Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-07 00:00:00

20.10.2016 року відкрито провадження за позовом [PERSON] (далі - позивач) до [PERSON] (далі - відповідач) про позбавлення права користування житловим приміщенням, а саме будинком [ADDRESS]. В обґрунтування позову позивач зазначає, що 01.02.2018 року він уклав з відповідачем договір - купівлі продажу житлового будинку [ADDRESS]. Відповідач був зареєстрованим у цьому будинку і після його продажу не знявся з реєстрації у ньому. Відповідач у зазначеному будинку не проживає більше трьох років та до сьогоднішнього дня в ньому не з'являється, не веде спільного господарства та не несе жодних витрат, пов'язаних з утримуванням зазначеного житла. Позивач просить суд на підставі статей 321, 328, 391, 405 Цивільного кодексу (далі - ЦК) України визнати відповідача таким, що втратив право користування житловим приміщенням, а саме будинком [ADDRESS]. Позивач до суду не з'явився, подав письмову заяву про розгляд справи за його відсутності, в якій позовні вимоги підтримав, позов просив задовольнити, проти винесення заочного рішення не заперечував. Оскільки відповідач був повідомлений про місце, день та час судового засідання належним чином в порядку, передбаченому статтями 128, 130 Цивільного процесуального кодексу (далі - ЦПК) України, в судове засідання не з'явився без поважних причин, відзив на позов не надав, суд відповідно до ст.ст.280-281 ЦПК України за згодою позивача постановив ухвалу про заочний розгляд справи та ухвалив у справі заочне рішення. Суд, дослідивши наявні у матеріалах справи докази, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що позивач 01.02.2018 року уклав з [PERSON] договір - купівлі продажу житлового будинку [ADDRESS], який посвідчено та зареєстровано в реєстрі за № 144 приватним нотаріусом Свириденко Л.В., зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 01.02.2018 року, що підтверджується Витягом № 24632059 (а.с. 8-12). Відповідач був зареєстрованим у цьому будинку, як його власник з 04.11.2010 року, що підтверджується копією його паспорту серії [NUMBER], виданого 27.10.1998 року Першотравенським МВ УМВС України у Дніпропетровської області (а.с. 6-7). Після продажу будинку відповідач не знявся з місця реєстрації. У будинку 5 по вул. Героїв Космосу в с. Дмитрівка Петропавлівського район Дніпропетровська область зареєстровані позивач і відповідач, що підтверджується довідкою про склад сім`ї № 456, виданої 03.03.2018 року Дмитрівською сільською радою Петропавлівського району Дніпропетровської області (а.с. 13). Актом, складеним 21.02.2018 року депутатом Дмитрівської сільської ради Петропавлівського району Дніпропетровської області у присутності свідків [PERSON] та [PERSON], підтверджується, що відповідач зареєстрований у [ADDRESS], але за даною адресою не проживає протягом останніх трьох років. Зі слів матері [PERSON] він знаходиться в Росії (а.с. 14). За приписами ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутись до суду за захистом свого особистого не майнового чи майнового права або інтересу. Згідно з ст. 317 ЦК України власникові належить права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, що не суперечать закону. Згідно з статтею 391 Цивільного кодексу України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права власності, користування чи розпорядження своїм майном. Згідно з ч.1 ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою. Згідно з ст. 405 ЦК України члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Члени сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Відповідач не є членом сім'ї власника житла і право користування житловим будинком втратив з моменту укладення ним з відповідачем 01.02.2018 року договору купівлі - продажу житлового будинку [ADDRESS], власником якого він був. За змістом ст.317 ЦК України разом з втратою майна втрачаються і права володіння, користування та розпорядження своїм майном. На підставі аналізу досліджених доказів у їх сукупності, встановлених на підставі цих доказів обставин, правовідносин, що їм відповідають та норм матеріального права, які регулюють ці правовідносини суд приходить до висновку, що відповідач втратив право користування житловим приміщенням з 01.02.2018 року. Бездіяльністю відповідача, який не звертається з заявою до органу міграційної служби про зняття з реєстрації місця проживання в будинку, власником якого є позивач, порушуються права власника майна, оскільки останній не може ним розпорядитись. Відповідно до ст.141 ЦПК України суд присуджує з відповідача на користь позивача документально підтверджені квитанцією № NOK7G33998 від 04.05.2018 (а.с.15) судові витрати на сплату судового збору в розмірі 704,80 грн. На підставі викладеного та ст.47 Конституції України, ст.ст.16, 317, 319, 386 391, 405 ЦК України,

Outcome: approved