Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-26 00:00:00

21.06.2016 року до суду надійшов вищевказаний позов, в якому позивачка посилаючись на не проживання відповідача, без поважних причин за місцем своєї реєстрації понад один рік, а саме з весни 2015 року, просить визнати відповідача таким, що втратив право користування жилим приміщенням квартири [ADDRESS]. У судовому засіданні представник позивачки позов підтримав і просив про його задоволення. Відповідач у судове засідання не з'явився і доказів про поважність причин своєї неявки суду не надав, хоча про час і місце розгляду справи, неодноразово повідомлявся належним чином за місцем своєї реєстрації, як поштою, так і через оголошення в пресі, що підтверджується наявними в матеріалах справи, письмовими доказами. Представник позивачки не заперечував проти заочного розгляду справи по суті за відсутності відповідача. З урахуванням положень ст. ст. 74-77, 169, 224 ЦПК України та з метою уникнення затягування розгляду справи, суд вважає, що в матеріалах справи є достатньо даних про права та взаємовідносини сторін по справі для її розгляду по суті заочно за відсутності відповідача. Вислухавши пояснення представника позивачки, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, суд у судовому засіданні встановив наступне. Відповідно до наявної у матеріалах справи, копії свідоцтва про право власності від 08.10.2009 року, позивачка є власником квартири [ADDRESS]. На запит суду до суду надійшло повідомлення, що за відомостями адресно-довідкового підрозділу ГУДМС, УДМС України в м. Києві, відповідач зареєстрований за адресою: [ADDRESS]. Як доводять позивачка зі своїм представником, відповідач за місцем своєї реєстрації не проживає без поважних причин понад рік. Доводи позивачки та її представника про не проживання відповідача за місцем реєстрації, понад річний строк, підтверджуються двома актами ОСББ «Лісова пісня» № 35 від 28.08.2015 року і № 17 від 26.02.2016 року, копії яких є в матеріалах справи. Відповідно до наявної в матеріалах справи, копії довідки ОСББ «Лісова пісня» № 27 від 06.06.2016 року, відповідач не проживає за адресою: [ADDRESS]. Відповідно до наявної в матеріалах справи, копії листа Деснянського УП ГУ НП України в м. Києві від 03.06.2016 року, відповідач за адресою: [ADDRESS], тривалий час не мешкає і проведеними заходами встановити місцезнаходження відповідача, не виявилось можливим. Відповідно до наявної в матеріалах справи, копії листа Деснянського УП ГУ НП України в м. Києві від 06.10.2016 року, відповідач у період з 2015 року по 2016 рік не звертався до поліції з заявами про вчинення йому перешкод у користуванні жилим приміщенням, а саме квартирою за адресою: [ADDRESS]. Згідно з ч. 2 ст. 405 ЦК України, член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Будь-яких конкретних правових доказів про те, що він за місцем реєстрації не проживає менше року або про те, що понад рік він не проживає за місцем реєстрації з поважних причин, а також про наявність у нього наміру проживати в квартирі за місцем реєстрації або про наявність у нього домовленості з власником спірного житла, яка б свідчила про збереження за ним права на житло понад рік, відповідач суду не надав і судом таких доказів не здобуто. За таких обставин, позов підлягає задоволенню. Понесені позивачкою судові витрати по справі, представник позивачки, просив покласти на позивачку.

Outcome: approved