Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-13 00:00:00

20.08.2014 року [PERSON] звернулась до суду з позовними вимогами, якими просить встановити факт спільного проживання [PERSON] разом із [PERSON], [INFO], за адресою: Одеська область, м. Ізмаїл, вул. Свердлова, 114 на час відкриття спадщини, а саме на 12.03.1957 року та визнати за нею, як спадкоємицею за законом, право власності на 1/2 частину житлового будинку з надвірними спорудами, розташованого за адресою: Одеська область, м. Ізмаїл, вул. Свердлова, 114, мотивуючи тим, що вищевказаний житловий будинок з надвірними спорудами належав померлій 12.03.1957 року [PERSON], після її смерті спадщину прийняли її чоловік [PERSON] та її сини [PERSON] та [PERSON]. [PERSON] помер 05.09.1970 року після його смерті відкрилась спадщина на спадкове майно, яке складається з 1/3 частини житлового будинку з надвірними спорудами, розташованого за адресою: Одеська область, м. Ізмаїл, вул. Свердлова, 114, після його смерті спадщину прийняли його сини [PERSON] та [PERSON] 19.05.1998 року помер [PERSON], після його смерті відкрилась спадщина на спадкове майно, яке складається з 1/2 частини вищевказаного житлового будинку, однак при зверненні до державного нотаріуса [PERSON] державної нотаріальної контори за оформленням спадщини, позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, у звязку із тим, що відповідно до п. 1.13 гл. 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України 22.02.2012 року № 296/5, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 22.02.2012 року за № 282/20595, місце відкриття спадщини (реєстрація та постійне місце проживання спадкодавця до дня смерті) та факт проживання спадкоємців разом із спадкодавцем підтверджується записом у будинковій книзі. Будинкова книга, в якій містяться відомості про реєстрацію спадкодавця [PERSON] на день смерті та реєстрацію разом із нею її спадкоємців, відсутня. 28.05.2015 року [PERSON] звернулась до суду з зустрічним позовом, яким просить встановити факт проживання [PERSON], померлої 12.03.1957 року за адресою: Одеська область, м. Ізмаїл, вул. Свердлова, 114 (колишній № 86) до дня смерті, тобто до 12.03.1957 року включно, встановити факт прийняття спадкового майна, яке залишилось після померлої [PERSON], померлої 12.03.1957 року, шляхом постійного проживання [PERSON] з [PERSON] за адресою: Одеська область, м. Ізмаїл, вул. Свердлова, 114 (колишній № 86) на день смерті [PERSON], тобто на 12.03.1957 року та визнати за [PERSON], як спадкоємицею за законом, право власності на 1/2 частину житлового будинку з надвірними спорудами, розташованого за адресою: Одеська область, м. Ізмаїл, вул. Свердлова, 114, мотивуючи тим, що вищевказаний житловий будинок з надвірними спорудами належав померлій 12.03.1957 року [PERSON], після її смерті спадщину прийняли її чоловік [PERSON] та її сини [PERSON] та [PERSON]. [PERSON] помер 05.09.1970 року після його смерті відкрилась спадщина на спадкове майно, яке складається з 1/3 частини житлового будинку з надвірними спорудами, розташованого за адресою: Одеська область, м. Ізмаїл, вул. Свердлова, 114, після його смерті спадщину прийняли його сини [PERSON] та [PERSON] 03.07.2008 року помер [PERSON], після його смерті відкрилась спадщина на спадкове майно, яке складається з 1/2 частини вищевказаного житлового будинку, однак при зверненні до державного нотаріуса [PERSON] державної нотаріальної контори за оформленням спадщини, позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, у звязку із тим, що відповідно до п. 1.13 гл. 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України 22.02.2012 року № 296/5, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 22.02.2012 року за № 282/20595, місце відкриття спадщини (реєстрація та постійне місце проживання спадкодавця до дня смерті) та факт проживання спадкоємців разом із спадкодавцем підтверджується записом у будинковій книзі. Будинкова книга, в якій містяться відомості про реєстрацію спадкодавця [PERSON] на день смерті та реєстрацію разом із нею її спадкоємців, відсутня. Ухвалою Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 28.05.2015 року зустрічний позов [PERSON] до [PERSON] про встановлення факту, що має юридичне значення та визнання права власності на спадкове майно був обєднаний в одне провадження з первісним позовом [PERSON] до [PERSON] про встановлення факту, що має юридичне значення та визнання права вланості на спадкове майно. В судовому засіданні представник позивача за первісним позовом та відповідача за зустрічним позовом, первісні позовні вимоги підтримав та наполягає на їх задоволенні, проти задоволення зустрічних позовних вимог не заперечує. В судовому засіданні представник відповідача за первісним позовом та позивача за зустрічним позовом первісні позовні вимоги визнав та не заперечує проти їх задоволення, зустрічні позовні вимоги підтримує та наполягає на їх задовленні. Вислухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, перевіривши