Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-18 00:00:00

20.07.2016 від представника ПАТ «КБ Надра» [PERSON] надійшла скарга на дії головного державного виконавця Уманського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Черкаській області [PERSON] (далі державний виконавець). Стягувач просить визнати дії державного виконавця Рибак Л.В. в частині відмови у відкритті виконавчого провадження згідно з виконавчим листом №\~2-1692-2011 від 25.01.2012 про стягнення з [PERSON] на користь ПАТ\~КБ\~«Надра» боргу в розмірі 83\~027,39 грн. неправомірними та зобовязати державного виконавця Рибак\~Л.В. відкрити виконавче провадження згідно з вказаним виконавчим листом №\~2-1692-2011 від 25.01.2012. Посилається на те, що ПАТ «КБ «Надра» звернулося до Уманського РВ ДВС Уманського МРУЮ із заявою про відкриття виконавчого провадження за виконавчим листом № 2-1692-2011від 25.01.2012 про стягнення з [PERSON] на користь ПАТ КБ «Надра» боргу в розмірі 83\~027,39 грн. 16.06.2016 державний виконавець Рибак\~Л.В. винесла постанову про відмову у відкритті виконавчого провадження на підставі п.8 ч.1 ст. 26 Закону України «Про виконавче провадження», а саме: у звязку з тим, що в заяві стягувача не враховане часткове стягнення за виконавчим документом. Вищевказану постанову стягувач отримав поштою 30.06.2016. Вказані дії ПАТ\~КБ\~«Надра» вважає неправомірними з таких підстав. Рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб № 113 від 05.06.2015 розпочалась процедура ліквідації та призначено уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію банку. Зазначає, що відмовляючи у відкритті провадження, державний виконавець послався на п.\~8 ч.\~1 ст.\~26 ЗУ «Про виконавче провадження». При цьому, в оскаржуваній постанові не зазначено жодних передбачених законом обставин, що виключають здійснення виконавчого провадження, а висновок державного виконавця Рибак Л.В. про наявність передбачених законом обставин, що виключають здійснення виконавчого провадження є власним хибним тлумаченням та не випливає із проаналізованих норм законів. У судове засідання представник ПАТ «КБ «Надра» не зявився, однак у скарзі просив розгляд справи проводити за відсутності представника банку. Головний державний виконавець Уманського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Черкаській області [PERSON] подала письмові заперечення проти скарги та в судовому засіданні зазначила таке. 13.06.2016 для примусового виконання до Уманського РВ ДВС в черговий раз надійшов в/лист № 2-1692- 2011, виданий 25.01.2012 Уманським міськрайонним судом Черкаської області про стягнення боргу з [PERSON] на користь ПАТ «КБ «Надра» в сумі 83027,39 грн. 13.06.2016 виконавче провадження зареєстровано в ЄДРВП та передано державному виконавцю. 14.06.2016 при розгляді заяви про відкриття виконавчого провадження, виконавчого документа та інших документів, доданих до заяви, державний виконавець прийняв рішення щодо відмови у відкритті виконавчого провадження, про що було винесено відповідну постанову №\~51423990. Підставою винесення зазначеної постанови було не зазначення стягувачем у заяві суми, що підлягає до стягнення, що передбачає п.5 ст.\~11 Закону України «Про виконавче провадження». Стягувач, не вникаючи в суть поданого виконавчого документу, не звертаючи увагу на відмітку державного виконавця, не цікавлячись, тим який залишок боргу залишився до стягнення (можливо боржник самостійно почав погашати борг), подає виконавчий документ та зазначає суму боргу, визначену судом, що суперечить сумі боргу, яку дійсно необхідно стягнути на момент звернення. На підставі викладеного, та враховуючи вимоги чинного законодавства, просить в скарзі на постанову про відмову у відкритті в/провадження відносно в/листа №\~2-1692-2011р., що виданий 25.01.2012 Уманським міськрайонним судом про стягнення боргу з [PERSON] на користь ПАТ «КБ «Надра» в сумі 83\~027,39 грн. відмовити. Також в своїх поясненнях головний державний виконавець зазначила, що сума боргу на сьогоднішній день становить 68\~921,98\~грн., оскільки у 2013 році мало місце часткове погашення боргу і вказаний факт, на її думку, є істотною перешкодою для відкриття виконавчого провадження по всій сумі боргу станом на сьогодні. Тому вона вважає, що при зверненні до виконавчої служби стягувачу потрібно вказати наявну суму заборгованості станом на дату звернення. Заслухавши думку державного виконавця, дослідивши документи по справі, суд дійшов висновку, що скарга підлягає задоволенню, враховуючи такі мотиви. У судовому засіданні встановлено, що рішенням Уманського міськрайонного суду Черкаської області в цивільній справі №\~2-1692-2011\~р. із [PERSON], [PERSON] стягнуто на користь ПАТ «КБ «Надра» заборгованість за кредитним договором в розмірі 83\~027,39 грн. солідарно. 13.06.2016 ПАТ «КБ «Надра» звернулося до Уманського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Черкаській області про відкриття виконавчого провадження на підставі виконавчого листа № 2-1692-2011, який виданий Уманським міськрайонним судом Черкаської області 25.01.2012. У виконавчому листі мається відмітка державного виконавця, що залишок боргу становить 68\~921,98 грн. 16.06.2016 головний державний виконавець Уманського РВ ДВС Головного територіального управління юстиції у Черкаській області [PERSON] винесла постанову про відмову у відкритті виконавчого провадження (відмову в прийнятті до провадження виконавчого документа) на підставі п.