Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-18 00:00:00

\~ \~ \~ \~20 листопада 2020 року до суду звернувся [PERSON] із позовом до [PERSON] , третьої особи яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору [PERSON] про стягнення коштів в розмірі 282\~400 грн. при застосуванні наслідків недійсності нікчемного правочину. Позов мотивує тим, що 13.10.2020 року уклав з відповідачем-позивачем попередній договір про укладення договору купівлі-продажу будинку [ADDRESS] , в строк до 20.11.2020 року. Згідно умов договору позивач-відповідач передав відповідачу-позивачу передоплату у розмірі 282\~400 грн., що еквівалентно 10\~000 дол. США, залишкову суму 2\~962\~200 грн. [PERSON] мав передати під час підписання основного договору. Позивач-відповідач вважає попередній договір нікчемним, оскільки він не був нотаріально посвідченим, а п. 4 щодо того, що договір купівлі-продажу житлового будинку мав бути нотаріально посвідченим не пізніше 20.11.2020 року та п. 19, в якому вказано, що цей договір вважається укладеним і набирає чинності з моменту підписання сторонами, суперечить вимогам закону. Оскільки попередній договір, який би відповідав вимогам закону, між сторонами укладено не було, то сума у розмірі 282\~400 грн. є авансом, який підлягає поверненню, а не завдатком. У зв`язку із наведеним [PERSON] змушений звернутись до суду. \~ \~ \~ \~ [PERSON] звернувся до суду із зустрічним позовом до [PERSON] про визнання попереднього договору дійсним та компенсацію моральної шкоди. Зустрічний позов мотивує тим, що дійсно, 13.10.2020 року уклав з [PERSON] попередній договір про укладення договору купівлі-продажу будинку [ADDRESS] , в строк до 20.11.2020 року, який не оформлено нотаріально. Однак, саме позивач-відповідач відмовився від купівлі будинку, звернувшись до суду із первинним позовом. Сторони при укладенні 13.10.2020 року попереднього договору, погодили його істотні умови, позивач-відповідач на підтвердження своїх намірів надав на виконання п. 5 договору суму еквівалентну 10\~000 дол. США., а відповідач-позивач виконав вимог п.10, 11.,12.14 договору. Таким чином, укладений між сторонами договір є саме Попереднім договором і обидві сторони його частково виконали, а тому наявні усі підстави для визнання його дійсним, попри недотримання вимог щодо нотаріального посвідчення. Відповідач-позивач вказує, що [PERSON] було відомо про те, що [PERSON] терміново продає будинок у зв`язку із тим, що йому потрібні кошти для лікування дружини в онкологічному центрі в Ізраїлі. Внаслідок його відмови від купівлі будинку, накладення арешту на будинок, відповідач-позивач не може вивезти дружину на лікування, вони втрачають дорогоцінний час, внаслідок чого йому було завдано моральну шкоду. Також позивач-відповідач телефонує його знайомим та поширює інформацію про ситуацію з будинком і не рекомендує укладати з [PERSON] будь-яких угод. Внаслідок таких дій позивача-відповідача, поширення ним інформації, що шкодить честі та гідності відповідача-позивача, [PERSON] було завдано моральну шкоду, яку він оцінив у 150\~000 грн., у зв`язку із чим звернувся із зустрічним позовом. \~ \~ \~ \~В судовому засіданні представник позивача-відповідача позовні вимоги первинного позову підтримав в повному обсязі, просить його задоволити, проти зустрічного позову заперечує, вважає його безпідставним та необґрунтованим. \~ \~ \~ \~В судовому засіданні представник відповідача-позивача та відповідач проти вимог первинного позову заперечили в повному обсязі, вважають його надуманим, таким що не відповідає вимогам чинного законодавства, просять відмовити в його задоволенні в повному обсязі. Зустрічний позов підтримують, просять задоволити із наведених підстав. \~ \~ \~ \~Третя особа в судовому засіданні проти первинного позову заперечила, зустрічний позов підтримала, просить задоволити. \~ \~ \~ \~20.11.2020 року [PERSON] звернувся із заявою про забезпечення позову, яка судом задоволена частково, ухвалою суду від 23.11.2020 року накладено арешт на будинок [ADDRESS] . \~ \~ \~ \~23.11.2020 року