Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-02 00:00:00

21 листопада 2014 року позивач звернувся до Ленінського районного суду м. Дніпропетровська із позовом до [PERSON] про звернення стягнення на предмет застави (а.с.1-4). В обґрунтування позовних вимог зазначив, що 21 серпня 2009 року між ПАТ «Банк Кредит Дніпро» та ПрП «Приват-Лекс» було укладено договір про надання кредитної лінії в режимі овердрафт №210809-О, відповідно до умов якого позичальнику відкрито кредитну лінію в режимі овердрафт для ведення статутної поточної діяльності, в тому числі на поповнення обігових коштів, з лімітом кредитування в сумі 3 000 000,00 грн., а у разі своєчасного та належного оформлення договір іпотеки, відповідно до умов п.1.5 цього договору, ліміт збільшується до суми 4 500 000,00 грн. Відсотки за користування кредитним коштами встановлено в розмірі 25% річних, строком користування до 20 листопада 2009 року. В подальшому між позивачем та ПрП «Приват-Лекс» укладалось ряд додаткових договорів, відповідно до умов яких було збільшено суму кредитного ліміту до 3 620 000,00 грн., у разі погашення тіла кредиту на суму 358 000,00 грн. загальна сума ліміту встановлюється в розмірі 3 262 000,00 грн., а строк користування кредитом було встановлено до 01 вересня 2012 року. Позивач свої зобов'язання за кредитним договором виконав, надавши позичальнику доступ до кредитних коштів, але в порушення умов договору та своїх зобов'язань, позичальник допустив прострочення з повернення кредитних коштів та відсотків за користування, у зв'язку із чим, станом на 05 травня 2014 року його заборгованість становить 6 336 321,47 грн., яка складається з: · 3 619 929,45 грн. - заборгованості за кредитом; · 2 458 582,07 грн. - заборгованість по відсоткам за користування кредитом; · 170 136,68 грн. - інфляційна заборгованість за кредитом; · 87 673,27 грн. - інфляційна заборгованість за нарахованими відсотками. В забезпечення виконання зобов'язань за договором про надання кредитної лінії в режимі овердрафт №210809-О від 21.08.2009 року, між ПАТ «Банк Кредит Дніпро» та [PERSON] 30 листопада 2009 року в забезпечення виконання зобов'язань ПрП «Приват-Лекс» за кредитним договором, було укладено договір застави № 301109-ЗКП, відповідно до умов якого відповідач надав в заставу долю в статутному фонді ПрП «РОІЛ» в розмірі 100% статутного фонду, вартістю 1 000 000,00 грн., якою він володіє. Також, 30 листопада 2009 року між ПАТ «Банк Кредит Дніпро» та [PERSON] було укладено договір застави №301109-ЗКП/1, в забезпечення виконання зобов'язань ПрП «Приват-Лекс» за кредитним договором, відповідно до умов договору застави [PERSON] передав у заставу долю в статутному фонді ПрП «ТЕХНОСЕРВІСІНФОРМ» в розмірі 100% статутного фонду, вартістю 500 000,00 грн., якою він володіє. Відповідач неодноразово повідомлявся про наявність заборгованості за ПрП «Приват-Лекс», шляхом направлення йому попереджень, але вони були залишені без задоволення [PERSON] Посилаючись на викладені обставини, позивач просив суд з метою погашення заборгованості за договором про надання кредитної лінії в режимі овердрафт №210809-О від 21.08.2009 року в сумі 6 336 321,47 грн., яка складається: 3 619 929,45 грн. - заборгованості за кредитом; 2 458 582,07 грн. - заборгованість по відсоткам за користування кредитом; 170 136,68 грн. - інфляційна заборгованість за кредитом;87 673,27 грн. - інфляційна заборгованість за нарахованими відсотками, звернути стягнення на предмет застави за договором застави № 301109-ЗКП від 30.11.2009 року на долю в статутному фонді ПрП «РОІЛ» в розмірі 100% статутного фонду, якою володіє [PERSON] шляхом продажу такого майна з публічних торгів у межах процедури виконавчого провадження, із встановленням початкової ціни реалізації предметів застави в розмірі вартості визначеної шляхом оцінки суб'єктом оціночної діяльності у процедурі виконавчого провадження; звернути стягнення на предмет застави за договором застави №301109-ЗКП/1 від 30.11.2009 року на долю в статутному фонді ПрП «ТЕХНОСЕРВІСІНФОРМ» у розмірі 100% статутного фонду, яка належить [PERSON], шляхом продажу такого майна з публічних торгів у межах процедури виконавчого провадження, із встановленням початкової ціни реалізації предметів застави в розмірі вартості визначеної шляхом оцінки суб'єктом оціночної діяльності у процедурі виконавчого провадження. Стягнути із відповідача судові витрати. Ухвалою суду від 24 листопада 2014 року відмовлено у відкритті провадження (а.с.5), яка ухвалою апеляційного суду Дніпропетровської області від 29 січня 2015 року скасовано та передано до суду першої інстанції для продовження розгляду (а.с.27-28). Позивач в особі представника діючого за довіреністю - Зайця П.Л. в судове засідання не з'явився. До суду представником надано письмову заяву, в якій не заперечував проти розгляду справи без своєї участі. Позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити у повному обсязі (а.с.123). Відповідач - в судове засідання не з'явився. Про день, час та місце судового засідання повідомлявся у встановленому законом порядку. Про причини своєї неявки у судове засідання не повідомив. Письмових заяв про розгляд справи за своєї відсутності до суду не надсилав. Третя особа в особі свого законного представника в судове засідання не з'явилась. Про день, час та місце судового розгляду повідомлялась належним чином. Про причини неявки свого представника не повідомляла. Заяв про розгляд справи без участі свого представника не надсилала. Згідно ст.224 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Відповідно до ч.2 ст. 197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється. За ст.11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до ЦПК України, в межах заявлених позовних ними вимог та на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ст.10 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ст.59 ЦПК України, обставини справи, які законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Підставою звернення позивача до суду є захист права сторони за майновим правовідношенням, що виникло в силу укладеного кредитного договору, на вимогу дострокового повернення грошових коштів у зв'язку із порушенням його виконання. Суд, вислухавши пояснення представника позивача, відповідача, з'ясувавши обставини справи, перевіривши їх наданими доказами, вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 21 серпня 2009 року між ПАТ «Банк Кредит Дніпро» та Приватним підприємством «Компанія Приват-Лекс» договір про надання кредитної лінії в режимі овердрафт №210809-О, відповідно до умов якого банк, починаючи з 21.08.2009 року надає позичальнику кредитну лінію в режимі овердрафт для ведення статутної поточної діяльності,в т.ч. на поновлення облігових коштів, з лімітом кредитування у сумі 3 000 000,00 грн. У разі своєчасного та належного оформлення договорів іпотеки, зазначені в п.1.5 цього договору, ліміт кредитування збільшується до 4 500 000,00 грн. Плата за користування кредитними коштами встановлюється в розмірі 25% річних, а у разі прострочення повернення кредиту встановлюється в розмірі 30% річних. Строк дії договору встановлено до 20 листопада 2009 року (а.с.37-42). Згідно ст.2 Закону України «Про банки і банківську діяльність», банківський кредит - будь-яке зобов'язання банку надати певну суму грошей, будь-яка гарантія, будь-яке зобов'язання придбати право вимоги боргу, будь-яке продовження строку погашення боргу, яке надано в обмін на зобов'язання боржника щодо повернення заборгованої суми, а також на зобов'язання на сплату процентів та інших зборів з такої суми. 30 листопада 2009 року між ПАТ «Банк Кредит Дніпро» та [PERSON] було укладено договір застави корпоративних прав № 301109-ЗКП, відповідно до умов якого з метою забезпечення виконання зобов'язань ПрП «Компанія Приват-Лекс» за кредитним договором №210809-О від 21.08.2009 року, [PERSON] передав в заставу ПАТ «Банк Кредит Дніпро» долю в статутному фонді Приватного підприємства «РОІЛ» в розмірі 100% статутного фонду вартістю 1 000 000,00 грн., якою він володіє (а.с.75-76). 30 листопада 2009 року між ПАТ «Банк Кредит Дніпро» та [PERSON] було укладено договір застави корпоративних прав № 301109-ЗКП/1, відповідно до умов якого з метою забезпечення виконання зобов'язань ПрП «Компанія Приват-Лекс» за кредитним договором №210809-О від 21.08.2009 року, [PERSON] передав в заставу ПАТ «Банк Кредит Дніпро» долю в статутному фонді Приватного підприємства «ТЕХНОСЕРВІСІНФОРМ» в розмірі 100% статутного фонду вартістю 500 000,00 грн., якою він володіє (а.с.83-84). У період з 2009 року по 2011 рік між сторонами укладалась низка додаткових договорів про зміну кредитного договору №210809-О від 21.08.2009 року та договорів застави корпоративних прав № 301109-ЗКП від 30.11.2009 року, №301109-ЗКП/1 від 30.11.2009 року (а.с.43-64,77-82,85-90). Згідно наданого позивачем розрахунку заборгованості станом на 05.05.2014 року загальна сума заборгованості відповідача перед банком становить 6 336 321,47 грн., яка складається з: · 3 619 929,45 грн. - заборгованості за кредитом; · 2 458 582,07 грн. - заборгованість по відсоткам за користування кредитом; · 170 136,68 грн. - інфляційна заборгованість за кредитом; · 87 673,27 грн. - інфляційна заборгованість за нарахованими відсотками (а.с.65-74). Згідно ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. При цьому, якщо кожна із сторін у зобов'язанні має одночасно і права, і обов'язки, вона вважається боржником у тому, що вона зобов'язана вчинити на користь другої сторони, в одночасно кредитором у тому, що вона має право вимагати від неї. Відповідно до вимог ст.610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Згідно ч.1 ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. У відповідності до ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. За змістом ст.589 ЦК України, у разі невиконання зобов'язання, забезпеченого заставою, заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави, за рахунок якого має право задовольнити свої вимоги у повному обсязі, який визначається на момент фактичного задоволення. Згідно зі ст..167 Господарського кодексу України, корпоративні права - це права особи, частка якої визначається у статутному капіталі (майні) господарської організації, що включають правомочності на участь цієї особи в управлінні господарською організацією, отримання певної частки прибутку (дивідендів) даної організації та активів у разі ліквідації останньої відповідно до закону, а також інші правомочності, передбачені законом та статутними документами. У відповідності до ст..3 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в України», оцінка майна, майнових прав (далі - оцінка майна) - це процес визначення їх вартості на дату оцінки за процедурою, встановленою нормативно-правовими актами, зазначеними в статті 9 цього Закону (далі - нормативно-правові акти з оцінки майна), і є результатом практичної діяльності суб'єкта оціночної діяльності. Майновими правами, які можуть оцінюватися, визнаються будь-які права, пов'язані з майном, відмінні від права власності, у тому числі права, які є складовими частинами права власності (права володіння, розпорядження, користування), а також інші специфічні права (права на провадження діяльності, використання природних ресурсів тощо) та права вимоги. Відповідно до ст..7 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в України», оцінка майна проводиться у випадках, встановлених законодавством України, міжнародними угодами, на підставі договору, а також на вимогу однієї з сторін угоди та за згодою сторін. Проведення оцінки майна є обов'язковим у випадку визначення збитків або розміру відшкодування у випадках, встановлених законом. Відповідно до ст..20 Закону України «Про заставу», звернення стягнення на заставлене майно здійснюється за рішенням суду або третейського суду, на підставі виконавчого напису нотаріуса, якщо інше не передбачене законом або договором застави. Так, не зважаючи на покладений обов'язок доказування, згідно ст..60 ЦПК України, позивачем не надано жодних доказів співмірності його майнових вимог щодо предмету застави, жодним оціночним документом не підтверджено яка саме вартість корпоративних прав переданих у заставу [PERSON], становить на момент фактичного звернення із даними вимогами до суду. Таким чином, суд приходить до висновку щодо недоведеності вимог позивача з приводу порушення обсягу його прав з підстав наведених у позові, тому вважає позовні вимоги необґрунтованими, незаконними та такими, що не підлягають задоволенню у повному обсязі. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, відповідно до вимог ст.88 ЦПК України, суд враховує, що позовні вимоги позивача не підлягають задоволенню, від сплати судових витрат позивач не звільнений, у зв'язку із чим відшкодуванню за рахунок відповідача не підлягають. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed