overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-28 00:00:00

21 жовтня 2013 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування своїх вимог позивач [PERSON] посилалася на те, що 10 жовтня 2009 року у Відділі реєстрації актів цивільного стану по місту Новомосковську Новомосковського міськрайонного управління юстиції Дніпропетровської області вона зареєструвала шлюб з відповідачем, актовий запис № 450. Від шлюбу мають дитину - [PERSON] [INFO]. Позивач зазначила, що вона та відповідач з лютого 2013 року не підтримують шлюбні відносини, не ведуть спільного господарства, в зв'язку із сварками, відсутність взаєморозуміння, різними поглядами на життя, вона втратила почуття любові та поваги до чоловіка, подальше спільне життя та збереження шлюбу вона вважає неможливим, таким, що суперечить її інтересам. В зв'язку з наведеним, в позовній заяві [PERSON] просила суд розірвати шлюб між нею та відповідачем. В судове засідання позивач [PERSON] не з'явилася, в своїй заяві просила суд розглянути справу без її участі, позовні вимоги підтримує, в разі задоволення позову, просила її прізвище залишити без змін. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, в своїй заяві просив суд розглянути справу без його участі, позов визнав, просив суд розірвати шлюб. Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, приходить до переконання, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню, з наступного. Судом встановлено, що 10 жовтня 2009 року у Відділі реєстрації актів цивільного стану по місту Новомосковську Новомосковського міськрайонного управління юстиції Дніпропетровської області сторони зареєстрували шлюб, актовий запис № 450, що підтверджується відповідним свідоцтвом. Від шлюбу сторони мають дитину - [PERSON] [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження. На підставі ст. 104 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Відповідно до вимог ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони не підтримують шлюбні відносини з лютого 2013 року, не ведуть спільне господарство, позивачка втратила почуття любові та поваги до чоловіка, подальше спільне життя і збереження шлюбу вважає неможливим, за таких обставин суд приходить до переконання, що подальше збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з подружжя, що мають істотне значення, і шлюб підлягає розірванню. Враховуючи вищевикладене і

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-17 00:00:00

21 жовтня 2013 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування своїх вимог позивач [PERSON] посилалася на те, що 25 жовтня 2008 року у Вила-Ярузькій сільській раді Чернівецького району Вінницької області вона зареєструвала шлюб з відповідачем, актовий запис № 02. Від шлюбу мають дитину - [PERSON] [INFO]. Позивач зазначила, що вона та відповідач з вересня 2013 року не підтримують шлюбні відносини, не ведуть спільного господарства, в зв'язку із відсутністю взаєморозуміння, сварками, чоловік принижував її, проявляв неповагу, вона втратила почуття любові та поваги до чоловіка, подальше спільне життя та збереження шлюбу вважає неможливим, таким, що суперечить її інтересам. В зв'язку з наведеним, в позовній заяві [PERSON] просила суд розірвати шлюб між нею та відповідачем. В судове засідання позивач [PERSON] не з'явилася, в своїй заяві просила суд розглянути справу без її участі, позовні вимоги підтримує, в разі задоволення позову, просила її прізвище залишити без змін. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, про місце, дату і час розгляду справи належним чином повідомлений, в в'язку з чим, судом проведений заочний розгляд справи. Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, приходить до переконання, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню, з наступного. Судом встановлено, що 25 жовтня 2008 року у Вила-Ярузькій сільській раді Чернівецького району Вінницької області сторони зареєстрували шлюб, актовий запис № 02, що підтверджується відповідним свідоцтвом. Від шлюбу сторони мають дитину - [PERSON] [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження.. На підставі ст. 104 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Відповідно до вимог ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони не підтримують шлюбні відносини з вересня 2013 року, не ведуть спільне господарство, позивачка втратила почуття любові та поваги до чоловіка, подальше спільне життя і збереження шлюбу вважає неможливим, за таких обставин суд приходить до переконання, що подальше збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з подружжя, що мають істотне значення, і шлюб підлягає розірванню. Враховуючи вищевикладене і

