Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-14 00:00:00

20.07.2020 до суду надійшов позов [PERSON] до АТ «Хмельницькгаз» про витребування копій документів та витягів з документів, які стосуються споживача щодо наданих послуг. В обґрунтування поданого позову позивач вказує, що у грудні 2019 року на адресу відповідача було направлено звернення з проханням надати [PERSON] завірені копії усіх листів, які були зареєстровані як вхідна кореспонденція по АТ «Хмельницькгаз» та направлені до установ та організацій різних форм власності за період з 02.08.2019 в яких зазначена інформація, що стосується позивача як споживача щодо наданих комунальних послуг, зокрема щодо газопостачання, порушення правил безпеки та щодо відсутності тяги в димових та вентиляційних каналах її квартири, а також надати витяг із Журналу реєстрації вхідної кореспонденції по АТ «Хмельницькгаз» в якому зареєстровано вищевказану кореспонденцію. Відповідачем було відмолено у видачі копій документів, яких стосувався запит, оскільки у базі АТ «Хмельницькгаз» не ведеться паперовий реєстр надісланих листів, а лише електронний, тому затребувану інформацію надати неможливо. У зв`язку з наведеним позивач звернулася до суду та просить визнати дії АТ «Хмельницькгаз» у ненаданні інформації незаконними та витребувати у відповідача вказану вище інформацію. 07.10.2020 до суду надійшло клопотання [PERSON] про розгляд справи без її участі та про підтримання позовних вимог. Відповідач будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи явку представника не забезпечив. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. 08 грудня 2019 року [PERSON] подала АТ «Хмельницькгаз» заяву-запит щодо надання: завірених копій усіх листів, які були зареєстровані як вихідна кореспонденція по АТ «Хмельницькгаз» з 02.08.2019, в яких зазначається інформація, що стосується її та її сім`ї, зокрема щодо порушення нею як споживачем, Правил безпеки та щодо відсутності тяги в димових та вентиляційних каналах її квартири. Окрім того просила видати витяг із Журналу реєстрації вихідної кореспонденції по АТ «Хмельницькгаз» за період з 02.08.2019 по даний час, в якому зареєстровано направлення усіх вищезазначених документів (а.с. 8). На вказане звернення АТ «Хмельницькгаз» від 09.01.2020 надало відповідь, згідно із якою у базі АТ «Хмельницькгаз» не ведеться паперовий реєстр надісланих листів, а лише електронний, тому надати затребувану інформацію неможливо (а.с. 9). Згідно з положеннями ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до вимог ч.1 ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим кодексом випадках. У відповідності до ст.15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання чи оспорення. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Відповідно до ст. 11 Закону України «Про інформацію», інформація про фізичну особу (персональні дані) - відомості чи сукупність відомостей про фізичну особу, яка ідентифікована або може бути конкретно ідентифікована. Не допускаються збирання, зберігання, використання та поширення конфіденційної інформації про особу без її згоди, крім випадків, визначених законом, і лише в інтересах національної безпеки, економічного добробуту та захисту прав людини. До конфіденційної інформації про фізичну особу належать, зокрема, дані про її національність, освіту, сімейний стан, релігійні переконання, стан здоров`я, а також адреса, дата і місце народження. Кожному забезпечується вільний доступ до інформації, яка стосується його особисто, крім випадків, передбачених законом. Статтею 2 Закону України «Про захист персональних даних» визначено, що персональні дані - відомості чи сукупність відомостей про фізичну особу, яка ідентифікована або може бути конкретно ідентифікована. Обробка персональних даних - будь-яка дія або сукупність дій, таких як збирання, реєстрація, накопичення, зберігання, адаптування, зміна, поновлення, використання і поширення (розповсюдження, реалізація, передача), знеособлення, знищення персональних даних, у тому числі з використанням інформаційних (автоматизованих) систем. Частиною 2 ст. 4 Закону встановлено, що володільцем чи розпорядником персональних даних можуть бути підприємства, установи і організації усіх форм власності, органи державної влади чи органи місцевого самоврядування, фізичні особи - підприємці, які обробляють персональні дані відповідно до закону. Як передбачено ч. 5 ст. 6 Закону, обробка персональних даних здійснюється для конкретних і законних цілей, визначених за згодою суб`єкта персональних даних, або у випадках, передбачених