overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-21 00:00:00

21.04.2015 року заявник звернувся до суду з заявою про встановлення факту родинних відносин. В обґрунтування своїх вимог заявник зазначив, що 06.04.2015 року помер її чоловік [PERSON], після смерті якого відкрилася спадщина у вигляді квартири за адресою: [ADDRESS]. При переході на пенсію чоловіка, працівник Пенсійного фонду України в м.Дзержинську попередив, що зв'язку з помилками у свідоцтві про одруження серія ЯР №926958 від 19.08.1954 року, а саме замість прізвища [PERSON] та [PERSON] вказано прізвища [PERSON], [PERSON] та замість імені [PERSON] вказано [PERSON], їй буде відмовлено у нарахуванні пенсії. Не маючи можливості перейти на пенсійне забезпечення померлого чоловіка та в подальшому спадкувати спадщину, заявник звернувся до суду з заявою про встановлення факту родинних відносин. Заявник [PERSON] наполягала на задоволенні позовних вимог, надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності. Представник заінтересованої особи Дзержинської міської ради, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, просив ухвалити рішення відповідно до діючого законодавства. Представник заінтересованої особи Управління Пенсійного фонду України в м.Дзержинську Донецької області, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, просив ухвалити рішення відповідно до діючого законодавства. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. У відповідності з ч. 1 п. 5 ст. 234, п. 1 ч. 1 ст. 256 Цивільного процесуального кодексу України суди розглядають справи про встановлення фактів родинних відносин між фізичними особами при неможливості відновлення втрачених документів. Згідно паспорта громадянина України ВВ362114 прізвище, імя та по-батькові заявника «Брагінська Антоніна Данилівна» (а.с. 5). Згідно до свідоцтва про народження ЯЛ №358045, на російській мові «Брагинский Леонид Аронович» народився 13.10.1935 року (а.с 6). Згідно до свідоцтва про одруження І-ЯР №926958, шлюб укладено між [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], після реєстрації шлюбу [PERSON] присвоєно прізвище «Брагинська» (а.с.7). З диплома Ц №329289 вбачається, що на російській мові «Брагинский Леонид Аронович» та на українській «Брагінський Леонід Аронович» є однією особою (а.с. 8). Згідно дублікату картки фізичної особи-платника податків, [PERSON] народився 13.10.1935 року (а.с. 9). Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про те, що померлий 06.04.2015 року [PERSON] є чоловіком [PERSON], [INFO], а розбіжності у написанні прізвищ та імя заявника з свідоцтвом про одруження І-ЯР №926958 виникли внаслідок перекладу з російської на українську мову. За таких обставин, суд доходить висновку про те, що факт родинних відносин обґрунтований та доведений, а тому заяву [PERSON], заінтересовані особи - Дзержинська міська рада, Управління Пенсійного фонду України в м.Дзержинську Донецької області, про встановлення факту родинних відносин слід задовольнити.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-14 00:00:00

21.04.2015 року на адресу Шевченківського районного суду м.Києва надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу, у якій позивач просить розірвати шлюб з відповідачкою, посилаючись на те, що спільне життя в них не склалося в зв'язку з втратою порозуміння. В теперішній час сім'я розпалася остаточно, подружні стосунки не підтримуються. В судовому засіданні позивач підтримав заявлені позовні вимоги, просив позов задовольнити. Відповідачка не заперечувала проти розірвання шлюбу, зазначила, що проживає з позивачем окремо з травня 2014 року, з цього часу не веде з ним спільне господарство та не підтримує подружні стосунки. Вислухавши позивача та відповідачку, дослідивши зібрані в справі докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Перевіряючи обставини справи судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 13.08.2010 року у відділі реєстрації актів цивільного стану Шевченківського районного управління юстиції у м.Києві, актовий запис [NUMBER] (а.с.7) Від шлюбу сторони мають малолітню доньку [PERSON], [INFO] (а.с.6). В судовому засіданні позивач та відповідачка додатково до викладеного в позові пояснили, що між подружжям постійно виникали конфлікти та суперечки, що в кінцевому результаті призвело до фактичного припинення шлюбних відносин з травня 2014 року. На даний момент ведення спільного господарства та сумісне проживання припинено. Від примирення сторони відмовилися. Майнового спору та спору щодо місця проживання дитини на даний час у сторін немає. Дитина після розірвання шлюбу буде проживати з відповідачкою. Враховуючи викладене, суд вважає збереження сім'ї неможливим, а тому позов підлягає задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-13 00:00:00

21.04.2015 року позивач [PERSON] звернулась до суду із позовом до [PERSON] про стягнення аліментів, вказуючи на те, що вона з відповідачем перебувала у зареєстрованому шлюбі, який рішенням Новотроїцького районного суду Херсонської області від 21.11.2013 року розірвано. Від даного шлюбу мають неповнолітню дитину: сина [PERSON], [INFO]. Відповідач у добровільному порядку матеріальної допомоги на утримання дитини не надає. Позивачка просить стягнути з відповідача на неповнолітню дитину аліменти в розмірі 1/4 частини заробітку, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дітей певного віку щомісячно до досягнення дитиною повноліття. Позивачка в судове засідання не з'явилася, надала до суду заяву з проханням слухати справу без її участі, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, наполягає на їх задоволенні. Відповідач в судове засідання не з'явився, надав до суду заяву з проханням слухати справу без його участі, позовні вимоги визнає, проти їх задоволення не заперечує. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 12.02.2009 року батьком неповнолітньої дитини [PERSON], [INFO] є [PERSON]. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Як слідує з матеріалів справи, шлюб між сторонами розірвано, проживають вони окремо, малолітня дитина проживає з позивачкою, відповідач у добровільному порядку матеріальної допомоги на утримання дитини не надає. Таким чином, оскільки відповідач не заперечує проти стягнення з нього аліментів на утримання сина, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. Судові витрати відносяться за рахунок відповідача відповідно до ст. 88 ЦПК, оскільки вимоги позивача задоволені повністю. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-27 00:00:00

21.04.2015 року позивач звернувся до суду з вказаним позовом, обґрунтовуючи його тим, що перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі, від шлюбу мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], на даний час сімя розпалася, протягом тривалого часу не підтримують подружніх стосунків, проживають окремо вже деякий час, мають окремі бюджети, не ведуть спільного господарства, шлюб носить формальний характер, примирення неможливо, тому просить шлюб розірвати. Позивач [PERSON] в судове засідання не зявився, про день, час та місце проведення судового засідання повідомлений належним чином, до суду надав заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявилась, про день, час та місце проведення судового засідання повідомлена належним чином, до суду надійшла заява про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги визнає в повному обсязі, строк на примирення просить не надавати. За ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 20 червня 2008 року в відділі реєстрації актів цивільного стану Білоцерківського міськрайонного управління юстиції Київської області, актовий запис № 539, від шлюбу мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], протягом тривалого часу сімейно шлюбні стосунки не підтримують, не ведуть спільного господарства, спроби до примирення позитивного результату не дали, сімя розпалась остаточно і подальше перебування сторін у шлюбі суперечить їх інтересам. Дані обставини не заперечуються сторонами. Визнання відповідачем позову не суперечить закону і не порушує права, свободи та інтереси інших осіб. Отже, суд прийшов до висновку, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню. Згідно ст. ст. 79, 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Позивач сплатила при подачі позову до суду 243,60 грн., тому суд стягує з відповідача на користь позивача дану суму судових витрат. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-04 00:00:00