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-13 00:00:00

21 жовтня 2013 року КВП «Краматорська тепломережа» Краматорської міської ради звернулося в суд з позовом до відповідачки про стягнення заборгованості за опалення та гаряче водопостачання, посилаючись на те, що КВП «Краматорська тепломережа» надає послуги з централізованого опалення і водопостачання для квартири [ADDRESS], власником якого є відповідачка [PERSON] Відповідачка не своєчасно вносила оплату за отримані послуги з опалення та гарячого водопостачання, в результаті чого за нею утворилася заборгованість за період з 01 вересня 2007 року по травень 2012 року включно у сумі 13604,17 грн. До теперішнього часу заборгованість відповідачкою не погашена, тому просять її стягнути на користь позивача в повному обсязі, а також сплачені судові витрати. Представник позивача у судове засідання не з'явився, але надав до суду заяву з проханням розглянути справу у його відсутність, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідачка в судове засідання не з'явилась по невідомій суду причині, про час розгляду справи повідомлялася належним чином, повісткою. Суд вважає, що по справі досить доказі в про правовідносини сторін, а тому по справі можливо ухвалити заочне рішення. Проаналізувавши зібрані в справі докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню повністю. Судом встановлено, що відповідачка проживає та зареєстрована у [ADDRESS]. (а.с.7, 15) Як вбачається з довідки по особовому рахунку відповідача, заборгованість за період з 01.09.2007 року по травень 2012 року включно перед КВП «Краматорська тепломережа» Краматорської міської ради складає 13604,17 грн.(а.с.5-6) Згідно ст. 162 ЖК України, плата за використання житловим приміщенням в домі (квартирі), що перебуває у громадянина на праві приватної власності, встановлюється згодою сторін. Сплата за комунальні послуги сплачуються, окрім квартирної плати, по ствердженим в встановленому порядку тарифу. Час внесення квартирної плати й плати за комунальні послуги ухвалюються угодою сторін. Таким чином, суд вважає, що вимоги позивача повинні бути задоволені повністю й дану заборгованість варто стягнути з відповідачки на користь позивача заборгованість за період часу з 01.09.2007 року по травень 2012 року включно у сумі 13604,17 грн. Крім того, у відповідності зі ст. 88 ЦПК України, з відповідача на користь позивача необхідно стягнути витрати по сплаті судового збору у розмірі 229,40 грн., які були понесені позивачем при звернені до суду.(а.с.1,2)

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-23 00:00:00

21 жовтня 2013 року позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, мотивуючи свої вимоги тим, що з відповідачем зареєстрували шлюб 04 лютого 2012 року у виконкомі Жуківської сільської ради Куликівського району Чернігівської області, про що було зроблено актовий запис № 02. Від шлюбу сторони мають спільну неповнолітню дитину - сина [PERSON], [INFO]. Вказує, що до моменту реєстрації шлюбу з відповідачкою проживали разом близько двох років однією сім'єю та вели спільне господарство. Сторони не могли мирно дійти згоди щодо вирішення побутових питань, між сторонами постійно виникали конфлікти та непорозуміння при вирішенні сімейних питань. Стверджує, що з відповідачкою мають протилежні погляди на шлюб та сім'ю, примирення та збереження шлюбу неможливе. Звертаючись до суду позивач просить розірвати шлюб, укладений між ним та [PERSON] 04 лютого 2012 року. Позивач в судове засідання не з'явився, через канцелярію суду надав заяву про розгляд справи у його відсутності. Додатково зазначив, що позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не з'явилась, через канцелярію суду надала заяву про розгляд справи у її відсутності. Додатково зазначила, що позов визнає в повному обсязі, проти розлучення не заперечує. Оскільки всі особи, що беруть участь у справі в судове засідання не з'явились, відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, який зареєстрований 04 лютого 2012 року у виконкомі Жуківської сільської ради Куликівського району Чернігівської області, про що було зроблено актовий запис № 02 (а.с. 3). Від шлюбу сторони мають спільну неповнолітню дитину - сина [PERSON], [INFO] (а.с. 4). Ухвалою Новозаводського районного суду м. Чернігова від 26 листопада 2013 року сторонам надано строк для примирення протягом шести місяців (а.с. 21). Суд, приймаючи до уваги обставини справи, пояснення сторін, які визнаються судом достовірними, дійшов висновку, що шлюб на підставі ст. 112 Сімейного кодексу України належить розірвати, оскільки перебування сторін у шлюбі носить формальний характер, примирення між подружжям неможливо і збереження шлюбу буде суперечити їх інтересам та інтересам дитини, що підтверджено дослідженими судом доказами.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-07 00:00:00

