overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-20 00:00:00

21 квітня 2017 року заявник звернувся до суду із заявою про госпіталізацію [PERSON], [INFO], який мешкає за адресою: м. Дніпро, вул. Очаківська, 11. Свої вимоги заявник обґрунтував тим, що 20.04.2017р. о 13 год. 50 хв. [PERSON] був госпіталізований до психіатричного стаціонару. За думкою комісії лікарів, хворий є безпорадним, і не може самостійно задовольнити свої життєві потреби, лікування можливе лише у стаціонарних умовах. У судовому засіданні представник заявника підтримав вимоги, прокурор не заперечує проти задоволення заяви. [PERSON] письмової поінформованої згоди на госпіталізацію до КЗ «ДКПЛ» ДОР не дав, що стало підставою для звернення до суду із даною заявою. Розглянувши матеріали справи, вислухавши пояснення представника заявника, заінтересованої особи, думку прокурора, суд вважає, що заява підлягає задоволенню за наступних підстав. В силу ст.14 Закону України від 22.02.2000р. № 1489-ІІІ «Про психіатричну допомогу» особа, яка страждає на психічний розлад, може бути госпіталізована до психіатричного закладу без її усвідомленої згоди або без згоди її законного представника, якщо її обстеження або лікування можливі лише в стаціонарних умовах, та при встановленні в особи тяжкого психічного розладу, внаслідок чого вона: вчиняє чи виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї чи оточуючих, або неспроможна самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує його життєдіяльність. У судовому засіданні було встановлено, що 20.04.2017р. о 13 год. 50 хв. [PERSON] був госпіталізований до КЗ «Дніпропетровська клінічна психіатрична лікарня» Дніпропетровської обласної Ради за направленням лікаря-психіатра [PERSON] лікарні КЗ „ДСШМД ДОР. При обстеженні його психічного стану в КЗ «ДКПЛ» ДОР комісія лікарів виявила, що хворий доступний малопродуктивному мовному контакту. На запитання відповідає переважно не в плані поставлених запитань. Орієнтований всіх видів збережено. Висловлює маячні ідеї переслідування, впливу на адресу матері, оточуючих, маячні ідеї побутових відносин. Впевнений, що: «всі документи у мене забрали, а повинні були народитися діти…». Говорить про те, що: «у мене повинно було бути багато дітей». Підчас розмови поступово становиться ажатованим, відповідає не в плані заданого. Мислення паралогічне, дезорганізоване. Свої хворобливі переживання до кінця не розкриває. Психічно хворим себе не вважає. Критика до свого стану порушена. Від госпіталізації категорично відмовляється. [PERSON] було поставлено попередній діагноз шизофренія, параноїдна форма, галюцинаторно-маячний синдром. Представник психіатричного закладу підтвердив обставини щодо поведінки та діагнозу захворювання та зазначив, що йому необхідно пройти курс лікування у стаціонарних умовах. Таким чином, суд вважає, що вимоги заявника, про госпіталізацію [PERSON] до психіатричного стаціонару без його усвідомленої згоди, обґрунтовані.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-20 00:00:00

