Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-10 00:00:00

20.11.2017 р. [PERSON] звернулася до Літинського районного суду Вінницької області з даним позовом, мотивуючи тим, що вона є матір'ю малолітніх дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] які повністю перебувають на її утриманні і потребують матеріальної допомоги від батька. Батьком дітей є [PERSON] - відповідач у справі. Позивач в позовній заяві зазначає, що чоловік має матеріально утримувати дітей. Так як фізично здоровий, на його утриманні немає батьків непрацездатного віку та дітей від іншого шлюбу. Окрім того він періодично неофіційно працює на будівництві та по ремонту будинків і квартир, в звязку з чим має заробіток. Просить стягувати із відповідача аліменти на утримання дітей у твердій грошовій сумі у розмірі по 850 грн. на кожну дитину щомісячно починаючи їх стягнення з 20.11.2017 р. до досягнення дітьми повноліття. Позивач [PERSON] у судове засідання не з'явилася, через канцелярію суду подала заяву, відповідно до якої просить розглянути справу у її відсутність. Позов підтримує та просить його задовольнити (а.с. 17). Відповідач [PERSON] в судове засідання також не з'явився, проте через канцелярію суду подав заяву, відповідно до якої позов визнає та просить розглянути справу у його відсутність. Позов визнає, та не заперечує проти його задоволення (а.с. 15). Відповідно до ст. 197 ЦПК України, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося, оскільки сторони не з'явилися у судове засідання. Дослідивши матеріали справи та заяви сторін суд дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Згідно свідоцтва про народження серії 1-АМ № 113972, виданого 24.11.2008 року виконавчим комітетом Бірківської сільської ради Літинського району Вінницької області, актовий запис № 9, батьками [PERSON], [INFO], зазначені [PERSON] та [PERSON] (а.с.6). Згідно свідоцтва про народження серії 1-АМ № 181635, виданого 04.04.2011 року виконавчим комітетом Бірківської сільської ради Літинського району Вінницької області, актовий запис № 1, батьками [PERSON], [INFO], записані [PERSON] та [PERSON] (а.с. 7). Свідоцтвом про шлюб серії І-АМ№ 205667 виданим 18.08.2017 р. Вінницьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану ГТУЮ у Вінницькій області, актовий запис № 2166, пояснюється зміна прізвища позивача із «Січкоріз» на «Полевик» (а.с. 8). Відповідно до довідки, виданої виконавчим комітетом Літинської селищної ради Літинського району Вінницької області за № 4624, від 16.11.2017 р., діти [PERSON] та [PERSON] проживають разом із матір'ю [PERSON] за адресою вул. Б.Хмельницького, 79/1, смт. Літин Літинського району Вінницької області і знаходяться на її утриманні (а.с. 9). Декларація з прав дитини, проголошена Генеральною Асамблеєю ООН 20.11.1959 року, закріплює, що дитина повинна мати можливість користуватися благами соціального забезпечення, повинна бути забезпечена належним харчуванням, житлом, розвагами та медичним обслуговуванням. Найкраще забезпечення інтересів дитини повинно бути головним принципом, і відповідальність за це лежить перш за все на батьках дитини. Відповідно до ст. 18 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року, батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Держава вживає всіх необхідних заходів щодо забезпечення відновлення утримання дитини батьками. Згідно зі ст. 192 СК України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них. Декларація з прав дитини, проголошена Генеральною Асамблеєю ООН 20.11.1959 року, закріплює, що дитина повинна мати можливість користуватися благами соціального забезпечення, повинна бути забезпечена належним харчуванням, житлом, розвагами та медичним обслуговуванням. Найкраще забезпечення інтересів дитини повинно бути головним принципом, і відповідальність за це лежить перш за все на батьках дитини. Відповідно до ст. 18 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року, батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Держава вживає всіх необхідних заходів щодо забезпечення відновлення утримання дитини батьками. Відповідно до ст. 180 СК України та п. 15 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України, при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15.05.2006 р. №3, батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Згідно з п. 23 вищевказаної постанови Пленуму Верховного Суду України, відповідно до ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв'язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров'я когось із них. У новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили. Згідно ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини присуджуються у частці від доходу батька і (або) у твердій грошовій сумі. Згідно ч. 1 ст. 182 СК України суд при визначенні аліментів враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Згідно ч. 2 ст. 182 СК України (в редакції Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів» від 17.05.2017 р.), мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно ч. 1 ст. 179 СК України (в редакції Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів» від 17.05.2017 р.), аліменти, одержані на дитину, є власністю дитини. Ненадання відповідачем у добровільному порядку матеріальної допомоги на утримання дитини є підставою для задоволення позову. Вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд ураховує стан здоров'я та матеріальне становище дітей, відсутність даних про наявність у відповідача інших дітей, непрацездатної дружини, батьків, тому суд приходить до висновку, що аліменти слід визначити в твердій грошовій сумі в розмірі 850 грн. щомісячно до досягнення дітьми повноліття. При цьому судом враховано, що прожитковий мінімум на дитину віком від 6 до 18 років: 01.12.2017 р. - 1860 грн. , тобто 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на день ухвалення рішення становить 930 грн. На підставі п. 1 ч. 1 ст. 367 ЦПК України, суд допускає рішення до негайного виконання у частині стягнення розміру аліментів за один місяць. Згідно ч.1 ст.88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Зважаючи на те, що позивач була звільнена від сплати судового збору, дані витрати, згідно ч. 2 ст. 88 ЦПК України, слід стягнути з відповідача на користь держави. Згідно пп. 2 п.1 ч. 1 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», за подання до суду позовної заяви майнового характеру фізичною особою сума судового збору становить 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (станом на 11.12.2017 р. 640 грн.).

Outcome: approved