. Крім того, МТСБУ понесені витрати на оплату юридичних послуг в розмірі 2 000 грн. на послуги аварійного комісара в розмірі 600 грн. У зв'язку з невідшкодуванням [PERSON] в добровільному порядку понесеної позивачем суми витрат, позивач просить стягнути з відповідача в порядку зворотної вимоги (регресу) шкоду, завдану внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, а саме: кошти в розмірі понесених витрат 21 304 грн. 87 коп., по сплаті вартості наданої правової допомоги 2 000 грн., витрати за послуги аварійного комісара 600 грн., судові витрати покласти на відповідача. Представник позивача в судове засідання не з'явився, надав заяву, в якій підтримав позовні вимоги та просив справу розглянути за його відсутності, проти ухвалення заочного рішення у справі не заперечував (а.с. 60). Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, про час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином в порядку ст.ст. 74, 76 ЦПК України шляхом публікації оголошення в газеті «Урядовий кур'єр» (а.с. 62). За таких обставин з письмової згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. З'ясувавши позицію позивача, дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. Судовим розглядом встановлено, що 17 липня 2013 року приблизно о 12-30 год. у м. Донецьк по пр. Миру поблизу буд. 46а, відповідач керуючи автомобілем [NUMBER] виїхав на зустрічну смугу дороги, де скоїв зіткнення із автомобілем [NUMBER] під керуванням [PERSON], який рухався по проїжджій частині пр. Миру у зустрічному для водія [PERSON] напрямку, в результаті чого автомобілі отримали механічні пошкодження. Вказані обставини встановлені у вироку Калінінського районного суду м. Донецьк від 28 березня 2014 року, який набрав законної сили 28 квітня 2014 року (а.с. 6-13). Як вбачається із полісу обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АС/0326014 (а.с. 5) відповідальність [PERSON] - водія автомобіля ГАЗ 3110, державний номер [NUMBER], який зазнав ушкоджень внаслідок ДТП з автомобілем відповідача, була застрахована у страховій компанії «АХА Страхування». Відповідач [PERSON] згідно матеріалів позову на час скоєння пригоди не мав чинного полісу обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Відповідно до п. 41.1 статті 41 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим Законом, у разі її заподіяння транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім шкоди, заподіяної транспортному засобу, який не відповідає вимогам пункту 1.7 статті 1 цього Закону, та майну, яке знаходилося в такому транспортному засобі. 05 червня 2014 року [PERSON] звернувся до МТСБУ з заявою, в якій просив здійснити відшкодування заподіяної шкоди в результаті пошкодження його автомобіля ГАЗ 3110, державний номер [NUMBER] під час ДТП, що сталася 17 липня 2013 року з автомобілем [NUMBER] (а.с. 4). Згідно висновку автотоварознавчого дослідження спеціаліста № 1119/13-08 від 06.09.2013 року (а.с. 21-30) з розрахунком розміру регламентної виплати (а.с. 20), вартість матеріальної шкоди нанесеного власнику автомобіля ГАЗ 3110, реєстраційний номер [NUMBER] складає 32 504 грн. 87 коп. Наказом МТСБУ від 15 грудня 2014 року № 6462 (а.с. 15) вирішено сплатити [PERSON] суму заподіяної шкоди в результаті ДТП в розмірі 21 304 грн. 87 коп., а платіжним дорученням № 1/21384 від 16 грудня 2014 року (а.с. 14) вказана сума перерахована [PERSON] Як зазначено у п. 27 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 4 від 01.03.2013 року «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» регрес регулюється загальними нормами цивільного права (зокрема, статтею 1191 ЦК), а також статтею 38 Закону N 1961-IV. Відповідно до ч. 1 ст. 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Згідно ч. 2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Відповідно до п. 38.2. ст. 38 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» МТСБУ після сплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до власника, водія транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім осіб, зазначених у пункті 13.1 статті 13 цього Закону. Враховуючи встановлені судом обставини справи та норми законодавства України, яке регулює спірні правовідносини, суд прийшов до висновку, що позивач обґрунтовано просить стягнути в порядку регресу з відповідача суму коштів у розмірі 21 304 грн. 87 коп., так як дана сума є вартістю відновлювальних робіт автомобіля, який пошкоджено внаслідок винних дій відповідача. Крім того, як вбачається з платіжного доручення № 6858 від 28 липня 2014 року (а.с. 16) позивач сплатив на рахунок ФОП [PERSON] суму в розмірі 200 грн. за послуги аварійного комісара, що також вбачається з акту виконаних робіт відповідно до листа МТСБУ № 3/1-05 (а.с.17); також, відповідно до платіжного доручення № 541 від 03 лютого 2014 року позивач сплатив ФОП [PERSON] суму в розмірі 400 грн. за послуги аварійного комісара на підставі рахунку № 1119, акту здачі-приймання виконаних робіт № 1119 від 06 вересня 2013 року (а.с. 18-19), що відповідно до положень ст. 28 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» включається в поняття шкода та є необхідними затратами позивача у зв'язку із протиправними діями відповідача, а тому підлягає стягненню з нього. В силу ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача слід стягнути витрати, пов'язані із сплатою судового збору, в розмірі 1378 грн. (а.с. 1). Відповідно до ст. 56 ЦПК України правову допомогу може надавати особа, яка є фахівцем в галузі права і за законом має право на надання правової допомоги. Особа, яка має право на надання правової допомоги, допускається ухвалою суду за заявою особи, яка бере участь у справі. Приймаючи до уваги, що за відсутності відповідного клопотання ухвала про допуск до участі у справі, як фахівця у галузі права, особи, що надає правову допомогу, судом не виносилась, представник позивача діяв на підставі виданої позивачем довіреності (а.с. 33), враховуючи відсутність у матеріалах позову документального підтвердження укладення договору про надання правової допомоги та фактично понесених у зв*язку з цим позивачем витрат, суд вважає, що вимоги позивача в частині стягнення з відповідача [PERSON] витрат на оплату правової допомоги в сумі 2000 грн. задоволенню не підлягають. На підставі викладеного та

Outcome: partial