overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-26 00:00:00

20.09.2016 було ухвалене рішення суду в цивільній справі №705/5637/16-ц, 2/705/1953/16 за позовом [PERSON] до Державного підприємства Уманський лікеро - горілчаний завод про стягнення заборгованості по заробітній платі. Згідно з резолютивною частиною цього рішення суд вирішив: «Позов [PERSON] до Державного підприємства Уманський лікеро - горілчаний завод про стягнення заборгованості по заробітній платі - задовольнити. Стягнути з Державного підприємства Уманський лікеро - горілчаний завод на користь [PERSON] заборгованість по заробітній платі в сумі 66053 (шістдесят тисяч п'ятдесят три) гривні 27 копійок. 18.10.2016 від позивача [PERSON] надійшла заява про виправлення описки у вказаному рішенні суду, оскільки в його резолютивній частині було допущено описку в написанні суми, яка підлягає стягненню з Державного підприємства Уманський лікеро - горілчаний завод на її користь, а саме: зазначено «66053 (шістдесят тисяч п'ятдесят три) гривні 27 копійок», замість «66053 (шістдесят шість тисяч п'ятдесят три) гривні 27 копійок». У судове засідання сторони не з'явились. Відповідно до ст. 219 ЦПК України неявка осіб, які беруть участь у справі, повідомлених про час і місце судового засідання, не перешкоджає розгляду питання про внесення виправлень у судове рішення. Дослідивши рішення суду від 20.09.2016, суд дійшов висновку, що необхідно постановити ухвалу про виправлення описки в рішенні суду, враховуючи такі мотиви. Відповідно до ст.219 ЦПК України суд може з власної ініціативи або за заявою осіб, які беруть участь у справі, виправити допущені в судовому рішенні описки, про що постановляє ухвалу. У резолютивній частині цього рішення в абзаці другому невірно вказано суму, яка підлягає стягненню з Державного підприємства Уманський лікеро - горілчаний завод на користь [PERSON], а саме: зазначено «66053 (шістдесят тисяч п'ятдесят три) гривні 27 копійок», замість «66053 (шістдесят шість тисяч п'ятдесят три) гривні 27 копійок». У зв'язку з наведеним суд вважає, що заява [PERSON] про виправлення описки підлягає задоволенню. На підставі наведеного вище,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-10 00:00:00

20.09.2016 позивач звернулась до суду з даним позовом про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що з відповідачем по справі вона знаходиться в зареєстрованому шлюбі з 07.03.2007 року, від якого у них народився син [PERSON], [INFO]. Позивач також зазначає, що спільне життя у них склалося, через різні характери та погляди на сімейне життя, відсутність взаєморозуміння. Позивач зазначає, що подальше спільне життя і збереження шлюбу не можливе і суперечать її інтересам. У судове засідання сторони не зявились, подали письмові заяви про розгляд справи без їх присутності, відповідно до яких позивач на позові наполягає, відповідач позов визнав. Дослідивши подані сторонами заяви, матеріали даної цивільної справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, у звязку з повним визнанням відповідачем позову, що не порушує прав та інтересів інших осіб, та не суперечить чинному законодавству. У судовому засіданні встановлено, що подружжя зареєстрували шлюб 07 березня 2007 року у відділі реєстрації актів цивільного стану Бориспільського міськрайонного управління юстиції Київської області, про що зроблений актовий запис № 106, що підтверджується свідоцтвом про шлюб Серії 1-ОК № 040119, , виданим відділом реєстрації актів цивільного стану Бориспільського міськрайонного управління юстиції Київської області 07 березня 2007 року (а. с. 6). Від даного шлюбу у сторін 22 квітня 2007 року народився син [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження серія І-ОК №067446, виданим відділом реєстрації актів цивільного стану Бориспільського міськрайонного управління юстиції Київської області 27 квітня 2007 року (а. с. 5). Сторони подружніх стосунків не підтримують та згідно з поданими письмовими заявами примирення вважають неможливим. Внаслідок зазначених обставин сім`я подружжя фактично розпалась, а шлюб існує формально, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-11 00:00:00

