Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-24 00:00:00

21 грудня 2015 року до суду надійшов вищевказаний цивільний позов, у якому позивач просить стягнути з відповідача на користь ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» заборгованість у розмірі 30708грн.46коп. за кредитним договором б/н від 29.08.2007 року, яка складається з наступного: 6599грн.76коп. заборгованість за кредитом, 21670грн.20коп. - заборгованість по процентам за користування кредитом, 500грн. заборгованість за пенею та комісією, 500грн. - штраф (фіксована частина), 1438грн.50коп. штраф (процентна складова). Позовні вимоги обґрунтовано тим, що між ЗАТ КБ «ПРИВАТБАНК», правонаступником всіх прав та обовязків, якого є ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» та відповідачем був укладений договір №б/н від 29.08.2007 року, згідно якого відповідач отримала кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг», «Правилами користування платіжною карткою» та «Тарифами Банку», які викладені на банківському сайті, складає між ним та банком договір, що підтверджується підписом у заяві. Банк нараховує відсотки за користування кредитом в розмірі, встановленому «Тарифами Банку», які викладені на банківському сайті, з розрахунку 360 календарних днів на рік. Відповідно Умов та правил надання банківських послуг, - при порушенні позичальником строків платежів по якомусь з грошових зобов'язань, передбачених цим договором більш ніж на 120 днів, позичальник зобов'язаний сплатити банку штраф в розмірі 500грн. + 5% від суми позову. Відповідач у порушення умов договору зобовязання належним чином не виконував, у звязку з чим за договором виникла заборгованість станом на 30.09.2015 року у сумі 30708грн.46коп. за кредитним договором б/н від 29.08.2007 року, яка складається з наступного: 6599грн.76коп. заборгованість за кредитом, 21670грн.20коп. - заборгованість по процентам за користування кредитом, 500грн. заборгованість за пенею та комісією, 500грн. - штраф (фіксована частина), 1438грн.50коп. штраф (процентна складова). Представник позивача у судове засідання не зявився. Про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Від нього надійшла заява, у якій просить розглядати справу за своєї відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Представник відповідача у судовому засіданні не визнав позовні вимоги та заперечував проти їх задоволення, просив суд застосувати строк позовної давності. Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представника відповідача, суд встановив такі обставини і визначені відповідно до них правовідносини. Між ЗАТ КБ «ПРИВАТБАНК», правонаступником всіх прав та обовязків, якого є ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» та відповідачем був укладений договір № б/н від 29.08.2007 року, згідно якого відповідач отримала кредит, у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом (а.с. 16-17, 18-29). Згідно із п.п.3.2,3.3 Умов та Правил надання банківських послуг, клієнт дає свою згоду, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням банку, і клієнта дає банку в будь-який момент змінити (збільшити або зменшити) кредитний ліміт. Підписання даного договору с прямою і безумовною згодою позичальника щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту, встановленого банком, відповідно до п.3.3 Умов та Правил надання банківських послуг. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг», «Правилами користування платіжною карткою» та «Тарифами Банку», які викладені на банківському сайті, складає між ним та Банком Договір, що підтверджується підписом у заяві. Банк нараховує відсотки за користування кредитом в розмірі, встановленому «Тарифами Банку», які викладені на банківському сайті, з розрахунку 360 календарних днів на рік, що підтверджується п.5.5 «Правилами користування платіжною карткою». Відповідно до п.6.5 Умов та правил надання банківських послуг, позичальник зобов'язується погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим договором. Згідно із п.6.6 Умов та правил надання банківських послуг, у разі невиконання зобов'язань за договором, на вимогу банку виконати зобов'язання з повернення кредиту (у тому числі простроченого кредиту та овердрафту), оплати винагороди банку. Власник карти зобов'язаний слідкувати за витратами коштів в межах платіжного ліміту з метою запобігання виникнення овердрафту, згідно п.6.7 Умов та правил надання банківських послуг. Відповідно до п.8.6 Умов та правил надання банківських послуг, при порушенні позичальником строків платежів по якомусь з грошових зобов'язань, передбачених цим договором більш ніж на 120 днів, позичальник зобов'язаний сплатити Банку штраф в розмірі 500 грн. + 5% від суми позову. Відповідач зобов'язання за вищевказаним договором не виконав, у звязку з зазначеним порушеннями зобовязанням за кредитним договором відповідач станом на 30.09.2015 має заборгованість - 30708грн.46коп. за кредитним договором б/н від 29.08.2007 року, яка складається з наступного: 6599грн.76коп. заборгованість за кредитом, 21670грн.20коп. - заборгованість по процентам за користування кредитом, 500грн. заборгованість за пенею та комісією, 500грн. - штраф (фіксована частина), 1438грн.50коп. штраф (процентна складова) (а.