Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-10 00:00:00

20.07.2018 року позивач [PERSON] звернувся з позовною заявою до [PERSON], третя особа Відділ реєстрації місця проживання громадян виконкому Довгинцівської районної в місті ради про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням. В обґрунтування позовних вимог позивач вказує, що він, є власником домоволодіння розташованого за адресою: [ADDRESS] відповідно до договору дарування нерухомого майна від 14.09.1991 року, посвідченого нотаріусом Четвертої Криворізької державної нотаріальної контори Артеменко Л.М. На теперішній час у вищезазначеному домоволодінні крім позивача зареєстрована відповідач [PERSON], яка не мешкає в будинку з 2015 року по теперішній час. Реєстрація відповідача в будинку позивача створює йому перешкоди як власнику. Тому, позивач змушений звернутись до суду з даним позовом. У судове засідання позивач не з'явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, на позовних вимогах наполягає та просить їх задовольнити. Відповідач у судове засідання не з'явилась, була повідомлена належним чином про час та місце слухання справи, заперечень щодо позовних вимог не надала. Представник третьої особи до суду не з'явився, належним чином повідомлені причини неявки суду не відомі. Відповідно до частини другої статті 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цьогокодексурозгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Згідно вимог ст. 280 ЦПК України суд вважає за можливе ухвалити по цій справі заочне рішення на підставі доказів, що є в матеріалах справи, оскільки відповідач був належним чином повідомлений про слухання справи, не сповістив суд про причини своєї відсутності. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог виходячи з такого. Судом встановлено, що позивач є власником домоволодіння розташованого за адресою: [ADDRESS] відповідно до договору дарування нерухомого майна від 14.09.1991 року, посвідченого нотаріусом Четвертої Криворізької державної нотаріальної контори Артеменко Л.М. (а.с. 11-12). На теперішній час у вищезазначеному домоволодінні крім позивача зареєстрована відповідач [PERSON], яка не мешкає в будинку з 2015 року по теперішній час. (а.с. 7-довідка про склад сім'ї та а.с. 8-акт про непроживання від 24.06.2018 року ). Реєстрація відповідача в будинку позивача створює йому перешкоди як власнику. Тому, позивач змушений звернутись до суду з даним позовом. Відповідно дост. 317 ЦК України, власникові належить права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Згідност. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд та відповідност. 321 ЦК Україниправо власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмеженийу його здійсненні. Стаття 386 ЦК України передбачає, що держава забезпечує рівний захист правусіх суб'єктів права власності. Власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню. Відповідно до ст. 391 ЦК Українивласник має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. У відповідності зіст.405 ч.2 ЦК Україничлен сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Таким чином, у разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, у тому числі шляхом звернення до суду за захистом свого майнового права. Відповідно до ст.ст.6,8 Закону України Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні від 11 грудня 2003 року N 1382-IV, зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється за її особистим повідомленням, подання якого є обов'язковим у разі зміни місця проживання. Зняття з реєстрації місця проживання у разі неподання особою відповідної заяви здійснюється на підставі рішення суду про позбавлення її права користування житловим приміщенням. Таким чином, рішення суду про визнання відповідача, такою що втратила право користування житловим приміщенням а саме: домоволодінням розташованим за адресою: [ADDRESS] є підставою для зняття відповідача [PERSON] з реєстрації. Згідно ст. 141 ЦПК України, судовий збір стягується пропорційно задоволеної частини позову. Позивач не заявляв вимогу про стягнення на його користь судового збору, тому суд вважає можливим судовий збір залишити за позивачем. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved