Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-16 00:00:00

20.02.2015 року заступник прокурора м. Чернігова звернувся до суду з позовом в інтересах [PERSON] про виселення відповідачів з квартири [ADDRESS] з підстав, передбачених статтею 391 ЦК України та статтями 116, 157 ЖК Української РСР. В обґрунтування позову заступник прокурора м. Чернігова послався на систематичне порушення відповідачами правил співжиття, що робить неможливим для позивача спільне проживання з ними в одній квартирі. Крім того зазначає, що вжиті правоохоронними органами до відповідачів заходи запобігання виявилися безрезультативними. У судовому засіданні прокурор прокуратури м. Чернігова і позивач заявлені вимоги підтримали та наполягали на їх задоволенні. Відповідачі позов не визнали. Вони не заперечували існування неприязних стосунків з позивачем, проте стверджували, що саме вона є ініціатором усіх сварок, що виникають між ними. В зв'язку з цим, відповідачі просили в задоволенні позову відмовити. Судом встановлено такі факти і відповідні їм правовідносини. Позивач є власником квартири [ADDRESS] (далі - квартира), в якій, крім неї, проживають відповідачі (а. с. 10 - 12). Як убачається з матеріалів справи (а. с. 13 - 20, 22) протягом 2012 - 2014 рр. позивач сім разів зверталася до правоохоронних органів м. Чернігова зі скаргами на протиправні дії щодо неї з боку відповідача [PERSON], з приводу вчинення ним сварок, образ, погроз фізичною розправою та завдання тілесних ушкоджень, за наслідками перевірки яких з відповідачем проводилися профілактичні бесіди та виносилися протоколи офіційного застереження про недопущення насильства в сім'ї. Крім того, протягом того ж періоду позивач двічі зверталася до правоохоронних органів м. Чернігова зі скаргами на протиправні дії щодо неї з боку відповідача [PERSON], з приводу вчинення нею сварок, образ, погроз фізичною розправою, за наслідками перевірки яких з відповідачем проводилися профілактичні бесіди та виносилися протоколи офіційного застереження про недопущення насильства в сім'ї. Таким чином, систематичне порушення відповідачами правил співжиття, які роблять неможливим спільне проживання з ними позивача, а також застосування до них заходів запобігання, які виявилися безрезультатними і не вплинули на поведінку відповідачів, підтверджується належними доказами, які відповідачами не спростовано, а тому вважається доведеним. Відповідно до статті 157 ЖК Української РСР членів сім'ї власника жилого будинку (квартири) може бути виселено у випадках, передбачених частиною першою статті 116 цього Кодексу. Виселення провадиться в судовому порядку без надання іншого жилого приміщення. У свою чергу, частиною першою статті 116 Кодексу передбачено виселення з жилого приміщення осіб, які систематичним порушенням правил співжиття роблять неможливим для інших проживання із ними в одній квартирі чи в одному будинку, коли заходи запобігання і громадського впливу виявилися безрезультатними. За таких обставин, відповідачі підлягають виселенню з квартири позивача без надання їм іншого жилого приміщення з підстав, встановлених статтями 116, 157 ЖК Української РСР. Посилання прокурором на норми ЦК України, як на додаткову підставу для виселення відповідачів з квартири, є зайвими, оскільки в силу положень статті 9 ЖК Української РСР позбавлення людини житлових прав можливе лише у випадах і порядку, передбачених цим Кодексом. Таким чином, заявлений позов підлягає частковому задоволенню.

Outcome: partial