Jurisdiction: civil
Date: 2020-06-17 00:00:00

20 лютого 2020 року позивач [PERSON] звернулася до Миргородського міськрайонного суду Полтавської області з вищевказаним позовом в якому просила встановити факт постійного проживання однією сім`єю [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] з 1980 року по день смерті останньої [INFO] за адресою [ADDRESS] . Визнати за нею право власності в порядку спадкування за заповітом після смерті, [INFO] , [PERSON] на земельну ділянку площею 2,2855 га, кадастровий номер 5323286002:00:004:0098, яка розташована на території Попівської сільської ради Миргородського району Полтавської області, призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, та належала померлій [INFO] [PERSON] на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ПЛ №110172 від 20.12.2004. Обґрунтовуючи позов послалася на те, що [INFO] в с. Попівка Миргородського району померла [PERSON] . Після її смерті відкрилась спадщина у вигляді права власності на земельну ділянку площею 2,2855 га , розташована на території Попівської сільської ради Миргородського району, призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, згідно державного акту серії ПЛ № 110172, який 20.12.2004 року видано на ім`я [PERSON] та зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю та на право користування землею, договорів оренди землі за № 010454500399, під кадастровим № 532328602:00:004:0098. З 1980 року і по день смерті [INFO] року на час відкриття спадщини з нею проживала її мачуха [PERSON] , всі ці роки вони проживали однією сім`єю як мати і дочка, вели спільне господарство. [INFO] в с. Попівка Миргородського району, за місцем свого проживання померла [PERSON] При житті [PERSON] склала заповіт , згідно якого все своє майно заповіла їй. Спадщину після її смерті вона прийняла, згідно поданої заяви про прийняття спадщини за заповітом. Оригіналу державного акту на дану земельну ділянку серед речей спадкодавця вона і не знайшла. Коли вона звернулася до нотаріуса з приводу оформлення спадщини на право власності на вищезазначене спадкове майно , яке в свою чергу прийняла [PERSON] після померлої [PERSON] їй в цьому постановою було відмовлено у зв`язку з відсутністю оригіналу правовстановлюючого документу на земельну ділянку. У відділі у Миргородському районі Головного Управління Держгеокадастру у Полтавській області роз`яснено їй, що видати новий державний акт на ім`я спадкодавці замість втраченого не має можливості по причині того , що на даний час видача державних актів законодавством не передбачена. Вказана спадщина у порядку ст. 1277 ЦК України від умерлою не визнавалась. Оскільки вона не має можливості отримати в нотаріуса свідоцтво про право на спадщину та зареєструвати за собою вказане майно як власник по причині відсутності для цього умов, тому вимушена визнавати за собою право на спадщину у судовому порядку, у зв`язку з чим звернулася до суду з позовною заявою. Ухвалою судді від 25.02.2020 прийнято до розгляду позовну заяву та відкрито провадження у справі. Постановлено розгляд справи проводити за правилами загального позовного провадження. Ухвалою суду від 04 травня 2020 по справі підготовче провадження закрите та призначено справу до судового розгляду. [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити з підстав викладених в позовній заяві . Представник відповідача Попівської сільської ради в судове засідання не з`явився, направив заяву в якій просив справу розглядати без участі представника (а.с.53). Представник третьої особи - Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином (а.с. 51). Свідок [PERSON] суду пояснила, що [PERSON] та [PERSON] проживали удвох поряд з її домоволодінням. Першою померла [PERSON] , потім [PERSON] . Стверджувала, що [PERSON] та [PERSON] з 1980 років по день смерті останньої 2014 року постійного проживання однією сім`єю за адресою село Попівка, Миргородського району. Свідок [PERSON] суду пояснив, що знав [PERSON] та [PERSON] . Вони проживали постійно разом і на момент смерті [PERSON] . Це була одна сім`я . [PERSON] їх доглядала, так як вони мали поважний вік. Заслухавши позивача, свідків, дослідивши та проаналізувавши письмові докази по справі, суд вважає, що заявлений позов підлягає задоволенню виходячи з наступного. [INFO] в с. Попівка Миргородського району померла [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 29.09.2014 (а.с. 8). Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина у вигляді права власності на земельну ділянку площею 2,2855 га , розташована на території Попівської сільської ради Миргородського району, призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, згідно державного акту серії ПЛ № 110172 від 20.12.2004 року. Згідно Витягу із технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки та Інформації Державного земельного кадастру про право власності та речові права на земельну ділянку, земельній ділянці присвоєно кадастровий номер 532328602:00:004:0098 (а.с. 11,12). Відповідно до погосподарських книг за 1980-1982 роки, 1983-1985 роки, 1986-1990роки, 1991-1995 роки, 1996 - 200 роки 2001-2005 роки, 2006-2010 роки з 1980 року і по день смерті [INFO] [PERSON] з нею проживала [PERSON] (а.с. 13-19). Згідно довідки Виконавчого комітету Попівської сільської ради від 27.11.2019 на момент смерті [PERSON] , 1936 року народження , з нею були зареєстровані за адресою: [ADDRESS] [PERSON] , 1922 року народження (а.