Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-17 00:00:00

21.07.2016 року позивачка звернулася з позовом і вимоги мотивує тим, що з 29.06.2012 року перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Вони мають сина [PERSON], [INFO], і дочку [PERSON], [INFO]. Сімейні відносини не склалися, відповідач погано ставився до неї, а у травні 2016 року взагалі вигнав з дітьми. Допомоги на їх утримання не надає. Тому позивач просить розірвати шлюб з відповідачем, стягнути з відповідача аліменти на утримання дітей в розмірі 3000 грн. щомісячно до досягнення повноліття. В судовому засіданні представник позивача заявлені вимоги підтримав повністю. Відповідач не зявився, про час і місце судового засідання повідомлений належним чином. На підставі ст. 224 ЦПК України суд вирішив за можливе провести заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. Суд, заслухавши пояснення, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що з 29.06.2012 року сторони перебувають у шлюбі, який зареєстрований Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Сумського міського управління юстиції у Сумській області, актовий запис № 575. Сімейне життя не склалося. Шлюбні відносини остаточно припинені з травня 2016 року. Сторони мають сина [PERSON], [INFO], і дочку [PERSON], [INFO], яка залишилася з позивачем. Стан здоровя сина задовільний, а дочка перебуває на диспансерному обліку з діагнозом дисплазія. У звязку з таким захворюванням дочку необхідно забезпечувати спеціальним взуттям. Сторони не досягли згоди по утриманню дітей у позасудовий спосіб. Відповідач не має стабільного доходу, однак працездатний, немає інших утриманців. Відтак він зданий надавати допомогу на дитину. Встановлене фактично визнається сторонами та підтверджується свідоцтвами про шлюб та народження дітей, довідкою з місця проживання позивача копії яких знаходяться у справі/а.с.4-6, 11/ консультативним висновком. З встановлених обставин справи вбачається, що спірні правовідносини між сторонами є сімейними та врегульовані ст.ст. 110, 112, 180-183, 191 СК України. Відповідно до положень ст.ст. 110, 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що має істотне значення. За таких обставин суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам подружжя, інтересам дитини, збереження сім'ї є неможливим, а тому шлюб необхідно розірвати. Відповідно до положень ст.ст. 180-183, 191СК України відповідач зобовязаний утримувати дитину до досягнення повноліття. При цьому розмір стягнення аліментів на підставі рішення суду визначається у твердій грошовій сумі, якщо батько не має стального доходу. Враховуючи викладене, суд вважає за можливе стягнути з відповідача аліменти у заявленому розмірі. Визначений розмір аліментів є більш прийнятним для сторін і дитини. Більше того саме такий розмір аліментів відповідає вимогам виваженості, розумності та справедливості і відповідає закріпленим у національному та міжнародному законодавстві (ст.ст.2-4, 11 Закону України «Про охорону дитинства», ст. 3 Конвенції про права дитини) принципам пріоритетності інтересів дітей в усіх діях щодо них. Відповідно до ст. 88 ЦПК України необхідно стягнути з відповідача судовий збір на користь держави за позов про стягнення аліментів і позов про розірвання шлюбу. На підставі викладеного і

Outcome: approved