Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-21 00:00:00

1.Позиція позивача. В листопаді 2017 року до провадження Заводського районного суду міста Дніпродзержинська Дніпропетровської області надійшов зазначений позов, за яким позивач - Управління соціального захисту населення адміністрації Заводського району Кам`янської міської ради просить стягнути з [PERSON] надмірну отримані кошти державної допомоги. Заочним рішенням Заводського районного суду міста Дніпродзержинська, Дніпропетровської області від 08.11.2018 року, позовні вимоги Управління соціального захисту населення адміністрації Заводського району Кам`янської міської ради, до [PERSON] «про стягнення надміру отриманих коштів державної допомоги»,- задоволені повністю, яким прийнято : - Стягнути з [PERSON] , [INFO] , уродженки с. Кушугум запорізької області, проживаючої за адресою: [ADDRESS] на користь держави в особі Управління соціального захисту населення адміністрації Заводського району Кам`янської міської ради суму надміру отриманої нею компенсації фізичним особам, які надають соціальні послуги у розмірі 2562 (дві тисячі п`ятсот шістдесят дві) гривні 55 копійок. - Стягнути з [PERSON] , [INFO] , уродженки с. Кушугум запорізької області, проживаючої за адресою: [ADDRESS] судовий збір на користь держави (Стягувач: Державна судова адміністрація України, місце знаходження вул. Липська,18/5, м. Київ, 01601, ЄДРПОУ 26255795, отримувач коштів: ГУК у м.Києві/м.Київ/22030106; код за ЄДРПОУ: 37993783; банк отримувача: [PERSON] управління Державної казначейської служби України у м. Києві; код банку отримувача: 820019, рахунок отримувача: 31215256700001; код класифікації доходів бюджету: 22030106) у розмірі 640 гривень. 15.02.2019 року згідно до автоматизованого розподілу, до провадження суду передано заяву відповідача [PERSON] про перегляд вищезазначеного заочного рішення, 14 серпня 2020 року заочне рішення скасовано та призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження. В обґрунтування позовної заяви зазначає, що відповідач [PERSON] , [INFO] , з 15.03.2016 року по 31.03.2017 року перебувала на обліку в управлінні та одержувала компенсацію, які надають соціальні послуги на [PERSON] , [INFO] , відповідно до Порядку, затвердженого постановою КМУ від 29.04.2004 № 558. При перевірці державною фінансовою інспекцією в Дніпропетровській області відомостей особової справи відповідачки від 06.03.2017 року стало відомо, що вона з 18.05.2015 року по час формування витягу-06.03.2017 року перебувала на обліку як фізична особа-підприємець, про що не повідомила управління, а тому виникла переплата допомоги в розмірі 2562,55 гривень за період 15.03.2016 року по 31.03.2017 року. Тому позивач просить суд стягнути з [PERSON] , [INFO] , уродженки с. Кушугум Запорізької області, проживаючої за адресою: [ADDRESS] на користь держави в особі Управління соціального захисту населення адміністрації Заводського району Кам`янської міської ради суму надміру отриманої нею компенсації фізичним особам, які надають соціальні послуги у розмірі 2562,55 гривень. 2. Позиція відповідача. Відповідач [PERSON] в своїй заяві про перегляд заочного рішення зазначає, що судом не було встановлено, що вона не подавала будь-яких документ до реєстратора з метою почати господарську діяльність, як суб`єкт господарювання, а відомості до формувань про включення до реєстру в якості фізичної особи - підприємця внесені за вкраденими в неї документами. З цього приводу органом досудового розслідування Кам`янського відділу поліції м. Кам`янське Головного управління Національної поліції у Дніпропетровській області відкрито кримінальне провадження №12017040160002356 за правовою кваліфікацією ст.190 ч.1 КК України з наступною фабулою: 18.05.2015 р. о 17:17 год. невстановлені особи шахрайським шляхом, скориставшись втраченими документами гр.. [PERSON] , а саме паспортом громадянина України та карткою платника податків, відкрили на її ім`я приватне підприємництво, без відома та дозволу останньої на це. 3. Заяви (клопотання) учасників справи. Представник позивача Департаменту соціальної політики Кам`янської міської ради за довіреністю Богата М.М. подала до суду заяву, відповідно до якої позовні вимоги підтримує, позов просить задовольнити, справу розглянути за своєї відсутності. Відповідач [PERSON] та її представник [PERSON] у судове засідання не з`явилась, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, згідно з вимогами ст.130 ЦПК України, про причини неявки суду не повідомила, судова повістка - виклик направлена відповідачеві на останню відому суду адресу і в силу ст.131 ЦПК України вважається доставленою, на підставі ст. 223 ЦПК України суд вважає причини неявки відповідача неповажними. 4. Процесуальні питання пов`язанні з розглядом справи. 21.11.2017 року позивач Управління соціального захисту населення адміністрації Заводського району Кам`янської міської ради звернулось до Заводського районного суду міста Дніпродзержинська Дніпропетровської області з позовом. 08.11.2018 року заочним рішенням Заводського районного суду міста Дніпродзержинська Дніпропетровської області позовні вимоги задоволено. 15.02.2019 року відповідачем [PERSON] подано заяву про перегляд заочного рішення. 15.02.2019 року ухвалою Заводського районного суду міста Дніпродзержинська Дніпропетровської області заяву прийнято до розгляду. 14.08.2019 року заяву відповідача [PERSON] про скасування заочного рішення Заводського районного суду м. Дніпродзержинська від 08.11.2018 року по цивільній справі за позовом Управління соціального захисту населення адміністрації Заводського району Кам`янської міської ради до [PERSON] «про стягнення надміру отриманих коштів державної допомоги» задоволено, Заочне рішення Заводського районного суду міста Дніпродзержинська, Дніпропетровської області від 08.11.2018 року, за позовом Управління соціального захисту населення адміністрації Заводського району Кам`янської міської ради до [PERSON] «про стягнення надміру отриманих коштів державної допомоги»,- скасовано. 28.01.2020 року від представника позивача подано клопотання про заміну сторони правонаступником. 28.01.2020 року ухвалою Заводського районного суду міста Дніпродзержинська Дніпропетровської області клопотання представника позивача задоволено. 22.10.2020 року від представника позивача подано клопотання про розгляд прави без участі позивача, позовні вимоги підтримують в повному обсязі. У відповідності до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідно до ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи, що дозволило суду вважати за необхідне визнати його неявку з неповажних причин, провести заочний розгляд справи, розглянути справу на підставі наявних у справі доказів. 5. Фактичні обставини встановлені судом. Як встановлено судом, [PERSON] , [INFO] , з 15.03.2016 року по 31.03.2017 року перебувала на обліку в управлінні та одержувала компенсацію, які надають соціальні послуги на [PERSON] , [INFO] , відповідно до Порядку, затвердженого постановою КМУ від 29.04.2004 № 558. [PERSON] , [INFO] з 18.05.2015 року станом на -06.03.2017 року перебувала на обліку як фізична особа-підприємець, що підтверджено витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб- підприємців та громадських формувань (а.с.16-18). Відповідно до акту № 22 від 09 березня 2017 року про проведення перевірки правильності та повноти інформації, що надається заявниками для призначення житлових субсидій та соціальної допомоги встановлено переплачену суму в розмірі 2562,55 гривень (а.с.19). 6. Правові норми законодавства застосовані судом. Відповідно до ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі. Ст. 4 ЦПК України визначає, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребування судом у передбачених цим Кодексом випадках. Ст. 76 ЦПК України визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків. Відповідно до ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів в їх сукупності. Згідно ст. 2 Закону України «Про державну соціальну допомогу малозабезпеченим сім'ям», законодавство про державну соціальну допомогу складається з Закону України «Про прожитковий мінімум», цього Закону, інших нормативно-правових актів, що регулюють правовідносини з надання державної соціальної допомоги. У відповідності до п. 28 Постанови Кабінету Міністрів України «Про затвердження Порядку призначення і виплати державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім`ям» № 250 від 24.02.2003 року, якщо сім`єю приховано або навмисно подано недостовірні дані про її доходи та майновий стан, що вплинуло на встановлення права на призначення соціальної допомоги та визначення її розміру, внаслідок чого були надміру виплачені кошти, органи праці та соціального захисту населення: визначають обсяг надміру виплачених коштів та встановлюють строки їх повернення залежно від матеріального стану сім`ї; повідомляють уповноваженого представника малозабезпеченої сім`ї про обсяг надміру виплачених коштів та строки їх повернення; у разі врахування надміру виплачених коштів при виплаті соціальної допомоги у наступні періоди провадять щомісячні відрахування на підставі своїх рішень у розмірі не більш як 20 відсотків суми, що підлягає виплаті; у разі неповернення надміру виплачених коштів добровільно в установлені строки вирішують питання про їх стягнення у судовому порядку. Відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 24.02.2003 року № 250 «Про затвердження Порядку призначення і виплати державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім'ям» (надалі Постанова № 250), контроль за правильністю призначення і виплати соціальної допомоги здійснює орган соціального захисту населення безпосередньо та через соціальних інспекторів. Згідно ч. 1 ст. 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Стаття 1215 ЦК України встановлює випадки, коли набуте особою без достатньої правової підстави майно за рахунок іншої особи не підлягає поверненню. Так, не підлягають поверненню безпідставно набуті: заробітна плата і платежі, що прирівнюються до неї, пенсії, допомоги, стипендії, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю, аліменти та інші грошові суми, надані фізичній особі як засіб до існування, якщо їх виплата проведена фізичною або юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача (ч. 1 ст. 1215 ЦК України). Отже, закон встановлює два виключення із цього правила: по-перше, якщо виплата вказаних платежів є результатом рахункової помилки з боку особи, яка проводила цю виплату; по-друге, у разі недобросовісності з боку набувача. Правильність виконаних розрахунків, за якими була проведена виплата, а також добросовісність набувача презюмуються, отже, зазначене у ст. 1215 ЦК України майно підлягає поверненню у разі наявності цих фактів. Така правова позиція викладена в постанові Верховного Суду України від 02 липня 2014 року N 6-91цс14, яка може враховуватися іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм права. 7. Висновки та мотиви прийнятого рішення. Судом встановлено, що [PERSON] , [INFO] , з 15.03.2016 року по 31.03.2017 року перебувала на обліку в управлінні та одержувала компенсацію, які надають соціальні послуги на [PERSON] , [INFO] , відповідно до Порядку, затвердженого постановою КМУ від 29.04.2004 № 558. При перевірці державною фінансовою інспекцією в Дніпропетровській області відомостей особової справи відповідачки від 06.03.2017 року стало відомо, що вона з 18.05.2015 року по час формування витягу 06.03.2017 року перебувала на обліку як фізична особа-підприємець, про що не повідомила управління, а тому виникла переплата допомоги в розмірі 2562,55 гривень за період 15.03.2016 року по 31.03.2017 року. Відповідно до пункту 15 Порядку призначення і виплати компенсації фізичним особам, які надають соціальні послуги, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України № 558 від 29 квітня 2004 року, [PERSON] , як фізична особа, яка одержує компенсацію, зобов`язаний був повідомити орган праці та соціального захисту населення, що призначають ці виплати, про обставини, які можуть вплинути на умови їх призначення. У разі виявлення таких обставин, виплата компенсації припиняється з дня, що настає за днем виникнення таких обставин. У разі одержання у зв`язку з цим зайвих сум компенсації, одержувачі повинні відшкодувати органам праці та соціального захисту населення надміру виплачені суми за весь період, коли фізична особа не мала права на одержання компенсації. Задовольняючи позовні вимоги, суд враховую визнання відповідачем факту навмисно подано недостовірні відомості про доходи, що вплинули на встановлення права на державну соціальну допомогу та на визначення її розміру. Відповідно до чинного законодавства виплата призначеної державної соціальної допомоги припиняється з місяця, в якому виявлено порушення. На наступний строк державна соціальна допомога може бути призначена не раніше ніж через шість місяців починаючи з першого числа місяця виявлення порушення. Відповідно до ч. 1 ст. 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуто, згодом відпала. Одночасно п. 1 ч. 1 ст. 1215 ЦК України встановлено, що не підлягає поверненню безпідставно набуті заробітна плата і платежі, що прирівнюються до неї, пенсії, допомоги, стипендії, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю, аліменти та інші грошові суми, надані фізичній особі як засіб до існування, якщо їх виплата проведена фізичною або юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача. Відповідно до п.1 Порядку повернення коштів, надміру виплачених за призначеною державною соціальною допомогою, затвердженого Наказом Міністерство праці та соціальної політики України, Міністерство фінансів України, Міністерство юстиції України від 14.12.2005 р., повернення бюджетних коштів, надміру перерахованих (виплачених) за призначеною соціальною допомогою, проводиться органами праці та соціального захисту населення у випадку: - виявлення подання громадянами свідомо фальшивих документів, документів із неправильними відомостями або приховування достовірних даних про доходи, майновий стан та інші обставини, що впливають на встановлення права на соціальну допомогу і визначення її розміру; - виявлення помилки у розрахунку розміру призначеної соціальної допомоги; - виявлення неправильних відомостей про доходи, майновий стан тощо, що вплинули на встановлення права на соціальну допомогу і визначення її розміру, наданих юридичними особами або фізичними особами - суб`єктами підприємницької діяльності. Відповідно до п. 2. вищевказаного Порядку у разі виявлення при перевірках достовірності та повноти інформації про доходи та майновий стан подання громадянами свідомо документів і з недостовірними відомостями органи праці та соціального захисту населення вживають такі заходи: припиняють надання соціальної допомоги з місяця виявлення порушення і позбавляють права на призначення державної соціальної допомоги на наступний термін; визначають обсяг надміру виплачених коштів та встановлюють строки їх повернення, залежно від матеріального стану сім`ї; повідомляють рекомендованим листом одержувача допомоги про припинення надання соціальної допомоги, обсяги надміру виплачених коштів та строки їх повернення, але не менше місяця з дня отримання повідомлення. Матеріали справи свідчать про те, що позивачем доведено факт зміни обставин, що впливають на виплату допомоги. Отже, позивачем доведено недобросовісність відповідачки в отриманні державної соціальної допомоги як одержувач допомоги на дітей одиноким матерям відповідно до Закону України «Про державну допомогу сім`ям з дітьми», в результаті чого їй були надміру виплачені кошти в сумі 2562,55 гривень, які до теперішнього часу не повернуто позивачу, незважаючи на направлене відповідачці повідомлення з вимогою про відшкодування бюджетних коштів. Сума надміру виплачених коштів державної допомоги відповідачкою на час подачі позову та на час розгляду справи не відшкодована. 8. Розподіл судових витрат між сторонами. Відповідно ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, але оскільки позивач звільнений від сплати судового збору на підставі ЗУ «Про судовий збір», проте суд, як державний орган поніс витрати при здійсненні судочинства, а тому суд приходить до висновку про покладення судових витрат на відповідача в розмірі ставки судового збору на час подання позовної заяви, а саме 640 (шістсот сорок) гривень 00 копійок .

Outcome: approved