Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-02 00:00:00

21.08.2018 року представник позивачів звернувся до суду із зазначеним позовом та просить суд стягнути з відповідачів [PERSON], [PERSON], [PERSON] на користь КП «Дирекція з утримання та обслуговування житлового фонду в Святошинському районі м. Києва» заборгованість за спожиті послуги за період з 01.01.2011 року по 28.02.2015 року у розмірі 78691.35 коп. (з них основна сума заборгованості 54304,64 грн.; інфляційні нарахування складають 19145,90 грн.; 3% річних складає 5240,81 грн.) та судові витрати в сумі 1762.00 грн., та стягнути з відповідачів на користь КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Святошинського району м. Києва» заборгованість за спожиті комунальні послуги з 01.03.2015 року по 30.06.2018 року у розмірі 16130.97 грн. (з них основна сума заборгованості 14270.40 грн.; інфляційні нарахування складають 1457.40 грн.; 3% річних складає 403,17 грн.) та судові витрати в сумі 299,75 грн. Позов мотивують тим, що відповідачі [PERSON], [PERSON], [PERSON] проживають за адресою: [ADDRESS] користувалися послугами, що надавалися позивачами, однак оплату за отримані послуги не надали в зв'язку з чим утворилась вказана заборгованість. Посилаючись на положення ст.ст.64, 66, 67, 162 ЖК України та ст. 509, 526, 625 ЦК України, представник позивачів просив заявлені позовні вимоги задовольнити. Представник позивачів в судовому засіданні заявлені позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити, посилаючись на обставини справи, викладені в позовній заяві. Відповідачі у судове засідання не з'явилися, про день, час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином, причини неявки суду не повідомили, відзиву на позовну заяву до суду не подавалось. Відповідно до ст. 280 ЦПК України, суд вважає можливим ухвалити заочне рішення у справі на підставі наявних у ній доказів, оскільки відповідачі, належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, не з'явився у судове засідання, про причини неявки не повідомив, не подав відзив і позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку про задоволення позовних вимог, виходячи з наступного. Відповідачі [PERSON], [PERSON], [PERSON] на підставі ордеру на житлове приміщення №1447 серії А щодо квартири за адресою: [ADDRESS] від 26.02.1988 року є наймачами вказаної квартири і користуються послугами, що надавалися/надаються Позивачами. Відповідно до розрахунку заборгованості за житлово-комунальні послуги заборгованість відповідачів [PERSON], [PERSON], [PERSON] на користь КП «Дирекція з утримання та обслуговування житлового фонду в Святошинському районі м. Києва» заборгованість за спожиті послуги за період з 01.01.2011 року по 28.02.2015 року у розмірі 78691.35 коп. (з них основна сума заборгованості 54304,64 грн.; інфляційні нарахування складають 19145,90 грн.; 3% річних складає 5240,81 грн.) та судові витрати в сумі 1762.00 грн., та стягнути з відповідачів на користь КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Святошинського району м. Києва» заборгованість за спожиті комунальні послуги з 01.03.2015 року по 30.06.2018 року у розмірі 16130.97 грн. (з них основна сума заборгованості 14270.40 грн.; інфляційні нарахування складають 1457.40 грн.; 3% річних складає 403,17 грн.) та судові витрати в сумі 299,75 грн. Ст. 32 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», плата за житлово-комунальні послуги нараховується щомісячно відповідно до умов договору. Згідно ст. 322 ЦК України власник зобов'язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно зі ст. 525, 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Стаття 610 Цивільного кодексу України встановлює, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. Оцінюючи зібрані по справі докази в їх сукупності та співставленні, належності, допустимості, достовірності кожного доказу окремо, а також їх достатності та взаємному зв'язку, враховуючи те, що відповідачами не було належним чином сплачено суму заборговані за житлово-комунальні послуги, внаслідок чого виникла заборгованість. Відповідно до ст. 625 Цивільного кодексу України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання грошового зобов'язання. Частина 2 ст. 625 Цивільного кодексу України, встановлює боржник, боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Згідно зі ст. 141 ЦПК України суд покладає на відповідача обов'язок сплатити суму судового збору. Частиною 1 ст. 16 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» визначено, що порядок надання житлово-комунальних послуг, їх якісні та кількісні показники мають відповідати умовам договору та вимогам законодавства. Відповідно до ст. 19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» учасниками відносин у сфері житлово-комунальних послуг є: власник, споживач, виконавець, виробник. Виробник послуг може бути їх виконавцем. Особливими учасниками відносин у сфері житлово-комунальних послуг є балансоутримувач та управитель, які залежно від цивільно-правових угод можуть бути споживачем, виконавцем або виробником. Відповідно до п. 5 ч. 3 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач зобов'язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Відповідно, відсутність договірних правовідносин не є підставою для відмови у стягненні з відповідача коштів за надані житлово-комунальні послуги. Таким чином, судова практика свідчить про те, що за відсутності договірних відносин, але в разі існування прострочення виконання грошового зобов'язання зі сплати житлово-комунальних послуг, суди покладають на боржника відповідальність, передбачену ч. 2 ст. 625 ЦК (постанова Верховного Суду України від 30 жовтня 2013 р. у справі № 6-59цс13) Згідно з ч. 1 ст. 32 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» плата за житлово-комунальні послуги нараховується щомісячно відповідно до умов договору в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. Таким чином, окрім основної суми боргу та пені за порушення строків оплати, відповідачі зобов'язані сплатити на користь позивачів суму боргу з урахуванням 3% річних та інфляційних витрат за весь період прострочення. Відповідно до наданих розрахунків, сума боргу відповідача станом на момент подачі позову до суду, складає за період з 01.01.2011 року по 28.02.2015 року у розмірі 78691.35 коп. (з них основна сума заборгованості 54304,64 грн.; інфляційні нарахування складають 19145,90 грн.; 3% річних складає 5240,81 грн.) та судові витрати в сумі 1762.00 грн., та стягнути з відповідачів на користь КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Святошинського району м. Києва» заборгованість за спожиті комунальні послуги з 01.03.2015 року по 30.06.2018 року у розмірі 16130.97 грн. (з них основна сума заборгованості 14270.40 грн.; інфляційні нарахування складають 1457.40 грн.; 3% річних складає 403,17 грн.) та судові витрати в сумі 299,75 грн. яку слід стягнути солідарно з відповідачів на користь Комунального підприємства «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Святошинського району м. Києва», Комунального підприємства «Дирекція з утримання та обслуговування житлового фонду в Святошинському районі м. Києва». На підставі викладеного,

Outcome: approved