Jurisdiction: civil
Date: 2018-07-25 00:00:00

20.04.2018 позивач звернувся до суду з позовом до відповідача та просив визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис, вчинений 01.12.2017 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу [PERSON], зареєстрований в реєстрі за № 23189, про стягнення з позивача на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» заборгованість за кредитним договором № CNGLA000150025 від 03.09.2007 в сумі 8453, 86 доларів США, що згідно розпорядження НБУ від 04.08.2017 року становить 218870, 44 грн., а також витрат, повязаних із вчиненням виконавчого напису у сумі 3000 грн. 00 коп. Позовні вимоги мотивовані тим, що виконавчий напис вчинено за відсутності документів, що підтверджують безспірність вимог стягувача. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просив задовольнити.\~\~\~\~ Представник відповідача в судовому засіданні позовні вимоги не визнав, у задоволенні позову просив відмовити та подав письмовий відзив на позов. У відзиві свої заперечення представник відповідача обґрунтовував тим, що для вчинення виконавчого напису за кредитним договором відповідачем було подано виписку з рахунку боржника із зазначенням строків її погашення із відміткою стягувача про непогашення боргу за кредитним договором, вважає, що всі необхідні документи нотаріусу для вчинення виконавчого напису були подані та свідчили про безспірність заборгованості, а тому у нотаріуса не було підстав для відмови у видачі виконавчого напису. Третя особа приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу [PERSON] в судове засідання не зявився, до початку розгляду справи через канцелярію суду подав заяву про розгляд справи без його участі. Судом встановлено такі факти та відповідні їм правовідносини. 03.09.2007 між сторонами укладено кредитний договір №CNgIF000150025, відповідно до якого [PERSON] отримав кредит у розмірі 11357,00 доларів США зі сплатою 0,92% на місяць на суму залишку заборгованості за кредитом. Рішенням Деснянського районного суду м. Чернігові від 05.05.2009 року позов ЗАТ КБ «ПриватБанк» задоволено. Достроково розірвано кредитний договір № CNgIF000150025 від 03.09.2007 року, укладений між Закритим акціонерним товариством комерційний банк «ПриватБанк» та Дроб»язко [PERSON]. В рахунок погашення заборгованості за кредитним договором № CNgIF000150025 від 03.09.2007 року, укладений між Закртим акціонерним товариством комерційним банком «ПриватБанк» та [PERSON] в розмірі 94428 грн. 01 коп. звернуто стягнення на предмет застави автомобіль Cherry 2007 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER], що належить на праві власності [PERSON] шляхом продажу даного автомобіля ЗАТ КБ «ПриватБанк» з укладенням від імені [PERSON] договору купівлі-продажу предмета застави будь-яким способом з іншою особою покупцем, зі зняттям вказаного автомобіля з обліку в органах ДАІ. Стягнуто з [PERSON] на користь Закритого акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» 974 грн. 28 коп. судових витрат. Заочним рішенням Деснянського районного суду м. Чернігова від 09.11.2011 року стягнуто з [PERSON] на користь ПАТ комерційний банк «ПриватБанк» 8562,12 доларів США, що еквівалентно 68240 грн. 09 коп. за курсом 7,99 грн/1дол. США згідно розпорядження НБУ за договором кредиту за № CNgIF000150025 від 03.09.2007 року. Стягнуто з [PERSON] на користь ПАТ комерційний банк «ПриватБанк» 1700 грн. у відшкодування судового збору, 120 грн. у відшкодування витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового розгляду Деснянським районним судом м. Чернігова. 01.12.2017 року представник ПАТ КБ «Приватбанк» звернувся до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу [PERSON] із заявою про вчинення виконавчого напису за договором № CNgIF000150025 від 03.09.2007 року для стягнення боргу, який за період з 03.09.007 року по 04.08.2017 року складається з заборгованості за тілом кредиту у розмірі 8453,86 доларів США, що за курсом 25,89 відповідно до службового розпорядження НБУ від 04.08.2017 року складає 218870 грн. 44 коп., а також витрати повязані із вчиненням виконавчого напису у сумі 3000 грн. 00 коп. 01.12.2017 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу [PERSON] було вчинено виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі за № 23189 про стягнення з [PERSON] на користь ПАТ КБ «Приватбанк» не виплачених у строк за кредитним договором від 03.09.2007 року, а саме з 03.09.2007 року по 04.08.2017 року суму заборгованості 8453,86 доларів США, що курсом 25,89 відповідно до службового розпорядження НБУ від 04.08.2017 року складає 218870 грн. 44 коп. (а.