Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-19 00:00:00

20 червня 2018 року представник позивача - Мельник Т.В. звернулася до суду з позовом до [PERSON] та [PERSON], в якому зазначила, що 17.07.2015 року о 23.30 годині з будівлі Дмитрівської сільської ради викрадено майно згідно балансової вартості на суму 13102,00 гривень. Вироком Волноваського районного суду Донецької області від 22.10.2015 року [PERSON] визнано винним у скоєнні вказаного кримінального правопорушення. Вироком Волноваського районного суду Донецької області від 22.05.2017 року [PERSON] також визнано винним у скоєнні вказаної крадіжки. У зв'язку з вчиненим кримінальним правопорушенням, відповідачами спричинено матеріальну шкоду позивачеві на загальну суму 13102 гривні 00 копійок. У зв'язку з тим, що відповідачами не відшкодовано завдану шкоду, представник позивача просила стягнути на користь Дмитрівської сільської ради 13102 гривні 00 копійок матеріальної шкоди, завданої злочином, а також 1500 гривень 00 копійок витрат на професійну правничу допомогу. У судове засідання представник позивача не з'явилася, надала заяву про розгляд справи за її відсутності, на задоволенні позовної заяви наполягала. Відповідачі у судове засідання не з'явилася, належним чином були повідомлені про дату та місце розгляду справи, надали заяви про розгляд справи за їх відсутності, позовні вимоги визнали у повному обсязі. Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що вироком Волноваського районного суду Донецької області від 22.05.2017 року відповідача [PERSON] визнано винним у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185 КК України. Як вбачається з тексту вироку, 22.10.2015 року Волноваським районним судом ухвалено обвинувальний вирок по вказаним правопорушенням стосовно [PERSON] (а.с.11-14). Крім того, під час кримінального провадження встановлено, що Дмитрівській сільській раді внаслідок злочинних дій відповідачів завдано матеріальну шкоду на загальну суму 13102,00 грн., що підтверджується довідкою Дмитрівської сільської ради (а.с.8). Відповідно до ч.1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідно до положень ч.6 ст. 82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов'язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Відповідно до положень статті 1166 Цивільного кодексу майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Шкода, завдана каліцтвом, іншим ушкодженням здоров'я або смертю фізичної особи внаслідок непереборної сили, відшкодовується у випадках, встановлених законом. Шкода, завдана правомірними діями, відшкодовується у випадках, встановлених цим Кодексом та іншим законом. Згідно ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Оцінюючи подані докази та вищевикладені обставини, суд приходить до переконання, що внаслідок вчинення кримінального правопорушення відповідачами [PERSON] та [PERSON] Дмитрівській сільській раді було завдано матеріальну шкоду в розмірі 13102,00 грн., а тому заявлені позовні вимоги позивачем є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню судом. Згідно ч.1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Враховуючи те, що позивач звільнений від сплати судового збору, суд вважає за необхідне стягнути з відповідачів до спеціального фонду Державного бюджету України судовий збір в сумі 704 гривні 80 копійок, оскільки позов підлягає задоволенню. Крім того, відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України з відповідачів на користь позивача підлягає стягненню 1500,00 гривень витрат на професійну правничу допомогу. На підставі ст.1166 ЦК України,

Outcome: approved