Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-14 00:00:00

21.11.2017 року позивачка звернулась до суду з даним позовом, посилавшись на те, що 13.10.2001 року зареєструвала шлюб з відповідачем [PERSON] Від шлюбу мають двох дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO]. З 01.03.2014 року шлюбні відносини між подружжям припинились у зв'язку з тим, що між подружжям відсутнє порозуміння та повага, тому просить шлюб розірвати. В судове засідання позивачка [PERSON] не з`явилась, надала суду заяву про розгляд справи у її відсутності, на позові наполягає, проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідач в судове засідання не з'явився. Судом неодноразово на останню відому судові адресу проживання відповідача направлялись судові повістки, які повертались до суду за закінченням терміну зберігання. Відповідно до ст. 131 ЦПК України учасники судового процесу зобов'язані повідомляти суд про зміну свого місця проживання (перебування, знаходження) та про причини неявки в судове засідання. Тому суд, в розумінні абз.2 ч. 1 ст. 131 ЦПК України, вважає що відповідач належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, повідомлень про причини неявки та відзиву щодо заявлених позовних вимог позивача від нього не надійшло, тому суд, відповідно до вимог ст.280 ЦПК України, розглядає справу в порядку заочного провадження, зі згоди позивача, на підставі наявних у справі доказів. За таких обставин, суд проводить розгляд справи у відсутності сторін без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу за правилами ч.2 ст.247 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно ст.51 Конституції України, ч.1 ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов'язки у шлюбі та сім'ї. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Судом встановлено, що сторони 13.10.2001 року [PERSON] та [PERSON] (дошлюбне прізвище [PERSON]) зареєстрували шлюб, про що відділом реєстрації актів цивільного стану Волноваського районного управління юстиції Донецької області про що в книзі реєстрації актів про одруження зроблено відповідний актовий запис за № 140 (а.с.3). Від шлюбу мають двох дітей: [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] виданого 11.02.2003 року відділом реєстрації актів громадського стану Волноваського районного управління юстиції Донецької області, [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] виданого 04.01.2014 року відділом реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Волноваського районного управління юстиції у Донецької області.(а.с.5). Причиною припинення шлюбних стосунків стало те, що між подружжям відсутнє порозуміння та повага, що призвело до втрати почуття любові, тому позивачка наполягає на розірванні шлюбу, відповідач свого відзиву щодо позову не надав, що свідчить про те, що подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін, що має істотне значення. Питання про стягнення аліментів та поділ майна на теперішній час подружжям не вирішено. Відповідно до ст.ст. 105, 110, 112 СК України шлюб розривається судом за позовом одного із подружжя, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Оскільки судом встановлено, що збереження шлюбу та подальше спільне проживання подружжя суперечить їх інтересам та інтересам їхніх дітей, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. Відповідно до вимог ст.141ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. На підставі ст.ст. 110-112 СК України,

Outcome: approved