Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-08 00:00:00

21.01.2016 року ПАТ КБ «Приватбанк» звернувся з вищевказаним позовом в обґрунтування якого зазначив, що 17.10.2007 року між банком та [PERSON] було укладено кредитний договір б/н, згідно якого відповідач 17.10.2007 року отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на кредитну картку у розмірі 8000 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 22,80 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Позивач зазначає, що при зміні кредитного ліміту, Банк керується п.2.1.1.2.3, п.2.1.1.2.4 Умов та правил надання банківських послуг. Згідно вказаних договірних норм, клієнт надає свою згоду на встановлення кредитного ліміту за рішенням Банку, а також надає Банку право на зміну (збільшення або зменшення) кредитного ліміту. Позивач стверджує, що відповідач не здійснив належного погашення кредиту та незаконно не виконує власних зобов'язань за кредитним договором. Позивач зазначає, що у зв'язку з неналежним виконанням відповідачем власних зобов'язань за вищевказаним договором, станом на 30.11.2015 року виникла заборгованість, загальний розмір якої склав - 11733,74 грн., у тому числі: - 7799,30 грн. - заборгованість за кредитом; - 3037,60 грн. - заборгованість за процентами за користування кредитом, - 100 грн. - заборгованість з пені та комісії за користування кредитом, а також штрафи відповідно до пункту 8.6 Умов та правил надання банківських послуг; - 250,00 грн. - штраф (фіксована частина); - 546,84 грн. - штраф (процентна складова). В обґрунтування підстав для нарахування вищевказаних сум заборгованості позивачем надано відповідний розрахунок заборгованості за договором від 17.10.2007 року. На підставі викладеного позивач просить стягнути з відповідача на його користь заборгованість за кредитним договором в грошовій сумі 11733,74 грн. та судові витрати. Представник позивача в судове засідання не з'явився, направив до суду клопотання в якому позовні вимоги підтримав повністю, просить суд задовольнити їх повністю. Представник відповідача [PERSON] брав участь у судовому розгляді. Пояснив, що на час судового розгляду вжито заходів щодо досягнення домовленості з позивачем щодо реструктуризації боргу, однак, документальне оформлення домовленості, ще не відбулося. З огляду на наведене просив оголосити перерву. Після завершення наданого судом часу представник та позивач будучи викликаними належним чином, в судові засідання не з'явилися. В судовому засіданні судом встановлені наступні обставини та відповідні ним правовідносини. З заяви позичальника від 17.10.2007 року з доданою до нею формою розписки про ознайомлення з у мовами надання споживчого кредиту фізичним особам, яка одночасно є і розпискою про узгодження умов кредитування вбачається, що відповідачу було роз'яснено умови кредитування та між ним і позивачем було досягнуто згоди про укладення кредитного договору відповідно до обумовленої форми. (а.с.5) Судом встановлено, що шляхом підписання заяви позичальника від 17.10.2007 року (а.с.5) з урахуванням Умов та правил надання банківських послуг (а.с. 6-11), 17.10.2007 року між сторонами було укладено кредитний договір. З розрахунку заборгованості за договором від 17.10.2007 року (а.с.3-4) вбачається, що станом на 30.11.2015 року за відповідачем обліковується заборгованість у загальному розмірі - 11733,74 грн., у тому числі: - 7799,30 грн. - заборгованість за кредитом; - 3037,60 грн. - заборгованість за процентами за користування кредитом, - 100 грн. - заборгованість з пені та комісії за користування кредитом, а також штрафи відповідно до пункту 8.6 Умов та правил надання банківських послуг; - 250,00 грн. - штраф (фіксована частина); 546,84 грн. - штраф (процентна складова). Судом встановлено, що визначений позивачем розмір заборгованості відповідає умовам кредитного договору від 17.10.2007 року, зокрема пункту 8.6 Умов надання споживчого кредиту фізичним особам, які є складовою частиною договору та згідно яких вбачається, що позивач має право на нарахування штрафу у розмірі 500 грн., плюс 5% від суми заборгованості. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 527 ЦК України, боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов'язання чи звичаїв ділового обороту. Відповідно до ч.1 ст. 1054 ЦК України банк зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання. Оцінивши, за своїм внутрішнім переконанням досліджені у судовому засіданні докази, врахувавши належність, допустимість та достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок досліджених доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог та наявність законних підстав для їх задоволення, оскільки судом встановлено, що відповідач не виконав законних вимог позивача щодо своєчасного повернення заборгованості за кредитним договором. За таких обставин, суд визнає, що відповідач [PERSON], допустив істотні порушення умов кредитного договору від 07.09.2010 року та вимог ст. ст. 526, 610, 611,1050 ч. 2, 1054 ч.1 ЦК України, тому присуджує стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість в розмірі 11733,74 грн., у тому числі: - 7799,30 грн. - заборгованість за кредитом; - 3037,60 грн. - заборгованість за процентами за користування кредитом, - 100 грн. - заборгованість з пені та комісії за користування кредитом, а також штрафи відповідно до пункту 8.6 Умов та правил надання банківських послуг; - 250,00 грн. - штраф (фіксована частина); 546,84 грн. - штраф (процентна складова). Відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача належить стягнути понесені останнім і документально підтверджені витрати по сплаті судового збору пропорційно до задоволених вимог, з урахуванням встановленого п. 1 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» мінімуму - 1378 грн.. Враховуючи викладене,

Outcome: approved