Jurisdiction: civil
Date: 2021-08-17 00:00:00

1. Позиції сторін, процесуальні дії 1.1. [PERSON] звернувся до Сєвєродонецького міського суду Луганської області з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінпром Маркет» про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. В обґрунтування своїх вимог позивач вказав, що на підставі постанови про відкриття виконавчого провадження ВП № 65717592, винесеної 08.06.2021 приватним виконавцем, відкрито виконавче провадження № 65717592 з примусового виконання виконавчого напису, вчиненого 27.04.2021 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенко Євгеном Михайловичем, про стягнення з [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінпром Маркет» заборгованості в сумі 38813,34 грн. відповідно до договору № 00374/04876ВССВ від 15.07.2013, укладеного з Публічним акціонерним товариством «Платинум Банк». Сума заборгованості не була безспірною, письмову вимогу про усунення порушень позивач не отримував, перед відповідачем відсутні будь-які зобов`язання, підстави вчинення виконавчого напису за документами, по яким стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку, визнано незаконними та нечинними у 2017 році. Крім того, відповідачем пропущено трирічний строк звернення до нотаріуса за виконавчим написом. У зв`язку з викладеним, позивач просить визнати виконавчий напис таким, що не підлягає виконанню. 1.2. Позивач в судовому засіданні присутній не був, надав до суду письмову заяву про розгляд справи без його участі. Представник відповідача в судове засідання не з`явився, про причину неявки суд не повідомив, про день, час та місце слухання справи повідомлявся належним чином. Заяви про розгляд справи без його участі до суду не надходило, відзиву на позов від відповідача також не надходило. Треті особи в судове засідання не з`явилися, про день, час та місце слухання справи повідомлялися належним чином. 1.4. Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Позивач не заперечував проти заочного розгляду справи за відсутності представника відповідача. У зв`язку з наведеним, суд вважав за можливе слухати справу за відсутністю представника відповідача, а матеріали, що є у справі, достатніми для цього, про що було постановлено ухвалу, яка відображена в протоколі судового засідання. 2. Обставини справи, зміст спірних правовідносин 2.1. Згідно з копією договору № 00374/04876ВССВ про відкриття банківського рахунку, кредитного обслуговування рахунку та встановлення кредитного ліміту, укладеного 15.07.2013 між Публічним акціонерним товариством «Платинум Банк» (надалі - Банк) та [PERSON] (надалі - Клієнт), Банк надає Клієнту у користування спеціальний платіжний засіб - міжнародну платіжну картку Visa Electron (надалі - Картка), з метою здійснення операцій, що передбачені Правилами користування банківською платіжною карткою, умовами кредитування та обслуговування поточного рахунку, які є невід`ємною частиною цього договору (надалі - Правила), за поточним рахунком, що вказаний у п. 1.2 цього Договору. Банк відкриває Клієнту поточний рахунок, операції за яким здійснюються з використанням Картки № [NUMBER] у гривнях (надалі - Рахунок) та здійснює розрахунково-касове обслуговування. Банк здійснює кредитне обслуговування Рахунку шляхом встановлення Клієнту Кредитного ліміту у вигляді відкличної відновлюваної кредитної лінії без забезпечення (надалі - Кредитний ліміт) з метою проведення платежів за товари та послуги понад суми власник коштів Клієнта на Рахунку. Розмір Кредитного ліміту становить 20000 (двадцять тисяч) грн. 00 коп. Розмір Щомісячної комісії за кредитне обслуговування Рахунку становить 570 (п`ятсот сімдесят) грн. 00 коп. Розмір щомісячного платежу становить 1314 (одна тисяча триста чотирнадцять) грн. 00 коп. Строк дії Кредитного ліміту - 36 місяців від дати укладання цього Договору або до дати зменшення до 0 грн. і не поновлення, у випадках, передбачених цим Договором і Правилами. У разі, якщо Клієнт не користується Кредитним лімітом (або його частиною) протягом 6 (шість) місяців поспіль, Банк має право припинити дію Кредитного ліміту по закінченні такого шестимісячного терміну. Порядок кредитування Рахунку та обслуговуваний Кредитного ліміту здійснюються в порядку, передбаченому Правилами та цим Договором. Відповідно до п. 4.1-4.3. вищевказаного договору, Банк нараховує проценти за користування Кредитом не рідше одного разу на місяць, у валюті Кредиту на суму фактичної заборгованості Клієнта за фіксованою ставкою 20.00 % річних, виходячи з фактичної кількості днів у місяці та році, при цьому враховується перший і не враховується останній день використання Кредиту. Підставою для нарахування процентів є фактична заборгованість за Кредитом станом на кінець кожного банківського операційного дня. Кредитний ліміт (або його частина) вважається використаним з дати відображення на Рахунку суми операції, яка була здійснена (повністю або частково) за рахунок коштів Кредитного ліміту. Відповідно до п. 6.2. вищевказаного договору, Клієнт погоджується з тим, що Банк має право вимагати від Клієнта дострокового повного погашення Заборгованості за цим Договором у разі: а) виникнення простроченої заборгованості за Кредитом, процентами та/або комісіям; або б) перевищення суми кредитної заборгованості над сумою Кредитного ліміту більше, ніж на п`ять процентів; або в) несплати Клієнтом більше одного Щомісячного платежу; або г) іншого суттєвого порушення Клієнтом умов кредитування, під чим розуміється: порушення у відношенні до Клієнта кримінальної справи; знищення, надання Клієнтом до Банку недостовірних або неточних відомостей, неповідомленням письмово банк про зміни Інформації, викладеної в Заяві-Анкеті, протягом 10-ти днів з моменту її зміни. 2.2. 27.04.2021 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенко Євгеном Михайловичем було вчинено виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі за № 23273, яким запропоновано стягнути з [PERSON] , що зареєстрований за адресою: [ADDRESS] , реєстраційний номер облікової картки платника податків - [NUMBER] , невиплачені в строк грошові кошти за період з 21.02.2018 року по 27.04.2021 року включно в сумі у розмірі 33060,10 грн. на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінпром Маркет», якому Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія управління активами» відступлено право вимоги на підставі Договору факторингу № 18102020-ФК від 18 (вісімнадцятого) жовтня 2020 року, якому в свою чергу Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Сіті Фінанс» відступлено право вимоги на підставі Договору факторингу № 1/ПТБ від 15 (п`ятнадцятого) жовтня 2020 року, якому в свою чергу Публічним акціонерним товариством «Платинум Банк» на підставі Договору факторингу № 79 від 22 (двадцять другого) лютого 2018 року відступлено право вимоги за Кредитним договором № 00374/04876ВССВ від 15 (п`ятнадцятого) липня 2013 року, укладеного між Публічним акціонерним товариством «Платинум Банк» та [PERSON] . З копії постанови про відкриття виконавчого провадження ВП № 65717592, винесеної 08.06.2021 приватним виконавцем виконавчого округу Луганської області Лиманським Владиславом Юрійовичем вбачається, що відкрито виконавче провадження з примусового виконання вищевказаного виконавчого напису. 3. Релевантні джерела права 3.1. Відповідно до ст. 18 Цивільного кодексу України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Згідно із ч. 1 ст. 39 Закону України «Про нотаріат» порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється цим Законом та іншими актами законодавства України. Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія (п. 19 ст. 34 Закону України «Про нотаріат»). Правовому регулюванню процедури вчинення нотаріусами виконавчих написів присвячена Глава 14 Закону України «Про нотаріат» та Глава 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України 22 лютого 2012 року № 296/5 із змінами та доповненнями (надалі - Порядок). Так, згідно зі ст. 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Статтею 88 Закону України «Про нотаріат» визначено умови вчинення виконавчих написів. Відповідно до приписів цієї статті Закону, нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. При цьому, ст. 50 Закону України «Про нотаріат» передбачає, що нотаріальна дія або відмова у її вчиненні, нотаріальний акт оскаржуються до суду. Право на оскарження нотаріальної дії або відмови у її вчиненні, нотаріального акта має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії чи акти. 3.2. Згідно з підпунктом 2.1 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку, для вчинення виконавчого напису стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява, у якій, зокрема, мають бути зазначені: відомості про найменування і місце проживання або місцезнаходження стягувача та боржника; дата і місце народження боржника - фізичної особи, місце його роботи; номери рахунків у банках, кредитних установах, код за ЄДРПОУ для юридичної особи; строк, за який має провадитися стягнення; інформація щодо суми, яка підлягає стягненню, або предметів, що підлягатимуть витребуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти тощо. Заява може містити також іншу інформацію, необхідну для вчинення виконавчого напису. У разі якщо нотаріусу необхідно отримати іншу інформацію чи документи, які мають відношення до вчинення виконавчого напису, нотаріус вправі витребувати їх у стягувача (підпункт 2.2 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку). Крім того, підпунктами 3.2, 3.5 пункту 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку передбачено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року №1172 (надалі - Перелік документів). При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у вказаному Переліку документів. При цьому цей Перелік документів не передбачає інших умов вчинення виконавчих написів нотаріусами ніж ті, які зазначені в Законі та Порядку вчинення нотаріальних дій. Так, пунктом 2 Переліку документів, передбачено, що для одержання виконавчого напису за кредитним договором, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями, додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості. Разом з тим, пункт 2 вказаного переліку був визнаний незаконним та нечинним у повному обсязі згідно із постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 по справі № 826/20084/14. Вказана постанова суду є чинною. В пункті 1 вищевказаного Переліку документів визначено, що для одержання виконавчого напису подаються: а) оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів); б) документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання. 3.3. Відповідно до правової позиції Верховного Суду України, викладеної у постанові від 05 липня 2017 року у справі № 6-887цс17, суд при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. 