Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-07 00:00:00

21 лютого 2017 року ПАТ КБ «ПриватБанк» звернувся до суду з позовом, у якому просить стягнути з [PERSON] 23508 грн 64 коп.. заборгованості за кредитним договором та 1600 грн судового збору. На обґрунтування своїх позовних вимог вказав, що відповідно до укладеного договору № б/н 29.12.2008 року [PERSON] отримав кредит у розмірі 500 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідач взятих на себе зобов'язань не виконує, а тому станом на 31 січня 2017 року утворилась заборгованість, яка складає 23 508,64 грн, з яких: 336 грн 37 коп. - заборгованість за кредитом, 17 714 грн 72 коп. заборгованість за процентами за користування коштами, 4 100 грн - заборгованість за пенею та комісією, а також 250 грн штрафу (фіксована частини) та 1 107 грн 55 коп. штрафу (процентна складова). Вказані обставини стали підставою для звернення до суду. Представник позивача до суду не з'явився, просив розглядати справу без його участі та задовольнити позов у повному обсязі. Відповідач у судовому засіданні просив відмовити в задоволенні позову, з підстав, викладених в письмових запереченнях, а саме: в матеріалах справи відсутній підписаний двома сторонами кредитний договір та відповідачем не надано доказів того, що такий кредитний договір укладався, оскільки, на наданих позивачем копіях умов та правил надання банківських послуг відсутній підпис відповідача, а в заяві не конкретизовано, які саме умови та правила, тарифи, є складовими частинами кредитного договору. Окрім цього, позовна вимога про стягнення з відповідача комісії є безпідставною, оскільки в заяві відповідача в пункті щомісячна комісія нічого не зазначено, отже сторони не узгоджували розмір та умови нарахування комісії. Представником відповідача до суду подано заяву про застосування наслідків пропуску строку позовної давності, оскільки позивач звернувся до суду 14.02.2017 року (згідно дати, відображеній в екземплярі позовної заяви для відповідача), тобто через більше 7 років з дня, коли кредит мав бути погашений у повному обсязі (29.12.2009р.). Тим більше, враховуючи невиконання відповідачем, на думку позивача, графіку платежів, строк позовної давності за окремими щомісячними платежами сплинув раніше, ніж 29.12.2012 року. Суд, заслухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, дослідивши письмові докази у їх сукупності, дійшов висновку про відсутність правових підстав для задоволення позову, виходячи з наступного. Судом встановлено, що 29 грудня 2008 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» і [PERSON] укладено кредитний договір № б/н «Кредитка Універсальна» 30 днів пільгового періоду» шляхом підписання заяви позичальника, в якій вказано, що заява разом з Пам'яткою клієнта, Умовами та Правилами надання банківських послуг та тарифами банку складає міжним та банком договір про надання банківських послуг (а.с 6) Відповідно до умов цього договору ПАТ КБ «ПриватБанк» надав, а [PERSON] отримав кредит у розмірі 500 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Умовами кредитного договору не передбачено графіку погашення кредиту. Строк дії картки - 01/10. Згідно з довідкою ПАТ КБ «ПриватБанк» за кредитним договором, укладеним між ним та [PERSON] відповідачу були видані наступні кредитні картки № [NUMBER] терміном дії до 01/10; № [NUMBER] 31 грудня 2009 року терміном дії до 10/13 та № [NUMBER] 20 жовтня 2011 року з терміном дії до 05/15. Відповідно до Умов та Правил надання банківських послуг (а.