Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-04 00:00:00

20\~квітня 2019\~року позивач звернувся до суду з позовом,\~ в якому просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором № б/н від 24 квітня 2014 року. В судове засідання представник позивача не з`явився,\~ направив до суду заяву про розгляд справи без його участі, позов підтримує повністю, не заперечив проти заочного розгляду справи. Зазначив, що відповідно до умов договору [PERSON] отримав кредит в розмірі 1600 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. \~\~\~ \~ \~ \~ \~Свої зобов`язання за кредитним договором банк виконав в повному обсязі. \~\~\~ \~ \~ \~ \~Відповідач свої зобов`язання за фактичне використання кредиту та погашення кредиту не виконував, істотно порушивши умови договору, внаслідок чого станом на 31 березня 2019 року\~заборгованість перед банком становить\~32469,72 грн. Відповідач в судове засідання не з`явився, подав до суду заяву про розгляд справи без його участі, просив відмовити АТ КБ «ПриватБанк» у задоволенні позовних вимог повністю за безпідставності вимог. Так, у відзиві [PERSON] стверджує, що повністю погасив тіло кредиту в сумі 1600,00 грн. Отже, нараховану суму заборгованості по тілу кредиту відповідач вважає безпідставною та неправомірною. \~ \~ \~ \~ \~Суд,\~ дослідивши надані докази в межах позовних вимог,\~ вважає, що позов\~ підлягає\~ задоволенню частково з наступних підстав. Встановлено, що між сторонами\~ 24 квітня 2014 \~року укладено кредитний договір, за яким АТ КБ «Приватбанк» зобов`язувався надати грошовий кредит, а\~ [PERSON] повернути отримані в кредит грошові кошти в строки, вказані в договорі та сплатити кредитору проценти нараховані в період всього терміну використання грошових коштів. (а.с.10,11). Свої зобов`язання за договором відповідач виконував неналежним чином, порушуючи графік розрахунків, внаслідок чого станом на\~ 31 березня 2019 року утворилась заборгованість, яка згідно розрахунку позивача, становить 32469,72 грн., а саме: заборгованість за тілом кредиту 0,00 грн.; заборгованість за простроченим тілом кредиту 3915,36 грн., заборгованість по нарахованим відсоткам 0,00 грн.; заборгованість за пенею за прострочене зобов`язання 23832,27 грн.; пеня за несвоєчасність сплати боргу на суму від 100 грн. 2699,72 грн.; а також 500 грн. штрафу (фіксованої частини) та 1522,37 грн. штрафу (процентної складової) ( а.с.6-9). Розміром заборгованості позичальником не спростований. Відповідно до п. 1 ч. 2\~ст. 11 ЦК України, підставою виникнення цивільних прав та обов`язків є договір та інші правочини. Згідно ч. 1\~ст. 526 ЦК України\~зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог\~ЦК України, інших актів цивільного законодавства. Стаття 527 ЦК України\~визначає, що боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно\~ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до положень ст.\~13\~та ст.\~81 ЦПК України\~суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних та юридичних осіб, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. При цьому, кожна із сторін зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень. Разом з тим, у задоволенні вимог про стягнення штрафу (фіксована частина) - 500 грн. та 1522,37 грн. (процентна складова) слід відмовити, оскільки відповідно до ч. 2\~ст. 549 ЦК України\~штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежного виконаного зобов`язання. Оскільки умови договору передбачають різні види цивільно-правової відповідальності (пеню та штраф) за несвоєчасне погашення заборгованості (за порушення строків внесення платежів), то одночасне застосування таких заходів відповідальності свідчить про недотримання положень, закріплених у\~ст. 61 Конституції України\~щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення, а тому вимоги щодо стягнення штрафу задоволенню не підлягають. Зазначена правова позиція викладена в постанові Верховного Суду України від 21 жовтня 2015 року № 6-2003цс15. Згідно із ч.3 ст.549\~ЦК України пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. Частиною 3 ст.551\~ЦК України передбачено, що розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків. Отже, ч.3 ст.551\~ЦК України з урахуванням положень ст.\~3\~ЦК України щодо загальних засад цивільного законодавства та ч.5 ст.12\~ЦПК України щодо обов`язку суду сприяти сторонам у здійсненні їхніх прав, дає право суду зменшити розмір неустойки за умови, що її розмір значно перевищує розмір збитків. Відповідна правова позиція Верховного Суду України з приводу даних правовідносин, викладена у постанові від 03 вересня 2014 року у справі № 6-100цс14. Оскільки розмір розмірі пені (26531,99 грн.) значно перевищує розмір збитків (3915,36 грн.), тому суд вважає за необхідне зменшити розмір пені до 3915,36 грн. Таким чином з відповідача підлягає стягненню сума боргу в розмірі 7830,72 грн. а саме: заборгованість за простроченим тілом кредиту 3915,36 грн. та заборгованість за пенею за прострочене зобов`язання 3915,36 грн. Відповідно до\~ст.141 ЦПК України\~з відповідача підлягають стягненню судові витрати пропорційно до розміру задоволених позовних вимог в розмірі 463,29 грн.

Outcome: partial