Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-08 00:00:00

21 грудня 2015 року [PERSON] звернувся до суду із зазначеним позовом, в якому вказував, що 23 липня 2011 року у виконкомі Малокопанської сільської ради Виноградівського району Закарпатської області зареєстровано шлюб між ним та відповідачкою - [PERSON], про що було зроблено актовий запис в книзі реєстрації за №17. Від даного шлюбу народилась одна дитина: дочка [PERSON], [INFO] Сімейне життя в них не склалось, шлюбні стосунки припинені, спільне господарство не ведеться, сім'я фактично розпалась. На підставі вищезазначеного позивач просить розірвати шлюб. В судове засідання відповідач не з'явився, хоча про день, час та місце слухання справи повідомлений належним чином, про причини неявки не повідомив, а тому суд вирішив проводити розгляд справи у відсутності відповідача в заочному порядку, про що постановив ухвалу, оскільки на проведенні розгляду наполягав позивач. В судове засідання позивач не з'явився, однак надав письмову заяву, в якій позовні вимоги підтримав, обставини справи підтвердив. Проти розгляду справи в заочному порядку не заперечував. В письмових запереченнях до справи відповідачка підтвердила той факт, що шлюб носить формальний характер, сторони разом не проживають, сімейні стосунки між ними припинені, їх конфлікти переростають у ворожнечу, що негативно відображаються на ній та дитині, а тому збереження їх сім'ї неможливе. При цьому вона просила суд стягнути з позивача аліменти на утримання дитини. Судом встановлено, що між сторонами склалися сімейні правовідносини щодо припинення шлюбу, які врегульовуються ст.ст. 104 ч.2, 105 ч.3, 110 ч.1, 112 Сімейного кодексу України. Так, під час судового слідства встановлено, що дійсно між [PERSON] та [PERSON] 23 липня 2011 року укладено шлюб, про що свідчить свідоцтво про шлюб, видане виконкомом Малокопанської сільської ради Виноградівського району Закарпатської області, й зроблено в книзі реєстрації актів запис за №5 (а.с.4). Від шлюбу сторони мають одну неповнолітню дитину: дочку [PERSON], [INFO]. З матеріалів справи вбачається, що спільне життя у них не склалося, подальше існування їхньої сім'ї неможливе, у зв'язку з чим вони відмовляються від примирення. Шлюбні стосунки між ними припинені, спільне господарство не ведеться. Також в судовому засіданні встановлено, що майновий спір між позивачем та відповідачем відсутній, дитина після розірвання шлюбу залишаються з матір'ю. З цього приводу спір відсутній. З урахуванням зазначеного суд визнає встановленим, що між сторонами у справі подальше спільне життя неможливе, у зв'язку з чим позивач звернувся з позовом в порядку ч.1 ст.110 Сімейного кодексу України. Саме той факт, що сторони спільного господарства не ведуть, сім'я фактично розпалась, що унеможливлює їх сумісне співіснування. При ухваленні рішення судом враховано бажання [PERSON] швидше розірвати шлюб, оскільки подальші шлюбні відносини між ними є неприпустимими. Враховуючи вказане, суд вважає встановленим, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б їхнім інтересам, та інтересам неповнолітньої дитини, що має істотне значення, у зв'язку з чим шлюб між [PERSON] та [PERSON] слід розірвати на підставі ст. 112 Сімейного кодексу України. Зважаючи, що відповідачкою не було подано зустрічний позов про стягнення аліментів, а судом у встановленому законом порядку дані провадження не були об'єднанні в одне, суд не має можливості розглядати питання про стягнення з позивача на користь відповідача аліменти на утримання їх малолітньої дитини. При цьому суд роз'яснює відповідачці право на звернення до суду із такою заявою. Судові витрати у справі, а саме суму судового збору в розмірі 487 грн. 20 коп. покласти на позивача, оскільки рішення ухвалено на її користь.

Outcome: approved