Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-07 00:00:00

21 березня 2017 року позивач звернувся до Фастівського міськрайонного суду з позовом доБорівської селищної ради Фастівського району Київської області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - Фастівське відділення Києво-Святошинської ОДПІ ГУ ДФС Київської області про визнання незаконним та скасування рішення Борівської селищної ради від 05 лютого 2016 року за № 15/4, мотивуючи свої вимоги тим, що йому на праві приватної власності належить нежитлова будівля, ларьок, що розташований на земельній ділянці площею 0,0652 га за адресою: [ADDRESS]. 27 травня 2014 року між ФОП [PERSON] та Борівською селищною радою було укладено договір оренди землі, відповідно до якого відповідач на підставі рішення № 5-6-31 сесія VI скликання від 12.12.2013 року «Про передачу в оренду з правом викупу земельної ділянки для будівництва та обслуговування будівель ринкової інфраструктури в [ADDRESS], кадастровий [NUMBER] , ФОП [PERSON].» надає, а Позивач приймає в строкове платне користування з правом викупу земельну ділянку, для будівництва та обслуговування будівель ринкової інфраструктури, яка знаходиться [ADDRESS]. Відповідно до п.7 Договору, вказаний Договір укладено строком на 5 років до 27.05.2019 року та після закінчення строку Договору орендармає право поновлення його на новий строк. У цьому разі Орендар повинен не пізніше ніж за 30 днів до закінчення строку дії Договору повідомити письмово Орендодавця про намір продовжити його дію. Листом відповідач повідомив позивача, що рішенням Борівської селищної ради № 15/4 сесії VII скликання від 05.02.2016 року було скасоване вищезазначене рішення, а також було скасоване рішення Борівської селищної ради №8-6-36 сесії VI скликання від 15.04.2014 року «Про затвердження технічної документації із землеустрою щодо відведення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) для будівництва та обслуговування будівель ринкової інфраструктури», а також розірвано в односторонньому порядку договір оренди землі «про передачу в оренду з правом викупу земельної ділянки для будівництва та обслуговування будівель ринкової інфраструктури в [ADDRESS], ФОП [PERSON].». Позивач вважає таке рішення відповідача неправомірним та прийнятим з порушенням вимог чинного законодавства України, оскільки жодна з передбачених підстав для припинення дії договору не відбулась, тому просить визнати незаконним та скасуватирішення Борівської селищної ради від 05 лютого 2016 року за № 15/4 «Про скасування рішення Борівської селищної ради №5-6-31 сесії VI скликання від 12.12.2013 року та про скасування рішення №8-6-36 сесії VI скликання від 15.04.2014 року». В судовому засіданні позивач надав пояснення, аналогічні викладеним в позовній заяві, просив позов задовольнити. Представник відповідача в судове засідання не з'явився, повідомлений вчасно та належним чином, надав заяву, відповідно до якої просив проводити розгляд справи за відсутністю представника. В ході розгляду справи відповідачем було подане заперечення на позов, відповідно до якого Борівська селищна рада просить відмовити позивачу в задоволенні позовних вимог, оскільки по 15.01.2016 року Борівська селищна рада звернулася до Фастівського відділення Васильківської ОДПІ ГУ ДФС у Київській області із запитом щодо надання актів звірки за періоди 2013, 2014, 2015 років підприємця [PERSON] у зв'язку із відсутністю інформації щодо сплати орендної плати на землю вказаною особою та отримала відповідь, відповідно до якої ФОП [PERSON] не сплачує орендну плату з фізичних осіб на земельну ділянку, яка знаходиться в межах Борівської селищної ради з березня 2015 року, чим порушив умови договору. Наведені порушення стали підставою для прийняття оскаржуваного рішення, що у повній мірі відповідає вимогам закону. Представник третьої особи в судове засідання не з'явився, повідомлений вчасно та належним чином, надав суду заяву, про розгляд справи у його відсутність. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, оцінивши подані докази за своїм внутрішнім переконанням, всебічно й повно з'ясувавши обставини, які мають юридичне значення для розгляду справи та вирішення спору по суті, суд встановив наступне. [PERSON] є власником нежитлової будівлі, ларька, що належить йому на праві приватної власності відповідно до витягу про державну реєстрацію прав [NUMBER] від 17.11.2010 року, що розташований на земельній ділянці площею 0, 0652 га., кадастровий [NUMBER] за адресою [ADDRESS] (а.с. 9). Відповідно до договору оренди землі від 27 травня 2014 року Борівська селищна рада в особі селищного голови Франчук А.М. та ФОП [PERSON] уклали договір на підставі рішення Борівської селищної ради № 5-6-31 сесія УІ скликання від 12.12.2013 року «Про передачу в оренду з правом викупу земельну ділянку для будівництва та обслуговування будівель ринкової інфраструктури в [ADDRESS] ФОП [PERSON]» про надання в строкове платне користування з правом викупу земельну ділянку для будівництва та обслуговування будівель ринкової інфраструктури, яка знаходиться в [ADDRESS], площею 0,0652 га, кадастровий [NUMBER]. Відповідно до п.7 Договору, його укладено строком на 5 років до 27.05.2019 року.Згідно умов вищевказаного пункту Договору, після закінчення строку Договору орендармає право поновлення його на новий строк. У цьому разі Орендар повинен не пізніше ніж за 30 днів до закінчення строку дії Договору повідомити письмово Орендодавця про намір продовжити його дію. Відповідно до п. 8 вказаного договору, орендна плата вноситься орендарем у формі та розмірі 8221,06 грн. в рік, 658,08 грн. в місяць виключно в грошовій формі. Пунктом 10 визначено, що орендна плата вносить у такі строки: щомісячно, на протязі 30 календарних днів наступних за останнім календарним днем звітного періоду (а.с. 44-48). Рішенням Борівської селищної ради № 15/4 сесії VII скликання від 05.02.2016 року, було скасоване рішення Борівської селищної ради №5-6-31 сесії VI скликання від 12.12.2013 року «Про передачу в оренду з правом викупу земельної ділянки для будівництва та обслуговування будівель ринкової інфраструктури в [ADDRESS], ФОП [PERSON].», скасоване рішення Борівської селищної ради №8-6-36 сесії VI скликання від 15.04.2014 року «Про затвердження технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) для будівництва та обслуговування будівель ринкової інфраструктури», розірвано в односторонньому порядку договір оренди землі від 27 травня 2014 року. Як вбачається зі змісту наведеного рішення, підставою його прийняття був факт систематичної несплати орендарем орендної плати на земельну ділянку (а.с. 8). З пояснень представника відповідача, які надані ним в ході розгляду справи, вбачається, що Борівська селищна рада на підставі отриманої від Фастівського відділення Васильківської ОДПІ ГУ ДФС у Київській області інформації встановила, що ФОП [PERSON] не сплачує орендну плату з фізичних осіб на земельну ділянку, яка знаходиться в межах Борівської селищної ради з березня 2015 року. Відповідно до ч.1 ст.1 Земельного кодексу України (далі-ЗК України) земля є основним національним багатством, що перебуває під особливою охороною держави. Ст.12 ЗК України передбачено, що до повноважень селищних рад у галузі земельних відносин на території сіл, селищ, міст належить: розпорядження землями територіальних громад; передача земельних ділянок комунальної власності у власність громадян та юридичних осіб відповідно до цього Кодексу; надання земельних ділянок у користування із земель комунальної власності відповідно до цього Кодексу. Згідно ч.1 ст.93 ЗК України право оренди земельної ділянки - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для провадження підприємницької та іншої діяльності. Відповідно до ч.1 ст.122 ЗК України селищні ради передають земельні ділянки у власність або у користування із земель комунальної власності відповідних територіальних громад для всіх потреб. Частиною 1 ст.124 ЗК України передбачено, що передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у комунальній власності, здійснюється на підставі рішення відповідного органу місцевого самоврядування згідно з їх повноваженнями, визначеними статтею 122 цього Кодексу, чи договору купівлі-продажу