Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-23 00:00:00

21 жовтня 2020 року позивач звернулась в суд з позовом до Старозагорівської сільської ради Локачинського району Волинської області про визнання права власності на житловий будинок з господарськими будівлями та надвірними спорудами в порядку спадкування. Позов мотивує тим, що [INFO] померла [PERSON] . Після її смерті відкрилась спадщина на належне їй майно, зокрема, на житловий будинок з господарськими будівлями та надвірними спорудами, розташований за адресою: [ADDRESS] . 22 лютого 2013 року [PERSON] був складений заповіт за № 06, посвідчений секретарем виконавчого комітету Старозагорівської сільської ради Локачинського району, відповідно до якого спадкодавець заповіла їй все своє майно. Відповідно до заяви позивача про прийняття спадщини у Локачинській державній нотаріальній конторі Волинської області 11 жовтня 2013 року була заведена спадкова справа № 191/2013 до майна померлої [PERSON] 18 серпня 2020 року позивач як спадкоємець за заповітом звернулась до приватного нотаріуса Локачинського районного нотаріального округу з заявою про видачу їй свідоцтва про право на спадщину за заповітом, зокрема, на житловий будинок з господарськими будівлями та надвірними спорудами, що належав [PERSON] , однак, нотаріусом їй відмовлено у видачі такого свідоцтва у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів на вказане спадкове майно. Просить визнати за нею, в порядку спадкування за заповітом, право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та надвірними спорудами, що розташований за адресою: [ADDRESS] , що залишився після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] у с. Старий Загорів Локачинського району Волинської області. Судові витрати просить залишити за нею. 24 листопада2020 року позивач у підготовче судове засідання не з`явилась. Одночасно із позовною заявою подала письмове клопотання про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує повністю, не заперечує щодо ухвалення заочного рішення у справі. Представник відповідача 23 листопада 2020 року через канцелярію суду також подав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги визнає повністю. Відповідно до ч.2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Згідно ч. 1 ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Дослідивши та оцінивши представлені у справі докази в їх сукупності, оглянувши копії матеріалів спадкової справи № 191/2013 до майна померлої [PERSON] , суд дійшов висновку, що позов підставний та підлягає до задоволення. Судом встановлено, що [PERSON] померла [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про її смерть серії [NUMBER] від 11 квітня 2013 року (а.с. 6). Після її смерті залишилось спадкове майно, зокрема, житловий будинок з господарськими будівлями та надвірними спорудами, що розташований за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується довідкою Старозагорівської сільської ради Локачинського району № 790 від 19 жовтня 2020 року та випискою з погосподарської книги № 409 з від 11 червня 2020 року (а.с. 7, 8). Відповідно до заповіту від 22 лютого 2013 року, що посвідчений секретарем виконавчого комітету Старозагорівської сільської ради Локачинського району Волинської області, зареєстрований в реєстрі за № 06, та чинний на даний час, спадкодавець [PERSON] заповіла все своє майно [PERSON] (а.с. 24). 11 жовтня 20139 року на підставі поданої позивачем заяви про прийняття спадщини у Локачинській державній нотаріальній конторі Волинської області була заведена спадкова справа № 191/2013 до майна померлої [PERSON] . Із копій матеріалів вказаної спадкової справи вбачається, що позивач [PERSON] у встановлений законом строк прийняла спадщину після смерті [PERSON] (а.с. 20) та не відмовлась від неї протягом строку, встановленого ст. 1270 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України). 11 листопада 2013 року [PERSON] отримала свідоцтва про право на спадщину за заповітом, зокрема, на земельну ділянку, площею 2,0928 га, яка передана для ведення особистого селянського господарства, що розташована на території Старозагорівської сільської ради Локачинського району, а також на майновий пай, який належав спадкодавцю [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності на майновий пай, серії ВЛ № 0097117 від 13.05.2001 року. Інших спадкоємців, які б претендували на спадкове майно, не встановлено. Із постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 18 серпня 2020 року вбачається, що [PERSON] звернулась до приватного нотаріуса Локачинського районного нотаріального округу з заявою про видачу їй свідоцтва про право на спадщину за заповітом на житловий будинок з господарськими будівлями та надвірними спорудами, що розташований у [ADDRESS] , що належав [PERSON] , однак, позивачу відмовлено у видачі такого свідоцтва, оскільки останньою не подано відповідних правовстановлюючих документів на житловий будинок (а.с. 16). Відповідно до ч.1 ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно із ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Статтями 1216, 1218 ЦК України передбачено, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Представник відповідача позовні вимоги визнав, що стверджується його заявою, поданою до суду 24 листопада 2020 року. Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Згідно ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Враховуючи те, що на момент відкриття спадщини спадкодавцю [PERSON] належало право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та надвірними спорудами, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , суд дійшов висновку, що право власності на нього переходить до позивача [PERSON] , як спадкоємця за заповітом, яка прийняла спадщину у встановленому законом порядку, і за нею необхідно визнати право власності на вказаний житловий будинок з господарськими будівлями та надвірними спорудами. Визнання відповідачем позову у даній справі не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, а отже його необхідно прийняти та ухвалити рішення про задоволення позову повністю у підготовчому судовому засіданні.

Outcome: approved