матеріали справи, суд прийшов до наступного висновку. Судом встановлено, що згідно свідоцтва на право особистої власності на житловий будинок № 55 від 23.03.1951 року, виданим [PERSON] міським житлово експлуатаційним обєднанням, [PERSON] належить житловий будинок з надвірними спорудами, який розташований за адресою: Одеська область, м. Ізмаїл, вул. Свердлова, 86. Згідно архівної довідки, наданої КУ «[PERSON] архів», житловий будинок № 86 по вул. Свердлова в м. Ізмаїлі Одеської області був перенумерований на № 114. Відповідно до свідоцтва про смерть серії ЯС № 876156 від 21.03.1958 року, повторно виданого міськбюро ЗАЦС м. Ізмаїл, [PERSON] померла 12.03.1957 року. За загальним правилом дії законів та інших нормативно-правових актів у часі (ч.1 ст. 58 Конституції України) ЦК України застосовується до цивільних відносин, що виникли після набрання ним чинності, тобто з 1 січня 2004 року. Пленум Верховного Суду України у п.1 постанови «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року № 7 роз'яснив, що відносини спадкування регулюються правилами ЦК України, якщо спадщина відкрилася не раніше 1 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинний на той час закон, зокрема, відповідні правила ЦК Української РСР 1963 року, у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом. У разі, коли спадщина, яка відкрилася до набрання чинності ЦК України і строк на її прийняття не закінчився до 1 січня 2004 року, спадкові відносини регулюються цим кодексом. Після смерті [PERSON] згідно ст.525 ЦК УРСР (1963 року) відкрилася спадщина на спадкове майно, до якої входить житловий будинок з надвірними спорудами, який розташований за адресою: Одеська область, м. Ізмаїл, вул. Свердлова, 114. За життя спадкодавець заповіту на вищезазначене майно не залишав, що підтверджено витягом зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) № 39789396 від 04.03.2015 року, згідно якого інформація про заповіт, складений та посвідчений від імені [PERSON], відсутня. Спадкоємцями за законом першої черги відповідно до ст. 529 ЦК УРСР (1963 року) після смерті [PERSON] являються: - чоловік [PERSON]; - син [PERSON], що підтверджено свідоцтвом про народження серії ІV-ЖД № 391785, повторно виданим 03.03.1988 року відділом (бюро) запису актів громадянського стану м. Ізмаїл; - син [PERSON], що підтверджено витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про реєстрацію народження відповідно до статей 126, 133, 135 Сімейного кодексу України № 00002844621 від 15.04.2010 року. Відповідно п.1 ч.1 ст. 549 ЦК УРСР (1963 року) спадкоємець, який фактично вступив в управління або володіння спадковим майном, вважається таким, що прийняв спадщину. В судовому засіданні було встановлено, що [PERSON], [PERSON], [PERSON] проживали разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини та фактично вступили в управління та володіння спадковим майном, що підтверджено показаннями, допитаних в якості свідків [PERSON], [PERSON], тобто вважаються такими, які фактично прийняли спадщину. [PERSON] помер 05.09.1970 року, що підтверджено свідоцтвом про смерть серії VІІІ ЧК № 464065, виданим 06.09.1970 року Суворівською селищною радою Ізмаїльського району Одеської області. Після смерті [PERSON] згідно ст.525 ЦК УРСР (1963 року) відкрилася спадщина на спадкове майно, до якої входить 1/3 частина житлового будинку з надвірними спорудами, який розташований за адресою: Одеська область, м. Ізмаїл, вул. Свердлова, 114. За життя спадкодавець заповіту на вищезазначене майно не залишав, що підтверджено листом № 934/01-16 від 18.04.2015 року, наданим [PERSON] державною нотаріальною конторою. Спадкоємцями за законом першої черги відповідно до ст. 529 ЦК УРСР (1963 року) після смерті [PERSON] являються: - син [PERSON], що підтверджено свідоцтвом про народження серії ІV-ЖД № 391785, повторно виданим 03.03.1988 року відділом (бюро) запису актів громадянського стану м. Ізмаїл; - син [PERSON], що підтверджено витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про реєстрацію народження відповідно до статей 126, 133, 135 Сімейного кодексу України № 00002844621 від 15.04.2010 року. В судовому засіданні було встановлено, що [PERSON], [PERSON] проживали разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини та фактично вступили в управління та володіння спадковим майном, що підтверджено показаннями, допитаних в якості свідків [PERSON], [PERSON], тобто вважаються такими, які фактично прийняли спадщину. [PERSON] помер 19.05.1998, що підтверджено свідоцтвом про смерть серії І-ЖД № 398186, повторно виданим 26.12.2014 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби [PERSON] міськрайонного управління юстиції в Одеській області. Після смерті [PERSON] згідно ст.525 ЦК УРСР (1963 року) відкрилася спадщина на спадкове майно, до якої входить 1/2 частина житлового будинку з надвірними спорудами, який розташований за адресою: Одеська