с. 20). [INFO] в с. Попівка Миргородського району, померла [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 21.10.2014 (а.с. 21). [PERSON] склала заповіт посвідчений 18.06.2014 секретарем Попівської сільської ради, згідно якого все своє майно заповіла [PERSON] (а.с. 22). Постановою від 14 січня 2020 року приватного нотаріуса Миргородського районного нотаріального округу Полтавської області Наконечної Н.П. [PERSON] було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом після померлої, [INFO] , [PERSON] на земельну ділянку що знаходиться на території Попівської сільської ради Миргородського району, у зв`язку з відсутністю правовстановлюючого документу (а.с. 23). Згідно роз`яснень п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року N 7 «Про судову практику у справах про спадкування», за наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Статтею 17 Загальної декларації прав людини, передбачено - ніхто не може бути безпідставно позбавлений свого майна. Згідно ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Суду як джерело права. Відповідно до ст. 1 Першого протоколу Конвенції кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Відповідно до ст.ст. 1220,1221 ЦК України часом відкриття спадщини є день смерті особи, а місце відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця. Згідно із ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, який помер (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Статтею 1217 ЦК України встановлено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно з положенням ч.1 ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Відповідно до ст.ст. 1220,1221 ЦК України часом відкриття спадщини є день смерті особи, а місце відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця. Згідно ст. 1264 ЦК України у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини. Відповідно до ст. 1268 Цивільного кодексу України (далі - ЦК) спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Згідно із ст.328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до ст.392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Відповідно до ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту: родинних відносин між фізичними особами; перебування фізичної особи на утриманні; каліцтва, якщо це потрібно для призначення пенсії або одержання допомоги по загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню; реєстрації шлюбу, розірвання шлюбу, усиновлення; проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу; належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті; народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження; смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті; смерті особи, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави вважати її загиблою від певного нещасного випадку внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру. У судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Справи про встановлення факту належності особі паспорта, військового квитка, квитка про членство в об`єднанні громадян, а також свідоцтв, що їх видають органи державної реєстрації актів цивільного стану, судовому розгляду в окремому провадженні не підлягають. Суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо з заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, вбачається спір про право, а якщо спір про право буде виявлений під час розгляду справи, - залишає заяву без розгляду. Отже, реалізація права на спадщину позивачем [PERSON] за заповітом в тому числі, залежить від встановлення судом факту постійного проживання разом із спадкодавцем однією сім`єю не менше п`яти років до часу відкриття спадщини, який має юридичне значення для заявника. Пунктом 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» № 5 від 31 березня 1995 року передбачено, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. За таких обставин, вимоги заявника є обґрунтовані, і суд вважає за необхідне встановити факт постійного проживання однією сім`єю [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] з 1980 року по день смерті останньої [INFO] за адресою [ADDRESS] , який має юридичне значення для заявника. Враховуючи те, що оригінал державного акту у позивача на право власності на земельну ділянку відсутній, тому з метою отримання спадщини необхідно визнати за спадкоємцем право власності в порядку спадкування за заповітом після смерті, [INFO] , [PERSON] на земельну ділянку площею 2,2855 га, кадастровий номер 5323286002:00:004:0098, яка розташована на території Попівської сільської ради Миргородського району Полтавської області, призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, та належала померлій [INFO] [PERSON] на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ПЛ №110172 від 20.12.2004. За таких обставин позовні вимоги позивача ґрунтуються на законі, і тому підлягають до задоволення в повному обсязі. В зв`язку з задоволенням позову, судові витрати понесені позивачем при зверненні до суду не підлягають стягненню з відповідача на користь позивача, виходячи з роз`яснень п.12 постанови Пленуму Верховного Суду України від 12.06.2009 року №2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства про розгляді справ у суді першої інстанції», де вказано, що витрати на оплату судового збору в повному обсязі покладаються на кожного спадкоємця пропорційно до виділеної йому частки.

Outcome: approved