Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-19 00:00:00

20 січня 2014 року [PERSON] звернувся до суду із позовом до відповідача про розірвання договору побутового підряду, стягнення сплаченої за ним суми та відшкодування моральної шкоди. Зазначав, що 20 грудня 2013 року між ним та ПП [PERSON] було укладено договір побутового підряду. За умовами договору відповідач зобов'язався виготовити та встановити металеві двері протягом вісімнадцяти робочих днів після повної оплати вартості замовлення. Оскільки у визначений договором строк ПП [PERSON] взятих на себе зобов'язань не виконав, позивач просив розірвати договір підряду, стягнути із відповідача сплачену вартість металевих дверей у сумі 3 500,00 грн. та у відшкодування моральної шкоди 4 000,00 грн. На обґрунтування завдання моральної шкоди зазначив, що у наслідок невиконання відповідачем своїх договірних зобов'язань він відчував душевні страждання та переживання. На зазначених підставах просив задовольнити позов. У судовому засіданні позивач повністю підтримав свої вимоги та пояснив, що 22 листопада 2013 року за місцем свого проживання уклав із ПАТ «Альфа-Банк» кредитний договір на отримання коштів у сумі 3 500,00 грн., які були перераховані відповідачу, а 20 грудня 2013 року, у м. Сімферополі у приміщенні орендованому відповідачем, уклав два окремих договори на виготовлення металевих дверей та їх установку. У договорі побутового підряду очевидно допущена описка у написанні дати його укладення. Відповідач до суду не прибув, про час і місце судового засідання повідомлений завчасно та належним чином, причини неявки суду не повідомив. За згодою позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Суд перевіривши матеріали справи дійшов наступного. Судом встановлено, що 20 грудня 2013 року між [PERSON] і ПП [PERSON] укладено договір підряду на виготовлення та доставку металевих дверей. Відповідно із п. 3.2 розділу 3 вказаного договору після виконання пункту 3.1 (повна оплата вартості замовляння) виконавець зобов'язується виготовити та доставити виріб замовнику на протязі вісімнадцяти робочих днів. Судом встановлено, що позивач повністю розрахувався із ПП [PERSON] шляхом перерахування на його рахунок отриманого 22 листопада 2013 року у ПАТ «Альфа-Банк» кредиту в сумі 3 500,00 грн., проте останній своїх договірних зобов'язань не виконав. Згідно зі ст. 526 зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Частиною 1 ст. 872 ЦК України передбачено, якщо підрядником були допущені істотні відступи від умов договору побутового підряду або інші істотні недоліки в роботі, виконаній із матеріалу замовника, він має право вимагати за своїм вибором: 1) виготовлення іншої речі з однорідного матеріалу такої самої якості; 2) розірвання договору та відшкодування збитків. Таким чином, судом встановлено, що відповідач не виготовив та не встановив [PERSON] замовлений виріб, чим порушив його право, а тому позов підлягає судовому захисту шляхом розірвання договору та стягнення із підрядника сплаченої за ним суми. Вимоги позивача в частині стягнення моральної шкоди не обґрунтовані та не підлягають задоволенню, оскільки договірні відносини, які склалися між сторонами не передбачали відшкодування моральної шкоди. Стаття 611 ЦК України визначає, що у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, відшкодування збитків та моральної шкоди. У договорі побутового підряду така домовленість відсутня, а норми зобов'язального права не передбачають позадоговірну відповідальність. Крім того, відповідно з п. 5 ст. 4 ЗУ «Про захист прав споживачів» споживачі під час придбання, замовлення або використання продукції, яка реалізується на території України, для задоволення своїх особистих потреб мають право на відшкодування майнової та моральної шкоди, завданої внаслідок недоліків продукції (дефекту в продукції), відповідно до закону. Зважаючи на те, що позивач не отримав замовлений виріб він немає права на відшкодування моральної шкоди. Відповідно з ч. 3 ст. 88 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. З огляду на те, що позивач відповідно зі ст. 5 ЗУ «Про судовий збір» звільнений від сплати судового збору з відповідача підлягає стягненню згаданий збір у сумі 243,60 грн. На підставі викладеного, відповідно до ст.ст. 526, 611, 872 ЦК України, ст. 4 ЗУ «Про захист прав споживачів»,

Outcome: partial