Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-17 00:00:00

21 серпня 2014 року позивач звернувся до Березнегуватського районного суду Миколаївської області з позовом до відповідачки про стягнення заборгованості за кредитним договором. В позові зазначив, що 20 червня 2008 року між ЗАТ КБ «ПриватБанк» та відповідачкою було укладено договір № NKBWNN00000003 про надання кредиту в розмірі 10000 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом, в розмірі 36 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Згідно умов договору він складається із заяви позичальника та умов надання споживчого кредиту «Розстрочка» (стандарт). Відповідачка зобов'язань по сплаті кредиту, з урахуванням розміру відсотків, не виконала, платежі у визначеному розмірі та у встановлений термін не вносила, станом на 18 липня 2014 року, з урахуванням судового наказу Березнегуватського районного суду від 22 вересня 2009 року, її заборгованість склала 58229,97 грн. Протягом розгляду справи позивач направив до суду заяву про зменшення позовних вимог, в якій, з урахуванням зазначеного судового наказу Березнегуватського районного суду, просив стягнути з відповідачки 57018,95 грн., з яких 3386,98 грн. - заборгованість за відсотками, 233,23 грн. - заборгованість по комісії та 53398,74 грн. - пеня за несвоєчасне виконання зобов'язань. Представник позивача в судове засідання не з'явився, направив заяву про слухання справи у його відсутність та підтримання позовних вимог в зменшеному розмірі. Відповідачка в судове засідання також не з'явилася, направила заяву про розгляд справи за її відсутності та визнання позовних вимог позивача в частині основного боргу. Дослідивши докази у справі, суд встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. 20 червня 2008 року між ЗАТ КБ «ПриватБанк» правонаступником якого є позивач та відповідачкою було укладено кредитний договір № NKBWNN00000003 про отримання кредиту в розмірі 10 000 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом, в розмірі 3 % на місяць на суму залишку заборгованості за кредитом, щомісячної комісії в розмірі 0,2 % на плановий залишок по кредиту, з кінцевим терміном повернення 17 червня 2011 року. Зазначений договір складається із заяви позичальника та умов надання споживчого кредиту «Розстрочка» (стандарт) (а.с.9-12). Згідно п.5.1. умов надання споживчого кредиту «Розстрочка» (стандарт), при порушенні позичальником будь-якого із зобов'язань, передбачених заявою та даних умов, банк має право нарахувати, а позичальник зобов'язується сплатити банку пеню в розмірі 0,5 % від суми простроченого платежу за кожен день прострочення. На виконання вищевказаних умов кредитного договору банк передав відповідачці кредит, однак остання не виконала взятих на себе зобов'язань, не сплатила у встановлений строк суму щомісячних платежів, проценти за користування кредитом та комісію. Станом на 18 липня 2014 року їй нараховано заборгованість за вказаним кредитним договором в розмірі 58229,97 грн., з яких 9251,49 грн. заборгованість за кредитом, 6218,62 грн. заборгованість за відсотками, 395,76 грн. заборгованість за комісією, 56651,63 грн. пеня, 250,00 грн. - штраф фіксована частина, 2760,95 грн. - штраф процентна складова, з вирахуванням 17298,48 грн., стягнутих судовим наказом (а.с.5-6). Із зазначеної заборгованості, з врахуванням судового наказу Березнегуватського районного суду Миколаївської області 22 вересня 2009 року, позивач просить стягнути з відповідачки заборгованість в розмірі 57018,95 грн., з яких 3386,98 грн. - заборгованість за відсотками, 233,23 грн. - заборгованість по комісії та 53398,74 грн. - пеня за несвоєчасне виконання зобов'язань (а.с.4,25). Відповідачка суму заборгованості перед позивачем в добровільному порядку не сплачує. Суд вважає, що між сторонами мають місце цивільно-правові відносини із зобов'язального права по кредитному договору. Відповідно до ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ч. 1 ст. 1054 зазначеного Кодексу за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов'язуються надати грошові кошти позичальникові в розмірі та на умовах встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. З огляду на викладене, враховуючи, що відповідачка порушила умови кредитного договору та не в повному обсязі розраховувалася з позивачем за кредитом, суд дійшов висновку, що позовна заява є обґрунтованою i підлягає задоволенню, в частині вимог про стягнення заборгованості за відсотками - 3386,98 грн. та заборгованості по комісії - 233,23 грн. Щодо вимог про стягнення з відповідачки пені, то ч. 3 ст.551 ЦК України визначає, що розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення. Згідно заяви позивача про зменшення позовних вимог, його збитки внаслідок порушення відповідачкою зобов'язань за даним кредитним договором, становлять 3620,21 грн., які складаються із заборгованості за відсотками та комісією. За такого, вимоги позивача про стягнення з відповідачки пені, в розмірі 53398,74 грн. за порушення нею зобов'язань, підлягають частковому задоволенню в розмірі збитків, які становлять 3620,21 грн. Відповідно до ст.88 ЦПК України суд покладає на відповідачку обов'язок по відшкодуванню позивачу судового збору пропорційно задоволеним позовним вимогам.

Outcome: partial