overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-27 00:00:00

21.03.2017 р. [PERSON] звернулась з позовом до [PERSON] Вказувала, що вона та відповідач є батьками малолітньої дитини [PERSON], [INFO] Дитина проживає з матірю та знаходиться на її утриманні, оскільки матеріальну допомогу на утримання доньки відповідач в добровільному порядку не надає. Посилаючись на вищевикладене, позивачка просить суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання малолітньої дитини, [PERSON], [INFO], в розмірі 1/4 частки від всіх видів його заробітку (доходу), але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, з дати подачі позову до досягнення дитиною повноліття. В подальшому позивачкою було уточнено підстави позову, відповідно до яких вона зазначала, що відповідач надає кошти на утримання дитини, але із значним запізненням та у розмірі, який позивач вважає недостатнім. Відповідно до заяви, позивачка заявлені вимоги підтримала та просила розглянути справу у її відсутність. Відповідач, згідно заяви, позов визнав. Дослідивши надані докази, суд встановив наступне. Відповідно до Свідоцтва про народження [PERSON]та [PERSON]є батьками [PERSON], [INFO] Згідно Довідки виданої ЖКП ММР «Південь» за № 700 від 21.03.2017 р. малолітня [PERSON] проживає за адресою: [INFO], разом з матірю - [PERSON] Відповідач матеріальну допомогу на утримання доньки надає, але, на думку позивача, у недостаньому обсязі. Згідно ст. 180 Сімейного Кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно зі ст.ст.\~182,\~183 СК України\~частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватись як аліменти на дитину, визначається судом. При визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей тощо. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.\~\~ Оцінюючи надані докази та враховуючи, що мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, суд вважає, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 88 ЦПК стягнути з відповідача на користь держави судовий збір в розмірі 640 грн. 00 коп. На підставі ст.ст. 21, 24, 110, 111, 112, 180, 182, 184 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-03 00:00:00

21.03.2017 р. [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] яким просить позбавити відповідача права користування житловим будинком №23 по вул.Народній в м.Кривому Розі. Вказує що є власником зазначеного будинку згідно договору купівлі продажу від 26.02.2008 р., відповідач в будинку не проживала і не проживає з дня реєстрації 26.04.2012 року. Позивач [PERSON] подала до суду заяву про підтримання позову, згоду на заочний порядок, та розгляд справи в свою відсутність. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявилася, про час та місце розгляду справи повідомлена через житловий орган за місцем реєстрації згідно ст.76 ч.3-4 ЦПК України, оскільки за місцем реєстрації не проживає. Третя особа виконком Тернівської районної у місті ради надав до суду листа яким не заперечує проти позову. Дослідивши письмові докази, суд вважає, що в порядку заочного розгляду справи зі згоди позивача, позов слід задовольнити. Судом встановлено, що позивач є власником житлового будинком №23 по вул.Народній в м.Кривому Розі, згідно договору купівлі продажу від 26.02.2008 р., своє право на нерухомість зареєструвала в встановленому порядку а.с.8-10. Згідно домової книги та акту а.с.16-17 у вказаному будинку зареєстрована відповідач [PERSON], яка у вказаному житлі не проживає з квітня 2012 р. Згідно ст.405 ч.2 ЦК України - члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Таким чином сукупністю досліджених доказів судом встановлено, що відповідач не проживає в квартирі понад один рік без поважних причин, та може бути позбавлена права користування будинком. Оскільки відповідач визнається таким що втратив право користування квартирою, тому згідно ст.7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» - орган державної міграційної служби при винесенні такого рішення, зобовязаний самостійно зняти особу з реєстраційного обліку, для цього винесення окремого судового рішення не потрібно. На підставі ст.405 ч.2 ЖК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-06 00:00:00

21.03.2017р. до Словянського\~ міськрайонного суду Донецької області\~ надійшла\~ заява [PERSON] про винесення додаткового рішення, в якій заявник просить суд згідно ЗУ «Про судовий збір» скасувати стягнення з нього судового збору по цивільній справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, у звязку з тим, що він є інвалідом II групи, а рішенням Словянського міськрайонного суду від 21.11.2016р. з нього було стягнуто на користь держави судовий збір у розмірі 551 грн. 20 коп. Рішення Словянського міськрайонного суду від 21.11.2016 року набуло законної сили. В судове засідання сторони не зявилась, заяв про відкладення судового розгляду від сторін не надходило. Відповідно до ст. 220 ЦПК України суд ухвалює додаткове рішення після розгляду питання в судовому засіданні з повідомленням сторін, присутність яких не є обовязковою, у разі якщо стосовно якої-небудь позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення. З наявних в матеріалах справи доказів слідує наступне: Рішенням Словянського\~ міськрайонного суду Донецької області від 21.11.2016р. з [PERSON] було стягнуто судовий збір у розмірі 551 грн. 20 коп. З довідки № 488549 Серія 10 ААВ від 13.05.2015р. вбачається, що [PERSON] є інвалідом ІІ групи з дитинства, інвалідність встановлена на строк до 1 червня 2017р. Данна відомість не була врахована під час ухвалення рішення, що потягнуло за собою стягнення з [PERSON] на користь держави судового збору у розмірі 551 грн. 20 коп. Відповідно до ч. 1 ст. 220 ЦПК України суд , що ухвалив рішення, може за заявою осіб, які беруть участь у справі, чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо стосовно якої-небудь позовної вимоги, з приводу якої сторони давали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення. Суд вважає, що вимоги [PERSON] про скасування стягнення з нього судового збору обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-23 00:00:00

21.03.2017 р. до суду заявлено позов, у якому позивачка просить розірвати їх з відповідачем шлюб через відсутність любові, поваги, взаєморозуміння, спільних життєвих інтересів, протягом останнього часу з відповідачем подружніх стосунків не підтримує, миритися не бажає; неповнолітня дитина проживатиме з позивачкою; спірного майна не мають. Позивачка в судове засідання не з'явилася, письмово просила справу розглянути без неї, позов задовільнити після розірвання шлюбу вибрала прізвище «Тимошенко»(а.с. 15). Відповідач в судове засідання не зявився, письмово просив справу розглянути без нього, позовні вимоги визнав повністю (а.с.16). З урахуванням позицій сторін та наявних в справі доказів, суд визнає за необхідне позов задовільнити з таких міркувань. Доведено, що любов, повага, взаєморозуміння, спільні життєві інтереси між сторонами відсутні, не проживають спільно вони протягом останнього часу, миритися не бажають, що унеможливлює спільне життя подружжя та збереження шлюбу. Вказані правовідносини регламентуються ч. 2 ст. 112, ч. 1 ст. 113 Сімейного кодексу України, відповідно до яких суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам дітей, що мають істотне значення; особа яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Оскільки між сторонами відсутні любов, повага, взаєморозуміння, спільні життєві інтереси, не проживають спільно вони протягом останнього часу, миритися не бажають, суд визнає, що сімя сторін розпалася остаточно, а тому їх шлюб необхідно розірвати, як такий, що суперечить інтересам сторін.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-14 00:00:00

21.03.2017 р. до суду подано дану заяву, в якій заявник вказав, що він в паспорті громадянина України записаний [PERSON], хоча в свідоцтві про його народження він зазначений як [PERSON], де в графі «мати» записано «[PERSON]», просив встановити факт, що він є рідним сином [PERSON], померлої [INFO] для подальшого оформлення ним в порядку спадкування за законом спадкового майна. Заявник в судове засідання не з`явився, проте надав заяву згідно якої заявлені вимоги підтримав повністю, просив їх задовольнити, справу розглянути без нього (а.с. 21). Представник Гайсинської міської ради в судове засідання не з`явився, хоча був належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, клопотань про відкладення не надхлдило, що не перешкоджає розгляду справи у його відсутність. Доведено, що [PERSON], [INFO] є рідним сином [PERSON], померлої [INFO], але через зазначення його прізвища в паспорті громадянина України «[PERSON]», хоча у свідоцтві про його народження його прізвище записано «[PERSON]» не може реалізувати своє право на спадщину, встановлення цього факту необхідно заявнику для подальшого оформлення ним в порядку спадкування за законом спадкового майна. Дані правовідносини регулюються ч.2 ст.256 ЦПК України, згідно з якою, у судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку встановлення цих фактів. Оскільки, [PERSON], [INFO] є рідним сином [PERSON], померлої [INFO], але через зазначення його прізвища в паспорті громадянина України «[PERSON]», хоча у свідоцтві про його народження його прізвище записано «[PERSON]» не може реалізувати своє право на спадщину, іншого порядку встановлення цього факту законом не передбачено, то його на підставі п.1 ч.1, ч.2 ст. 256 ЦПК України необхідно встановити рішенням суду.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-17 00:00:00

