Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-16 00:00:00

1. Позивачі звернулися до суду із вищевказаним позовом, мотивуючи тим, що квартира [ADDRESS] належить на праві спільної сумісної власності [PERSON], [PERSON], [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності на житло, виданого 03.05.1994р. Житлово-комунальним відділом Херсонського виробничого бавовняного об'єднання. [INFO]. помер [PERSON], після смерті якого залишилось спадкове майно, а саме 1/3 частини вищевказаної квартири. Відповідно до позовної заяви, у встановлений законом строк [PERSON] звернувся до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після смерті батька [PERSON], проте йому було відмовлено у зв'язку з відсутністю оригіналу свідоцтва про право власності на житло, проте надати вказаний оригінал не має можливості по причині втрати. Також позивачі зазначають, що для отримання дубліката свідоцтва про право власності на житло, [PERSON] звернулась до ВАТ «ХБК», проте їй було надано відповідь, що житлово-комунальний відділ ВАТ «ХБК» не належить до суб'єктів, які мають право на отримання спеціальних бланків та не наділені повноваженнями щодо видачі дублікатів свідоцтв про право власності на нерухоме майно. Крім того, при зверненні до Управління комунальної власності Херсонської міської ради щодо отримання дубліката свідоцтва про право власності на житло було надано відповідь, що виконавчими органами Херсонської міської ради не розглядалось питання приватизації квартири за вищевказаною адресою, тому немає правових підстав для видачі дубліката втраченого свідоцтва. Позивачі також зазначають, що вони є співвласниками квартири [ADDRESS], однак оскільки оригінал правовстановлюючого документу на зазначене житло втрачено та не може бути поновлено, вони обмежені у здійсненні права власності. У зв'язку з наведеним просили, визнати за [PERSON] право власності на 1/3 частину квартири за адресою [ADDRESS] загальною площею 37,87кв.м.; визнати за [PERSON] право власності на 1/3 частину квартири за адресою [ADDRESS] загальною площею 37,87кв.м.; визнати за [PERSON] право власності на 1/3 частину квартири за адресою [ADDRESS], загальною площею 37,87кв.м. в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON], який помер [INFO]. 2. Представник позивача [PERSON] за довіреністю [PERSON] в судовому засіданні підтримала позовні вимоги в повному обсязі, просила позов задовольнити з підстав, вказаних в позовній заяві. 2.1. Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явився, однак надав на адресу суду заяву, якою підтримав позовні вимоги в повному обсязі, просив позов задовольнити та розглянути справу без його участі. 2.1. Представник ВАТ «ХБК» в судове засідання не з'явився, про місце та час розгляду справи повідомлений належним чином, що підтверджується поштовим повідомленням, про причини неявки суд не повідомив, заяв про розгляд справи за його відсутності на адресу суд не надходило. 2.2. Представник Херсонської міської ради за довіреністю Голота О.Ю. в судовому засіданні позовні вимоги не визнала в повному обсязі, просила відмовити в задоволенні позову, у зв'язку з тим, що позивачами невірно обрано спосіб захисту їх прав. Зазначила, що необхідно в порядку окремого провадження встановити факт належності позивачам правовстановлюючого документу, а саме свідоцтва про право власності на житло від 03.05.1994р., виданого житлово-комунальним відділом Херсонського виробничого бавовняного об'єднання для захисту майнових прав позивачів та оформлення спадкових прав позивача [PERSON] Крім того вказала, що відсутні порушені права позивачів, завдані діями або бездіяльністю Херсонської міської ради. 3. Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення осіб, які брали участь у справі, суд встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини: - квартира [ADDRESS] належить на праві спільної сумісної власності [PERSON], [PERSON], [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності на житло, виданого 03.05.1994р. Житлово-комунальним відділом Херсонського виробничого бавовняного об'єднання згідно розпорядження від 18.04.1994р. №1585; - батьками позивача [PERSON], [INFO] є батько - [PERSON], мати - [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження, виданого 16.06.1987р. міським відділом ЗАГСу м.Херсона, актовий запис №1154; - 29.10.1996р. шлюб між [PERSON] та [PERSON] було розірвано, що підтверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу серії [NUMBER], виданого 29.10.1998р. Дніпровським відділом реєстрації актів громадянського стану м.Херсона, актовий запис №491; - [INFO]. помер [PERSON], про що в Книзі реєстрації смертей зроблено актовий запис за №51, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER], виданого 25.01.2010р. Відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпровського районного управління юстиції у м.Херсоні; - після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на 1/3 частину квартири [ADDRESS]; - спадкоємцями за законом першої черги є мати померлого [PERSON], [INFO]. та син померлого [PERSON], [INFO], інших спадкоємців немає; - 07.06.2010р. мати померлого [PERSON], у встановлений законом шестимісячний термін звернулась до Першої Херсонської державної нотаріальної контори із заявою, якою відмовилась від належної їй частки спадкового майна на користь [PERSON] - сина спадкодавця, на підставі чого 07.06.2010р. заведено спадкову справу №367 за 2010 рік та зареєстровано в Спадковому реєстрі; - 20.07.2010р. син померлого [PERSON], у встановлений законом шестимісячний термін звернувся до Першої Херсонської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини; - [PERSON], який помер [INFO]. до дня смерті проживав та був зареєстрований за адресою [ADDRESS], разом з ним за вищевказаною адресою на день смерті та протягом шести місяців після смерті проживали [PERSON], [PERSON], [PERSON], що підтверджується довідкою про склад сімї №537 від 29.07.2010р., виданою ТОВ «Добробут»; - [INFO] померла [PERSON], про що в Книзі реєстрації смертей зроблено актовий запис за №980, що підтверджується свідоцтвом про смерть, виданого 29.08.2013р. Міським відділом реєстрації актів цивільного стану Головного управління юстиції у Херсонській області; - при зверненні позивачів до Першої Херсонської державної нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину після смерті [PERSON], який помер [INFO]., їм було відмовлено у зв'язку з відсутністю правовстановлюючого документу на спадкове майно, а саме квартиру [ADDRESS]; - при зверненні позивача [PERSON] до ВАТ «ХБК» із заявою про видачу дубліката свідоцтва про право власності [PERSON] на квартиру за адресою [ADDRESS], яка була приватизована ЖКВ ВАТ «ХБК» від 03.05.1994р. згідно розпорядження №1585 від 18.04.1994р. було надано відповідь, що Житлово-комунальний відділ ВАТ «ХБК» не належить до суб'єктів, що мають право на отримання спеціальних бланків та не наділені повноваженнями щодо видачі дублікатів свідоцтв про право власності на нерухоме майно; - при зверненні державного нотаріусу Першої Херсонської державної нотаріальної контори Карпової Н.М. до Управління комунальної власності Херсонської міської ради із запитом щодо видачі дубліката свідоцтва про право власності на квартиру [ADDRESS] було надано відповідь, що виконавчими органами Херсонської міської ради не розглядалось питання приватизації квартир за вищевказаною адресою, тому не має правових підстав для видачі дубліката втраченого свідоцтва про право власності, що підтверджується відповіддю від 22.11.2013р. №2910; - на теперішній час оригінал правовстановлюючого документу на спірну квартиру втрачено, отримати дублікат втраченого правовстановлюючого документу позивачі не мають можливості, оскільки орган, який видавав свідоцтво про право власності житло не наділений повноваженнями щодо видачі його дублікатів; - відсутність оригіналу правовстановлюючого документу про право власності на спірну квартиру, перешкоджає позивачу [PERSON] оформити свої спадкові права на належну йому частину майна в позасудовому порядку. 4. Відповідно до ч.2 ст.328 ЦК України, право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до ст.392 ЦК України, власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Відповідно до ч. 1 ст. 355 ЦК України майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно). Відповідно до ст.368 ЦК України, спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю. Відповідно до п.5 постанови Пленуму Верховного суду України від 22.12.1995 року №20 «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності», частка учасника спільної сумісної власності визначається при поділі майна, виділі частки з спільного майна, зверненні стягнення на майно учасника спільної власності за його боргами, відкритті після нього спадщини. При відсутності доказів про те, що участь когось з учасників спільної сумісної власності (крім сумісної власності подружжя) у надбанні майна була більшою або меншою - частки визначаються рівними. Відповідно до положень постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», у разі смерті співвласника частки кожного із співвласників у праві спільної власності є рівними, якщо інше не було встановлено договором між ними. Частка померлого співвласника не може бути змінена за рішенням суду. Відповідно до ст.1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст.1222 ЦК України, спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Відповідно до ст.1221 ЦК України, місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця. Відповідно до ст.1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Відповідно до ст.1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Відповідно до ч.3 ст.1296 ЦК України, відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Відповідно до п.27 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 07.02.2014р. №5 «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав», з урахуванням положень частини першої статті 15 та статті 392 ЦК власник майна має право пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Згідно Листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ №24-753/0/4-13 від 16 травня 2013 року «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування»: якщо документи, що засвідчують право власності на нерухоме майно, існували, проте були втрачені власником та не можуть бути відновлені в передбаченому законом порядку, застосуванню підлягає ст.392 ЦК, відповідно до якої позов про визнання права власності може бути пред'явлений, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати власником документа, який засвідчує його право власності. 5. Враховуючи вищевикладене, суд на основі повного і всебічного з'ясування обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. Аналізуючи вищевказані обставини справи та докази, які були досліджені в процесі судового розгляду справи, судом встановлено, що позивачі набули право власності на спірну квартиру на підставі свідоцтва про право власності на житло від 03.05.1994р., виданого Житлово-комунальним відділом Херсонського виробничого бавовняного об'єднання, однак оригінал правовстановлюючого документу було втрачено та позивачі не мають можливості отримати дублікат свідоцтва про право власності на житло, у зв'язку з чим їх права підлягають захисту в судовому порядку шляхом визнання за ними права власності на вищевказану квартиру. Також, судом встановлено, що позивачі зверталися до відповідних органів із заявою про поновлення свого права та видачу дублікату свідоцтва, однак їм було відмовлено та ця відмова не є безпідставною, тому звернення позивачів до суду є єдино вірним та можливим способом вирішення питання щодо захисту їх порушених майнових прав. Судом достовірно встановлено, що спірна квартира також належала на праві спільної сумісної власності померлому [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності на житло, тобто спадкодавець [PERSON] мав всі права та обов'язки на спадкове майно - квартиру [ADDRESS], тому ці права та обов'язки не припинились після його смерті та входять до спадкової маси. Однак, оскільки ніяких домовленостей про розмір часток між співвласниками не було, жодних доказів щодо цього суду не надано та частка померлого співвласника не може бути змінена за рішенням суду, суд вважає за можливе визначити частки між співвласниками у спільній сумісній власності та визнати за позивачами по 1/3 частини оспорюваної квартири. Крім того судом встановлено, що позивач [PERSON] є єдиним спадкоємцем за законом після смерті [PERSON], інші спадкоємці за законом і заповітом, які б претендували на даний будинок відсутні та який у визначений законом строк прийняв в порядку спадкування за законом належне померлому майно, однак не може оформити свої спадкові права через втрату оригіналу правовстановлюючого документу. У зв'язку з наведеним, суд вважає за можливе визнати за [PERSON] право власності на 1/3 частину квартири в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON], оскільки іншим способом захистити порушене право позивача не можливо. 6.

Outcome: approved