Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-27 00:00:00

21 серпня 2018 року [PERSON] звернулася до Рубіжанського міського суду Луганської області з позовом до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, в якому вказала, що вона є власником квартири [ADDRESS], на підставі договору купівлі-продажу квартири від 17 серпня 2018 року. У зазначеній квартирі зареєстрована за місцем проживання колишня співвласниця квартири [PERSON], [INFO]. Реєстрація відповідача в квартирі позивача порушує її права як власника, тому позивач звернулася до суду з цим позовом за захистом своїх прав та просить визнати [PERSON], [INFO], такою, що втратила право користування житловим приміщенням квартирою № 1 у будинку № 20 по вулиці Чкалова у місті Рубіжне Луганської області (а.с. 4-6). Ухвалою Рубіжанського міського суду Луганської області від 29.08.2018 прийнято дану позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у зазначеній цивільній справі та призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження (а.с. 20). В судове засідання позивач не зявилася, про час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, надала суду заяву про розгляд справи за її відсутністю, позовні вимоги підтримує (а.с. 28). Відповідач у судове засідання не зявилася, про день, час та місце слухання справи була повідомлена належним чином, надіслала на електронну адресу суду заяву в якій позовні вимоги [PERSON] визнала в повному обсязі та просить слухати справу без її участі (а.с. 24-25). Згідно ч.\~2\~ст.\~247\~ЦПК України,\~у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Враховуючи, що сторони не скористалися правом брати участь у судовому засіданні та надали заяви про розгляд справи за їх відсутності, суд розглядає цивільну справу за наявними у справі матеріалами. Суд, розглянувши цивільну справу в межах заявлених позовних вимог, об'єктивно оцінивши докази, які містяться в матеріалах справи дійшов наступного. Судом встановлено, що позивач є власницею квартири [ADDRESS] (копія договору купівлі-продажу квартири зі службовими будівлями від 17.08.2018 - а.с. 10, копія Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності а.с. 11). З позовної заяви вбачається, що при досягненні домовленості щодо продажу квартири, чоловік співвласниці [PERSON] [PERSON] повідомив, що відповідач зобовязується знятися з реєстраційного обліку у квартирі протягом трьох днів з дати укладання договору купівлі-продажу, тобто до 20.08.2018 (а.с. 4). На цей час у вищезазначеній квартирі залишилася зареєстрована відповідач [PERSON],\~[INFO],\~як колишня\~співвласниця(копія довідки центру надання адміністративних послуг загального відділу Рубіжанської міської ради Луганської області № 17384 від 21.08.2018 - а.с. 12). Відповідно до ч. 1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Статтею 41 Конституції України та ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналась 17 липня 1997 року відповідно до Закону від 17 липня 1997 року № 475/97-ВР «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, № 4, № 7 та № 11 до Конвенції», закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд вчиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб (ст.ст. 316, 317, 319, 321 ЦК України). Гарантуючи захист права власності, закон надає власнику право вимагати усунення будь-яких порушень його права, хоч би ці порушення і не були поєднані з позбавленням володіння. Відповідно до ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 346 ЦК України право власності припиняється у разі відчуження власником свого майна. Власник житла має право вимагати визнання попереднього власника таким, що втратив право користування житлом, що є наслідком припинення права власності на житлове приміщення із зняттям останнього з реєстрації. Суд вважає, що оскільки право власності відповідача на вищезазначену квартиру припинено, то він втратив право користування нею. Частина 4 ст. 206 ЦПК України встановлює, що у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідач надіслала до суду заяву про визнання позову в повному обсязі (а.с. 24-25). На підставі викладеного, з урахуванням того, що визнання позову відповідачем не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд приймає визнання відповідачем позову та вважає можливим задовольнити позов повністю. Отже позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Outcome: approved