Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-18 00:00:00

21 жовтня 2014 року [PERSON] звернувся до суду з відповідним позовом, в якому просить в порядку спадкування за заповітом після смерті його матері [PERSON], визнати за ним право власності на житловий будинок з господарськими будівлями, що розташовані за адресою: [ADDRESS] Свої вимоги позивач мотивував тим, що [INFO] року померла його мати [PERSON]. Спадкове майно складається в тому числі з житлового будинку, [ADDRESS], який спадкодавцею було прийнято у спадок після смерті чоловіка, проте право у встановленому порядку зареєстровано не було та правовстановлюючий документ не отримано, в зв'язку з чим нотаріусом було вімовлено позивачу у видачі свідоцтва про право власності на спадкове майно. В даний час позивач змушений звернутися до суду, оскільки його право власності не визнається і він не може розпорядитися своєю власністю. У судове засідання позивач, відповідачі та представник третьої особи не з'явилися. Позивач надав заяву, в якій позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив справу розглядати за його відсутності. [PERSON] надав до суду заяву, відповідно до якої він не заперечує проти задоволення позову свого брата [PERSON], розгляд справи просив проводити за його відсутності. Представник відповідача [PERSON] письмово повідомила суд, що позовні вимоги визнає у повному обсязі, просить справу розглядати за відсутності представника сільради. Представник третьої особи реєстраційної служби Золочівського районного управління юстиції Харківської області Богач Ю.І. так само надала суду заяву про розгляд справи за їх відсутності. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази у їх сукупності, встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. [INFO] року у родині [PERSON] та [PERSON] народився син [PERSON], про що 22 грудня 1950 року Золочівською селищною радою Харківської області у книзі записів актів громадянського стану про народження зроблено запис за №251 та того ж дня видано відповідне свідоцтво серії [NUMBER] 30 жовтня 1999 року [PERSON] отримала свідоцтво про право на спадщину за законом, як спадкоємець за законом після смерті свого чоловіка [PERSON], що помер [INFO] року, спадкове майно, на яке було видано свідоцтво складалося з житлового будинку з господарськими будівлями, що розташовані за адресою [ADDRESS] Вказане свідоцтво серії АВА№759664 було видано в.о. державного нотаріуса Золочівської державної нотаріальної контори Харківської області Пендюріною І.В. в рамках спадкової справи №211/99 та зареєстровано у реєстрі №948. Свідоцтво містить позначку про необхідність його реєстрації у відповідних відділах технічної інвентаризації та селищної ради. Проте відміток про відповідну реєстрацію не містить. В ході інвентаризації КП «Архітектурно-інвентаризаційним бюро Золочівського району» встановлено, що житловий будинок [ADDRESS] 1968 року побудови, загальною площею 55,9 квадратні метри, житловою 54,1 квадратні метри, складається з приміщень: коридору площею 2,8 квадратні метри, кухні площею 8.4 квадратні метри, трьох житлових кімнат площею 18.4, 7.8 та 12,5 квадратні метри, санвузла площею 4.2 квадратні метри, та господарських будівель веранди літ «б», тамбуру літ «а», літньої кухні літ «Б», сараїв літ «Г», «Д», «Ж», «З», «И», гаражу літ «Е», погребу літ «В», вбиральні літ «К» огорожі №1-3, колодязю №4, що підтверджується даними наданого суду технічного паспорту на будинок від 10 червня 2013 року (інвентаризаційна справа №331). Положеннями ст. 548 ЦК Української СРСР 1963 року визначено, що спадщина належить спадкоємцю з моменту відкриття спадщини. Оскільки ЦК Української СРСР 1963 року не пов'язує виникнення права власності на спадкове майно із його державною реєстрацією, таким чином, суд доходить висновку, що [PERSON], як спадкоємець за законом після смерті чоловіка [PERSON] володіла житловим будинком [ADDRESS] на праві власності, що підтверджується свідоцтвом про право на спадкове майно, з моменті відкриття спадщини тобто з [INFO] року. [INFO] року у віці 89 років померла [PERSON], про що Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Золочівського районного управління юстиції Харківської області 12 листопада 2014 року складено актовий запис №175 та того ж дня видано відповідне свідоцтво серії [NUMBER] Згідно довідки Золочівської державної нотаріальної контори Харківської області №1976/01-16 від 25.11.2014 року після смерті [PERSON], було заведено спадкову справу №107/2014 із заявою про прийняття спадщини 30 квітня 2014 року звернувся [PERSON], заяви про прийняття більше не надходили. Заяву про відмову від спадщини подав [PERSON]. Свідоцтва про право на спадщину не видавалися. 08 липня 2014 року постановою в.о. державного нотаріуса Золочівської державної нотаріальної контори Харківської області [PERSON] відмовлено [PERSON] у видачі свідоцтва про право власності на спадщину на житловий будинок [ADDRESS] з мотивів відсутності правовстановлюючого документу на спадкове майно. Положеннями ч. 2 ст. 1223 ЦК України встановлено, що у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Статтею 1261 ЦК України, перелічено коло осіб, що входять до першої черги спадкоємців, так право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Стаття 1268 ЦК України встановлює умови прийняття спадщини, так спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який протягом 6 місячного строку подав заяву про прийняття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Частиною 4 ст. 174 ЦПК України встановлено, що у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Таким чином, суд вважає доведеною ту обставину, що позивач, подавши заяву про прийняття спадщини, є таким, що прийняв спадщину. Відповідачі проти задоволення позову не заперечували, про що надав суду відповідну письмову заяву. За таких обставин, суд, вважаючи, що визнання позову відповідачами не суперечить закону та не порушує права та інтереси інших осіб, одночасно доходить висновку, що до позивача перейшло право власності на будинок [ADDRESS], якими за життя володіла його мати [PERSON], як до спадкоємця за законом першої черги, що прийняв спадщину, подавши відповідну заяву. Інші спадкоємці від прийняття спадщини відмовилися. Проте спадкодавець [PERSON] не здійснила державну реєстрацію спадкового майна, в зв'язку з чим їй не було видано правовстановлюючого документу в розумінні положень Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» від 01 липня 2004 р. №1952-ІV, що в даний час унеможливлює нотаріальне оформлення спадщини.

Outcome: approved