Jurisdiction: civil
Date: 2019-08-21 00:00:00

1.Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача. 29 липня 2019 року [PERSON] , інтереси якого представляє адвокат Окуневич М.В. звернувся до суду позов до Товариства з обмеженою відповідальністю виробничо-комерційної фірми «Скло-Пак» (далі - ТзОВ ВКФ «Скло-Пак») про стягнення середньомісячного заробітку за час проходження строкової військової служби за період з 11 жовтня 2018 року до 29 липня 2019 року в сумі 59\~316,88 грн. Обґрунтував позов тим, що працював готувачем шихти у ТзОВ ВКФ «Скло-Пак». 02 жовтня 2018 року його призвано на строкову військову службу. 01 жовтня 2018 року він подав до ТзОВ ВКФ «Скло-Пак» заяву про звільнення з роботи з 03 жовтня 2018 року у зв`язку з призовом на строкову військову службу із збереженням місячної заробітної плати. 03 жовтня 2018 року ТзОВ ВКФ «Скло-Пак» звільнило [PERSON] з роботи у зв`язку з призовом на військову службу згідно з п. 3 ст. 36 КЗпП України. 26 березня 2019 року ТзОВ ВКФ «Скло-Пак» відмовило [PERSON] у виплаті середньомісячного заробітку за час проходження військової служби, з тієї підстави, що для отримання такої виплати він повинен був би подати заяву про звільнення з роботи з 11 жовтня 2018 року, тобто з дати призову, вказаної в повістці. Таку відмову [PERSON] вважає незаконною, оскільки він був призваний на військову службу в особливий період, а тому відповідно до ч. 3 ст. 119 КЗпП України за ним повинно було зберегтися місце роботи, посада і середній заробіток на підприємстві. Позивач просив суд стягнути з відповідача на його\~користь59\~316, 88 грн середнього заробітку за час строкової військової\~службиза період з 11 жовтня 2018 року до 29 липня 2019 року. В судовому засіданні представник [PERSON] адвокат Окуневич М. В. позов підтримав з підстав наведених у позовній заяві. Додатково пояснив, що середній заробіток за час строкової військової служби розраховано за кількістю календарних днів за період з 11 жовтня 2018 року по дату подання до суду позовної заяви. На даний час [PERSON] продовжує проходити військову службу. ТзОВ ВКФ «Скло-Пак» не подало до суду відзив на позовну заяву. Відповідач ТзОВ ВКФ «Скло-Пак» явку свого представника у судове засідання не забезпечив і про причину неявки суд не повідомив, хоча про день, час та місце розгляду справи був повідомлений в установленому законом порядку. Враховуючи те, що відповідач був належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, в судове засідання не з`явився, відзиву на позовну заяву не подав, суд провів заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. 2. Заяви, клопотання та інші процесуальні дії у справі. Ухвалою суду від 01 серпня 2019 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито спрощене провадження з викликом сторін в судове засідання на 22 серпня 2019 року. 3. Фактичні обставини, встановлені судом та зміст спірних правовідносин, з посиланням на докази. Заслухавши вступне слово представника позивача та дослідивши письмові докази, судом встановлено такі фактичні обставини справи. В заяві від 01 жовтня 2018 року адресованій ТзОВ ВКФ «Скло-Пак» Пшеницький І.М. просив звільнити його з роботи з 03 жовтня 2018 року у зв`язку з призовом на строкову військову службу із збереженням місячної заробітної плати. Витягом з книги протоколів засідань призовної комісії підтверджується, що 02 жовтня 2018 року [PERSON] визнано придатним до військової служби, призвано на строкову військову службу в зенітно-ракетні частини, зараховано до команди [ADDRESS] . Відповідно до наказу ТзОВ ВКФ «Скло-Пак» № 113 від 03 жовтня 2018 року [PERSON] звільнено 03 жовтня 2018 року з роботи готувача шихти на підставі п. 3 ст. 36 КЗпП України у зв`язку з призовом на військову службу . Згідно з повідомленням [INFO] №2028 від 12 жовтня 2018 року [PERSON] був призваний на строкову військову службу 11 жовтня 2018 року в команду К-9206. А як вбачається з довідки військової частини [NUMBER] № 1307 від 16 листопада 2018 року [PERSON] прийнятий на строкову військову службу у військову частину [NUMBER] з 12 жовтня 2018 року. ТзОВ ВКФ «Скло-Пак» в листі № 167 від 26 березня 2019 року у відповідь на адвокатський запит [PERSON] про причини невиплати [PERSON] середньомісячного заробітку у зв`язку з призовом та проходженням строкової військової служби , а також грошової допомоги в розмірі двох прожиткових мінімумів для працездатних осіб, повідомило, що для набуття права для виплати середньої заробітної плати [PERSON] повинен був подати заяву на увільнення від роботи з 11 жовтня 2018 року, з дати призову, вказаної в повістці. Також в листі зазначено, що [PERSON] виплачено грошову допомогу в розмірі двох прожиткових мінімумів для працездатних осіб. Платіжним дорученням № 5506 від 26 березня 2019 року підтверджується виплата ТзОВ ВКФ «Скло-Пак» Пшеницькому І. М. 3\~524,00 грн. грошової допомоги. 4. Норми права, які застосував суд та мотиви їх застосування. Згідно з п. 3 ч. 1\~ст. 36 КЗпП України\~підставами припинення трудового договору є призов або вступ працівника або власника фізичної особи на військову службу, направлення на альтернативну (невійськову) службу, крім випадків, коли за працівником зберігаються місце роботи, посада відповідно до частин третьої та четвертої\~статті 119 цього Кодексу. Частиною третьою статті 119 КЗпП України передбачено, що за працівниками, призваними на строкову військову службу, військову службу за призовом осіб офіцерського складу, військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період або прийнятими на військову службу за контрактом, у тому числі шляхом укладення нового контракту на проходження військової служби, під час дії особливого періоду на строк до його закінчення або до дня фактичного звільнення зберігаються місце роботи, посада і середній заробіток на підприємстві, в установі, організації, фермерському господарстві, сільськогосподарському виробничому кооперативі незалежно