Jurisdiction: civil
Date: 2020-05-24 00:00:00

21.10.2019 року Міське комунальне підприємство «Миколаївводоканал» звернулося до суду з позовною заявою до [PERSON] , [PERSON] , в якому просив стягнути з відповідачів в солідарному порядку на користь позивача заборгованість за спожиті послуги водопостачання та водовідведення в сумі 16333,44 грн. та судовий збір в розмірі 1921,00 грн. Позовні вимоги позивач обґрунтував тим, що МКП «Миколаївводоканал» надає населенню м. Миколаєва послуги з водопостачання та водовідведення, в тому числі [PERSON] , [PERSON] , що проживають за адресою: [ADDRESS] . Позивач свої обов`язки щодо надання послуг з водопостачання та водовідведення виконував належним чином та в повному обсязі. Відповідачі свій обов`язок щодо своєчасної і в повному обсязі сплати за послуги з водопостачання та водовідведення виконували не в повному обсязі, у зв`язку з чим у них виникла заборгованість, розмір якої станом на 30.09.2019 року становить 16333,44 грн. Станом на день звернення до суду жодних надходжень коштів від відповідача на рахунок підприємства на погашення заборгованості за надані послуги водопостачання та водовідведення не здійснювалося, що стало підставою для звернення до суду з даним позовом. Представник позивача МКП «Миколаївводоканал» Тертична Ю.В. до судового засідання не з`явилась, суду надала клопотання про розгляд справи за її відсутності, заявлені позовні вимоги підтримувала в повному обсязі, наполягала на задоволенні позову, не заперечувала проти винесення заочного рішення. Відповідачі [PERSON] , [PERSON] в судове засідання не з`явилися, причину неявки суду не повідомили, про день і час розгляду справи були повідомлені належним чином, заперечення проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження та відзив до суду не надали, у зв`язку з чим справа розглядалась відповідно до вимог ст. 280 ЦПК України. Дослідивши надані матеріали, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Статтею 13 ЦПК України визначено принципи диспозитивності цивільного судочинства. Зокрема, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених ЦПК України випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених ЦПК України. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених ЦПК України. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності. Згідно з ч.3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст. 22 ЗУ «Про питну воду та питне водопостачання» споживачі питної води зобов`язані своєчасно вносити плату за використану питну воду відповідно до встановлених тарифів на послуги централізованого водопостачання і водовідведення. Згідно п.2 ч.2 ст. 5 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» послуги з централізованого водопостачання та водовідведення віднесено до комунальних. Приписами п.5 ч.2 ст. 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» встановлено, що споживач, серед іншого, зобов`язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Статтею 68 ЖК України передбачено, що наймач зобов`язаний своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги. Статтею 11 ЦК України передбачено, що зобов`язання виникають з дій осіб, які породжують цивільні права та обов`язки. Обов`язок сплатити вартість спожитих послуг випливає з самого факту користування послугою. Згідно ст. 509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості. Відповідно до ст.ст. 525, 526 ЦК України одностороння відмова від виконання зобов`язань і одностороння зміна умов договору не допускається. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Так судом встановлено, що Міське комунальне підприємство «Миколаївводоканал» надає населенню м. Миколаєва послуги з водопостачання та водовідведення, в тому числі [PERSON] , [PERSON] , що проживають за адресою: [ADDRESS] . Позивач свої обов`язки щодо надання послуг з водопостачання та водовідведення виконував належним чином та в повному обсязі. Однак відповідачами оплата послуг з водопостачання та водовідведення не здійснювалась, в зв`язку з чим утворилась заборгованість, розмір якої станом на 31.04.2019 року становить 14504,64 грн. 12.08.2019 р. судом винесено ухвалу, якою відмовлено у видачі судового наказу про стягнення з відповідачів заборгованості. За період з травня по вересень 2019 відповідачі спожили послуги на 1828,80 грн., відтак станом на 30.09.2019 борг за надані послуги з водопостачання та водовідведення становить 16333,44 грн. Виходячи з вищенаведеного, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позову та стягненню з відповідачів на користь позивача заборгованості у розмірі 16333,44 грн. Крім того, відповідно до ст. 141 ЦПК України, з відповідачів на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 1921,00 грн.

Outcome: approved