Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-25 00:00:00

21.05.2015 року Публічне акціонерне товариство «Акцент-банк» звернулося до суду з позовом до відповідача про звернення стягнення, обґрунтовуючи позовні вимоги тим, що ЗАТ «Акцент-банк» та [PERSON] уклали договір № АВZNAN100038092 від 27.03.2008 року. Згідно договору [PERSON] 27.03.2008 року отримав кредит у розмірі 13590,70 Доларів США зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 10,56 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення 26.03.2015 року. ПАТ «Акцент-банк» зобовязання за вказаним вище кредитним договором перед відповідачем виконав в повному обсязі, а саме надав кредитні кошти у розмірі 13590,70 Доларів США. У порушення зазначених норм закону та умов договору відповідач зобовязання за вказаним, договором належним чином не виконав, а саме не здійснював погашення заборгованості за кредитом у встановлені договором строки. У зв'язку з зазначеними порушеннями зобовязань за кредитним договором відповідач станом на 27.04.2015 року має заборгованість - 3646,86 Доларів США, яка складається з наступного: 2762,37 Доларів США - заборгованість за кредитом; 106,89 Доларів США - заборгованість по процентам за користування кредитом; 19,72 Доларів США - заборгованість по комісії за користуванням кредитом; 573,61 Доларів США - пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором; а також штрафи відповідно до умов кредитного договору: 11,14 Доларів США - штраф (фіксована частина); 173,13 Доларів США - штраф (процентна складова). В забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором ПАТ «Акцент-банк» і відповідач 27.03.2008 р. уклали договір застави рухомого майна, згідно якого відповідач надав в заставу автомобіль Марle модель: С51SМА7151, рік випуску: 2007, тип ТЗ: легковий автомобіль, № кузова/шасі LGU7724S67S013477, реєстраційний номер: АН3259СТ, що належить на праві власності [PERSON] В порушення вимог закону та умов договору відповідач зобовязання за Договором застави не виконує, предмет застави в заклад банку не передав. Позивач просить суд в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором № АВZNAN100038092 від 27.03.2008 року в сумі 3646,86 Доларів США, що за курсом 22,45 відповідно до службового розпорядження НБУ від 27.04.2015 року складає 81871,90 грн. витребувати у відповідача та передати в заклад ПАТ «Акцент-банк»: предмет застави - автомобіль Марle модель: С51SМА7151, рік випуску: 2007, тип ТЗ: легковий автомобіль, № кузова/шасі LGU7724S67S013477, реєстраційний номер: АН3259СТ, що належить на праві власності [PERSON]; комплект ключів, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу (технічний паспорт автомобіля Марle модель: С51SМА7151, рік випуску: 2007, тип ТЗ: легковий автомобіль, № кузова/шасі LGU7724S67S013477, реєстраційний номер: АН3259СТ, що належить на праві власності [PERSON]Б.). Звернути стягнення на предмет застави: автомобіль Марle модель: С51SМА7151, рік випуску: 2007, тип ТЗ: легковий автомобіль, № кузова/шасі LGU7724S67S013477, реєстраційний номер: АН3259СТ, що належить на праві власності [PERSON], шляхом продажу вказаного автомобіля ПАТ «Акцент-банк» з укладанням від імені відповідача договору купівлі-продажу будь-яким способом з іншою особою-покупцем, зі зняттям вказаного автомобіля з обліку в органах ДАЇ України, а також наданням ПАТ «Акцент-банк» всіх повноважень, необхідних для здійснення продажу та стягнути судові витрати. [PERSON] заперечував проти задоволення позовних вимог та звернувся з зустрічною позовною заявою до ПАТ «Акцент-Банк» про захист прав споживачів, в якій посилається на те, що після укладання договору позивач за зустрічним позовом систематично здійснював щомісячні переплати у розмірі від 35 до 50 доларів США. Але, наданий відповідачем розрахунок не містить зазначених переплат та взагалі не містить графи з отриманими сумами та курсу валютування. Також згідно вимог ст.2 ЗУ «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» Відомості Верховної Ради (ВВР), 2014, № 44, ст.2040) на час проведення антитерористичної операції забороняється нарахування пені та/або штрафів на основну суму заборгованості із зобовязань за кредитними договорами та договорами позики з 14 квітня 2014 року громадянам України, які зареєстровані та постійно проживають або переселилися у період з 14 квітня 2014 року з населених пунктів, визначених у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція, а також юридичним особам та фізичним особам - підприємцям, що провадять (провадили) свою господарську діяльність на території населених пунктів, визначених у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція. Банки та інші фінансові установи, а також кредитори зобовязані скасувати пеню та/або штрафи, нараховані на основну суму заборгованості із зобовязань за кредитними договорами і договорами позики у період проведення антитерористичної операції. Відповідно до вимог ч.2 ст. 11 ЗУ «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» (Відомості Верховної Рада (ВВР), 2014, № 44, ст.2040) дія цього Закону поширюється на період проведення антитерористичної операції та на шість місяців після дня її завершення. Отже, вимоги відповідача про сплату штрафних санкцій, пені та штрафів є незаконними та підлягають скасуванню. Але, відповідач порушує закон та відмовляється скасувати нараховані штрафні санкції. Просить суд витребувати з головного офісу ПАТ «Акцентбанк» м. Дніпропетровськ розрахунок заборгованості [PERSON] за кредитним договором з обовязковим зазначенням дати сплачених відповідачем коштів, сум сплачених коштів та курсу