Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-20 00:00:00

21 січня 2014 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на сина [PERSON], [INFO] в розмірі 1/4 всіх доходів відповідача та не менше 30 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку від дня пред'явлення позову до досягнення повноліття дитиною, а також про стягнення з відповідача аліментів за минулі три роки за період: грудень 2011 року по грудень 2013 року в розмірі 1/4 всіх його доходів та не менше 30 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку. У судовому засіданні позивач [PERSON] підтримала свій позов, пояснила, що [INFO] у неї народився син [PERSON], батьком якого є відповідач [PERSON], що підтверджується Свідоцтвом про народження. Відповідач проживає в іншому населеному пункті, сином не цікавиться і участі в його утриманні не приймає. Син проживає разом з нею та знаходиться на повному її утриманні. На всі її звернення протягом останніх років з проханням надавати кошти на утримання сина відповідач не реагує, хоча він є приватним підприємцем, має змогу допомагати дитині матеріально, інших осіб на утриманні у нього немає. У сина власних доходів немає. У неї на утриманні є також друга дитина - дочка [PERSON], 1998 року народження, і мати - [PERSON], яка є інвалідом другої групи та потребує її допомоги. Вона поки що працює у приватного підприємця, але у зв'язку зі скороченням працівників її звільнять у квітні 2014 року. Відповідач [PERSON], який вважається повідомленим належним чином про місце, день і час судового розгляду на підставі ч. 8 ст. 76 ЦПК України (відмовився від отримання судової повістки), у судове засідання не з'явився, про причини неявки суду не повідомив, заяви про розгляд справи за його відсутності чи заперечень проти позову суду не подав. Позивач не заперечував проти розгляду справи та ухвалення заочного рішення на підставі наявних у справі доказів, тому суд постановив ухвалу про заочний розгляд справи. Суд, вислухавши пояснення позивача, дослідивши подані ним письмові докази, встановив такі обставини справи та відповідні їм правовідносини сторін. [PERSON] і [PERSON] є батьками [PERSON], який народився [INFO], що підтверджується Свідоцтвом про народження, виданим 24.10.2006 року Родниківською сільською радою Уманського району Черкаської області, серії [NUMBER], актовий запис № 28. Відповідач [PERSON] проживає окремо від позивача та сина: місце проживання зареєстроване в с. Ропотуха Уманського району Черкаської області, а [PERSON] проживає разом із сином [PERSON], дочкою [PERSON], 1998 р.н., та матір'ю [PERSON] в с. Родниківка Уманського району Черкаської області, що підтверджується, відповідно, довідкою адресно-довідкового підрозділу УДМС України в Черкаській області від 05.02.2014 року та довідками про склад сім'ї позивача, виданими Родниківською сільською радою Уманського району 09.01.2014 року за № 21, № 20. Як вбачається з пояснень позивача та матеріалів справи відповідач [PERSON] є працездатним, здійснює підприємницьку діяльність, інших осіб на утриманні не має, аліментів не сплачує, тому має змогу надавати матеріальну допомогу сину, сплачуючи аліменти. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. При визначенні розміру аліментів суд згідно зі ст. 182 СК України враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення, при цьому мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову (ст. 191 СК України). У статті 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2014 рік» установлено, що у 2014 році прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць для дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня - 1286 гривень. Ураховуючи наведені вище обставини та положення законів, суд вважає, що вимога про стягнення аліментів на дитину від дня пред'явлення позову до суду підлягає задоволенню повністю. Позивачем заявлена вимога про стягнення з відповідача на його користь аліментів на утримання сина [PERSON] за минулий час, а саме: за період з грудня 2011 року по грудень 2013 року. Частиною 2 статті 191 СК України визначено, що аліменти за минулий час можуть бути присуджені, якщо позивач подасть суду докази того, що він вживав заходів щодо одержання аліментів з відповідача, але не міг їх одержати у зв'язку з ухиленням останнього від їх сплати. У цьому разі суд може присудити аліменти за минулий час, але не більш як за три роки. Доказів того, що протягом періоду з грудня 2011 року по грудень 2013 року позивач вживав заходів щодо одержання аліментів з відповідача, але не міг їх одержати у зв'язку з ухиленням останнього від їх сплати, [PERSON] не надала суду. У зв'язку з тим, що позивачем [PERSON] не доведено наявності підстав для стягнення з відповідача аліментів за минулий час, ця позовна вимога не підлягає задоволенню. Відповідно до ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору звільняються позивачі - за подання позовів про стягнення аліментів. Частиною 3 статті 88 ЦПК України встановлено, що якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави. Оскільки судом задовольняються вимоги позивача майнового характеру, то суд визначає суму судового збору на підставі норм підпункту 1 п. 1 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», п. 3 ч. 1 ст. 80 ЦПК України та ст. 8 Закону України «Про державний бюджет України на 2014 рік». Сума судового збору, що підлягає стягненню з відповідача, складає 243,60 грн.

Outcome: partial