Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-23 00:00:00

21.01.2020 [PERSON] звернувся до Миргородського міськрайонного суду Полтавської області із вищезазначеним позовом, посилаючись на те, що [INFO] померла його бабуся - [PERSON]. При житті вона була власницею будинковолодіння по [ADDRESS] , яке складається з житлового будинку «А-1», житловою площею 32,5 кв.м., загальною площею 54,1 кв.м., а також прибудови «а», літньої кухні-гаражу «Б», прибудови до літньої кухні «б», погребу «В», сараю «Г», навісу «Д», навісу «Е», альтанки «Ж», господарських споруд №2-7, загальною вартістю на даний час 139465 грн.. Свідоцтво про право власності на даний будинок вона отримати не встигла, хоча рішення виконавчого комітету Великобайрацької сільської ради про оформлення права власності на її будинок було прийняте. Земельна ділянка, призначена для обслуговування даного будинковолодіння не приватизована. [PERSON] при житті склала заповіт, згідно якого даний будинок та все інше майно заповідача позивачу [PERSON]. Після смерті спадкодавця [PERSON] прийняв спадщину, про що свідчить витяг про реєстрацію у спадкову реєстрі. Коли позивач звернувся до нотаріуса з приводу оформлення спадщини на будинок, йому було відмовлено в цьому відповідною постановою по причині відсутності правовстановлюючого документу, що підтверджує право власності померлої спадкодавиці на нього, та було рекомендовано в судовому порядку визнати право власності на це спадкове майно. Позивач просив суд: -встановити факт належності будинковолодіння по [ADDRESS] на праві власності громадянці [PERSON] , яка померла [INFO] ; -визнати за [PERSON] , [INFO] , в порядку спадкування за заповітом після померлої [INFO] [PERSON] право власності на будинковолодіння по [ADDRESS] , яке складається з житлового будинку «А-1», житловою площею 32,5 кв.м., загальною площею 54,1 кв.м., а також прибудови «а», літньої кухні-гаражу «Б», прибудови до літньої кухні «б», погребу «В», сараю «Г», навісу «Д», навісу «Е», альтанки «Ж», господарських споруд №2-7 (а.с.2-4). На судовий розгляд справи позивач [PERSON] не з`явився, але направив на адресу суду заяву про проведення розгляду справи у підготовчому судовому засіданні у його відсутності. Позов підтримав, уточнивши адресу розташування спірного будинковолодіння: [ADDRESS] . В судове засідання відповідач Великобайрацька сільська радасвого представника не направила, проте звернулася до суду з клопотанням зі змісту якого вбачається, що вона не заперечує проти задоволення позову, розгляд справи просила провести у відсутність представника сільської ради (а.с.27). Третя особа - Державна архітектурно-будівельна інспекція України в судове засідання свого представника не направила. Установа була належним чином повідомлена про дату, час і місце судового засідання (а.с.29). Згідно ч. 3 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Суд, дослідивши та проаналізувавши матеріали справи, вважає що заявлений позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Встановлено, що [INFO] померла [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а.с.5). На момент смерті вона була власницею будинковолодіння по [ADDRESS] , яке складається з житлового будинку «А-1», житловою площею 32,5 кв.м., загальною площею 54,1 кв.м., а також прибудови «а», літньої кухні-гаражу «Б», прибудови до літньої кухні «б», погребу «В», сараю «Г», навісу «Д», навісу «Е», альтанки «Ж», господарських споруд №2-7, дані обставини підтверджуються: технічним паспортом на будинок садибного типу з господарськими будівлями (а.с.6-10), випискою з погосподарської книги №08 селища Декабристів Великобайрацької сільської ради Миргородського району Полтавської області №312 від 08.08.2019 (а.с.11), довідкою ДКП «Миргородтехінвентаризація» від 21.01.2020 №481/1 (а.с.13), рішенням про зміну поштової адреси №15 від 11.06.2018 (а.с.12). Земельна ділянка, призначена для обслуговування даного будинковолодіння не приватизована. Згідно заповіту посвідченого секретарем Великобайрацької сільської ради народних депутатів 16.05.1997, [PERSON] заповіла належний їй будинок з надвірними побудовами та все інше майно позивачу - [PERSON] (а.с.16). Постановою приватного нотаріуса Миргородського районного нотаріального округу Полтавської області Карбан Є.А. від 31.08.2019 [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом після померлої [INFO] рідної бабусі - [PERSON] , на житловий будинок з господарськими будівлями та споруди, що розташований за адресою: [ADDRESS] , у зв`язку з відсутністю правовстановлюючого документу на вищезазначене майно (а.с.18). Як вбачається зі змісту довідки ДКП «Миргородтехінвентаризація» від 21 січня 2020 року №481/1, станом на 31.12.2012 за даними інвентаризаційної справи право власності на житловий будинок з надвірними побудовами, що розташований за адресою: [ADDRESS] не зареєстровано. 25.09.2019 було проведено інвентаризацію та оцінку будинковолодіння, загальна вартість якого згідно оцінки складає 139465 грн. (а.с.13). Згідно виписки з погосподарської книги №08 селища Декабристів Великобайрацької сільської ради Миргородського району Полтавської області №312 від 08.08.2019 в домосподарстві, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , проживала та була зазначена головою господарства - [PERSON] , [INFO]. Крім того, до списку членів господарства відноситься і її онук - [PERSON] , [INFO] (а.с.11). Як вбачається зі змісту рішення виконавчого комітету Великобайрацької сільської ради від 11.06.2018 №15 «Про зміну поштової адреси житлового будинку», змінено поштову адресу житлового будинку, який знаходився у власності [PERSON] , з [ADDRESS] » (а.