Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-29 00:00:00

21 жовтня 2013 року позивач звернулася до суду із позовною заявою до відповідача, в якій просить усунути перешкоди в користуванні її майном, шляхом зобов'язання [PERSON] звільнити земельну ділянку, що розташована за адресою : [ADDRESS], від будівельних матеріалів та конструкцій, що належать відповідачеві, згідно з рішенням Жовтневого районного суду Миколаївської області від 27 грудня 2012 року. В обґрунтування заявлених вимог, позивач посилається на те, що їй 26 липня 2010 року відділом Держкомземагенства у Жовтневому районі Миколаївської області був виданий Державний акт на право власності на земельну ділянку площею 0,1257 га, що розташована за адресою: [ADDRESS]. Рішенням Жовтневого районного суду Миколаївської області від 27 грудня 2012 року будівельні матеріали, конструкції та роботи, використанні при будівництві будівель та споруд на земельній ділянці за адресою [ADDRESS] визнано спільним сумісним майном сторін. В задоволенні позовних вимоги [PERSON] До позивача про визнання права власності на 1/2 частину спірної земельної ділянки відмовлено. На даний час збудовані будівлі та споруди, що не введені в експлуатацію поділені між сторонами, згідно з планом . Однак в зв'язку з тим, що відповідач зареєстрований та проживає за адресою: [ADDRESS] вона позбавлена можливості на власний розсуд використовувати належу їй земельну ділянку. З метою захисту порушеного права, позивач змушена звернутися до суду із позовом та просить його задовольнити. Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явилась. Її представник в судовому засіданні підтримав заявлені позивачем позовні вимоги в повному обсязі та пояснив про вищевикладене просив позов задовольнити. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні заперечував проти задоволення позовних вимог. В судовому засіданні пояснив, що з 1993 року проживав однією сім'єю без реєстрації шлюбу з [PERSON] 08 лютого 2005 року за виручені кошти, виручені від продажу належної йому частини житлового будинку в м. Миколаєві, вони з позивачем придбали на ім'я [PERSON] житловий будинок по [ADDRESS]. В подальшому вони перепланували житловий будинок та побудували магазин і бар. Однак, ввести будівлі та споруди він не встиг. Рішенням Жовтневого районного суду Миколаївської області від 27 грудня 2012 року в порядку поділу спільного майна, визнано спільним сумісним майном сторін будівельні матеріали, конструкції та роботи, використані при будівництві будівель та споруд. Не згоден з позовними вимогами позивача, оскільки споруди є цілими готовими будівельними об'єктами та розібравши їх на будівельні матеріали, споруди втратять своє значення. Вислухавши пояснення представника позивача та відповідача, дослідивши письмові докази матеріалів справи, судом встановлено наступне. Сторони [PERSON] та [PERSON] з 1993 року проживали однією сім'єю без реєстрації шлюбу. 17.05.1996 року на ім'я [PERSON] був придбаний житловий будинок по [ADDRESS]. Протягом 2006-2009 років сторони самовільно, без дотримання належних дозволів та проектно-технічної документації було здійснено перебудови існуючих споруд та зведено нові за вказаною адресою. Вказані обставини були встановлені рішенням Жовтневого районного суду Миколаївської області від 27 грудня 2012 року (а.с. 6-10). Відповідач [PERSON] зареєстрований за адресою: [ADDRESS]. Рішенням XXXIV сесії V скликання Котляревської сільської ради Жовтневого району Миколаївської області № 9 від 20 травня 2010 року безоплатно передано у приватну власність [PERSON] земельну ділянку площею 0,1257 га, що розташована по вул. Першотравнева в с. Котлярове Жовтневого району Миколаївської області. 26 липня 2010 року [PERSON] видано державний акт на право приватної власності на земельну ділянку (а.с. 5). Рішенням Жовтневого районного суду Миколаївської області від 27 грудня 2012 року визнано спільним сумісним майном сторін будівельні матеріали, конструкції та роботи, використані при будівництві будівель та споруд на земельній ділянці по [ADDRESS], які розподілено їх між сторонами (а.с. 6-9). В своїй позовній заяві позивач ставить питання усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою шляхом зобов'язання вивезення будівельних матеріалів та конструкцій. Проте, ні в позовній заяві, ні в заяві про усунення недоліків (а.с. 17), ні в судовому засіданні не було визначено, які саме будівельні матеріали та конструкції мають бути вивезені позивачем. Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 ЦПК України. Враховуючи викладене, суд вважає, що позов є необґрунтованим і позовні вимоги є такими, що не підлягають задоволенню.

Outcome: dismissed