Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-29 00:00:00

21.05.2014 року позивач звернулась з позовом до суду та просила ухвалити рішення, яким визнати за нею, [PERSON], право власності у порядку спадкування за законом на квартиру [ADDRESS], яка в цілому становить загальної площі 37,1 кв.м., в тому числі житлової 16,7 кв.м. Свої вимоги мотивувала тим, що [INFO] померла її мати [PERSON]. Після її смерті залишилась спадщина у вигляді квартири [ADDRESS], яка належала їй на підставі рішення Київського районного суду м. Одеси від 05.06.2007 року. Однак, нотаріусом було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, у зв'язку з тим, що її мати вищевказане рішення не зареєструвала у відповідному органі державної реєстрації і позивачу було рекомендовано звернутися до суду з позовом про визнання права власності у порядку спадкування. Вищевказане і стало підставою для звернення до суду з даним позовом. Особи, що беруть участь у справі, про час і місце судового розгляду сповіщені належним чином у порядку ст.74, 76, 77 ЦПК України. Представник позивача у судове засідання не з`явився, 29.05.2014 року подав до канцелярії суду заяву, в якій просив розглянути справу у його відсутність, позов підтримав в повному обсязі, просив задовольнити в повному обсязі. Представник відповідача у судове засідання не з'явився, про час, дату та місце розгляду справи сповіщався належним чином, 29.05.2014 року звернувся до суду з клопотанням, в якому проти задоволення позову не заперечував та просив розглянути справу без представника ЖБК «Вимпел 14». Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що вимоги позову підлягають задоволенню, виходячи з наступного. В судовому засіданні встановлено, що [INFO] народилась [PERSON], батьками якої в свідоцтві про народження вказані [PERSON] та [PERSON], вказане підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER]. Рішенням Київського районного суду м. Одеси від 05 червня 2007 року визнано за [PERSON] право власності на квартиру [ADDRESS], яка належала її брату [PERSON], померлому [INFO]. [INFO] [PERSON] померла, про що Відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Одесі Одеського міського управління юстиції в Книзі реєстрації смертей зроблено відповідний актовий запис за № 1870, що підтверджується Свідоцтвом про смерть Серії [NUMBER]. Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина на належне їй майно. Спадкоємцем першої черги за законом являється її донька - [PERSON]. Згідно довідки КП «ЖКС «Фонтанський» дільниця №2 від 03.02.2014 року №217, [PERSON] постійно мешкала та була постійно зареєстрована з 23.10.1963 року по день смерті [INFO] за адресою: [ADDRESS]. Згідно довідки №216 від 03.04.2014 року за вищевказаною адресою постійно мешкає та зареєстрована з 1994 року позивачка по справі, [PERSON] У відповідності до ч. 23 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. У відповідності зі ст. 1223 ЦК у разі відсутності заповіту право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Відповідно до ст. 1258 ЦК спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття. Згідно зі ст. 1261 ЦК у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належать спадкодавцеві на момент відкриття спадщини не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст. 1270 ЦК України строк для прийняття спадщини встановлюється у шість місяців та починається з часу відкриття спадщини. В установлений законом строк, [PERSON] звернулась до Приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу [PERSON] із заявою про прийняття спадщини. У зв'язку з чим нотаріусом було заведено спадкову справу №3/2014 року, копія якої була витребувана судом. Однак, Приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу [PERSON] було надано лист, яким [PERSON] було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті [PERSON] через те, що на підтвердження факту належності майна [PERSON] було подано рішення Київського районного суду м. Одеси від 05.06.2007 року, але вказане рішення не було зареєстровано у відповідному органі державної реєстрації., у зв'язку з чим рекомендовано звернутись до суду з позовом. Постановою Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування» (пункт 23) передбачено звернення до суду за правилами позовного провадження осіб, яким нотаріус відмовив в оформленні права на спадкування. Згідно ст. 392 ЦК України, власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. У відповідності зі ст. 182 ЦК України, право власності на нерухоме майно підлягає державній реєстрації. У даному випадку судом достовірно встановлено, що [PERSON] належала квартира [ADDRESS] на підставі чинного на теперішній час рішення Київського районного суду м. Одеси від 05 червня 2007 року, однак дане рішення не було зареєстровано у відповідному органі державної реєстрації, що є підставою для визнання в судовому порядку права власності за позивачем на вищевказану квартиру. Згідно ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців) Згідно ст. 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. У відповідності до правової позиції Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, від 16.05.2013, № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування», при розгляді справ про визнання права власності на спадкове нерухоме майно у випадках, якщо спадщина прийнята, проте спадкоємцем не було одержано свідоцтво про право на спадщину (ст. 1297 ЦК) або не здійснено державну реєстрацію права на спадщину (ст. 1299 ЦК), слід брати до уваги, що законодавець розмежовує поняття «виникнення права на спадщину» та «виникнення права власності на нерухоме майно, що входить до складу спадщини», і пов'язує із виникненням цих майнових прав різні правові наслідки. Відповідно до норм ч. 5 ст. 1268 ЦК незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини та згідно із ч. 3 ст. 1296 ЦК відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Статтею 1297 ЦК встановлено обов'язок спадкоємця звернутися за свідоцтвом про право на спадщину на нерухоме майно. Проте нормами цієї статті, так само як й іншими нормами цивільного права, не визначено правових наслідків недотримання такого обов'язку у виді втрати права на спадщину. Виникнення у спадкоємця права на спадщину, яке пов'язується з її прийняттям, як майнового права зумовлює входження права на неї до складу спадщини після смерті спадкоємця, який не одержав свідоцтва про право на спадщину (статті 1296, 1297 ЦК) та не здійснив його державної реєстрації (ст. 1299 ЦК). Як передбачено ст. 328 ЦК України право власності набувається в порядку, визначеному законом, та на підставах не заборонених законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно до норми ст. 392 ЦК України вбачається, що власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати їм документа, який засвідчує його права власності. Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Отже, суд доходить до висновку, що позивач у встановлений законом строк звернувся у нотаріальну контору із заявою про прийняття спадщини, що є підставою для визнання за позивачем права власності на спірне майно в порядку спадкування за законом, так як інших спадкоємців крім нього немає, а іншої можливості оформити своє право на спадкування позивач позбавлений. Вирішуючи питання по суті, суд бере до уваги, що спірна квартира зареєстрована до теперішнього часу за [PERSON], що підтверджується довідкою КП «БТІ» ОМР від 25.05.2014 року та витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Відповідно до чинного законодавства Україна законодавчо забезпечує громадянам, організаціям та іншим власникам рівні умови захисту права власності. В силу статті 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. На підставі викладеного і

Outcome: approved