Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-08 00:00:00

21.10.2014 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення суми боргу, вказуючи на те, що його знайома [PERSON] в серпні 2014 року звернулася до нього з проханням позичити їй гроші, які терміново їй потрібні, на що він погодився та передав їй 34000грн., про що та написала 22.08.2014 року розписку, в якій зобов»язалася повернути борг 01.09.2014 року, але до теперішнього часу борг не повернула. Просить стягнути з відповідача на його користь суму боргу за розпискою в сумі 34000грн., 200грн. витрат на оформлення позовної заяви та судові витрати. В судовому засідання позивач наполягає на своїх вимогах. Відповідач [PERSON] та її представник [PERSON] в судовому засіданні позов не визнали, відповідач пояснила, що раніше вона працювала продавцем в магазині «[INFO]» ЧП [PERSON]. 22.08.2014 року на її відділі була перевірка, якою встановили недостачу, яка, згідно інвентаризації, склала приблизно 34000грн. Як виникла ця недостача вона не знає, але раніше вона брала з каси 7000грн. на особисті потреби. Приїхавший до магазину [PERSON] під загрозами змусив її в присутності свідків написати розписку про отримання грошей в сумі 34000грн. В міліцію з цього приводу вона не зверталася. В останні судові засідання відповідач та її представник повторно не з»явились, про дати слухання справи були повідомлені належним чином, про причини неявки суд не повідомили. Вислухавши сторони, пояснення свідків, вивчивши матеріали справи, суд вважає позов [PERSON] до [PERSON] про стягнення суми боргу за договором позики обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню. Згідно ст.1046 ЦК Ураїни, зо договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов»язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Згідно ч.2 ст.1047 ЦК України на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми. Згідно ч.1 ст.1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ст.610 ЦК України порушенням зобов»язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов»язання (неналежне виконання). Згідно ст.612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив зобов»язання, якщо він не приступив до виконання зобов»язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобов»язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення. Згідно зі ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльність особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдану майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Як встановлено у судовому засіданні, в серпні 2014 року між позивачем та відповідачем фактично був укладений договір позики та [PERSON] дав в борг [PERSON], а та отримала гроші в сумі 34000грн., та написала в присутності свідків про це розписку і зобов'язалася повернути їх до 01.09.2014 року. Згідно інвентаризаційної описи №8 від 22.08.2014 року ЧП [PERSON], магазин «[INFO]», відділ хлібний, на підставі розпорядження [PERSON], комісія у складі голови комісії [PERSON], членів комісії: [PERSON] та [PERSON], матеріально-відповідальна особа [PERSON], провели перевірку наявності матеріальних цінностей хлібного відділу магазину. Результат перевірки - мінус 34557,67грн. ( 129821,52-95263,85). Опис підписано [PERSON] При цьому в описі вказано, що всі цінності, перераховані в цій інвентаризаційній описі з 1 по 25 номер, комісією перевірені в натурі в її присутності та внесені в опис, в зв»язку з чим претензій до інвентаризаційної комісії у неї немає. Цінності, що перераховані в описі, знаходяться на її відповідальному збереженні, про що також є підпис [PERSON] ( копія опису в матеріалах справи). Свідок [PERSON] суду пояснила, що вона працює старшим продавцем ЧП «[PERSON]» та 22.08.2014 року приймала участь в якості голови комісії при інвентаризації матеріальніх цінностей в магазині «[INFO]» м.Селидове, за підсумками якої у продавця [PERSON], яка була матеріально-відповідною особою, була виявлена недостача грошей у сумі 34557грн.67коп. Після цього [PERSON] стала питати у кого можливо зайняти гроші, щоб повернути недостачу. В цей час до магазину приїхав [PERSON] та вона бачила як [PERSON] позичила у нього гроші, про що написала розписку в присутності [PERSON] та [PERSON] При цьому [PERSON] позичала гроші зі своєї ініціативи, та яких небудь погроз зі сторони [PERSON] в її адресу не було. Позичені гроші вона одразу передала [PERSON] Свідки [PERSON] та [PERSON] суду пояснили, що 22.08.2014 року вони були в складі комісії, яка проводила інвентаризацію матеріальніх цінностей в магазині «[INFO]» м.Селидове. В результаті інвентаризації у продавця [PERSON] була виявлена недостача грошових коштів у розмірі приблизно 35000грн. При цьому та просила, щоб вони про недостачу нікуди не повідомляли. Потім вони бачили як [PERSON] взяла у борг гроші у приїхавшого в той час [PERSON], про що вона написала розписку в їх присутності. Позика проходила в добровільному порядку за ініціативою [PERSON] Свідок по справі [PERSON] суду пояснила, що вона є приватним підприємцем та має магазин «[INFO]» в м.Селидове, в якому відповідачка працювала продавцем. Внаслідок проведеної 22.08.2014 року інвентаризації в магазині «[INFO]», у продавця [PERSON] була встановлена недостача в розмірі біля 35000грн. [PERSON] просила не повідомляти про це в міліцію та обіцяла повернути недостачу. На той час до магазину приїхав [PERSON], який дав [PERSON] в борг приблизно 35000грн., які та віддала їй та вона повернула їх в касу магазину. Гроші [PERSON] позичала у [PERSON] добровільно, якого небудь тиску на неї ніхто не оказував. Свідок по справі [PERSON] пояснила, що вона працює бухгалтером ЧП «[PERSON]» та 22.08.2014 року проводила ревізію в магазині «[INFO]» в м.Селидове. При цьому вона бачила, що при перевірки у сусідньому відділу, продавцем якого була [PERSON], була виявлена недостача приблизно на 35000грн. Після цього [PERSON] стала питати де зайняти гроші щоб покрити недостачу. В цей час до магазину приїхав [PERSON], який зайняв їй ці гроші, та вона їх повернула в касу. При цьому яких либо погроз з боку [PERSON] на її адресу не було. Свідок по справі [PERSON] в суді пояснила, що вона працює продавцем в ЧП «[PERSON]» та 23.08.2014 року приймала зміну у продавця [PERSON] При цьому вона бачила, що по хлібному відділу був борг в сумі приблизно 34000грн., який був списаний. Згідно розписки від 22.08.2014 року, наданій суду, [PERSON], що мешкає за адресою: [ADDRESS], [NUMBER], взяла в борг у [PERSON] гроші в сумі 34000грн. та зобов'язалася їх повернути до 01.09.2014 року, при цьому вказала, що написано особисто, без примусу, в присутності свідків [PERSON], [PERSON] (розписка в матеріалах справи). А тому з [PERSON] підлягає стягненню на користь [PERSON] 34000грн. боргу. Згідно ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, а тому з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в сумі 243грн.60коп. (квитанція в справі), та витрати на правову допомогу в сумі 200грн. (довідка адвоката в матеріалах справи).

Outcome: approved