валютування гривневих платежів, визнати незаконними та скасувати штрафні санкції у вигляді пені за несвоєчасність виконання зобовязань за договором, а також штрафи відповідно до умов кредитного договору у розмірі 573,61 долара США, штраф фіксована частина у розмірі 11,14 долара США, штраф процентна складова у розмірі 173,13 долара США, нараховані ПАТ «Акцентбанк» з 14.04.2014 року та зобовязати ПАТ «Акцентбанк» здійснити перерахунок заборгованості з урахуванням переплат за договором. Представник позивача за первісним позовом у судовому засіданні підтримав позовні вимоги з підстав викладених у позові, просив їх задовольнити. У задоволенні зустрічного позову про захист прав споживачів просить відмовити, оскільки твердження про переплату за кредитним договором не мають жодних доказів, а базуються лише на словах. У зв'язку з зупиненням дії переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція відсутні підстави для зупинення нарахування пені та/або штрафів на основну суму заборгованості із зобов'язань за кредитними договорами та договорами позики. Відповідач за первісним позовом у судове засідання не зявився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності за участю його представника. Представник відповідача за первісним позовом в судовому засіданні проти задоволення позовних вимог заперечував, зустрічні позовні вимоги підтримав з підстав викладених у позові, просив їх задовольнити. Згідно ст. 212 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Відповідно до ст. ст. 10, 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ч.1 ст.61 ЦПК України обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Вислухавши пояснення сторін, проаналізувавши зібрані в справі докази, суд приходить до висновку, що позов ПАТ «Акцент-банк» до [PERSON] про звернення стягнення підлягає задоволенню, а зустрічний позов [PERSON] до ПАТ «Акцент-банк» задоволенню не підлягає з наступних підстав. Відповідно ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Відповідно до ст. 530 ЦК України якщо у зобовязанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Згідно ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язань є його невиконання або виконання з порушенням умов, певних змістом зобов'язання. Згідно ст. 611 ЦК України у випадку порушення зобов'язання наступають правові наслідки, установлені договором або законом, зокрема припинення зобов'язання внаслідок однобічної відмови від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору. Відповідно до ст.1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, розмір і порядок одержання яких встановлюються договором. Як вбачається зі ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (Кредитор) зобов'язуються надати грошові кошти (кредит) у розмірі й на умовах, передбачених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит і сплатити відсотки. Судом встановлено, що 27.03.2008 року ПАТ «Акцент-банк» та [PERSON] уклали кредитно-заставний договір № АВZNAN100038092, згідно якого [PERSON] 27.03.2008 року отримав кредит у розмірі 13590,70 Доларів США зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 10,56 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення 26.03.2015 року. Відповідно до зазначеного договору відповідач за первісним позовом надав в заставу автомобіль Марle модель: С51SМА7151, рік випуску: 2007, тип ТЗ: легковий автомобіль, № кузова/шасі LGU7724S67S013477, реєстраційний номер: АН3259СТ, що належить йому на праві власності. (а.с.14-23) Відповідач свої зобов'язання за кредитним договором не виконує належним чином, у зв'язку з чим утворилася заборгованість за кредитним договором. Як вбачається з довідки-розрахунку, станом на 27.04.2015 року заборгованість складає - 3646,86 Доларів США, яка складається з наступного: 2762,37 Доларів США - заборгованість за кредитом; 106,89 Доларів США - заборгованість по процентам за користування кредитом; 19,72 Доларів США - заборгованість по комісії за користуванням кредитом; 573,61 Доларів США - пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором; а також штрафи відповідно до умов кредитного договору: 11,14 Доларів США - штраф (фіксована частина); 173,13 Доларів США - штраф (процентна складова).(а.с.5-8) 06.04.2015 року ПАТ «Акцент-банк» рекомендованим листом на імя [PERSON] було направлено вимогу від 31.03.2015 року про звернення стягнення на предмет застави в разі невиконання порушеного зобовязання у тридцятиденний строк. (а.с.10-13) Відповідно до п. 13.1 кредитно-заставного договору, після настання події дефолту та спливу строку, встановленого у статті 12.2.5 Договору для добровільного погашення Забезпечення Вимог, Предмет Застави може бути використаний для задоволення з його вартості всіх Забезпечених Вимог у їх максимальному розмірі, що визначається на дату фактичного задоволення таких вимог. (а.