\~8 ч.\~1 ст. 26 Закону України «Про виконавче провадження». У казаній постанові державного виконавця зазначено, що в заяві стягувача, доданій до в/листа, в зазначеній сумі боргу до стягнення не враховано часткове стягнення в сумі 14\~105,41\~грн. за виконавчим документом. Згідно з постановою державного виконавця від 18.02.2016 вказаний виконавчий документ повернуто без подальшого виконання стягувачу відповідно до вимог п. 2 ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження» з визначенням права його повторного предявлення до виконання із зазначенням зміни майнового стану боржника, так як майно, що належить боржнику на праві власності та на яке можливо звернути стягнення в рахунок погашення боргу не виявлено. Для звернення до суду з поданням з тимчасовим обмеженням боржника у праві виїзду за кордон, стягувачу необхідно додати копію паспорта боржника. Примусове виконання судових рішень покладається на державну виконавчу службу, яка входить до системи органів Міністерства юстиції України (Закон України «Про виконавче провадження» від 21.04.1999 № 606-XIV (зі змінами; у редакції на час винесення оскаржуваної постанови) (далі Закон України «Про виконавче провадження»). Згідно з ч. 2 ст. 4 Закону України «Про державну виконавчу службу» державний виконавець є представником влади і здійснює примусове виконання судових рішень, постановлених іменем України, та рішень інших органів (посадових осіб), виконання яких покладено на державну виконавчу службу, у порядку, передбаченому законом. У розумінні цієї норми Закону державний виконавець не є окремим суб'єктом, а є представником влади, який здійснює свої повноваження від імені держави в системі органів державної влади державної виконавчої служби. Частиною 2 ст.11 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що державний виконавець здійснює заходи, необхідні для своєчасного і в повному обсязі виконання рішення, зазначеного в документі на примусове виконання рішення (далі виконавчий документ), у спосіб та в порядку, встановленому виконавчим документом і цим Законом. Відповідно до ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Головний державний виконавець Рибак Л.В. винесла постанову про відмову у відкритті виконавчого провадження на підставі п.\~8 ч.\~1 ст. 26 Закону України «Про виконавче провадження», яким передбачено, що державний виконавець відмовляє у відкритті виконавчого провадження у разі наявності інших передбачених законом обставин, що виключають здійснення виконавчого провадження (тобто обставин, не передбачених пунктами 1-7 частини 1 цієї статті). У постанові державного виконавця відсутнє посилання на конкретну обставину та норму Закону (статтю, частину, пункт статті Закону), що передбачає відповідну обставину як таку, що виключає здійснення виконавчого провадження. Права і обов'язки сторін та інших учасників виконавчого провадження передбачені ст.\~12 Закону України «Про виконавче провадження». Одним з обов'язків стягувача юридичної особи, на користь чи в інтересах якої видано виконавчий документ (ч. 2 ст. 8 Закону) є обов'язок протягом трьох робочих днів письмово повідомити державного виконавця про повне чи часткове самостійне виконання рішення боржником. При цьому ані статтею 12, ані іншими нормами Закону України «Про виконавче провадження» не передбачене повноваження державного виконавця відмовити стягувачу у відкритті виконавчого провадження у зв'язку з невиконанням останнім вказаного або будь-якого іншого обов'язку сторони виконавчого провадження. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 19 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець відкриває виконавче провадження на підставі виконавчого документа, зазначеного в статті 17 цього Закону: за заявою стягувача або його представника про примусове виконання рішення. Вказаною статтею Закону не передбачені жодні обов'язкові вимоги до заяви стягувача і визначено, що підставою для відкриття виконавчого провадження є сам виконавчий документ, а не заява стягувача. Державний виконавець, як передбачено ч. 1 ст. 25 Закону України «Про виконавче провадження», зобов'язаний прийняти до виконання виконавчий документ і відкрити виконавче провадження, якщо не закінчився строк пред'явлення такого документа до виконання, він відповідає вимогам, передбаченим цим Законом, і пред'явлений до виконання до відповідного органу державної виконавчої служби. Статтею 383 ЦПК України передбачено, що сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи. Таке ж право сторони передбачено і ч.1\~ст. 82 Закону України «Про виконавче провадження». Згідно з ч. 1, 2 ст. 387 ЦПК України за результатами розгляду скарги суд постановляє ухвалу. У разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов'язує державного виконавця або іншу посадову особу державної виконавчої служби задовольнити вимогу заявника та усунути порушення або іншим шляхом поновлює його порушені права чи свободи. На підставі наведеного вище,

Outcome: partial