Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-22 00:00:00

21.10.2013 року позивач за первинним позовом Харківський національний університет внутрішніх справ, звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення фактичних витрат пов'язаних з навчанням та просить суд стягнути з [PERSON] на користь Харківського національного університету внутрішніх справ фактичні витрати, повязані з його навчанням в розмірі 34 778 та судові витрати в сумі 347 грн.. 79 коп. Позовні вимоги мотивуються тим, що наказом Харківського національного університету внутрішніх справ ( ХНУВС) від 15.08.2007 року № 415 о/с відповідача [PERSON] зараховано до складу курсантів ХНУВС. 01.09.2007 між Харківським національним університетом внутрішніх справ, Управлінням МВС України в Сумській області та відповідачем був укладений Договір про підготовку фахівця у вищому навчальному закладі Міністерства внутрішніх справ України. Згідно з наказом ХНУВС від 18.06.2011 № 273 о/с курсанта 4-го курсу факультету психології, менеджменту, соціальних та інформаційних технологій Харківського національного університету внутрішніх справ лейтенанта міліції [PERSON] з 18 червня 2011 року було відраховано зі складу курсантів Харківського національного університету внутрішніх справ та відкомандировано для подальшого проходження служби до УМВС України в Сумській області. Наказом УМВС України в Сумській області від 28.02.2013 № 57 о/с інспектора (за рахунок посади старшого інспектора) штабу Шосткинського МВ (з обслуговування Шостки та Шосткинського району) лейтенанта міліції [PERSON] було звільнено з органів внутрішніх справ України за п. 64 «ж» (за власним бажанням) Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ України. Відповідно до п. 2.3.6 Договору відповідач зобовязаний у разі відрахування з навчального закладу чи звільнення з органів внутрішніх справ по закінченні навчання до встановленого трирічного терміну перебування на службі відшкодувати фактичні витрати, повязані з його утриманням у навчальному закладі згідно із затвердженим розрахунком. Згідно з ч. 7 ст. 18 Закону України «Про міліцію» особи начальницького складу органів внутрішніх справ, які звільняються із служби протягом трьох років після закінчення вищого навчального закладу Міністерства внутрішніх справ України за власним бажанням відшкодовують Міністерству внутрішніх справ України витрати, пов'язані з їх утриманням у вищому навчальному закладі, в порядку, установленому Кабінетом Міністрів України. Відповідно до розрахунку фактичних витрат, повязаних з утриманням [PERSON] у ХНУВС, проведеного згідно з вимогами постанови Кабінету Міністрів України від 01.03.2007 № 313 «Про затвердження Порядку відшкодування особами витрат, пов'язаних з їх утриманням у вищих навчальних закладах Міністерства внутрішніх справ», їх сума складає 34 778 грн. 96 коп. Згідно з п. 4.4 Договору у разі відмови особи добровільно відшкодувати витрати, стягнення їх суми здійснюється в судовому порядку. В судове засідання представник позивача не зявився, просить розглянути справу без його участі та задовольнити позовні вимоги в повному обсязі про що надав заяву, а також обґрунтовуючи свої позовні вимоги заперечує проти зустрічного позову. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що Харківський національний університет внутрішніх справ є державним вищим навчальним закладом, що згідно з п. 1.1 Положення про вищі навчальні заклади Міністерства внутрішніх справ, затвердженого наказом МВС України від 14.02.2008 № 62, підпорядкований МВС України, заснований і діє згідно із законодавством України, реалізовує відповідно до наданої ліцензії освітньо-професійні програми підготовки фахівців за певними освітньо-кваліфікаційними рівнями, забезпечує навчання, виховання та професійну підготовку осіб з урахуванням нормативних вимог у галузі вищої освіти з метою задоволення освітніх потреб особи, суспільства і держави, а також здійснює наукову і науково-технічну діяльність. Згідно з п. 6.1.5 зазначеного положення статус «курсант» надається особам рядового та молодшого начальницького складу органів внутрішніх справ (військовослужбовцям, що не мають звань офіцерів), які навчаються у вищих навчальних закладах. Відповідно до вимог законів України «Про освіту», «Про вищу освіту», «Про міліцію», постанови Кабінету Міністрів України від 01.03.2007 № 313 «Про затвердження Порядку відшкодування особами витрат, пов'язаних з їх утриманням у вищих навчальних закладах Міністерства внутрішніх справ», а також відповідно до 2.2 наказу МВС України від 14.05.2007 № 150 «Про затвердження Типового договору про підготовку