Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-08 00:00:00

20.01.2021 року представник позивача КП «Кривбасводоканал» Гомбаренко Е.Є. звернулась до суду з позовною заявою, в якій просить суд стягнути з [PERSON] на користь КП «Кривбасводоканал» заборгованість за надані послуги з централізованого водопостачання холодної води в розмірі 9842 грн. 66 коп. та нараховані в порядку ст. 625 ЦК України збитки - 3% річних - 422 грн. 65 коп. та інфляційні втрати - 638 грн. 84 коп.; стягнути з відповідача судовий збір в сумі 2270 грн. Пред`явлені вимоги мотивовано тим, що КП «Кривбасводоканал» по специфіці своєї виробничої діяльності надає послуги з централізованого водопостачання з метою забезпечення потреб населення та інших споживачів послугами водопостачання, транспортування питної води споживачам по водопровідним мережам. [PERSON] є споживачем послуг з постачання холодної води, що надаються підприємством за адресою: [ADDRESS] з відкриттям на її ім`я особового рахунку № [NUMBER] . КП «Кривбасводоканал», виконуючи свої обов`язки, постійно надавало послуги з централізованого водопостачання, однак відповідач як споживач свої зобов`язання належним чином не виконував, у зв`язку з чим 25.10.2019 року Саксаганським районним судом м. Кривого Рогу було видано судовий наказ по справі №214/7541/19 за заявою КП «Кривбасводоканал» про стягнення заборгованості за послуги з централізованого водопостачання і водовідведення з [PERSON] , [PERSON] .. Ухвалою Саксаганського районного суду кривого Рогу від 17.06.2020 року судовий наказ було скасовано та роз`яснено право на звернення до суду. У звзяку з невиконанням відповідачем своїх обов`язків в частині своєчасної сплати за отримані послуги з централізованого водопостачання холодної води та водовідведення за період з 01.11.2014 року по 30.11.2020 року виникла заборгованість в розмірі 9842 грн. 66 коп. Оскільки споживач добровільно заборгованість не погашає, а звернення підприємства з цього приводу ігнорує, тому за захистом майнових інтересів КП «Кривбасводоканал» із застосуванням ст.625 ЦК України та нарахуванням збитків представник вимушена звернутися до суду з даним позовом. Ухвалою суду від 01.02.2021 року провадження по справі відкрито з призначенням до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження. Представник позивача Гомбаренко Е.Є. правом на участь в судовому засіданні не скористалась, подавши заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала, не заперечувала проти ухвалення заочного рішення. Відповідач у судове засідання не з`явився, про дату, час, місце слухання справи повідомлявся належним чином за єдиним відомим місцем проживання - місцем реєстраційного обліку, направлені судові повістки не отримує, інформації щодо іншої адреси для листування в порушення вимог ст.131 ЦПК України суду не надано, про причини своєї неявки суд не повідомила, не надала суду жодної заяви або клопотання, а також відзиву. Оцінюючи характер процесу, значення справи для сторін, обраний позивачем спосіб захисту, категорію та складність справи, а також враховуючи належне повідомлення відповідачів, не подання відзиву суд постановив ухвалити по справі заочне рішення на підставі наявних доказів за відсутності заперечень з боку представника позивача проти заочного розгляду справи. Заяв, клопотань від учасників справи не надходило. Інші процесуальні дії не вчинялись. Суд, дослідивши матеріали справи, надавши оцінку доказам в їх сукупності, приходить до наступних висновків. Статтею 714 ЦК України визначено, що за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов`язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов`язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечувати безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання. КП «Кривбасводоканал» засноване Криворізькою міською радою та відповідно до п.п.1, 2 п.2 ст.2 Статуту здійснює діяльність за основними напрямами: забезпечення потреб населення та інших споживачів послугами водопостачання, транспортування питної води споживачам по водопровідним мережам, забезпечення транспортування стічних вод по колекторам та каналізаційним мережам, їх очищення на очисних спорудах. Судом встановлено, що [PERSON] є споживачем послуг, що надаються КП «Кривбасводоканал» як постачальником холодної води за адресою: [ADDRESS] із відкриттям на його ім`я особового рахунку за № [NUMBER] . Інших споживачів за вказаною адресою немає. Таким чином, між сторонами склалися правовідносини в сфері надання комунальних послуг з водопостачання та водовідведення з одного боку, та споживання цих послуг - з іншого, які врегульовано Законами України «Про житлово-комунальні послуги», «Про питну воду та питне водопостачання», Правилами по наданню послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затвердженими Постановою Кабінету Міністрів України №630 від 21.07.2005 року «Про затвердження Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення та типового договору про надання цих послуг». Згідно зі ст.19 Закону України «Про питну воду та питне водопостачання», послуги з питного водопостачання надаються споживачам підприємством питного водопостачання на підставі договору. Суд зауважує, що відповідно до ст.633 ЦК України, присутні усі умови, що свідчать про наявність публічного договору, а саме: позивач є юридичною особою, надає послуги необмеженій кількості людей, умови постачання послуг є однаковими для всіх споживачів. Крім зазначеного, відповідно ст.205 ЦК України, правочин може вчинятися усно або в письмовій формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Правочин, для якого законом не встановлена обов`язкова письмова форма, вважається вчиненим, якщо поведінка сторін засвідчує їхню волю до настання відповідних правових наслідків. У випадках, встановлених договором або законом, воля сторони до вчинення правочину може виражатися її мовчанням. В даному випадку відповідач отримував та користувався послугами КП «Кривбасводоканал», що суд розцінює як свідчення виникнення між сторонами цивільних прав та обов`язків в сфері надання житлово-комунальних послуг. Відповідно до п.1 ч.1 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач має право одержувати вчасно та відповідної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством та умовами договору на надання житлово-комунальних послуг. Такому праву споживача кореспондує визначений п.5 ч.3 ст.20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» його обов`язок оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Обов`язок споживача оплатити надані послуги відповідно до встановлених тарифів на послуги централізованого водопостачання і водовідведення встановлено ст. 22 Закону України «Про питну воду та питне водопостачання». У відповідності до п.18 діючих Правил надання населенню послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України № 630 від 21.07.2005 року розрахунковим періодом для оплати послуг є календарний місяць. Плата за послуги вноситься не пізніше 20-го числа місяця, що настає за розрахунковим, якщо договором не встановлено інший строк. Відповідно до ст.ст. 525, 527, 530 ЦК України зобов`язання повинні виконуватись належним чином і у встановлений строк згідно з вимогами закону, а одностороння відмова від їх виконання не допускається. Так, протягом періоду з 01.11.2014 року по 30.11.2020 року позивач свої зобов`язання по наданню послуг з постачання холодної води за адресою: [ADDRESS] виконував належним чином, однак відповідач своєчасно та в повному обсязі оплату за спожиті нею послуги не вносив, в результаті чого виникла заборгованість в розмірі 9842 грн. 66 коп., що підтверджується розрахунком заборгованості (а.с.4). Жодних доказів в спростування вказаних позивачем обставин судом не встановлено, а наданий розрахунок суд вважає належним та допустимим доказом. Відповідно дост.625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. За змістом цієї матеріальної норми закону нарахування інфляційних втрат на суму боргу та 3% річних входять до складу грошового зобов`язання і є особливою мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними грошовими коштами, належними до сплати кредиторові. Крім того, слід зазначити, що ст.625 ЦК України розміщена в розділі І «Загальні положення про зобов`язання» книги 5 ЦК України, а тому поширює свою дію на всі зобов`язання, якщо інше не передбачено в спеціальних нормах, які регулюють суспільні відносини з приводу виникнення, зміни чи припинення окремих видів зобов`язань. З огляду на викладене слід дійти висновку про те, що правовідносини, які склалися між сторонами, є грошовими зобов`язаннями. Зважаючи на таку юридичну природу правовідносин сторін, на них поширюється дія ч.2 ст. 625 ЦК України як спеціальний вид цивільно-правової відповідальності за прострочення виконання зобов`язання. Перевіряючи заявлений позивачем розмір інфляційних втрат та 3% річних, суд приймає в розрахунок розмір заборгованості - 9842 грн. 66 коп., виходячи із боргу за кожним окремим місяцем, а також заявлений період з 01.11.2014 року по 30.11.2020 року. Таким чином, розмір 3% річних становитиме 638 грн. 84 коп., а інфляційних втрат - 422 грн. 65 коп. Враховуючи те, що тягар утримання майна, у тому числі обов`язок по оплаті житлово-комунальних послуг покладається на власника приміщення, яким є [PERSON] з огляду на доведеність заявленого позивачем розміру заборгованості, ухилення відповідача від добровільного погашення заборгованості, суд приходить до висновку про необхідність задоволення позовних вимог в повному обсязі. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, згідно ст.141 ЦПК України суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача 2270 грн. в рахунок відшкодування судового збору (а.с.6).

Outcome: approved