Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-26 00:00:00

21.06.2013 р. представник позивача звернувся до Баришівського районного суду Київської області із позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за послуги газопостачання у розмірі 7614,90 грн. та судових витрат. Ухвалою Баришівського районного суду Київської області справу направлено до Харківського районного суду Харківської області за підсудністю. 24.01.2014 р. ухвалою Харківського районного суду Харківської області справу передано до Люботинського міського суду Харківської області. Ухвалою суду 21.02.2014 р. справу передано до Жовтневого районного суду м. Харкова за підсудністю. 28.03.2014 р. справа прийнята до провадження судді та призначено до розгляду. 23.06.2014 р. надано уточнену позовну заяву у якій позивач просить стягнути із [PERSON] на його користь заборгованість за природний газ в розмірі 7614,90 грн. та судовий збір у розмірі 229,4 грн. В обґрунтування позовних вимог зазначав, що 04.12.2007 р. ПАТ «Київоблгаз» та [PERSON] уклали договір про надання послуг з газопостачання № 74988, відповідно до умов якого позивач зобов'язався безперервно надавати споживачеві послуги з постачання газу до будинку [ADDRESS], а споживач зобов'язується своєчасно оплачувати надані послуги за встановленими тарифами (цінами) у строки і на умовах, передбачених договором. [PERSON] на час укладання договору був власником земельної ділянки о вул. Ентузіастів в смт. Баришівка Київської області. 31.08.2008 р. [PERSON] придбала у приватну власність житловий будинок за адресою: [ADDRESS]. Заборгованість за природний газ виникла в період з вересня 2008 р. по березень 2011 р., коли власником вищезазначеного будинку була [PERSON], вона не здійснювала належним чином оплату за послуги з газопостачання, в результаті чого утворилась заборгованість, яка на час подання заяви до суду становить 7614,90 грн. У судове засідання представник позивача не з'явився, в уточненій позовній заяві просив розглянути справу за його відсутності. Представник відповідача у судовому засіданні заперечувала проти задоволення позову, суду пояснила, що позивачем не надано суду доказів, що заборгованість виникла з вини відповідача. Наданими послугами відповідач не користувалася. Договір з позивачем на користування послугами не укладала. Просила відмовити у задоволенні позовних вимог. Суд, вислухавши пояснення представника відповідача, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Судовим розглядом встановлено, що згідно з договором купівлі-продажу від 31.01.2008 р. [PERSON] стала власником житлового будинку за адресою: вул. Ентузіастів, 22-а, сел. Баришівка, Баришівського району, Київської області та земельною ділянкою (а.с. 198-201). Домоволодіння підключено до мережі газопостачання, про що свідчить відкритий за зазначеною адресою особовий рахунок [NUMBER]. Із розрахунку заборгованості за період з вересня 2008 р. по березень 2011 р. від 17.06.2014 р. вбачається, що [PERSON] має заборгованість перед позивачем у розмірі 7614,90 грн. (а.с. 202-203). Із акту ВАТ «Київоблгаз» Баришіської філії по експлуатації газового господарства від 04.02.2011 р. вбачається, що у зв'язку із заборгованістю у розмірі 7614,9 грн., домоволодіння [ADDRESS] відключене від мережі газопостачання (а.с. 204). Згідно вимог п. 5 ч. З ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» № 1875 від 24.06.2004 р. споживач зобов'язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Ст. 526 ЦК України, передбачає, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст.. 257 ЦК України, боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов'язання чи звичаїв ділового обороту. Кожна із сторін у зобов'язанні має право вимагати доказів того, що обов'язок виконується належним боржником або виконання приймається належним кредитором чи уповноваженою на це особою, і несе ризик наслідків непред'явлення такої вимоги. Відповідно до ст.ст. 530, 532 ЦК України, зобов'язання повинні виконуватися належним чином у встановлений строк. Ст.615 ЦК України передбачено, що одностороння відмова від зобов'язання не допускається. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесенні нею і документально підтверджені судові витрати. Тому, судовий збір підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. На підставі викладеного і

Outcome: approved