Jurisdiction: civil
Date: 2020-07-20 00:00:00

21.02.2020 о 13 год. 00 хв. у м. Краматорську по сухому асфальтному покриттю вул. Південній з боку вул. Академічній в напрямку бульвару Машинобудівників, біля будинку 11, водій [PERSON] , керуючи автомобілем Iveco evrocardo ML 140Е21, д/н [NUMBER] , виконуючи маневр повороту праворуч, не зайняв відповідного положення на проїзній частині, не переконався, що це буде безпечно і не створить перешкод іншим учасникам руху, скоїв зіткнення з автомобілем Mazda 323, 1992 р. в., д/н [NUMBER] , під керуванням [PERSON] , який рухався по правій смузі в попутному напрямку. Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди їх автомобіль отримав значні механічні ушкодження. Постановою Краматорського міського суду Донецької області від 16.03.2020 [PERSON] визнаний винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП і на нього накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу. На момент дорожньо-транспортної пригоди [PERSON] виконував свої трудові обов`язки у ТОВ «Караван-сарай», де працює водієм. Автомобіль Iveco evrocardo ML 140Е21, д/н [NUMBER] , є власністю вказаного підприємства. Власниками автомобілю Mazda 323, 1992 р. в., д/ н [NUMBER] , відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом від 11.03.2020, є [PERSON] та [PERSON] по Ѕ частки кожна. Відповідно до ч.1 ст. 82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню. У судовому засіданні встановлено, що учасники справи визнають, що на момент дорожньо-транспортної пригоди [PERSON] перебував у трудових відносинах з ТОВ «Караван-сарай» та знаходився при виконанні своїх трудових обов`язків. Учасники справи зазначили про визнання вказаних обставин у своїх заявах по суті справи. Приписами ч.1 та ч.2 ст.1187 ЦК України встановлено, що джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. При цьому, за загальними правилами статей 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес в один із способів, визначених частиною першою статті 16 ЦК України, або іншим способом, що встановлений договором або законом. Відповідно до статті 979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. Згідно зі статями 7, 8 Закону України «Про страхування» страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів в Україні здійснюється обов`язково. Страхова компанія при настанні страхового випадку сплачує страхувальнику страхове відшкодування. Статтею 25 Закону України «Про страхування» передбачено, що здійснення страхових виплат проводиться страховиком згідно з договором страхування на підставі заяви страхувальника і страхового акта, який складається страховиком або уповноваженою особою, у формі, що визначається страховиком. Відповідно до статей 28, 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (далі - Закон № 1961-IV) шкода, заподіяна в результаті ДТП майну потерпілого, - це шкода, пов`язана: з пошкодженням чи фізичним знищенням транспортного засобу; з пошкодженням чи фізичним знищенням доріг, дорожніх споруд, технічних засобів регулювання руху; з пошкодженням чи фізичним знищенням майна потерпілого; з проведенням робіт, які необхідні для врятування потерпілих у результаті ДТП; з пошкодженням транспортного засобу, використаного для доставки потерпілого до відповідного закладу охорони здоров`я, чи забрудненням салону цього транспортного засобу; з евакуацією транспортних засобів з місця ДТП. При цьому у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок ДТП, з евакуацією транспортного засобу з місця ДТП до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент ДТП, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки. З полісу АО/4631011 від 13.12.2019 судом встановлено, що ТОВ «Караван-сарай» застрахував свою цивільно-правову відповідальність у ПрАТ «СК АСКО ДС». У відповідності до п. 35.1 ст. 35Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» [PERSON] 19.03.2020 звернулася до страхової компанії ПрАТ «СК АСКО ДС» із заявою про страхове відшкодування. Відповідно до звіту експертного автотоварознавчого дослідження №46/20 від 12.03.2020 вартість ремонтно-відновних робіт автомобілю Mazda 323, 1992 р. в., д/н [NUMBER] , складає 52 374 грн. 09 коп., ринкова вартість автомобілю Mazda 323, 1992 р. в., д/н [NUMBER] , на момент ДТП 47 140 грн. 00 коп.; вартість матеріального збитку - 47 140 грн. 00 коп. Отже, враховуючи, що вартість ремонтно-відновлювальних робіт перевищує ринкову вартість автомобілю на момент ДТП, 19.03.2020 між [PERSON] та ПрАТ «СК АСКО ДС» укладено угоду згідно якої сума страхового відшкодування за подією - ДТП, що сталася 21.02.2020, становить 17 000 грн. 00 коп., а після отримання страхового відшкодування в цій сумі усі претензії потерпілого вважаються задоволеними. Грошові кошти у сумі 17 000 грн. перераховані [PERSON] , що не заперечували учасники судового розгляду. Відповідно до ст.626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Таким чином, уклавши Угоду зі страховою компанію про розмір страхового відшкодування у сумі 17 000 грн. 00 коп. і отримавши його, [PERSON] добровільно погодилась на припинення своїх прав у частині будь-яких претензій до Страховика. Згідно з частиною другою статті 1192 ЦК України розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Відповідно до статті 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). У зв`язку з встановленням факту виплати ПрАТ «СК АСКО ДС» позивачу [PERSON] узгодженого розміру страхового відшкодування за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, не заслуговують на увагу доводи позову про те, що матеріальна шкода у розмірі 30 790 грн. 00 коп. повинна бути відшкодована ТОВ «Караван-сарай», ПрАТ «СК АСКО ДС» та [PERSON] . Відповідно до ст.1172 ЦК України юридична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обов`язків. А тому 650 грн. 00 коп. витрат на оплату експертного автотоварознавчого дослідження, які були сплачені позивачем [PERSON] , необхідно стягнути з ТОВ «Караван-сарай» на її користь. Приписами ч. 1-4 ст. 23 ЦК України визначено, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Обґрунтовуючи позовні вимоги про відшкодування моральної шкоди у розмірі 10 000 грн. 00 коп. позивачі зазначили, що пошкодження автомобілю призвело до зміни звичайного укладу життя. Оцінивши доводи позивачів про завдання моральної шкоди та враховуючи усі докази по справі суд приходить до висновку, що [PERSON] та [PERSON] неправомірними діями ТОВ «Караван-сарай» завдана моральна шкода, яка полягає у душевних стражданнях, яких вони зазнали у зв`язку із пошкодженням належного їм транспортного засобу. Вирішуючи питання про розмір завданої моральної шкоди суд виходить із того, що на цей час не існує якогось сталого алгоритму визначення розміру моральної шкоди, але виходячи з характеру правопорушення і реальних душевних страждань [PERSON] та [PERSON] , тривалість страждань і переживань, оцінивши усі чинники завданої моральної шкоди, виходячи із морально-правових імперативів справедливості, розумності й добросовісності суд приходить до висновку, що з ТОВ «Караван-сарай» на користь [PERSON] слід стягнути 1 000 грн. 00 коп. у якості відшкодування моральної шкоди, а на користь [PERSON] 500 грн. 00 коп. у якості відшкодування моральної шкоди. Щодо розподілу судових витрат. Відповідно до статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати, зокрема, на професійну правничу допомогу (частини перша - друга статті 133 ЦПК України). Відповідно до статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Відповідно до частини восьмої статті 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду. При цьому склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг тощо), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Надання суду вказаних документів є базовою та необхідною умовою для розподілу витрат на правову допомогу, а їх задоволення залежить від рівня деталізації та обґрунтованості. На підтвердження надання правової допомоги [PERSON] суду надано ордер адвоката Надієнка В.А. ДН №000,63157 від 02.04.2020, квитанція про оплату послуг адвоката на суму 8 500 грн. 00 коп., а також розрахунок витрат на правову допомогу. За звернення до суду з зазначеним позовом [PERSON] сплатила судовий збір у розмірі 841 грн. 00 коп. Відповідно до ч.1 та п.3 ч.2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Враховуючи викладене, пропорційно розміру задоволених позовних вимог з Товариства з обмеженою відповідальністю «Караван-Сарай» на користь [PERSON] необхідно стягнути витрати по сплаті судового збору у сумі 841 грн. 00 коп. та витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 447 грн. 95 коп.

Outcome: partial