21 квітня 2017 року заявник звернувся до суду із заявою про госпіталізацію [PERSON], [INFO], який мешкає за адресою: м. Дніпро, пр. К.Маркса, 119/70. Свої вимоги заявник обґрунтував тим, що 20.04.2017р. о 17 год. 01 хв. [PERSON] був госпіталізований до психіатричного стаціонару. За думкою комісії лікарів, хворий є безпорадним, і не може самостійно задовольнити свої життєві потреби, лікування можливе лише у стаціонарних умовах. У судовому засіданні представник заявника підтримав вимоги, прокурор не заперечує проти задоволення заяви. [PERSON] письмової поінформованої згоди на госпіталізацію до КЗ «ДКПЛ» ДОР не дав, що стало підставою для звернення до суду із даною заявою. Розглянувши матеріали справи, вислухавши пояснення представника заявника, заінтересованої особи, думку прокурора, суд вважає, що заява підлягає задоволенню за наступних підстав. В силу ст.14 Закону України від 22.02.2000р. № 1489-ІІІ «Про психіатричну допомогу» особа, яка страждає на психічний розлад, може бути госпіталізована до психіатричного закладу без її усвідомленої згоди або без згоди її законного представника, якщо її обстеження або лікування можливі лише в стаціонарних умовах, та при встановленні в особи тяжкого психічного розладу, внаслідок чого вона: вчиняє чи виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї чи оточуючих, або неспроможна самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує його життєдіяльність. У судовому засіданні було встановлено, що 20.04.2017р. о 17 год. 10 хв. [PERSON] був госпіталізований до КЗ «Дніпропетровська клінічна психіатрична лікарня» Дніпропетровської обласної Ради за направленням лікаря-психіатра Живодера лікарні КЗ „ОЦЕМД та МК ДОР. При обстеженні його психічного стану в КЗ «ДКПЛ» ДОР комісія лікарів виявила, що хворий доступний малопродуктивному мовному контакту. На запитання відповідає після пауз, лаконічно, не завжди, по суті. Орієнтований у власній особистості; дезорієнтований в місці знаходження та в календарному часі. Увага легко відволікається. Під час розмови налякано озирається по сторонам, розмовляє з неіснуючими чоловіками. Напередодні був агресивний, до чогось прислуховувався, у уявних осіб просив налити випити. Психічно хворим себе не вважає. критика до свого стану порушена. Від госпіталізації категорично відмовляється. [PERSON] було поставлено попередній діагноз розлади психіки та поведінки внаслідок вживання алкоголю. Стан відміни алкоголю з делірієм та судомами по анамнезу. Представник психіатричного закладу підтвердив обставини щодо поведінки та діагнозу захворювання та зазначив, що йому необхідно пройти курс лікування у стаціонарних умовах. Таким чином, суд вважає, що вимоги заявника, про госпіталізацію [PERSON] до психіатричного стаціонару без його усвідомленої згоди, обґрунтовані.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-20 00:00:00

21 квітня 2017 року заявник звернувся до суду із заявою про госпіталізацію гр. [PERSON], [INFO] Свої вимоги заявник обґрунтував тим, що 20.04.2017р. о 21 год. 00 хв. [PERSON] була госпіталізована до психіатричного стаціонару. За думкою комісії лікарів, хвора є безпорадною і не може самостійно задовольнити свої життєві потреби, лікування можливе лише у стаціонарних умовах. У судовому засіданні представник заявника підтримав вимоги, прокурор не заперечує проти задоволення заяви. [PERSON] письмової поінформованої згоди на госпіталізацію до КЗ «ДКПЛ» ДОР не давала, що стало підставою для звернення до суду із даною заявою. Розглянувши матеріали справи, вислухавши пояснення представника заявника, заінтересованої особи, думку прокурора, суд вважає, що заява підлягає задоволенню за наступних підстав. В силу ст. 14 Закону України від 22.02.2000р. № 1489-ІІІ «Про психіатричну допомогу» особа, яка страждає на психічний розлад, може бути госпіталізована до психіатричного закладу без її усвідомленої згоди або без згоди її законного представника, якщо її обстеження або лікування можливі лише в стаціонарних умовах, та при встановленні в особи тяжкого психічного розладу, внаслідок чого вона: вчиняє чи виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї чи оточуючих, або неспроможна самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує її життєдіяльність. У судовому засіданні було встановлено, що 20.04.2017р. о 21 год. 00 хв. [PERSON] була госпіталізована до КЗ «Дніпропетровська клінічна психіатрична лікарня» Дніпропетровської обласної Ради без направлення, згідно заяви чоловіка хворої. При обстеженні її психічного стану в КЗ «ДКПЛ» ДОР комісія лікарів виявила, що хвора напружена, збуджена. Мова не завжди по суті. Сама із собою розмовляє. Не критична до свого стану. [PERSON] було поставлено попередній діагноз гострий поліморфний психотичний розлад з симптомами шизофренії. Представник психіатричного закладу підтвердив обставини щодо поведінки та діагнозу захворювання та зазначив, що їй необхідно пройти курс лікування у стаціонарних умовах. Таким чином, суд вважає, що вимоги заявника, про госпіталізацію [PERSON] до психіатричного стаціонару без її усвідомленої згоди, обґрунтовані.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-20 00:00:00

