Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-06 00:00:00

21 квітня 2015 року [PERSON] звернулася до суду із указаною позовною заявою, у якій зазначила, що 27 липня 2014 року померла її мати [PERSON], яка по день смерті проживала і була зареєстрована в [INFO]. Після її смерті залишилось спадкове майно, яке складається з земельної ділянки площею 1,8142 га, розташованої на території Плебанівської сільської ради Шаргородського району Вінницької області, що підтверджується державним актом на право власності на земельну ділянку серії ЯА № 321370, виданим Шаргородською райдержадміністрацією 21 жовтня 2005 року. Звернувшись до нотаріуса для оформлення спадщини, зясувалось, що вона пропустила шестимісячний строк, встановлений для прийняття спадщини, у звязку із чим їй було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії. Причиною пропуску строку звернення у нотаріальну контору для оформлення спадщини стало те, що вона невірно зрозуміла розяснення працівників Плебанівської сільської ради Шаргородського району Вінницької області про те, що вона вступила в фактичне володіння і управління майном померлої, і що їй треба подати заяву в нотаріальну контору про прийняття спадщини до шести місяців з дня смерті спадкодавця, а вже оформляти спадщину - після шести місяців з дня смерті спадкодавця, а не навпаки, тобто вважала, що фактичне володіння прирівнюється до прийняття спадщини. Просить визнати, що строк для прийняття спадщини після смерті матері пропущений нею з поважних причин та визначити їй додатковий строк у два місяці для подання заяви про прийняття спадщини після смерті матері. У судовому засіданні позивач [PERSON] підтримала позовні вимоги, просила визнати, що строк для прийняття спадщини пропущений нею з поважних причин та визначити їй додатковий строк у два місяці для подачі заяви про прийняття спадщини після смерті Матері [PERSON] Представник відповідача у судове засідання не зявився, однак від в.о. сільського голови Плебанівської сільської ради Шаргородського району Вінницької області [PERSON] до суду надійшла заява, в якій вона просить справу розглянути у відсутності представника сільської ради, позовні вимоги визнає, заперечень щодо його задоволення немає. Вислухавши пояснення позивача та дослідивши докази, що є у справі, суд установив наступні обставини. 27 липня 2014 року у с. Калинівка Шаргородського району Вінницької області померла [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть [PERSON] 1-АМ № 297178 (а.с. 6). Після смерті [PERSON] залишилось спадкове майно, зокрема, земельна ділянка площею 1,8142 га, розташована на території Плебанівської сільської ради Шаргородського району Вінницької області, що підтверджується державним актом на право власності на земельну ділянку серії ЯА № 321370, виданим Шаргородською райдержадміністрацією 21 жовтня 2005 року (а.с. 8). Спадкоємцем після смерті [PERSON] є позивач по заповіту, посвідченому секретарем Плебанівської сільської ради Шаргородського району Вінницької області 7 червня 1994 року, зареєстрованому в реєстрі за № 45 (а.с. 7). Із довідки виконавчого комітету Плебанівської сільської ради Шаргородського району Вінницької області вбачається, що спадкоємцем за заповітом після смерті [PERSON] є її дочка [PERSON], спадкоємців за законом немає (а.с. 12). Постановою державного нотаріуса Шаргородського районного нотаріального округу Вінницької області [PERSON] від 17.04.2015 позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, з підстави пропуску нею строку для подання заяви про прийняття спадщини (а.с. 13). Судом установлено, що позивач пропустила шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини після смерті матері [PERSON], оскільки невірно зрозуміла розяснення працівників Плебанівської сільської ради Шаргородського району Вінницької області про те, що вона вступила в фактичне володіння і управління майном померлої і що їй треба подати заяву в нотаріальну контору про прийняття спадщини до шести місяців з дня смерті спадкодавця, а вже оформляти спадщину - після шести місяців з дня смерті спадкодавця, тобто вважала, що фактичне володіння прирівнюється до прийняття спадщини. Установленим судом обставинам відповідають цивільні правовідносини, повязані із спадкуванням, які регулюються Цивільним кодексом України (далі ЦК України). Так, згідно зі статтями 1216 та 1217 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Частинами 1 та 2 ст. 1220 ЦК України встановлено, що спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою. Місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця (ч. 1 ст. 1221 ЦК України). Відповідно до ч. 1 ст. 1222 ЦК України, спадкоємцями за заповітом і за законом, зокрема, можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини. Частиною 1 ст. 1268 ЦК України передбачено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Згідно із ч. 2 ст. 1269 ЦК України, заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто. Відповідно до ч. 1 ст. 1270 ЦК України, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Згідно з частинами 1 та 3 ст. 1272 ЦК України, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого ст. 1270 ЦК України, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Відповідно до статей 10, 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. З огляду на викладене, суд вважає поважною та обґрунтованою причину пропуску позивачем строку для подачі заяви про прийняття спадщини, а тому, на переконання суду, позивачу належить визначити додатковий строк для подачі заяви про прийняття спадщини після смерті матері у два місяці, який слід відраховувати з дня набрання рішенням суду законної сили. Ураховуючи викладене вище, суд приходить до висновку про повне задоволення позову.

Outcome: approved