Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-12 00:00:00

21 серпня 2015 року позивачі [PERSON] та [PERSON] звернулися до суду з позовом про визнання права власності на житловий будинок з надвірними будівлями, розташований в м. Харкові, вул. Качанівська,7 у порядку спадкування за законом після смерті [PERSON], яка померла 22 серпня 2014 року, а саме: визнати за [PERSON], право власності на ? на житловий будинок з надвірними будівлями, розташований в м. Харкові, вул. Качанівська,7 у порядку спадкування за законом після смерті [PERSON], яка померла 22 серпня 2014 року та визнати [PERSON] право власності на ? на житловий будинок з надвірними будівлями, розташований в м. Харкові, вул. Качанівська,7 у порядку спадкування за законом після смерті [PERSON], яка померла 22 серпня 2014 року. В обґрунтування вимог викладених у позовній заяві позивачі зазначили, що вони являються єдиними спадкоємцями першої черги за законом після смерті [PERSON] 22.11.2014 року Першою харківською державною нотаріальною конторою була заведена спадкова справа за № 56807896. [PERSON] у встановлений законом строк звернувся до Першої харківської державної нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини із заявою про прийняття спадщини, але у звязку з відсутністю реєстрації права власності на спірне майно за [PERSON], йому було відмовлено. Згідно свідоцтва про право на спадщину за заповітом, згідно з яким [PERSON] належить на праві особистої приватної власності житловий будинок № 7 по вул. Качанівській в м. Харкові. На теперішній час право власності на зазначений житловий будинок не зареєстровано у відповідних компетентних органах, які здійснюють державну реєстрацію прав на нерухоме майно. Після смерті матері, позивачі постійно користуються будинком, обслуговують його. У судове засідання перший позивач [PERSON], не зявився про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, надав суду заяву, у якій просить розглядати справу за його відсутністю, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. У судове засідання другий позивач [PERSON], не зявився про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, надав суду заяву, у якій просить розглядати справу за його відсутністю, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Представник відповідача [PERSON] міської ради в судове засідання не з явився, про час, дату і місце судового засідання був повідомлений належним чином, надав суду пояснення у яких просить розглядати справу без участі представника та прийняти законне та обґрунтоване рішення на підставі наявних у справі матеріалів, яке не буде порушувати права [PERSON] міської ради та третіх осіб. Суд, дослідивши надані позивачами документи, всебічно і повно зясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, обєктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду спору по суті, встановив такі фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. Так, у судовому засіданні встановлено, що відповідно до свідоцтва про народження серії III-УР № 183258, [PERSON] є сином [PERSON] та [PERSON]. Відповідно до свідоцтва про народження серії ЯЭ № 957643 [PERSON] є сином [PERSON], [PERSON]. Відповідно до свідоцтва про смерть серія І ВЛ № 445272, [PERSON] помер 19 червня 2014 року. Відповідно до свідоцтва про смерть серії І ВЛ № 453030, [PERSON] померла 22 серпня 2014 року. Як вбачається з матеріалів спадкової справи № 840/2014 із заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON] до першої [PERSON] державної нотаріальної контори звернулися позивачі [PERSON] та [PERSON], інші спадкоємці відсутні. Матеріалами справи було підтверджено, що постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 21.07.2015 року державним нотаріусом Першої харківської державної нотаріальної контори було відмовлено [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину після померлої 22 серпня 2014 року матері [PERSON], [INFO], на житловий будинок з надвірними будівлями, розташованими в місті Харків, вулиця Качанівська, 7, у звязку з відсутністю у спадкодавця необхідних для видачі свідоцтва про право на спадщину документів. Судом встановлено, що відповідно до Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотеки, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна від 30.07.2015 року , вбачається, що право власності на будинок з надвірними будівлями № 7, по вулиці Качанівська в м. Харкові належить на праві приватної форми власності ( частка власності ?) від 04.09.2012 року на підставі заповіту від 29.06.1951 року [PERSON]. Відповідно до свідоцтво про право на спадщину за заповітом від 19.12.2012 року, посвідченого державним нотаріусом Першої харківської державної нотаріальної контори зазначеного в заповіті майна [PERSON], [INFO], яка померла 04 квітня 2003 року, є дочка [PERSON], [INFO], яка зареєстрована за адресою: [INFO]. Спадщина, на яку видано свідоцтво, складається з: житлового будинку № 7 з надвірними будівлями, що знаходяться по вулиці Качанівська в місті Харкові та належить спадкодавцю таким чином: ? частка на підставі свідоцтва про право на спадщину, виданого 16.06.1951 року Шостою харківською державною нотаріальною конторою за реєстровим номером 1141, право власності на який зареєстроване у [PERSON] міському бюро технічної інвентаризації від 25.06.1951 року та 09.04.1952 року, номер запису: 606, в книзі: 1, реєстраційний номер майна: 37532373. На земельній ділянці розташований житловий будинок літ А-1, дерево, житловою площею 29,4 кв.м та надвірні будівлі при ньому: льох літ Д, тамбур літ б, вбиральня літ И., душ літ. О, замощення І, огорожа № 1-3. Вартість спадщини майна становить 10824,00 грн. Відповідно до п.1 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 року « про судову практику у справах про спадкування» відносини спадкування регулюються правилами ЦК України, якщо спадщина відкрилася не раніше 1 січня 2004 року. Відповідно до ст. 1216, 1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обовязків ( спадщини) від фізичної особи, яка померла ( спадкодавця) до інших осіб ( спадкоємців) до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до статті 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Відповідно до ч.5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно п.19 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 « Про судову практику у справах про спадкування», перелік осіб, які мають право на обов'язкову частку, що визначений\~статтею 1241 ЦК, є вичерпним і розширеного тлумачення не потребує. При визначенні розміру обов'язкової частки в спадщині враховуються всі спадкоємці за законом першої черги, увесь склад спадщини, зокрема, право на вклади в банку (фінансовій установі), щодо яких вкладником було зроблено розпорядження на випадок своєї смерті, вартість речей звичайної домашньої обстановки та вжитку, вартість заповідального відказу. За згодою особи, яка має право на обов'язкову частку у спадщині, належна їй частка визначається з майна, не охопленого заповітом. У разі незгоди ця частка визначається з усього складу спадщини. Той зі спадкоємців, який має право на обов'язкову частку у спадщині та проживав разом із спадкодавцем на день його смерті, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо у визначеному законом порядку не відмовився від неї. Якщо той зі спадкоємців, хто має право на обов'язкову частку та не проживав зі спадкодавцем на день його смерті, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. Судом встановлено, що право власності відповідно до вимог діючого законодавства на [PERSON], [INFO], не оформлено. Неможливо оформити у звязку з її смертю. Відповідно п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 « Про судову практику у справах про спадкування»,свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Набуття (надання) повної цивільної дієздатності неповнолітньою особою не є підставою для того, щоб вважати її повнолітньою. У зв'язку із цим вона має вважатися такою, що прийняла спадщину відповідно до\~частини четвертої статті 1268 ЦК України. Подання заяви про прийняття спадщини особами, вказаними у\~частинах третій,\~четвертій статті 1269 ЦК України, слід вважати їхнім правом, здійснення якого не суперечить нормі\~частини четвертої статті 1268 цього Кодексу. П.24 При розгляді цих справ слід перевіряти наявність або відсутність спадкової справи стосовно спадкодавця у державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини, наявність у матеріалах справи обґрунтованої постанови про відмову нотаріуса у вчиненні нотаріальної дії, зокрема відмови у видачі свідоцтва про право на спадщину. За наявності у спадковій справі заяви спадкоємця про відмову від права на спадщину його вимоги про визначення додаткового строку для прийняття спадщини задоволенню не підлягають. Визначаючи спадкоємцеві додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини, суд не повинен вирішувати питання про визнання за ним права на спадщину. Спадкоємець після визначення йому додаткового строку для прийняття спадщини має право прийняти спадщину в порядку, установленому\~статтею 1269 ЦК України, звернувшись в нотаріальну контору, після чого вважається таким, що прийняв спадщину. Повторне визначення судом додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини одним і тим же спадкоємцем законодавством не передбачено. Частиною 1 ст. 55 Конституції України, яка передбачає, що права і свободи людини і громадянина захищаються судом, містять загальну норму, яка означає право кожного звернутися до суду, якщо його права чи свободи порушені чи порушуються, створені чи створюються перешкоди для їх реалізації чи мають місце інші обмеження прав і свобод. Згідно ч.1 ст. 64 Основного Закону, конституційні права і свободи людини і громадянина не можуть бути обмежені, крім випадків, передбачених Конституцією України. Згідно п.1 ч.2 ст. 16 ЦК України, одним із способом захисту цивільних прав та інтересів є визнання права. Згідно ч.4 ст. 25 ЦК України, цивільна правоздатність фізичної особи припиняється у момент її смерті, в звязку з чим в даний час неможливо належним чином оформити право власності на житловий будинок з надвірними будівлями № 7 по вулиці Качанівська в м. Харкові, належної померлій , що дало б можливість позивачам отримати свідоцтво про право на спадщину після смерті їх матері в нотаріальній конторі. Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності виникає на підставах, не заборонених законом, і вважається придбаним правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність придбання права власності не встановлена судом. Згідно ст. 212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний звязок у їх сукупності. Враховуючи викладене і відсутність іншого способу захисту, позивачі обґрунтовано звернулись з позовом до суду за захистом порушеного права шляхом визнання за ними права власності; визнати за [PERSON], право власності на ? на житловий будинок з надвірними будівлями, розташований в м. Харкові, вул. Качанівська,7 у порядку спадкування за законом після смерті [PERSON], яка померла 22 серпня 2014 року в порядку спадкування в судовому порядку; визнати за [PERSON] право власності на ? на житловий будинок з надвірними будівлями, розташований в м. Харкові, вул. Качанівська,7 у порядку спадкування за законом після смерті [PERSON], яка померла 22 серпня 2014 року в порядку спадкування в судовому порядку. Таким чином, оскільки судом встановлено, що позивачі [PERSON] та [PERSON] своєчасно звернулися до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини за законом після смерті своєї мати [PERSON],померлої 22.08.2014 року, а належні померлій на праві власності обєкти нерухомого майна не були належним чином нею зареєстровані відповідно до законодавства, що діяло на момент його виникнення, то суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved