overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-08 00:00:00

21 листопада 2009 року між позивачем, [PERSON] , [INFO] , та відповідачем, [PERSON] , [INFO] , було укладено шлюб, про що свідчить свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] , видане 21 листопада 2009 рокуМосковським відділом реєстрації актів цивільного стану Харківського міського управління юстиції, актовий запис № 977. Від сумісного проживання подружжя мають сина - [PERSON] , [INFO] , про що свідчить свідоцтво про народження серії [NUMBER] , видане 22 листопада 2019 року Московським районним у місті Харкові відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківській області. Сімейне життя позивача та відповідача не склалось, фактично шлюбні відносини між сторонами припинені, сім`я розпалася та існує формально, примирення подружжя неможливо, а подальше спільне проживання і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін. До початку розгляду справи по суті відповідачем подано заяву про визнання позову від 09.11.2021 року. Дослідивши матеріали справи, оцінивши надані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому їх дослідженні, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Згідно з частиною 1 статті 206 Цивільного процесуального кодексу України позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. Зазначена процесуальна дія - це диспозитивне право відповідача, передбачене нормами Цивільного процесуального кодексу України. Частиною 2 статті 206 Цивільного процесуального кодексу України унормовано, що до ухвалення судового рішення у зв`язку з відмовою позивача від позову або визнанням позову відповідачем суд роз`яснює сторонам наслідки відповідних процесуальних дій, перевіряє, чи не обмежений представник відповідної сторони у повноваженнях на їх вчинення. При цьому, суд зазначає, що визнання відповідачем позову не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. За таких обставин, оскільки заява відповідача не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд приймає заяву відповідача про визнання позову. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд (частина 4 статті 206 Цивільного процесуального кодексу України). За таких обставин, суд задовольняє заявлені позовні вимоги.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-07 00:00:00

21 листопада 2009 року сторони зареєстрували шлюб у відділі державної реєстрації актів цивільного стану по місту Черкаси Черкаського міського управління юстиції , актовий запис № 1778. Від шлюбу сторони мають двох малолітніх дітей доньку - Анастасію [INFO] та доньку Тетяну [INFO]. Протягом останніх шести місяців сторони сімейних та подружніх стосунків не підтримують. В судовому засіданні позивачка позовні вимоги підтримала та просила їх задоволити, розірвавши шлюб, примирення в сімї не можливе. Відповідач до судового засідання не зявився, причини неявки суду не відомі, про день та час розгляду справи була повідомлена належним чином. Суд, заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини, які регулюються нормами сімейного законодавства. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст. 224 ЦПК України. В судовому засіданні встановлено, що 21 листопада 2009 року сторони зареєстрували шлюб у відділі державної реєстрації актів цивільного стану по місту Черкаси Черкаського міського управління юстиції , актовий запис № 1778. Від шлюбу сторони мають двох малолітніх дітей доньку - Анастасію [INFO] та доньку Тетяну [INFO], які проживають з позивачкою. Відповідно до ч. 1 ст. 21 Сімейного Кодексу України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у державному органі реєстрації актів цивільного стану. Стаття 112 Сімейного кодексу України визначає, що суд зясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України, стороні на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Відповідно до наданою позивачем квитанцій розмір судового збору складає \~551 грн. 20 коп. \~які і підлягають до стягнення з відповідача на користь позивача. Суд вважає, що позов підлягає до задоволення, оскільки сімя розпалась остаточно, для її відновлення можливостей немає, сторони сімейних відносин не підтримують і поновлювати їх не збираються, подальше збереження сімї неможливе, спільне господарство не ведуть, а тому суд вважає за необхідне шлюб між сторонами - розірвати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-16 00:00:00

