Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-22 00:00:00

19 серпня 2016 року позивач звернулася до суду з вищезазначеним позовом, посилаючись на те, що сторони від шлюбу мають двох дітей [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], які перебувають на її утриманні. Відповідач, починаючи з 2014 року, проживає окремо, не надає належної допомоги на утримання дітей, пояснив, що не має постійного місця роботи. Вона проживає в будинку своїх батьків, є інвалідом 3 групи довічно, здійснює догляд за найменшим сином до досягнення ним трьох років, тому просить стягнути із відповідача на її користь аліменти на двох дітей у розмірі по 1000 грн щомісячно на кожного та на її утримання до досягнення найменшою дитиною трьох років в розмірі 1000 грн, допустити негайне виконання судового рішення в межах суми платежів за один місяць. В судовому засіданні представник позивача позов підтримав повністю, відповідач в судове засідання повторно не з'явився, про час і місце судового розгляду був оповіщений у встановленому порядку за адресою його місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку. Копію позовної заяви з додатками разом із судовою повісткою отримав, своїх заперечень на позов не надав, проте в подальшому судові повістки повертаються без вручення за закінченням встановленого строку зберігання рекомендованого поштового відправлення. Таким чином, відповідно до вимог ч. 5 ст. 74 ЦПК України відповідач є таким, якому судовий виклик вручено належним чином. Суд постановив ухвалу про заочний розгляд справи. В судовому засіданні представник позивача надав пояснення, які повністю відтворюють зміст позовних вимог. Крім того, пояснив, що витрати на дітей складаються із придбання продуктів харчування, одягу, памперсів для сина та шкільного приладдя для дочки. Позивач є інвалідом, доглядає за двома дітьми, тому не має можливості працевлаштуватися з метою отримання додаткових доходів. Відповідач не надає будь-якої матеріальної допомоги. Оцінюючи за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні в судовому засіданні доказів, наявних у справі, суд дійшов висновку. Судом встановлено, що сторони від шлюбу мають двох дітей дочку [PERSON], [INFO], та сина [PERSON], [INFO] (а.с.3, 4, 5 - копії свідоцтв про шлюб та про народження). Діти здорові, проживають з матір'ю у будинку її батьків, знаходяться на утриманні матері (а.с.6, 7, 9, 8 - медичні довідки, копії довідки, акта обстеження житлово-побутових умов). Позивач є інвалідом третьої групи з дитинства по слуху довічно, відповідно щомісячно отримує пенсію в розмірі 1104 грн та допомогу при народження другої дитини у розмірі 860 грн (а.с.12 - копії довідки МСЕК, пенсійного посвідчення). Із наданих позивачем відомостей про відповідача вбачається, що він має задовільний стан здоров'я, є працездатним, не має постійного місця роботи, тобто має нерегулярний, мінливий дохід, інших утриманців не має, не приймає участі в утриманні дітей (а.с.8 - копія акта). Ззначених висновків суд дійшов з тих підстав, що відповідач не надав суду доказів, які б спростовували обставини, зазначені позивачем. Згідно зі ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з ч. 1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1)стан здоров'я та матеріальне становище дітей; 2)стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3)наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4)інші обставини, що мають істотне значення. Згідно з ч. 1 ст. 184 СК України якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Частиною другою ст. 184 СК України передбачено, що розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону. Згідно з ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Пунктом 17 постанови Пленуму Верховного Суду від 15.05.2006 р. № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України» при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів передбачено, що відсутність домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину є підставою для звернення до суду з відповідним позовом того із них, з ким вона проживає. Згідно з ч. 2 ст. 84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Відповідно до ч. 4 ст. 84 СК України право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Згідно з ч. 1 ст. 80 СК України аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ч. 1 ст. 79 СК України аліменти одному з подружжя присуджуються за рішенням суду від дня подання позовної заяви. Згідно з п. 3 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі у справах про стягнення аліментів. Відповідно до ч. 3 ст. 88 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши письмові докази у справі, суд дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення повністю, так як в судовому засіданні доведено, що батько, який згідно з чинним законодавством зобов'язаний утримувати дітей до досягнення ними повноліття, належним чином не виконує зазначеного обов'язку. Крім того, позивач, з якою проживає дитина до трьох років, має право утримання від чоловіка. Вбачається, що відповідач може надавати таку матеріальну допомогу до досягнення дитиною трьох років. При визначенні розміру аліментів суд враховує, що позивач є інвалідом третьої групи довічно, не працює, здійснює догляд за дітьми, які проживають з нею у будинку її батьків та перебувають на її утриманні. Власного житла вона не має. Повністю несе тягар утримання своєї сім»ї. Кошти, які отримує позивач у вигляді пенсії та допомоги, вбачаються недостатніми для утримання дітей та матеріально-побутового забезпечення її сім'ї. Відповідач не приймає участі в утриманні дітей. За таких обставин суд із врахуванням положень ч. 1 ст. 182 СК України дійшов обґрунтованого висновку про наявність підстав для задоволення заявлених позовних вимог та стягнення із відповідача на користь позивача аліментів на утримання дітей у твердій грошовій сумі в розмірі по 1000 гривень на кожну дитину щомісячно, починаючи з дня пред'явлення позову і до досягнення найстаршою дитиною повноліття, а також аліменти на дружину, з якою проживає дитина до трьох років, до досягнення дитиною трьох років щомісячно, у твердій грошовій сумі в розмірі 1000 гривень та допустити негайне виконання судового рішення в межах суми платежів за один місяць. Суд також враховує, що прожитковий мінімум установлений ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2016 рік» з 1 травня 2016 року на одну дитину віком до 6 років у розмірі 1228 гривень, з 1 грудня - 1355 гривень, на одну дитину віком від 6 до 18 років - 1531 грн, з 1 грудня - 1689 гривень; Враховуючи те, що позивач звільнена від сплати судового збору при подачі позовної заяви, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача судовий збір в дохід держави. На підставі викладеного,

Outcome: approved