відкрито провадження по справі, призначено підготовче засідання. \~ \~ \~ \~11.01.2021 року [PERSON] надано відзив на позов, який долучено до матеріалів справи. \~ \~ \~ \~11.01.2021 року [PERSON] звернувся із клопотанням про скасування заходів забезпечення позову або заміну одного заходу забезпечення іншим. \~ \~ \~ \~11.01.2021 року [PERSON] звернувся із заявою про забезпечення позову, шляхом накладення арешту на автомобіль. \~ \~ \~ \~Ухвалою суду від 18.01.2021 року заяви [PERSON] та [PERSON] залишено без задоволення. \~ \~ \~ \~22.01.2021 року [PERSON] звернулась до суду із заявою про залучення її в якості третьої особи. \~ \~ \~ \~25.01.2021 року [PERSON] звернувся із зустрічним позовом. \~ \~ \~ \~26.01.2021 року зустрічний позов залишено без руху. \~ \~ \~ \~29.01.2021 року [PERSON] подав апеляційну скаргу на ухвалу від 18.01.2021 року, яка постановою Хмельницького апеляційного суду від 04.03.2021 року залишена без задоволення. \~ \~ \~ \~19.02.2021року [PERSON] виконано вимоги ухвали про залишення зустрічного позову без руху. \~ \~ \~ \~22.02.2021 року [PERSON] звернувся з клопотанням про забезпечення зустрічного позову. \~ \~ \~ \~22.02.2021 року вжито заходи забезпечення позову. \~ \~ \~ \~22.02.2021 року закрито підготовче провадження, справу призначено до слухання по суті. \~ \~ \~ \~23.02.2021 року [PERSON] звернувся із клопотанням про призначення судово-психологічної експертизи моральної шкоди, яке було залишено без задоволення ухвалою від 01.03.2021 року. 01.03.2021 року [PERSON] звернувся із заявою про відвід головуючому, яка залишена без задоволення. 15.03.2021 року від представника позивача-відповідача надійшло клопотання про скасування заходів зустрічного забезпечення позову, яке судом задоволено, заходи зустрічного забезпечення, вжиті ухвалою від 22.02.2021 року, скасовано. 23.03.2021 року відповідачем-позивачем заявлено клопотання про долучення доказів, яке судом задоволено. 19.01.2021 року від третьої особи надійшло клопотання про забезпечення основного позову шляхом накладення арешту на банківський рахунок та скасування арешту на будинок [ADDRESS] , в задоволенні якого судом відмовлено. Заслухавши пояснення сторін, їхніх представників, вивчивши матеріали справи та надані докази, оцінивши їх у сукупності, суд приходить до висновку про задоволення первинного позову та відмову у задоволенні зустрічного позову з наступних підстав. Судом встановлено, що 13 жовтня 2020 року між [PERSON] як покупцем та [PERSON] як продавцем було укладено попередній договір про укладення договору купівлі-продажу житлового будинку, за умовами якого у строк до 20 листопада 2020 року (включно) [PERSON] , як продавець, зобов`язувався передати [PERSON] , як покупцю, у власність з укладенням договору купівлі-продажу житловий будинок [ADDRESS] , а [PERSON] , в свою чергу, як покупець зобов`язувався прийняти і оплатити житловий будинок у порядку та на умовах, передбачених відповідно цим договором та Основним договором. Копія договору додається. Серед істотних умов вказаного попереднього договору, передбаченого п.4, було зокрема те, що договір купівлі-продажу житлового будинку мав бути нотаріально посвідченим не пізніше 20 листопада 2020 року (включно). Ціна продажу житлового будинку складала 3\~247 600 грн., що в еквіваленті по курсу НБУ на день укладення договору становить 115000 доларів США. Також, п.5, зазначеного договору передбачалось, що при укладенні договору на підтвердження намірів сторін [PERSON] , як покупець, передавав [PERSON] як продавцю, передоплату у вигляді гарантійної суми 282 400 грн., що в еквіваленті по курсу НБУ на день укладення договору становить 10 000 доларів США. Залишкову суму 2\~965 200 грн. [PERSON] як покупець зобов`язувався передати продавцю під час підписання Основного договору. Відповідно до вказаного пункту попереднього договору [PERSON] передав [PERSON] 10 000 доларів США в момент його підписання. Суд вважає вказаний попередній договір про укладення договору купівлі-продажу житлового будинку від 13 жовтня 2020 року укладений між [PERSON] , та [PERSON] нікчемним, з огляду на таке. Згідно із частиною першою статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Статтями 6, 627 ЦК України передбачено, що сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (частина перша статті 628 ЦК України). Статтею 635 ЦК України визначено, що попереднім є договір, сторони якого зобов`язуються протягом певного строку (у певний термін) укласти договір в майбутньому (основний договір) на умовах, встановлених попереднім договором. Законом може бути встановлено обмеження щодо строку (терміну), в який має бути укладений основний договір на підставі попереднього договору. Істотні умови основного договору, що не встановлені попереднім договором, погоджуються у порядку, встановленому сторонами у попередньому договорі, якщо такий порядок не встановлений актами цивільного законодавства. Попередній договір укладається у формі, встановленій для основного договору, а якщо форма основного договору не встановлена, - у письмовій формі. Сторона, яка необгрунтовано ухиляється від укладення договору, передбаченого попереднім договором, повинна відшкодувати другій стороні збитки, завдані простроченням, якщо інше не встановлено попереднім договором або актами цивільного законодавства. Зобов`язання, встановлене попереднім договором, припиняється, якщо основний договір не укладений протягом строку (у термін), встановленого попереднім договором, або якщо жодна із сторін не направить другій стороні пропозицію про його укладення. Договір про наміри (протокол про наміри тощо), якщо в ньому немає волевиявлення сторін щодо надання йому сили попереднього договору, не вважається попереднім договором. Згідно зі статтею 657 ЦК України договір купівлі-продажу земельної ділянки, єдиного майнового комплексу, житлового будинку (квартири) або іншого нерухомого майна укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню, крім договорів купівлі-продажу майна, що перебуває в податковій заставі. Відповідно до частини першої статті 220 ЦК Українку разі недодержання сторонами вимоги закону про нотаріальне посвідчення договору такий договір є нікчемним. Згідно із ч. 1 ст.203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. З огляду на викладене, вказаний попередній договір про укладення договору купівлі-продажу житлового будинку від 13 жовтня 2020 року є нікчемним, оскільки не був нотаріально посвідченим, а п.4 щодо того, що договір купівлі-продажу житлового будинку мав бути нотаріально посвідченим не пізніше 20 листопада 2020 року (включно) та п.19, в якому вказано, що цей договір вважається укладеним і набуває чинності з моменту підписання сторонами, суперечить вимогам закону. Відповідно до частини першої статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутись до суду за захистом свого особистого або майнового права та інтересу. Згідно зі статтею 570 ЦК України завдатком є грошова сума або рухоме майно, що видається кредиторові боржником у рахунок належних з нього за договором платежів, на підтвердження зобов`язання і на забезпечення його виконання. Якщо не буде встановлено, що сума, сплачена в рахунок належних з боржника платежів, є завдатком, вона вважається авансом. Правові наслідки порушення або припинення зобов`язання, забезпеченого завдатком передбачені вимогами статті 571 ЦК України, зокрема: якщо порушення зобов`язання сталося з вини боржника, завдаток залишається у кредитора; якщо порушення зобов`язання сталося з вини кредитора, він зобов`язаний повернути боржникові завдаток та додатково сплатити суму у розмірі завдатку або його вартості; сторона, винна у порушенні зобов`язання, має відшкодувати другій стороні збитки в сумі, на яку вони перевищують розмір (вартість) завдатку, якщо інше не встановлено договором; у разі припинення зобов`язання до початку його виконання або внаслідок неможливості його виконання завдаток підлягає поверненню. За змістом наведених норм ЦК України завдаток є доказом існування зобов`язання, виконує платіжну функцію та є способом забезпечення виконання зобов`язання. Згідно з положеннями