фахівця у вищому навчальному закладі МВС України», з кожною особою, яка навчається у вищому навчальному закладі Міністерства внутрішніх справ України за державним замовленням укладається відповідний договір про підготовку фахівця. На виконання зазначених нормативно-правових актів 01 вересня 2007 року між Харківським національним університетом внутрішніх справ, Управлінням МВС України в Сумській області та [PERSON] був укладений договір про підготовку фахівця у вищому навчальному закладі МВС України. Відповідно до п. 2.1.3 Договору, в обовязки Виконавця (університету) входило: забезпечення Особи харчуванням, речовим майном та грошовим утриманням за нормами, затвердженими нормативно-правовими актами МВС України. Норми продовольчого забезпечення (харчування) курсантів навчальних закладів органів внутрішніх справ визначаються відповідно до вимог постанови Кабінету Міністрів України від 29.03.2002 № 426 «Про норми харчування військовослужбовців Збройних Сил, інших військових формувань та осіб рядового, начальницького складу органів і підрозділів цивільного захисту та Державної служби спеціального звязку га захисту інформації». Вартість кожної норми харчування щорічно (а деколи і кілька разів на рік) уточнюється Департаментом ресурсного забезпечення МВС України в залежності від цін, що складаються в державі на поточний період. Поставлення слухачів та курсантів на продовольче забезпечення, зняття з нього здійснюється відповідно до наказу МВС України від 13.06.1995 № 438 «Про введення в дію [PERSON] забезпечення майном продовольчої служби» на підставі продовольчих атестатів або, якщо в органі внутрішніх справ не передбачено їх видачу, запису у грошовому атестаті про виплату компенсації замість продовольчого пайка. Згідно з п. 2.1.2 Порядку розрахунку витрат, пов'язаних з утриманням курсантів у вищих навчальних закладах, затвердженого наказом Міністерства оборони України, Міністерства фінансів України, Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства транспорту та зв'язку України, Адміністрації Державної прикордонної служби України, Управління державної охорони України. Служби безпеки України від і 6.07.2007 № 419/831/240/605/537/219/534, витратами на продовольче забезпечення є витрати, пов'язані із забезпеченням курсанта продовольством згідно з нормами харчування. Згідно з п. 2.1.2.1 зазначеного Порядку розрахунку витрат відшкодування здійснюється на підставі довідки-розрахунку. складеної начальником продовольчої служби, за визначений період навчання (у тому числі перебування на стажуванні, на лікуванні, на польовому виході тощо, за винятком терміну перебування у відпустках). У довідці-розрахунку відображається вартість харчування, яка підраховується на підставі відповідних норм харчування. Зокрема, для курсантів на добу передбачається безкоштовне триразове харчування в їдальнях закладу освіти. Таким чином, не зважаючи на те, де мешкає курсант: на території навчального закладу або поза межами його розташування, харчування готується відповідно до встановлених норм і кількості на кожну особу, що навчається. Вартість витрат на продовольче забезпечення [PERSON] протягом навчання у ХНУВС визначена у довідці-розрахунку, складеній у відповідності до вимог зазначених вище нормативно- правових актів начальником відділу продовольчого забезпечення ХНУВС. Норми забезпечення форменим одягом (у мирний час) осіб начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ га військовослужбовців спеціальних моторизованих частин міліції внутрішніх військ МВС України, затверджені наказом МВС України від 15.02.2001 № 148 «Про заходи щодо виконання постанови Кабінету міністрів України «Про формений одяг осіб начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, військовослужбовців спеціальних моторизованих військових частин міліції внутрішніх військ Міністерства внутрішніх справ та осіб начальницького складу податкової міліції» від 17.11.2001 № 1515. Згідно з п 2.1.3 Порядку розрахунку втрат витратами на речове забезпечення є витрати, пов'язані із забезпеченням курсанта речовим майном згідно з нормами забезпечення та лазне- пральними послугами. Відшкодування витрат на речове забезпечення здійснюється на підставі довідки-розрахунку, складеної начальником речової служби, про вартість фактично отриманого речового майна та лазне-прального забезпечення. Довідка про відшкодування витрат по відділенню речового забезпечення [PERSON] складена начальником відділу матеріально-технічного та речового забезпечення ХНУВС. Згідно з п. 2.1.1 Порядку розрахунку витрат витратами на грошове забезпечення є отримане курсантом щомісячне грошове забезпечення за весь період навчання. Щомісячне грошове забезпечення курсанта визначається з посадового окладу та додаткових видів грошового забезпечення (підвищення посадового окладу та надбавки), передбачених чинним законодавством для цієї категорії військовослужбовців. Відповідно до зазначеної структури грошового забезпечення курсантів навчальних закладів органів внутрішніх справ протягом навчання у ХНУВС відповідачу нараховувалось та виплачувалось відповідне щомісячне грошове забезпечення, про що свідчить довідка відділу фінансового забезпечення та бухгалтерського обліку ХНУВС від 22.09.2013 № 4/797. Також під час навчання у ХНУВС [PERSON] користувався комунальними послугами, під якими слід розуміти користування опаленням, електроенергією, послугами водовідведення під час проведення навчальних занять, меблями, що розташовані в навчальних аудиторіях, та багатьма іншими послугами, на які Університет витрачає кошти з метою забезпечення навчально-виховного процесу курсантів. Згідно з п. 2.1.6 Порядку розрахунку витрат розрахунок здійснюється виходячи з середнього обсягу споживання на одного курсанта за добу: тепла та гарячої води - 0,0134 ГКал., води та водовідведення - 0,2074 куб.м., електроенергії - 2,56 кВт/г. При проведенні розрахунків застосовуються тарифи, що встановлені для бюджетних установ і діють у місцевості, в якій розташований виший навчальний заклад, у відповідному навчальному ропі, що відображається у розрахунку витрат на комунальні послуги. Відповідач, зі свого боку, згідно з п 2.3.6 Договору зобовязувався, у разі відрахування з навчального закладу чи звільнення з органів внутрішніх справ по закінченні навчання до встановленого трирічного терміну перебування на службі відшкодувати фактичні витрати, повязані з його утриманням у навчальному закладі. Наказом УМВС України в Сумській області від 28.02.2013 № 57 о/с інспектора (за рахунок посади старшого інспектора) штабу Шосткинського МВ (з обслуговування Шостки та Шосткинського району) лейтенанта міліції [PERSON] було звільнено з органів внутрішніх справ України за п. 64 «ж» (за власним бажанням) Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ України. Відповідно до ч. 7 ст. 18 ЗУ «Про міліцію» особи начальницького складу органів внутрішніх справ, які звільняються із служби протягом трьох років після закінчення вищого навчального закладу Міністерства внутрішніх справ України за власним бажанням відшкодовують Міністерству внутрішніх справ України витрати, пов'язані з їх утриманням у вищому навчальному закладі, в порядку, установленому Кабінетом Міністрів України. Порядок відшкодування особами витрат, пов'язаних з їх утриманням у вищих навчальних закладах Міністерства внутрішніх справ затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 01.03.2007 № 313 та визначає механізм відшкодування особами, які навчалися за державним замовленням у вищих навчальних закладах МВС витрат, пов'язаних з їх утриманням у таких закладах, у разі: 1)\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~дострокового розірвання договору про підготовку фахівця у вищому навчальному закладі МВС через небажання продовжувати навчання або недисциплінованість; 2)\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~відмови від подальшого проходження служби на посадах начальницького складу органів внутрішніх справ після закінчення навчального закладу; 3)\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~звільнення осіб начальницького складу органів внутрішніх справ із служби протягом трьох років після закінчення навчального закладу за власним бажанням, через службову невідповідність або за власним бажанням. Таким чином на підставі вимог чинного законодавства України, також положень Договору у відповідача [PERSON] виник обовязок по відшкодуванню фактичних витрат, повязаних з його навчанням у ХНУВС протягом 2007-2011 рр. Заперечення проти зустрічного позову позивач мотивує тим, що позовні вимоги [PERSON] є незаконними та необґрунтованими з наступних підстав. Згідно з ч. 1 ст. 222 ЦК України правочин, який неповнолітня особа вчинила за межами її цивільної дієздатності без згоди батьків (усиновлювачів), піклувальника, може бути згодом схвалений ними у порядку, встановленому статтею 221 ЦК України. У відповідності до цієї ж статті, правочин вважається схваленим, якщо батьки (усиновлювачі), або один з них, з ким вона проживає, або опікун, дізнавшись про його вчинення, протягом одного місяця не заявили претензії другій стороні. Протягом навчання [PERSON] в університеті, а саме в період з 15.08.2007 по 18.06.2011 батьки позивача не оспорювали дійсність укладеного Договору та не заявляли претензій другій стороні (університету) таким чином схвалюючи укладений Договір. Також позивач по первинному позову вважає, що до позовних вимог [PERSON], є підстави для застосування строку позовної давності відповідно до ст. ст.256- 257 ЦК України, тривалістю у три роки. Відповідно до ч. 4 ст. 261 ЦК України у разі порушення цивільного права або інтересу неповнолітньої особи позовна давність починається від дня досягнення нею повноліття. Позивач досяг повноліття 21 травня 2008 року, тобто саме з зазначеної дати почався перебіг позовної давності його звернення до суду. Проте [PERSON] не звертався до суду з заявою про визнання Договору недійсним, а продовжував навчатися у ХНУВС, у 2011 році отримав диплом спеціаліста та був розподілений для подальшого проходження служби до Управління МВС України в Сумській області. Тільки після того, як ХНУВС звернувся до суду з позовом про стягнення з [PERSON] витрат, повязаних з навчанням, позивач (відповідач за первісним позовом) не бажаючи відшкодовувати вартість навчання в університеті, вирішив звернутися до суду із зустрічним позовом про визнанням угоди недійсною. Представник Головного управління МВС України в Сумській області в судове засідання не з'явився, просить розглянути справу без його участі, надав відгук до первинного позову, яким просить позовні вимоги за первинним позовом ХНУВС до [PERSON], задовольнити в повному обсязі, а у задоволенні зустрічного позову відмовити за необґрунтованістю, мотивуючи аналогічним обставинами представника за первинним позовом. 22.11.2013 року [PERSON] звернувся до суду із зустрічним позовом до Харківського національного університету внутрішніх справ, головного управління МВС України в Сумській області та просить визнати договір про підготовку фахівця у вищому навчальному закладі Міністерства внутрішніх справ України від 01.09.2007 року укладений між Харківським національним університетом внутрішніх справ, головним управлінням МВС України в Сумській області та [PERSON] не дійсним та стягнути з відповідачів на користь позивача судовий збір та витрати на правову допомогу в сумі 1500 грн., мотивуючи наступним. Позивач за первинним позовом посилаючись на не виконання [PERSON] умов договору про підготовку фахівця у вищому навчальному закладі Міністерства внутрішніх справ України просить стягнути фактичні витрати, повязані з навчанням. Проте, [PERSON], вважає, оскільки договір був підписаний 01 вересня 2007 року на той час [PERSON], 21 травня 1990р.н., був не повнолітній і тому він є нікчемним правочином. Крім цього, ХНУВС не виконувались умови договору: а)\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~п.п.2.1.3. Договору тобто не було повного забезпечення харчуванням, речовим майном та грошовим утриманням, так як: -\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~грошове утримання Особі (курсанту) виплачувалось як заробітна плата тому що їх постійно залучали до виконання службових обовязків по охороні правопорядку на різних заходах; -\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~харчувались Особи (курсанти) за кошти батьків та за отриману заробітну плату; -\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~речове майно було придбано за кошти батьків; б)\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~частково п.п.2.1.4. Договору в частині соціально-побутового забезпечення так як Особи (курсанти) наймали квартири та придбавали миючі засоби за свої кошти та кошти батьків; в)\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~п.п.2.1.6. так як Особи (курсанти) не отримували щороку інформацію про розмір фактичних витрат, повязаних з її утриманням. г)\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~п.п.2.1.8. так як після закінчення Особою (курсантом) навчання не був затверджений розрахунок фактичних витрат на її підготовку за весь термін навчання. Факти наймання квартири, придбання миючих засобів та прання білизни, придбання речового майна за свої кошти та кошти батьків підтверджуються свідками: батьками [PERSON], та [PERSON], який разом навчався з [PERSON] Свідки [PERSON], та [PERSON], пояснили, що вони є батьками [PERSON]. не заперечують факт навчання їхнього сина у ХНУВС, вони не підписували договір, не було повного забезпечення харчуванням, речовим майном та грошовим утриманням, а також син, починаючи з другого курсу та до закінчення навчання проживав на зйомній квартирі. Повне утримання сина під час навчання забезпечували батьки, шляхом надання сину необхідних коштів, проте належних доказів цьому у них немає. Зокрема, [PERSON], пояснила, що