Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-16 00:00:00

19 серпня 2021 року [PERSON] звернулась до суду з вказаним позовом та свої вимоги мотивує тим, що 05 травня 2007 року між нею та відповідачем був зареєстрований шлюб, від якого з відповідачем мають спільних дітей [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Зазначає, що рішенням Зарічного районного суду м. Суми від 03 червня 2021 року шлюб між нею та відповідачем розірвано. Вона з двома малолітніми дітьми проживає в квартирі за адресою: [ADDRESS] , яку винаймає за договором оренди житлового приміщення. Діти зареєстровані та проживають разом з нею та знаходяться на її утриманні та вихованні. Батько дітей надавав їй матеріальну допомогу в добровільному порядку, проте після розірвання шлюбу повідомив, що буде сплачувати аліменти лише за рішенням суду. Зазначає, що на даний час вона перебуває у відпустці по догляду за молодшим сином, здійснює за ним постійний догляд. З дня народження їх сини мають ряд захворювань, тому вона змушена постійно слідкувати за їх станом здоров`я та займатися їх лікуванням. У свою чергу, відповідач є працездатною особою та з листопада 2019 року працює за строковим цивільно-правовим договором в Республіці Польща, де також має карту побуту, тому офіційно там працює і проживає. Посилаючись на вказані обставини, позивач просить стягнути зі [PERSON] на її користь аліменти на утримання малолітніх дітей [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , у розмірі Ѕ частини його заробітної плати, щомісяця, з усіх видій його доходів, але не менше розміру прожиткового мінімуму на кожну дитину відповідного віку, до досягнення ними повноліття; стягнути зі [PERSON] на її користь аліменти на її утримання в розмірі 2000 грн, щомісячно, до досягнення сином [PERSON] , [INFO] , 3-х річного віку, а саме до [INFO] . Ухвалою Зарічного районного суду м. Суми від 06 вересня 2021 року відкрито провадження у справі, вирішено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження, призначено судове засідання на 12 жовтня 2021 року. У відзиві на позовну заяву відповідач просить позовні вимоги [PERSON] задовольнити частково, а саме: призначити сплату аліментів на користь [PERSON] на утримання двох дітей [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/3 частини від усіх видів заробітку (доходу), щомісячно, але не менше одного прожиткового мінімуму для кожної дитини відповідного віку, до досягнення дітьми повноліття, а також призначити сплату аліментів на користь [PERSON] на її утримання в розмірі 2000 грн щомісячно, до досягнення сином [PERSON] трирічного віку, а саме до [INFO] . Зазначає, що після розірвання шлюбу він в добровільному порядку здійснює щомісячні перекази на ім`я позивачки через систему міжнародних грошових переказів Western Union, з розрахунку 100 доларів США на кожного з синів та колишню дружину. Разом з тим, відповідає вважає достатнім розміром аліментів на утримання дітей 1/3 частку від усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше одного прожиткового мінімуму для кожної дитини відповідного віку, до досягнення дітьми повноліття. У відповіді на відзив позивач зазначає, що конкретний розмір аліментів на дітей законом не встановлений, при цьому закон передбачає, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Вважає, що з наданих відповідачем розрахунків про отриману ним заробітну плату, він має можливість сплачувати аліменти на утримання двох дітей в розмірі Ѕ частини заробітної плати, оскільки саме в такому розмірі він у добровільному порядку сплачував їй аліменти. Відповідач вихованням дітей не займається, спілкується з ними рідко, він був ініціатором розірвання шлюбу, в Республіці Польща проживає з іншою жінкою. Свого житла з відповідачем у них не було, тому вона вимушена нести додаткові витрати з оренди житла. 12 жовтня 2021 року протокольною ухвалою суду розгляд справи відкладено на 12 листопада 2021\~року за клопотанням представника відповідача. В судовому засіданні представник позивачки [PERSON] адвокат Гаврилюк Н.М. позов підтримала та просила його задовольнити. Від представника відповідача [PERSON] [PERSON] надійшла заява про розгляд справи без їхньої участі, підтримують позицію викладену у відзиві на позовну заяву. Заслухавши пояснення представника позивачки про задоволення позову, дослідивши обставини справи та перевіривши їх доказами, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що 05 травня 2007 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено шлюб, зареєстрований Відділом реєстрації актів цивільного стану Сумського міського управління юстиції Сумської області (а.с. 4). Під час шлюбу [INFO] у них народився син [PERSON] , а [INFO] народився син [PERSON] , батьком яких є відповідач (а.с. 6). Рішенням Зарічного районного суду м. Суми від 03 червня 2021 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано (а.с. 7). Відповідно до довідки про склад сім`ї або зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку, осіб [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , зареєстровані разом з позивачкою за адресою: [ADDRESS] (а.с. 8). Неповнолітній [PERSON] , [INFO] , з 11 квітня 2018 року перебуває на обліку в лікаря окуліста, а малолітній [PERSON] , [INFO] , з 27 вересня 2019\~року перебуває на обліку в лікарів невролога та кардіоревматолога (а.с. 12, 13). У свою чергу, відповідач [PERSON] працює за строковим цивільно-правовим договором у Товаристві з обмеженою відповідальністю Кволіті Констракшн» в Республіці Польща (а.с. 9-13). Відповідно до бланків переказів [PERSON] здійснював щомісячний переказ коштів на ім`я [PERSON] в розмірі 300,00 доларів США (а.с. 37-40). 01 жовтня 2019 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено договір оренди квартири за адресою [ADDRESS] , де на даний час проживає позивачка разом з дітьми та сплачує орендну плату у розмірі 3000 грн щомісячно, а також комунальні платежі (а.с. 50, 54-78). За положеннями статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Крім того, відповідно до частини 1 та 2 статті 27 Конвенції ООН про права дитини від 20\~листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789-ХІІ від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Згідно з вимогами статті 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За нормами частини 3 статті 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до частини 1 та 2 статті 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. За положеннями частини 1, 2 статті 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Як передбачено статтею 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу із дня подання такої заяви. Статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2021 рік» установлено у 2021 році прожитковий мінімум\~для дітей віком до 6 років: з 1 січня 1921 гривня, з 1 липня 2013 гривень, з 1 грудня 2100 гривень; дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня 2395 гривень, з 1 липня 2510 гривень, з 1 грудня 2618 гривень. Визначаючи розмір аліментів на утримання дітей, суд виходить з того, що відповідач [PERSON] є особою працездатного віку, має офіційну роботу та стабільний заробіток, оскільки працює за строковим цивільно-правовим договором в Республіці Польща, дані про осіб, які б перебували на його утримані, відсутні, і він має об`єктивну можливість виплачувати аліменти. Разом з тим, на думку суду, позивач не надала належних і допустимих доказів для обґрунтування заявленого нею до стягнення розміру аліментів на утримання їх спільних дітей у розмірі Ѕ частки з усіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно та необхідність стягнення аліментів саме у такому розмірі. Доводи позивачки про те, що відповідач щомісячно добровільно перераховував їй аліменти у розмірі 300 доларів США, що становить Ѕ частину від його заробітної плати суд не приймає до уваги, оскільки розмір заробітної плати відповідача не є незмінним. До того ж, відповідач не позбавлений права добровільно надавати матеріальну допомогу своїм дітям, окрім визначеного до стягнення розміру аліментів. Суд також зауважує, що позивачка має рівний з відповідачем обов`язок в утриманні їх спільних з відповідачем дітей. Крім того, суд враховує встановлене Законом України «Про виконавче провадження» обмеження розміру відрахувань із заробітної плати, пенсії, стипендії та інших доходів боржника (50 відсотків), оскільки окрім стягнення аліментів на утримання дітей позивачкою заявлено також вимогу про стягнення аліментів на її утримання. Що стосується посилання позивачки на те, що вона разом з дітьми проживає в орендованій квартирі, за яку сплачує орендну плату та комунальні платежі, то суд зауважує, що позивачка разом з дітьми прописана за іншою адресою [ADDRESS] , однак нею у заявах по суті справи не вказано про правовий режим цієї квартири, як і не зазначено про обставини непроживання за адресою реєстрації. За таких обставин, суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог, у зв`язку з чим з відповідача на користь позивачки необхідно стягнути аліменти на утримання синів у розмірі 1/3 частини з усіх видів його заробітку (доходу), щомісячно, але не менше розміру прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину, починаючи стягнення з 19 серпня 2021 року до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Вирішуючи позовні вимоги в частині стягнення аліментів на дружину, суд виходить з наступного. Згідно з частиною 2 статті 84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Відповідно до частини 4 статті 84 СК України право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Відповідно до частини 1 статті 80 СК України аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі. Як передбачено частиною 1 статті 79 СК України, аліменти присуджуються за рішенням суду від дня подання позовної заяви. Визначаючи розмір аліментів, суд виходить з того, що відповідач [PERSON] визнав позовні вимоги в частині стягнення аліментів на утримання дружини в твердій грошовій сумі в розмірі 2000 грн щомісячно. Також суд враховує, що даний вид аліментних зобов`язань є недовготривалим, і призначається лише до досягнення дитиною трирічного віку, тому суд вважає, що розмір аліментів на дружину у розмірі 2000 грн, щомісячно, до досягнення сином [PERSON] , [INFO] , трирічного віку буде розумним, достатнім і відповідатиме інтересам обох сторін. Таким чином, позов в частині стягнення аліментів на дружину підлягає задоволенню і з відповідача на користь позивача необхідно стягнути аліменти на її утримання в розмірі 2000 грн, щомісячно, до досягнення сином [PERSON] , [INFO] , трирічного віку, а саме: до [INFO] . Судові витрати підлягають розподілу в порядку ст. 141 ЦПК України. Оскільки позов задоволено на 66 % (1/3 * 100 % / 1/2), тому з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір у сумі 599\~грн 28 коп. (66 % від 908 грн), ураховуючи, що позивачка була звільнена від сплати судового збору при подачі позову на підставі п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір». На підставі викладеного,

Outcome: partial