Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-24 00:00:00

21.11.2017 року позивач звернулася до суду з даним позовом, у якому просить стягувати з відповідача на її користь аліменти на утримання повнолітнього сина [PERSON], [INFO], у розмірі ? частини з усіх видів його доходів щомісячно, до 08.06.2019 року. Вимоги обгрунтовані тим, що 29.07.1992 року сторони зареєстрували шлюб, який було розірвано. Від подружнього життя у них народився син [PERSON], [INFO]. На даний час син повнолітній, з 1997 року останній перебуває на обліку та проходить періодичне лікування з приводу органічного психічного розладу, внаслідок дисфункції головного мозку та визнаний інвалідом І групи «б». Відповідно до висновків МСЕК їх син потребує сторонньої допомоги та нагляду, оскільки має обмеження до самообслуговування, орієнтації, спілкування та здатності контролювати свою поведінку. Вона здійснює догляд за сином, самостійно його утримує, відповідач його життям не цікавиться, матеріальної допомоги не надає, хоч має таку можливість. Сторони в судове засідання не з'явились, подали письмові заяви, в яких просять справу розглянути у їх відсутності. Позивач вказала, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач зазначив, що позовні вимоги визнає в повному обсязі. Відповідно до реч. 2 ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] [PERSON] підтверджується, що він народився [INFO], його батьками є сторони у справі. Згідно копії довідки Червоноградської ЦМЛ від 31.08.2009 року №436, довідки психіатричної МСЕК №1 від 08.06.2017 року, [PERSON] з 1997 року перебуває на обліку та проходить періодичне лікування з приводу органічного психічного розладу, внаслідок дисфункції головного мозку та визнаний інвалідом І групи «б» з дитинства до 08 червня 2019 року. Відповідно до висновку лікарської комісії Червоноградської центральної міської поліклініки від 01.12.2017 року №1298, [PERSON] потребує сторонньої допомоги та нагляду, оскільки має обмеження до самообслуговування, орієнтації, спілкування та здатності контролювати свою поведінку. [PERSON] отримує державну соціальну допомогу інвалідам з дитинства, розмір якої з березня 2017 року по серпень 2017 року становить 9556, 94 грн., що підтверджується копією довідки Управління праці та соціального захисту населення Червоноградської міської ради 22.09.2017 року. Кошти на утримання непрацездатного сина відповідач в добровільному порядку не надає. Відповідно до ст. 198 Сімейного кодексу України, батьки зобов'язані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть таку матеріальну допомогу надавати. Відповідно до ст. 200 СК України, Суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Згідно з ч. 1 ст. 201 СК України до відносин між батьками і дочкою, сином щодо надання їм утримання застосовуються норми статей 187, 189-192 і 194-197 цього Кодексу. Ураховуючи вищенаведене, беручи до уваги визнання позову відповідачем, суд дійшов висновку про можливість останнього сплачувати на користь позивача аліменти на утримання непрацездатного сина Остапа у розмірі ? частини з усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, до 08.06.2019 року. Отже, позов задовольняється.

Outcome: approved