статей 546, 548 ЦК України завдатком може бути забезпечене лише дійсне зобов`язання, яке випливає із договору, укладеного сторонами. Відповідно до частини першої статті 635 ЦК України попереднім є договір, сторони якого зобов`язуються протягом певного строку (у певний термін) укласти договір в майбутньому (основний договір) на умовах, встановлених попереднім договором. Попередній договір укладається у формі, встановленій для основного договору, а якщо форма основного договору не встановлена, - у письмовій формі. Згідно зі статтею 657 ЦК України договір купівлі-продажу земельної ділянки, єдиного майнового комплексу, житлового будинку (квартири) або іншого нерухомого майна укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню, крім договорів купівлі-продажу майна, що перебуває в податковій заставі. Оскільки оспорюваний попередній договір, який би за своєю формою та змістом відповідав вимогам законодавства між [PERSON] та [PERSON] , як сторонами, укладено не було, а вони лише домовилися укласти такий договір у майбутньому, то передана [PERSON] грошова сума у загальному розмірі 282 400 грн., що на момент укладення попереднього договору по курсу НБУ складає 10 000 доларів США, є авансом, який підлягає поверненню, а не завдатком. Викладене узгоджується з правовим висновком Верховного Суду України, викладеним у постанові від 13 лютого 2013 року у справі № 6-176цс12, та Верховного Суду у постанові від 27 травня 2020 року у справі № 757/76875/17-ц (провадження № 61-13596св19). Згідно з положеннями частини другої статті 215 ЦК України нікчемний правочин є видом недійсних правочинів та є таким в силу вимог закону, тобто його недійсність прямо встановлена законом (частина перша статті 219, частина перша статті 220, частина перша статті 224 ЦК України тощо). З огляду на викладене у і разі наявності передбачених законом підстав вважати правочин нікчемним, суд, вказуючи про нікчемність правочину, одночасно застосовує наслідки недійсності нікчемного правочину, визначені в статті 216 ЦК України. Частиною першою статті 216 ЦК України передбачено, що недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов`язані з його недійсністю. У разі недійсності правочину кожна із сторін зобов`язана повернути другій стороні у натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину, а в разі неможливості такого повернення, зокрема тоді, коли одержане полягає у користуванні майном, виконаній роботі, наданій послузі, - відшкодувати вартість того, що одержано, за цінами, які існують на момент відшкодування. Вказана правова позиція викладена у постанові Верховного суду від 22 липня 2020 року у справі № 671/1812/18 (провадження № 61-13596св19). Таким чином, на підставі викладеного, суд приходить до висновку про підставність та обгрунтованість первинного позову, а тому, слід стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] 282 400 грн., що на момент укладення попереднього договору від 13.10.2020 р. по курсу НБУ складає 10\~000 доларів США коштів при застосуванні наслідків недійсності нікчемного правочину. Щодо пояснень відповідача-позивача на обгрунтування вимог зустрічного позову, про те, що укладений між сторонами договір є саме Попереднім договором і обидві сторони його частково виконали, а тому наявні усі підстави для визнання його дійсним, попри недотримання вимог щодо нотаріального посвідчення, то суд їх оцінює критично із наведених вище підстав. Твердження відповідача-позивача про те, що [PERSON] , як сторона договору, необґрунтовано ухилився від укладення договору купівлі-продажу, передбаченого попереднім договором, внаслідок чого також завдав йому моральної шкоди, не підтверджені належними та допустимими доказами, а відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. За таких обставин, суд не вбачає підстав для задоволення вимог зустрічного позову [PERSON] до [PERSON] про визнання попереднього договору від 13.10.2020 року дійсним та компенсацію моральної шкоди. Судові витрати розподіляються між сторонами відповідно до ст. 141 ЦПК України.

Outcome: approved