с. 7-12) п. 5.3, 5.4 строки та порядок погашення кредиту по платіжним карткам з визначеним мінімальним платежем зазначений у Пам'ятці клієнта, яка є невід'ємною частиною договору. Платіж включає плату за користування кредитом, передбачену Тарифами, та частину заборгованості по кредиту. Строк погашення кредиту по платіжним карткам без встановленого мінімального обов'язкового платежу проводиться у наступному порядку: строк погашення відсотків за користування коштами - щомісячно за попередній місяць, строк погашення кредиту у повному обсязі - не пізніше останнього дня місяця, вказаного на платіжній картці. Згідно з довідкою про умови кредитування із використанням кредитки «Універсальна, 30 днів пільгового періоду» строк внесення щомісячних платежів до 25 числа місяця, наступного за звітним. Отже, сторони встановили строки виконання зобов'язань зі щомісячним погашенням відсотків за користування кредитом у період до «25» числа місяця, наступного за звітним, і строк погашення кредиту у повному обсязі - не пізніше останнього дня місяця, вказаного на платіжній картці. Відповідач неналежно виконував зобов'язання за кредитним договором, внаслідок чого утворився борг, який станом на 31 січня 2017 року складає 23 508,64 грн., а саме: 336,37 грн. заборгованість за кредитом 17714,72 грн. заборгованість по процентам за користування кредитом 4100,00 грн. заборгованість за пенею та комісією, а також штрафи відповідно до пункту 8.6 Умов та правил надання банківських послуг, 250, 00 грн. штраф (фіксована частина) 1107,55 грн. штраф ( процентна складова). Відповідно до розрахунку заборгованості за договором та виписки по рахунку відповідача останній платіж за кредитом відповідач сплатив 12 березня 2013 року - 100 грн., поповнивши картковий рахунок і з цього часу не використовував платіжну картку. А відтак з цього часу почався перебіг позовної давності за кожний несплачений платіж (до 25 числа наступного місяця), відповідно до умов кредитного договору та щодо повернення кредиту у повному обсязі - з жовтня 2013 року (строк, до якого діяла платіжна картка № [NUMBER]) і у позивача виникло право на звернення до суду з позовом про стягнення заборгованості. Доказів того, що відповідачу перевидавалася нова картка після цього часу з терміном дії до 05/15 та з відповідними реквізитами та, що він звертався до банку з цього приводу та що її отримував (фото з карткою) позивачем не надано, а з урахуванням того, що в матеріалах справи також відсутні докази того, що відповідач користувався новою карткою, суд приходить до висновку, що така йому не видавалася. Відповідно до статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). Договір є обов'язковим для виконання сторонами (стаття 629 ЦК України). Згідно зі статтями 526, 530, 610, частиною першою статті 612 ЦК України зобов'язання повинні виконуватись належним чином, у встановлений термін, відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства. Порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Якщо в зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню в цей строк (термін). До ухвалення судом рішення у справі відповідач подав клопотання про застосування позовної давності до вимог ПАТ КБ «ПриватБанк», посилаючись на ті обставини, що банк звернувся до суду з позовом з пропуском трирічного строку позовної давності (а.с. 50). Позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу (ст. 256 ЦК України). При цьому перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (частина перша статті 261 ЦК України). За змістом цієї норми початок перебігу позовної давності збігається з моментом виникнення у зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд. З урахуванням особливостей конкретних правовідносин початок перебігу позовної давності пов'язаний з певними юридичними фактами та їх оцінкою управомоченою особою. Так, за зобов'язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання (ч. 5 ст. 261 ЦК України). Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у задоволенні позову (ст. 257, ч. 4 ст. 267 ЦК України). Ураховуючи, що останній платіж за кредитним договором відповідач здійснив 12 березня 2013 року і з часу несплати наступного щомісячного платежу (з 26 числа наступного місяця) розпочався трирічний строк позовної давності, який сплинув 26 квітня 2016 року, тоді як банк звернувся до суду з позовом тільки 21 лютого 2017 року, тобто з пропуском строку позовної давності, питання про його поновлення позивачем не ставилось, а відповідач заявив про застосування позовної давності. За таких обставин у задоволенні позову потрібно відмовити у зв'язку зі спливом позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, як передбачено ч. 4 ст. 267 ЦК України.

Outcome: dismissed