Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-11 00:00:00

20.08.2014 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про розірвання договору банківського вкладу від 08.01.2014 року та зобов'язання повернути суму вкладу 200000 грн. та судові витрати. Позивач в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся у встановленому законом порядку, причини неявки суду не повідомив. Від представника позивача, до початку розгляду справи через канцелярію суду надійшла заява про розгляд справ у його відсутність, позов підтримує та просить задовольнити, проти заочного розгляду не заперечує. Представник відповідача в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи сповіщався в установленому законом порядку. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 08 січня 2014 року між сторонами було укладено договір банківського вкладу «Новорічний подарунок «Північний» № 718547/2014, відповідно до умов якого позивач розмістив у відділенні банку банківський вклад в сумі 200000 грн. на строк з 08.01.2014 року по 08.02.2015 року, з виплатою 22,5 відсотки річних (а.с. 5). Відповідно до копії квитанції № 214290 від 08.01.2014 року [PERSON] вніс на власний банківський рахунок грошові кошти в сумі 200000 грн. (а.с. 7). Відповідно до п. 1.7. Договору датою вимоги вкладником вкладу є 08.02.2015 року. 08.01.2014 року [PERSON] звернувся до відповідача із заявою в якій просив з 08.07.2014 року достроково розірвати договір банківського вкладу «Новорічний подарунок» № 718547/2014 (а.с. 6). 28.07.2014 року ПАТ «Всеукраїнський акціонерний банк» повідомило [PERSON] про те, що тимчасова затримка у виплаті коштів виникла у зв'язку із ажіотажним попитом населення на готівкові кошти. Також позивачу було запропоновано розмістити тимчасово-вільні кошти на депозит (а.с. 8). Відповідно до ст. 1058 ЦК України, до відносин банку та вкладника за рахунком, на який внесений вклад, застосовуються положення про договір банківського рахунка. Згідно положень ст. 1066 ЦК України, банк не має права визначати та контролювати напрями використання грошових коштів клієнта та встановлювати інші, не передбачені договором або законом, обмеження його права розпоряджатися грошовими коштами на власний розсуд. Статтею 1075 ЦК України передбачено, що договір банківського рахунка розривається за заявою клієнта у будь-який час. Тобто, відповідно до положень даної статті, клієнт має право достроково в односторонньому порядку розірвати договір банківського рахунка, а підставою для розірвання договору є заява клієнта. З огляду на вищевикладене, позовні вимоги позивача про розірвання договору та зобов'язання повернути вклад підлягають задоволенню. Відповідно до п. 17 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору звільняються позивачі - за подання позовів про відшкодування збитків, завданих внаслідок неповернення у строки, передбачені договорами або установчими документами, грошових та майнових внесків, залучених до акціонерних товариств, банків, кредитних установ, довірчих товариств та інших юридичних осіб, які залучають кошти та майно громадян. Оскільки позивачем ставляться вимоги про розірвання договору та стягнення коштів за договором вкладу, при цьому за вимогу майнового характеру позивачем спалачений судовий збір, то на його користь необхідно стягнути 2000 грн в рахунок відшкодування судових витрат, а вимога немайнового характеру - про розірвання договру банківського вкладу, позивачем не була оплачена, то на користь держави необхідно стягнути судовий збір в сумі 243 грн. 60 коп. Враховуючи вищевикладене,

Outcome: approved