Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-19 00:00:00

20 лютого 2018 року [PERSON] звернувся до суду з вказаним позовом, в якому просить стягнути з [PERSON] аліменти на час навчання на свою користь у розмірі ? частини від заробітку (доходу) грн. платника аліментів, до досягнення ним двадцяти трьох років. В обґрунтування своїх вимог [PERSON] зазначив, що шлюб між його батьками [PERSON] та [PERSON] був розірваний 10.02.2006 р. На підставі рішення Харківського районного суду Харківської області від 23.04.2013 р. [PERSON] сплачував на користь [PERSON] аліменти та утримання позивача до досягнення ним вісімнадцяти річного віку. На даний час [PERSON] виповнилось вісімнадцять років, але він навчається у Харківському національному технічному університеті сільського господарства ім. П. Василенка на першому курсі та потребує матеріальної допомоги. 12 березня 2018 року суддею було зроблено запит щодо доступу до персональних даних про [PERSON], [INFO], з метою отримання інформації про місце проживання (перебування) фізичної особи згідно з ч. 6 ст. 187 ЦПК України. 21 березня 2018 року від відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання Головного управління Державної міграційної служби України в Харківській області надійшла відповідь на запит, згідно якої було встановлено, що відповідач зареєстрований за адресою: [INFO]. 22 березня 2018 року по вказаній цивільній справі було відкрито провадження та призначено справу до розгляду у відкритому судовому засіданні, копію ухвали та копію позовної заяви із додатками було надіслано відповідачеві за адресою його реєстрації. Заперечення на позовну заяву від відповідача у встановлений законом строк і порядок до суду не надходило. Позивач у судове засідання не зявився, подав до суду заяву, в якій позовні вимоги підтримав та просив задовольнити, розгляд справи просив проводити без його участі. Відповідач у судове засідання не зявився, подав до суду заяву, в якій проти задоволення позову [PERSON] не заперечував, розгляд справи просив проводити без його участі. Відповідно до\~ст. 280 ЦПК України\~суд за згодою позивача вважає можливим ухвалити заочне рішення. Враховуючи те, що в судове засідання не з'явились всі учасники справи, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Сторони про справі інших заяв та клопотань до суду не подавали. Суд, дослідивши письмові докази в справі, встановив такі факти і відповідні їм правовідносини. Як вбачається із копії свідоцтва про розірвання шлюбу серії 1-ВЛ № 017771, виданого 10.02.2006 р. відділом реєстрації актів цивільного стану Харківського районного управління юстиції Харківської області, шлюб між [PERSON] і [PERSON] було розірвано, про що в книзі реєстрації розірвань шлюбів зроблено актовий запис № 49 від 10.02.2006 р. (а.с. 6). Із копії свідоцтва про народження серії І-ВЛ № 132381, виданого 19.01.2000 р. вбачається, що батьками [PERSON], [INFO], є [PERSON] та [PERSON] (а.с. 8). [PERSON] з 01.09.2017 р. є студентом 1 курсу Харківського національного технічного університету сільського господарства ім. П Василенка, що вбачається з довідки № 711 від 14.02.2018 р., наданої Харківським національним технічним університетом сільського господарства ім. П Василенка (а.с. 9). Відповідно до ч. 1 ст. 199 Сімейного кодексу України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. У відповідності з ч. 3 ст. 199 Сімейного кодексу України право звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Згідно з п. 20 Постанови Пленуму Верховного суду України № 3 від 15.05.2006 р. «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов'язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв'язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Частиною 1 статті 182 Сімейного кодексу України встановлено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Згідно з ч. 1 ст. 198 СК України батьки зобов'язані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть таку матеріальну допомогу надавати. Зі змісту ст.183 СК України випливає те, що за загальним правилом аліменти визначаються судом у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини. Таким чином, суд прийшов до висновку про наявність передбачених ст. 199 СК України підстав для виникнення у відповідача обов'язку на участь в утриманні повнолітнього сина, а саме - продовження останнім навчання та потреба ним матеріальної допомоги. Відповідачем не надано суду даних про наявність на його утриманні інших неповнолітніх дітей та непрацездатних членів сімї, а також доказів, які свідчать про наявність підстав для звільнення від обовязку утримувати повнолітнього сина на період його навчання. З урахуванням вищевикладеного, враховуючи наявність законних підстав для задоволення позову, та те, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню. Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Позов про стягнення аліментів поданий до суду 20 лютого 2018 року. Сторони мають можливість у випадку зміни обставин, зокрема при зміні матеріального становища як батьків, так і повнолітніх дітей, до закінчення ними навчання, звернутись до суду з позовом про зменшення або збільшення розміру аліментів. У разі припинення [PERSON] навчання у навчальному закладі, відповідно до вимог ч. 2 ст. 199 СК України, право на його утримання припиняється. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішення у частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць. Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України, а саме: судовий збір підлягає стягненню у дохід держави з відповідача. На підставі викладеного і

Outcome: approved