21 жовтня 2013 року позивачказвернулася до суду з даноюпозовноюзаявою до відповідача, в якій вказала, що з вересня 1994 року перебували у зареєстрованому шлюбі. Від спільно шлюбу мають доньку [PERSON] [INFO] батьком якої є відповідач, яка проживає з позивачкою і знаходиться на утриманні останньої. Згідно рішення Калінінського районного суду м. Горлівки Донецької області шлюб було розірвано. На теперішній час дитина навчається в Горлівському медичному коледжі на бюджетному денному медсестрінському відділенні. Матеріальної допомоги відповідач не надає. Як відомо позивачу відповідач може надавати матеріальну допомогу, він працює, аліменти відповідач нікому не платить, малолітніх дітей у нього не має. Тому просить суд стягнути з відповідача аліменти на її користь на утримання дитини [PERSON] у розмірі ? частки з усіх видів його заробітку, до закінчення терміну навчання. Позивач надала до суду заяву про розгляд справи у її відсутність. Просила задовольнити її вимоги повністю. Відповідач надав до суду заяву, в якій вказав, що згоден з позовними вимогами в повному об’ємі. Справу просив розглянути у його відсутність. Судом при розгляді справи були встановленіна ступні факти та відповідні ним правовідносини. Відповідно до свідоцтва про народження (арк.спр.7) батьком [PERSON] є відповідач [PERSON] Згідно довідки Горлівського медичного коледжу (а.с. 8) [PERSON] дійсно навчається на 1 курсі на бюджетному денному медсестрінському відділенні і закінчить коледж 01.07.2016 році. Відповідно ч.1 ст.198 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Відповідно до ч.2 ст. 198 СК України право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Відповідно до ч.3 ст. 198 СК України право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Згідно ч.1 с ст.. 200 СК України Суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. Враховуючи, що відповідач має постійний заробіток, суд приходить до висновку, що вимоги позивача про стягнення аліментів в розмірі ? частини усіх доходів відповідача підлягають задоволенню. Таким чином, позов в частині стягнення аліментів на дитину належить задовольнити - з відповідача на користь позивачки слід стягнути аліменти на утримання доньки в розмірі ? частини усіх доходів відповідача, щомісячно але не більше як до досягнення нею 23 років. Крім того, з відповідача в доход держави слід стягнути судовий збір у сумі 229,40гривень. На підставі ст.ст. 198-200Сімейного Кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-03 00:00:00

21 жовтня 2014 року [PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Він обґрунтовував свої вимоги тим, що 21 січня 2012 року у відділі державної реєстрації актів цивільного стану по м.Костянтинівці Костянтинівського міськрайонного управління юстиції у Донецькій області зареєстрував шлюб з відповідачкою. Від спільного проживання вони мають сина [PERSON], [INFO], який після розлучення залишиться на вихованні у відповідачки. У серпні 2013 року шлюбно-сімейні відносини між ним та відповідачкою були припинені через різні погляди на питання сімейного життя, виникаючи через це непорозуміння. Примирення з відповідачкою він вважає неможливим і просив шлюб розірвати. Позивач [PERSON] в судовому засіданні позов підтримав у повному обсязі, посилаючись на обставини, викладені у позові. Відповідачка [PERSON] позов визнала повністю, проти розірвання шлюбу не заперечує, примирення з позивачем вважає неможливим. З'ясувавши вказану позицію сторін, а також те, що визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, за наявністю для того законних підстав, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що сторони 21 січня 2012 року у відділі державної реєстрації актів цивільного стану по м.Костянтинівці Костянтинівського міськрайонного управління юстиції у Донецькій області. Від спільного проживання вони мають сина [PERSON], [INFO], який після розлучення залишиться на вихованні у відповідачки. У серпні 2013 року шлюбно-сімейні відносини між сторонами були припинені. Подальші їхні дії свідчать про те, що відновляти сімейні відносини вони не мають наміру. Суд вважає, що подальше спільне проживання сторін і збереження шлюбу суперечило б їх інтересам, та інтересам їхньої малолітньої дитини.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-22 00:00:00

