Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-09 00:00:00

20 квітня 2017 року позивачка звернулася з даним позовом до суду, мотивуючи його тим, що 17 жовтня 2015р. помер її чоловік [PERSON], після смерті якого відкрилась спадщина за законом на 1/2 частину будинковолодіння № 20 по вул. Садовського в м. Коломиї. Вона прийняла спадщину, оскільки, на день смерті чоловіка проживала з ним в частині спірного будинковолодіння. 25 січня 2017р. вона звернулась до Коломийської міської державної нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину на успадковану нею 1/2 частину будинковолодіння після смерті чоловіка. Однак, державним нотаріусом було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії та видачі їй свідоцтва про право на спадщину у звязку з тим, що право власності на зазначену частку - 1/2 житлового будинку, що знаходиться в м. Коломия, вул. Садовського, буд.20, Івано-Франківської області не зареєстровано. Оскільки вона фактично прийняла спадщину, то просить суд визнати за нею право власності на спадкове майно після смерті [PERSON] на 1/2 частину будинковолодіння № 20 по вул. Садовського в м. Коломия, Івано-Франківської області. Позивачка подала до суду заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач теж подав до суду заяву, згідно якої позов визнає та просить справу слухати без його участі. Зясувавши обставини, на які позивачка посилається, як на підставу своїх вимог, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, суд вважає, що позов слід задовольнити з таких підстав. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON], батьки померлого [PERSON], перенесли будинок, який купили в селі і встановили його на земельній ділянці по вул. Садовського, 20 в м. Коломия, що було підтверджено план-схемою будинковолодіння № 20 по вул. Садовського в м. Коломия, складеним Коломийським МБТІ, довідкою Коломийського МБТІ за № 19859 від 16 травня 2008 року, довідкою Коломийського МБТІ за № 1811-а від 20 травня 2008 року, рішенням виконкому Коломийської міської ради за № 76 від 24 лютого 1983 року. Однак, згідно довідки Коломийського МБТІ №19859 від 16 травня 2008 року дане будинковолодіння так і не було зареєстровано. Спірне будинковолодіння було майном подружжя [PERSON] та [PERSON], а тому кожному з них належало по 1/2 частині даного будинковолодіння. 29 грудня 2000 року [PERSON] помер і після його смерті відкрилась спадщина по закону на 1/2 частину спірного будинковолодіння. До спадкоємців першої черги після смерті [PERSON] відносились дружина спадкодавця [PERSON] та його сини: [PERSON] та [PERSON]. Вони прийняли спадщину, оскільки, [PERSON] та [PERSON] на день смерті спадкодавця проживали в спірному будинковолодінні і після його смерті вступили в управління спадковим майном, а [PERSON] в шестимісячний строк після смерті батька подав до Коломийської міської нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Вказане обставини було підтверджено довідкою КПЕЖ за № 2705 від 17 червня 2008 року та витягом із Спадкового реєстру за № 1-13/1712 від 21 травня 2008 року. Спадкоємці [PERSON], [PERSON] та [PERSON] після смерті [PERSON]успадкували кожен по 1/6 частині спірного будинковолодіння. 05 січня 2001 року померла [PERSON]. На день смерті їй належало на праві власності 2/3 частини спірного будинковолодіння. Спадкоємцями на спадщину за законом були її сини [PERSON] та [PERSON]. Вони прийняли спадщину, що підтверджується довідкою КПЕЖ за № 2705 від 17 червня 2008 року та витягом із Спадкового реєстру за № 1-13/1711 від 21 травня 2008 року. Так як згідно ст. 548 ЦК України (в редакції 1963 року) прийнята спадщина належить спадкоємцям з дня її відкриття, то після смерті [PERSON] її спадкоємці [PERSON] та [PERSON] успадкували кожен по 1/3 частині спірного будинковолодіння і таким чином кожному з них належало по 1/2 частині даного будинковолодіння, однак за життя вони не встигли зареєструвати право власності на свої частки. 17 жовтня 2015 р. помер [PERSON], про що складено відповідний актовий запис № 515. Після його смерті відкрилася спадщина за законом на 1/2 частину будинковолодіння № 20 по вул. Садовського в м. Коломиї, Івано-Франківської області. Спадкоємцем першої черги є дружина померлого [PERSON].Вона прийняла спадщину, оскільки на день смерті чоловіка проживала з ним в частині спірного будинковолодіння. З метою оформлення спадщини позивачка 25 січня 2017р. звернулась до Коломийської міської державної нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину. Однак, державним нотаріусом було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії та видачі їй свідоцтва про право на спадщину у звязку з тим, що право власності на зазначену частку - 1/2 житлового будинку, що знаходиться в м. Коломия, вул. Садовського, буд.20, Івано-Франківської області, не зареєстровано. У відповідності до ч. 1 ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Статтею 392 ЦК України передбачено, що власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Оскільки позивачка фактично прийняла спадщину після смерті чоловіка, а відповідач не заперечує проти позову, то суд приходить до висновку, що необхідно визнати за [PERSON] право власності на спадкове майно після смерті [PERSON] на 1/2 частину будинковолодіння № 20 по вул. Садовського в м. Коломия, Івано-Франківської області. Наведене стверджується: копіями довідок НАП /а.с.6-7/, копією свідоцтва про смерть /а.с.8/, копією свідоцтва про укладення шлюбу /а.с.9/, копією технічного паспорта /а.с.10-12/, копією виписки з інвентаризаційних матеріалів /а.с.13/, копією постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії /а.с.14/, копією договору дарування /а.с.15-16/, копією інформаційної довідки /а.с.17/, копією рішення Коломийського міськрайонного суду від 16.01.2009р. /а.с.18/. На підставі ст.,ст. 529, 548, 549 ЦК України (в редакції 1963 р.), 16, 392, 1222, 1268-1270 ЦК України та

Outcome: approved