21 листопада 2010 року сторони уклали шлюб, який зареєстрували у Війтівській сільській раді Бершадського району Вінницької області, актовий запис № 27. [INFO] від шлюбу у них народився син [PERSON]. Вже після чотирьох років сімейного життя позивач зрозуміла, що вони з чоловіком різні за характером та темпераментом люди, що призводило до непорозумінь та сварок, і стало перешкодою для подальшого існування сім'ї. За час перебування у шлюбі у них виникали постійні суперечки, які неодноразово призводили до проживання окремо. Однак, з метою збереження сім'ї вони намагались продовжувати жити разом. Однак, спроби примирення жодного результату не давали, тому вже більше ніж два місяці вони разом не проживають і фактичні сімейні стосунки давно припинені. Дитина проживає разом з матір'ю та перебуває на її утриманні. Враховуючи вищенаведене, позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом, в якому просить розірвати шлюб між нею та відповідачем, зареєстрований 21 листопада 2010 року у Війтівській сільській раді Бершадського району Вінницької області, актовий запис №27. В судове засідання позивач не з'явилась, однак звернулась до суду із заявою, в якій просила справу розглядати без її участі та позовні вимоги задовольнити в повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, однак до початку розгляду справи по суті надав на адресу суду заяву про визнання позовних вимог та розгляд справи за його відсутності. Враховуючи те, що сторони скористались своїм правом передбаченим ч.2 ст.158 ЦПК України, заявляти клопотання про розгляд справи за їх відсутності, суд не вбачає підстав для відкладення розгляду справи та проводить його в даному судовому засіданні на підставі доказів наявних у справі. Оскільки розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, оскільки сторони не підтримують сімейних відносин, наполягають на розірванні шлюбу між ними, що свідчить про те, що їх сім'я розпалась і зберегти її неможливо. Крім того, сторони самостійно вирішили спір з приводу спільнонажитого майна та проживання дитини. Згідно з ч. 3 ст. 105 Сімейного кодексу України шлюб припиняється в наслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Ст. 113 Сімейного кодексу України визначено, що особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Згідно ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-26 00:00:00

21 листопада 2012 року між ПАТ «Дельта Банк» та [PERSON] було укладено договір № 016-28524-211112 на відкриття поточного рахунку з використанням платіжної карти та обслуговування платіжної картки, згідно якого банк відкрив [PERSON] кредитну лінію на загальну суму 100000 грн. та на день укладання кредитного Договору встановлює ліміт Кредитної лінії на рахунку в сумі 35000 грн. 00 коп. зі сплатою 0,0001 % на рік та діє до повного виконання сторонами всіх зобов'язань. Позивач, посилаючись на те, що [PERSON] взяті на себе зобов'язання не виконує, звернувся в суд з позовом про стягнення з нього 43900 грн. 00 коп.. Відповідач в судове засідання не з'явився, хоча про день і час розгляду справи був повідомлений належним чином. Судом встановлено, що позивач надав [PERSON] 21 листопада 2012 року за договором на відкриття поточного рахунку з використанням платіжної карти та обслуговування платіжної картки, а він отримав кредит в сумі 35000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою 0,0001 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом та діє до повного виконання сторонами всіх зобов'язань. Відповідно до кредитного договору [PERSON] повинен був здійснювати погашення кредитів та процентів щомісячно. В порушення цього відповідач не сплачував своєчасно кредит та відсотки і станом на 19.05.2014 року допустив заборгованість 43900 грн. 00 коп. (18175 грн. 00 коп. - тіло кредиту, 16800 грн. 00 коп. - прострочене тіло кредиту, 8925 грн. 00 коп. - заборгованість за комісіями). Згідно ст.1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику у строк та порядку встановленому договором. Відповідно до ч.2 ст.1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстрочкою), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилась та сплати процентів належних йому. З відповідача слід стягнути на користь позивача понесені ним судові витрати в сумі 439 грн. 00 коп. На підставі ст.ст.526, 1049, 1050, 1054 ЦК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-28 00:00:00

21 листопада 2012 року сторони по справі зареєстрували шлюб у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Вільнянського районного управління юстиції Запорізької області за актовим записом № 186. Шлюбні відносини між ними було припинено в травні 2014 року. З [PERSON] позивачка проживала окремо, так як на момент укладання шлюбу [PERSON] вже перебував у Вільнянській виправній колонії № 20, був засуджений у 2006 році по ч. 2 ст. 115, ч. 4 ст. 187, ч. 2 ст. 185 КК України до 12 років позбавлення волі. Від шлюбу дітей немає. Спільне життя з відповідачем не склалося з причин відсутності взаємопорозуміння між ними, байдужості до життя та проблем у спільних відносинах. [PERSON] не приймав матеріальної участі в спільному житті. Спільне господарство не ведеться, збереження шлюбу та примирення між сторонами неможливе, тому [PERSON] просить розірвати шлюб між нею та відповідачем. У судовому засіданні позивачка [PERSON] позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити, на підставах, викладених у позовній заяві. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні в режимі відеоконференцзв'язку позовні вимоги визнав та не заперечував проти розірвання шлюбу. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що сім'я розпалася повністю та не може бути збережена, оскільки спільне сімейне життя сторони фактично припинили, шлюбні відносини відновлювати не збираються, а тому шлюб підлягає розірванню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-05 00:00:00

21 листопада 2013 року [PERSON] звернувся в суд з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позову останній зазначив, що 27 квітня 1985 року зареєстрував шлюб з відповідачем. Реєстрація шлюбу проводилась Відділом РАГС Межівського району Дніпропетровської області, актовий запис № 33. Спільні діти дорослі і проживають своїм життям. Причиною розірвання шлюбу є відсутність порозуміння в подружньому житті, часті сварки. Більше 3,5 років проживають окремо, він має іншу сім'ю. Позивач просить суд розірвати шлюб між ним та відповідачем. Позивач в судовому засіданні свої вимоги підтримав у повному обсязі. Відповідач проти позову не заперечує. Суд, вислухавши учасників судового процесу, перевіривши зібрані по справі докази, вважає, що позов підлягає задоволенню. Сторони зареєстрували шлюб 27 квітня 1985 року. Реєстрація шлюбу проводилась Відділом РАГС Межівського району Дніпропетровської області, про що зроблено актовий запис № 33. Спільні діти вже повнолітні. Згідно з ч.3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду відповідно до ст. 110 цього Кодексу. Відповідно до ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Як вбачається з позову, сторони шлюбні відносини не підтримують, більше 3,5 років проживають окремо, позивач має іншу сім'ю, їм надавався термін для примирення, але до позитивного результату це не призвело, тому збереження шлюбу суперечило б їхнім інтересам. Враховуючи особливий характер сімейних відносин, зважаючи на норми ст.ст.111, 112 СК України, так як фактично шлюбні відносини між подружжям припинені, суд вважає примирення сторін неможливим. Оскільки подальше спільне життя подружжя і збереження сім'ї є неможливим і суперечить інтересам позивача, позовні вимоги підлягають задоволенню. Згідно з ч.2 ст. 114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-26 00:00:00

21 листопада 2013 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, вказуючи, що з відповідачкою вони перебувають зареєстрованому шлюбі з 22 грудня 2011 року, актовий запис № 465, від шлюбу мають неповнолітню дочку, [PERSON], [INFO]. З березня 2013 року сімейні відносини між сторонами припинено в зв'язку з відсутністю взаєморозуміння, різними поглядами на життя, постійно виникаючими з побутових причин сварками. Позивач вважає неможливим примирення і подальше збереження сім'ї, тому просив розірвати шлюб з відповідачкою. Позивач у судове засідання не з*явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, просив позов задовольнити (а.с.19). Відповідачка у судове засідання не з'явилась, про дату, час і місце судового засідання була повідомлена належним чином у порядку ст.ст. 74, 76 ЦПК України (а.с. 20). За таких обставин зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд встановив такі факти та відповідні їм правовідносини. Судовим розглядом встановлено, що сторони по справі 22 грудня 2011 року зареєстрували шлюб (а.с. 4), від якого мають неповнолітню дочку [PERSON], [INFO] (а.с. 9). З березня 2013 року шлюбно-сімейні відносини та спільне проживання між сторонами припинено в зв'язку з відсутністю взаєморозуміння, різними поглядами на життя, сварками, постійно виникаючими з побутових причин. Спору про спільне майно між сторонами немає. Судом були вжиті заходи щодо примирення подружжя, передбачені ст.111 СК України, однак його досягнуто не було. Відповідно ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Приймаючи до уваги викладене, з*ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, тощо, суд вважає, що подальше спільне проживання та збереження сім'ї [PERSON] суперечить інтересам сторін, інтересам їхньої дитини, які мають істотне значення.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-02 00:00:00

21 листопада 2013 року [PERSON] звернулась до Добропільського міськрайонного суду Донецької області з позовом до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, посилаючись в позовній заяві на те, що 18 жовтня 2012 року рішенням Добропільського міськрайонного суду Донецької області було розірвано шлюб між нею та відповідачем, який був зареєстрований 27 червня 2003 року. З того часу вона разом з дитиною [PERSON], [INFO], мешкає за адресою в [ADDRESS]. ? частини вказаної квартири їй подарували батьки (договір дарування від 16 грудня 2011 року), друга частина належить їй і її дитині, тому вона стала власником даної квартири. При розірванні шлюб розподілу квартири не було. Колишній чоловік зареєстрований в квартирі з 02 лютого 2006 року, але в ній не мешкав, бо в шлюбі вони мешкали за іншою адресою. Після розірвання шлюбу позивач постійно разом з дитиною мешкає у вказаній квартирі. Відповідач в добровільному порядку виписуватись з квартири за адресою в [ADDRESS], не бажає. На її прохання здійснити вимогу, він відмовляється, тому вона вимушена звернутися до суду за захистом своїх прав. Просить визнати [PERSON] втративши право користування житловим приміщенням. Позивач [PERSON], відповідач [PERSON] в судове засідання 03 лютого 2014 року не з'явились, надали суду клопотання про розгляд цивільної справи за їх відсутності, позивач просить задовольнити вимоги, відповідач згоден з позовними вимогами позивач, заперечень не має. Вивчивши матеріали справи, та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-16 00:00:00

21 листопада 2013 року [PERSON] звернулась до суду з заявою про встановлення факту родинних відносин, посилаючись на те, що [INFO] померла її двоюрідна бабуся [PERSON], [INFO]. Найближчим родичем померлої (рідним племінником) був батько заявниці - [PERSON], [INFO], проте він не оформивши спадкових прав помер [INFO]. У встановлений законом строк заявниця звернулась до Відділу державної реєстрації актів цивільного стану Хмельницького районну з заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON], проте їй було відмовлено, оскільки по документам не вдалось встановити її родинний зв'язок з померлою. У зв'язку з наведеним [PERSON] звернулась до суду з заявою про встановлення факту родинних відносин з [PERSON], померлою [INFO]. Заявниця в судовому засіданні заявлені вимоги підтримала та просила їх задоволити. Представник заінтересованої особи - Осташковецької сільської ради подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності, проти задоволення заяви [PERSON] не заперечив. Представник заінтересованої особи - Відділу державної реєстрації актів цивільного стану Хмельницького районну надіслав до суду заяву про те, що заперечень щодо задоволення заяви не має, просив розглядати справу без участі їх представника. Заслухавши пояснення заявниці, дослідивши матеріали справи, суд вважає заяву такою, що підлягає задоволенню. Пунктом 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року № 5 «Про судову практику у справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» визначено, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо встановлення фактів не пов'язується з наступним вирішенням спору про право. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON], [INFO], яка померла [INFO], є двоюрідною бабусею [PERSON], [INFO]. Дані обставини ніким не оспорюються, та підтверджуються наявними доказами: копією паспорта заявниці серії [NUMBER], копією свідоцтва про народження заявниці серії [NUMBER], копією свідоцтва про шлюб заявниці серії [NUMBER], копією свідоцтва про народження [PERSON] серії [NUMBER], копією посвідки про народження [PERSON] серії [NUMBER], копією свідоцтва про шлюб [PERSON] серії [NUMBER], копією свідоцтва про смерть [PERSON] серії [NUMBER], копією свідоцтва про смерть [PERSON] серії [NUMBER], копією свідоцтва про смерть [PERSON] серії [NUMBER], копією свідоцтва про одруження [PERSON] та [PERSON] серії [NUMBER], копією витягу про реєстрацію спадкової справи [PERSON] в Єдиному реєстрі від 08.07.2013 року, копією паспорта [PERSON] серії [NUMBER], копією пенсійного посвідчення [PERSON] серії [NUMBER] а також поясненнями допитаних в судовому засіданні свідків [PERSON] та [PERSON] На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-02 00:00:00

21 листопада 2013 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів у розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку щомісячно на утримання неповнолітньої дитини: [PERSON], [INFO], посилаючись на те, що з відповідачем по справі вона знаходиться у зареєстрованому шлюбі, від якого мають неповнолітню дитину, на утримання якої відповідач матеріальної допомоги не надає. У судовому засіданні позивачка [PERSON] просила її позовні вимоги задовольнити, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві. Відповідач [PERSON] до суду не з'явилась, був повідомлений про день та час розгляду справи належним чином, тому суд має можливість розглянути справу у його відсутність та на підставі наявних документів - доказів винести заочне рішення по справі. Вислухавши пояснення позивачки дослідивши матеріали справи, судом встановлені наступні факти і відповідні їм правовідносини. Сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER], виданим 14 травня 2008 року відділом реєстрації актів цивільного стану по м.Костянтинівці Донецької області (а.с.2). Від спільного проживання мають неповнолітню дитину [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження [NUMBER] виданого відділом реєстрації актів цивільного стану по м.Костянтинівці Костянтинівського міськрайонного управління юстиції Донецької області (а.с.3). Відомостей про наявність у відповідача інших утриманців і обставин, що перешкоджають задоволенню позову, суд не має. У відповідності зі ст.180 Сімейного Кодексу України батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-15 00:00:00

21 листопада 2013 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до відповідачів, просила про визнання договору купівлі-продажу квартири [ADDRESS] дійсним. Позивачка в судове засідання не з'явилась, згідно наданої заяви просила слухати справу у її відсутність, позов підтримує. Відповідачі та представник третьої особи в судове засідання не з'явились, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялись у встановленому законом порядку, причини неявки суду невідомі. Відповідно ч. 4 ст. 196 ЦПК України суд ухвалив про розгляд справи в порядку ст. 224, 225 ЦПК України на підставі наявних в ній даних та доказів. Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази, суд встановив наступне. 27 липня 2001 року між [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON] на універсальній біржі «Південь» укладено договір № 2591 купівлі-продажу квартири [ADDRESS], відповідно до якого відповідачі продали, а позивачка купила квартиру [ADDRESS] (а.с. 4). Раніше даний об'єкт нерухомого майна належав відповідачам на підставі «Свідоцтва про право власності на житло» виданого ЖКВ ВО «Заря» 10 серпня 1993 року, згідно розпорядження від 03 серпня 1993 року № 334, та зареєстрованого ММБТІ реєстровий номер 18579 від 15 листопада 1993 року. Сторони по угоді виконали всі суттєві умови договору, відповідно до якого відповідач передав у власність позивачу квартиру [ADDRESS], а позивачка в свою чергу передала відповідачам 3000 грн. В подальшому сторони, виконавши договір, ухилилися від нотаріального посвідчення. В силу ст. 88 ЦПК України судовий збір сплачено при подачі позову.

Outcome: approved