21 жовтня 2014 року [PERSON] звернувся до суду з вищевказаною позовною заявою, посилаючись на те, що [INFO] року помер його батько [PERSON]. Після його смерті відкрилася спадщина, яка складається із житлового будинку, розташованого за адресою: [ADDRESS]. Позивач являється спадкоємцем першої черги за законом майна померлого [PERSON]. 29 вересня 2014 року позивач звернувся до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини. Однак нотаріус відмовила позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину тому, що він пропустив строк на прийняття спадщини. Пропущення строку сталося через те, що позивач, з 17.07.2010 року по 24.07.2010 року перебував на лікуванні і по причині хвороби вчасно не подав заяву про прийняття спадщини померлого батька. Позивач вважає, що строк на прийняття спадщини ним пропущений з поважних причин, а тому просить суд визначити йому додатковий строк для прийняття спадщини після смерті батька [PERSON], яка настала [INFO] року. Позивач [PERSON] позовні вимоги підтримує, на задоволенні позову наполягає, просить справу розглянути за його відсутності, про що надав відповідну заяву. Відповідач - Софіївської селищної ради проти позову не заперечують, позовні вимоги визнають в повному обсязі, просять справу розглянути за відсутності їхнього представника, про що надали до суду відповідну заяву. Розглянувши в судовому засіданні матеріали справи, приймаючи до уваги заяви учасників, суд вважає, що позов підлягає задоволенню із таких підстав: згідно ст. 1272 ч. 3 Цивільного кодексу України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити додатковий строк для подання заяви для прийняття спадщини. В судовому засіданні за матеріалами справи встановлено, що [INFO] року помер батько позивача [PERSON] (а.с. 7). Після його смерті відкрилася спадщина, яка складається із житлового будинку, розташованого за адресою: [ADDRESS]. Позивач являється спадкоємцем першої черги за законом майна померлого [PERSON]. 29 вересня 2014 року позивач звернувся до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини. Однак нотаріус відмовила позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину тому, що він пропустив строк на прийняття спадщини (а.с. 9,10). Пропущення строку сталося через те, що позивач, з 17.07.2010 року по 24.07.2010 року перебував на лікуванні і по причині хвороби вчасно не подав заяву про прийняття спадщини померлого батька (а.с 11). З наведеного випливає, що встановлений строк на прийняття спадщини пропущений з поважних причин. За таких обставин суд приймає визнання відповідачем позову, так як це не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Враховуючи те, що позивачем строк для подачі заяви про прийняття спадщини пропущений з поважних причин, суд приходить до висновку, що необхідно визначити додатковий строк для прийняття спадщини. На підставі вищезазначеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-23 00:00:00