законами України, у порядку, встановленому законодавством. Статтею 8 Закону встановлено, що особисті немайнові права на персональні дані, які має кожна фізична особа, є невід`ємними і непорушними. Суб`єкт персональних даних має право: 1) знати про джерела збирання, місцезнаходження своїх персональних даних, мету їх обробки, місцезнаходження або місце проживання (перебування) володільця чи розпорядника персональних даних або дати відповідне доручення щодо отримання цієї інформації уповноваженим ним особам, крім випадків, встановлених законом; 2) отримувати інформацію про умови надання доступу до персональних даних, зокрема інформацію про третіх осіб, яким передаються його персональні дані; 3) на доступ до своїх персональних даних; 4) отримувати не пізніш як за тридцять календарних днів з дня надходження запиту, крім випадків, передбачених законом, відповідь про те, чи обробляються його персональні дані, а також отримувати зміст таких персональних даних; Статтею 10 Закону визначено, що використання персональних даних передбачає будь-які дії володільця щодо обробки цих даних, дії щодо їх захисту, а також дії щодо надання часткового або повного права обробки персональних даних іншим суб`єктам відносин, пов`язаних із персональними даними, що здійснюються за згодою суб`єкта персональних даних чи відповідно до закону. Згідно ст. 5 Закону України «Про інформацію» кожен має право на інформацію, що передбачає можливість вільного одержання, використання, поширення, зберігання та захисту інформації, необхідної для реалізації своїх прав, свобод і законних інтересів. Реалізація права на інформацію не повинна порушувати громадські, політичні, економічні, соціальні, духовні, екологічні та інші права, свободи і законні інтереси інших громадян, права та інтереси юридичних осіб. З огляду на вищевикладене, інформація, яка міститься у листах та вихідній кореспонденції відповідача, витребувати яку просить позивач, не є інформацією з обмеженим доступом, а стосується позивача, як споживача комунальних послуг, і може бути надана позивачу на її вимогу. Більше того, відповідач не оспорює наявність у нього такої інформації, а лише вказує на відсутність можливості її надати, оскільки така зберігається у електронному вигляді. Щодо посилають відповідача на відсутність паперового реєстру надісланих листів як на підставу для відмови у задоволенні запиту-звернення [PERSON] , суд звертає увагу на таке. Згідно ст. 5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг», електронний документ - документ, інформація в якому зафіксована у вигляді електронних даних, включаючи обов`язкові реквізити документа. Електронний документ може бути створений, переданий, збережений і перетворений електронними засобами у візуальну форму. Візуальною формою подання електронного документа є відображення даних, які він містить, електронними засобами або на папері у формі, придатній для приймання його змісту людиною. Згідно відповіді Міністерства юстиції України на запит [PERSON] , на підставі пункту 57 Типової інструкції з документування управлінської інформації в електронній формі та організації роботи з електронними документами в діловодстві, електронного міжвідомчого обміну, затвердженої постановою Кабінету Міністрів України від 17 січня 2018 р. № 55, якщо адресат не є користувачем системи взаємодії, реєстратор установи створює паперову копію електронного документа, засвідчує її печаткою установи та надсилає за належністю згідно з вимогами інструкції з діловодства установи. Таким чином відсутність паперового реєстру вихідної кореспонденції (надісланих листів) не може бути підставою для відмови позивачеві у наданні інформації, яка її стосується, оскільки відповідач не позбавлений можливості надати споживачеві послуг належним чином посвідчені витяги із електронного реєстру вихідної кореспонденції, який наявний у користуванні та розпорядженні відповідача. Окрім того суд звертає увагу на те, що, зі змісту позовної заяви, позивачем неодноразово надсилались запити до АТ «Хмельницькгаз». У відповіді від 09.01.2020 відповідачем вказано, що відповіді на зазначені запити (окремо по кожному запиту) направлялись на адресу [PERSON] , хоча до матеріалів справи такі докази не додані. Вказані обставини свідчать про те, що відповідач є належним розпорядником інформації, яку просить отримати позивач. Враховуючи наведене, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог та наявність підстав для задоволення позову. Судові витрати підлягають розподілу в порядку ст. 141 ЦПК України. На підставі викладеного та

Outcome: approved