Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-16 00:00:00

21 березня 2017 року позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON], [PERSON] про стягнення боргу за договором позики. Позивач обґрунтовував свої вимоги тим, що він 15 лютого 2014 року уклав з [PERSON] у простій письмовій формі договір безпроцентної позики, відповідно до якого та згідно розписки від 15 лютого 2014 року вказаний відповідач отримав від нього 45800 гривень, що на становила на день укладання договору за курсом НБУ 5300 доларів США, з кінцевим строком повернення коштів 15.03.2014 року. 15 лютого 2014 року у забезпечення виконання зобов'язання за вищевказаним договором позики з відповідачем [PERSON] був укладений у простій письмовій формі договір поруки, згідно якого остання взяла на себе зобов'язання у повному обсязі солідарно з [PERSON] відповідати перед позивачем за виконання договору позики. Незважаючи на неодноразові звернення Відповідачі свої зобов'язання не виконали. У відповідності до п. 8 Договору позики за порушення строків повернення заборгованості позичальник сплачує позикодавцю неустойку в розмірі 0,4% від суми простроченого платежу за кожний день прострочення до повного погашення боргу. Розмір основного боргу на дату подачі позову за курсом НБУ складає 142541 грн., розмір неустойки за курсом НБУ - 220173 грн., а загальна сума боргу 362714 грн. На підставі викладеного просив стягнути з відповідачів солідарно вказану суму боргу, а також судові витрати. У судове засідання позивач [PERSON] не з'явився з поважних причин, надав заяву в якій підтримав заявлені вимоги, просив суд розглянути справу за його відсутності, не заперечував проти ухвалення заочного рішення (а.с.39). Відповідачі [PERSON], [PERSON] в судове засідання не з'явилися, про час та місце його проведені були повідомлені належним чином шляхом публікації оголошень у газеті «Урядовий кур'єр» від 10.09.2017 року №148 (6017), та у регіональному виданні часопису «Донеччина» 13.11.2017 року №37 (15966) (а.с.32,52). Відповідно положень ст. 224 ЦПК України, зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню виходячи з наступного. Судом встановлено, що відповідно до розписки від 15.02.2014 року відповідач [PERSON] отримав від позивача 45800 гривень, що на становила на день укладання договору за курсом НБУ 5300 доларів США, з кінцевим строком повернення коштів 15.03.2014 року (а.с.3-4). Того ж дня - 15 лютого 2014 року у забезпечення виконання зобов'язання за вищевказаним договором позики з відповідачем [PERSON] був укладений у простій письмовій формі договір поруки, згідно якого остання взяла на себе зобов'язання у повному обсязі солідарно з [PERSON] відповідати перед позивачем за виконання договору позики (а.с.5). Надаючи оцінку наданим доказам, суд дійшов до висновку, що письмова розписка від 15.02.2014 року, складена між позивачем [PERSON] та відповідачем [PERSON] про отримання коштів у розмірі 45800 грн., є письмовою формою договору позики, та внаслідок його реального характеру є доказом не лише факту укладення договору, але й факту передачі грошової суми позичальнику, а тому вважає, що у відповідача виникло боргове зобов'язання перед позивачем. Відповідно ст. 1046 ЦК України за договором позики позикодавець передає у власність позичальникові грошові кошти, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей. Відповідно ст. 1047 ЦК України договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподаткованого мінімуму доходів громадян. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Статтею 1048 ЦК України передбачено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Отже, письмова форма договору позики внаслідок його реального характеру є доказом не лише факту укладення договору, але й факту передачі грошової суми позичальнику. Тобто за своєю суттю розписка про отримання в борг грошових коштів є документом, який видається боржником кредитору за договором позики, підтверджуючи як його укладення, так і умови договору, а також засвідчуючи отримання боржником від кредитора певної грошової суми або речей. Відповідно до ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до статті 553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. Порукою може забезпечуватися виконання зобов'язання частково або у повному обсязі. Відповідно до статті 554 ЦК України у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Згідно ч. 1 ст. 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Якщо позичальник своєчасно не повернув речі, визначені родовими ознаками, він зобов'язаний сплатити неустойку відповідно до статей 549 - 552 цього Кодексу, яка нараховується від дня, коли речі мали бути повернуті, до дня їх фактичного повернення позикодавцеві, незалежно від сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. У відповідності до п. 8 Договору позики за порушення строків повернення заборгованості позичальник сплачує позикодавцю неустойку в розмірі 0,4% від суми простроченого платежу за кожний день прострочення до повного погашення боргу. Таким чином з відповідачів на користь позивача слід стягнути солідарно суму основного боргу, який на дату подачі позову за курсом НБУ складає 142541 грн., неустойку за курсом НБУ - 220173 грн., а всього у загальній сумі 362714 грн., згідно наданих позивачем розрахунків, перевірених судом. У зв'язку із задоволенням позову, з відповідачів на користь позивача слід стягнути понесені останнім та документально підтверджені судові витрати у вигляді судового збору (а.с.1)

Outcome: approved