Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-16 00:00:00

20 березня 2018р., позивачка , [PERSON] , звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу та поділ спільного майна подружжя, просила розірвати шлюб укладеним між нею і відповідачем та стягнути з [PERSON] на її користь грошову компенсацію за частину спільного майна подружжя ( легковий автомобіль марки SUBARU IMPREZA, державний номерний знак [NUMBER] , 2005 року випуску, технічний паспорт [NUMBER] , кузов [NUMBER] ) в розмірі 131750 грн., 1317,50 гривень витрат, по сплаті судового збору. Після сплати коштів виділити автомобіль відповідачу. В позовній заяві позивач вказала, що вони з відповідачем [PERSON] 11.08.2013 року уклали шлюб. Однак у зв`язку із тим, що спільне життя у них не склалось, з грудня 2017 року вони припинили проживати разом. За час шлюбу ними було придбано автомобіль марки SUBARU IMPREZA, державний номерний знак [NUMBER] , 2005 року випуску, технічний паспорт [NUMBER] , кузов [NUMBER] зареєстрований за [PERSON] . На момент звернення до суду, автомобіль знаходився у відповідача по справі та їй стало відомо, що відповідач подав оголошення про продаж автомобіля на сайт http/auto.ria.biz, вказавши ціну продажу 13500 дол. США. Відповідно до ст. 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя. За ст. 63 СК України дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними. Ухвалою судді Дунаєвецького районного суду Хмельницької області від 03 квітня 2018 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито позовне провадження,справу розглядати за правилами загального позовного провадження. Ухвалою суду від 03.05.2019 року за клопотанням відповідача позовні вимоги про розірвання шлюбу і поділ спільного майна подружжя ( ціна позову 131750 грн.), роз`єднано в самостійні провадження. Рішенням Дунаєвецького районного суду Хмельницької області від 14 червня 2018 року шлюб між сторонами було розірвано. Ухвалою Дунаєвецького районного суду від 17 жовтня 2018 року призначено авто товарознавчу експертизу для визначення дійсної ринкової вартості автомобіля марки SUBARU IMPREZA і провадження зупинено. Ухвалою судді 19 листопада 2018 р. поновлено провадження у справі. Ухвалою Дунаєвецького районного суду від 15 січня 2019 року призначено повторну авто товарознавчу експертизу для визначення середньої ринкової вартостілегкового автомобіля марки SUBARU IMPREZA,2005 року випуску, провадження зупинено. Ухвалою судді 13 лютого 2019 р. поновлено провадження у справі. 15 березня 2019р. ухвалою Дунаєвецького районного суду Хмельницької області закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду на 16 квітня 2019р. о15.00 год. 16 квітня 2019р. о 15.00 год. учасники справи в судове засідання не зявилися, хоча належним чином повідомленні про день і час судового засідання. В судовому засіданні, яке відбулося 17.07.2019 р. за участю представника позивача, представник позивача позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити в повному обсязі, виходячи із вартості автомобіля згідно висновку експертизи і також просив стягнути з відповідача понесені витрати позивачки на сплату судового збору, витрати на проведення експертиз, правову допомогу, про, що подасть, після проголошення рішення, заяву. Відповідач та представник відповідача в судове засідання не з`явились, про час та місце слухання справи повідомлені належним чином. Представник відповідача подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності та відмову в задоволенні позову, оскільки висновок у якому встановлена середня вартість майна не може стосуватися предмета доказування і автомобіля на момент експертного дослідження уже не існувало. Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовна заява підлягає до часткового задоволення з таких підстав. Судом об`єктивно встановлено, що 11.08.2013 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено шлюб, який рішенням Дунаєвецького районного суду Хмельницької області від 14.06.2018 року розірвано. За час шлюбу було придбано автомобіль марки «SUBARU IMPREZA», державний номерний знак [NUMBER] , 2005 року випуску, технічний паспорт [NUMBER] , кузов [NUMBER] , що був зареєстрований за [PERSON] , [INFO] , ідентифікаційний номер [NUMBER] . На адвокатський запит представника позивачки [PERSON] . Територіальний сервісний центр 3246 надав копію довідки-рахунку ААЕ 169178 від 24.05.2015 р. на підставі якої за [PERSON] 24.05.2015 року було зареєстровано автомобіль SUBARU IMPREZA, державний номерний знак [NUMBER] , 2005 року випуску, технічний паспорт [NUMBER] , кузов [NUMBER] . Відповідачу [PERSON] Регіональний сервісний центр в м.Києві надав інформацію, що станом на 06 липня 2018 року на відповідачем [PERSON] не зареєстровані транспортні засоби. Про що представник відповідача повідомив суд у своєму клопотанню від 23.07.2018р та стверджував, що автомобіль ним відчужено і відсутній предмет спору, про що просив закрити провадження. Учасники справи : відповідач [PERSON] і позивачка [PERSON] визнали, що з грудня 2017 року не підтримують шлюбні відносини та припинили ведення спільного господарства, після чого [PERSON] здійснив відчуження автомобіля. Дані обставини ніхто не оспорював. Автомобіль є цінним майном, а тому згода другого з подружжя на його відчуження мала бути подана письмово. Як встановлено судом, така згода відсутня, натомість, у справі відсутні докази про те, що виручені від продажу автомобіля кошти витрачені сторонами в інтересах сім`ї. За таких обставин, суд приходить до висновку, що [PERSON] розпорядився автомобілем на власний розсуд проти волі [PERSON] , а тому остання має право на грошову компенсацію вартості 1/2 частки автомобіля. Згідно ст. 