overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-16 00:00:00

21.04.2017 року позивач звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу, в якому вказала, що 10.04.2008 р. вона зареєстрував шлюб з [PERSON] і проживала разом з ним до 01.07.2015 р. Під час реєстрації шлюбу змінила прізвища на «Новак». Від цього шлюбу у сторін є дитина [PERSON], [INFO] Спільне життя у позивача з відповідачем не склалося, у звязку з відсутністю взаєморозуміння між ними. Шлюбні відносини між сторонами припинено з часу переїзду відповідача на інше місце мешкання 01.07.2015 р., спільне господарство не ведеться. Подальше проживання разом та збереження шлюбу неможливе. Спору про поділ майна, що є спільною власністю немає. Між сторонами досягнуто угоду про утримання дитини, яка буде проживати з позивачкою, з добровільною виплатою коштів на її утримання з боку відповідача. У звязку з цим позивач просить суд розірвати шлюб з відповідачем. Позивач в судове засідання не з'явилася, в своїй заяві просила суд справу розглянути за її відсутності, позовні вимоги підтримала в повному обсязі, після розірвання шлюбу залишити теперішнє прізвище «Новак». Відповідач в судове засідання не з`явився, в своїй заяві позовні вимоги визнав у повному обсязі, просив суд справу розглянути в його відсутність. У звязку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, судом у відповідності до вимог ч.2 ст.197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позовна заява підлягає повному задоволенню. В судовому засіданні встановлено, [PERSON] та [PERSON] перебувають у шлюбі з 10.04.2008 р., що підтверджується свідоцтвом про шлюб від 10.04.2008 р. серії 1-ЖС№048919. Згідно повторного свідоцтва про народження серії 1-ЖС№251401 від 30.05.2014 р. [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON], [INFO] Шлюбні стосунки припинено остаточно, збереження сім'ї неможливе, подальше збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, а тому суд вважає за потрібне шлюб між сторонами розірвати, прізвище після розірвання шлюбу позивачу та відповідачу залишити без змін, стягнути з відповідача на користь позивачки витрати по сплаті судового збору в сумі 640,00 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-28 00:00:00

21.04.2017 року позивач звернулася до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу. В обґрунтування позову послалася на фактичне припинення шлюбних відносин і неможливість спільного проживання з відповідачем однією сімєю. Сторони в судове засідання не з'явилися, при цьому надіслали заяви про розгляд справи за їхньої відсутності. Згідно положень частини другої статті 197 ЦПК України справу розглянуто без фіксації судового засідання технічним засобом. Судом встановлено такі факти і відповідні їм правовідносини. Сторони перебувають у шлюбі з 11.02.2000 року, при цьому мають двох спільних неповнолітніх дітей: сина [PERSON], [INFO], і дочку [PERSON], [INFO]. Внаслідок психологічної несумісності між сторонами виникли неприязні стосунки, що призвело до фактичного розпаду сімї. Сторони проживають окремо. Вони припинили сімейні відносини і не ведуть спільне господарство, подальше збереження шлюбу не відповідає їхнім інтересам. Відповідно до частини першої статті 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування до шлюбу не допускається. Оскільки сторони не бажають подальшого збереження шлюбу та спільного проживання однією сімєю, предявлений позов підлягає задоволенню, а шлюбу розірванню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-01 00:00:00

21.04.2017 року позивач звернулася до суду з позовом до відповідача про стягнення аліментів. Свої вимоги обґрунтовувала тим, що з відповідачем у справі вона перебуває у шлюбі. Від спільного подружнього життя мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]: батьком якого у свідотстві про народження вказано відповідача. Від першого шлюбу відповідач має дитину, на яку вже сплачує аліменти. Відповідач відмовляється надавати кошти на утримання дитини, на даний період часу позивач та відповідач ще не розлучені. Дитину утримує позивачка сама зі своїми батьками, тому просить суд стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини у розмірі 1/6 частини від доходу щомісяця. Позивачка в судове засідання не зявилася, надала до суду заяву, відповідно до якої просила стягнути справу слухати у її відсутності, позовні вимоги підтримала в повному обсязі. Відповідач у судове засідання не зявився, про час та місце слухання справи повідомлений належним чином, надав до суду заяву у якій позовні вимоги визнав, просив справу слухати у його відсутності. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно ст. 15 Цивільного кодексу України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого\~\~інтересу,\~\~який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Як зазначено в ст. 16 Цивільного кодексу України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.\~\~ В судовому засіданні встановлено, що позивачка та відповідач зареєстрували шлюб 15.09.2007 року, про що в Книзі реєстрації шлюбів 15.09.2007 року зроблено відповідний актовий запис № 104, що підтверджується свідоцтвом про шлюб (а.с. 3). 26.10.2007 року у сторін народився син [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження серії 1-КИ № 148183 від 09.11.2007 року (а.с. 4). З довідки «Криворізької станції швидкої медичної допомоги» ДОР» № 175 від 26.05.2017 року встановлено, що з заробітної плати [PERSON] утримуються аліменти в розмірі 25 %, на користь [PERSON] на утримання сина [PERSON] Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати\~\~дитину\~\~до\~\~досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. У судовому засіданні встановлено, що відповідач є батьком [PERSON], відповідач працездатний, з відповідача вже стягуються на іншу дитину аліменти, у зв'язку з чим суд вважає, що з відповідача підлягають стягненню аліменти у розмірі 1/6 частини з усіх видів заробітку на утримання дитини на користь позивачки з моменту подачі позовної заяви. З відповідача також підлягає стягненню у відповідності до\~ст. 88 ЦПК України\~судовий збір в сумі 640 гр. 00 коп. на користь держави. На підставі ст.ст. 180, 181, Сімейного кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-11 00:00:00

21.04.2017 року позивачка звернулась до суду з позовом до відповідача про визнання права на земельну частку (пай), вказуючи на те, що [INFO] помер її батько - [PERSON], у зв'язку з чим відкрилась спадщина. Вона має право на спадкування майна батька за заповітом. До складу спадщини, крім іншого майна входить сертифікат на право на земельну частку (пай) колишнього КСП «Правда» [NUMBER]. Однак, отримати свідоцтво про право на спадщину на земельну частку (пай) у нотаріальній конторі позивачка не має змоги, у зв'язку з тим, що сертифікат видано після смерті спадкодавця. А тому позивачка просить визнати за нею право на земельну частку (пай) у складі земель колишнього КСП «Правда», с. Атюша, Коропського району, Чернігівської області, розміром 3,0 в умовних кадастрових гектарах право на яке підтверджується сертифікатом [NUMBER], в порядку спадкування. У судове засідання сторони не з'явились, при цьому позивачка просить розглянути справу без її участі. Відповідач надіслав суду заяву про розгляд справи у відсутність представника. При винесенні рішення покладаються на розсуд суду. Дослідивши матеріали справи суд дійшов наступного висновку. Позивачка [PERSON] народилася [INFO]. Як вбачається з посвідки про народження № 9296 її батьками є: [PERSON], [PERSON]. Згідно свідоцтва про одруження від 06.02.1962 року [PERSON] змінила прізвище на - [PERSON]. [INFO] помер батько позивачки - [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про смерть ([NUMBER]). [PERSON] належало право на земельну частку (пай) розміром 3,0 в умовних кадастрових гектарах із земель колишнього КСП «Правда» с. Атюша Коропського району, Чернігівської області, що підтверджується сертифікатом на право на земельну частку (пай) серія [NUMBER] виданого Коропською районною державною адміністрацією 31 березня 2000 року, згідно рішення № 156 від 15 липня 1996 року. Постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 03.04.2017 року, [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, оскільки сертифікат на право на земельну частку (пай) виданий 31.03.2000 року, тобто після смерті [PERSON] Згідно довідки відділу Держгеокадастру у Коропському районі нормативно-грошова оцінка земельної частки (паю) по колишньому ПСП «Правда» с. Атюша Коропського району, Чернігівської області станом на [INFO] становить 7649,00 грн. Спадкоємцем майна померлого [PERSON] за заповітом від 26 березня 1988 року є його донька [PERSON], яка прийняла спадщину подачею заяви до нотаріальної контори. Оскільки позивачка є єдиним спадкоємцем майна померлого [PERSON], що підтверджується матеріалами спадкової справи № 37/2017, суд вважає за можливе визнати за позивачкою право на земельну частку (пай). Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-16 00:00:00

21.04.2017 року Шосткинським міськрайонним судом Сумської області було винесено рішення по справі за позовом [PERSON] до Гамаліївської сільради про встановлення факту належності будинку на праві власності та визнання права власності за договором дарування. 15.05.2017 року до суду надійшла заява представника позивача [PERSON] про ухвалення додаткового рішення, яким другий абзац резолютивної частини рішення викласти в наступній редакції «Визнати за [PERSON], право власності на житловий будинок, що знаходиться за адресою: [ADDRESS]». Сторони в судове засідання не з'явились, їх присутність не є обов'язковою.. Згідно п.1 ч.1 ст.220 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою осіб, які беруть участь у справі або з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо стосовно якої-небудь позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-31 00:00:00

21.04.2017 р. позивач [PERSON] звернулась до суду з вищезазначеним позовом, вказавши, що з 07.06.2013 р. вона перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем [PERSON], від шлюбу мають неповнолітню дитину доньку [PERSON], [INFO]. Позивач зазначає, що спільне життя з відповідачем не склалося через втрату почуття взаємної любові та поваги, несумісністю поглядів на спільне життя та сімейні відносини, сторони фактично припинили шлюбні стосунки з 2016 р., просить суд розірвати укладений між сторонами шлюб. У судове засідання позивач не з'явилася, про час та місце судового засідання була повідомлена своєчасно та належним чином, але надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, в якій просила позовні вимоги задовольнити, проти винесення заочного рішення не заперечувала. Відповідач в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлений у встановленому законом порядку, про причини неявки суд не повідомив. Суд,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-03 00:00:00

21.04.2017 р. позивачка звернулася до суду з цим позовом. В позові зазначила, що 20.10.2007 р. сторони уклали шлюб, від спільного проживання в шлюбі в сторін народилося двоє дітей син [PERSON],[INFO], та дочка [PERSON], [INFO]. Причиною розірвання шлюбу стало те, що на протязі тривалого часу сімейне життя між ними поступово погіршувалося, на грунті особистих непорозумінь між ними постійно виникали суперечки, які переростали у сімейні конфлікти та скандали, вже тривалий час фактично не живуть разом, відповідач коштів на утримання дітей не надає, тому просить розірвати шлюб з відповідачем та стягувати аліменти на утримання дітей у твердій грошовій сумі по 500 грн. щомісяця на кожну дитину. Позивачка [PERSON] при розгляді справи позовні вимоги підтримала повністю, просить такі задоволити та не надавати терміну для примирення. Відповідач [PERSON] при розгляді справи позовні вимоги визнав, не заперечує щодо розірвання шлюбу з позивачкою та згідний сплачувати аліменти на утримання дітей. Вислухавши пояснення позивачки, відповідача, дослідивши матеріали в справі суд вважає, що позовні вимоги підлягають до задоволення з таких підстав. Відповідно до ч.2 ст.112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їх дитини, що мають істотне значення. Згідно з п. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Як убачається із встановлених судом належними доказами обставин справи, що сторони уклали між собою шлюб 20.10.2007 р., сторони як одна сім'я спільно не проживають більше одного року, не підтримують жодних стосунків, відповідач не заперечує проти розірвання шлюбу. За таких обставин суд констатує, що шлюб між сторонами фактично розпався, а є законні підстави для задоволення позову в частині розірвання шлюбу [PERSON]. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Із встановлених судом обставин справи вбачається, що від шлюбу з відповідачем позивачка народила двох неповнолітніх дітей, відповідач не оспорив батьківство, ухиляється від утримання дітей, чим порушує вищезазначену норму сімейного законодавства. Визначаючи розмір аліментів, суд бере до уваги такі обставини. Позивачка утримує двох неповнолітніх дітей, ніде не працює враховуючи матеріальний стан відповідача, який ніде не працює, має нерегулярний, мінливий дохід, тому суд вважає, що розмір аліментів слід визначити у твердій грошовій сумі, відповідно до ст. 184 СК України, і стягувати в сумі 500,00 грн. щомісячно. Судові витрати, підлягають до стягнення з відповідача у доход держави, відповідно до ст. 88 ЦПК України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-20 00:00:00

21.04.2017 р. Якимівським районним судом Запорізької області було винесено рішення по справі, яким позов задоволено у повному обсязі, однак не вирішено питання щодо судових витрат. Суд за власною ініціативою, для винесення додаткового рішення, викликав сторони у судове засідання.Належним чином викликані позивач та відповідач до судового засідання не зявились, подали заяви про розгляд справи за їх відсутності. Суд ухвалив слухати справу за відсутності сторін по справі, без фіксації процесу, бо у відповідності до ст.220 ч.3 ЦПК України неявка сторін не перешкоджає розгляду справи. Розгляд матеріалів справи показав, що під час подачі позовної заяви, позивачкою не було сплачено судовий збір, бо у відповідності до ст. 5 ч.1 п.3 ЗУ «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі - у справах про стягнення аліментів. У відповідності до ст.220 ч.1 п.4 суд, що ухвалив рішення, може за заявою осіб, яків беруть участь у справі, чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. На вищевказаних підставах, суд дійшов висновку про те, що необхідно винести додаткове рішення щодо судових витрат.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-07-28 00:00:00

21.04.2020 [PERSON] звернулася до суду із позовом до [PERSON] , 25.05.2020 уточнивши позовні вимоги та просить суд ухвалити рішення, яким стягнути з відповідача на свою користь неустойку (пеню) за прострочення зі сплати аліментів за період з 01.01.2017 по 01.11.2019 в сумі 226263 грн 23 коп. В обґрунтування позовних вимог [PERSON] зазначила, що вона є матір`ю малолітнього [PERSON] , [INFO] , батьком дитини є відповідач [PERSON] . Сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, який було розірвано за рішенням суду 18.10.2017 (справа № 621/1991/17 ). Син зареєстрований та проживає разом із позивачкою за адресою: [ADDRESS] . 18.10.2017 рішенням Зміївського районного суду Харківської області у справі № 621/1992/17 було ухвалено рішення, яким стягнуто з відповідача на користь позивача аліменти на утримання сина, в твердій грошовій сумі в розмірі 2500 грн, щомісячно, що підлягає індексації відповідно до закону, починаючи з 11.09.2017 і до досягнення ним повноліття. Виконавчий лист було пред`явлено до примусового виконання. На початку листопада 2019 року позивач отримала у Зміївському РВ ДВС ГТУЮ у Харківській області розрахунок заборгованості по аліментам. Сума боргу з 01.09.2017 по 31.10.2019 складає 61166 грн 60 коп. Відтак,

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2020-04-21 00:00:00

21.04.2020 заявник звернувся до суду із заявою про госпіталізацію гр. [PERSON] , [INFO] . Свої вимоги\~заявник обґрунтував\~тим,\~що 20.04.2020 [PERSON] був госпіталізований до психіатричного стаціонару. [PERSON] \~письмової поінформованої\~згоди на госпіталізацію\~до КП\~«Дніпропетровська багатопрофільна\~клінічна лікарня\~з надання\~психіатричної допомоги»\~ДОР \~не давав, що стало підставою для звернення до суду із даною заявою. Розглянувши матеріали справи, вислухавши пояснення представника заявника, заінтересованої особи, думку прокурора, суд вважає, що в задоволенні заяви необхідно відмовити з наступних підстав. У судовому засіданні представник заявника заяву не підтримав та пояснив, що стан [PERSON] покращився, а тому відсутні підстави для його госпіталізації, прокурор просив відмовити у задоволенні заяви. В силу ст.14 Закону України від 22.02.2000 №1489-ІІІ «Про психіатричну допомогу» особа, яка страждає на психічний розлад, може бути госпіталізована до психіатричного закладу без її усвідомленої згоди або без згоди її законного представника, якщо її обстеження або лікування можливі лише в стаціонарних умовах, та при встановленні в особи тяжкого психічного розладу, внаслідок чого вона: вчиняє чи виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї чи оточуючих, або неспроможна самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує її життєдіяльність. Суд не може погодитись з доводами викладеними в заяві, оскільки згідно приписів ст.14 Закону України «Про психіатричну допомогу», наявність в особи психічного захворювання чи психічного розладу не може слугувати підставою для госпіталізації в примусовому порядку. Єдиними підставами для госпіталізації особи є вчинення нею чи виявлення реальних намірів вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї чи оточуючих, або неспроможність самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує її життєдіяльність. Так, в судовому засіданні встановлено, що [PERSON] не є небезпечним для себе та оточуючих, здатен самостійно задовольняти свої основні життєві потреби, а наявність у нього психічного захворювання не є підставою для його примусової госпіталізації. Враховуючи викладене,

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2020-05-31 00:00:00

21.04.2020 позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу. В обґрунтування позову зазначив, що перебуває з відповідачем у шлюбі з 01.06.2016 року, від якого мають сина [PERSON] , [INFO]. Подружнє життя не склалося, вони припинили шлюбні відносини, спільного господарства не ведуть, а тому подальше збереження шлюбу вважає недоцільним. Позивач подав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав. Відповідач подала заяву про розгляд справи без її участі, у поданій заяві позовні вимоги визнала. Фіксування судового засідання технічним записом не здійснювалося відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Дослідивши докази у справі, суд доходить до висновку, що позовні вимоги обґрунтовані і підлягають задоволенню. Судом встановлено, що сторони уклали шлюб 01.06.2016 року. Від шлюбу мають сина [PERSON] , [INFO]. Подружні відносини подружжя припинило, спільне господарство не ведеться. Згідно із ч. 1 ст. 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. За приписом ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Отже, на підставі вищевикладеного, суд приходить до висновку, що подальше збереження шлюбу суперечитиме інтересам сторін. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, отже з відповідача на користь позивача належить стягнути судовий збір. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-07-15 00:00:00

21.04.2020 позивач звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу, в якому просить розірвати шлюб з відповідачем. Свої вимоги мотивує тим, що з відповідачем уклала шлюб 12.04.1997, який був зареєстрований Джуринською сільською радою Шаргородського району Вінницької області,актовий запис № 4. Від шлюбу сторони мають двох дітей - [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Позивач зазначає, що шлюбні відносини з відповідачем припинено, оскільки через розбіжність у поглядах на життя, спільне проживання сторін, існування сім`ї та збереження шлюбу виявилося неможливим. Посилається, що почуття любові між ними втрачено, і строк для примирення, за таких обставин, не вплине на збереження та покращення сімейних стосунків. Тому вважає, що їх шлюб розпався остаточно і поновити його неможливо. 21.04.2020 згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями, вищезазначену справу було передано до провадження головуючому судді Букіній О.М. Ухвалою суду від 13.05.2020 у справі відкрито провадження та призначено справу до розгляду у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. Позивач в судове засідання не з`явилася, до суду подала заяву, в якій просить розглядати справу за її відсутності, позовні вимоги підтримує та просить задовольнити. Відповідач в судове засідання не з`явився, подав до суду заяву, з якої вбачається, що позовні вимоги визнає та не заперечує проти задоволення останніх. Також, просить розглядати справу за його відсутності. Суд, дослідивши та оцінивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно ч.2 ст.112 Сімейного Кодексу України, шлюб розривається, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони уклали шлюб 12.04.1997, який був зареєстрований Джуринською сільською радою Шаргородського району Вінницької області,актовий запис № 4. Від шлюбу сторони мають двох дітей - [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Судом також встановлено, що сторони тривалий час не підтримують шлюбних відносин, спільного господарства не ведуть, подальше спільне проживання у шлюбі та його збереження стало неможливим, оскільки взаєморозуміння та почуття любові між ними втрачено, і строк для примирення за таких обставин не вплине на збереження та покращення сімейних стосунків. За таких обставин, подальше спільне проживання сторін і збереження сім`ї неможливе, шлюб сторін слід розірвати. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 840, 80 грн.

Outcome: approved