про існування договору вона знала з телефонної розмови з сином, оскільки їй зателефонував син та сказав, що треба її паспортні дані та ідентифікаційний код, вона в телефонному режимі повідомила йому ці дані, але тексту договору вона не бачила і її з ним ніхто не знайомив. Під час відвідування сина в навчальному закладі, вона у адміністрації навчального закладу не справлялася щодо укладеного договору. Свідок [PERSON], дав аналогічні покази свідкам [PERSON], та [PERSON] Вислухавши пояснення представника [PERSON], свідків та дослідивши докази по справі, суд вважає, що первинний позов підлягає задоволенню в повному обсязі, а зустрічний позов не підлягає задоволенню виходячи з наступного. Наказом Харківського національного університету внутрішніх справ ( ХНУВС) від 15.08.2007 року № 415 о/с відповідача [PERSON] зараховано до складу курсантів ХНУВС, що підтверджується оригіналом договору (а.с. 6) та не оспорюється сторонами по справі. Таким чином, спірні правовідносини щодо відшкодування вартості навчання у [PERSON], виникли з моменту його зачислення до числа курсантів, а саме з15.08.2007 року відповідно до наказу Національного університету внутрішніх справ № 415 о/с та матеріально-технічне забезпечення відповідача здійснювалось також з цього моменту. 01.09.2007 між Харківським національним університетом внутрішніх справ, Управлінням МВС України в Сумській області та відповідачем [PERSON], був укладений Договір про підготовку фахівця у вищому навчальному закладі Міністерства внутрішніх справ України. (а.с. 114-115). Згідно з наказом ХНУВС від 18.06.2011 № 273 о/с курсанта 4-го курсу факультету психології, менеджменту, соціальних та інформаційних технологій Харківського національного університету внутрішніх справ лейтенанта міліції [PERSON] з 18 червня 2011 року було відраховано зі складу курсантів Харківського національного університету внутрішніх справ та відкомандировано для подальшого проходження служби до УМВС України в Сумській області. ( а.с. 7). Наказом УМВС України в Сумській області від 28.02.2013 № 57 о/с інспектора (за рахунок посади старшого інспектора) штабу Шосткинського МВ (з обслуговування Шостки та Шосткинського району) лейтенанта міліції [PERSON] було звільнено з органів внутрішніх справ України за п. 64 «ж» (за власним бажанням) Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ України.( а.с. 8), що також сторонами не оспорюється. Відповідно до п. 2.3.6 Договору відповідач зобовязаний у разі відрахування з навчального закладу чи звільнення з органів внутрішніх справ по закінченні навчання до встановленого трирічного терміну перебування на службі відшкодувати фактичні витрати, повязані з його утриманням у навчальному закладі згідно із затвердженим розрахунком. Згідно з ч. 7 ст. 18 Закону України «Про міліцію» особи начальницького складу органів внутрішніх справ, які звільняються із служби протягом трьох років після закінчення вищого навчального закладу Міністерства внутрішніх справ України за власним бажанням відшкодовують Міністерству внутрішніх справ України витрати, пов'язані з їх утриманням у вищому навчальному закладі, в порядку, установленому Кабінетом Міністрів України. Відповідно до розрахунку фактичних витрат, повязаних з утриманням [PERSON] у ХНУВС, проведеного згідно з вимогами постанови Кабінету Міністрів України від 01.03.2007 № 313 «Про затвердження Порядку відшкодування особами витрат, пов'язаних з їх утриманням у вищих навчальних закладах Міністерства внутрішніх справ», їх сума складає 34 778 грн. 96 коп. Згідно з п. 4.4 Договору у разі відмови особи добровільно відшкодувати витрати, стягнення їх суми здійснюється в судовому порядку. Про утримання [PERSON], у вищому навчальному закладі свідчать наступні матеріали (а.с. 10-16, 60-80): довідка-розрахунок витрат, повязаних з утриманням курсанта, довідка по грошовому забезпеченню, довідки-розрахунки витрат на харчування, речового забезпечення та комунальних витрат, атестат № 679 на предмети речового майна в якому мається підпис [PERSON], про видачу перелічених предметів, роздаточні відомості на видачу речового майна форменого одягу 1-4 курсу з особистим підписом [PERSON], накази ХНУВС про переведення курсанта [PERSON], на наступний курс з зазначенням загальної суми витрат на утримання на відповідні навчальний рік з помісячними розрахунковими листами. Посилання [PERSON], на те, що на час підписання договору про навчання 1 вересня 2007 року він не мав повної цивільної дієздатності, оскільки був неповнолітнім (17 років), а тому не був спроможний оцінювати юридичних наслідків укладання даного договору, суд