Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-20 00:00:00

20.11.2019 року генеральний директор Комунального некомерційного підприємства Харківської обласної ради «Обласна клінічна психіатрична лікарня № 3» (далі - Лікарня ) Коваленко В.В . звернувся до суду з заявою, в якій просить продовжити примусову госпіталізацію у психіатричний стаціонар [PERSON] на підставі положень Закону України «Про психіатричну допомогу». В обґрунтування заяви зазначено, що [PERSON] був госпіталізований до Лікарні 14.07.2016 року о 15-15 год. Направлення на госпіталізацію було видане фельдшером БШМД № 204 Клімко, який після особистого огляду [PERSON] зробив висновок про необхідність його госпіталізації у психіатричний стаціонар для обстеження або лікування у зв`язку із наявністю у нього тяжкого психічного розладу, який обумовлює його небезпеку для себе та оточуючих; безпорадність і неможливість самостійно задовольняти основні життєві потреби; суттєву шкоду його здоров`ю внаслідок погіршення психічного стану у разі, якщо особі не буде надана психіатрична допомога. Підставою для висновку про необхідність госпіталізації є відомості про поведінку [PERSON] , які надійшли від фельдшера [PERSON] . На підставі цих відомостей [PERSON] був оглянутий лікарем-психіатром [PERSON] у прийомному відділенні о 15-15 год. 14.07.2016 року, який підтвердив висновок про необхідність госпіталізації. [PERSON] був оглянутий комісією лікарів-психіатрів Лікарні. Комісія дійшла висновку, що [PERSON] страждає на тяжкий психічний розлад у формі хронічного маячного розладу та підтвердила обґрунтованість рішення про госпіталізацію згідно ст. 14 Закону України «Про психіатричну допомогу». Рішенням Червонозаводського районного суду м. Харкова від 01.08.2016 року до [PERSON] застосовано примусову госпіталізацію в умовах психіатричного стаціонару Лікарні. Рішеннями Московського районного суду м. Харкова від 29.12.2016 року, 22.06.2017 року, 21.06.2018 року, 10.12.2018 року, 06.06.2019 року, а також рішенням Київського районного суду м. Харкова продовжено [PERSON] примусову госпіталізацію. З червня 2019 року по листопад 2019 року [PERSON] проходив медичний огляді комісією лікарів - психіатрів. 20.11.2019 року о 10-30 год. [PERSON] був оглянутий комісією лікарів, та комісія дійшла висновку, що [PERSON] страждає на тяжкий психічний розлад в формі хронічного маячного розладу. Незважаючи на довготривале медикаментозне лікування, у пацієнта зберігається виражена галюцинаторно-параноїдна та афективна симптоматика, маячні ідеї переслідування, відношення, отруєння, збитковості, направлені на конкретних осіб, суїцідальні тенденції, що зумовлює невпорядковану поведінку хворого, його агресивність та ворожість, спрямовану на оточуючих, імпульсивність, відсутність критики до свого стану, внаслідок чого він виявляє безпосередню небезпеку для себе та оточуючих та не може самостійно задовольняти свої основні життєві потреби, потребує продовження примусової госпіталізації в психіатричний стаціонар згідно ст. 14, ст. 16 Закону України «Про психіатричну допомогу», та підтвердила обґрунтованість рішення про госпіталізацію згідно Закону України «Про психіатричну допомогу». Ухвалою судді Московського районного суду м. Харкова від 20.11.2019 року заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження в даній цивільній справі, розгляд справи призначено на 21.11.2019 року на 10 годин 15 хвилин, вирішено питання про призначення [PERSON] представника (адвоката). У судовому засіданні представник Лікарні лікар-психіатр [PERSON] підтримала заяву про продовження примусової госпіталізації та викладені в ній доводи. Зазначила, що стан [PERSON] обумовлює його небезпеку для себе та оточуючих; безпорадність і неможливість самостійно задовольняти основні життєві потреби. Показала, що амбулаторне лікування [PERSON] в даний час є неможливим. Пояснила, що [PERSON] в даний час продовжує виявляти ідеї переслідування, а також суїциду. Прокурор в судовому засіданні не заперечував проти заяви про продовження госпіталізації [PERSON] до Лікарні в примусовому порядку. Представник [PERSON] - адвокат Чепурова А.Л. в судовому засіданні просила вирішити заяву на розсуд суду. [PERSON] в судовому засіданні не висловив однозначної позиції щодо продовження його госпіталізації. Пояснив суду, що сусіди за місцем його проживання намагаються заволодіти його квартирою та вчиняли спроби отруїти його газом, який запускали знизу до його квартири, в зв`язку з чим він вимушений був відкривати вікна в своїй квартирі. Суд, заслухавши учасників судового процесу, дослідивши матеріали справи, встановив наступне. [PERSON] був госпіталізований до КНП «ОКПЛ № 3» у зв`язку з наявністю у нього тяжкого психічного розладу в формі хронічного маячного розладу, який обумовлює його небезпеку для себе та оточуючих, безпорадність і неможливість самостійно задовольняти основні життєві потреби, суттєву шкоду його здоров`ю внаслідок погіршення психічного стану у разі, якщо особі не буде надана психіатрична допомога. Рішенням Червонозаводського районного суду м. Харкова від 01.08.2016 року у відношенні [PERSON] було застосовано примусову госпіталізацію в умовах психіатричного стаціонару КЗОЗ «Харківська обласна клінічна психіатрична лікарня № 3». Рішенням Московського районного суду м. Харкова від 06.06.2019 року продовжено у відношенні [PERSON] примусову госпіталізацію в умовах психіатричного стаціонару КНП ХОР «Обласна клінічна психіатрична лікарня № 3». Згідно акту психіатричного огляду особи, госпіталізованої до психіатричної лікарні у примусовому порядку згідно ст. 14 Закону України «Про психіатричну допомогу» № 12/8390 від 20.11.2019 року, складеного комісією лікарів Лікарні, [PERSON] страждає на тяжкий психічний розлад у формі хронічного маячного розладу. Незважаючи на довготривале медикаментозне лікування у пацієнта зберігається виражена галюцинаторно-параноїдна та афективна симптоматика, маячні ідеї переслідування, відношення, отруєння, збитковості, направлені на конкретних осіб, суїцідальні тенденції - що зумовлює невпорядковану поведінку хворого, його агресивність та ворожість, спрямовану на оточуючих, імпульсивність, відсутність критики до свого стану, внаслідок чого він виявляє безпосередню небезпеку для себе та оточуючих та не може самостійно задовольняти свої основні життєві потреби та потребує продовження примусової госпіталізації в психіатричний стаціонар згідно ст. 14, ст. 16 Закону України «Про психіатричну допомогу». З вказаного акту також вбачається, що [PERSON] психічно хворий з 1989 року, коли став висловлювати маячні ідеї. У клінічній картині галюцинаторно - параноїдна симптоматика (маячні ідеї переслідування, збитку, отруєння, особливого значення), неправильні форми поведінки. Висловлює систематизовані маячні ідеї на адресу конкретних осіб: сусідів, працівників міліції та інших. Частиною другою ст. 27 Закону України «Про психіатричну допомогу» передбачено, що виключно компетенцією лікаря-психіатра або комісії лікарів-психіатрів є встановлення діагнозу психічного розладу, прийняття рішення про необхідність надання психіатричної допомоги в примусовому порядку або надання висновку для розгляду питання, пов`язаного з наданням психіатричної допомоги в примусовому порядку. Згідно ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на свободу та особисту недоторканність. Нікого не може бути позбавлено свободи, крім таких випадків і відповідно до процедури, встановленої законом: е) законне затримання психічнохворих. Згідно ст. 17 Закону України «Про психіатричну допомогу», перебування особи в психіатричному закладі в примусовому порядку може здійснюватися лише протягом часу наявності підстав, за якими було проведено госпіталізацію. Особа, яку було госпіталізовано до психіатричного закладу в примусовому порядку, повинна оглядатися комісією лікарів-психіатрів не рідше одного разу на місяць з метою встановлення наявності підстав для продовження чи припинення такої госпіталізації. У разі необхідності продовження госпіталізації в примусовому порядку понад 6 місяців представник психіатричного закладу повинен направити до суду за місцем знаходження психіатричного закладу заяву про продовження такої госпіталізації. В подальшому продовження госпіталізації особи в психіатричному закладі проводиться кожного разу на строк, який не може перевищувати 6 місяців. Заслухавши пояснення учасників судового процесу, дослідивши матеріали справи та оцінивши зібрані у справі докази як окремо, так і в їх сукупності та взаємозв`язку в цілому, суд приходить до висновку щодо наявності у [PERSON] психічного захворювання, яке обумовлює його небезпеку для себе та оточуючих, а також неможливість самостійно задовольняти основні життєві потреби. За таких обставин, суд приходить до висновку щодо наявності підстав для продовження примусової госпіталізації у відношенні [PERSON] в умовах психіатричного стаціонару.

Outcome: approved