Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-17 00:00:00

20.11.2017 року позивачка [PERSON] подала до суду позовну заяву до [PERSON] про позбавлення батьківських прав, встановлення опіки, призначення опікуна над малолітніми дітьми та стягнення аліментів, в якій просить суд позбавити [PERSON], [INFO], батьківських прав відносно малолітніх дітей: доньки [PERSON], [INFO] та сина [PERSON], [INFO]; встановити опіку над [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]; призначити опікуном [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], [PERSON]: стягнути з [PERSON], [INFO] аліменти на утримання доньки [PERSON], [INFO] в розмірі 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно до досягнення дитиною повноліття, та на утримання [PERSON], [INFO] в розмірі 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно до досягнення дитиною повноліття та аліменти стягнути на користь [PERSON]. Свої вимоги мотивує тим, що її донька [PERSON] є матір'ю [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] Вона (позивачка) є бабусею цих дітей. Діти з самого народження проживали разом з нею, вона надавала [PERSON] допомогу у догляді за дітьми, ходила до школи, де навчається онука [PERSON], слідкувала, щоб діти були нагодовані, доглянуті та охайні. Влітку 2017 р. її донька [PERSON] забрала дітей та поїхала на заробітки до м. Дніпро. В жовтні 2017 року вона (позивачка) дізналася про те, що її донка залишила дітей у чужій квартирі, звідки вони були вилучені працівниками служби у справах дітей виконавчого комітету Чечелівської районної ради у м. Дніпро, про що були складені відповідні акти. Діти були занедбані, недоглянуті та хворі. З 20.10.2017 р. онуки [PERSON] та [PERSON] проживають разом з нею, [PERSON] ходить до школи, діти перебувають на її утриманні. Місце перебування матері дітей невідоме. Зазначені факти беззаперечно свідчать про те, що відповідач свідомо ухиляється від виховання дітей, свідомо нехтує своїми обов'язками, безвідповідально ставиться до виконання свої батьківських обов'язків, тому вона просить позбавити [PERSON] батьківських праві відносно її дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], встановити над ними опіку, призначити її ([PERSON].) опікуном та стягнути з відповідачки аліменти на утримання дітей. Позивачка та її представник в судовому засіданні позов підтримали та просять позбавити батьківських прав [PERSON], [INFO], відносно її малолітніх дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]; встановити опіку над ним та призначити опікуном [PERSON], а також стягнути з [PERSON], [INFO] аліменти на утримання дітей. Відповідач в судове засідання не з'явилася, про час і місце слухання справи повідомлена належним чином, причини неявки суду не повідомила, відзиву на позовну заяву не подала, справа розглядається в порядку заочного провадження. Представник третьої особи - виконавчого комітету Охтирської міської ради Гмиря В.П. в судовому засіданні вважає доцільним позбавлення батьківських прав [PERSON] по відношенню до неповнолітніх дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], встановлення опіки над ними, призначення опікуна [PERSON], стягнення аліментів на утримання дітей, в зв'язку з тим що мати дітей [PERSON] свідомо, умисно ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків, веде аморальний спосіб життя, що не може позитивно впливати на виховання власних дітей та навіть ставить під загрозу їх фізичне та психічне здоров'я. Утриманням та вихованням дітей займається бабуся [PERSON] Вивчивши матеріали справи, заслухавши пояснення позивача та її представника, представника органу опіки та піклування, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, при цьому суд виходить з наступного. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] є матір'ю неповнолітніх [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвами про народження серії [NUMBER] від 09.09.2009 р, [NUMBER] від 01.09.2016 року. Батько малолітньої [PERSON], [INFO] та батько малолітнього [PERSON], [INFO], записані зі слів матері відповідно до ч. 1 ст. 135 СК України. Відповідно до ст. 150 Сімейного Кодексу України, батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, зобов'язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя, зобов'язані поважати дитину. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов'язку батьківського піклування щодо неї. Згідно ч.1 ст.12 Закону України «Про охорону дитинства» виховання в сім'ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за порушення прав і обмеження законних інтересів дитини на охорону здоров'я, фізичний і духовний розвиток, навчання, невиконання та ухилення від виконання батьківських обов'язків відповідно до закону ( ч.6 ст.12 Закону України «Про охорону дитинства»). Відповідно до ч. 1 ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров'я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини; жорстоко поводяться з дитиною; є хронічними алкоголіками або наркоманами; вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; засуджені за вчинення умисного кримінального правопорушення щодо дитини. За змістом ст.164 ч.1 п.2, ст.165 Сімейного Кодексу України батьки можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав має один з батьків. опікун, піклувальник, особа, в сім'ї якої проживає дитина. Відповідно до пп. 15, 16 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007 року №3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та інше), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема становлення батьків до дітей. Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. Відповідно до ст.155 СК України здійснення батьками своїх прав та виконання обов'язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності; батьківські права не можуть здійснюватись всупереч інтересам дитини, але всупереч зазначеним вимогам закону відповідач свої зобов'язання щодо виховання та розвитку дитини не здійснює. Згідно ст. 9 Конвенції про права дитини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1989 року (ратифікована 27.02.1991 року), держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини. Відповідно до ч. 5, 6 ст. 19 СК України орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв'язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. Суд може не погодитися з висновком органу опіки та піклування, якщо він є недостатньо обґрунтованим, суперечить інтересам дитини. Судом встановлено, що відповідачка ухиляється від виконання своїх обов'язків по вихованню дітей, не піклується про них, з жовтня 2017 року не бачиться і взагалі не спілкується з ними, не цікавиться їх життям та здоров'ям, не утримує їх матеріально, свідомо нехтуючи своїми батьківськими обов'язками. Факт ухилення відповідача від виконання своїх обов'язків по вихованню та утриманню дітей підтверджується наступними документами. Актом обстеження житлово-побутових умов дітей [PERSON] та [PERSON], які проживають за адресою [ADDRESS], складеним 17.10.2017 року комісією служби у справах дітей виконкому Чечелівської районної у місті Дніпрі ради на підставі повідомлення Чечелівського ВП ДВП ГУНП України в Дніпропетровській області про покинутих дітей, відповідно до якого при огляді квартири було виявлено, що за вказаною адресою перебували: [PERSON], - власник житла, [PERSON] - родич [PERSON], [PERSON], [PERSON]. Зі слів гр. [PERSON] та [PERSON] мати дітей [PERSON] з червня-липня 2017 року винаймає одну кімнату, в якій проживає разом з дітьми. Періодично мати зникала на декілька днів, залишаючи дітей на гр. [PERSON]., [PERSON] 25.09.2017 р. [PERSON] в черговий раз покинула дітей та до теперішнього часу не з'явилася, хоча виходила на зв'язок та обіцяла повернутися, при цьому матеріально дітей не забезпечувала, життям та здоров'ям не цікавилася. У кімнаті, де мешкають діти антисанітарія, брудно, незатишно, шпалери на стінах відсутні, кімната потребує негайного вологого генерального прибирання, виносу купи побутового та харчового сміття, провітрювання. Діти спали на одному невеличкому дивані разом з матір'ю. Постільна білизна на момент обстеження відсутня. Сезонний одяг у дітей майже відсутній та у занедбаному стані, потребував заміни, одяг та інші речі/предмети побуту розкидані по кімнаті. На момент обстеження діти виглядали недоглянутими, неохайними, занедбаними. В обох дітей виявлено педикульоз. Крім того, у [PERSON] в зоні памперсу виявлено дерматит. [PERSON] не відвідувала школу. Комісією вирішено дітей тимчасово влаштувати до КЗ «Дніпровської дитячої міської клінічної лікарні № 2» ДОР. Актами Чечелівського ВП ДВП ГУНП України в Дніпропетровській області від 17.10.2017 р. про знайдених дітей, відповідно до яких 17.10.2017 р. о 09.00 год. за адресою [ADDRESS] було знайдено [PERSON] та [PERSON] та доставлено їх до КЗ «ДДМКЛ № 2» ДОР». Актом КЗ «ДДМКЛ № 2» ДОР № 05/вих./315 від 20.10.2017 р. про те, що дитина [PERSON], [INFO] знаходилася в гастроентерологічному відділенні КЗ «ДДМКЛ № 2» ДОР» з 17.10.2017 р. Мати відвідала дитину 18.10.2017 р. в 19.30 год. в присутності медичного персоналу лікарні. Приносила заколки, конфетки, сухарики, антисептик для обробки рук. Актом КЗ «ДДМКЛ № 2» ДОР № 05/вих./314 від 20.10.2017 р. про те, що дитина [PERSON], [INFO]. знаходився в інфекційному відділенні КЗ «ДДМКЛ № 2» ДОР» з 17.10.2017 р. по 20.10.2017 р. Мати відвідала дитину 18.10.2017 р. Актами про передачу дитини від 20.10.2017 р., відповідно до яких КЗ «ДДМКЛ № 2» дітей [PERSON] та [PERSON] було передано бабусі [PERSON]. Характеристикою учениці 3 Б класу Охтирської ЗОШ № 3 від 10.11.2017 р. [PERSON] відповідно до якої навчанням та вихованням дитини займається бабуся [PERSON], яка також відвідує батьківські збори. Мати дівчинки [PERSON] до виховання дівчинки відносилася невідповідально, школу відвідувала 3-4 рази на рік. На даний час [PERSON] школу відвідує регулярно, бабуся цікавиться навчанням дитини, піклується постійно про неї. Згідно висновку органу опіки і піклування - виконавчого комітету Охтирської міської ради від 26.12.2017 року орган опіки і піклування вважає доцільним позбавлення батьківських прав [PERSON] по відношенню до неповнолітніх дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], встановлення опіки над ними, призначення опікуна [PERSON] Таким чином, судом встановлено факт ухилення відповідачки [PERSON] від виконання своїх обов'язків по вихованню дітей, вона свідомо не піклується про фізичний і духовний розвиток дітей, не влаштувала дочку [PERSON] в школу, позбавивши останню права на здобуття освіти, не піклується про стан здоровя дітей, покинула дітей на невідомих людей, працівниками