область, м. Ізмаїл, вул. Свердлова, 114. За життя спадкодавець заповіту на вищезазначене майно не залишав, що підтверджено витягом зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) № 39789344 від 04.03.2015 року, згідно якого інформація про заповіт, складений та посвідчений від імені [PERSON], відсутня. Спадкоємцями за законом першої черги відповідно до ст. 529 ЦК УРСР (1963 року) після смерті [PERSON] являються: - донька [PERSON]; - донька [PERSON]; - син [PERSON]; - донька [PERSON]; - дружина [PERSON], що підтверджено свідоцтвом про укладення шлюбу серії ІІ ЖД № 49880, виданим 19.12.1987 року відділом (бюро) запису актів громадянського стану м. Ізмаїл. В судовому засіданні було встановлено, що [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] відмовились від прийняття спадщини на користь [PERSON], що підтверджено відповідною заявою. Судом встановлено, що на час відкриття спадщини [PERSON] мешкала разом із спадкодавцем за адресою: Одеська область, м. Ізмаїл, вул. Свердлова, 114, що підтверджено будинковою книгою на будинок № 114 по вул. Свердлова в м. Ізмаїлі Одеської області, тобто вважається такою, яка фактично прийняла спадщину. Письмовою відповіддю № 561/2-16 від 05.03.2015 року державного нотаріуса [PERSON] державної нотаріальної контори [PERSON], [PERSON] було відмовлено у видачі свідоцтва на спадщину за законом, у звязку із тим, що відповідно до п. 1.13 гл. 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України 22.02.2012 року № 296/5, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 22.02.2012 року за № 282/20595, місце відкриття спадщини (реєстрація та постійне місце проживання спадкодавця до дня смерті) та факт проживання спадкоємців разом із спадкодавцем підтверджується записом у будинковій книзі. Будинкова книга, в якій містяться відомості про реєстрацію спадкодавця [PERSON] на день смерті та реєстрацію разом із нею її спадкоємців, відсутня. 03.07.2008 року помер [PERSON], що підтверджено свідоцтвом про смерть серії 1-ЖД № 148281, виданим 03.07.2009 року відділом реєстрації актів цивільного стану по м. Ізмаїл Ізмаїльського міськрайонного управління юстиції Одеської області. Після смерті [PERSON] згідно ст.1220 ЦК України відкрилася спадщина на спадкове майно, до якої входить 1/2 частина житлового будинку з надвірними спорудами, розташованого за адресою: Одеська область, м. Ізмаїл, вул. Свердлова, 114. За життя спадкодавець заповіту не залишав, що підтверджено витягом зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) № 40526937 від 29.05.2015 року, згідно якої інформація про заповіт, складений та посвідчений від імені [PERSON], відсутня. Спадкоємцями за законом першої черги відповідно до ст. 1261 ЦК України після смерті [PERSON] являються: - дружина [PERSON], що підтверджено свідоцтвом про одруження серії ІІІ - УР № 512489 від 24.04.1965 року, виданим бюро записів громадянського стану м. Ізмаїл; - син [PERSON]. Інших спадкоємців, які заявили права на спадкове майно, немає. Згідно до ч. 1 ст. 1270 ЦК України - для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] на час відкриття спадщини мешкали разом із спадкодавцем [PERSON], що підтверджено будинковою книгою на будинок № 114 по вул. Свердлова в м. Ізмаїлі Одеської області, тобто вважаються такими, які фактично прийняли спадщину. 06.12.2009 року помер [PERSON], що підтверджено свідоцтвом про смерть, виданим 08.12.2009 року відділом реєстрації актів цивільного стану по місту [PERSON] міськрайонного управління юстиції Одеської області. Після смерті [PERSON] згідно ст.1220 ЦК України відкрилася спадщина на спадкове майно, до якої входить 1/4 частина житлового будинку з надвірними спорудами, розташованого за адресою: Одеська область, м. Ізмаїл, вул. Свердлова, 114. За життя спадкодавець заповіту не залишав, що підтверджено листом № 1683/01-16 від 30.06.2015 року, наданим [PERSON] державною нотаріальною конторою. Спадкоємцем за законом першої черги відповідно до ст. 1261 ЦК України після смерті [PERSON] являється: - мати [PERSON]; Судом встановлено, що [PERSON] на час відкриття спадщини мешкала разом із спадкодавцем [PERSON], що підтверджено будинковою книгою на будинок № 114 по вул. Свердлова в м. Ізмаїлі Одеської області, тобто вважається такою, яка фактично прийняли спадщину. Листом державного нотаріуса [PERSON] державної нотаріальної контори № 1415/02-14 від 29.05.2015 року, [PERSON] було відмовлено в оформленні спадщини, у звязку із тим, що відсутня будинкова книга, в якій містяться відомості про реєстрацію спадкодавця на день смерті та реєстрацію разом з нею її спадкоємців, і неможливо встановити місце відкриття та факт прийняття спадщини після померлої 12.03.1957 року [PERSON] її спадкоємцями. Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що обидва позови підлягають задоволенню. Судом не виявлено обставин, що суперечать закону або порушують права, свободи чи інтереси інших осіб. На підставі викладеного,

Outcome: approved