overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-09 00:00:00

20 жовтня 2016 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON], в якому просить суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дитини у розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) відповідача щомісячно, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття. Позов мотивовано тим, що відповідач є батьком їх неповнолітньої дитини: [PERSON], [INFO], яка мешкає з позивачем. Між сторонами не було досягнуто згоди стосовно порядку та розмірів сплати аліментів. У судове засідання позивач та відповідач не з'явились, надали суду письмові заяви про розгляд справи за їх відсутності, позовні вимоги позивач підтримала в повному обсязі, відповідач визнав. Суд дослідивши матеріали цивільної справи, вважає що заявлений позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Матеріалами справи встановлено, що позивач та відповідач є батьками неповнолітньої дитини - [PERSON], [INFO], яка знаходяться на утриманні у позивача. Згоди щодо надання матеріальної допомоги на утримання дитини сторони в досудовому порядку не дійшли. У відповідності до ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. У відповідності до ст.182 СК України, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 СК України (яка визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі). Відповідно до ч.1 ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. У відповідності до п.3 ст.88 ЦПК України, суд стягує з відповідача на користь держави судовий збір.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-09 00:00:00

20 жовтня 2016 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON], про стягнення аліментів на утримання дружини до досягнення дитиною трьох років, посилаючись на те, що вона знаходиться з відповідачем у зареєстрованому шлюбі з 15.01.2016 року. Відповідач є батьком їх неповнолітньої дитини - [PERSON], [INFO], яка знаходиться на утриманні у позивача. Відповідач матеріальну допомогу на утримання дружини не надає. Доходів позивача в теперішній час не достатньо для свого самостійного утримання. Тому, з урахуванням уточнень, позивач просить суд стягнути з відповідача на її утримання аліменти у розмірі 1/8 частини заробітку (доходу) відповідача, щомісячно до досягнення дитиною - [PERSON], [INFO], трирічного віку. У судове засідання позивач та відповідач не з'явились, надали суду письмові заяви про розгляд справи за їх відсутності, позовні вимоги позивач підтримала в повному обсязі, відповідач визнав. Суд дослідивши матеріали цивільної справи, вважає що заявлений позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до ч.4 ст.130 ЦПК України, при визнанні позову, судом ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст.174 ЦПК України. Згідно з ч.4 ст.174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що позивач та відповідач є батьками малолітньої дитини: доньки [PERSON], [INFO], яка знаходиться на утриманні у позивача. Матеріальну допомогу на утримання дружини, яка здійснює догляд за малолітньою дитиною та не працює - [PERSON] не надає. Доходів позивача в теперішній час не достатньо для свого самостійного утримання, оскільки позивач на даний час не працює, знаходиться у відпустці по догляду за дитиною до досягнення дитиною трьох років. Позивач інших доходів немає. Відповідач є працездатним. У відповідності до ст.84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Суд, дослідивши письмові докази по справі, виходячи з принципу справедливості, добросовісності та розумності вважає, можливим позовні вимоги задовольнити. У відповідності до ч.3 ст.88 ЦПК України, суд стягує з відповідача на користь держави судовий збір.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-01 00:00:00

20 жовтня 2016 року [PERSON] звернулась до суду з позовом про розірвання шлюбу з [PERSON] Сторони з 18 лютого 2005 року перебувають в зареєстрованому шлюбі. Від спільного шлюбу дітей не мають. Позивач, посилаючись на те, що з березня 2016 року вона спільно з відповідачем не проживає, через постійні сварки та зневагу зі строни чоловіка до неї як до дружини, шлюбні стосунки припинено, відновлювати сімейні стосунки не бажає, звернулась до суду з позовом про розірвання шлюбу. В судове засіданні позивач не з'явилась, подала до суду заяву про розгляд справи без її участі, на позовних вимогах наполягає. Відповідач в судове засідання не з'явився, але надав до суду заяву в якій просив не розривати його шлюб з [PERSON] Вивчивши матеріали справи, та перевіривши їх доказами, суд дійшов висновку про те, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони з 18 лютого 2005 року перебувають в зареєстрованому шлюбі, згідно свідоцтва про шлюб (а.с. 7). Від спільного шлюбу дітей не мають. З березня 2016 року позивач спільно з відповідачем не проживає, через постійні сварки та зневагу з боку чоловіка до позивача як до дружини, шлюбні стосунки припинено, відновлювати сімейні стосунки не бажає. Відповідно до ст. 111 СК України суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства. Відповідач в письмовій заяві просив суд не розривати його шлюб з [PERSON], але клопотання про надання терміну на примирення до суду не надав, а тому суд не знаходить підстав для його надання. Окрім того у сторін по справі відсутні діти від спільного шлюбу та позивач категорично не бажає відновлювати сімейні стосунки. Отже суд приходить до висновку, що подальше збереження шлюбу є недоцільним та неможливим. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача слід стягнути на користь позивача понесені судові витрати по сплаті судового збору в сумі 551 грн. 20 коп.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-13 00:00:00

20 жовтня 2016 року [PERSON] звернулась з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дітей в твердій грошовій сумі по 1000 грн. щомісяця на кожну дитину, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що відповідач тривалий час ніяких коштів на утримання дітей не надає. В судовому засіданні позивачка змінила свої позовні вимоги, просила стягувати з відповідача аліментів на утримання дітей у розмірі 1000 грн. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнав, згідний сплачувати аліменти на утримання дітей у розмірі 1000 грн. Представник відповідача, адвокат [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги визнав. З'ясувавши позиції сторін та дослідивши матеріали справи, суд уважає, що позов слід задовольнити повністю з наступних підстав. Беззаперечно доведено, що [PERSON] є рідним батьком [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], але добровільно не виконує свого законного обовязку по утриманню неповнолітніх дітей, інших утриманців не має. Зазначені правовідносини регулюються ст. ст.180, 181 п.3, 182, 184 Сімейного Кодексу України, відповідно до яких батьки зобовязані утримувати своїх неповнолітніх дітей; при ухилянні батьків від цього обовязку кошти на утримання дітей стягуються з них за рішенням суду, зокрема в твердій грошовій сумі, якщо платник аліментів має нерегулярний мінливий дохід, при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини, стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника інших утриманців, інші обставини, що мають істотне значення. Оскільки, відповідач ухиляється від добровільного виконання свого обовязку по утриманню дітей, чим порушує їх права, то з метою захисту майнових прав неповнолітніх дітей, з нього необхідно стягувати аліменти на користь позивачки в твердій грошовій сумі, яку суд визначає з урахуванням майнового стану відповідача, відсутності у нього інших утриманців, а також виходячи із засад розумності, добросовісності і справедливості, що не суперечитиме інтересам малолітніх дітей, в розмірі 1000 грн. щомісячно, до досягнення дітьми повноліття. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-13 00:00:00

20 жовтня 2016 року [PERSON] звернулася до Очаківського міськрайонного суду Миколаївської області із зазначеним позовом до [PERSON] Свої вимоги позивачка обґрунтовувала тим, що вона перебуває з відповідачем у шлюбі, зареєстрованому 15 грудня 2015 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Очаківського міськрайонного управління юстиції Миколаївської області. Від шлюбу дітей немає. Через втрату взаєморозуміння, почуттів поваги та любові сумісне життя є неможливим. Просила розірвати їхній з відповідачем шлюб. Позивачка в судове засідання не з'явилася, надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності. Проти заочного розгляду справи не заперечувала. Відповідач, будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи, у порядку, передбаченому ч. 5 ст. 74 ЦПК України, до суду не з'явився, про причини своєї неявки не повідомив, заяви про розгляд справи у його відсутності суду не подавав. Суд, на підставі ч. 1 ст. 224 ЦПК України, враховуючи згоду позивачки і наявність достатніх даних для вирішення спору, вважає можливим провести заочний розгляд справи. Дослідивши письмові докази по справі, суд дійшов наступного. Сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 15 грудня 2015 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Очаківського міськрайонного управління юстиції Миколаївської області, про що складено відповідний актовий запис за № 186. Зазначений факт підтверджуються дослідженим у судовому засіданні свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER]. Від шлюбу сторони дітей не мають. Причинами розпаду сім'ї стали відсутність взаєморозуміння між подружжям, втрата поваги. Враховуючи викладене, суд вважає, що шлюб, укладений між сторонами, фактично розпався, та що за зазначених обставин їх подальше сумісне життя і збереження сім'ї є неможливим, тому, в силу ч. 1 ст. 110, ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України, вимоги позивачки про розірвання шлюбу є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Згідно з ч. 2 ст. 114 Сімейного кодексу України, у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-16 00:00:00

20 жовтня 2016 року [PERSON] звернулася до Очаківського міськрайонного суду Миколаївської області із зазначеним позовом до [PERSON] Свої вимоги позивачка обґрунтовувала тим, що вона перебуває з відповідачем у шлюбі, зареєстрованому 16 грудня 2006 року міським відділом реєстрації актів цивільного стану Миколаївського міського управління юстиції Миколаївської області. Від шлюбу з відповідачем мають малолітнього сина [PERSON], [INFO]. Сімейні стосунки між ними припинилися через відсутність взаєморозуміння та неповагу з боку відповідача, подальше сумісне життя та збереження сімї є неможливим. Просила розірвати їхній з відповідачем шлюб також просила залишити їй після розірвання шлюбу прізвище «Воронова». Позивачка в судове засідання не з'явилася, надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності. Крім того, зазначила, що не заперечує проти ухвалення заочного рішення по справі. Відповідач, будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи, у порядку, передбаченому ч. 5 ст. 74 ЦПК України, до суду не з'явився, про причини своєї неявки не повідомив, заяви про розгляд справи у його відсутності суду не подавав. Суд, на підставі ч. 1 ст. 224 ЦПК України, враховуючи згоду позивачки і наявність достатніх даних для вирішення спору, вважає можливим провести заочний розгляд справи. Дослідивши письмові докази по справі, суд дійшов наступного. Сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 16 грудня 2006 року міським відділом реєстрації актів цивільного стану Миколаївського міського управління юстиції Миколаївської області, про що в книзі реєстрації шлюбів зроблено запис за № 1890. Зазначений факт підтверджується дослідженим у судовому засіданні свідоцтвом про одруження серії 1-ФП № 021028. Від шлюбу сторони мають малолітнього сина [PERSON], [INFO], який проживає з позивачкою, що підтверджується копією свідоцтва про народження дитини. Причинами розпаду сімї стали відсутність взаєморозуміння та втрата поваги одне до одного. Враховуючи викладене, суд вважає, що шлюб, укладений між сторонами, фактично розпався, та що за зазначених обставин їх подальше сумісне життя і збереження сімї є неможливим, тому, в силу ч. 1 ст. 110, ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України, вимоги позивача про розірвання шлюбу є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 113 Сімейного кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у звязку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Згідно з ч. 2 ст. 114 Сімейного кодексу України, у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-14 00:00:00

20 жовтня 2016 року [PERSON] звернулася до суду з позовом, в якому просить розірвати шлюб між нею та відповідачем зареєстрований 11 липня 2013 року виконавчим комітетом Петраківської сільської ради Катеринопільського району Черкаської області, актовий запис №4, посилаючись на те, що сімейне життя не склалось через постійні сварки та суперечки між подружжям, що призвело до неповаги один до одного. Внаслідок цього їх сім'я фактично розпалась, спільного господарства сторони не ведуть та не пов'язані спільним побутом. Позивач [PERSON] надала суду заяву, в якій просить розглядати справу без її участі, позовні вимоги підтримала і просить задовольнити їх. Відповідач [PERSON] також надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, в якій визнав позов та просить шлюб розірвати. Дослідивши зміст позовної заяви та додані документи, суд вважає, що слід прийняти визнання позову відповідачем та задовольнити позовні вимоги, виходячи з наступного. Відповідно до свідоцтва про шлюб серія [NUMBER], сторони з 11 липня 2013 року перебувають у шлюбі, який зареєстрований виконавчим комітетом Петраківської сільської ради Катеринопільського району Черкаської області, актовий запис №4. Після укладення шлюбу прізвище чоловіка «[PERSON]», дружини - «[PERSON]». Сторони по справі мають неповнолітню дочку [PERSON] [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] де матір'ю записана [PERSON], а батьком - [PERSON]. Відповідно до ч.1 ст.110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Відповідно до ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. За правилами ч.4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Визнання позову відповідачем свідчить про відсутність у нього інтересу на збереження шлюбу та про припинення фактичних шлюбних стосунків. Таким чином шлюб носить формальний характер, його збереження суперечить моральним засадам суспільства, не відповідає інтересам сторін, а тому шлюб між [PERSON] та [PERSON] доцільно розірвати. Вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд керується положенням ст. 88 ЦПК України та присуджує їх стягнення з відповідача на користь позивачки у розмірі 551 грн.20 коп.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-19 00:00:00

20 жовтня 2016 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на сина [PERSON], [INFO], в розмірі 1000 гривень щомісячно. На обґрунтування своїх вимог позивачка зазначила, що відповідач працює, але добровільно матеріальної допомоги не надає. Оскільки дохід відповідача має нерегулярний, мінливий характер, тому просить стягувати з нього аліменти на утримання їхнього сина [PERSON] в твердій грошовій сумі в розмірі 1000 грн. щомісячно. Позивачка подала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала. Відповідач подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги визнав. Судом встановлено, що в період шлюбу в [PERSON] та [PERSON] народився син [PERSON], [INFO]. Дитина проживає із позивачкою та знаходиться на її утриманні. Відповідач працює, але добровільно матеріальної допомоги не надає. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню в порядку, передбаченому ст.174 ЦПК України, оскільки визнання відповідачем позову не суперечить закону і не порушує права, свободи та інтереси інших осіб.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-05 00:00:00

20 жовтня 2016 року до суду заявлено цей позов, в якому позивач вимагала стягнути з [PERSON] на її користь на утримання їх сина [PERSON], [INFO], аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі 3000 грн. щомісячно, починаючи з дня звернення до суду і до його повноліття, посилаючись на невиконання добровільно відповідачем законного обов'язку по утриманню дитини. Позивач до суду не з'явилася, однак подала заяву в якій позовні вимоги змінила, просила стягнути з відповідача аліменти на утримання сина [PERSON] в твердій грошовій сумі, в розмірі 1200 грн. (а. с. 26). Відповідач до суду не з'явився також, однак подав заяву у якій змінені позовні вимоги визнав в повному обсязі, проти їх задоволення не заперечував, справу просив розглянути у його відсутності (а. с. 27). З урахуванням позицій сторін матеріалів справи, суд визнає за необхідне позов задовольнити повністю з таких міркувань. Беззаперечно доведено, що [PERSON] є рідним батьком малолітнього сина [PERSON], [INFO] (свідоцтво про народження а. с. 5), який перебуває на утриманні матері [PERSON] (довідка Погребищенської міської ради а. с. 6), належним чином свого законного обов'язку по утриманню дитини не виконує. Зазначені правовідносини регулюються: -ст.180 Сімейного кодексу України, відповідно до якої батьки зобов'язані утримувати своїх неповнолітніх дітей; -ст.182 Сімейного Кодексу України, за змістом якої при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у нього інших дітей, непрацездатних дружини чи батьків; -ч.2. ст. 182 Сімейного Кодексу України, згідно з якою, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку; -ч.1 ст.184 Сімейного Кодексу України, згідно з якою, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Оскільки, відповідач ухиляється від добровільного виконання свого обов'язку по утриманню дитини, чим порушує її право, то належні кошти необхідно щомісячно стягувати з нього в твердій грошовій сумі, яку з урахуванням засад розумності, добросовісності і справедливості, суд визначає в розмірі 1200 грн. починаючи з дня звернення позивача до суду до повноліття сина.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-13 00:00:00

20 жовтня 2016 року до Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області звернулася [PERSON] з вказаним позовом, в якому зазначила, що 25 жовтня 2009 року між нею та [PERSON] був укладений шлюб. Від шлюбу вони мають трьох спільних неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO]; [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Сімейне життя з відповідачем не склалося та за рішенням суду у вересні 2016 року укладений між ними шлюб був розірваний. Після розірвання шлюбу діти залишилися проживати разом з нею. За таких обставин просила суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання трьох неповнолітніх дітей у загальному розмірі ? частини від заробітку відповідача. В судовому засіданні позивач позов підтримала просила його задовольнити. Надала суду пояснення, аналогічні викладеним у позові. Відповідач позов визнав у повному обсязі, не заперечував проти його задоволення. Зазначив, що дійсно з 20209 року він перебував у зареєстрованому шлюбі з позивачкою, який був розірваний у вересні 2016 року. Від вказаного шлюбу вони мають трьох неповнолітніх дітей: синів [PERSON] та [PERSON] і доньку [PERSON]. Він є батьком цих дітей. З часу розлучення діти залишилися проживати разом з матірю. Також зазначив, що домовленості з позивачкою про добровільну сплату аліментів не має. Він офіційно працює має стабільний дохід. Відповідно до ч.4 ст.176 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд, за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Перевіривши матеріали справи судом встановлено, що позовні вимоги ґрунтуються на законі, визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. За таких обставин суд приходить до висновку, що позов [PERSON] до [PERSON] є обґрунтованим та підлягає задоволенню. У відповідності зі ст. 88 ЦПК України, ст. 4 Закону України «Про судовий збір» з відповідача на користь держави необхідно стягнути судовий збір у розмірі 551,20 гривень. На підставі викладеного та

Outcome: approved