21 квітня 2017 року заявник звернувся до суду із заявою про госпіталізацію гр. [PERSON], [INFO], який мешкає за адресою: Магдалинівський р-н, с. Ждановка, вул. Жовтнева, 13. Свої вимоги заявник обґрунтував тим, що 21.04.2017р. о 02 год. 00 хв. [PERSON] був госпіталізований до психіатричного стаціонару. За думкою комісії лікарів, хворий є безпорадним, і не може самостійно задовольнити свої життєві потреби, лікування можливе лише у стаціонарних умовах. У судовому засіданні представник заявника та законного представник підтримала вимоги, прокурор не заперечує проти задоволення заяви. [PERSON] письмової поінформованої згоди на госпіталізацію до КЗ «ДКПЛ» ДОР не дав, що стало підставою для звернення до суду із даною заявою. Розглянувши матеріали справи, вислухавши пояснення представника заявника, законного представника, заінтересованої особи, думку прокурора, суд вважає, що заява підлягає задоволенню за наступних підстав. В силу ст.14 Закону України від 22.02.2000р. № 1489-ІІІ «Про психіатричну допомогу» особа, яка страждає на психічний розлад, може бути госпіталізована до психіатричного закладу без її усвідомленої згоди або без згоди її законного представника, якщо її обстеження або лікування можливі лише в стаціонарних умовах, та при встановленні в особи тяжкого психічного розладу, внаслідок чого вона: вчиняє чи виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї чи оточуючих, або неспроможна самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує його життєдіяльність. У судовому засіданні було встановлено, що 21.04.2017р. о 02 год. 00 хв. [PERSON] був госпіталізований до КЗ «Дніпропетровська клінічна психіатрична лікарня» Дніпропетровської обласної Ради за направленням лікаря-психіатра лікарні КЗ „Магдалинівської ЦРЛ ДОР. При обстеженні його психічного стану в КЗ «ДКПЛ» ДОР комісія лікарів виявила, що хворий дезорієнтований в календарному часі. Зовнішньо тривожний, напружений. відповідає не завжди по суті. «Бачить» на підлозі «змій». Озирається по сторонам. Не критичний до свого стану. [PERSON] було поставлено попередній діагноз психічні та поведінкові розлади внаслідок вживання алкоголю. Психотичний розлад переважно галюцинаторний. Представник психіатричного закладу підтвердив обставини щодо поведінки та діагнозу захворювання та зазначив, що йому необхідно пройти курс лікування у стаціонарних умовах. Таким чином, суд вважає, що вимоги заявника, про госпіталізацію [PERSON] до психіатричного стаціонару без його усвідомленої згоди, обґрунтовані.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-25 00:00:00

21 квітня 2017 року Криворізьким районним судом Дніпропетровської області ухвалено рішення у справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про відшкодування витрат на проведені поліпшення та добудови житлового будинку. Однак, у вказаному рішенні суду не вирішено питання про розподіл судових витрат, так як згідно з ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Представник позивача в судове засідання не з'явився, надав клопотання про розгляд справи за його відсутності та за відсутності позивача, просив ухвалити додаткове рішення, в порядку чинного законодавства. Представник відповідача в судове засідання не з'явилася, надала заяву про розгляд справи за її відсутності та за відсутності відповідача. Судове засідання, відповідно до ч. 3 ст. 220 ЦПК України, проводилося за відсутності осіб, які беруть участь у справі, які були своєчасно повідомлені про час та місце судового засідання. В зв'язку з неявкою в судове засіданні всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч.2 ст. 197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, суд вважає за необхідне ухвалити додаткове рішення, яким стягнути з відповідача на користь позивача понесені судові витрати в порядку ст. 88 ЦПК України - у вигляді сплати судового збору в сумі - 1419,41 грн. (Т№1 а.с.1).

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-02 00:00:00

21 квітня 2017 року на адресу суду надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що 28 липня 1997 року уклав шлюб з відповідачкою, який зареєстрований міським відділом реєстрації актів громадянського стану м. Макіївки, актовий запис № 1066. Від шлюбу неповнолітніх дітей не мають. Фактично шлюбні відносини між ними припинені з початку 2016 року у звязку з різними поглядами на сімейне життя. Вони проживають окремо, спільне господарство не ведуть. За таких обставин подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечить його інтересам, що має істотне значення. Позивач в судове засідання не з'явився, надав заяву, в якій підтримав позовні вимоги, просив справу розглянути за його відсутності. Відповідачка в судове засідання не з'явилася, про час та місце судового розгляду повідомлена телефонограмою зареєстрованою в книзі реєстрації вихідних телефонограм під № 456, надала заяву про розгляд справи за її відсутності. Дослідивши письмові докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню повністю. Судом встановлені такі обставини та відповідні ним правовідносини. Сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 28 липня 1997 року Міським відділом реєстрації актів громадянського стану м. Макіївки, актовий запис № 1066. Від шлюбу неповнолітніх дітей не мають. Фактично шлюбні відносини між сторонами припинені з початку 2016 року у звязку з різними поглядами на сімейне життя. Сторони проживають окремо, спільне господарство не ведуть. За таких обставин подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, що має істотне значення. Згідно ч.1 ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушення жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ч.2 ст.112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Суд приходить до висновку про те, що подальше спільне життя сторін і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, а тому шлюб між сторонами необхідно розірвати. Згідно ч.2 ст.114 СК України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Згідно ч.1 ст.88 ЦПК України підлягає відшкодуванню з відповідачки на користь позивача понесені ним і документально підтверджені судові витрати по сплаті судового збору в сумі 640 грн. Відповідно до ст. ст.24, 104, 105, 110-112, 114 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-20 00:00:00

21 квітня 2017 року позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на дитину. Позов мотивує тим, що з відповідачем перебуває у зареєстрованому шлюбі з 20 червня 2006 року , від якого мають сина [PERSON], [INFO], який проживає з нею та знаходиться на її утриманні. Відповідач добровільно матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, хоча має таку можливість, оскільки працездатний, фізично здоровий, аліментних зобовязань на користь інших осіб не має. В звязку з чим, просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO], в розмірі ? частки заробітку (доходу) відповідача, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму встановленого для дитини відповідного віку. Позивач [PERSON] в судове засідання не зявилась, надала суду заяву про розгляд справи у її відсутності, вказавши, що позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Відповідач [PERSON]В в судове засідання не зявився, надав суду заяву про розгляд справи у його відсутності, вказавши, що позовні вимоги визнає у повному обсязі. Суд вважає можливим розглянути справу у відсутності позивача [PERSON] та відповідача [PERSON] Дослідивши матеріали справи в їх сукупності, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню. Судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 20 червня 2006 року, від якого мають сина [PERSON], [INFO], який проживає з позивачкою та перебуває на її утриманні. Між сторонами не досягнуто домовленості відносно утримання дитини, яка після припинення відносин між сторонами, проживає з позивачем. Відповідно до ст.180 Сімейного кодексу України на батьків покладений обовязок утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Згідно зі ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоровя та матеріальне становище дитини; 2)стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів; 3)наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатність чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення. Визначаючи розмір аліментів, що підлягають стягненню на користь позивача, суд враховує стан здоровя дитини, її вік та її матеріальне становище, а також стан здоров'я і матеріальне становище відповідача, який працездатний, фізично здоровий, аліментних зобовязань на користь інших осіб немає, тому вважає можливим стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO] , в розмірі ? частини заробітку (доходу) відповідача, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму встановленого для дитини відповідного віку, щомісячно і до досягнення дитиною повноліття. На підставі ст.367 ЦПК України, суд вважає необхідним допустити негайне виконання рішення у межах суми платежу за один місяць.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-11 00:00:00