4. Оцінка доказів та аргументів сторін 4.1. Суд звертає увагу на те, що безспірною заборгованістю є заборгованість боржника, з якою останній погоджується, що відповідно виключає можливість спору щодо її розміру, строку, за який вона нарахована тощо, а відтак, і документи, які підтверджують її безспірність, і на підставі яких нотаріусами здійснюються виконавчі написи, мають бути однозначними, беззаперечними, та такими, що містять вираз волі стосовно наявності певної заборгованості не тільки кредитора, а й самого боржника, або ж беззаперечно підтверджують наявність у боржника перед кредитором заборгованості саме в такому розмірі та саме за цей період. Законодавством не визначений вичерпний перелік обставин, які свідчать про наявність спору щодо заборгованості. Ці обставини встановлюються судом відповідно до загальних правил цивільного процесу за наслідками перевірки доводів боржника та оцінки наданих ним доказів. Відповідачем не було надано доказів того, що ним до нотаріуса були надані будь-які документи, що підтверджують безспірність заборгованості у вказаний у виконавчому написі період. Зокрема, відповідачем не було надано доказів подання ним нотаріусу виписки з рахунку позивача, яка б містила обов`язкові реквізити, що повинні бути вказані у ній згідно п. 61, 62 Положення про організацію бухгалтерського обліку, бухгалтерського контролю під час здійснення операційної діяльності в банках України (дата здійснення останніх (попередніх) операцій по рахунку, код валюти, суми операцій (відповідно за дебетом або кредитом) тощо). Без цих відомостей з виписки абсолютно неможливо з`ясувати коли і які саме суми були отримані позивачем від банку, коли були нараховані відсотки, в якому розмірі та за який період було нараховано відсотки, яким є розмір заборгованості та чи існує заборгованість взагалі. Отже, суду не було надано доказів того, що виконавчий напис було вчинено нотаріусом за наявності документів, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання. Виконавчий напис видано без з`ясування дійсної дати виникнення заборгованості, хоча з`ясування дати виникнення заборгованості має вкрай важливе значення з метою виконання нотаріусом вимог статті 88 Закону України «Про нотаріат» в аспекті додержання трирічного строку, встановленого цієї статтею. Крім того, виконавчий напис вчинено на підставі договору, стосовно якого не надано доказів нотаріального посвідчення. З урахуванням визнання судом з 22.02.2017 нечинним пункту 2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, видача таких виконавчих написів після 22.07.2017 можлива лише за умови пред`явлення оригіналу нотаріально посвідченого договору (договорів). 4.2. Отже, оспорюваний виконавчий напис нотаріуса не відповідає вимогам закону, в той час як заборгованість, яка вказана у цьому написі, не є безспірною. Факт наявності цього виконавчого напису суттєво порушує права позивача. З огляду на вищенаведене суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги є обґрунтованими, а порушене право позивача підлягає захисту шляхом визнання вищенаведеного виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню. 5. Розподіл судових витрат, вирішення питання про заходи забезпечення позову 5.1. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, відповідно до ст. 141 ЦПК України, суд враховує, що позивач сплатив судовий збір у сумі 951,60 грн. за подачу позовної заяви. Разом з тим, достатньою для сплати була сума судового збору в розмірі 908 грн. з розрахунку прожитковий мінімум для працездатних осіб станом на 01 січня 2021 року в розмірі 2270 грн. помножити на 0,4. Тобто, з відповідача на користь позивача слід стягнути суму судових витрат в розмірі 908 грн., а інша сума судового збору є зайво сплаченою і може бути повернута за окремим клопотанням позивача. 5.2. Згідно із ч. 7 ст. 158 ЦПК України у разі ухвалення судом рішення про задоволення позову заходи забезпечення позову продовжують діяти протягом дев`яноста днів з дня набрання вказаним рішенням законної сили або можуть бути скасовані за вмотивованим клопотанням учасника справи. З урахуванням задоволення позову, станом на час ухвалення цього рішення суд не вбачає підстав для скасування заходів забезпечення позову, про існування яких стверджує позивач у позовній заяві.

Outcome: approved