overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-02 00:00:00

21.06.2016 позивач звернувся до Бориспільського міськрайонного суду Київської області з даним позовом про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що з 10 серпня 1996 року він перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем, від якого вони мають двох дітей: дочку [PERSON], [INFO], та дочку [PERSON], [INFO]. Позивач стверджує, що сімейне життя з відповідачем не склалося, що вони з дружиною не знаходять взаєморозуміння по жодному з питань, що виникають в процесі їх спілкування, вихованні дітей, в цілому на життя. Він вважає примирення недоцільним, оскільки це суперечить його інтересам та перешкоджає його свободі в праві на шлюб. В судому засіданні позивач повністю підтримав заявлені позовні вимоги просив їх задовольнити, примирення вважає неможливим. Судові витрати він залишає за собою. Відповідач позов визнала та пояснила, що останній місяць намагалась змінити думку позивача з приводу розірвання шлюбу, але вважає, що, поки чоловік сам це не усвідомить, утримати його в шлюбі неможливо, тому вона згодна на розірвання шлюбу. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши долучені до позовної заяви документи, суд вважає, що є усі підстави для ухвалення рішення про задоволення позову, оскільки визнання позову відповідачем не суперечить чинному законодавству та не порушує прав та законних інтересів інших осіб. У судовому засіданні встановлено, що подружжя зареєстрували шлюб 10 серпня 1996 року у Новолимарській сільській раді Біловодського району Луганської області, про що зроблений актовий запис № 1, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серія [NUMBER] (а.с.7). Від шлюбу мають двох дітей, в тому числі повнолітню доньку [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвами про народження серія [NUMBER] та серія [NUMBER] (а.с.8,9). Сторонами визнано, що вони подружніх стосунків не підтримують, вважають, що примирення між ними неможливе. Внаслідок зазначених обставин сім`я подружжя фактично розпалась, а шлюб існує формально, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача. При цьому суд враховує, що згідно ст.24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на добровільній згоді жінки та чоловіка, примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-02 00:00:00

21.06.2016 позивач звернулась до Бориспільського міськрайонного суду Київської області з даним позовом про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що з 11.11.2000 року вона перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем, від якого вони мають двох синів : [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Позивач стверджує, що спільне життя з відповідачем не склалось, після тривалого подружнього життя в них виникли різні погляди на життя, сімейних стосунків не підтримують, спільне господарство не ведуть. Сторони в судове засідання не з'явились, подали заяви про розгляд справи за їх відсутності, відповідно до яких позивач позовні вимоги повністю підтримує, відповідач позов визнає, вважають їх примирення неможливим. Дослідивши подані заяви, долучені до позовної заяви документи, суд вважає, що є усі підстави для ухвалення рішення про задоволення позову, оскільки визнання позову відповідачем не суперечить чинному законодавству та не порушує прав та законних інтересів інших осіб. У судовому засіданні встановлено, що подружжя зареєстрували шлюб 11 листопада 2000 року у Відділі реєстрації актів громадянського стану Шевченківського районного управління юстиції у м. Києві, про що зроблений актовий запис № 742, що підтверджується свідоцтвом про одруження серії [NUMBER] від 11 листопада 2000 року (а.с.19). Від шлюбу мають двох синів: [PERSON], [INFO]., що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 10 серпня 2001 року (а.с. 20) та [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 30 жовтня 2002 року (а.с.5). Сторонами визнано, що вони подружніх стосунків не підтримують, проживають окремо, вважають, що примирення між ними неможливе. Внаслідок зазначених обставин сім`я подружжя фактично розпалась, а шлюб існує формально, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-22 00:00:00

21.06.2016 р. заявник [PERSON] звернулася до суду з заявою про встановлення факту родинних відносин, вказавши, що після смерті її матері [PERSON], яка померла [INFO]., відкрилась спадщина, що знаходиться за адресою: с. Розівка Приазовського району Запорізької області. Звернувшись до нотаріуса із заявою про прийняття спадщину та отримання Свідоцтва про право власності на останню в порядку спадкування, отримала відмову нотаріуса у видачі останнього з тих підстав, що в Свідоцтві про її (заявника) народження помилково вказано ім'я матері як [PERSON]. Встановлення факту родинних відносин з померлою заявнику необхідно для одержання Свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті її матері [PERSON]. До судового засідання заявник та представник заінтересованої особи не з'явились, надали суду заяви про розгляд справи у їх відсутності.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-31 00:00:00