21.03.2017 року [PERSON] (далі позивач) звернулася до суду з позовом, в якому просить суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітньої доньки, [PERSON], [INFO] у твердій грошовій сумі у розмірі 1000 гривень щомісячно, починаючи з дня подання позову до досягнення донькою повноліття, тобто до 14.06.2033 року. В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що дитина проживає біля неї і перебуває на її утриманні. Відповідач в добровільному порядку матеріальної допомоги на утримання дитини не надає у звязку з чим вона була змушена звернутись до суду з даним позовом. Позивач в судове засідання не зявилася, надала заяву про розгляд справи за її відсутністю, позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не зявився, надав заяву про розгляд справи за його відсутністю, позовні вимоги визнає та не заперечує проти їх задоволення. Дослідивши матеріали справи, суд виходить з наступного. Судом встановлено, що сторони по справі перебували у фактичних відносинах без реєстрації шлюбу. Від даних відносин у них 14.06.2015 року народилася дочка, [PERSON]. Батьком дитини, відповідно до свідоцтва про народження серії 1-ЖД № 437926 від 23.06.2015 року є, [PERSON]. Судом також встановлено, що дитина проживає разом з матірю, [PERSON] і угоди про сплату аліментів між батьками не має. Таким чином, відповідно до\~ст. 180 СК України\~батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно до\~ст.181 СК України\~за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або в твердій грошовій сумі. Відповідно до статті 184 СК України якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Суд, визначаючи розмір аліментів враховує положення\~ст.182 СК України, а саме: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів. Згідно до\~ст.191 СК України\~аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову, тобто з 21.03.2017 року. Враховуючи обставини справи, суд вважає можливим стягнути аліменти з відповідача в розмірі 1000 гривень щомісячно. Відповідно до статті 88 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-25 00:00:00

21.03.2017 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON], в якому просить: розірвати шлюб між позивачем та відповідачем. Вимоги мотивує тим, що з відповідачем зареєстрували шлюб 04.10.2014 року, актовий запис № 2009. Від шлюбу мають спільну неповнолітню дитину доньку Анастасію, [INFO]. Спільне життя з відповідачем не склалося, шлюбні відносини припинили своє існування, спільне господарство не ведеться. Між сторонами втрачені почуття поваги та взаємопорозуміння, подальше спільне життя та збереження сім»ї позивач вважає не можливим. В судовому засіданні позивач позов підтримав, просив його задовольнити. Доповнив, що з серпня 2016 року вони разом не проживають, він має намір створити нову сім»ю. З приводу розподілу майна та місця проживання дитини спору не виникає. Відповідач в судовому засіданні позов визнала, не заперечувала проти розірвання шлюбу. Строк для примирення не надавати. Просить залишити шлюбне прізвище. Заслухавши сторони, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав: Судом встановлено, що 04.10.2014 року між [PERSON] та [PERSON] укладений шлюб, який зареєстрований Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Чернігівського міського управління юстиції, актовий запис № 2009. Прізвища після державної реєстрації шлюбу: чоловіка - «Журавльов», дружини - «Журавльова» (а.с.4). Підстави для розірвання шлюбу за позовом одного з подружжя передбачені ст. 112 СК України, де зазначено, що суд з»ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову, інші обставини життя подружжя та постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхньої дитини, що мають істотне значення. Згідно ст. 111 СК України, суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства. Судом встановлено, що дійсною причиною розірвання шлюбу є відсутність взаємної любові та поваги подружжя одне до одного; небажання позивача продовжувати сімейні відносини з відповідачем, а відповідача - зберегти сім»ю. Спору щодо розподілу майна та місця проживання дитини не виникає. Враховуючи фактичні взаємини подружжя, мотиви та причини розлучення, суд вважає, що збереження шлюбу між сторонами не можливе, оскільки втрачені почуття взаємної любові та поваги, взаємодопомоги, тому підстав для примирення подружжя немає. Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з подружжя, що має істотне значення, тому позов про розірвання шлюбу підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-22 00:00:00