21 жовтня 2014 року [PERSON] звернувся до суду з позовною заявою до відповідачів у якій просив суд ухвалити рішення, яким визначити за кожним по 1/5 частині квартири [ADDRESS]. В обґрунтування позовних вимог зазначив, що він з відповідачами [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] є співвласниками квартири [ADDRESS]. Рішенням Шевченківського районного суду м. Львова від 03.04.2014 року шлюб між позивачем [PERSON] та відповідачем - [PERSON] розірвано. Між позивачем та відповідачами не визначені частки, які є рівними та становлять по 1/5 частині кожному співвласнику. Між позивачем та [PERSON], [PERSON] склалися неприязні відносини. Домовитися з відповідачами щодо спільного володіння, користування і розпорядження майном не має можливості, тому він змушений звернутись з позовом до суду. У судовому засіданні позивач [PERSON] та його представник [PERSON] позовні вимоги підтримали, зіславшись на обставини, викладені в позовній заяві. Просили позов задовольнити. Відповідачі в судовому засіданні позовні вимоги визнали та не заперечували проти задоволення позову. Заслухавши пояснення позивача, представника позивача та відповідачів, з`ясувавши дійсні обставини справи, дослідивши зібрані по справі докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Відповідно до свідоцтва № [NUMBER] про право власності на квартиру від 07.02.1997 року, виданого виконкомом Львівської міської ради народних депутатів /а.с. 3/ співвласниками квартири [ADDRESS] є [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON]. Вказана квартира перебуває у їх спільній сумісній власності і частки кожного із співвласників не виділені. Відповідно до технічного паспорта на вищезгадану квартиру, виданого Львівським міжміським бюро технічної інвентаризації, квартира [ADDRESS], складається з трьох кімнат, житловою площею 38,3 кв.м. Загальна площа квартири 68,7 кв.м. (а.с. 4) У відповідності до ст. 370 Цивільного кодексу України співвласники мають право на виділ в натурі частки із майна, що є у спільній сумісній власності. У разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішення суду. Відповідно ч.2 ст. 372 ЦК України, у разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом. За рішенням суду частка співвласника може бути збільшена або зменшена з урахуванням обставин, які мають істотне значення. Враховуючи вищенаведене та в силу ч. 1 ст. 61 ЦПК України, суд вважає, що слід визначити ідеальні частки співвласників. Вирішуючи дане питання, суд виходить з рівності кожного з учасників спільної сумісної власності на спірну квартиру та визначає за кожним співвласником по 1/5 частині спірної квартири. Оцінюючи зібрані по справі докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення в повному обсязі.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-25 00:00:00

21 жовтня 2014 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення аліментів на його утримання на період навчання, в обґрунтування якого вказав, що у період з 1995 року по 30.09.2014 року його батьки перебували у зареєстрованому шлюбі. З 01.10.2014 року позивач навчається в Маріупольському машинобудівному коледжі ДВНЗ «Приазовський державний технічний університет» на денній формі, що потребує додаткових витрат, але відповідач добровільно допомоги на його утримання не надає, що ставить позивача в скрутне матеріальне становище. Просив стягнути з відповідача аліменти на його утримання в розмірі 25% зі всіх видів доходу, щомісячно, до закінчення навчання. Під час розгляду справи представник позивача [PERSON], уточнила позовні вимоги, просила стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на період навчання в розмірі 1/6 частини з усіх видів доходу, щомісячно. До судового засідання позивач не з'явився, але надав суду заяву про розгляд справи у його відсутності, повністю підтримав свої позовні вимоги, та просив їх задовольнити. Представник позивача [PERSON], до судового засідання не з'явилась, надала заяву щодо розгляду справи за її відсутності. Відповідач до судового засідання не з'явився, надав суду заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги визнав у повному обсязі. Представник відповідача [PERSON], до судового засідання не з'явилась, надала заяву щодо розгляду справи за її відсутності. Суд, дослідивши матеріали справи вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Статтею 198 Сімейного Кодексу України встановлено, що батьки зобов'язані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть таку матеріальну допомогу надавати. Вимоги ст.199 Сімейного Кодексу України передбачають, що якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Судом встановлено, що позивач [PERSON] є сином відповідача [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про народження, виданого Іллічівським відділом реєстрації актів громадського стану м.Маріуполя, актовий запис №12. Згідно довідки Маріупольського машинобудівного коледжу ДВНЗ «Приазовський державний технічний університет» від 07.10.2014 року [PERSON] є студентом 1 курсу денного відділення даного навчального закладу, термін навчання з 01.10.2014 року до 30.06.2016 року. Отже, враховуючи матеріальний стан відповідача, та визнання ним позовних вимог, суд приходить до висновку про їх задоволення та стягнення з [PERSON] аліментів на період навчання [PERSON] у розмірі 1/6 частини з усіх видів доходу відповідача, щомісячно. Приймаючи до уваги, що позивач був звільнений від сплати судових витрат при поданні позовної заяви, судовий збір підлягає стягненню з відповідача.

Outcome: approved