21.06.2016 року [PERSON] звернувся до Балтського районного суду з позовом до [PERSON] міської ради Одеської області про визнання права власності на житловий будинок з господарськими будівлями в порядку спадкування. На обгрунтування вимог зазначив, що 25.09.2015 р. помер його батько [PERSON], після смерті якого залишилось спадкове майно у вигляді житлового будинку з прилеглими господарськими будівлями, розташованого в с. Лісничівка Балтського району Одеської області по вул. Перемоги, 1, який він прийняв у спадщину за заповітом після смерті його матері [PERSON], померлої 11.08.2010 року. Він вчасно звернувся до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини, однак нотаріус відмовив йому в оформленні права на спадщину у звязку з відсутністю правовстановлюючого документу на будинок. Оскільки він є єдиним спадкоємцем першої черги за законом після смерті батька [PERSON], просив суд визнати його право власності на вказане спадкове майно. Позивач в судове засідання не зявився, надавши заяву про розгляд справи за його відсутності, позов підтримує. Представник відповідача [PERSON] міської ради Одеської області в судове засідання не зявився. Надав заяву про розгляд справи за його відсутності та вказав, що заперечень по справі не має. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов обгрунтований і підлягає задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] померла 11.08.2010 року, що підтверджується свідоцтвом про її смерть. Згідно довідки [PERSON] міської ради від 05.04.2016 року № 226/0232 житловий будинок, розташований в с. Лісничівка Балтського району Одеської області по вул. Перемоги, 1, належав [PERSON], померлій 11.08.2010 року, відповідно запису погосподарської книги № 3. [PERSON] зазначений будинок прийняв у спадщину за заповітом після смерті його матері [PERSON], померлої 11.08.2010 року, так як проживав разом з нею на день її смерті, що підтверджується довідкою Лісничівської сільської ради від 16.11.2015 року № 412/02-32. Однак спадщину на себе не оформив, 25.09.2015 р. він помер, що підтверджується свідоцтвом про його смерть. З свідоцтва про народження позивача вбачається, що його батьком є [PERSON] Згідно листа державного нотаріуса Кодимської державної нотаріальної контори від 01.04.2016 року № 261/02-14 позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, так як відсутній оригінал правовстановлюючого документу на житловий будинок. Згідно ст. 1261 у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Як визначено у статті 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Таким чином, судом встановлено, що позивач є єдиним спадкоємцем першої черги за законом після смерті батька, прийняв спадщину, але не оформив її через відсутність правовстановлюючого документу, тому за позивачем належить визнати право власності на спадкове майно у вигляді вищезазначеного житлового будинку. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-05 00:00:00

21.06.2016 року [PERSON] звернувся до Самарського районного суду м. Дніпропетровська з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись у позовній заяві на те, що вони з відповідачем перебувають у шлюбі з 08.12.2005р., зареєстрованим у Самарському відділі реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції, актовий запис №530. Від шлюбу мають дітей [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. Через різні погляди на життя між ними були припинені шлюбні відносини, ведення спільного господарства, спільне мешкання з 2010 року. Зберігати шлюб з відповідачем він не бажає, вважає, що збереження шлюбу не можливо, просить суд шлюб розірвати. Позивач в судове засідання не зявився, надіслав на адресу суду заяву про розгляд справи за його відсутності, в якій підтримав позовні вимоги та просив їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не зявилася, повідомлена належним чином, у звязку з чим суд вважає можливим застосувати положення ст.ст. 169, 224-225 ЦПК України та розглянути справу заочно. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 08.12.2005р., шлюб зареєстровано у Самарському відділі реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції, актовий запис №530. Від шлюбу мають дітей - [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO] (а.с. 6-7). Зазначені обставини підтверджуються письмовими доказами, які є у матеріалах справи. Також судом встановлено, що близько з 2010 року між сторонами справі були фактично припинені подружні стосунки, ведення спільного господарства та спільне проживання через різні погляди на життя, зберігати сім`ю позивач не бажає та наполягає на розірванні шлюбу. Згідно ст.110 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Відповідно до ст.112 Сімейного кодексу України, при розгляді справи про розірвання шлюбу суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи вищезазначені обставини та приймаючі до уваги, що шлюбно-сімейні відносини між сторонами по даній справі припинені більше 5 років тому, позивач наполягає на розірванні шлюбу, зберігати шлюб з відповідачем не бажає, суд приходить до висновку, що шлюб сторін по даній справі розпався остаточно, відновлений бути не може, а тому підлягає розірванню. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-18 00:00:00