20.09.2016р. до Зачепилівського районного суду надійшов позов [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дитини, в якому позивач зазначила, що з відповідачем по справі вона перебувала у зареєстрованому шлюбі з 16.04.1999р., який розірвано 25.03.2003р. (актовий запис №23 у ВРАЦС Зачепилівського РУЮ Харківської області) та сторони мають спільну неповнолітню дитину [PERSON] [INFO], який проживає з позивачем. Сторони проживають окремо з 2003р. Відповідач добровільно матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, інших дітей та осіб на утриманні не має. Тому позивач звернулася до суду з вимогою про стягнення з [PERSON] на її користь аліментів на утримання дитини [PERSON] у розмірі 1/3 частини заробітку відповідача, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно до досягнення нею повноліття. В судове засідання позивач [PERSON] не зявилася, надала заяву про розгляд справи без її участі. Проти постановляння по справі заочного рішення не заперечувала. На негайному виконанні судового рішення не наполягала. В судове засідання відповідач [PERSON] не зявився, будучи в порядку ч. 5 ст. 74 ЦПК України, належним чином повідомленим про день та місце розгляду справи. Причини неявки суду не повідомив. Заяв про розгляд справи без його участі від нього не надійшло. Враховуючи думку позивача, суд ухвалив постановити рішення при заочному розгляді справи. Суд, дослідивши матеріали справи: -позовну заяву; -копії сторінок паспорту та ідентифікаційного номеру [PERSON]; -копію свідоцтва про народження [PERSON] 11.07.2002р.н.; -копію свідоцтва про розірвання шлюбу від 25.03.2003р.; -довідку про склад сімї [PERSON]; -заяву [PERSON] від 12.10.2016р.; -поштові повідомлення; вважає, що спірні правовідносини повинні регулюватись наступними нормами права: -ч. 2 ст. 51 Конституції України: «Батьки зобовязані утримувати дітей до їх повноліття»; -ст. 180 СК України: «Батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття»; -ст. 181 СК України: «За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частині від доходу матері, або в твердій грошовій сумі»; -ч. 1 ст. 182 СК України: «При визначені розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоровя та матеріальне становище дитини; 2) стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення»; -ст. 191 СК України: «Аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову». Із матеріалів справи встановлено, що позивач має неповнолітню дитину [PERSON] [INFO], який проживає разом з нею (а.с. 2) та батьком якого, згідно свідоцтва про народження (а.с. 5), є відповідач, який зобовязаний надавати матеріальну допомогу на утримання дітей матірю у вигляді аліментів, присуджених судом.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-13 00:00:00

20.09.2016 року [PERSON], [PERSON] звернулись в суд з позовом до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням та зняття з реєстрації за місцем проживання. Свої вимоги обґрунтовують тим, що на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом вони являються власниками квартири [ADDRESS]. З 14.11.2007 року за вищевказаною адресою зареєстрований відповідач [PERSON], який в даній квартирі не проживає. Позивачі просять суд визнати [PERSON] таким, що втратив право на користування житловим приміщенням № 42 по вул. Гулака-Артемовського, 25а в м. Луцьку Волинської області та зняти його з реєстраційного обліку. Відповідач в судове засідання не з'явився з невідомих суду причин хоча, про час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином, що підтверджується матеріалами справи. Про причини неявки суд не повідомив. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Позивачі в судовому засіданні підтримали позовні вимоги. Просила суд позов задовольнити. Заслухавши пояснення позивачів, дослідивши та оцінивши представлені по справі докази в їх сукупності суд прийшов до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення. Відповідно до п. 2 ст. 405 ЦК України, член сімї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сімї власника без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Як вбачається з свідоцтв про право на спадщину за законом від 09.02.2012 року [PERSON], [PERSON] являються власниками квартири [ADDRESS]. З будинкової книги вбачається, що у спірній квартирі з 14.11.2007 року зареєстрований відповідач [PERSON] В судовому засіданні встановлено, що відповідач хоч і зареєстрований в спірній квартирі, проте більше одного року не проживає, що підтверджується матеріалами справи (а.с. 8). Таким чином, оцінивши зібрані та дослідженні в судовому засіданні докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позов слід задовольнити та визнати [PERSON] таким, що втратив право на користування житловим приміщенням - квартирою № 42 по вул. Гулака-Артемовського, 25а в м. Луцьку Волинської області, у звязку з відсутністю без поважних причин понад один рік. Крім того, задовольняючи позов про визнання осіб такими, що втратили право на користування житлом, суд використовує права надані ст. 217 ЦПК України, щодо встановлення порядку виконання рішення суду, і вважає, що в рішенні слід вказати на те, що дане рішення є підставою для зняття особи з реєстрації. На підставі наведеного,

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-26 00:00:00

20.09.2016 року [PERSON] звернувся в суд з вказаною позовною заявою в якій зазначив, що 12 листопада 2009 року померла його мати [PERSON], яка по день смерті проживала і була зареєстрована в [INFO]. Після смерті матері залишилось спадкове майно, спадкоємцем по закону якої є він [PERSON] Державним нотаріусом у видачі свідоцтва про право на спадщину йому було відмовлено через пропуск термінів для прийняття спадщини, встановлених ст. 1270 ЦК України рекомендовано звернутися до суду з позовом до органу місцевого самоврядування про продовження строку для прийняття спадщини Причиною пропуску терміну звернення в нотаріальну контору з заявою про прийняття спадщини стало те, що в сільській раді йому пояснили, що спадщину він може оформити через шість місяців після смерті матері в будь-який час, оскільки вступив у фактичне управління спадщиною, що прирівнюється до подання заяви про прийняття спадщини. Просить визнати строк для прийняття спадщини пропущеним з поважних причин та визначити додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини два місяці. У судове засідання сторони не зявилися, але від них поступили заяви про розгляд справи у їх відсутності. Згідно поданих заяв позивач [PERSON] позов підтримує, представник відповідача [PERSON] сільської ради Шаргородського району Вінницької області сільський голова [PERSON] позов визнає. За таких обставин, суд проводить розгляд справи у відсутності сторін без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, за правилами ч.2 ст.197 ЦПК України. Судом встановлено, що 12 листопада 2009 року померла [PERSON], яка по день смерті проживала і була зареєстрована в [INFO] (а.с.6,7), спадкоємцем по закону якої є її син [PERSON] (а.с.7,9), який вступив у фактичне управління спадщиною, але всупереч вимогам законодавства не подав у нотаріальну контору заяву про прийняття спадщини через невірну юридичну консультацію. Даному факту відповідають спадкові правовідносини, які регулюються ст. ст. 1220, 1270, 1272 ЦК України, відповідно до яких спадщина відкривається внаслідок смерті особи. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважних причин, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини (ст. 1272 ЦК України). Оскільки судом встановлено, що строк для прийняття спадщини [PERSON] пропустив з поважних причин, тому є підстави для визначення додаткового строку для подання ним заяви про прийняття спадщини.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-04 00:00:00

20.09.2016 року [PERSON] звернувся в суд з позовною заявою до [PERSON] сільської ради Шаргородського району Вінницької області про продовження строку для прийняття спадщини. В обґрунтування позовної заяви зазначив, що 22 листопада 2014 року померла [PERSON], яка по день смерті проживала і була зареєстрована в [INFO]. Після смерті [PERSON] залишилось спадкове майно, зокрема земельні ділянки площею 0,9795 га та 1,5359 га на території [PERSON] сільської ради Шаргородського району Вінницької області. [PERSON] при житті заповіла йому вказані земельні ділянки, але у звязку з пропуском термінів для прийняття спадщини, встановлених ст. 1270 ЦК України він не має можливості отримати свідоцтво про право на спадщину за заповітом. Причиною пропуску терміну звернення в нотаріальну контору з заявою про прийняття спадщини стало те, що в сільській раді йому пояснили, що спадщину він може оформити через шість місяців після смерті [PERSON], оскільки вступив у фактичне управління спадщиною, що прирівнюється до подання заяви про прийняття спадщини. Просить визнати строк для прийняття спадщини пропущеним з поважних причин та визначити додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини два місяці. В судове засідання сторони не зявилися, але від них поступили заяви про розгляд справи у їх відсутності. Згідно поданих заяв позивач [PERSON] позов підтримує, представник відповідача [PERSON] сільської ради Шаргородського району Вінницької області сільський голова [PERSON] позов визнає. За таких обставин, суд проводить розгляд справи у відсутності сторін без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, за правилами ч.2 ст.197 ЦПК України. Судом встановлено, що 22 листопада 2014 року померла [PERSON], яка по день смерті проживала і була зареєстрована в [INFO], що підтверджується свідоцтвом про смерть [PERSON] серії 1 АМ № 306574, виданим виконкомом [PERSON] сільської ради Шаргородського району Вінницької області 24 листопада 2014 року та довідкою виконавчого комітету [PERSON] сільської ради Шаргородського району Вінницької області №931 від 12.09.2016 року (а.с.6,7). Спадкоємцем по заповіту [PERSON] є [PERSON] (а.с.10), який вступив у фактичне управління спадщиною, але всупереч вимогам законодавства не подав у нотаріальну контору заяву про прийняття спадщини через невірну консультацію працівників сільської ради. Даному факту відповідають спадкові правовідносини, які регулюються ст. ст. 1220, 1270, 1272 ЦК України, відповідно до яких спадщина відкривається внаслідок смерті особи. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважних причин, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини (ст. 1272 ЦК України). Оскільки судом встановлено, що строк для прийняття спадщини [PERSON] пропустив з поважних причин, тому наявні підстави для визначення додаткового строку для подання ним заяви про прийняття спадщини.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-12 00:00:00