с. 37). 27.02.2018 року державним виконавцем Центрального відділу державної виконавчої служби міста Чернігів Головного територіального управління юстиції у Чернігівській області було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження з примусового виконання виконавчого напису № 55884258 про стягнення з [PERSON] на користь ПАТ КБ «Приватбанк» грошових коштів у розмірі 218870 грн. 44 коп. (а.с. 5). За загальним правилом ст.ст.15,16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес у один із способів, визначених ч. 1ст. 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом. При цьому, відповідно дост. 18 ЦК України, нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Відповідно до ч. 1ст. 1 Закону України від 02 вересня 1993 року № 3425-ХІІ «Про нотаріат»(далі - Закон «Про нотаріат») нотаріат в Україні - це система органів і посадових осіб, на які покладено обов'язок посвідчувати права, а також факти, що мають юридичне значення, та вчиняти інші нотаріальні дії, передбачені цимЗаконом, з метою надання їм юридичної вірогідності. Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюєтьсяЗаконом «Про\~нотаріат» та іншими актами законодавства України (ч. 1ст. 39 Закону «Про нотаріат»). Цим актом є, зокрема, Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженийнаказом Міністерства юстиції України 22 лютого 2012 року № 296/5та зареєстрований у Міністерстві юстиції України 22 лютого 2012 року за № 282/20595 (далі - Порядок вчинення нотаріальних дій, Порядок). Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія (п. 19ст. 34 Закону України «Про нотаріат»). Правовому регулюванню процедури вчинення нотаріусами виконавчих написів присвячена Глава 14\~Закону України\~«Про нотаріат» та Глава 16 розділу II Порядку вчинення нотаріальних дій. При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов'язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов'язання боржником. Так, згідно зіст.\~87\~Закону України\~«Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Статтею 88\~Закону України\~«Про нотаріат» визначено умови вчинення виконавчих написів. Відповідно до приписів цієїстатті Законунотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис,закономвстановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Порядок вчинення нотаріальних дій містить такі самі правила та умови вчинення виконавчого напису (пункти 1, 3 Глави 16 розділу II Порядку). Згідно з п.п. 2.1 п. 2 Глави 16 розділу II Порядку для вчинення виконавчого напису стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява, у якій, зокрема, мають бути зазначені: відомості про найменування і місце проживання або місцезнаходження стягувача та боржника; дата і місце народження боржника - фізичної особи, місце його роботи; номери рахунків у банках, кредитних установах, код за ЄДРПОУ для юридичної особи; строк, за який має провадитися стягнення; інформація щодо суми, яка підлягає стягненню, або предметів, що підлягатимуть витребуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти тощо. Заява може містити також іншу інформацію, необхідну для вчинення виконавчого напису. У разі якщо нотаріусу необхідно отримати іншу інформацію чи документи, які мають відношення до вчинення виконавчого напису, нотаріус вправі витребувати їх у стягувача (підпункт 2.2 пункту 2 Глави 16 розділу II Порядку). Як вбачається із анкети-заяви, письмову форму договору становить анкета-заява, разом із Памяткою клієнта, Умовами та Привалами надання банківських послуг, а також Тарифами, нотаріусу для вчинення виконавчого напису було надано лише частину договоруанкету-заяву, а Памятку клієнта, Умовами та Привала надання банківських послуг, а також Тарифи, які є частиною договору, нотаріусу не були надані. Крім того, підпунктами 3.2, 3.5 пункту 3 Глави 16 розділу II Порядку передбачено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим\~постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172\~(далі - Перелік документів). При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у вказаному Переліку документів. При цьому цей