поліції та органом опіки та піклування діти були знайдені у вкрай занедбаному стані, із задавненим педикульозом, у [PERSON] була запущена форма дерматиту, а тому згідно п.2 ч. 1 ст. 164 СК України її необхідно позбавити батьківських прав відносно неповнолітніх дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] Суд вважає, що такий крайній захід впливу на відповідача, яка не виконує батьківських обов'язків, є доцільним та необхідним для захисту інтересів дітей. Згідно з положеннями ст. 55 Цивільного кодексу України, опіка та піклування встановлюється з метою забезпечення особистих немайнових і майнових прав та інтересів малолітніх, неповнолітніх осіб, а також повнолітніх осіб, які за станом здоров'я не можуть самостійно здійснювати свої права і виконувати обов'язки. Згідно з ч.1 ст.58 Цивільного кодексу України, опіка встановлюється над малолітніми особами, які є сиротами або позбавлені батьківського піклування, та фізичними особами, які визнані недієздатними. Відповідно до ч.3 ст.60 Цивільного кодексу України, суд встановлює опіку над малолітньою особою, якщо при розгляді справи буде встановлено, що вона позбавлена батьківського піклування, і призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування. Згідно з ч. 2, 3, 4 ст.63 Цивільного кодексу України, опікуном або піклувальником може бути лише фізична особа з повною цивільною дієздатністю; фізична особа може бути призначена опікуном або піклувальником лише за її письмовою заявою; опікун або піклувальник призначаються переважно з осіб, які перебувають у сімейних, родинних відносинах з підопічним, з урахуванням особистих стосунків між ними, можливості особи виконувати обов'язки опікуна чи піклувальника; при призначенні опікуна для малолітньої особи та при призначенні піклувальника для неповнолітньої особи враховується бажання підопічного. Відповідно до статті 243 Сімейного кодексу України опіка, піклування встановлюється над дітьми-сиротами і дітьми, позбавленими батьківського піклування. Опіка встановлюється на дитиною, яка не досягла чотирнадцяти років, а піклування над дитиною у віці від чотирнадцяти до вісімнадцяти років. Опіка, піклування над дитиною встановлюється органом опіки і піклування, а також судом у випадках, передбачених ЦК України. Перелік осіб, які можуть бути опікуном, піклувальником дитини, встановлений у ст. 244 СК України. Опіка, піклування встановлюється з метою виховання неповнолітніх дітей, які внаслідок позбавлення батьків батьківських прав або з інших причин залишилися без батьківського піклування, а також для захисту особистих і майнових прав та інтересів цих дітей. Встановлено, що неповнолітні [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], проживають разом з бабусею [PERSON] за адресою [ADDRESS], що підтверджується довідкою виконавчого комітету Охтирської міської ради № 477 від 07.11.2017 р. Згідно з висновком органу опіки та піклування - виконавчого комітету Охтирської міської ради, [PERSON] може бути опікуном по відношенню до неповнолітніх [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] При співбесіді з представником служби у справах дітей малолітня [PERSON] пояснила, що мати її життям зовсім не цікавиться, матеріально не утримує, її вихованням та вихованням її брата - [PERSON] займається їх бабуся, яку вона поважає та з якою у неї склались теплі родинні стосунки. Враховуючи викладене, суд вважає за доцільне встановити опіку над малолітніми [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], та призначити опікуном над ними їх бабусю - [PERSON] Згідно ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч. 3 ст. 181 СК України - за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Згідно ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. При визначенні розміру аліментів на утримання дітей, суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дітей, те, що неповнолітні [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], проживають разом з бабусею [PERSON], що підтверджується довідкою № 477 від 07.11.2017 р., та знаходяться на утриманні бабусі [PERSON], яка не працює, отримує державну соціальну допомогу малозабезпеченим сім'ям та грошову виплату по догляду, що підтверджується довідками Управління соціального захисту населення № 5232, № 5233 від 14.11.2017 р. Крім того, при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище відповідачки, яка не працює, однак є працездатною, інших осіб на утриманні не має, а тому має можливість працювати та заробляти кошти на утримання дітей. З урахуванням всіх цих обставин, суд вважає за необхідне стягнути з відповідачки аліменти на утримання [PERSON], [INFO] в твердій грошовій сумі в розмірі 930 грн. щомісячно до досягнення нею повноліття та на утримання [PERSON], [INFO], в твердій грошовій сумі в розмірі 746 грн. щомісячно до досягнення ним повноліття, та аліменти сплачувати на користь опікуна [PERSON].. Згідно ч. 1 ст. 191 СК України - аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Згідно ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь держави необхідно стягнути судовий збір в розмірі 1280 грн. На підставі викладеного, ст. ст. 150, 164, 165 СК України, Конвенції про права дитини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1989 року (ратифікована 27.02.1991 року),

Outcome: approved