с.16) Згідно з договором застави, звернення стягнення та реалізація предмету застави здійснюється відповідно до чинного законодавства та договору, у тому числі шляхом безпосереднього продажу конкретному покупцю з правом укладання Заставодержателем договору купівлі-продажу Предмету застави від імені Заставодавця. Згідно до ст.572 ЦК України кредитор (заставодержатель) має право у разі невиконання боржником ( заставодавцем) зобов'язання, забезпеченого заставою, одержати задоволення за рахунок заставного майна переважно перед іншими кредиторами цього боржника, якщо інше не встановлено законом ( право застави). Відповідно до ст. 19 Закону України «Про заставу», за рахунок заставленого майна заставодержатель має право задовольнити свої вимоги в повному обсязі, що визначаються на момент фактичного задоволення, заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави в разі, якщо в момент настання терміну виконання зобов'язання забезпеченого заставою, воно не буде виконано. Частинами 1 та 7 ст.20 Закону України «Про заставу», передбачено, що заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави в разі, якщо на момент настання терміну виконання зобов'язання забезпеченого заставою, воно не було виконано, якщо інше не передбачено законом чи договором. Реалізація заставленого майна, на яке звернено стягнення, проводиться державним виконавцем на підставі виконавчого листа суду або наказу господарського суду, або виконавчого напису нотаріусів у встановленому порядку, якщо інше не передбачено цим законом або договором. Відповідно до ст. 589 ЦК України, у разі невиконання зобов'язання, забезпеченого заставою, заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави. Відповідно до ч.1 ст.590 ЦК України звернення стягнення на предмет застави здійснюється за рішенням суду, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно до ст.25 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» у разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження в рішенні суду зазначається спосіб реалізації предмета забезпечувального обтяження шляхом проведення публічних торгів або застосування однієї із процедур, передбачених ст.26 цього закону, положення якої передбачено такий спосіб звернення стягнення на предмет застави, як продаж обтяжувачем предмета забезпечувального обтяження шляхом укладання договору купівлі-продажу з іншою особою - покупцем. Суд не бере до уваги доводи представника відповідача за первісним позовом про те, що після укладання договору [PERSON] систематично здійснював щомісячні переплати у розмірі від 35 до 50 доларів США та наданий банком розрахунок не містить зазначених переплат та взагалі не містить графи з отриманими сумами та курсу валютування. Представником позивача за первісним позовом було надано розрахункові документи та виписку повного руху коштів за весь час дії кредитного договору (а.с. 75-210), які підтверджують наявність невиконання кредитних зобовязань. Відповідачем за первісним позовом не надано жодних доказів на підтвердження переплат за кредитним договором. Доводи відповідача про те, що згідно ст. 2 ЗУ «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» від 02.08.2014 р. № 1669-VII та розпорядження Кабінету Міністрів України від 30,10.2014 р. №1053 «Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція» позивач не мав права нараховувати пеню і штрафи на суму заборгованості за кредитним договором є також необґрунтованими з наступних підстав. Відповідно до ст. 2 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» від 02.09.2014 р., на час проведення антитерористичної операції забороняється нарахування пені та/або штрафів на основну суму заборгованості із зобовязань за кредитними договорами та договорами позики з 14 квітня 2014 р. громадянам України, які зареєстровані та постійно проживають або переселились у період з 14 квітня 2014 р. з населених пунктів, визначених у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція, а також юридичним та фізичним особам підприємцям, що провадять (провадили) свою господарську діяльність на території населених пунктів, визначених у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилась антитерористична операція. Місто Краматорськ Донецької області входило до переліку населених пунктів, визначених та затверджених розпорядженням КМУ України від 30.10.2014 р № 1053-р, однак згідно розпорядження Кабінету Міністрів України від 05.11.2014 р. № 1079 р, дію розпорядження від 30.10.2014 р. № 1053-р зупинено. Відповідно до Постанови Окружного адміністративного суду міста Києва від 26 січня 2015 року у справі №826/18327/14, яка залишена без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 02 квітня 2015 року, визнано нечинним розпорядження Кабінету Міністрів України від 05.11.2014 року № 1079-р «Про зупинення дії розпорядження Кабінету Міністрів України від 30 жовтня 2014 року №1053-р». Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 28.04.2015р. №К/800/19383/15 відкрито касаційне провадження у вказаній справі та зупинено виконання постанови Окружного адміністративного суду міста Києва від 26 січня 2015 року та ухвали Київського апеляційного адміністративного суду від 02 квітня 2015 року до розгляду касаційної скарги у Вищому адміністративному суду України. Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 28.04.2015 року, касаційну скаргу Кабінету Міністрів України - задоволено частково. Постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 26 січня 2015 року та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 02 квітня 2015 року скасовано, справу направлено на новий розгляд до суду першої інстанції. Таким чином, на час звернення із позовом та на час ухвалення рішення суду відсутній діючий нормативно правовий акт, який відносить м. Краматорськ Донецької області до населеного пункту, на території якого проводиться антитерористична операція, що унеможливлює застосування до спірних правовідносин вимог ст. 2 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» від 02.09.2014 р. За таких обставин суд приходить до висновку, що позовні вимоги ПАТ «Акцент-банк» до [PERSON] про звернення стягнення обґрунтовані і підлягають задоволенню у повному обсязі. Згідно з ч. 1 ст. 88 ЦПК України, з відповідача за первісним позовом підлягає стягненню на користь позивача судовий збір у сумі 818,72 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved