overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-28 00:00:00

20.12.2017 року [PERSON] звернувся до суду з позовом, в якому просить суд розірвати шлюб між ним та [PERSON] Біх, зареєстрований 14.07.2015 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Малиновському районі реєстраційної служби Одеського міського управління юстиції, актовий запис № 1385. В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що подружнє життя з відповідачем не склалося у звязку з різністю характерів та морально-етичними поглядами на життя. Позивач в судове засідання не зявився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не зявилася, надала заяву про розгляд справи за її відсутності позовні вимоги визнає та не заперечує проти їх задоволення. Дослідивши матеріали справи, суд виходить з наступного. Судом встановлено, що 14.07.2015 року між сторонами укладено шлюб, зареєстрований Відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Малиновському районі реєстраційної служби Одеського міського управління юстиції, актовий запис № 1385. (свідоцтво про шлюб серії І-ЖД № 289289). Від даного шлюбу дітей не має. Відповідно до матеріалів справи шлюбні відносини між сторонами припинені на протязі останніх двох років, спільне господарство не велось, проживають окремо. Основною причиною припинення сімейних відносин є відсутність спільних інтересів та різність характерів. Майновий спір відсутній. У звязку з тим, що відповідачка у добровільному порядку розірвати шлюб через органи ВРАЦС відмовляється позивач був змушений звернутися з даним позовом до суду. Згідно зі\~ст. 24 СК України\~шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно\~ст. 56 СК України, чоловік та дружина мають право на особисту свободу, у тому числі й на припинення шлюбу. Відповідно до\~ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Відповідно до\~ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи вищевикладене суд вважає, що позовні вимоги позивача про розірвання шлюбу підлягають задоволенню, оскільки побудова сімейних відносин повинна здійснюватися на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги і підтримки (ст. 1 СК України) та не може будуватись на примушуванні сторони до навіть формального знаходження в зареєстрованому шлюбі, а тим більш в подружніх відносинах.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-08 00:00:00

20.12.2017 року [PERSON] звернулась в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Свої вимоги обґрунтовує тим, що вона перебуває в шлюбі з відповідачем з 25.10.2002 року, який зареєстрований відділом реєстрації актів громадянського стану Луцького міського управління юстиції, актовий запис № 1302. Від шлюбу вони мають спільних дітей: дочка [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Всі діти є повнолітніми. Позивач свої вимоги обґрунтовує тим, що подальше спільне проживання з відповідачем із збереженням сімї вважає неможливим, оскільки подружні відносини з відповідачем припинені два роки тому, вони проживають окремо, не ведуть спільного господарства. Спільно подати заяву до органів РАЦСу відповідач не бажає. Просить суд шлюб розірвати. Позивач та відповідач подали суду письмові заяви про розгляд справи у їх відсутності за наявними матеріалами справи. Просять суд позов задовольнити та розірвати шлюб. Дослідивши та оцінивши представлені у справі докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позов підставний та підлягає до задоволення. З свідоцтва про одруження серія 1-ЕГ № 058686 від 25.10.2002 року встановлено, що шлюб між сторонами був зареєстрований 25.10.2002 року відділом реєстрації актів громадянського стану Луцького міського управління юстиції, актовий запис № 1302(а.с.3). Від шлюбу сторони мають двох повнолітніх дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], що підтверджується копією паспорта позивача (а.с. 5). В судовому засіданні встановлено, що подружні відносини з відповідачем припинені, вони проживають окремо, не ведуть спільного господарства. Шлюб носить формальний характер. За таких обставин, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, а тому шлюб слід розірвати. Судові витрати у справі за заявою залишити за позивачем. При визначенні коштів, які підлягають стягненню з кожної з сторін при реєстрації розірвання шлюбу, суд виходить з матеріального становища кожного з подружжя. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-26 00:00:00

20.12.2017 року до суду звернулась\~[PERSON]\~з позовом до\~[PERSON]\~про розірвання шлюбу. 12.03.2018 року рішенням суду задоволено позов\~[PERSON]\~до\~[PERSON]\~про розірвання шлюбу. 26.03.2018 року до суду із заявою звернулася [PERSON] в якій просить суд ухвалити додаткове рішення про стягнення судового збору з відповідача. В судове засідання сторони не зявились, причини неявки суду не відомі. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду справи. Відповідно до ч. 1\~ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Згідно п. 1 ч. 2\~ст. 141 ЦПК України, судові витрати, повязані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову\~на відповідача. Відповідно до\~ст. 270 ЦПК України\~суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: 1) стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; 2) суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що треба виконати; 3) судом не вирішено питання про судові витрати; 4) суд не допустив негайного виконання рішення у випадках, встановлених\~ст. 430 цього Кодексу. Таким чином, суд вважає за необхідне ухвалити додаткове рішення по даній справі про стягнення з відповідача на користь позивача судового збору в розмірі 640 грн., оскільки таке питання піднімалось в позовній заяві, не було вирішено при ухваленні рішення по справі.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-11 00:00:00

20.12.2017 року позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу посилаючись на те, що з відповідачем вони перебувають у шлюбі зареєстрованому 12.11.2011 року виконкомом Сінгурівської сільської ради Житомирського району Житомирської області, актовий запис № 17. Від шлюбу дітей не мають. З відповідачем припинили шлюбні відносини у звязку з несумісністю характерів, відсутності взаємопорозуміння та кохання, постійно виникають сварки. Позивач у судове засідання не зявилася, надала заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримала у повному обсязі. Відповідач у судове засідання повторно не зявився, належним чином повідомлявся про час та місце розгляду справи. Суд ухвалив розглядати справу без участі відповідача з винесенням заочного рішення у справі. Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Так, сторони зареєстрували шлюб 12.11.2011 року виконкомом Сінгурівської сільської ради Житомирського району Житомирської області, актовий запис № 17 (а.с. 13). Від шлюбу дітей не мають. Сторони спільного господарства не ведуть, поновлювати шлюбні відносини позивач та відповідач не бажають, позивач наполягає на розірванню шлюбу. За даних обставин шлюб підлягає розірванню так, як подальше спільне проживання подружжя неможливе і збереження шлюбу суперечило б інтересам кожного з подружжя. Також, позивач просить стягнути з відповідача на користь неї понесені судові витрати, що на підставі ч. 1 ст. 141 ЦПК України підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-02 00:00:00

20.12.2017 року позивач звернулася до суду із позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу та стягнення аліментів. В позовній заяві [PERSON] вказала, що з 26.04.1996 року вона разом з відповідачем перебувала в зареєстрованому шлюбі. Від вказаного шлюбу сторони мають спільну доньку [PERSON], [INFO]. Зазначила, що наразі стосунки між нею та відповідачем зіпсувалися, подальші намагання збудувати родину не увінчуються успіхом, між ними постійно виникають сварки та скандали, а тому посилаючись на вищевикладене позивач просила суд, розірвати шлюб між нею та відповідачем. Також в своїй позовній заяві [PERSON] просила суд стягнути з [PERSON] на її користь аліменти на утримання повнолітньої доньки [PERSON] 03.04.2018 року ухвалою суду позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів залишено без розгляду, а тому судом розглядаються лише позовні вимоги щодо розірвання шлюбу. Представник позивача в судове засідання не з'явилася, але надала письмову заяву, в якій вказала, що позовні вимоги про розірвання шлюбу підтримує в повному обсязі та просила розглядати справу без участі позивача та її представника. Відповідач в судове засідання не з'явився, проте надав письмову заяву, в якій просив слухати спаву без його участі та що позовні вимоги він визнає в повному обсязі. Як вбачається з матеріалів справи 26.04.1996 року [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб у Відділі реєстрації атів громадянського стану Новоодеської районної державної адміністрації Миколаївської області (актовий запис № 25), що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу [NUMBER] Від шлюбу сторони мають доньку [PERSON], [INFO] (свідоцтво про народження [NUMBER]). Відповідно до ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Дружина та чоловік зобов'язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім'ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги, що передбачено ст. 55 СК України. Кожен з подружжя також має право припинити шлюбні відносини. Примушування до їх збереження, є порушенням права дружини, чоловіка на особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом (ст. 56 СК України). Згідно ст. 112 СК України суд, з'ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову, постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. На підставі викладеного та згідно зі ст.ст. 104, 110, 112 СК України, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу стали неможливі і суперечать інтересам позивача. Виходячи з вищевикладеного суд вважає за необхідне задовольнити позовні вимоги [PERSON] щодо розірвання шлюбу. В силу ч. 1 та п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов'язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-04 00:00:00