до уваги не бере, оскільки відповідно до вимог ч.2 ст. 32 ЦК України - на вчинення неповнолітньою особою правочини щодо транспортних засобів або нерухомого майна повинна бути письмова нотаріально посвідчена згода батьків. Що ж стосується інших правочинів, то письмова згода батьків не потрібна. Крім цього, згідно з п. 2.2 наказу МВС України від 14.05.2007 № 150 у разі, коли курсантам вищих навчальних закладів МВС не виповнилося 18 років, установлення правових відносин між ними і державою здійснюється відповідно до вимог Цивільного кодексу України. Таким чином відповідно до вимог ч. 2 ст. 32 ЦК України, а також п. 2.2 наказу МВС України від 14.05.2007 № 150 Договір про підготовку у ХНУВС [PERSON] був укладений з письмової згоди його матері [PERSON]. про що свідчать дані, вказані у примітках до Договору (П.І.Б., серія та номер паспорта, місце проживання, ідентифікаційний номер). Зазначені дані позивача представляють собою інформацію про фізичну особу, що згідно з ч. 1-2 ст. 21 ЗУ «Про інформацію» належить до конфіденційної інформації, доступ до якої є обмеженим. Крім того, згідно з ч. 1 ст. 222 ЦК України правочин, який неповнолітня особа вчинила за межами її цивільної дієздатності без згоди батьків (усиновлювачів), піклувальника, може бути згодом схвалений ними у порядку, встановленому статтею 221 ЦК України. Відповідно до ч. 1 ст. 221 ЦК України правочин вважається схваленим, якщо батьки (усиновлювачі), або один з них, з ким вона проживає, або опікун, дізнавшись про його вчинення, протягом одного місяця не заявили претензії другій стороні. Як встановлено в суді батьки відповідача дали усну згоду і погодились з вибором сина на укладення договору на навчання. Протягом навчання [PERSON] у ХНУВС. а саме в період з 15.08.2007 р. по 18.06.2011 р., коли він був забезпечений безкоштовним житлом, продовольчим, речовим та грошовим забезпеченням, батьки позивача не оспорювали дійсність укладеного Договору та не заявляли претензій іншим його сторонами (університету, УМВС України в Сумській області), таким чином схвалюючи укладений Договір. Лише після відрахування з навчального закладу та подання позову про відшкодування коштів відповідач подав зустрічний позов про недійсність укладеного договору. Крім цього, відповідно до ч.2 ст. 222 ЦК України правочин, вчинений неповнолітньою за межами її цивільної дієздатності без згоди батьків (усиновлювачів), піклувальників, може бути визнаний судом недійсним за позовом заінтересованої особи. Відповідно до вимог статей 257,261,267 ЦК України, загальна позовна встановлюється тривалістю у три роки. Перебіг позовної давності починається від дня коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. Позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування, якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Якщо суд визнає поважними причини пропущення позовної давності, порушене право підлягає захисту.Відповідно до ч. 4 ст. 261 ЦК України у разі порушення цивільного права або інтересу неповнолітньої особи позовна давність починається від дня досягнення нею повноліття. Позивач досяг повноліття 21 травня 2008 року, тобто саме з зазначеної дати почався перебіг позовної давності його звернення до суду. Проте [PERSON] не звертався до суду з заявою про визнання Договору недійсним, а продовжував навчатися у ХНУВС, у 2011 році отримав диплом спеціаліста та був розподілений для подальшого проходження служби до Управління МВС України в Сумській області. Враховуючи вищевикладене не заслуговують на увагу суду посилання відповідача [PERSON] та його представника [PERSON], на те, що: з [PERSON], угода не укладалась, а укладений договір та що після досягнення курсантом повноліття з ним повинна була бути укладена угода, батьки у супереч Порядку підготовки фахівців договір не підписували та клопотання про проведення почеркознавської експертизи в задоволенні якого відмовлено ухвалою суду, [PERSON], не проходив військову службу, тому відповідно до Положення відшкодуванню не підлягає сума, що не перевищую терміну служби, тобто один рік, решта підлягає відшкодуванню за комунальні послуги, але ж [PERSON], наймав житло, купляв собі форменний одяг, миючі засоби та продукти харчування. [PERSON], не погоджуючись з розрахунком даних витрат, проте, відповідно до ст. 60 ЦПК України не надав доказів які б спростовували даний розрахунок, тому суд не приймає до уваги доводи відповідача щодо неправильності розрахунку. На підставі ст. 88 ЦПК суд стягує з [PERSON] на користь Харківською національного університету внутрішніх справ судовий збір у розмірі 347 грн.79 коп.

Outcome: approved