Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-30 00:00:00

20.10.2015 року заявниця звернулася до суду з вищезазначеною заявою, посилаючись на слідуючі обставини. 28 січня 2009 року в м. Татарбунари Одеської області помер батько заявниці [PERSON] Вікентій Володимирович, 09 жовтня 2014 року померла мати - [PERSON] в с. Базарянка Татарбунарського району Одеської області. На момент смерті батька, мати постійно проживала разом з ним, тому фактично прийняла спадок після його смерті. За життя, спадкодавець [PERSON] вчинила заповіт на імя заявниці, яким заповіла їй все своє майно, де б воно не було, та з чого не складалось. Після смерті матері залишились земельні ділянки площею 1,41 га та 0,90 га, розташовані на території Базарянської сільської ради Татарбунарського району Одеської області, згідно Державного акту на право приватної власності на землю серії Р1 №497295, виданого Татарбунарською районною державною адміністрацією 01.08.2003 року на імя [PERSON] Вікентія Володимировича, земельні ділянки площею 0,60 га, 0,93 га та 0,81 га, розташовані на території Базарянської сільської ради Татарбунарського району Одеської області, згідно Державного акту на право приватної власності на землю серії Р1 №497293, виданого Татарбунарською районною державною адміністрацією 01.08.2003 року на імя [PERSON], земельна ділянка площею 0,211 га, розташована за адресою вулиця Садова, 70 с. Базарянка Татарбунарського району Одеської області, згідно Державного акту серії ЯЖ №318721, виданого Базарянською сільською радою Татарбунарського району Одеської області 24.10.2008 року на імя [PERSON] Вікентія Володимировича, та житловий будинок №70, розташований по вулиці Садова в с. Базарянка Татарбунарського району Одеської області. Вищезазначені земельні ділянки та житловий будинок заявниця має право успадкувати, як спадкоємець за заповітом. Після смерті [PERSON], заявниця звернулася до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, яка залишилась після смерті матері, але їй було відмовлено в прийнятті заяви про відкриття спадкової справи у звязку з тим, що остання не надала достатніх доказів постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, а також у звязку з пропуском шестимісячного строку для прийняття спадщини. Разом з тим, заявниця вважає, що згідно ч.3.ст.1268 ЦК України вона вважається такою, що прийняла спадщину у звязку з тим, що на день відкриття спадщини, а саме з 2009 року до дня смерті спадкодавця, вона постійно проживала з останньою, оскільки мати потребувала сторонньої допомоги. Посилаючись на ряд документів та враховуючи, що встановлення фактів, що мають юридичне значення можливо лише в судовому порядку, заявниця звернулася до суду із вказаною заявою. В судове засідання представник заявниці надав заяву, в якій просив розглянути справу у його відсутність, підтримуючи вимоги заяви в повному обсязі. Представник Базарянської сільської ради Татарбунарського району Одеської області в судове засідання не з'явився, будучи належним чином повідомленим про день, час та місце слухання справи, однак із наданої до суду заяви (а.с.21) вбачається, що заінтересована особа не заперечує проти вимог заяви. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Із копії свідоцтва про народження серії І-ЖД №373646 від 02.07.1973 року (а.с.4) видно, що батьками заявниці є [PERSON] Вікентій Володимирович та [PERSON]. Копією свідоцтва про шлюб серії І-ЖД №265568 від 01.07.1973 року (а.с.5) підтверджується, що 01.07.1973 року був укладений шлюб між [PERSON] Вікентієм Володимировичем та [PERSON]. Як вбачається з копії свідоцтва про смерть серії 1-ЖД № 393385 від 14.10.2014 року (а.с.6), [PERSON] померла 14.10.2014 року в с. Базарянка Татарбунарського району Одеської області. Згідно копії свідоцтва про смерть серії І-ЖД №166764 від 28.01.2009 року (а.с.7), [PERSON] Вікентій Володимирович помер 28.01.2009 року в м. Татарбунари Одеської області. Із копії свідоцтва про розірвання про шлюбу серії І-ЖД №015420 від 06.04.2006 року (а.с.8) видно, що шлюб між [PERSON] та [PERSON] буз розірваний. Після реєстрації розірвання шлюбу заявниці залишено прізвище «Денисенко». Копією заповіту від 12.10.2011 року (а.