Jurisdiction: civil
Date: 2021-07-29 00:00:00

1.Стислий виклад позиції позивача, відповідача. Позивачка звернулася до суду з позовом до відповідача, яким просить суд: -розірвати шлюб, укладений між нею та [PERSON] , зареєстрований 23 квітня 2014 року Відділом реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Тернопільського районного управління юстиції у Тернопільській області, актовий запис №11; -стягувати з [PERSON] на її користь аліменти на її утримання в розмірі однієї четвертої всіх видів доходів, щомісячно у продовж трьох років від дня розірвання шлюбу Свої вимоги мотивує тим, що перебуває у шлюбі із [PERSON] . В шлюбі народився син [PERSON] , [INFO] . Під час спільного проживання виникали непорозуміння через різні погляди на життя, ведення домашнього господарства. Подружніх відносин не підтримують, проживають порізно. Сім`я розпалась остаточно, відновлення та збереження не можливе. Під час перебування у шлюбі не мала можливості працювати, оскільки доглядала сина, дбала про побутові справи сім`ї. Працював та матеріально забезпечував сім`ю відповідач. Враховуючи проблематику у працевлаштуванні, ніде не працює, доходів не отримує. Син організований, відвідує дитячий садок, однак через введені протиепідемічні заходи відсутні гарантії постійного відвідування дитячого садочка. В судове засідання позивач не з`явилась, скерувала представника. Представник - адвокат Боднар О.В. в судовому засіданні позов підтримала з підстав наведених у позовній заяві. Відповідачем скеровано до суду відзив, яким відповідач позов визнав частково, зокрема в частині розірвання шлюбу. В частині стягнення аліментів на утримання дружини - позов заперечив. Заперечуючи позов покликався на те, що ним сплачуються аліменти на утримання сина. Позивачем не доведено факту неможливості працевлаштуватись та потреби у матеріальній допомозі. В судове засідання відповідач не з`явився, скерував представника. Представник - адвокат Денис Т.Д. в судовому засіданні позов визнав частково з підстав наведених у позовній заяві. 2. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини. 23 квітня 2014 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Тернопільського районного управління юстиції у Тернопільській області зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON] (а.с. 6). В шлюбі народився син [PERSON] , [INFO] (а.с. 7). Сторони проживають роздільно, щонайпізніше з жовтня 2020 року (дата подання позову). Син [PERSON] проживає з матір`ю - позивачем. Відповідач [PERSON] працездатний, працює машиністом-обхідником з котельного устаткування Бурштинської ТЕС АТ «ДТЕК Західенерго» (а.с. 31). Нарахований дохід працівника [PERSON] за квітень - вересень 2020 року становить 190 475 грн. 08 коп. (а.с. 31). Позивач [PERSON] не здійснює підприємницьку діяльність, як найманий працівник не отримує заробітної плати (а.с. 32-35). В 2013 році [PERSON] здобула освіту за кваліфікацією молодший спеціаліст з бухгалтерського обліку (а.с. 36-37). В 2015 році [PERSON] здобула освіту за кваліфікацією бакалавр за напрямком підготовки облік та аудит (а.с. 38-40). З відповідача [PERSON] з 15 жовтня 2020 року стягуються на користь [PERSON] аліменти на утримання сина [PERSON] у розмірі ј частини заробітку, але не маньше 50 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку. 3.Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування. Відповідно до статті 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Пунктом 12 Постанови Пленуму Верховного Суду України №11 від 21.12.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», суд постановляє рішення про розірвання шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони шлюбні відносини не підтримують, спільне господарство не ведуть, що свідчить про остаточний розпад сім`ї. Задовольняючи позов про розірвання шлюбу, суд виходить з того, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Позивачка скористалась даним правом та звернулась до суду з цим позовом і наполягає на розірванні шлюбу. Збереження шлюбу можливе на почуттях взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу, а позивач не має наміру зберегти шлюб. Відповідач таке рішення позивачки вітає, визнавши позов в цій частині. Відтак, позов частині вимог про розірвання шлюбу слід задовольнити. Відповідно до частини 4 статті 76 СК України, якщо у зв`язку з вихованням дитини, веденням домашнього господарства, піклуванням про членів сім`ї, хворобою або іншими обставинами, що мають істотне значення, один із подружжя не мав можливості одержати освіту, працювати, зайняти відповідну посаду, він має право на утримання у зв`язку з розірванням шлюбу і тоді, якщо є працездатним, за умови, що потребує матеріальної допомоги і що колишній чоловік, колишня дружина може надавати матеріальну допомогу. Право на утримання у цьому випадку триває протягом трьох років від дня розірвання шлюбу. Приймаючи рішення в частині стягнення аліментів на утримання дружини, суд враховує настпне. Судом прийнято рішення про розірвання шлюбу і відповідач може надавати матеріальну допомогу, що є двома встановленими судом з переліку передумов для стягнення аліментів в силу частини 4 статті 76 СК України. Як зазначалось вище, в шлюбі народився син [PERSON] , [INFO] . Гарантований законодавчо, зокрема частиною 2 статті 84 СК України, статтею 179 КзПП України, статтею 18 Закону України «Про відпустки» трьохрічний термін догляду за дитиною минув 28 серпня 2019 року. Позивачем не доведено та судом не здобуто доказів того, що у зв`язку з вихованням дитини, веденням домашнього господарства, що мають істотне значення, позивач не мала можливості, працювати, зайняти відповідну посаду. Освіту позивачем здобуто до народження дитини. Згідно пояснень позивача - дитина організована, відвідує дошкільний навчальний заклад. За таких умов позивач могла і може працевлаштуватись з метою отримання доходу. Доказів бажання позивача працевлаштуватись, і таким чином нівелювати потребу у матеріальній допомозі судом не здобуту. Враховуючи викладене, в позові в частині стягнення аліментів на утримання дружини у зв`язку із розірванням шлюбу слід відмовити. Відповідно до частини 1 статті 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Згідно частини 1, пунктів 1-3 частини 2 статті 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до частини 6 статі 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої вимог, у зв`язку з чим з відповідача підлягає стягненню судовий збір у дохід держави у розмірі 908 гривень 00 копійок.

Outcome: partial