Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-09 00:00:00

21 серпня 2020 року позивач звернулася до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/2 частини заробітку щомісяця, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня пред`явлення позову до суду і до повноліття дітей. Ухвалою судді від 03 вересня 2020 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження у судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін на 24.09.2020. 24.09.2020 розгляд справи відкладено на 12.10.2020, у зв`язку з клопотанням позивача. 24.09.2020 представник відповідача подав відзив, в якому позов визнав частково та просив стягнути з відповідача аліменти на дітей в розмірі 1/4 частки його доходів. 12.10.2020 розгляд справи відкладено на 10.11.2020, у зв`язку з неявкою сторін. У судове засідання учасники справи не з`явилися, позивач та представник відповідача подали заяви, в яких позивач позовні вимоги підтримала, представник відповідача визнав позов частково в розмірі 1/3 частки. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку. У судовому засіданні встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 24 листопада 2007 року, актовий запис №2888 (а.с. 4). Від даного шлюбу сторони мають двох неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] (а.с. 5-6). Згідно довідки військової частини [NUMBER] від 30.09.2020 середньомісячний дохід відповідача складає 17\~595,43 грн. Угоди про добровільну сплату аліментів між сторонами не досягнуто. Згідно зі статтею 3 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 (ратифікована постановою Верховної Ради України від 27.02.1991 № 789-ХІІ і набула чинності для України 27.09.1991), в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Згідно зі статтею 180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до частини першої статті 182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Частиною другою\~статті 182\~Сімейного кодексу\~України передбачено,\~що розмір\~аліментів має\~бути необхідним\~та достатнім\~для забезпечення\~гармонійного розвитку\~дитини. Згідно з частиною першою статті 183 Сімейного кодексу України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Згідно з частиною першою статті 191 Сімейного кодексу України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Відповідно до статті 8 Закону України «Про охорону дитинства»\~кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. \~Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. З викладеного убачається обов`язок відповідача брати участь у створенні умов, необхідних для всебічного розвитку дітей сторін. Відповідно до частини третьої статті 12, частини першої статті 81 Цивільного процесуального кодексу України (далі за текстом ЦПК України) кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Сторони не надали суду доказів на підтвердження своїх доводів та заперечень щодо розміру аліментів, а тому, враховуючи вимоги закону, обов`язок відповідача утримувати неповнолітніх дітей, розмір його доходів, часткове визнання ним позову, суд вважає, що стягнення з відповідача на користь позивача аліментів на утримання їхніх неповнолітніх дітей у розмірі 1/3 частки заробітку щомісяця, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, буде достатнім для забезпечення фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку дітей. Також, відповідно до статті 141 ЦПК України з відповідача на користь держави належить стягнути судовий збір.

Outcome: partial