с.12). Відповідно до технічного паспорту на будинок садибного типу з господарськими будівлями, будинковолодіння по [ADDRESS] , складається з житлового будинку «А-1», житловою площею 32,5 кв.м., загальною площею 54,1 кв.м., а також прибудови «а», літньої кухні-гаражу «Б», прибудови до літньої кухні «б», погребу «В», сараю «Г», навісу «Д», навісу «Е», альтанки «Ж», господарських споруд №2-7 (а.с.6-10). На даний час отримати правовстановлюючі документи на вказане майно не можливо через смерть спадкодавця, оскільки його цивільна правоздатність, як, фізичної особи, припинена у момент його смерті (ч. 4 ст. 25 ЦК України). Відповідно до ст.ст.1216, 1217 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до іншої особи (спадкоємця). Спадкування здійснюється за заповітом або законом. Відповідно до ст.ст. 1268, 1273 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженнями. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Згідно до ст.ст.316, 317, 319, 321 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Ст.17 Загальної декларації прав людини, передбачено - ніхто не може бути безпідставно позбавлений свого майна. Згідно ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Суду як джерело права. Відповідно до ст. 1 Першого протоколу Конвенції кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Поняття власності чи «майна» за ст.1 Першого протоколу Конвенції тлумачиться дуже широко, охоплює цілу низку інтересів економічного характеру. За рішеннями Європейського суду з прав людини «майном» в розумінні статті 1 Протоколу 1 до Конвенції вважається законне і обґрунтоване очікування набуття майна або майнового права. Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Згідно п.1 ч. 2 ст. 16 ЦК України одним із способів захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права Відповідно до роз`яснень, що містяться в п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року N 7 «Про судову практику у справах про спадкування», за наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Згідно з п.9 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності громадян на жилий будинок» від 04.10.1991 №7, право власності на жилий будинок, збудований громадянином на відведеній в установленому порядку земельній ділянці і прийнятий в експлуатацію, виникає з часу його реєстрації у виконкомі місцевої ради. Відповідно до Закону УРСР «Про сільську Раду народних депутатів трудящих УРСР» від 02 червня 1968 року, кожна сільська рада вела погосподарські книги. В заглавній частині особистого рахунку записувались прізвище, ім`я по батькові глави сім`ї, на ім`я якого відкрито особовий рахунок, він і був власником будинку, іншим чином реєстрація власності в сільській місцевості передбачена не була за виключенням договорів дарування* міни, купівлі-продажу, пожиттєвого утримування, спадкування. Згідно Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 №7 «Про судову практику у справах про спадкування», записи у погосподарських книгах визнавались в якості актів органів влади (публічних актів), що підтверджують право приватної власності. При вирішенні питання щодо визнання права власності на житлові будинки, споруди у порядку спадкування, записи у погосподарських книгах оцінюються у сукупності з іншими доказами, наприклад, ухваленими органами місцевого самоврядування рішеннями про оформлення права власності громадян на будинки, технічним паспортом на будівлі, документами про відведення в установленому порядку земельних ділянок під забудову тощо. Відповідно до ст.315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту: родинних відносин між фізичними особами; перебування фізичної особи на утриманні; каліцтва, якщо це потрібно для призначення пенсії або одержання допомоги по загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню; реєстрації шлюбу, розірвання шлюбу, усиновлення; проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу; належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті; народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження; смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті; смерті особи, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави вважати її загиблою від певного нещасного випадку внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру. У судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Враховуючи перевірені у судовому засіданні докази, суд вважає доведеним факт належності спадкодавцю [PERSON] на праві власності будинковолодіння розташованого по [ADDRESS] , а тому вищезазначений будинок садибного типу з господарськими будівлями входить до складу спадщини після її смерті. У зв`язку з тим, що правовстановлюючі документи у позивача на вищевказане майно відсутні, тому, з метою оформлення спадщини, необхідно визнати за спадкоємцем за заповітом [PERSON] право власності на будинковолодіння, розташоване по [ADDRESS] , що складається з житлового будинку «А-1», житловою площею 32,5 кв.м., загальною площею 54,1 кв.м., а також прибудови «а», літньої кухні-гаражу «Б», прибудови до літньої кухні «б», погребу «В», сараю «Г», навісу «Д», навісу «Е», альтанки «Ж», господарських споруд №2-7. З огляду на вищевикладене, беручи до уваги всі встановлені судом факти і відповідні їм правовідносин, належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] підлягають до задоволення. У зв`язку з тим, що позивач не заявляє вимоги про стягнення з відповідача на його користь судових витрат, суд,

Outcome: approved