21.03.2017 року [PERSON] звернулась до суду з позовом про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, яким просить, стягнути з [PERSON] аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO] в розмірі 1/4частини з усіх видів заробітку до досягнення ним повноліття, посилаючись на те, що з відповідачем в 26.12.2014р.зареєстрували шлюб, проживали однією сім'єю, у них народилася дитина, батьком якоїє відповідач, що підтверджується свідоцтвом про народження дитини. Відповідач надавати матеріальну допомогу на утримання дитинив добровільному порядку не бажає, тому позивач змушений звернутися до суду. Позивачка - [PERSON] в судове засідання не з'явилася, надала суду заяву про розгляд справи у свою відсутність, на позові наполягає. Відповідач - [PERSON] в судове засідання не з'явився, надав суду заяву про розгляд справи у свою відсутність, проти позову не заперечує. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов слід задовольнити і відповідно до ст.180,182 Сімейного кодексу України стягнути з відповідача на утримання сина [PERSON], [INFO], аліменти у розмірі 1/4частини з усіх видів заробітку. Судом встановлено, свідоцтвами про народження, довідкою з місця проживання, що відповідач будучи батьком дітей, матеріальної допомоги не надає. На підставі ст.180,182 Сімейного Кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-16 00:00:00

21.03.2017 року [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON], в якій просить розірвати шлюб зареєстрований 28.10.2010 року відділом реєстрації актів громадянського стану Львівського міськвиконкому, актовий запис № 2271. В обґрунтування своєї заяви позивач зазначає про те, що від спільного шлюбу у них є донька - [PERSON], [INFO]. Вказує, що сімейне життя з відповідачкою не склалося, так як у них виявились різні погляди на сімейне життя. Після одруження вони проживали разом, проте близько семи років не підтримують сімейних відносин, проживають окремо, не ведуть спільного господарства, будь-яких взаємних прав та обов'язків між ними немає. Будь-які відносини між ними припинено, їхній шлюб носить лише формальний характер. Сім'я розпалась остаточно примирення між ними неможливе. У судовому засіданні позивач підтримала позовні вимоги та надала пояснення аналогічні тим, що викладені у позовній заяві. Просить позов задовольнити. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явився повторно, хоча належним чином був повідомлений про дату та час розгляду справи, що стверджується рекомендованими повідомленнями, що повернулися на адресу суду та долучені до матеріалів справи /а.с.14,15,21,22/, заперечень на позовну заяву ним до суду подано не було, а тому оскільки в матеріалах справи достатньо доказів для розгляду справи без його участі, позивач не заперечує проти заочного розгляду справи, суд у відповідності до вимог статей 169, 224 ЦПК України вважає за можливе провести заочний розгляд справи на підставі наявних доказів. Заслухавши пояснення позивача, з'ясувавши дійсні обставини справи, права та обов'язки сторін, дослідивши зібрані по справі докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення. У судовому засіданні встановлено та стверджується свідоцтвом про одруження, що сторони зареєстрували шлюб - 28.10.2000 року у відділі реєстрації актів громадянського стану Львівського міськвиконкому, актовий запис № 2271 /а.с.3/. Від спільного шлюбу з відповідачем них народилася донька - [PERSON], [INFO], що стверджується копією свідоцтва про народження серія [NUMBER] /а.с.7/. Відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. У судовому засіданні встановлено, що сторони припинили шлюбні відносини та не ведуть спільного господарства довший час та проживають окремо. Сім'я розпалася остаточно, примирення неможливе. За таких обставин суд вважає, що подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечило б інтересам подружжя, дитини, що мають істотне значення.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-22 00:00:00