с.9-14). Частиною 1 ст. 527 ЦК України передбачено, що боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов'язання. За змістом ст.610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Відповідно до ст.629 ЦК України, договір є обов'язковим для виконання сторонами. Відповідно до ч.1 ст.1049 ЦК України позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно із ч. 2 ст.1050 ЦК України якщо договором встановлений обовязок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1054 цього Кодексу. Згідно із ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитор) зобовязана надати грошові кошти (кредит) позичальнику в розмірі і на умовах, передбачених договором, а позичальник зобовязаний повернути кредит і сплатити відсотки. Представник відповідача у судовому засіданні надав письмові заперечення на позовну заяву та заявив клопотання про застосування при розгляді даної справи положень ст.257 ЦПК України. Відповідно до ст.256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (ч.4 ст.267 ЦК України). Згідно із ст. 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Для окремих видів вимог законом встановлена спеціальна позовна давність. Зокрема, ч.2 ст.258 ЦК України передбачає, що позовна давність в один рік застосовується до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені). Відповідно до ст.253 ЦК України перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов'язано його початок. За загальним правилом перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила; за зобов'язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання (ч.ч.1,5 ст.261 ЦК України). Відповідно до ч.1 ст.626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Частиною 1 ст.631 ЦК України, передбачено, що строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов'язки відповідно до договору. Згідно із ч.1 ст.251 ЦК України строком є певний період у часі, зі спливом якого пов'язана дія чи подія, яка має юридичне значення. Відповідно до ст.252 ЦК України строк визначається роками, місяцями, тижнями, днями або годинами, термін визначається календарною датою або вказівкою на подію, яка має неминуче настати. Згідно із вимогами діючого законодавства, кредитний договір має бути укладено на певний строк. Кредитним Договором б/н від 29.08.2007 р. передбачено строк повернення кредитну - відповідає строку дії картки. Сама картка була випущена на термін 12 місяців, тобто до 29.08.2008р., що відповідає «Умовам та правилам надання банківських послуг», зокрема Розділу «Відповідальність сторін». Відповідно до п.9.12. «Умов та правил надання банківських послуг», договір діє протягом 12 місяців з моменту підписання, але у разі відсутності заперечень сторін автоматично пролонгується на той самий строк. При цьому вказана платіжна картка не перевипускалась, кредитний ліміт не поновлювався, нові кредитні кошти відповідачу не надавались, що дає підстави прийти до висновку, що термін її дії закінчився 29.08.2008 р. Таким чином, оскільки термін дії картки закінчився, починаючи з 29.08.2008 року відповідач мала виконати своє зобовязання за кредитним договором, але нею це зроблено не було. Отже, у випадку непогашення відємного балансу кредитного ліміту карти протягом 6 місяців, банк мав закрити кредитну картку, та у будь-якому разі у позивача виникло право вимоги до боржника починаючи з 29.08.2008 року, оскільки було порушено виконання основного зобовязання. ПАТ КБ «ПриватБанк» звернувся до суду з позовною заявою про захист свого порушеного права лише 21 грудня 2015 року, майже через сім років після настання строку виконання основного зобовязання. Згідно із ст.264 ЦК України, перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов'язку. Після переривання перебіг позовної давності починається заново. Як вбачається із матеріалів справи, право кредитора на стягнення всієї суми кредиту було порушене відповідачем починаючи з 29.08.2008р., а тому перебіг строку позовної давності почався з наступного дня - 30.08.2008 року. При цьому, як вбачається із розрахунку заборгованості, вказаний перебіг строку позовної давності переривався 05.12.2011 року, коли боржником було здійснено платіж у розмірі 180грн. За таких обставин перебіг строку позовної давності розпочався 06.12.2011 р. та сплинув 06.12.2014 року. Оскільки позовна заява була подана позивачем до суду 21.12.2015 року, а строк позовної давності за основним зобов'язанням сплив 06.12.2014 року, заява представника відповідача про застосування судом позовної давності до спірних правовідносин є обґрунтованою. Враховуючи викладене, зважаючи на те, що представником позивача не були доведені обставини, які викладені у позовній заяві, натомість представником відповідача викладені обставини були спростовані, суд доходить висновку про те, що позовні вимоги задоволенню не підлягають. Вирішуючи питання щодо стягнення судових витрат, суд виходить із положень ст.88 ЦПК України.

Outcome: dismissed