Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-10 00:00:00

21 серпня 2017 року [PERSON] звернулася з позовом до [PERSON] міської ради, яким просила визнати за нею право власності на 8/50 частки житлового будинку №1 по пров. Глухову в м. Миколаєві, які належать [PERSON], померлому 09.03.1999 року. Посилалася на те, що: - за життя брат позивача [PERSON] та [PERSON] проживали спільно однією сімєю; - [PERSON] та [PERSON] на праві спільної часткової власності належали 4/25 та 8/50 вищевказаного будинку; - після смерті [PERSON] брат позивача, який постійно проживав з померлим на час смерті останнього, прийняв спадщину, однак за життя не встиг оформити спадкові права; - у звязку з викладеним позивач не має можливості оформити спадкові права після смерті брата на вказану частку будинку. 23.08.2017 року Ухвалою позовну заяву залишено без руху. 06.09.2017 року відкрито провадження у справі. Згідно Ухвали суду від 20.04.2018 року справу прийнято до провадження та призначено до розгляду. Відповідно до Ухвали суду від 18.06.2018 року витребувано копію актового запису про смерть [PERSON] За Ухвалою від 09.07.2018 року витребувано копію спадкової справи після смерті [PERSON] 25.09.2018 року Ухвалою суду до участі у справі в якості третьої особи залучено ГУ ДФС у Миколаївській області. Ухвалою, оголошеною у судовому засіданні 26.10.2018 року, судом залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог доньку [PERSON] - [PERSON]. В судовому засіданні представник позивача адвокат [PERSON] вважав, що позов не підлягає задоволенню через наявність законного спадкоємця [PERSON] Позивач не з'явилась, повідомлена належним чином. Представник відповідача [PERSON] міської ради в судове засідання не зявився,\~ відповідно до заяви, просив про розгляд справи без його участі, покладався на розсуд суду. Представник третьої особи ГУ ДФС у Миколаївській області та третя особа [PERSON] в судове засідання не зявились, про розгляд справи повідомлені належним чином. Жодних пояснень щодо предмету спору не надали. Встановивши фактичні обставини, дослідивши надані докази, суд виходить з такого. [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого Південною товарною біржею 20.08.1996 року, за реєстром №5240, зареєстрованому у [PERSON] бюро технічної інвентаризації за №782, рішення Ленінського районного суду м. Миколаєва від 19.09.2006 року по справі №2-3545/2006 належало 4/25 часток вказаного житлового будинку, з прилеглою до нього відповідною часткою господарських та побутових будівель та споруд. 19.12.2005 року помер [PERSON]. Відповідно до Свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого 25.12.2006 року, після смерті брата [PERSON], [PERSON] успадкувала 4/25 часток житлового будинку №1, розташованого по пров. Глухому у місті Миколаєві, з прилеглою до нього відповідною часткою господарських та побутових будівель та споруд. Разом з тим, [PERSON] (сусіду брата позивача), на підставі договору купівлі-продажу №10 від 30.09.1998 року, посвідченого ТБ «Принцепс», належать 8/50 часток цілого житлового будинку №1, розташованого по пров. Глухому у місті Миколаєві, з прилеглою до нього відповідною часткою господарських та побутових будівель та споруд. 09.03.1999 року помер [PERSON], після смерті якого відкрилась спадщина у вигляді 8/50 часток зазначеного житлового будинку. Позивач [PERSON] вважає, що, оскільки її брат [PERSON] проживав однією сімєю із [PERSON], відповідно успадкував його майно, то вона має право успадкувати 8/50 часток вищевказаного житлового будинку після смерті [PERSON] Проте, з матеріалів спадкової справи №621/99, заведеної після смерті [PERSON] вбачається, що у померлого є донька [PERSON], яка є спадкоємцем першої черги після смерті батька. 09.09.1999 року [PERSON] звернулась до Першої державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON] Відносини щодо спадкування майна після смерті [PERSON] врегульовані Цивільним кодексом УРСР, який був чинним на день смерті спадкодавця в 1999 році. Відповідно до ч. 1 ст. 548 ЦК УРСР для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженнями. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини (ст. 549 ЦК УРСР). За положеннями ст. 525 ЦК УРСР часом відкриття спадщини визнається день смерті спадкодавця. Таким чином, судом встановлено, що після смерті [PERSON] спадщину прийняла його донька [PERSON], яка є спадкоємцем першої черги після смерті батька, натомість померлий [PERSON], який за твердженням позивача проживав однією сімєю з [PERSON], за нормами ЦК України в редакції 1963 року взагалі не входить до кола спадкоємців за законом. При цьому, суд звертає увагу на те, що позивачем подано позов до неналежного відповідача, оскільки спадщина після смерті [PERSON] відкрилася 09.03.1999 року, відповідно у разі її неприйняття вона мала відійти до держави, у звязку з чим відповідачем у справі мало бути ГУ ДФС у Миколаївській області, а в подальшому спадкоємець померлого [PERSON] Судом, під час розгляду справи, за власною ініціативою було залучено до участі у справі в якості третіх осіб, що не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору - ГУ ДФС у Миколаївській області та [PERSON], однак позивачем клопотань про заміну відповідача або залучення співвідповідачів не заявлялось, а суд позбавлений можливості самостійно здійснювати заміну відповідачів. Таким чином, з огляду на викладене, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позову через його безпідставність.

Outcome: dismissed