Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-29 00:00:00

21 листопада 2017 року до суду надійшла заява завідуючого відділенням № 10 КЗ СОР «Перша обласна спецлікарня м.Ромни» [PERSON], заінтересована особа: представник КЗ СОР 1 ОСЛ м. Ромни [PERSON], про продовження примусової госпіталізації [PERSON], [INFO]. Свою заяву обґрунтовує тим, що [PERSON] 08 грудня 2015 року була госпіталізована до КЗ СОР «Перша ОСЛ м. Ромни» згідно вимого ЗУ «Про психіатричну допомогу». 26.05.2017 року рішенням Роменського міськрайонного суду до недієздатної [PERSON] було продовжено госпіталізацію в примусовому порядку до психіатричного закладу КЗ СОР 1 ОСЛ м. Ромни , де знаходиться і на теперішній час на стаціонарному лікуванні. Щомісяця [PERSON] оглядалася комісією лікарів-психіатрів, виносилося рішення про необхідність продовження стаціонарного лікування. У звязку з Рішенням Конституційного Суду України від 01.06.2016 року подальше перебування на лікуванні пацієнта можливе лише за наявності рішення суду. [PERSON] виявляє ознаки хронічного психічного захворювання у вигляді: «Шизофренія, параноїдна форма, безперервний тип перебігу», дані психічні розлади потребують спеціалізованого медичного нагляду. По своєму стану не в змозі задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, що забезпечує її життєдіяльність. Вчиняє та виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї чи оточуючих. Ненадання психіатричної допомоги може призвести до неочікуваних наслідків. У судовому засіданні лікар-психіатр КЗ СОР «Перша обласна спеціалізована лікарня м. Ромни» [PERSON] заяву підтримав, просив її задовольнити та продовжити [PERSON] госпіталізацію в психіатричному закладі у примусовому порядку. Згідно довідки КЗ СОР «Перша обласна спеціалізована лікарня м. Ромни» характер психзахворювання пацієнтки [PERSON] перешкоджає знаходитись їй в судовому засіданні. Представник заінтересованої особи [PERSON] в судовому засіданні проти заяви не заперечував. Захисник та прокурор не заперечували проти задоволення даної заяви. Суд, вислухавши думку осіб, які беруть участь у справі, дослідивши матеріали справи вважає, що заява підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Рішенням Роменського міськрайонного суду Сумської області від 16.11.2004 року [PERSON] визнано недієздатною (а. с. 8). Рішенням виконавчого комітету Роменської міської ради від 18.05.2016 року звільнено КЗ СОР «Перша спецлікарня м. Ромни» в особі головного лікаря [PERSON] від виконання обов»язків опікуна над [PERSON], [INFO] (а. с. 7). Рішенням Роменського міськрайонного суду Сумської області від 26 травня 2017 року [PERSON] продовжено госпіталізацію в примусовому порядку до психіатричного закладу на строк до шести місяців. (а. с. 10). [PERSON] виявляє ознаки тяжкого психічного розладу у вигляді : «Шизофренії, параноїдна форма, безперервний тип перебігу» та хворіє на активну форму туберкульозу, внаслідок чого, виявляє та вчиняє дії, що несуть реальну загрозу собі та оточуючим, не в змозі задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, що забезпечують його життєдіяльність. Ненадання психіатричної допомоги може призвести до неочікуваних наслідків, смерті пацієнта. Потребує продовження госпіталізації в психіатричному закладі без усвідомленої згоди пацієнта. З висновку комісії лікарів-психіатрів лікувального закладу від 16.10.2017 року вбачається, що [PERSON] страждає тяжким психічним захворюванням у вигляді «Шизофренія, параноїдна форма, безперервний тип перебігу». Дані психічні розлади потребують спеціалізованого медичного нагляду. По своєму стану не може забезпечити життєві потреби на рівні, який забезпечує її життєдіяльність, ненадання психіатричної допомоги може призвести до неочікуваних наслідків. Висновок лікарів будь-яких сумнівів у суду не викликає. Відповідно до ст. 14 Закону України «Про психіатричну допомогу» особа, яка страждає на психічний розлад, може бути госпіталізована до психіатричного закладу без її усвідомленої згоди або без згоди її законного представника, якщо її обстеження або лікування можливі лише в стаціонарних умовах, та при встановленні в особи тяжкого психічного розладу, внаслідок чого вона: вчиняє чи виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї чи оточуючих, або неспроможна самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує її життєдіяльність. Відповідно до ст. 17\~Закону України «Про психіатричну допомогу» перебування особи в психіатричному закладі в примусовому порядку може здійснюватися лише протягом часу наявності підстав, за якими було проведено госпіталізацію. Особа, яку було госпіталізовано до психіатричного закладу в примусовому порядку, повинна оглядатися комісією лікарів-психіатрів не рідше одного разу на місяць з метою встановлення наявності підстав для продовження чи припинення такої госпіталізації. У разі необхідності продовження госпіталізації в примусовому порядку понад 6 місяців представник психіатричного закладу повинен направити до суду за місцем знаходження психіатричного закладу заяву про продовження такої госпіталізації. До заяви, в якій повинні бути викладені підстави госпіталізації особи до психіатричного закладу в примусовому порядку, передбачені статтею 14 цього Закону, додається висновок комісії лікарів-психіатрів, який містить обгрунтування про необхідність продовження такої госпіталізації. В подальшому продовження госпіталізації особи в психіатричному закладі проводиться кожного разу на строк, який не може перевищувати 6 місяців. Суд вважає, що [PERSON] необхідно продовжити примусову госпіталізацію до психіатричного закладу в примусовому порядку без її згоди, згідно вимог ст.ст. 14, 17, 22 Закону України «Про психіатричну допомогу», так як вона неспроможна самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує її життєдіяльність. На основі викладеного,

Outcome: approved