Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-29 00:00:00

21 серпня 2017 року заявник [PERSON] звернулася до суду з заявою про встановлення факту прийняття спадщини. В обґрунтування заявлених вимог заявниця зазначила, що [INFO] року в смт. Веселинове Миколаївської області померла її мати [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть серія [NUMBER], виданим відділом державної реєстрації актів цивільного стану Веселинівського районного управління юстиції Миколаївської області 11.07.2013 року. Після її смерті відкрилася спадщина, зокрема, на належний матері житловий будинок, розташований за адресою: [ADDRESS] Мати за життя заповіту не складала. У встановленому законом порядку вона звернулася до Веселинівської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини. На підставі її заяви та рішення Веселинівського районного суду про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини - нотаріусом Веселинівської державної нотаріальної контори Миколаївської області 03.12.2014 року було зареєстровано спадкову справу після смерті матері. Інших дітей у матері не було, тому вона являюсь єдиною спадкоємицею першої черги після її смерті. Коли в липні 2017 року заявниця звернулась до нотаріуса з приводу оформлення спадщини та надала при цьому необхідні документи, - нотаріус їй усно роз'яснила, що власником житлового будинку є її бабуся [PERSON], яка померла [INFO] року, а підтверджуючих документів про прийняття її матір'ю спадщини від своєї матері [PERSON] нею не подано. Тому в зв'язку з не доведенням факту прийняття матір'ю заявниці спадщини після смерті бабусі, їй було рекомендовано звернутися до суду з заявою про встановлення в судовому порядку даного факту. В судовому засіданні заявниця [PERSON] просила задовольнити заяву та встановити факт прийняття спадщини [PERSON] після смерті [PERSON] Представник заінтересованої особи Веселинівської селищної ради Веселинівського району Миколаївської області [PERSON] в судове засідання не з'явився, до суду надійшла заява про розгляд справи у його відсутність, щодо задоволення даної заяви не заперечує. Заслухавши пояснення заявниці [PERSON], показання свідків [PERSON], [PERSON], дослідивши матеріали справи, суд в межах заявлених вимог та наданих доказів, дійшов висновку, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що [INFO] року в смт. Веселинове Миколаївської області померла матір заявниці, [PERSON], про що відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Веселинівського районного управління юстиції у Миколаївській області було складено відповідний актовий запис за № 72, що підтверджується свідоцтвом про смерть, виданим відділом державної реєстрації актів цивільного стану Веселинівського районного управління юстиції у Миколаївській області 11 липня 2013 року серії [NUMBER] (а.с. 14). Після смерті матері заявниці відкрилася спадщина, до складу якої, зокрема, на належний матері житловий будинок, розташований за адресою: [ADDRESS] (а.с.8). За життя [PERSON] заповіту не залишила, тому заявниця [PERSON], як донька, у відповідності зі ст. ст. 1223 та 1261 ЦК України у першу чергу набула право на спадкування за законом. В липні 2017 року заявниця звернулась до нотаріуса з приводу оформлення спадщини та надала при цьому необхідні документи, - нотаріус роз'яснила заявниці, що власником житлового будинку є її бабуся [PERSON], яка померла [INFO] року, а підтверджуючих документів про прийняття [PERSON] спадщини від [PERSON] заявницею не подано та їй рекомендовано звернутися до суду. За даними Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) та листа № 1157/01-21-2 від 22.09.2017 р. завідувача Державного нотаріального архіву Миколаївської області [PERSON] спадкова справа після смерті [PERSON], яка померла [INFO] р. не заводилася та свідоцтва про право на спадщину не видавалися. Також проводилися пошук по Алфавітним книгам обліку спадкових справ Веселинівської державної нотаріальної контори Миколаївської області за період з 1987 по 2003 рік включно спадкова справа не заводилася. Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом від 15 грудня 1983 року, житловий будинок, розташований за адресою: [ADDRESS] належав [PERSON] після смерті чоловіка [PERSON] /а.с. 16/. Відповідно до витягу № 00015933074 з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про смерть [PERSON], [INFO] року помер в смт. Веселинове Миколаївської області /а.с. 19/. [INFO] року в смт. Веселинове померла [PERSON], про що 04 жовтня 1985 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Веселинівського районного управління юстиції Миколаївської області складено відповідний актовий запис №5 та видано повторне свідоцтво про смерть серії [NUMBER] /а.с. 17/. Відповідно до свідоцтва про народження [PERSON], [INFO], серії [NUMBER], де в графі батьки зазначені: батько [PERSON] та матір [PERSON] /рос. мовою/. /а.с. 8/. Відповідно до Витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища [PERSON] уклала шлюб з [PERSON] та після укладення шлюбу змінила прізвище на [PERSON], про що відділом державної реєстрації актів цивільного стану Новоодеського районного управління юстиції Миколаївської області 19 серпня 1981 року складено актовий запис № 76 /а.