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя. Відповідно до ст. 61 СК України об`єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту. Об`єктом права спільної сумісної власності є заробітна плата, пенсія, стипендія, інші доходи, одержані одним із подружжя. Якщо одним із подружжя укладено договір в інтересах сім`ї, то гроші, інше майно, в тому числі гонорар, виграш, які були одержані за цим договором, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя. При поділі майна подружжя, яке належить їм на праві спільної сумісної власності вважається, що частки майна чоловіка та дружини є рівними, якщо інше не визначене шлюбним договором або домовленістю між ними (ст. 70 СК України). Відповідно до п.23, п. 24, п. 30 Постанови Пленуму Верховного Суду України №11 від 21.12.2007 р. «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», вирішуючи спори між подружжям про майно, необхідно встановлювати обсяг спільно нажитого майна, наявного на час припинення спільного ведення господарства, з`ясовувати джерело і час його придбання. Спільною сумісною власністю подружжя, що підлягає поділу (статті 60, 69 СК, ч.3 ст. 368 ЦК), відповідно до частин 2, 3 ст. 325 ЦК можуть бути будь-які види майна, за винятком тих, які згідно із законом не можуть їм належати (виключені з цивільного обороту), незалежно від того, на ім`я кого з подружжя вони були придбані чи внесені грошовими коштами, якщо інше не встановлено шлюбним договором чи законом. До складу майна, що підлягає поділу включається загальне майно подружжя, наявне у нього на час розгляду справи, та те, що знаходиться у третіх осіб. У випадку коли при розгляді вимоги про поділ спільного сумісного майна подружжя буде встановлено, що один із них здійснив його відчуження чи використав його на свій розсуд проти волі іншого з подружжя і не в інтересах сім`ї чи не на її потреби або приховав його, таке майно або його вартість враховується при поділі. Згідно з п. 22 постанови Пленуму Верховного Суду України від 21.12.2007 року № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» поділ спільного майна подружжя здійснюється за правилами, встановленими статтями 69-72 СК України та ст. 372 ЦК. Вартість майна, що підлягає поділу, визначається за погодженням між подружжям, а при недосягненні згоди - виходячи з дійсної його вартості на час розгляду справи. Згідно висновку №289/19 повторної судової автотоварознавчої експертизи від 08 лютого 2019р., проведення якої доручено експерту Соломаха В.С. та на вирішення експерта поставлено питання, якою є середня ринкова вартість легкового автомобіля SUBARU IMPREZA,2005 року випуску, кузов [NUMBER] , на момент проведення експертизи встановлено,що судовим експертом було визначено середню ринкову вартість автомобіля SUBARU IMPREZA, 2005 року випуску, кузов [NUMBER] , яка на дату оцінки складає 242950 грн. 00 коп. Внаслідок відчуження автомобіля судова експертиза була проведена з дотриманням п. 5.1 Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженої наказом Міністерства юстиції України, Фонду державного майна України від 24 листопада 2003 року № 142/5/2092 (зареєстровано в Міністерстві юстиції України 24 листопада 2003 року за № 1074/8395). Судовий експерт був попереджений про відповідальність за завідомо неправдивий висновок та відмову без поважних причин від виконання покладених обов`язків за ст. ст. 384, 385 КК України. Сторони не погодили вартість автомобіля, а відповідач [PERSON] не зазначав ціни, за якою він відчужив спірний транспортний засіб, і не надав доказів якою є його дійсна вартість на час розгляду справи. До того ж, ставлячи під сумнів обґрунтованість висновку експерта, [PERSON] та його представник не звертався до суду з клопотанням про призначення повторної експертизи (ст. 113 ЦПК України). Посилання представника відповідача [PERSON] на те, що вказаний висновок експерта не відповідає фактичним обставинам справи та не може бути застосований судом, є необґрунтованими. Згідно з ст.ст. 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи, і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Враховуючи те, що автомобіль SUBARU IMPREZA, 2005 року випуску, кузов [NUMBER] , було придбано під час шлюбу за спільні кошти подружжя, однак відчужено [PERSON] , суд дійшов висновку, що 1/2 вартості вказаного автомобіля підлягає стягненню з [PERSON] на користь [PERSON] , яка відповідно до висновку №289/19 судової автотоварознавчої експертизи складає 121475,00 грн. Як вбачається з матеріалів справи, спірний автомобіль проданий третім особам та право спільної сумісної власності подружжя на автомобіль в зв`язку з цим вже припинено, поділити автомобіль в натурі на даний час неможливо, а тому у відповідності до вимог чинного законодавства та роз`яснень Постанови Пленуму Верховного Суду України позивач має право на стягнення на її користь половини вартості спірного майна. Щодо способу захисту порушеного права, то позивач в межах своїх цивільних прав визначила саме такий спосіб захисту свого порушеного права шляхом стягнення на її користь половини вартості майна в зв`язку з неможливістю поділити дане майно в натурі через його відчуження без її згоди та не бажає визнавати договори купівлі-продажу спірного автомобіля недійсним . А тому суд не вирішує питання про залишення автомобіля у власності відповідача. В силу ст. 141 ЦПК України, з відповідача підлягає стягненню на користь позивачки [PERSON] сплачений нею судовий збір в сумі 1214,74 грн., пропорційно розміру задоволених позовних вимог ( 92,20 % від 1317,5)

Outcome: partial