20.09.2016. року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 04.10.2012 року у ВДРАЦС РС Балаклійського РУЮ Харківської області, актовий запис №201. Мотивуючи позовну заяву вказав, що від шлюбу з відповідачем мають неповнолітнього сина [PERSON], 14.03.2013р. Спільне життя не склалось через відсутність взаєморозуміння, розходження поглядів на сімейні відносини та сімейні обов'язки. Шлюбні відносини фактично припинені. Кожен з них живе своїм життям та своїми інтересами. Просить розірвати шлюб та зазначає, що примирення з відповідачем не можливе, буде суперечити його інтересам. Позивач в судове засідання не з'явився. Надав заяву, у якій наполягає на розірванні шлюбу, просить розглянути справу за його відсутності. Відповідач у судове засідання не з'явилася. Надала заяву, у якій проти розірвання шлюбу не заперчує, просить розглянути справу за її відсутності. Згідно ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільну справу в межах заявлених вимог та на підставі наданих сторонами доказів. Відповідно до ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Згідно свідоцтва про шлюб [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб 04.10.2012 року (а.с.5). Від шлюбу сторони мають неповнолітнього сина [PERSON], 14.03.2013р.н. /а.с.6/ Як вбачається з позову, за час подружнього життя сторонами не створено дружньої родини. Спільне життя не склалось через відсутність взаєморозуміння, розходження поглядів на сімейні відносини та сімейні обов'язки з ведення спільного господарства. Шлюбні відносини фактично припинені. Враховуючи зазначені обставини, суд дійшов висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін. Згідно ст.51 Конституції України, ст.24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування до шлюбу не допускається. За ст.112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них або інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. На підставі ст.ст.10,11,60,88,212-215 ЦПК України, ст.ст.110-112 Сімейного кодексу України, суд -

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-16 00:00:00

20.09.2016 року [PERSON]. звернулась до суду з позовною заявою до [PERSON], в якому просить розірвати шлюб зареєстрований 16 вересня 2006 року Міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Львівського міського управління юстиції, актовий запис №3362. В обґрунтування своєї заяви позивач зазначає про те, що від спільного шлюбу у них є двоє дітей - [PERSON], [INFO] та [PERSON],[INFO] Вказує, що сімейне життя з відповідачем не склалося, так як у них виявились різні погляди на сімейне життя. Після одруження вони проживали разом, проте з травня 2015 року не підтримують сімейних відносин, проживають окремо, спільного господарства не ведуть, будь-яких взаємних прав та обов'язків між ними немає. Будь-які відносини між ними припинено, їхній шлюб носить лише формальний характер. Сім'я розпалась остаточно примирення між ними неможливе. У судовому засіданні позивач підтримала позовні вимоги та надала пояснення аналогічні тим, що викладені у позовній заяві. В останнє судове засідання подала заяву, що позов підтримує, та просить суд проводити засідання без фіксації судового засідання. Відповідач у судове засідання не з'явився повторно з невідомих суду причин, хоча належним чином повідомлявся про час та місце розгляду справи, що стверджується відмітками у журналі реєстрації вихідної кореспонденції, та повідомленням про вручення поштового рекомендованого відправлення, заперечень на позовну заяву відповідачем до суду подано не було, а тому оскільки в матеріалах справи достатньо доказів для розгляду справи без його участі, позивач не заперечував проти заочного розгляду справи, суд у відповідності до вимог статтей 169, 224 ЦПК України вважає за можливе провести заочний розгляд справи на підставі наявних доказів. Відповідно до вимог ст.197 ч.2 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Ознайомившись з матеріалами справи, суд вважає, що позов підлягає до задоволення. У судовому засіданні встановлено, що сторони зареєстрували шлюб - 16 вересня 2006 року у Міському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Львівського міського управління юстиції, актовий запис № 3362 (а.с.8). Від спільного шлюбу з відповідачем них є двоє дітей - [PERSON], [INFO] та [PERSON],[INFO] (а.с.5, 6). Відповідно до ч.2 ст.112 СК України Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. У судовому засіданні встановлено, що сторони припинили шлюбні відносини та не ведуть спільного господарства і з травня 2015 року проживають окремо. Сім'я розпалася остаточно, примирення неможливе. За таких обставин суд вважає, що подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечило б інтересам подружжя, що мають істотне значення. Після розірвання шлюбу діти будуть проживати з матір'ю.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-22 00:00:00

20.09.2016 року, [PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, в якому вони перебувають з 12.12.2003 року.(а.с.2) Вимогу мотивує тим, що з відповідачем спільне життя не склалося по причині різних поглядів на життя, що призвело до втрати поваги один до одного, а тому з 07.03.2006 року шлюбно-сімейні стосунки не підтримують, спільного господарства не ведуть, мають окремі бюджети. В судове засідання сторони не з'явилися. Від позивачки надійшла заява, в якій вона позов підтримала, справу просить розглянути без її участі, про постановлення заочного рішення не заперечує, а судові витрати просить покласти на неї.(а.с.20) Відповідач також надав суду заяву про розгляд справи без його участі, при цьому позов визнав.(а.с.32) Ознайомившись із заявами, суд,

Outcome: approved