с.10/. Відповідно до свідоцтва про розірвання шлюбу, серії [NUMBER] 25 жовтня 1985 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] було розірвано. Після розірвання шлюбу жінці залишено призвіще «[PERSON]» /а.с. 11/. Згідно витягу №00018800734 з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про реєстрацію шлюбу, [PERSON], [INFO], 29.10.1985 року уклала шлюб та змінила призвіще на [PERSON]. Виходячи з наведеного підтверджується родинний зв'язок між [PERSON] та [PERSON] (матір - донька). Згідно свідоцтва про народження [PERSON], [INFO], серії [NUMBER] від 12.12.1981 року, батьком є [PERSON], мати - [PERSON]. Відповідно до свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 28.04.2007 року, [PERSON], [INFO], 28.04.2007 року уклала шлюб з [PERSON], та змінила призвіще на «[PERSON]». Виходячи з наведеного підтверджується родинний зв'язок між [PERSON] та [PERSON] (матір - донька). За даними довідки Веселинівської селищної ради Веселинівського району Миколаївської області від 09.08.2017 р. № 2219/02-12 бабуся заявниці [PERSON], [INFO], проживала та була зареєстрована за адресою: [ADDRESS], з 25.05.1982 року по день смерті [INFO] р. знята з реєстраційного обліку, як померла, на день смерті за цією адресою ніхто не був зареєстрований і не проживав /а.с. 18/. Водночас судом встановлено, що на момент смерті [PERSON] біля неї проживала донька [PERSON], оскільки остання перед смертю важко хворіла і потребувала догляду, але зареєстрована [PERSON] разом з матір'ю не була. Після смерті [PERSON] її донька [PERSON] продовжила проживати у будинку своєї матері, тим самим фактично вступила в управління та володіння спадковим майном, зберігала документи на будинок та особисті бабусині документи: пенсійне посвідчення, зберкнижку. [PERSON] проживала в цьому будинку з 1982 року по день смерті. Весь цей час мати заявниці ([PERSON]І.) утримувала будинок, робила ремонти, сплачувала податок на землю, а 13.05.1986 року зареєструвалася за адресою: [ADDRESS] Миколаївської області /а.с. 13/ На підтвердження даного факту судом були оглянуті документи, які залишилися після смерті [PERSON], а саме: пенсійне посвідчення [PERSON] №111763/3409 /рос. мов./; державна трудова зберігальна книга [PERSON] рахунок №5435 /рос. мов./; попередження власнику [PERSON] /рос. мов./; будинкова книга для прописки громадян, що проживають в [ADDRESS] відповідно до якої в будинку приписані: [PERSON], [PERSON], [PERSON] /рос. мов./; квитанція на прийом податкових платежів серія ВЖ №914657 від 13.06.1989 р. та серія ВЖ №818579 від 06.02.1991 р.; страхове свідоцтво видане на [PERSON] від 08.01.1991 р.; акт прийняття в експлуатацію димових та вентиляційних каналів в житлових будинках після капітального ремонту і нового будівництва від 10.12.1996 р., яке проводилося за адресою [ADDRESS] замовником якої була [PERSON]; абонентська книга в якій зазначено, що проведено усний інструктаж 08.01.1988 р. [PERSON] Не дивлячись, що померла [PERSON] не була зареєстрована на момент смерті своєї матері [PERSON] за адресою [ADDRESS], факт її постійного проживання разом зі спадкодавцем підтвердили допитані в судовому засіданні свідки [PERSON] та [PERSON], які показали, що протягом останніх років з [PERSON] проживала її донька [PERSON] по [ADDRESS] оскільки вона хворіла та потребувала догляду. Також свідки вказали, що донька провела поховання, та після смерті матері доглядала за будинком та вела господарство по день своєї смерті. Згідно трудової книжки серії [NUMBER], [PERSON], з 01.03.1983 року працювала в смт. Веселинове на посаді інструктора райкома Веселинівського ДОСААФ, з березня 1984 року по 08.01.1986 року працювала на Веселинівському заводі сухого обезжиреного молока, тобто на момент смерті [PERSON] знаходилася і працювала в смт. Веселинове. Відповідно до ч.2 ст.256 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Згідно п. 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» № 7 від 30 травня 2008 року відносини спадкування регулюються правилами ЦК України, якщо спадщина відкрилася не раніше 1 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила Цивільного кодексу Української РСР, у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом». Відповідно до ст. 524 ЦК УРСР спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Спадкоємство за законом має місце, коли і оскільки воно не змінено заповітом. Згідно ст. 525, 526 ЦК УРСР часом відкриття спадщини визнається день смерті спадкодавця, а місце відкриття - останнє постійне місце проживання спадкодавця. Відповідно до ст. 529 ЦК УРСР «При спадкуванні за законом спадкодавцями першої черги є, в рівних частках діти ( у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого». Статтею 548 ЦК УРСР встановлено, що для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженнями. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини». Згідно ст. 549 ЦК УРСР визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Таким чином, з огляду на досліджені докази, суд прийшов до переконання, що в судовому засіданні підтвердився факт того, що [PERSON] прийняла спадщину після, що відкрилася після смерті [PERSON] На підставі викладеного,

Outcome: approved