21.03.2017 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про визнання договору купівлі-продажу квартири дійсним, мотивуючи тим, що між нею та відповідачем на товарній біржі було укладено договір купівлі-продажу нерухомого майна за реєстровим №147 квартири [ADDRESS]. Усі суттєві умови були сторонами виконані, але договір купівлі-продажу нерухомого майна не було нотаріально посвідчено, у зв'язку з чим позивачка звернулася до суду. В судове засідання позивачка не з'явилася, надала до суду заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримала і просили їх задовольнити, не заперечувала проти ухвалення заочного рішення. Відповідач в судове засідання не з'явився, причину неявки суду не повідомив, про день і час розгляду справи був повідомлений належним чином, у зв'язку з чим справа розглядалась відповідно до вимог ст. 224 ЦПК України. Представник третьої особи Універсальна Товарна Біржа «Нерухомість Н» в судове засідання також не з'явився, причину неявки суду не повідомив, про день і час розгляду справи був повідомлений належним чином. Дослідивши матеріали справи, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню, виходячи з наступного: Судом встановлено, що 12.09.1995 року в м. Миколаєві між позивачкою [PERSON] та відповідачем [PERSON] було укладено договір купівлі-продажу нерухомого майна за №147 квартири [ADDRESS]. Спірна квартира належала відповідачу на підставі договору купівлі-продажу №1381 від 26.12.1994 року зареєстрованого в Миколаївському БТІ за реєстровим №19523 від 05.04.1995 року. У зв'язку з тим, що позивачка дізналася, що не має можливості розпоряджатися своїм майном, то була змушена звернутися до суду з даним позовом. Оскільки усі суттєві умови за договором купівлі-продажу сторонами були повністю виконані, то даний договір на підставі ч. 2 ст. 220 ЦК України може бути визнаний дійсним.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-30 00:00:00

21.03.2017 року Балтський ПНБІ звернувся до суду з заявою, заінтересована особа Балтська міська рада Одеської області в особі органу опіки та піклування, про встановлення опіки над недієздатною особою. На обґрунтування вимог зазначив, що рішенням Ананьївського районного суду Одеської області від 21.07.2005 року [PERSON] був визнаний недієздатним. Однак судом не було вирішено питання щодо встановлення над ним опіки. На теперішній час [PERSON] знаходиться на повному державному утриманні в Балтському психоневрологічному будинку-інтернат. Згідно рішення виконавчого комітету Балтської міської ради від 28.02.2017 року № 57 Балтський ПНБІ в особі директора [PERSON] доцільно призначити опікуном над недієздатним [PERSON], [INFO]. Таким чином, з метою захисту прав та інтересів [PERSON] Балтський психоневрологічний будинок-інтернат в особі директора [PERSON] просив суд призначити його опікуном над недієздатним [PERSON], [INFO]. Представник Балтського ПНБІ в судове засідання не з'явився, надавши заяву, в якій просить справу розглянути у його відсутність, заяву підтримує. Представник заінтересованої особи Балтської міської ради Одеської області в особі органу опіки та піклування в судове засідання не з'явився, надавши заяву, в якій просить справу розглянути за його відсутності, проти задоволення заяви не заперечує. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що рішенням Ананьївського районного суду Одеської області від 21.07.2005 року [PERSON] був визнаний недієздатним. Однак судом не було вирішено питання щодо встановлення над ним опіки. З довідки Балтського ПНБІ від 21.03.2017 року вбачається, що [PERSON] з 01.06.2007 року по теперішній час знаходиться на повному державному утриманні в Балтському психоневрологічному будинку-інтернат. Згідно зі ст. 60 ЦК України суд встановлює опіку над фізичною особою у разі визнання її недієздатною і призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування. Згідно рішення виконавчого комітету Балтської міської ради від 28.02.2017 року № 57 Балтський ПНБІ в особі директора [PERSON] доцільно призначити опікуном над недієздатним [PERSON], [INFO]. Оскільки [PERSON] знаходиться на повному державному утриманні в Балтському ПНБІ, його опікуном належить призначити директора Балтського ПНБІ [PERSON] На підставі викладеного,

Outcome: approved