Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-04 00:00:00

21 вересня 2018 року позивач звернулась з позовом до відповідача про поділ майна, посилаючись на те, що з квітня 1982 року по червень 2018 року перебувала з відповідачем у зареєстрованому шлюбі, у цей період було придбане наступне майно: - 2 крісла загальною вартістю 5000 грн, - телевізор «Самсунг» вартістю 14\~000 грн, - диван кутовий 10\~500 грн, - шафа для одежі 2000 грн, - шафа для білизни 2000 грн, - пральна машина «Арістон» - 8000 грн, - тахта 2000 грн, - кухня вбудована 14\~000 грн, - газова плита «Арістон» - 5000 грн, - електрична духовка 5000 грн, - холодильник «Снайге» - 3000 грн, - шафа купе 6000 грн, - ліжко двоспальне 6000 грн, - штора ламбрекен 1000 грн, - погреб 1000 грн. Загальна вартість майна складає 84\~500 грн. У добровільному порядку майно між сторонами не поділене. Позивач просить виділити їй: 2 крісла, диван кутовий, шафу для одежі, шафу для білизни, пральну машину «Арістон», телевізор «Самсунг», погреб, на загальну суму 41\~500 грн. Відповідачу виділити: кухню вбудовану, холодильник «Снайге», газову плиту «Арістон», електричну духовку, шафу купе, ліжко двоспальне, штору ламбрекен, тахту, на загальну суму 43\~000 грн. У судовому засіданні позивач та її представник підтримали позовні вимоги. Відповідач позов визнав частково, пояснив, що не все заявлене у позові майно є в наявності, деяке майно було придбане без участі позивача, коли вони вже фактично не проживали разом. За змістом ст.69, 70 Сімейного кодексу України, дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу. У разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Відповідно до ч.1 ст.71 Сімейного кодексу України, майно, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. При цьому суд бере до уваги інтереси дружини, чоловіка, дітей та інші обставини, що мають істотне значення. 24 квітня 1982 року був укладений шлюб між [PERSON] та [PERSON] (а.с.8). Заочним рішенням Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 01 червня 2018 року, яке набрало законної сили 02 липня 2018 року, шлюб між сторонами розірвано (а.с.7). У судовому засіданні встановлено і погоджено сторонами, що за період з квітня 1982 року по липень 2018 року було придбано майно: -два крісла вартістю 1000 грн кожне. Сторони погодилися, щоб кожному з них було виділено одне крісло, -диван кутовий, який відповідач продав за 3000 грн, він згодний сплатити позивачу компенсацію у сумі 1500, -шафа для білизни вартістю 2000 грн, -шафа для одягу вартістю 2000 грн, -пральна машина «Арістон» вартістю 6000 грн, відповідач просить виділити йому, оскільки у зв'язку з інвалідністю йому важко займатись пранням, -телевізор Самсунг вартістю 13\~000 грн, у судовому засіданні допитаний свідок [PERSON], який пояснив, що дав відповідачу 4000 грн як подарунок, відповідач доклав свої гроші та купив телевізор, -кухня вбудована вартістю 6000 грн, -холодильник «Снайге» вартістю 3000 грн, -газова плита «Арістон» вартістю 4000 грн, -електродуховка вартістю 4000 грн, -шафа-купе вартістю 900 грн, -ліжко двоспальне вартістю 4000 грн, -штора ламбрекен вартістю 1000 грн, -тахта вартістю 2000 грн. Як пояснив у судовому засіданні свідок [PERSON], телевізор «Самсунг» був придбаний у листопаді 2016 року за 13\~000 грн, з них 4000 грн він дав батькові як подарунок. Таким чином телевізор був придбаний у період шлюбу, він не є річчю індивідуального користування, тому суд приходить до висновку, що даний телевізор був придбаний для потреб сім'ї і має бути включений до переліку майна, яке підлягає поділу. З переліченого майна є доцільним виділити відповідачу вбудоване майно, а саме: кухню, газову плиту, шафу купе, пральну машину. З урахуванням думки сторін, а також дотримуючись рівності часток у спільному сумісному майні, позивачу слід виділити: -крісло вартістю 1000 грн, -шафу для білизни вартістю 2000 грн, -шафу для одягу вартістю 2000 грн, -телевізор «Самсунг» вартістю 13\~000 грн, -штору ламбрекен вартістю 1000 грн, -тахту вартістю 2000 грн, усього на 21 000 грн. Відповідачу слід виділити: -кухню вбудовану вартістю 6000грн, -холодильник «Снайге» вартістю 3000 грн, -газову плиту «Арістон» вартістю 4000 грн, -шафу купе вартістю 900 грн, -ліжко двоспальне вартістю 4000 грн, -пральну машину «Арістон» вартістю 6000 грн, -крісло вартістю 1000 грн, усього на 24\~900 грн. Оскільки вартість виділеного відповідачу майна більша на 3 900 грн, слід стягнути з нього на користь позивача компенсацію нерівності часток в сумі 1950 грн. Як встановлено у судовому засіданні з пояснень сторін, електродуховка на даний час вийшла з ладу, тому її слід виключити з переліку майна, яке підлягає поділу. Диван кутовий був проданий відповідачем за 3000 грн, тому слід стягнути з нього на користь позивача компенсацію у розмірі 1500 грн. Стосовно погреба вартістю 1000 грн, який заявлений до поділу як спільне сумісне майно подружжя, свідок [PERSON] мати позивача пояснила, що даний погреб купувала для себе, за власні гроші, але користувалися погребом разом із відповідачем. Документів на погреб немає. Погреб вона купила у 2011 році за 500 грн. Таким чином цей погреб не є спільним сумісним майном і не підлягає поділу, оскільки придбаний не сторонами, а іншою особою. Позивача звільнено від сплати судового збору, тому відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір на користь держави підлягає стягненню з відповідача у розмірах, діючих на день звернення позивача до суду пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Outcome: partial