Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-04 00:00:00

20 листопада 2019 року позивач звернувся до суду з вказаним позовом в якому просить розірвати шлюб укладений між [PERSON] та [PERSON] зареєстрований 07.01.1981 року виконавчим комітетом Брускінської сільської ради Великоолександрівського районного Херсонської області, актовий запис № 5. \~ \~ \~ \~ В обґрунтування вимог позову вказав, на те, що з 07.01.1981 року перебуває в зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Від шлюбу неповнолітніх дітей не мають. Сімейне життя з відповідачем не склалося, у зв`язку з тим, що в них різні характери, різні погляди на життя, в результаті чого вони перестали бути родиною. Вважає, що примирення неможливе. Спору про розподіл майна не має. Просить шлюб розірвати. Позивач та його представник, в судове засідання не з`явились, надали заяву про розгляд справи за їх відсутності, не заперечували проти розгляду справи без відповідача. Відповідач, в судове засідання не з`явилася, надала заяву про розгляд справи за її відсутності, проти задоволення вимог позову не заперечує, у встановлений строк відзив на позовну заяву не надала, зустрічний позов до суду не пред`явила. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Так, відповідно до свідоцтва про одруження, серія [NUMBER] , виданого виконавчим комітетом Брускінської сільської ради Великоолександрівського районного Херсонської області, актовий запис № 5, сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 07.01.1981 року. Від шлюбу неповнолітніх дітей не мають. Шлюбні відносини з відповідачем припинені, майнового спору між ними немає, позивач до примирення не прагне, тому суд вважає, що сім`я розпалася остаточно і не може бути збережена. Останнім часом непорозуміння між сторонами загострились, вони перестали бути родиною, тому шлюб носить формальний характер і його збереження не відповідає інтересам сім`ї, тому позовні вимоги слід задовольнити. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Відповідно до ч. 3 ст. 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до збереження шлюбних відносин є порушенням права чоловіка, дружини на свободу та особисту недоторканість. Відповідно до ст. 109 СК України шлюб розривається судом, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їх права. Згідно із положеннями ст.ст. 110-112 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що має істотне значення. Статтею 16 Загальної декларації прав людини від 10 грудня 1948 року передбачено, що чоловіки і жінки користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Судом було встановлено, що причиною припинення шлюбно-сімейних відносин являється те, що між сторонами втрачено почуття любові одне до одного. Сім`я розпалася та існує формально. Оскільки подальше спільне проживання подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін шлюб підлягає розірванню. Відповідно до ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Оскільки відповідач при реєстрації шлюбу прізвище змінювала, що вбачається з дослідженого свідоцтва про укладення шлюбу та враховуючи ту обставину, що остання не ставить питання зміни прізвища, то після розірвання шлюбу їй слід залишити прізвище яке вона отримала при реєстрації шлюбу. Згідно з ч. 3 ст. 115 СК України - документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Таким чином, суд вважає встановленим, що заява про розірвання шлюбу відповідає інтересам дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а тому шлюб між сторонами необхідно припинити шляхом його розірвання. Також на підставі ст.141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати. На підставі викладеного,

Outcome: approved