21 квітня 2017 року позивач звернувся до суду з позовною заявою, в якій просив шлюб з відповідачкою, зареєстрований 10 липня 1993 року Білозерською міською радою м. Добропілля Донецької області, актовий запис № 100 - розірвати. В обґрунтування позову він зазначив, що від шлюбу у них [INFO] року народилась донька [PERSON], яка є вже повнолітньою. Спільне життя з відповідачкою не склалося. Фактичні шлюбні відносини припинені з вересня 2015 року. Причиною розпаду сім'ї є несумісність характерів, різні погляди на життя і побут. Сторони втратили почуття любові та поваги. Позивач вважає, що сім'я розпалася остаточно і відновлена бути не може. Строк на примирення не потрібен. Позивач у судове засідання не з'явився, однак надав заяву про розгляд справи за його відсутності в якій зазначив, що позов підтримує у повному обсязі. Відповідач у судове засідання не з'явилася, про час і місце розгляду справи повідомлялася шляхом розміщення повідомлення на офіційному сайті Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області http://pvm.dp.court.gov.ua., причини неявки суду не повідомила. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Відповідно до ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ст.113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Матеріалами справи встановлено, що сторони 10 липня 1993 року уклали шлюб (арк.с.8). Від шлюбу у них [INFO] року народилась донька [PERSON], яка є повнолітньою. Сторони шлюбно-сімейні відносини не підтримують та загальне господарство не ведуть з вересня 2015 року, шлюб носить формальний характер і збереження його суперечило б інтересам сторін. Відповідно до положень ст.51 Конституції України, ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-04 00:00:00

21 квітня 2017 року позивач звернувся з даним позовом до суду, мотивуючи його тим, що 17 вересня 2011 року він зареєстрував шлюб з відповідачкою [PERSON] у відділі державної реєстрації актів цивільного стану по місту Коломиї Коломийського міськрайонного управління юстиції в Івано-Франківській області, актовий запис № 404. Від спільного подружнього проживання у них народилася дочка - [PERSON], [INFO]. На протязі останнього часу сімейне життя поступово погіршувалося, що в кінцевому результаті призвело до фактичного припинення шлюбних відносин. Кожен з них має протилежні погляди на шлюб, сімю. Тепер у їхніх відносинах взагалі відсутнє порозуміння та повага. За таких обставин вважає, що сімя їх розпалася, шлюб носить формальний характер, а тому його слід розірвати, так як збереження шлюбу буде суперечити його інтересам, неповнолітню дочку залишити проживати із матірю. Позивач подав до суду заяву, згідно якої позовні вимоги підтримує та просить розгляд справи проводити без його участі. Відповідачка теж подала до суду заяву про розгляд справи без її участі, з позовом згідна. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підставний і підлягає до задоволення з таких підстав. Встановлено, що 17 вересня 2011 року зареєстровано шлюб між [PERSON] та Андрушко (д.п.Мельник) О.Ю. у відділі державної реєстрації актів цивільного стану по місту Коломиї Коломийського міськрайонного управління юстиції в Івано-Франківській області, актовий запис № 404 /а.с.4/. Від спільного подружнього проживання у них народилася дочка - [PERSON], [INFO] /а.с.5/. На даний час шлюб між позивачем та відповідачкою існує формально, оскільки вони як подружжя не підтримують будь-яких стосунків. Позивач наполягає на розірванні шлюбу, оскільки подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить його інтересам, а тому суд приходить до висновку, що необхідно шлюб між [PERSON] та Андрушко (д.п.Мельник) О.Ю. розірвати, неповнолітню дочку залишити проживати із матірю, після розірвання шлюбу відповідачці залишити прізвище Андрушко. На підставі ст.,ст. 110, 112 СК України та

Outcome: approved