Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-08 00:00:00

21 липня 2015 року позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про визнання його таким, що втратив право користування жилим приміщенням. Обґрунтовуючи свої вимоги позивач зазначив, що їй на праві приватної власності на підставі договору належить житловий будинок № 154, що розташований за адресою м. Вознесенськ, вул. Папаніна. У вказаному будинку зареєстрована вона,її мати [PERSON] та її син [PERSON] Також в будинку з 24.01.1989 року зареєстрований відповідач [PERSON] , але останній не проживає з 2011 року. Посилаючись на те, що відповідач не проживає за вказаною адресою, особисті речі відповідача в будинку відсутні, всі комунальні послуги позивачі сплачують особисто, відповідач не користується будинком, проживає за іншою адресою, позивач просила позов задовольнити. Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явилася, на адресу суду надіслала заяву, про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Відповідач [PERSON]. в судове засідання не зявився, судом належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи, про причину неявки суду не повідомив. Відповідно до п.4 ст.169 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів. За згодою позивача суд ухвалив постановити рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Дослідивши та оцінивши матеріали справи в межах заявлених позовних вимог та на підставі наданих сторонами доказів, відповідно до ст. 11 ЦПК України, суд дійшов до висновку, що позовні вимоги підлягають повному задоволенню з таких підстав. Встановлено, що позивач [PERSON] є власником житлового будинку № 154 по вул. Папаніна в м. Вознесенську на підставі договору дарування від 05.07.2001 року, що був посвідчений приватним нотаріусом Вознесенського міського нотаріального округу. Право власності позивача зареєстроване в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 15.10.2013 року. (а.с.6,7) Відповідно до будинкової книги для прописки громадян, що проживають в [INFO] в будинку зареєстровані позивач [PERSON], її син [PERSON], її мати [PERSON] та відповідач [PERSON]. В судовому засіданні було встановлено, що відповідач [PERSON] є колишнім чоловіком позивача [PERSON] Згідно рішення Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 02 лютого 2012 року шлюб між ними було розірвано. (а.с.5) Також в судовому засіданні було встановлено, що відповідач [PERSON] в будинку № 154 по вул. Папаніна в м. Вознесенську не проживає з 2011 року, що підтверджується довідкою про склад сім'ї, що була видана головою вуличного комітету 04.06.2015 року з підписами сусідів. Відповідно до ст..405 ЦК України член сімї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сімї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Згідно зі ст. 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Таким чином наданими позивачем суду доказами доведений факт відсутності відповідача [PERSON] в житловому будинку № 154 по вул. Папаніна в м. Вознесенську Миколаївської області понад встановлені ст.405 ЦК України строки. Враховуючи викладене, оскільки судом було встановлено, що в будинку відповідач не проживає, особисті речі відповідача відсутні, то суд вважає що позовні вимоги про визнання [PERSON] таким, що втратив право на користування жилим приміщенням обґрунтовані та підлягають задоволенню.

Outcome: approved