21.06.2016 року [PERSON] звернувся до Самарського районного суду м. Дніпропетровська з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись у позовній заяві на те, що вони з відповідачем перебувають у шлюбі з 15.12.2001 року, зареєстрованим у Виконкомі Іларіонівської селищної ради Синельниківського району Дніпропетровської області, актовий запис №60. Від шлюбу мають неповнолітню дитину [PERSON], [INFO]. Через різні погляди на життя, між ними були припинені шлюбні відносини, ведення спільного господарства, спільне мешкання з грудня 2014 року, зберігати шлюб з відповідачем він не бажає, вважає, що збереження шлюбу не можливо, просить суд шлюб розірвати. Позивач в судове засідання не зявився, надіслав на адресу суду заяву про розгляд справи за його відсутності, в якій підтримував позовні вимоги та просив їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не зявилася, надіслала на адресу суду заяву про розгляд справи у її відсутності, в якій не заперечувала проти розірвання шлюбу. Приймаючи до уваги позицію позивача та відповідача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 15.12.2001р., шлюб зареєстровано у Виконкомі Іларіонівської селищної ради Синельниківського району Дніпропетровської області, актовий запис №60 (а.с. 17). Від шлюбу мають одну неповнолітню дитину - доньку [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження (а.с. 6). Також судом встановлено, що між сторонами по даній справі були фактично припинені подружні стосунки, ведення спільного господарства та спільне проживання через різні погляди на життя з грудня 2014 року. Зберігати сім`ю позивач не бажає та наполягає на розірванні шлюбу. Відповідач не заперечує проти розірвання шлюбу. Згідно ст.110 Сімейного Кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Відповідно до ст.112 Сімейного Кодексу України, при розгляді справи про розірвання шлюбу суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітніх дітей, інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи вищезазначені обставини та приймаючі до уваги, що шлюбно-сімейні відносини між сторонами по даній справі припинені з грудня 2014 року, позивач наполягає на розірванні шлюбу, зберігати шлюб з відповідачем не бажає, відповідач не заперечує проти розірвання шлюбу, суд приходить до висновку, що шлюб сторін по даній справі розпався остаточно, відновлений бути не може, а тому підлягає розірванню. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-05 00:00:00

21.06.2016 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 31.08.1974 року міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Горлівського міського управління юстиції у Донецькій області, актовий запис № 1177. В позовній заяві вказує, що 31.08.1974 року вони з [PERSON] уклали шлюб, від даного шлюбу неповнолітніх дітей не мають. Причиною розірвання шлюбу є втрата почуття поваги та любові один до одного, між ними часто виникали сварки та непорозуміння. Вважає подальше спільне проживання з відповідачем та збереження сім'ї неможливим. На даний час вони фактично припинили шлюбні відносини. Оскільки їх шлюб з відповідачем існує лише формально, зберігати сімю наміру не має, просить суд шлюб розірвати. В судовому засіданні позивач [PERSON] підтримав свою позовну заяву, просив суд її задовольнити в повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявилась, згідно довідки відділення пошти в м. Горлівка Донецької області призупинено приймання відправлень. Суд, вислухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи \~вважає, що позов підлягає повному задоволенню, на підставі вимог ст.ст. 105, 110, 112 Сімейного Кодексу України. Відповідно до ст. 113 СК України, суд вважає необхідним відповідачу [PERSON] залишити прізвище, яке вона отримала під час державної реєстрації шлюбу, що розривається.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-03 00:00:00

21.06.2016 року [PERSON] звернувся з вищезазначеним позовом. В обґрунтування своїх вимог позивач послалась на те, що з 24.06.2014 року перебуває в шлюбі з відповідачем. Від шлюбу сторони дітей не мають. Позивач не підтримує шлюбні відносини з відповідачем з серпня 2015 року, непорозуміння з питань подружнього життя створили умови, за яких шлюб фактично припинився, відновлювати стосунки не бажає. Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явився, повідомлявся про розгляд справи, надав заяву, згідно якої позовні вимоги підтримав, просив розглядати справу без його участі, проти ухвалення заочного рішення не заперечував. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явилась, повідомлялась про розгляд справи, про причини неявки не повідомила, заяв про відкладення розгляду справи не надавала. Дослідивши обставини справи та наявні докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 55 Сімейного Кодексу України дружина та чоловік зобов'язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім'ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Судом встановлено, що сторони з 24.06.2014 року перебувають у шлюбі, який зареєстрований Малиновським районним у місті [PERSON] відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області, актовий запис №1181. Від шлюбу сторони дітей не мають. Подружні стосунки між сторонами припинені з серпня 2015 року, сумісне господарство вони не ведуть, не підтримують нормальну атмосферу в сімї, не піклуються про побудову сімейних відносин на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Зясувавши фактичні взаємини подружжя, суд дійшов висновку, що спільне життя сторін та подальше збереження шлюбу суперечило б їх інтересам, примирення неможливе, сімя розпалась, тому відповідно до ст.112 СК України шлюб підлягає розірванню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-04 00:00:00