Перелік документів не передбачає інших умов вчинення виконавчих написів нотаріусами ніж ті, які зазначені вЗаконі України\~«Про нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій. При цьомустаття 50 Закону України «Про нотаріат»передбачає, що нотаріальна дія або відмова у її вчиненні, нотаріальний акт оскаржуються до суду. Право на оскарження нотаріальної дії або відмови у її вчиненні, нотаріального акта має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії чи акти. За результатами аналізу вищенаведених норм можна дійти наступних висновків. Отже, відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувана до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й, крім того, також бути безспірною, заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем. Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов'язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (стаття 88 Закону України «Про нотаріат»). Однак характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Таким чином, вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно із відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого. З огляду на наведене та з урахуванням приписів статей15,16,18 ЦК України, статей50,87,88 Закону України «Про нотаріат»захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису. Тому суд при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Для правильного застосування положень статей 87,88\~Закону України\~«Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. Всупереч наведеному, нотаріус вчинив оскаржуваний виконавчий напис без належного підтвердження безспірності вимоги кредитора. Стягувачем надано розмір заборгованості, що станом на 04.08.2017 року загальний залишок заборгованості за наданим кредитом ( в тому числі залишок простроченої заборгованості за наданим кредитиом) складає 8453,86 доларів США (а.с. 42-44). Відповідно до\~ст. 257 ЦК України, загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Установлено, що при постановленні рішення суду 05.05.2009 року заборгованість [PERSON] станом на 13.01.2009 року становила в сумі 94428 грн. 01 коп., з якої 78323 грн. 32 коп заборгованість по кредиту, 682 грн. 91 коп. заборгованість по відсоткам, 11216 грн. 17 коп. заборгованість за простроченим кредитом, 4198 грн. 81 коп. заборгованість за простроченими відсотками, 6 грн. 80 коп. пені за несвоєчасне виконання зобовязання. Отже, оспорюваний виконавчий напис вчинений приватним нотаріусом із порушенням вимог статті 88 Закону України «Про нотаріат»та пункту 284 Інструкції, оскільки вказану у виконавчому написі суму боргу не можна вважати безспірною. Заперечення банку про те, що\~Закон України «Про нотаріат»\~не покладає на нотаріуса обовязок щодо перевірки наявності безспірної заборгованості, є необґрунтованими, так як вони суперечать вищенаведеним нормам матеріального права. Спірні правовідносини регулюються\~Законом України «Про нотаріат», яким не передбачено звернення боржника із заявою про застосування позовної давності. Згідно п. 16 Постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 1 березня 2013 року № 3 «Про деякі питання юрисдикції загальних судів і визначення підсудності цивільних справ» спори за позовами про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, про повернення стягнутого за виконавчим написом, вирішуються судом в порядку цивільного судочинства за позовами боржників або зазначених осіб до стягувачів, якщо однією із сторін відповідного спору є фізична особа. За правилами цивільного судочинства як спір про право у позовному провадженні розглядаються позови про оскарження дій нотаріуса щодо вчинення виконавчого напису, коли йдеться виключно про порушення нотаріусом правил вчинення відповідної нотаріальної дії і при цьому позивачем не порушується питання про захист права відповідно до положень цивільного законодавства. З огляду на вищенаведене суд доходить до висновку про те, що вимога відповідача не є безспірною, а отже не підлягає задоволенню в порядку вчинення нотаріального напису. Саме з цих підстав виконавчий напис повинен бути визнаний таким, що не підлягає виконанню. Відповідно до ч. 1\~ст. 141 ЦПК України\~судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Таким чином із відповідача на користь позивача підлягає стягненню 704,80 грн. у відшкодування судового збору.

Outcome: approved