Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-22 00:00:00

20 травня 2016 року заявник [PERSON], зацікавлена особа: Новгород-Сіверський міжрайонний відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції Чернігівської областізвернулася до суду із заявою про встановлення факту смерті в порядку статті 257-1 ЦПК України, її чоловіка [PERSON], [INFO], місце народження м.Донецьк, Україна, який помер [INFO] року в м. Донецьк. Заява мотивована тим, що заявник з 20.06.1974 року перебувала у шлюбі з [PERSON] Вони були переміщені з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції та проживали в Гремяч Новгород-Сіверського району Чернігівської області. На початку 2016 року її чоловік [PERSON] поїхав до тимчасово окупованої території щоб забрати речі та під час перебування на тимчасово окупованій території в м. Донецьк, помер. Проте Новгород-Сіверський міжрайонний відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції Чернігівської області відмовив їй у видачі свідоцтва про смерть чоловіка, оскільки свідоцтво про смерть видане та завірене печаткою та кутовим штампом Донецької народної республіки. На даний час заявник є спадкоємцем майна померлого та має намір оформити спадщину після смерті чоловіка, отримання допомоги на поховання та нарахованої і невиплаченої пенсії, однак відсутність свідоцтва про смерть є перешкодою в цьому. Наведена обставина і стала підставою для звернення до суду. В судовому засіданні представник заявника заявлені вимоги підтримав, з підстав, викладених в заяві та просив їх задовольнити. Представник зацікавленої особи в судовому засіданні не заперечила проти заявлених вимог. Вислухавши доводи сторін, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що заява підлягає задоволення з наступних підстав. Відповідно до свідоцтва про укладення шлюбу, серії [NUMBER] [PERSON], 20 червня 1973 року уклала шлюб з [PERSON], обравши спільне прізвище «[PERSON]». Згідно свідоцтва про смерть [NUMBER] від 01 травня 2016 року, виданого Петровським відділом РАЦС м. Донецьк реєстраційної палати Міністерства юстиції Донецької народної республіки [PERSON], [INFO] уродженець м. Донецьк , Україна, помер [INFO] року в м. Донецьк, Донецької народної республіки. З урахуванням вищевикладеного, суд вважає, що факт смерті [PERSON] знайшов своє підтвердження. Відповідно до наявного в матеріалах справи, листа заінтересованої особи від 17.05.2016 року, № 222/02.4-5 заявнику було відмовлено у проведенні реєстрації смерті матері із-за відсутності відповідних документів встановленої форми. За приписом ст. 17 Закону України Про державну реєстрацію актів цивільного стану державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі: 1) документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров'я або судово-медичною установою; 2) рішенням суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою. Державна реєстрація смерті проводиться за останнім місцем проживання померлого, за місцем настання смерті чи виявлення трупа або за місцем поховання. Відповідно до частин 1-3 ст.9 Закону України Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України державні органи та органи місцевого самоврядування, утворені відповідно до Конституції та законів України, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території діють лише на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків. Відповідно до п. 8 ч. 1 ст. 256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту у разі смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. На підставі вищевикладеного, враховуючи обставини справи, зумовлені фактичним настанням смерті на тимчасово окупованій території України; відсутністю у заявника свідоцтва про смерть, встановленого діючим законодавством України форми, та неможливістю проведення державної реєстрації смерті, суд вважає за необхідне задовольнити заяву, оскільки єдиним способом захисту прав для заявниці є встановлення факту смерті її чоловіка, що в подальшому надасть можливість вступити у спадщину. Відповідно до п. 8 ч. 1 ст. 367 ЦПК України у справі про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України визначеній Верховною Радою України суд допускає негайне виконання рішень.

Outcome: approved