21.04.2015 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, в якому зазначив, що з 27.12.2011 року перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Від шлюбу мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO] . На даний час шлюбні відносини не підтримують, сумісного господарства не ведуть. Шлюбні відносини не склалися, оскільки в подружньому житті постійно виникали сварки, на підставі того, що вони мають різні погляди на життя. Суперечки про розподіл сумісно набутого майна поки що не виникає. Згоди у подальшому утриманні та місці проживання дитини дійшли у добровільному порядку. Позивач до судового засідання не з'явилася, надала заяву з проханням розглянути справу у її відсутність, наполягала на розірванні шлюбу. Відповідач до судового засідання не з'явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, не заперечував проти розірвання шлюбу. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про доцільність розірвання шлюбу, оскільки встановлено та підтверджено матеріалами справи, що подальше сумісне проживання сторін та збереження шлюбу є неможливими. Відповідно ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-12 00:00:00

21.04.2015 року позивач звернувся з позовом про стягнення з відповідача 11876,66 грн. шкоди, спричиненої безобліковим користування електроенергією, яке було виявлено 13.11.2014 року працівниками Первомайської філії ПАТ Миколаївобленерго під час перевірки оселі відповідача за адресою вул. Маршала Жукова, 66/1 в м. Первомайськ Миколаївської області, а саме: самовільне підключення електроустановок, струмоприймачів до електричної мережі енергопостачальника, відкритою електричною проводкою без приладу обліку, що можливо виявити під час проведення контрольного огляду приладу обліку, в звязку з чим було складено акт В 2239 та нарахована шкода за період з 13.11.2013 року по 13.11.2014 року в сумі 11876,66 грн. Просить стягнути вказану суму, а також судові витрати. В судовому засіданні представник позивача позов підтримала повністю і просила його задовольнити. Відповідач в судовому засіданні позов не визнав та пояснивши, що хоча дійсно він мешкав тимчасово в будинку по вул. Маршала Жукова, 66/1 в м. Первомайськ Миколаївської області і користувався самовільним підключенням до електромережі, але це було лише три дні до перевірки і шкоди на таку суму, яку просить стягнути позивач він не заподіяв. Суд, вислухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного. Ст. 60 ч.1 ЦПК України передбачає, що кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Ст. 1166 ч. ч. 1, 2 ЦК України передбачає, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. На підставі викладеного, суд знаходить що так як позов підтверджено ксерокопіями акту В 2293 від 13.11.2014 року «Про порушення Правил користування електричною енергією для населення» (а.с.2), випискою з особового рахунку відповідача (а.с.5), протоколом засідання комісії філії ПАТ «Миколаївобленерго» Первомайського району по вказаному акту (а.с.3) та поясненнями свідків [PERSON], [PERSON] та [PERSON], які будучи працівниками Первомайської філії ПАТ Миколаївобленерго» підтвердили в судовому засіданні, що відповідач не оспорював факт порушення правил користуваннія електричною енергією але не погоджувався із сумою нарахованої шкоди, вважаючи її завеликою, проти чого відповідач заперечень та відповідних доказів не надав, а тому суд знаходить доведеними позовні вимоги та підлягаючими задоволенню. На підставі ст. 88 ч.1 ЦПК України з відповідача на користь позивача необхідно стягнути 243,60 грн. судового збору.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-01 00:00:00

21.04.2015 року позивач звернувся з позовом про стягнення з відповідача 6408,10 грн. шкоди, спричиненої безобліковим користування електроенергією, яке було виявлено 02.12.2014 року працівниками Первомайської філії ПАТ Миколаївобленерго під час перевірки оселі відповідача за адресою вул. Будівельна, 48/10 в м. Первомайськ Миколаївської області, а саме: самовільне підключення електроустановок, струмоприймачів до електричної мережі іншого споживача власника мережі відкритою електричною проводкою без приладу обліку, що можливо виявити під час проведення контрольного огляду приладу обліку в звязку з чим було складено акт В 3614 та нарахована шкода за період з 02.06.2014 року по 02.12.2014 року в сумі 7808,10 грн. Відповідачем сплачено 1400 грн. в рахунок відшкодування шкоди, а 6408,10 грн. залишається несплаченими, тому і просять стягнути вказану суму, а також судові витрати. В судове засідання представник позивача не зявилась, а надала заяву в якій позов підтримала повністю і просила його задовольнити, та погоджувалась на заочний розгляд справи. Відповідач в судове засідання повторно не зявився, хоча про розгляд справи був повідомлений належним чином, заперечень та відповідних доказів по суті позову не надав. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного. Ст. 60 ч.1 ЦПК України передбачає, що кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Ст. 1166 ч. ч. 1, 2 ЦК України передбачає, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. На підставі викладеного, суд знаходить що так як позов підтверджено ксерокопіями акту В 3614 від 02.12.2014 року «Про порушення Правил користування електричною енергією для населення» (а.с.3), протоколом засідання комісії філії ПАТ «Миколаївобленерго» Первомайського району по вказаному акту ( а.с.5), проти чого відповідач заперечень та відповідних доказів не надав, а тому суд знаходить доведеними позовні вимоги та підлягаючими задоволенню. На підставі ст. 88 ч.1 ЦПК України з відповідача на користь позивача необхідно стягнути 243,60 грн. судового збору.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-27 00:00:00

21.04.2015 року позивач звернувся з позовом про стягнення з відповідача заборгованості у розмірі 13382,89 грн. за кредитним договором № б/н від 18.01.2011 року та судових витрат - 243,60 грн. Підставою позову явилось те, що 18.01.2011 року відповідач отримав кредит в розмірі 5000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 30% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Щодо зміни кредитного ліміту банк керується п.п. 2.1.1.2.3, 2.1.1.2.4 «Умов та правил надання банківських послуг», де зазначено, що клієнт дає свою згоду, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням банку, який в будь-який момент може змінити (зменшити або збільшити) кредитний ліміт. Відповідач підтвердив свою згоду на це, підписавши заяву разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг», «Правилами користування платіжною карткою» та «Тарифами банку», що складає між ним та Банком Договір, про що свідчить підпис відповідача у заяві. Банк свої зобов'язання виконав, а відповідач свої зобов'язання не виконує і на 28.02.2015 року має заборгованість у сумі 13382,89 грн., яка складається: 4995 грн. - заборгованість за кредитом, 5824,42 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом, 1450 грн. -заборгованість за пенею та комісією, а також штрафи відповідно до п.2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг: 500 грн. штраф (фіксована частина), 613,47 грн. - штраф (процентна складова). Представник Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» в судове засідання не з'явився, надав заяву в якій позов підтримав повністю і просив його задовольнити, не заперечує проти винесення заочного рішення по справі, а справу просить слухати у його відсутність. Відповідач в судове засідання повторно не з'явився, про причини неявки суд не повідомив, заперечень по суті позову не надав, хоча про розгляд справи був повідомлений належним чином. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного. Ст. 60 ч.1 ЦПК України передбачає, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Відповідно до вимог ст. 60 ч. 1 ЦПК України суд знаходить, що копіями анкети-заяви позичальника № б/н від 18.01.2011 року (а.с.4), довідкою про умови кредитування з використанням кредитки «Універсальна, 55 днів пільгового періоду» (а.с.5-6), Витягу з Умов та правил надання банківських послуг (а.с.7-30), підтверджено отримання відповідачем кредиту у позивача, а розрахунком заборгованості ( а.с.3) підтверджено розмір заборгованості, а тому позовні вимоги підлягають задоволенню в силу ст. ст. 526, 589, 610, 625, 1050, 1054 ЦК України. На підставі ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача необхідно стягнути понесені останнім судові витрати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-27 00:00:00

21.04.2015 року позивач звернувся з позовом про стягнення з відповідача заборгованості у розмірі 16222,86 грн. за кредитним договором № б/н від 24.03.2010 року та судових витрат - 243,60 грн. Підставою позову явилось те, що 24.03.2010 року відповідач отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 36% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Щодо зміни кредитного ліміту банк керується п.п. 2.1.1.2.3, 2.1.1.2.4 «Умов та правил надання банківських послуг», де зазначено, що клієнт дає свою згоду, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням банку, який в будь-який момент може змінити (зменшити або збільшити) кредитний ліміт. Відповідач підтвердив свою згоду на це, підписавши заяву разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг», «Правилами користування платіжною карткою» та «Тарифами банку», що складає між ним та Банком Договір, про що свідчить підпис відповідача у заяві. Банк свої зобов'язання виконав, а відповідач свої зобов'язання не виконує і на 29.03.2015 року має заборгованість у сумі 16222,86 грн., яка складається: 7963,55 грн. - заборгованість за кредитом, 6310,60 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом, 700 грн. -заборгованість за пенею та комісією, а також штрафи відповідно до п.2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг: 500 грн. штраф (фіксована частина), 748,71 грн. - штраф (процентна складова). Представник Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» в судове засідання не з'явився, надав заяву в якій позов підтримав повністю і просив його задовольнити, а справу просить слухати у його відсутність. Відповідач в судове засідання не з'явилась, але надала заяву в якій просила розглядати справу у її відсутність, а позов визнає і проти його задоволення не заперечує. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного. Ст. 61ч.1 ЦПК України передбачає, що обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Відповідно до вимог ст. 61 ч. 1 ЦПК України суд знаходить, що копіями анкети-заяви позичальника № б/н від 24.03.2010 року (а.с.9), довідкою про умови кредитування з використанням кредитки «Універсальна, 30 днів пільгового періоду» (а.с.10) підтверджено отримання відповідачем кредиту у позивача, а довідкою про змівну умов кредитування та обслуговування кредитної картки ( а.с.8), розрахунком заборгованості (а.с.5-7) підтверджено розмір заборгованості, а тому позовні вимоги підлягають задоволенню в силу ст. ст. 526, 589, 610, 625, 1050, 1054 ЦК України. На підставі ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача необхідно стягнути понесені останнім судові витрати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-03 00:00:00

21.04.2015 року позивач звернувся з позовом про стягнення з відповідачів кредитної заборгованості у розмірі 16186,32 грн. солідарно, а також судових витрат. Позовні вимоги мотивовані тим, що 30.12.2013 року між Кредитною спілкою «Ольвія» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 796/13 про надання кредиту в сумі 13200 грн. під 50% річних відповідно до якого у термін двадцять чотири місяці відповідач зобовязувався виплатити суму кредиту та відсотки. Відповідно до договору поруки від 30.12.2013 року [PERSON] взяла на себе обовязок відповідати за зобовязанням [PERSON], що випливають з кредитного договору №796/13 від 30.12.2013 року. В порушення умов вищевказаного договору [PERSON] свої зобовязання по погашенню кредиту не виконувала і на квітень 2015 року утворилась заборгованість у сумі 16186,32 грн., з яких: 11607,03 грн. заборгованість по кредиту та 4579,29 грн. заборгованість по процентам, які позивач просить стягнути з відповідачів солідарно. У судове засідання представник позивача не зявилась, а надала заяву в якій позовні вимоги підтримала і просила їх задовольнити, а справу розглядати за її відсутності, згодна на заочний розгляд справи. Відповідачі в судове засідання повторно не зявились, заперечень по суті позову не надали, хоча про розгляд справи були повідомлені належним чином. Суд, дослідивши матеріали справи знаходить, що так як копіями кредитного договору № 796/13 від 30.12.2013 року, договорів поруки від 30.12.2013 року по кредитному договору №796/13 від 30.12.2013 року, графіком розрахунків та копіями попереджень відповідно до ст. 60 ч.1 ЦПК України, з урахуванням відсутності заперечень та відповідних доказів відповідачів, суд знаходить доведеними позовні вимоги, а тому в силу ст. ст. 526, 553, 554, 598, 610-612, 625, 1050, 1054 ЦК України позов підлягає задоволенню. На підставі ст. 88 ЦПК України з відповідачів на користь позивача необхідно стягнути витрати по сплаті судового збору в сумі 243,60 грн.

Outcome: approved