права оренди земельної ділянки (у разі продажу права оренди) шляхом укладення договору оренди земельної ділянки чи договору купівлі-продажу права оренди земельної ділянки. Стаття 1 Закону України «Про оренду землі» зазначає, що оренда землі - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності. Статтею 32 Закону України «Про оренду землі», передбачено, що на вимогу однієї із сторін договір оренди землі може бути достроково розірваний за рішенням суду в разі невиконання сторонами обов'язків, передбачених статтями 24 і 25 цього Закону та умовами договору, в разі випадкового знищення чи пошкодження об'єкта оренди, яке істотно перешкоджає передбаченому договором використанню земельної ділянки, а також на підставах, визначених Земельним кодексом України іншими законами України. Відповідно до ст.21 Закону України «Про оренду землі» та пп. 14.1.136 п.14.1 ст.14 ПК України, орендна плата за землю - це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою, згідно з договором оренди землі. Відповідно до п.288.2 ст.288 ПК України, платником орендної плати є орендар земельної ділянки. Відповідно до ст. 141 ЗК України підставами припинення права користування земельною ділянкою є, у тому числі, систематична несплата земельного податку або орендної плати. Відповідно до п. 38 договору оренди земельної ділянки від 27 травня 2014 року, дія договору припиняється шляхом його розірвання за: взаємною згодою сторін; рішення суду на вимогу однієї із сторін внаслідок невиконання другою стороною обов'язків, передбачених договором та внаслідок випадкового знищення, пошкодження орендованої земельної ділянки, яке істотно перешкоджає її використанню, а також з інших підстав, визначених законом. В судовому засіданні було встановлено та підтверджено відповідною довідкою Держаної фіскальної служби України Головного Управління ДФС у Київській області Києво-Святошинської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Київській області, що на час прийняття рішення Борівської селищної ради від 05.02.2016 року у фізичної особи-підприємця [PERSON] була відсутня заборгованість зі сплати орендної плати на земельну ділянка в межах Борівської селищної ради. Крім того, у листі від 16.03.2017 року (а.с.130) Києво-Святошинська ОДПІ ГУ ДФС у Київській області повідомляє, що [PERSON] сплатив кошти на рахунок орендної плати з фізичних осіб по Борівський селищній раді у період 2014-2016 року в сумі 33355,01 грн. Як пояснив представник третьої особи Києво-Святошинської ОДПІ ГУ ДФС у Київській області, по технічним причинам в зв'язку з некоректною роботою бази даних ІС «Податковий блок» не було перенесено позитивне сальдо кінця 2012 а початок 2013 року в сумі 8502,56 грн. в КОР платника, що призвело до неправомірного виникнення заборгованості по орендній платі (а.с.76-77). Таким чином, оскаржуване рішення Борівською селищною радою було прийнято на підставі невірно/помилково сформованих даних. Відповідно до ст.141 ЗК України підставою для припинення права користування земельною ділянкою є систематична несплата орендної плати. Згідно ч.3 ст.10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Відповідно до ч.1 ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. За таких обставин суд не вбачає підстав для розірвання договору оренди земельної ділянки, оскільки матеріали справи не містять доказів систематичної невиплати позивачем орендної плати за договором. Інших підстав для розірвання договору оренди землі відповідачем не заявлялось, а також і не надано будь-яких інших доказів, які свідчили про істотне порушення умов договору [PERSON], не доведено належними та допустимими доказами (ст.ст. 58, 59 ЦПК України), що земельна ділянка [PERSON] використовувалася не за цільовим призначенням. З врахуванням викладеного, суд визнає позовні вимоги позивача правомірними та такими, що підлягають задоволенню. Відповідно до частини першої статті 88 Цивільного процесуального кодексу України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Таким чином, з відповідача підлягає стягненню судовий збір на користь позивача в розмірі 1600,00 грн.

Outcome: approved