Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-19 00:00:00

20 квітня 2016 року [PERSON] звернулась до Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області із заявою про встановлення факту смерті, посилаючись на наступні обставини. 06 березня 2016 року внаслідок набряку мозку у стаціонарному відділенні Інституту невідкладної та відновлювальної хірургії м. Донецька померла її мати [PERSON], [INFO], про що мається лікарське свідоцтво про смерть, видане відвідним органом на тимчасово окупованій території, але воно є неналежного зразка. Після поховання вона, маючи статус особи, переміщеної з тимчасово окупованої території України та будучи зареєстрованою за місцем проживання у [INFO], звернулась до Відділу державної реєстрації актів цивільного стану по м. Костянтинівці Костянтинівського міськрайонного управління юстиції у Донецькій області з проханням зареєструвати смерть [PERSON] та видати їй відповідне свідоцтво про смерть. Однак, у звязку з невідповідністю виданого лікарського свідоцтва про смерть на тимчасово окупованій території та свідоцтва про смерть зразку документів відповідно до вимог законодавства України, їй було відмовлено. На даний час вона є спадкоємцем майна померлої та має намір оформити спадщину після смерті матері та отримати належні виплати на поховання, однак відсутність свідоцтва про смерть є перешкодою у цьому. Просила встановити факт смерті [PERSON], яка народилася 01 червня 1948 року у м. Калінінграді, визнавши датою її смерті 06 березня 2016 року та місце смерті Україна, місто Донецьк. Крім того просила розглянути справу за її відсутністю. Представник заінтересованої особи у судове засідання не зявився, про час та місце його проведення був повідомлений належним чином. Суд, дослідивши надані по справі докази, вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до п. 8 ч. 1ст. 256 ЦПК України,суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. Судом встановлено, що 06 березня 2016 року внаслідок набряку мозку у стаціонарному відділенні Інституту невідкладної та відновлювальної хірургії м. Донецька померла [PERSON], [INFO], про що мається лікарське свідоцтво про смерть № 41 від 07 березня 2016 року видане вказаним лікарським закладом (а.с. 22). Документ був виданий на тимчасово окупованій території, у звязку з чим не відповідає встановленим вимогам законодавства України. Заявниця [PERSON] є донькою померлої згідно наданих свідоцтва про народження та документів про зміну прізвища (а.с. 7-12). [PERSON] поховала матір, що підтверджується договором-заказом про надання ритуальних послуг та актом приймання-передачі до цього договору № 130 від 07.03.2016 року із зазначенням місця поховання [PERSON] на кладовищі 6 Капітальне у м. Донецьку (а.с. 14-15), фотознімками могили останньої із відповідною табличкою на якій зазначено прізвище похованої «Кулікова Ольга Михайлівна» та дати народження та смерті похованої: «01.06.1948 06.03.2016 р.» (а.с. 20), що повністю відповідає обставинам, на які посилається заявниця. Заявниця [PERSON] є спадкоємцем майна померлої та має намір оформити спадщину після смерті матері та отримати належні виплати на поховання, але відсутність належно оформленого свідоцтва про її смерть чинить їй перешкоди у цьому. Вона зверталась до Відділу державної реєстрації актів цивільного стану по м. Костянтинівці Костянтинівського міськрайонного управління юстиції у Донецькій області з проханням зареєструвати смерть свекра та видати їй свідоцтво про смерть. Однак, у звязку з невідповідністю наявного медичного свідоцтва про смерть на тимчасово окупованій території зразку документів відповідно до вимог законодавства України, їй було у цьому відмовлено, що підтверджується листом від 19.04.2016 року № 786/03.2-38 (а.с. 23). Відповідно до п. 18 постанови Пленуму Верховного суду України № 5 від 31 березня 1995 року,рішення суду про встановлення факту, що має юридичне значення, не змінює собою документів, що видають зазначені органи, а є лише підставою для їх одержання Відповідно до п. 13 постанови Пленуму Верховного суду України № 5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», суд встановлює факт смерті особи за умови підтвердження доказами, що ця подія мала місце у певний час та за певних обставин. Встановлення даного факту, що має юридичне значення, необхідно заявниці для оформлення спадщини після смерті свекра та належних коштів на поховання. На підставі викладеного, суд приходить до висновку, що зава\~[PERSON] про встановлення факту смерті підлягає задоволенню. На підставі\~ст. 13 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану»\~та

Outcome: approved