Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-02 00:00:00

21.05.2015року позивач звернувся до суду з вищевказаним позовом. В обґрунтування позову вказує, що 29 квітня 2011 року між ДП «Укртрансгаз» Національної акціонерної компанії «Нафтогаз України» правонаступником якої є ПАТ «Укртрансгаз» та [PERSON] було укладено договір позики № 110401678. На виконання розпорядження Кабінету Міністрів України «Про реорганізацію дочірніх компаній Національної акціонерної компанії «Нафтогаз України» від 13.06.2012 року № 360-р та наказу Міністерства енергетики та вугільної промисловості України «Про реорганізацію Дочірньої компанії «Уктрансгаз» Національної акціонерної компанії «Нафтогаз України», внаслідок реорганізації ДК «Укртрансгаз» НАК «Нафтогаз України» шляхом перетворення в Публічне акціонерне товариство «Укртрансгаз» відповідно до п.1.2 статуту ПАТ «Укртрансгаз» є правонаступником усіх майнових та немайнових прав та обов'язків ДК «Укртрансгаз» НАК «Нафтогаз України». Згідно п.1.2 договору надана позика на придбання житла є безвідсотковою. Згідно умов цього договору, позикодавець передав позичальникові у власність грошові кошти в розмірі 480 000 грн.,а позичальник зобов'язався повернути позикодавцеві грошові кошти, у строк та у порядку, передбаченому цим договором. Строк надання позики згідно п.4.1 та 9.1 договору визначається з моменту отримання грошей позичальником і становить 162 місяці - до 31 грудня 2024 року. Пунктом 5.1 договору узгоджено графік, згідно якого встановлено строки і розміри щомісячних грошових відрахувань із заробітної плати або внесення грошових коштів в касу позикодавця. Графіком передбачено щомісячне відрахування 2963 грн. включно до серпня 2024 року та один платіж у розмірі 2 957 грн. за вересень 2024 року. Пунктом 5.2 договору передбачено, що у разі розірвання трудового договору позичальник зобов'язаний достроково погасити залишок позики, у строк не пізніше дня розірвання трудового договору (контракту). Договором передбачено випадки, за наявності яких у звільненого працівника не виникає зобов'язання достроково погасити залишок позики, а саме: працівник залишається працювати в системі підприємства нафтогазової промисловості або загальний трудовий стаж роботи в нафтогазовій галузі складає 5 і більше років. Між позикодавцем та позичальником трудові відносини склалися з 07.04.2010 року (згідно наказу № 147-к від 02.04.2010 р. про прийняття на роботу [PERSON]) і тривали до звільнення з роботи - 20.11.2014 року (згідно наказу № 512-к від 19.11.2014 року про звільнення із займаної посади [PERSON]). відповідно загальний трудовий стаж відповідача в Національній акціонерній компанії «Нафтогаз України», її дочірніх компаніях, підприємствах чи товариствах, що знаходяться в її корпоративному управлінні, складає 4 роки і 7 місяців, тобто менше 5 років. Інформація, що внаслідок розірвання трудового договору з позивачем відповідач працевлаштувався в Національній акціонерній компанії «Нафтогаз України» чи у дочірній компанії або ж підприємстві чи товаристві, що знаходяться в її корпоративному управлінні, у позивача відсутня. Враховуючи вищевикладене, позичальник зобов'язаний згідно умов п.5.2 договору достроково погасити суму позики в день звільнення, тобто - 20.11.2014 року, чого відповідачем зроблено не було. В ході розгляду справи представник позивача уточнила позовні вимоги, посилаючись на те, що відповідач періодично сплачував позику, просила суд стягнути з нього на користь позивача несплачену суму позики в розмірі 281479 грн., та відповідно до ст.625 ЦК України інфляційні витрати в сумі 138491 грн. 11 коп., три проценти річних від простроченої суми - 13316 грн. 94 коп., судовий збір 3654 грн. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала, з урахуванням уточнень та просила суд позов задовольнити та стягнути з відповідача на користь позивача несплачену суму позики в розмірі 281479 грн., інфляційні витрати в сумі 138491 грн. 11 коп., три проценти річних від простроченої суми - 13316грн. 94 коп., судовий збір 3654 грн. В задоволенні заяви про розстрочку виконання судового рішення просила відмовити. Відповідач та представник відповідача проти позову заперечували з посиланням на те, що відповідачем не отримувалася вимога про дострокове розірвання договору. Окрім того, відповідач не був повідомлений про порядок та умови повернення кошів, про діючий номер поточного рахунку позивача, так як стало відомо про арешти рахунків позивача. Також зазначали, що сума інфляції та три відсотки річних не відповідають засадам добросовісності та розумності, оскільки нарахована сума складає майже половину суми основного боргу. З урахуванням принципів добросовісності та розумності, враховуючи тяжкий майновий стан відповідача (у зв'язку із звільненням останнього з роботи), а також той факт, що бездіяльність позивача щодо надання відповіді на звернення відповідача від 17.11.2014 року, за своєю правовою суттю є простроченням кредитора (ст.613 ЦК України) відповідач просив суд звільнити від сплати нарахованих інфляційних витрат та трьох відсотків річних. 24.10.2016 року відповідачем також подана заява про розстрочку виконання рішення в порядку ст.27, 217 ЦПК України в якій зазначає, що враховуючи тяжкий матеріальний стан, після звільнення з роботи заробітна плата складає 3428, 03 грн., а згідно довідки з пенсійного фонду місячний розмір пенсії складає лише 2774,56 грн., відповідач продовжує добросовісно виконувати умови договору позики, а тому просив суд розстрочити виконання боргу за договором безвідсоткової позики від 29.04.2011 року у строк до 31.12.2024 року, шляхом щомісячної сплати платежів рівними частинами по 30 число кожного місяця. Ухвалою суду до участі в розгляді справи в якості третьої особи залучено [PERSON], котрий посилався на розсуд суду при винесенні рішення. Вислухавши пояснення представників сторін, відповідача, дослідивши письмові докази по справі, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню виходячи з наступного. 29 квітня 2011 року між ДП «Укртрансгаз» Національної акціонерної компанії «Нафтогаз України» правонаступником якої є ПАТ «Укртрансгаз» та [PERSON] було укладено договір позики № 110401678. На виконання розпорядження Кабінету Міністрів України «Про реорганізацію дочірніх компаній Національної акціонерної компанії «Нафтогаз України» від 13.06.2012 року № 360-р та наказу Міністерства енергетики та вугільної промисловості України «Про реорганізацію Дочірньої компанії «Уктрансгаз» Національної акціонерної компанії «Нафтогаз України», внаслідок реорганізації ДК «Укртрансгаз» НАК «Нафтогаз України» шляхом перетворення в Публічне акціонерне товариство «Укртрансгаз» відповідно до п.1.2 статуту ПАТ «Укртрансгаз» є правонаступником усіх майнових та немайнових прав та обов'язків ДК «Укртрансгаз» НАК «Нафтогаз України». Згідно п.1.2 договору надана позика на придбання житла є безвідсотковою. Згідно умов цього договору, позикодавець передав позичальникові у власність грошові кошти в розмірі 480 000 грн., а позичальник зобов'язався повернути позикодавцеві грошові кошти, у строк та у порядку, передбаченому цим договором. Строк надання позики згідно п.4.1 та 9.1 договору визначається з моменту отримання грошей позичальником і становить 162 місяці - до 31 грудня 2024 року. Пунктом 5.1 договору узгоджено графік, згідно якого встановлено строки і розміри щомісячних грошових відрахувань із заробітної плати або внесення грошових коштів в касу позикодавця. Графіком передбачено щомісячне відрахування 2963 грн. включно до серпня 2024 року та один платіж у розмірі 2 957 грн. за вересень 2024 року. Пунктом 5.2 договору передбачено, що у разі розірвання трудового договору позичальник зобов'язаний достроково погасити залишок позики, у строк не пізніше дня розірвання трудового договору (контракту). Договором передбачено випадки, за наявності яких у звільненого працівника не виникає зобов'язання достроково погасити залишок позики, а саме: працівник залишається працювати в системі підприємства нафтогазової промисловості або загальний трудовий стаж роботи в нафтогазовій галузі складає 5 і більше років. Стаття 627 ЦК України визначає свободу договору відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Між позикодавцем та позичальником трудові відносини склалися з 07.04.2010 року (згідно наказу № 147-к від 02.04.2010 р. про прийняття на роботу [PERSON]) і тривали до звільнення з роботи - 20.11.2014 року (згідно наказу № 512-к від 19.11.2014 року про звільнення із займаної посади [PERSON]) відповідно загальний трудовий стаж відповідача в Національній акціонерній компанії «Нафтогаз України», її дочірніх компаніях, підприємствах чи товариствах, що знаходяться в її корпоративному управлінні, складає 4 роки і 7 місяців, тобто менше 5 років. Інформація, що внаслідок розірвання трудового договору з позивачем відповідач працевлаштувався в Національній акціонерній компанії «Нафтогаз України» чи у дочірній компанії або ж підприємстві чи товаристві, що знаходяться в її корпоративному управлінні, відсутня. Статтею 1046 ЦК України дано визначення договору позики, згідно якого за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Передача позивачем та отримання відповідачем коштів у сумі 480000 грн. по договору підтверджується видатковим касовим ордером від 29.04.2011 року. Згідно ст.610 ЦК України порушення зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Згідно п.7.1 договору за невиконання або неналежне виконання своїх зобов'язань за договором, сторони несуть відповідальність згідно з чинним законодавством України. У відповідності до ст. 526 Цивільного Кодексу України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ст. 1049 Цивільного кодексу України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому Позивачем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Якщо договором не встановлений строк повернення позики або цей строк визначений моментом пред'явлення вимоги, позика має бути повернута позичальником протягом тридцяти днів від дня пред'явлення позикодавцем вимоги про це, якщо інше не встановлено договором. Позика вважається повернутою в момент передачі позикодавцеві речей, визначених родовими ознаками, або зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок. Договором встановлений строк повернення позики 20.11.2014 року - день розірвання трудового договору. З моменту звільнення і до цього часу відповідач періодичними платежами повертає позику, проте в повному обсязі її не повернув. В ході розгляду справи суду надавалися квитанції про сплату щомісячних платежів. Відповідно до розрахунку позивача розмір заборгованості по позиці відповідача складає 281479 грн. Відповідач вказану суму боргу не оспорював, а тому вона підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. Статтею 525 Цивільного кодексу України встановлено, що одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно статті 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до ст.1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити суму відповідно до статті 625 цього Кодексу, якою передбачено право з боржника вимагати сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3 % річних від простроченої суми. Враховуючи не своєчасне виконання відповідачем взятих на себе зобов'язань по поверненню позики, відповідно до ст.625 ЦК України слід стягнути з відповідача на користь позивача інфляційні втрати у розмірі 138491,11 грн. (за період з 01.12.2014 року по 31.03.2016 року) та 3 % річних у сумі 13316 грн.94 коп. (за період з 21.11.2014 року по 30.03.2016 року). При цьому слід зазначити, що законодавець не наділяє суд правом звільняти позичальників, при наявності неповернутого боргу, від виконання вимог ст. 625 ЦК України. Відповідно до ст.88 ЦПК України з відповідача на користь позивача слід стягнути судовий збір. Відповідно до ст.217 ЦПК України суд, який ухвалив рішення, може визначити порядок його виконання, надати відстрочку або розстрочити виконання, вжити заходів для забезпечення його виконання, про що зазначає в рішенні. Також суд вважає, що підстав для розстрочки виконання судового рішення немає, оскільки заявник не обґрунтував необхідність розстрочки та не довів обставини, за якими суд розглядає питання про розстрочку саме під час розгляду справи. На підставі викладеного та

Outcome: approved