21.06.2016 року [PERSON] звернулась до суду з заявою про визнання [PERSON], [INFO], безвісно відсутнім. В обґрунтування своїх вимог заявник вказує, що [PERSON] є батьком її малолітньої доньки [PERSON], [INFO]. Починаючи з 06.08.2013 року за рішенням Тернівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області з [PERSON] стягуються аліменти на утримання доньки. Оскільки з вересня 2014 року немає жодних відомостей про місце перебування [PERSON], ухвалою Тернівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 12.02.2015 року останній оголошений в розшук. Визнання [PERSON] безвісно відсутнім необхідно заявнику [PERSON] для отримання соціальної допомоги. На підставі викладеного, заявник просить оголосити [PERSON], [INFO], безвісно відсутнім. Заявник [PERSON] в судове засідання не з'явилась, надавши письмову заяву в якій просить суд розглядати справу за її відсутністю, заяву підтримує в повному обсязі. Представники заінтересованих осіб - Тернівського відділу державної виконавчої служби Криворізького міського управління юстиції та Тернівського ВП КПВ ГУНП в Дніпропетровській області в судове засідання не з'явились, про час та місце розгляду справи заінтересовані особи повідомлені завчасно та належним чином. Оскільки суду надано всі належні докази то заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] є батьком малолітньої [PERSON], [INFO], на утримання якої рішенням Тернівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області з [PERSON] стягуються аліменти. Оскільки з вересня 2014 року немає жодних відомостей про місце перебування [PERSON] ухвалою Тернівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 12.02.2015 року останній оголошений в розшук (а.с.3, 4) Визнання [PERSON] безвісно відсутнім необхідно заявнику [PERSON] для отримання соціальної допомоги. Згідно ст.43 ЦК України, фізична особа може бути визнана судом безвісно відсутньою, якщо протягом одного року в місці її постійного проживання немає відомостей про місце її перебування. Таким чином, суд вважає, що заяву [PERSON], слід задовольнити і визнати [PERSON], [INFO], безвісно відсутнім, оскільки в місці його останнього постійного проживання немає повідомлень про місце його перебування з вересня 2014 року. На підставі ст.43 Цивільного кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-21 00:00:00

21.06.2016 року [PERSON] звернулась до суду з заявою про ухвалення додаткового рішення щодо зобов'язання Довгинцівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Криворізької міського управління юстиції у Дніпропетровській області внести зміни до актового запису № 1152 від 25 грудня 2012 року про народження [PERSON], зазначивши в графі «батько - [PERSON]». Вимоги заяви обґрунтовані неможливістю виконання рішення суду за відсутності даних фактів. Сторони в судове засідання не з'явилися. Дослідивши матеріали справи суд дійшов висновку, що заява підлягає задоволенню на підставі наступного. Рішенням Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 25 травня 2016 року, задоволені позовні вимоги [PERSON] та встановлено факт родинних відносин між [PERSON], [INFO], актовий запис № 1152, а саме те, що [PERSON], який помер [INFO], є батьком [PERSON], [INFO]. Суд, що ухвалив рішення, може за заявою осіб, які беруть участь у справі, чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: стосовно якої-небудь позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення (ч. 1 ст. 220 ЦПК України). Суд ухвалює додаткове рішення після розгляду питання в судовому засіданні з повідомленням сторін. Їх присутність не є обов'язковою (ч. 3 ст. 220 ЦПК України). Пунктом 20 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судове рішення у цивільній справі» від 18.12.2009 року №14 передбачено, що додаткове рішення може бути ухвалено лише у випадках і за умов, передбачених статтею 220 ЦПК України; воно не може змінити суті основного рішення або містити в собі висновки про права та обов'язки осіб, які не брали участі у справі, чи вирішувати вимоги, не досліджені в судовому засіданні. При порушенні питання про ухвалення додаткового рішення з інших підстав суд ухвалою відмовляє в задоволенні заяви. Пунктом 9 постанови Пленуму Верховного суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» від 30.03.2007 року N 3 постановлено, що за наявності клопотання заявників суд вирішує питання про зміну прізвища, імені та по батькові, дати й місця народження дитини відповідно до статей 229-231 СК України. При цьому слід мати на увазі, що зміни вносяться не до свідоцтва, а до актового запису про народження дитини. Встановлено, що заявник при зверненні до суду з заявою, однією з вимог просив внести зміни до актового запису про народження дитини, зокрема, записати батьком дитини [PERSON]. Дані вимоги були досліджені судом. Враховуючи наведене, суд приходить до висновку про необхідність ухвалення додаткового рішення суду в частині внесення змін до актового запису № 1152 від 25 грудня 2012 року про народження, зазначивши в графі «батько - [PERSON]».

Outcome: approved