Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-17 00:00:00

20 лютого 2018 року [PERSON] звернулась до суду із зазначеним позовом, яким просить стягнути з [PERSON] аліменти на свою користь на утримання доньки [PERSON], [INFO] в розмірі 1/3 частини усіх видів заробітку (доходу) щомісяця, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня предявлення позову до суду і до досягнення дитиною повноліття. Позовні вимоги обґрунтовано тим, що 03 червня 2006 року між сторонами зареєстровано шлюб. Від цього шлюбу мають доньку [PERSON], [INFO]. Позивач та відповідач проживають окремо, спільного господарства не ведуть. Дитина проживає з позивачем та знаходиться на її утриманні. Відповідач в добровільному порядку матеріальну допомогу на утримання доньки не надає. Відповідач офіційно працює та може сплачувати аліменти на утримання доньки. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити. Відповідач позов визнав повністю та не заперечував проти його задоволення. Згідно з ч. 4 ст. 206 ЦПК України в разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову, оскільки визнання позову відповідачем не суперечить закону, не порушує прав та інтересів інших осіб. Суд, дослідивши заяви позивача та відповідача, матеріали справи вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. У судовому засіданні встановлено, що 03 червня 2006 року у виконкомі Старівської сільської ради Бориспільського району Київської області між сторонами зареєстровано шлюб, про що складено відповідний актовий запис за № 4. Наведене підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії І-ОК № 019106 виданого 03.06.2006 року (а.с.3). Від цього шлюбу сторони мають доньку [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження серії І-ОК № 054388 виданого Відділом реєстрації актів цивільного стану Бориспільського міськрайонного управління юстиції Київської області (а.с. 4). Судом також встановлено, що між позивачем та відповідачем склалися сімейні правовідносини щодо утримання дитини, які врегульовані Сімейним кодексом України. Згідно з вимогами ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обовязки щодо утримання дитини, розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обовязків щодо дитини. Відповідно ст. 180 СК України, батьки повинні утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Частиною 3 ст. 181 СК України передбачено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ч.1, 2 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватись як аліменти на дитину, визначається судом. Якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Судом встановлено, що відповідач офіційно працює в ГУ ДСНС України у Київській області на посаді головного інспектора Бориспільського районного відділу та має стабільний заробіток, що підтверджується довідкою про доходи за № 105 від 17 квітня 2018 року. Враховуючи вказані обставини суд приходить до висновку про необхідність призначення аліментів на утримання дитини відповідно до ст. 183 СК України з визначенням його розміру у частці від доходу. Інших обставин, які мали б істотне значення для визначення розміру аліментів на утримання дитини [PERSON] судом не встановлено, про них також не повідомлено позивачем та відповідачем. Інших осіб на утриманні відповідача немає. В ч. 4 п. 17 Постанови Пленуму Верховного суду України за № 3 від 15.05.2006 року зазначається, що розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж зазначений у ч. 2 ст. 182 СК ( 2947-14 ). При цьому необхідно мати на увазі, що зміна законодавства в частині визначення мінімального розміру аліментів на одну дитину не є підставою для перегляду постановлених раніше судових рішень про їх стягнення. Що ж до максималь-ного розміру аліментів, які стягуються з боржника, то відповідно до ч. 3 ст. 70 Закону України від 21 квітня 1999 р. за № 606-XIV «Про виконавче провадження» він не повинен перевищувати 50 відсотків заробітноїплати цієї особи. У зв'язку з наведеним вище суд вважає, що розмір аліментів на утримання [PERSON], [INFO], слід визначити в розмірі ? частки від всіх видів заробітку щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Проти вказаного розміру аліментів не заперечує і відповідач. При вирішенні питання щодо судових витрат, позивач на підставі п. 3 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» звільнена від сплати судового збору при поданні позову про стягнення аліментів, а тому з відповідача на користь держави необхідно стягнути судовий збір в розмірі 704 грн. 80 коп.\~ Відповідно до вимог п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць. При цьому судом враховано вимоги ч. 1 ст. 191 СК України, згідно якої аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову, тобто з 20.02.2018 року. На підставі викладеного та

Outcome: partial