Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-24 00:00:00

20.04.2015 року [PERSON] звернувся до суду із зазначеною позовною заявою, з подальшими уточненнями, посилаючись на те, що [INFO] помер його дід [PERSON], після смерті якого відкрилась спадщина у виді житлового будинку, що знаходиться за адресою: [ADDRESS], який належав померлому на підставі свідоцтва про право власності, видане Малинівською селищною радою 14.11.2006 року. Отримати у державного нотаріуса свідоцтво про право на спадщину за законом на вказаний спадковий будинок він не має можливості за відсутністю правовстановлюючих документів та пропуском строку для прийняття спадщини. Іншим спадкоємцем [PERSON] є донька померлого, [PERSON] - відповідач по справі. З зазначених підстав позивач і звернувся до суду з вказаним позовом в якому просив визнати за ним право власності на житловий будинок [ADDRESS] в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON], померлого [INFO]. У судове засідання від сторін надійшли заяви про розгляд справи за їх відсутності, позивач позов підтримав, відповідач проти позову не заперечувала. Згідно зі ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. У відповідності зі ст. 10 ЦПК України сторони мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Стаття 11 того ж кодексу вказує на те, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних та юридичних осіб, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб які беруть участь у справі. Перевіривши письмові докази, суд приходить до наступного: Відповідно до вимог статті 1220 Цивільного Кодексу України - спадщина відкривається внаслідок смерті особи, або оголошення її померлою. Судом встановлено, що [INFO] помер [PERSON] (а.с.7), який є рідним дідом позивача, ступень його родинних відносин з померлим підтверджена відповідними документами, наявним у матеріалах справи (а.с.6). На підставі вимог статті 1217 Цивільного Кодексу України - спадкування здійснюється за заповітом або за законом. [PERSON] за життя не склав заповіт щодо вирішення долі вищевказаного майна, тому спадкування здійснюється за законом. Згідно із статтею 1216 Цивільного кодексу України - спадкування є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). У відповідності до пункту 1 статті 316 Цивільного кодексу України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Згідно статті 328 Цивільного кодексу України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. На підставі вимог ст. 1218 Цивільного кодексу України, до складу спадщини входять всі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина, яка складається з житлового будинку, що знаходиться за адресою: [ADDRESS]. Зазначений будинок належав померлому на підставі свідоцтва про право власності, видане Малинівською селищною радою 14.11.2006 року (а.с.4). У відповідності до статті 1223 Цивільного Кодексу України, у разі відсутності заповіту, право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Статтею 1258 Цивільного кодексу України передбачено, що спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. В частині 2 цієї статті вказано, що кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу. Згідно ст. 1265 вказаного кодексу - у п'яту чергу право на спадкування за законом мають інші родичі спадкодавця до шостого ступеня споріднення включно, причому родичі ближчого ступеня споріднення усувають від права спадкування родичів подальшого ступеня споріднення. З повідомлення завідуючої Чугуївської державної нотаріальної контори Харківської області О.Б. Оксендлєр від 20.05.2015 року за №1950/01-16 - після смерті [PERSON], померлого [INFO], в термін, передбачений ст. 1270 ЦК України, спадкоємці померлого з заявами про прийняття спадщини або про відмову від спадщини в нотаріальну контору не звертались, але можуть бути спадкоємці, які спадщину прийняли фактично, тим що відповідно до вимог ст. 1268 ЦК України, постійно проживали разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини. Після смерті [PERSON] спадкова справа не заводилась і свідоцтво про право на спадщину не видавалося. Стаття 1270 ЦК України встановлює для прийняття спадщини строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. З довідки, наданої депутатом Малинівської селищної ради Чугуївського району Харківської області від 09.04.2015 року, вбачається, що позивач фактично прийняв спадщину після смерті [PERSON], оскільки проживає за адресою: [ADDRESS] з жовтня 2004 року по теперішній час (а.с.5). Таким чином, судом було встановлено, що позивач є онуком [PERSON], який помер [INFO]. [PERSON] з 2004 року постійно мешкав зі своїм дідом в будинку останнього і в теперішній час продовжує там проживати. Відповідно до ст. 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Позивач звертався до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, але у зв'язку з тим, що ним пропущено строк для прийняття спадщини та відсутні оригінали правових документів на спадковий будинок - у видачі свідоцтва про право на спадщину йому було відмовлено. Відповідно до ст. 174 ч. 4 ЦПК України - у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Під час розгляду справи в суді відповідачка вимоги позивача визнала, проти них не заперечувала, про що надала суду відповідну заяву, суд, перевіривши матеріали справи, приходить до висновку щодо наявності законних підстав для задоволення вимог позивача, оскільки визнання відповідачкою вимог [PERSON] не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Судом встановлено, що позивач позбавлений можливості отримати свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті [PERSON] із-за того, що відсутні оригінали правових документів на будинок, а тому суд вважає, що його вимоги знайшли своє підтвердження під час розгляду справи і тому підлягають задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved