Jurisdiction: civil
Date: 2018-08-06 00:00:00

20 квітня 2018 року представник позивача начальник інституту Військово- Морських Сил Національного університету « Одеська морська академія» звернувся до суду з вищевказаним позовом до [PERSON] про стягнення витрат пов'язаних з утриманням у вищому навчальному закладі, посилаючись на те, що між факультетом військово- морських сил Національного університету « Одеська морська академія» та [PERSON] 02 жовтня 2015 року було укладено контракт про проходження військової служби з ЗС України курсантами вищого військового навчального закладу, військового навчального підрозділу вищого навчального закладу. Постановою КМУ « Питання підготовки військових фахівців для потреб Військово- Морських Сил Збройних Сил» від 13 липня 2016 року № 433 факультет військово- морських сил Національного університету « Одеська морська академія» було реорганізована шляхом перетворення в Інститут Військово- Морських Сил Національного університету «Одеська морська академія» Наказом ректора Національного університету « Одеська морська академія» від 02.11.2017 року № 1934 матроса [PERSON], курсанта 3 курсу Інституту ВМС НУ «ОМА» було відраховано через недисциплінованість останнього. Наказом начальника Інституту ВМС НУ «ОМА» (по стройовій частині) від 01.12.2017 року № 255 матроса [PERSON] було виключено із списків особового складу Інституту ВМС НУ «ОМА». Вказаний наказ відповідачем не оскаржувався та на теперішній час є чинним. Зазначеним наказом від 01.12.2017 року № 255 відповідачу було оголошено суму до відшкодування за час навчання в Інституті у загальному розмірі 1569,00 грн. З метою доведення відповідачу розміру суми до відшкодування за час навчання в інституті 01.12.2017 року позивач надав під підпис відповідачу повідомлення у якому останній зазначив про те, що він згоден протягом місяця відшкодувати Інститутові вказану заборгованість. Проте до теперішнього часу відповідач так і не відшкодував позивачеві понесених ним витрат на навчання. Тому вони просять стягнути з [PERSON] на користь держави в особі Інституту Військово- Морських Сил Національний університет « Одеська морська академія» витрати пов'язані з утриманням у вищому військовому навчальному закладі у загальному розмірі 1569,00 грн. А також стягнути з [PERSON] судовий збір в розмірі 1762,00 грн. на користь позивача. Представник позивача в судове засідання не з'явився, через канцелярію суду від нього надійшла заява в якій він просить розглядати справу у його відсутність за наявними у справі матеріалами, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить задовольнити, не заперечують проти винесення заочного рішення. Відповідач в судове засідання не з'явився, про дату, час і місце проведення судового засідання повідомлявся належним чином, причин неявки до суду не повідомив. Оскільки відповідач належним чином повідомлялась про дату розгляду справи і позивач не заперечує проти розгляду справи у відсутності відповідача суд, відповідно до ст.280 ЦПК України, виніс ухвалу про заочний розгляд справи. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заявлені вимоги підлягають задоволенню за наступними підставами. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть учать у справі фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Судом встановлено, що 09 жовтня 2015 року між Міністерством оборони України в особі начальника факультету військово- морських сил Одеської національної морської академії капітана 1 рангу Шарова Р.А. та [PERSON] укладений контракт про проходження останнім військової служби (навчання) у Збройних Силах України курсантом вищого військового навчального закладу, військового навчального підрозділу вищого навчального закладу, відповідно до умов якого останній взяв на себе зобов'язання проходити військову службу (навчання) на факультеті військово- морських сил Одеської національної морської академії протягом строку контракту відповідно до вимог, що регулюють порядок проходження військової служби. З наявної в матеріалах справи копії витягу наказу № 1583 від 31.07.2015 року начальника відділення особового складу та стройового факультету військово- морських сил ОНМА капітана 3 рангу - Алєксєєва В.В., вбачається, що [PERSON] зараховано на навчання на факультет військово-морських сил ОНМА на 1-й курс денної форми навчання на 2015-2016 навчальний рік за освітньо-кваліфікаційним рівнем « бакалавр» за державним замовленням: спеціалізація спеціальності підготовки: Корабельне протичовнове торпедне, мінне та протимінне озброєння. Крім того, з наявної в матеріалах справи копії витягу із наказу № 1934 від 02.11.2017 року офіцера відділення персоналу та стройового інституту ВМС НУ «ОМА» молодшого лейтенанта Любач І.Ю., вбачається, що [PERSON] відраховано за недисциплінованість курсанта 3-го навчального курсу денної форми навчання Інституту Військово- Морських Сил за освітньо- кваліфікаційним рівнем « бакалавр» за державним замовленням: спеціальність 172 телекомунікації та радіотехніка, спеціалізацію: « Корабельне протичовнове, торпедне, міцне та протимінне озброєння». Таким чином, судом встановлено, що відповідач [PERSON] проходив навчання та військову службу на факультеті військово- морських сил Одеської національної морської академії на посаді матроса у період часу з 31 липня 2015 року по 01 грудня 2017 року. 01 грудня 2017 року контракт про проходження останнім військової служби (навчання) у Збройних Силах України курсантами вищого військового навчального закладу, військового навчального підрозділу вищого навчального закладу, укладений між Міністерством оборони України в особі начальника Факультету військово- морських сил Одеської національної морської академії капітана 1 рангу Шарова Р.