від підпорядкування та форми власності і у фізичних осіб - підприємців, у яких вони працювали на час призову. Таким працівникам здійснюється виплата грошового забезпечення за рахунок коштів Державного бюджету України відповідно до\~Закону України\~«Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей». Відповідно до\~ст. 1 Закону України «Про оборону України»\~особливий період, це період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій. Згідно зі\~статтею 1 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію»\~особливий період період функціонування національної економіки, органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, Збройних Сил України, інших військових формувань, сил цивільного захисту, підприємств, установ і організацій, а також виконання громадянами України свого конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, який настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій. Законом України від 17 березня 2014 року\~був затверджений\~Указ Президента України від 17 березня 2014 року № 303 «Про часткову мобілізацію», який набрав чинності 18 березня 2014 року. Таким чином, з 18 березня 2014 року в Україні почав діяти особливий період. Указом Президента України від 14 січня 2015 року № 15 «Про часткову мобілізацію», затвердженим\~Законом України від 15 січня 2015 року, який набрав чинності 20 січня 2015 року, оголошено проведення часткової мобілізації, доведено до відома керівників органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій усіх форм власності, що згідно зі\~статтею 39 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу»,\~статтею 119 КЗпП України\~за громадянами України, які проходять військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період, закріплені гарантії щодо збереження за ними місця роботи (посади). Згідно з висновком Верховного Суду в постанові від 25 квітня 2018 року у справі № 205/1993/17-ц особливий період закінчується з прийняттям Президентом України відповідного рішення про переведення усіх інституцій України на функціонування в умовах мирного часу. Рішень про демобілізацію усіх призваних військовослужбовців та переведення усіх інституцій України на функціонування в умовах мирного часу Президент України не приймав. Відповідно до ч. 2\~ст. 2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу»\~проходження військової служби здійснюється громадянами України у добровільному порядку (за контрактом) або за призовом. Частиною 2\~ст. 39 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу»\~визначено, що громадяни України, призвані на військову службу, військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період, або прийняті на військову службу за контрактом у разі виникнення кризової ситуації, що загрожує національній безпеці, оголошення рішення про проведення мобілізації та (або) введення воєнного стану, користуються гарантіями, передбаченими частиною третьою та четвертою\~статті 119 КЗпП України, а також частиною першою статті\~51, частиною п`ятою статті\~53, частиною третьою статті\~57, частиною п`ятою статті\~61 Закону України «Про освіту». Отже, за [PERSON] , який був призваний на військову службу 11 жовтня 2018 року, зберігаються місце роботи, посада і середній заробіток на підприємстві, в якому він працював на час призову. Середній заробіток працівника визначається за правилами, передбаченими Порядком обчислення середньої заробітної плати, затвердженим\~Постановою Кабінету Міністрів України від 08 лютого 1995 № 100. Відповідно до п. 2 розділу ІІ Порядку обчислення середньої заробітної плати встановлено, що середньомісячна заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за останні два календарні місяці роботи, що передують події, з якою пов`язана ця виплата. Усі виплати включаються в розрахунок середньої заробітної плати у тому розмірі, в якому вони нараховані, без виключення сум відрахування на податки, стягнення аліментів тощо. В п.5 розділу IV Порядку обчислення середньої заробітної плати зазначено, що нарахування виплат у всіх випадках збереження середньої заробітної плати провадиться виходячи з розміру середньоденної (годинної) заробітної плати. Згідно з пунктом 8 розділу IV Порядку обчислення середньої заробітної плати нарахування виплат, що обчислюються із середньої заробітної плати за останні два місяці роботи, провадяться шляхом множення середньоденного (годинного) заробітку на число робочих днів (годин), а у випадках, передбачених чинним законодавством, календарних днів, які мають бути оплачені за середнім заробітком. Середньомісячне число робочих днів розраховується діленням на 2 сумарного числа робочих днів за останні два календарні місяці згідно з графіком роботи підприємства, установи, організації, встановленим з дотриманням вимог законодавства. На підставі довідки ТзОВ ВКФ\~«Скло-Пак»\~№ 138\~від 13\~березня 2019\~року суд визначив, що середньоденний заробіток [PERSON] за останні 2\~календарні місяці\~роботи (серпень, вересень 2018 року) дорівнював: (4 570,68 грн. + 4 570,68 грн.) / (22 робочих дні + 20 робочих дні) = 207,76 грн. Отже, середній заробіток [PERSON] за час строкової військової\~службиза період з 11 жовтня 2018 року до 29 липня 2019 року (по дату подання позову до суду) дорівнює добутку суми робочих днів за вказаний період на середньоденний заробіток: (14 + 22 + 20 +21 + 20 + 20 + 20 + 22 + 18 + 21) х 207,76 грн. = 41\~136,48 грн. На підставі п.2 ч.1 ст.430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення в частині\~ стягнення\~з відповідача\~ на\~користь позивачазаробітної плати за один місяць у розмірі 4 570,68 грн Згідно п.1 ч.1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі у справах про стягнення заробітної плати та поновлення на роботі. У зв`язку з тим, що позивача звільнено від сплати судового збору, на підставі ч. ч. 1, 6 ст. 141 ЦПК України судовий збір підлягає стягненню з відповідача на користь держави.

Outcome: partial