Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-09 00:00:00

20 березня 2018 року [PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів. Як підставу позову позивач зазначає, що сторони мають трьох спільних дітей. Посилаючись на положення ст.ст.180-183 СК України позивач просить суд стягнути з відповідача аліменти у розмірі 1/2 частки з усіх видів заробітку, але не менше встановленого законодавством мінімуму. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримав. Відповідач у судовому засіданні позов визнав в повному обсязі. Дослідивши письмові матеріали справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги слід задовольнити повністю, з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі починаючи з 06 листопада 2005 року. Від шлюбу сторони мають спільних дітей, а саме: 1)доньку [PERSON], [INFO]; 2)сина [PERSON], [INFO]; 3)сина [PERSON], [INFO]. Як зазначено у статті 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Частиною третьою статті 181 СК України передбачено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Під час судового розгляду встановлено, що відповідач, не приймає участі в утриманні дітей, отже він зобов'язаний сплачувати аліменти на користь позивача, яка проживає разом з дітьми. Визначаючи розмір та порядок стягнення аліментів, суд виходить з наступного. Статтею 182 СК України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Під час судового розгляду не встановлено обставин щодо поганого матеріального становища дітей, або поганий стан їх здоров'я. Позивач доказів протилежного суду не надала. Відповідач інших утриманців не має і доказів протилежного суду не надав. Інших істотних обставин при визначенні розміру аліментів суд не знаходить. При цьому, частиною дев'ятою статті 7 СК України визначено, що сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства. На думку суду, виходячи з засад справедливості, добросовісності та розумності, а також беручи до уваги рівність прав та обов'язків батьків в утриманні дитини, на користь позивача з відповідача слід стягувати аліменти у розмірі 1/2 частки від всіх видів доходів щомісяця. Цих коштів, на думку суду, буде достатньо для покриття витрат на задоволення життєвих потреб дітей, зокрема їх фізичного та духовного розвитку. При цьому суд не може задовольнити цю позовну вимогу зазначивши, що аліменти необхідно стягувати до досягнення дітьми повноліття, як просить позивач, оскільки зазначене призведе до ситуації, коли одна дитина досягла повноліття, а інша ні, а аліменти будуть продовжуватися стягуватися у розмірі 1/2 частки всіх доходів, що не відповідає засадам справедливості сімейного законодавства. Тому суд в цій частині суд задовольняє позовні вимоги шляхом присудження аліментів до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Коли цей момент наступить, позивач буде вправі пред'явити новий позов про стягнення аліментів вже на одну неповнолітню дитину. Також частиною другою статті 182 СК України (в редакції чинній з 08 липня 2017 року), визначено, що мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Стосовно розподілу судових витрат, суд зазначає наступне. Частиною першою статті 141 ЦПК України визначено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. У статті 1 Закону України «Про судовий збір» визначено, що судовий збір - збір, що справляється на всій території України за подання заяв, скарг до суду, за видачу судами документів, а також у разі ухвалення окремих судових рішень, передбачених цим Законом. Судовий збір включається до складу судових витрат. Оскільки при зверненні до суду позивач не сплачувала судового збору у розмірі 704,80 грн., як особа звільнена від його сплати, тому його слід стягнути з відповідача на користь держави. При цьому у зв'язку тим, що відповідач визнав позов, з нього, на підставі положень ст.142 ЦПК України стягується 50% цього судового збору, що становить 352,40 грн. На підставі пункту 1 частини першої статті 430 ЦПК України, судове рішення слід допустити до негайного виконання в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. На підставі наведеного та

Outcome: approved