А. та [PERSON] від 09 жовтня 2015 року достроково припинений у зв'язку з відрахуванням останнього за недисциплінованість. Згідно п. 1 зазначеного контракту у разі дострокового розірвання Контракту через небажання продовжувати навчання або недисциплінованість чи відмови від подальшого проходження військової служби на посадах офіцерського складу після закінчення цього закладу відповідач зобов'язаний відшкодувати Міністерству Оборони України витрати, пов'язані з утриманням у закладі, в якому проходить військову службу (навчання). Відповідно до п. 36 Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України, затвердженого Указом Президента України № 1153/2008 від 10.12.2008 року, однією з підстав для дострокового припинення (розірвання) контракту про навчання курсантом вищого військового навчального закладу, є відмова від проходження військової служби на посадах осіб офіцерського складу після закінчення навчання. Пунктом 10 статті 25 Закону України « Про військовий обов'язок і військову службу» визначено, що курсанти в разі дострокового розірвання контракту через небажання продовжувати навчання, або через недисциплінованість та в разі відмови від подальшого проходження військової служби на посадах осіб офіцерського складу після закінчення вищого навчального закладу відшкодовують Міністерству Оборони України та іншим центральним органам виконавчої влади, яким підпорядковані ці навчальні заклади, витрати, пов'язані з їх утриманням у вищому навчальному закладі, відповідно до порядку і умов, встановлених Кабінетом Міністрів України. У разі відмови від добровільного відшкодування витрат, таке відшкодування здійснюється у судовому порядку. Порядок відшкодування курсантами та особами офіцерського складу витрат, пов'язаних з їх утриманням у вищих навчальних закладах затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 12 липня 2006 року № 964. Зазначений Порядок визначає механізм відшкодування курсантами в разі дострокового розірвання контракту через небажання продовжувати навчання або через недисциплінованість та в разі відмови від подальшого проходження військової служби на посадах осіб офіцерського складу після закінчення вищого навчального закладу, а також особами офіцерського складу, які звільняються з військової служби протягом п'яти років після закінчення вищого військового навчального закладу або військового навчального підрозділу вищого навчального закладу відповідно до пунктів «е», «є», «ж», «и», «і» частини шостої статті 26 Закону України « Про військовий обов'язок і військову службу» витрат, пов'язаних з їх утриманням у вищому навчальному закладі. Так, відповідно до п. 3 зазначеного Порядку, відшкодування здійснюється у розмірі фактичних витрат, пов'язаних з: грошовим, продовольчим, речовим, медичним забезпеченням; перевезенням до місця проведення щорічної основної та канікулярної відпустки та у зворотному напрямку; оплатою комунальних послуг і вартості спожитих енергоносіїв. В матеріалах справи наявна копія витягу з наказу № 255 від 01.12.2017 року, з якого вбачається, що сума витрат за час навчання [PERSON] в Інституті Військово - Морських Сил Національного університету «Одеська морська академія» за період часу з 31 липня 2015 року по 01 грудня 2017 року становить 1569,00 грн. Відповідачем не надано належних та допустимих доказів на спростування тверджень та розрахунків позивача. На час розгляду справи судом, відповідачем не надано даних, що свідчать про відшкодування зазначених витрат у добровільному порядку. Відповідно до п.7 «Порядку відшкодування курсантами витрат, пов'язаних з їх утриманням у вищих навчальних закладах», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.07.2006 року № 964, у разі відмови особи добровільно відшкодувати витрати, стягнення їх сум здійснюється у судовому порядку. Згідно зі ст. ст. 525, 526, 530 ЦК України зобов'язання мають виконуватися належним чином і в термін передбачений договором, одностороння відмова від виконання зобов'язання не допускається, боржник не звільняється від відповідальності за виконання грошового зобов'язання. Згідно з ч. 1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Таким чином, виходячи з умов контракту та враховуючи наведені правові норми, [PERSON] повинен нести цивільно-правову відповідальність у вигляді відшкодування витрат, пов'язаних з його утриманням на факультеті. За таких обставин справи суд вважає, що позовні вимоги Інституту Військово- Морських Сил Національного університету « Одеська морська академія» до [PERSON] про стягнення витрат пов'язаних з утриманням у вищому навчальному закладі, слід задовольнити у повному обсязі, оскільки заявлені позивачем вимоги ґрунтуються на законі та доведені у встановленому законом порядку. Враховуючи задоволення позовних вимог позивача в повному обсязі, судовий збір, відповідно до ст. 141 ЦПК України, підлягає стягненню з відповідача [PERSON].

Outcome: approved