20.12.2018 [PERSON] звернулася до суду з позовом, в якому просить розірвати шлюб укладений 25.09.2010 між нею та відповідачем у Київському відділі реєстрації актів цивільного стану Харківського міського управління юстиції, актовий запис №460, після розірвання шлюбу просить залишити їй прізвище [PERSON]. Як на підставу позову посилається на те, що з 25.09.2010 вона з відповідачем перебувають у зареєстрованому шлюбі. Протягом сумісного життя у них виникали непорозуміння, різні погляди на сімейні проблеми та життя, спільно господарства не ведуть, разом не проживають, фактичні шлюбні відносини припинені. Спір про майно відсутній. Від шлюбу у сторін народилася дитина - син [PERSON], [INFO]. Дитина після розірвання шлюбу буде проживати з матір'ю. В судове засідання позивач не з'явилася, подала до суду заяву, в якій вимоги підтримала, просила задовольнити, не заперечувала проти винесення заочного рішення. Оскільки наслідки ст. 280 ЦПК України зрозумілі, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності позивача, що відповідає вимогам ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Відповідач в судове засідання повторно не з'явився, про час, дату і місце судового засідання повідомлявся належним чином, причини неявки суду не повідомив, відзив та клопотань про відкладення не надавав, у зв'язку з чим з урахуванням згоди представника позивача, суд вирішив розглянути дану справу у заочному порядку. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Згідно оригіналу свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] 25.09.2010 сторони зареєстрували шлюб у Київському відділі реєстрації актів цивільного стану Харківського міського управління юстиції, актовий запис №460. Згідно копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] від шлюбу у сторін народилася дитина - син [PERSON], [INFO]. Згідно зі ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя (ст. 110 СК України). Згідно з ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду у відповідності до ст. 109 цього Кодексу. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 112 СК України суд зясовує фактичні взаємовідносини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність неповнолітньої дитини, інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше сумісне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їх дітей, які мають істотне значення. Сімейні відносини між сторонами припинені, примирення неможливе, сумісного господарства сторони не ведуть, спільно не проживають. На підставі викладеного, враховуючи визнання відповідачем позову, суд вважає, що підстави, на які посилається позивач, наполягаючи на розірванні шлюбу, є обґрунтованими, збереження сім'ї неможливо, шлюб фактично розпався та існує формально, тому позов підлягає задоволенню. Суд постановляє рішення в межах заявлених вимог і на підставі наданих сторонами доказів.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-14 00:00:00

20.12.2018 Дзержинським районним судом м. Харкова ухвалено заочне рішення яким задоволені позовні вимоги [PERSON] до ТДВ «Страхове товариство «Домінанта» про відшкодування матеріального збитку, заподіяного внаслідок ДТП, пені за прострочення та моральної шкоди. 18.01.2019 позивач звернувся до суду з заявою про ухвалення додаткового рішення стосовно позовної вимоги щодо стягнення моральної шкоди, в обґрунтування заяви зазначено, що стосовної цієї вимоги подавались докази і надавались пояснення, окрім того, судом в мотивувальній частині надано оцінку зазначеним доказам щодо стягнення моральної шкоди. Сторони в судове засідання не викликались, що відповідає вимогам ч. 4 ст. 270 ЦПК України. Питання про прийняття додаткового рішення розглянуто у письмову провадженні, що не суперечить приписам ч. 13 ст. 7 ЦПК України. Згідно ст. 270 ЦПК України - суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення. Як вбачається з матеріалів справи, однією із позовних вимог була стягнення моральної шкоди у розмірі 20 000 грн. Судом досліджені докази стосовно позовної вимоги про стягнення моральної шкоди та вирішено питання про право [PERSON] на отримання відшкодування моральної шкоди, завданої відповідачем, про що свідчить мотивувальна частина рішення. На підставі викладено, суд приходить до висновку про необхідність задовольнити заяву [PERSON], ухваливши додаткове рішення, яким стягнути на корить позивача суму моральної шкоди у розмірі 5000 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-17 00:00:00

20.12.2018 до Шполянського районного суду Черкаської області надійшла дана позовна заява, в На підставі ст.ст.\~180, 182, 192, 196 СК України, ст.ст. 12, 13, 76-81, 89, 141, 211, 263-265, ч.1 ст. 354 ЦПК України, суд, -

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-19 00:00:00

20.12.2018 позивач звернувся до суду із вказаним вище позовом, у якому просить стягнути з відповідача на їхню користь заборгованість за кредитним договором від 16.02.2015 №б/н, що виникла в результаті невиконання його умов відповідачем, як позичальником, і становить 12558,44 грн, а також понесені позивачем судові витрати у розмірі 1762,00 грн. У зв`язку з відсутністю у Решетилівському районному суді Полтавської області суддів, які б мали повноваження на здійснення судочинства, проведення автоматизованого розподілу справи між суддями було неможливим, що підтверджується відповідним протоколом від 20.12.2018. За результатами повторно проведеного автоматизованого розподілу справ між суддями, 26.02.2019 справу передано на розгляд складу суду із головуючою Лизенко І.В. (відряджена до Решетилівського районного суду Полтавської області на підставі Рішення Вищої ради правосуддя від 22.01.2019 №175/о/15-19). 08.04.2019 суддею Лизенко І.В. відкрито спрощене позовне провадження у справі з викликом сторін та призначено відкрите судове засідання на 05.07.2019. 05.07.2019 розгляд справи відкладено у зв`язку з неявкою сторін на 20.11.2019. У судове засідання представник позивача не з`явився, надав суду заяву, у якій просив розглядати справу без його участі, зазначив, що позовні вимоги підтримує у повному обсязі і просить їх задовольнити, при цьому не заперечує проти заочного розгляду справи (а.с.34). Відповідач в судове засідання повторно не з`явився, клопотання про розгляд справи за його відсутності чи інших заяв по суті або з процесуальних питань від відповідача до суду не надходило. Відповідач не надав заперечень проти зазначених у позові обставин, зокрема щодо укладення між ним та банком договору про надання кредиту, приєднання ним до Умов і Правил надання банківських послуг, визнання ним Тарифів банку; копію позову і долучених до нього документів відповідач отримав, тому мав можливість ознайомитися з ними. Отже, за письмової згоди представника позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст.ст. 280-281 ЦПК України. Дослідивши письмові докази, суд вважає позов таким, що підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. 16.02.2015 між публічним акціонерним товариством комерційним банком «ПРИВАТБАНК», правонаступником якого є АТ КБ «ПРИВАТБАНК» укладено кредитний договір із [PERSON] , згідно з умовами якого останній отримав кредит, шляхом підписання анкети-заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у Приватбанку (а.с. 8). До кредитного договору банк додав Витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна» «Універсальна, 30 днів пільгового періоду» (а.с. 9) та Витяг з Умов та правил надання банківських послуг в ПриватБанку ресурс: Архів Умов та правил надання банківських послуг розміщені на сайті https://privatbank.ua/terms/ (а.с. 10-24). Таким чином, враховуючи відсутність заперечень відповідача та

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-24 00:00:00

20.12.2018 р [PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 24 квітня 1999 року Славутським відділом реєстрації актів громадянського стану Хмельницької області , актовий запис № 60, так як у шлюбі сімейне життя не склалось через різні погляди на життя, на відносини між чоловіком та жінкою, виховання дітей, вона втратила до відповідача почуття любові. Вони припинили спільне проживання, шлюбних відносин не підтримують. У шлюбі з відповідачем мають неповнолітню дочку - [PERSON], [INFO]. В підготовчому засіданні [PERSON] позовні вимоги підтримала. Відповідач [PERSON] відзив на позов не подав, але подав заяву про визнання позову, просить її прийняти та розірвати шлюб без надання строку для примирення. Дослідивши позовну заяву та заяву відповідача про визнання позову, суд знаходить, що позов слід задовольнити з таких підстав. Відповідно до ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Як вбачається із ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення (ст. 112 СК України). Згідно з ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Статтею 206 ЦПК України визначено, що відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. Судом розяснено сторонам наслідки визнання позову відповідачем. Визнання відповідачем позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси сторін та інших осіб, тому визнання відповідачем позову слід прийняти та позовні вимоги задовольнити. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на відповідача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-19 00:00:00

20.12.2018 р. до суду заявлено позов, в якому позивачка просила щомісячно стягувати з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітньої дитини [PERSON], [INFO], в розмірі 1/4 частини від усіх видів його заробітку, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і до його повноліття, оскільки відповідач добровільно не виконує свого законного обов'язку надавати їх спільній неповнолітній дитині щомісячне утримання, хоча отримує заробітну плату, є телемайстром у фірмі «Славутич» і має стабільний дохід, що дає можливість надавати кошти. Позивачка в судове засідання не з`явилася, письмово позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити без її участі (а.с. 16). Відповідач в судове засідання не з'явився, письмово просив справу розглянути без нього, позовні вимоги визнав повністю (а.с.17). З урахуванням позиції сторін та досліджених доказів, суд визнає за необхідне позовні вимоги задовільнити повністю з таких міркувань. Доведено, що [PERSON] є рідним батьком [PERSON], [INFO], але добровільно не виконує свого законного обов'язку по наданню утримання неповнолітній дитині, хоча отримує постійний і стабільний дохід, має можливість надавати кошти. Зазначені правовідносини регулюються ст. ст. 180, 181 п.3, ч.1 ст.183 Сімейного Кодексу України, відповідно до яких батьки зобов'язані утримувати своїх неповнолітніх дітей; в разі ухиляння батьків від цього обов'язку кошти на утримання дітей стягуються з них за рішенням суду, зокрема, у визначеній судом частці від їх доходу, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Оскільки відповідач має стабільний дохід і можливість надавати утримання своєму неповнолітньому сину [PERSON], [INFO], але від добровільного виконання свого законного обов`язку по наданню коштів на його утримання ухиляється, чим порушує його права, то належні кошти необхідно щомісячно стягувати з нього в розмірі 1/4 частини від усіх видів його заробітку на утримання дитини, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня звернення позивачки до суду і до його повноліття, - в примусовому порядку.

Outcome: approved