Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-20 00:00:00

21.11.2017р. [PERSON] звернулась до Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська з позовом до відповідача, в якому просить стягнути з останнього на свою користь аліменти на утримання їх спільної дитини, [PERSON], [INFO].н., в розмірі ? частини всіх видів заробітку відповідача, починаючи стягувати з дня пред'явлення позову і до досягнення доньки повноліття (а.с. № 2 - 3). В обґрунтування позовних вимог, позивачка в позовній заяві посилалася на те, що вона з відповідачем [PERSON] уклала шлюб, який був зареєстрований у Кіровському відділі реєстрації актів цивільного стану ДМУЮ 20.06.2008р. та рішенням Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 12.03.2014р. був розірваний. Від шлюбу сторони мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO].н. Як зазначає позивач, спільне з відповідачем господарство вона вела до грудня 2013 року. На даний час сторони спільного господарства не ведуть, не мешкають разом, донька проживає з матір'ю і знаходиться на її повному утриманні. За час окремого ведення спільного господарства відповідач нерегулярно надає позивачці матеріальну допомогу на утримання їх спільної дитини. Проте, як відомо позивачці, відповідач працює та має стабільний прибуток, у зв'язку з чим вона і звернулась до суду з даним позовом про стягнення аліментів з відповідача на утримання їх спільної дитини. В наданій суду 21.12.2017р. заяві, позивачка позовні вимоги підтримала та просила розглядати справу за її відсутності, проти заочного розгляду справи не заперечувала, на фіксуванні судового процесу технічними засобами не наполягала (а.с. №19) Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явився, про дату та час слухання справи був повідомлений належним чином, за адресою наданою ВАДР Управління з питань громадянства, реєстрації та роботи громадянами з тимчасово окупованої території України ГУДМС України в Дніпропетровській області від 24.11.2017р. (а.с. № 14). В порядку ч. 2 ст. 247 ЦПК України розгляд справи здійснюється судом без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, у зв'язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі. В порядку ст. 280 ЦПК України, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, на підставі наявних у справі доказів та неявки відповідача в судове засідання без поважних причин, хоча відповідач був повідомлений про дату та час судового засідання належним чином. Розглянувши подані документи та матеріали, заяви по справі, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд прийшов до висновку про задоволення позовних вимог за наступних підстав. Судом встановлено, що 20.06.2008р. у Кіровському відділі реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції Дніпропетровської області позивач зареєструвала шлюб з [PERSON], актовий запис № 157 (а.с. № 4 - 5). [INFO]. народилась [PERSON], батьком якої є відповідач, а матір'ю - позивачка, що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] видане 02.12.2008р. Жовтневим відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції Дніпропетровської області, актовий запис № 1497 (а.с. № 9). 12.03.2014р. рішенням Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська по справі № 201/2303/14-ц було розірвано шлюб, укладений між позивачем та відповідачем (а.с. 4 - 5). При розгляді цивільної справи № 201/2303/14-ц судом було встановлено, що неповнолітня дитина, за згодою сторін, мешкає та буде мешкати з матір'ю. З огляду на те, що дитина проживає разом зі своєю матір'ю, тому в силу ч. 3 ст. 199 СК України [PERSON] є належним позивачем у цій справі. Відповідно до ч. 10 ст. 7 Сімейного кодексу України кожен учасник сімейних відносин має право на судовий захист. Відповідно до ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини. Згідно ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Крім того, відповідно до ч. 1 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини та ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, культурного, морального і соціального розвитку. Також, згідно з ч. 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини батьки, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей, умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до ч. 2 ст. 182 Сімейного кодексу України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. На підставі ч. 1 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно до ст. 7 Закону України «Про державний бюджет України на 2017 рік» прожитковий мінімум на дитину віком від 6 до 18 років з 01 грудня 2017 року складає 1860 грн. Згідно ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Пунктом 17 Постанови Пленуму ВСУ «Про застосування судами окремих норм СКУ при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» №3 від 15.05.2006р. передбачено, що суд при визначені розміру аліментів, повинен врахувати: стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. З огляду на те, що відповідач не надав суду жодних заперечень щодо розміру аліментів, суд вважає за можливе позовні вимоги задовольнити та стягувати з відповідача щомісячно аліменти на утримання його малолітньої доньки - [PERSON], [INFO].н. до досягнення нею повноліття, в розмірі ? частини від всіх видів заробітку (доходу) боржника, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, стягуючи аліменти на користь матері дитини - [PERSON], починаючи стягнення з дня пред'явлення позову, а саме з 21.11.2017р. Відповідно до ст. 264 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішення в межах суми платежу за один місяць. Аналізуючи встановлені в судовому засіданні фактичні обставини в контексті наведених вище норм цивільного законодавства, суд приходить до висновку про доведеність та обґрунтованість позовних вимог [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів. Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, з огляду на те, що позивачка при пред'явленні позову була звільнена від сплати судового збору, то на підставі ст. 141 ЦПК України, ст. 4 Закону України «Про судовий збір», суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь держави судовий збір у розмірі 640 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved