Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-17 00:00:00

1.Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача. [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, посилаючись на те, що з 06.06.2014 року сторони перебувають у шлюбі. Мають сина: [PERSON] , [INFO] . Відповідач не надає допомоги на утримання дитини, тому просила стягувати з відповідача на утримання сина аліменти у твердій грошовій сумі у розмірі 1300 гривень щомісячно, починаючи з дня пред`явлення позову і до досягнення дитиною повноліття. Позивач та її представник у судовому засіданні позов підтримали з підстав, викладених у ньому. Відповідач у судове засідання повторно не з`явився, не повідомив про причини неявки, належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, що підтверджується розпискою про вручення судової повістки, відзив не подав. 2.Заяви, клопотання та інші процесуальні дії у справі. Ухвалою суду від 04 лютого 2020 року позовну заяву [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини прийнято до розгляду та відкрито загальне позовне провадження, справу призначено до підготовчого судового засідання на 28 лютого 2020 року. Ухвалою суду від 28 лютого 2020 року роз`єднано позовні вимоги про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, виділивши позовні вимоги про стягнення аліментів в самостійне провадження. Справу про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини призначено до судового розгляду по суті на 05 березня 2020 року. 05 березня 2020 року судове засідання відкладено в зв`язку з неявкою відповідача на 18 березня 2020 року. Ухвалою суду від 18 березня 2020 року постановлено про заочний розгляд справи у зв`язку з тим, що відповідач у судове засідання повторно не з`явився, не повідомив про причини неявки, належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, не подав відзив, позивач не заперечував проти такого вирішення справи. 3.Фактичні обставини, встановлені судом та зміст спірних правовідносин, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини. Між сторонами виникли правовідносини щодо утримання неповнолітньої дитини, які регулюються нормами Сімейного кодексу України (далі СК України). Судом встановлено, що сторони з 06.06.2014 року перебували у зареєстрованому шлюбі, який рішенням Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області від 11.03.2020 розірвано. Мають сина: [PERSON] , [INFO] , який проживає з матір`ю і перебуває на її утриманні. Позивач [PERSON] не працює. Відповідач [PERSON] офіційно не працевлаштований, має мінливий дохід, тимчасові заробітки, дитину не утримує. Вказані обставини підтверджуються письмовими доказами: свідоцтвом про шлюб від 06.06.2014, копією свідоцтва про народження від 18.09.2014, довідкою про склад сім`ї від 21.01.2020. 4.Застосовані норми права. За змістом ст. 150 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток і утримувати дитину до досягнення нею повноліття на рівні, який дозволяє забезпечити її повноцінне життя. Згідно зі ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст. 181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Згідно з ч. 1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів;інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку (ч. 2 ст. 182 СК України). Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 184 СК України, суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом або домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, щорічно підлягає індексації відповідно до закону, якщо платник і одержувач аліментів не домовилися про інше. 5.Оцінка суду. Заслухавши пояснення позивача, її представника, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з огляду на таке. Відповідач фактично переклав обов`язок піклуватися та матеріально забезпечувати неповнолітню дитину винятково на мати - [PERSON] , що є грубим порушенням норм закону, оскільки обов`язок по утриманню дітей покладається законом на кожного з батьків, матір і батька, рівною мірою. Враховуючи встановлені конкретні обставини справи, стан здоров`я та матеріальне становище дитини, стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, на утриманні якого немає інших дітей, суд дійшов висновку, що з відповідача на користь позивача слід стягнути аліменти на утримання дитини у розмірі 1300 грн., щомісячно, починаючи з дня пред`явлення позову до досягнення дитиною повноліття. Саме такий розмір аліментів дозволить відповідачу утримувати свою малолітню дитину та найбільш повно відповідає вимогам законодавства з врахуванням можливостей обох батьків щодо утримання дитини. На підставі ст. 430 ЦПК України рішення в частині стягнення аліментів за один місяць підлягає обов`язковому негайному виконанню. 6.Розподіл судових витрат. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України з відповідача в дохід держави підлягає стягненню судовий збір у сумі 840, 80 грн.

Outcome: approved