Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-23 00:00:00

21 жовтня 2014 року позивач звернувся до Бориспільського міськрайонного суду Київської області з даним позовом, в якому просить стягнути з відповідача ПАТ «Авіакомпанія «АЕРОСВІТ» на свою користь заборгованість по заробітній платі в сумі 21190 гривень 70 копійок, середній заробіток за час затримки розрахунку 38284 гривні 90 копійок, а також моральну шкоду в розмірі 5000 гривень. Свої вимоги позивач обґрунтовує наступним. Він перебував з відповідачем в трудових відносинах з 28 жовтня 2010 року та 15 травня 2013 року був звільнений за власним бажанням відповідно до ч.3 ст.38 КЗпП України. При розрахунку позивачу не було виплачено заробітну плату за період з грудня 2012 року по травень 2013 року включно, а також компенсацію за невикористану відпустку та вихідну допомогу у розмірі трьох середньомісячних заробітних плат. Згідно з довідкою №5185 від 20 травня 2013 року його середньомісячна заробітна плата на період його звільнення становила 2323 гривні 69 копійок, що за розрахунком позивача становить 110 гривень 65 копійок за день (2323,69грн./21 день=110,65 грн.), а сума середньомісячного заробітку за період з 13 травня 2013 року по 01 жовтня 2014 року становить 38284 гривні 90 копійок (110,65грнх346робочих днів=38284,90грн.), який має йому бути виплачений відповідно до вимог ст.117 КЗпП України. Позивач також стверджує, що незаконна та несправедлива затримка по виплаті заробітної плати призвела до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв’язків, які вимагають від позивача додаткових зусиль для організації його життя. Спричинену йому моральну шкоду позивач оцінює в розмірі 5000 гривень. Позивач в судове засідання не з’явився, подав заяву, в якій просив справу розглянути без його участі, позовні вимоги підтримав, проти заочного рішення не заперечує. Представник відповідача в судове засідання не з’явився, про час та місце судового розгляду відповідач був повідомлений належним чином, заперечень проти позову, а також заяви про розгляд справи без його присутності не надав. Відповідно до вимог ст.ст.169, 224 Цивільного процесуального кодексу України суд постановив ухвалу про заочний розгляд справи, проти такого розгляду справи позивач не заперечує. Дослідивши подану заяву, письмові матеріали справи, суд вважає, що заявлені позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що позивач [PERSON], [INFO], перебував з відповідачем [PERSON] акціонерним товариством «Авіакомпанія «АЕРОСВІТ» в трудових відносинах з 28.10.2010 року по 15.05.2013 року включно, що підтверджується даними його трудової книжки серії АА №710319 та витягом з наказу №1536-ос від 15.05.2013 року (а.с.5-6,7). Згідно з витягом з наказу Генерального директору ПрАТ «Авіакомпанія «АЕРОСВІТ» від 15 травня 2013 року №1536-ос, а саме пункту 10 наказу: позивач був звільнений з посади слюсаря-ремонтника Відділу обслуговування наземного устаткування Комплексу інженерно-технічного забезпечення, 15.05.2013 року за власним бажанням (ч.3 ст.38 КЗпП України). Відповідно до підпунктів 11.1,11.2,11.3 наказу позивачу [PERSON] мала бути виплачена компенсація за невикористану відпустку у кількості 29 календарних днів за відпрацьований період з 28.10.2011 року по 15.05.2013 року, вихідна допомога в розмірі трьох середньомісячних заробітних плат відповідно до ст..44 КЗпП України, а також проведений повний розрахунок за фактично відпрацьований період по 15.05.2013 року (а.с.-7). Відповідно до ч. 1ст.116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред'явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Згідно з довідкою про доходи №5184 від 20.05.2013 року, виданою ПрАТ «Авіакомпанія «АЕРОСВІТ», заборгованість по заробітній платі [PERSON] становить 21190 гривень 70 копійки (а.с.8). Відповідно до вимог ст..60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст.61 цього Кодексу. Будь-яких належних та допустимих доказів того, що зазначена в довідці №5184 від 20.05.2014 року заборгованість по заробітній платі (а.с.8) позивачу була виплачена ПрАТ «Авіакомпанія «АЕРОСВІТ», відповідачем не надано та не зазначено джерел їх здобуття. Згідно ч. 1 статті 117 КЗпП України в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. З урахуванням викладеного, внаслідок невиплати розрахункових коштів позивачу у день його звільнення, відповідач зобов'язаний виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки їх виплати. Розмір середнього заробітку позивача за час затримки розрахунку при звільненні слід визначати відповідно до «Порядку обчислення середньої заробітної плати», затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України № 100 від 08 лютого 1995 року, і виданої ПрАТ «Авіакомпанія «АЕРОСВІТ» довідки про заробітну плату за два останні місяці роботи позивача, що передували місяцю, в якому відбулося його звільнення, тобто, із заробітної плати за березень та квітень 2013 року. Відповідно до пункту 8 Постанови КМУ № 100 від 08.02.1995р. нарахування виплат, що обчислюються із середньої заробітної плати за останні два місяці роботи, проводяться шляхом множення середньоденного заробітку на число робочих днів, які мають бути оплачені середнім заробітком. Заробітна плата позивача на посаді слюсаря-ремонтника Відділу обслуговування наземного устаткування Комплексу інженерно-технічного забезпечення згідно довідки, виданої ПАТ «Авіакомпанія «АЕРОСВІТ» №5184 від 20.05.2013 року, за два останні повні місяці роботи перед його звільненням без урахування обов’язкових платежів та зборів становила: за березень 2013 року – 2385 гривень 28 копійок, за квітень 2013 року – 2262 гривні 09 копійок (а.с.8). Виходячи з норми праці за вказаний період кількість робочих днів в березні та квітні 2013 року становила: в березні – 20 робочих днів, в квітні - 22 робочих дні. З урахуванням цих даних середньоденна заробітна плата позивача за березень-квітень 2013 року без урахування обов’язкових податків та платежів становила: (2385,28 грн. + 2262,09грн.)/(20днів+22дні)=110 гривень 65 копійок. Строк затримки розрахунку при звільненні триває з дня звільнення позивача й теперішній час, який на день розгляду справи та постановлення рішення, за період з 16.05.2013 року по 24.11.2014 року включно, складає 385 робочих днів (12+18+23+21+21+23+21+22+21+20+20+21+19+19+23+20+22+23+16). Отже, середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні, який підлягає стягненню на користь позивача, по день постановлення рішення, без урахування обов’язкових податків та платежів, становить 42600 гривень 25 копійок (110,65грн.х385 робочих днів=42600,25грн.). З урахуванням наведеного, оскільки на день розгляду справи в суді збільшилась кількість робочих днів затримки розрахунку, та з урахуванням вимог ст..117 КЗпП України, позовні вимоги про стягнення середнього заробітку за весь час затримки розрахунку підлягають задоволенню на визначену судому суму 42600 гривень 25 копійок. Щодо вимог позивача про відшкодування завданої йому моральної шкоди в розмірі 5000 гривень, суд прийшов до висновку, що позивачем в цій частині належним чином не обґрунтовано розмір відшкодування завданих йому моральних страждань у в зв’язку з порушенням відповідачем його трудових прав на отримання належної йому винагороди за працю та розрахунку при звільненні. Відповідно до вимог ч.1 ст.237-1 КЗпП України відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику провадиться у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв’язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. Суд виходить з того, що позивачем доведено той факт, що внаслідок порушення його законних прав відповідачем він був вимушений звертатись до відповідача за отриманням довідок (а.с.8,9), а також з цим позовом до суду для захисту своїх порушених прав, що вимагало від нього додаткових зусиль для організації свого життя. Проте, враховуючи, що встановлення судом факту порушення відповідачем прав позивача є певним відшкодуванням завданої йому моральної шкоди, в зв’язку з цим відшкодування завданої позивачу моральної шкоди слід визначити в розмірі 1% від задоволеної суми майнових вимог, а саме в розмірі 637 гривень 91 копійка ((21190,70грн+42600,25грн.)х0,01= 637,91грн.). Судові витрати по даній справі складає судовий збір в сумі 637 гривень 91 копійка за майновим позовом та 243 гривні 60 копійок за немайновим позовом, а всього на загальну суму 881 гривня 51 копійка. В зв’язку з тим, що позивач звільнений від сплати судового збору, судові витрати відповідно до вимог ст.88 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача на користь держави. Відповідно до вимог пункту 1 частини 1 статті 367 ЦПК України суд зобов’язаний допустити негайне виконання рішення про присудження працівникові заробітної плати, але не більше ніж за один місяць На підставі викладеного,

Outcome: partial