с.9) підтверджується, що заявниця є спадкоємцем по заповіту на все майно спадкодавця [PERSON] Із копії свідоцтва про право власності на нерухоме майно, виданого Базарянською сільською радою Татарбунарського району Одеської області 04.12.2007 року (а.с. 10) видно, що власником житлового будинку, розташованого по вул.Садова,70 в с. Базарянка Татарбунарського району Одеської області є [PERSON] Вікентій Володимирович на підставі рішення виконавчого комітету Базарянської сільської ради в обмін договору купівлі-продажу від 10.05.1990 року №17. Відповідно до довідок Базарянської сільської ради Татарбунарського району Одеської області (а.с.11-12) [PERSON] проживала [INFO], вона проводила поховання своєї матері [PERSON], яка померла 09.10.2014 року і на день смерті проживали разом та вели спільне господарство. З листа нотаріуса №962/01-16 від 05.10.2015 року (а.с.13) слідує, що заявниці відмовлено в прийнятті заяви про відкриття спадкової справи у звязку з тим, що вона пропустила шестимісячний строк для прийняття спадщини та не надала належних доказів сумісного проживання зі спадкодавцем на день її смерті. Копією Державного акту на право приватної власності на землю серії Р1 за № 497295 від 01.08.2003 року (а.с.16) підтверджується, що [PERSON] Вікентій Володимирович є власником земельної ділянки площею 2,31 га, розташованої на території Базарянської сільської ради Татарбунарського району Одеської області, виділеної для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Копією Державного акту на право приватної власності на землю серії Р1 за № 497293 від 01.08.2003 року (а.с.17) підтверджується, що [PERSON] є власницею земельної ділянки площею 2,34 га, розташованої на території Базарянської сільської ради Татарбунарського району Одеської області, виділеної для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Копією Державного акту на право приватної власності на землю серії ЯЖ за № 318721 від 24.10.2008 року (а.с.18) підтверджується, що [PERSON] Вікентій Володимирович є власником земельної ділянки площею 0,211 га, розташованої по вул.Садова,70 в с. Базарянка Татарбунарського району Одеської області, виділеної для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка). Із довідки Базарянської сільської ради Татарбунарського району Одеської області за № 663 від 20.11.2015 року (а.с.23) видно, що [PERSON] зареєстрована в [INFO], однак дійсно проживала біля своєї матері в с. Базарянка по вул. Садова, 70 Татарбунарського району з 2009 року по день смерті матері. У відповідності з ч.2 ст.256 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, в тому числі від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Для заявниці встановлення вищезазначеного факту має юридичне значення, оскільки дозволить реалізувати її право на прийняття спадщини, як спадкоємця по заповіту, що підтверджується копією заповіту від 12 жовтня 2011 року (а.с.9). Відповідно до ч.3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. За встановлених обставин, які підтверджуються дослідженими судом належними та допустимими доказами, при відсутності заперечень представника заінтересованої особи (а.с.21), суд вважає можливим задовольнити вимоги заяви, оскільки судом встановлено, що заявниця [PERSON] дійсно, постійно проживала однією сімєю зі своєю матір'ю - спадкодавцем [PERSON], а саме з 2009 року до часу відкриття спадщини - 09.10.2014 року, по вул. Садова, 70 в с. Базарянка Татарбунарського району Одеської області, що підтверджується довідкою Базарянської сільської ради Татарбунарського району (а.с.23). Оскільки, прийняти спадщину за заповітом в установленому законом порядку вона позбавлена можливості через відмову нотаріуса (а.с.13), якому необхідно надати докази постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, або встановити вказаний юридичний факт в судовому порядку, що в силу ч.3 ст.1268 ЦК України вважатиметься фактичним прийняттям спадщини останньою, суд вважає можливим захистити права заявниці, встановивши юридичний факт постійного проживання заявниці [PERSON], як спадкоємця по заповіту, разом із спадкодавцем [PERSON] на час відкриття спадщини, а саме 09 жовтня 2014 року.

Outcome: approved