Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-23 00:00:00

1.Стислий виклад позиції позивача, відповідача. [PERSON] \~звернулася до\~суду з\~позовом до [PERSON] та просить суд визнати останього таким, що втратив право користування житловим приміщенням квартирою, що розташована за адресою: [ADDRESS] . Обґрунтовуючи позовні вимоги покликається на те, що їй\~на праві\~приватної власності\~належить квартира\~за адресою: [ADDRESS] даній квартирі зареєстрований її неповнолітній син [PERSON] та колишній чоловік [PERSON] , який з 14 жовтня 2019 року не проживає. Відповідач жодних дій по утриманню квартири не здійснює, не приймає участі у витратах по утриманню квартири, не сплачує комунальні платежі. На неодноразові звернення з проханням добровільно виписатись не реагує. Позивачка не в змозі вільно розпоряджатись своїм майном, у зв`язку з чим змушена звернутись до суду з вказаним позовом. В судове засідання позивачка не з`явилася. Представниця позивачки адвокатка Шевчук-Філімон Н.М. скерувала заяву про розгляд справи у її відсутності та відсутності позивачки, просила позов задовольнити, не заперечила щодо ухвалення заочного рішення у справі. Відповідач в судові засідання призначені 13 жовтня 2021 року, 29 жовтня 2021 року, 30 листопада 2021 року та 24 грудня 2021року, не з`явився. В силу\~пункту 4\~частини 8,\~частини 11\~статті 128\~ЦПК України\~такий належним чином повідомлений про розгляд справи в спосіб розміщення оголошення на офіційному веб - сайті судової влади України та скеровування судових повісток по місцю реєстрації. Відзиву на позовну заяву не подав. Оскільки в матеріалах справи достатньо доказів для розгляду справи без його участі, представниця позивача не заперечує проти заочного розгляду справи, суд у вважає за можливе провести заочний розгляд справи на підставі наявних доказів. 2.Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини. [PERSON] \~на праві\~приватної власності\~належить квартира\~за адресою: [ADDRESS] , що стверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про пеєстрацію права власності(а.с.11). [PERSON] \~зареєстрована та\~проживає за\~адресою: [ADDRESS] , і до її складу сім`ї входить: колишній чоловік [PERSON] та син [PERSON] (а.с.14). [PERSON] \~не проживає\~у квартирі\~за адресою: [ADDRESS] , в якій він зареєстрований більше року, що стверджується актами обстеження житлово-побутових умов від 23 грудня 2020 року та 16 серпня 2021 року(а.с.12-13). Відповідач не приймає участі у витратах по утриманню квартири, не сплачує комунальні та інші платежі, не допомагає позивачці в проведенні поточних ремонтів. Судом встановлено, що визнання відповідачами позову не суперечить закону та не порушує прав, свобод та інтересів інших осіб. 3.Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування Відповідно до частини 1 статті 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Відповідно до частини 1 статті 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Відповідно до статтей 41,47 Конституції України, статті 391 Цивільного кодексу України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Кожен має право на житло. Ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше як на підставі закону за рішенням суду. Згідно\~статті 9 Житлового кодексу України, ніхто не може бути виселений із займаного житлового приміщення або обмежений у праві користування жилим приміщенням інакше як за підстав і в порядку, передбаченому законом. Відповідно до статті 72 ЖК України передбачено, що визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Стаття 319 Цивільного кодексу України\~передбачає, що власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Відповідно вселення членів сім`ї у житлове приміщення, яке належить громадянину на праві власності є результатом реалізації права власника й у них виникає право на користування чужим майном, тобто сервітутне право. Згідно частини 2 статті 405 Цивільного кодексу України, передбачені, спеціальні підстави для визнання особи такою, що втратила право на користування житлом власника: у разі відсутності без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Отже збереження або втрата права користування житлом за відсутнім мешканцем, у будь-якому випадку, прямо залежить від причин відсутності, тобто волі, намірів та свідомих дій цієї особи щодо реалізації свого права на проживання у спірному приміщенні. Таким чином суд вважає, що відповідач добровільно покинув житло, у якому зареєстрований, а оскільки він не проживає без поважних причин більше одного року у вказаному житлі, то в силу цього втратив право на користування житлом, у зв`язку з чим позов підлягає задоволенню. Крім того, слід зазначити, що прийняте рішення суду про визнання особи такою, що втратила право на користування житловим приміщенням відповідно є підставою для зняття цієї особи з реєстрації. Відповідно до частини 1 статті 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі, зокрема, судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою. Відповідно до частини 1 статті 11 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», реєстрація місця проживання та місця перебування осіб здійснюється органом реєстрації. Такими є виконавчий орган сільської, селищної або міської ради, сільський голова (у разі якщо відповідно до закону виконавчий орган сільської ради не утворено).

Outcome: approved