overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-05 00:00:00

19 травня 2017 року позивач [PERSON] звернувся до Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області із позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, вказавши, що вони уклали шлюб 10.05.2014 року, який зареєстрований Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Хмельницькому реєстраційної служби Хмельницького міськрайонного управління юстиції у Хмельницькій області. Від даного шлюбу у подружжя є малолітній син [PERSON], [INFO]. Спільне життя з відповідачем не склалось по тій причині, що вони не знайшли взаємного порозуміння, втратили повагу один до одного, у них різні погляди на сімейне життя. Збереження сімї вважає неможливим. Просить розірвати шлюб із відповідачем. Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явився, подав до суду заяву, в якій просить розглянути справу без його участі та задовольнити позовні вимоги, позивач строк на примирення просив не надавати, вказав, що спільно господарство з відповідачкою не ведуть з липня 2016 року. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявилася, подала до суду заяву, в якій просить слухати справу за її відсутності, позовні вимоги визнала та просила їх задовольнити, просила строк на примирення не надавати та вказала, що спільно господарство з позивачем не ведуть з липня 2016 року. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, згідно наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають в шлюбі зареєстрованому 10.05.2014 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Хмельницькому реєстраційної служби Хмельницького міськрайонного управління юстиції у Хмельницькій області, що підтверджується свідоцтвом про шлюб, виданим 10.05.2014 року, серія І-БВ № 122312, актовий запис № 568. Від даного шлюбу у подружжя є малолітній син [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження серія І-БВ № 229144. Відповідно до ч. 3 ст. 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Відповідно до ст. 24 СК України шлюб - це добровільна згода чоловіка та жінки, а позивач не бажає перебувати у шлюбі. Згідно ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Як вбачається із матеріалів справи сторони припинили шлюбні відносини, проживають окремо та спільного господарства не ведуть з липня 2016 року , вважають примирення неможливим, позивач наполягає на розірвані шлюбу, а відповідач не заперечує проти розірвання шлюбу. За таких обставин по справі суд приходить до висновку, що сімя сторін розпалась і зберегти її неможливо, а подальше спільне життя сторін та збереження шлюбу суперечить їх інтересам. Позивач не наполягав на стягненні з відповідача судових витрат.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-13 00:00:00

19 травня 2017 року позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування заявлених вимог позивач посилається на те, що вони з відповідачем 14 липня 2015 року зареєстрували шлюб. Від шлюбу дітей не мають. Вказує на те, що шлюбні відносини між нею та відповідачем припинені півроку тому. Розлад сімейного життя стався через несумісність характерів. Вважає, що родина розпалась остаточно, на примирення вона не згодна. Майновий спір на даний час відсутній. Просить суд розірвати шлюб між нею та відповідачем, після розірвання шлюбу прізвище залишити без змін. У судове засідання позивач [PERSON] не зявилась, надавши суду заяву з проханням розглянути справу за її відсутності, вказавши, що позовні вимоги підтримує у повному обсязі та просить їх задовольнити. Відповідач [PERSON] не зявився, надавши заяву з проханням розглянути справу за його відсутності, також вказав, що на розірвання шлюбу згодний. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Матеріалами справи встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 14 липня 2015 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серія 1-НО № 433171, виданого Орджонікідзевським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Маріупольського міського управління юстиції Донецької області, актовий запис № 291. Суд, дослідивши матеріали, дійшов висновку про те, що фактичні взаємостосунки подружжя такі, що немає ніяких підстав для відкладення розгляду справи, оскільки фактично шлюбні відносини між сторонами припинені. Суд вважає, безперечним встановлений факт, що подальше сумісне життя подружжя і збереження сім'ї суперечать інтересам сторін, оскільки сімейні відносини, що склалися, негативно позначаються на їх здоров'ї і психологічному стані . Таким чином, суд приходить до висновку, що на підставі ст. ст. 110, 112 Сімейного Кодексу України шлюб між сторонами повинен бути розірваний. Відповідно до ч.8 ст. 235 ЦПК України, після розірвання шлюбу, прізвище дружині змінити на дошлюбне - Глебова. На підставі ст. ст. 110, 112 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-04 00:00:00

19 травня 2017 року позивач [PERSON]звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON]про розірвання шлюбу, в якій вказала, що з відповідачем перебувають у шлюбі, зареєстрованому 12 червня 1998 року, відділом реєстрації актів громадянського стану Орджонікідзевського району м. Запоріжжя, актовий запис № 146. Від шлюбу сторони мають дітей - [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] року. Позивач просить розірвати шлюб з відповідачем, так як сім'я розпалась остаточно, по причині протилежних поглядів на життя, фактично шлюбні відносини припинені, спільне господарство не ведеться. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала у повному обсязі, просить їх задовольнити. В судовому засіданні відповідач не заперечував проти задоволення позовних вимог позивача. Вислухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. З матеріалів справи вбачається, що [PERSON]заявлено позов про розірвання шлюбу у зв'язку з несумісністю характерів подружжя, їхніх поглядів на спільне життя та сімейні відносини, а також інших обставин, що роблять неможливим їхнє подальше спільне проживання і суперечить інтересам позивача. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається (ст. 24 СК України ( 2947-14 )). Дружина та чоловік зобов'язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім'ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Чоловік зобов'язаний утверджувати в сім'ї повагу до матері. Дружина зобов'язана утверджувати в сім'ї повагу до батька. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сім'ї за свою поведінку в ній (ст. 55 СК України ( 2947-14 )). Кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв'язку, а допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом (ч. ч. 3, 4 ст. 56 СК України (2947-14 )). Ураховуючи особливий характер сімейних відносин та їх об'єктивну недоступність для оточуючих, суд вважає, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню, оскільки подальше спільне життя подружжя і збереження сім'ї є неможливим і суперечить інтересам позивача, так як фактично шлюбні відносини між подружжям припинені.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-06 00:00:00

19 травня 2017 року позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що вона з відповідачем перебуває в зареєстрованому шлюбі з 07.06.2002 року. Від даного шлюбу мають доньку [PERSON], [INFO]. Подружнє життя не склалося через несумісність характерів, втрати поваги один до одного та почуття любові. Подальше спільне життя вважає неможливим, на розірванні шлюбу наполягає, просить позов задовольнити, шлюб розірвати. Позивач [PERSON] в судове засідання не зявилася, попередньо надала заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Після розірвання шлюбу просить суд залишити їй прізвище Лимар. В судове засідання відповідач [PERSON] не зявився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив, заяв чи клопотань про відкладення розгляду справи чи розгляд справи за його відсутності на адресу суду не надходило. За наявності у справі достатніх доказів, суд приходить до висновку про розгляд справи за відсутності сторін, що не зявилися. Суд, вивчивши та дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони з 07.06.2002 року перебувають в зареєстрованому шлюбі, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії 1-КЕ №081726 від 07.06.2002 року, актовий запис №423 (а.с.8). Від даного шлюбу мають доньку [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження серії 1-КЕ №109712 від 06.06.2003 року, актовий запис №372 (а.с.7). Подружнє життя не склалося через несумісність характерів, втрати один до одного почуття поваги та любові. Сторони не підтримують шлюбно-сімейні відносини. Згідно ч. 1 ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається, а тому, збереження шлюбу між сторонами на паритетних засадах неможливе, вжиття судом заходів щодо примирення буде суперечити інтересам подружжя та моральним засадам суспільства. Враховуючи, що позивач наполягає на розірванні шлюбу та на примирення не згодна, відповідач не заперечує щодо розірвання шлюбу, суд приходить до висновку, що сімя розпалась остаточно, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу неможливе, та суперечать інтересам позивача, тому шлюб необхідно розірвати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-21 00:00:00

19 травня 2017 року позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до територіальної громади в особі виконкому Дружківської міської ради Донецької області про визначення додаткового строку для прийняття спадщини. В обґрунтування позовних вимог вказав, що 13 жовтня 2015 року у віці 86 років померла її бабуся [PERSON]. Після її смерті залишилося спадкове майно у вигляді будинку № 34, розташованого по вул. Театральній в м. Дружківка Донецької області. Заповітом від 03 квітня 2015 року [PERSON] заповіла [PERSON] вказане майно. У квітні 2017 року позивач звернулася до нотаріуса за отриманням свідоцтва про право на спадщину, але їй було відмовлено. Позивач вчасно не звернувся до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини (протягом шести місяців) від дня смерті бабусі, тому що наприкінці 2015 року вона разом зі своїм чоловіком виїжджали на заробітки до Російської Федерації. У грудні 2016 року позивач завагітніла і вони повернулися до м. Дружківка. Однак, у неї був незадовільний стан здоровя (токсикоз). Все це позбавило позивача вчасно звернутися до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини. Позивач просить визначити їй додатковий строк у шість місяців про прийняття спадщини після смерті [PERSON]. У судове засіданні позивач [PERSON] не з'явилася, про час та місце розгляну справи сповіщена належним чином. Просить суд розглянути справу у її відсутність. Представник виконкому Дружківської міської ради Донецької області у судове засідання не з'явився, причину не повідомив, про час та місце розгляду справи був сповіщений належним чином. Суд, отримавши згоду позивача, постановив ухвалу про заочний розгляд справи. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Відповідно до статті 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Стаття 1272 ЦК України встановлює наслідки пропущення строку для прийняття спадщини. Відповідно до цієї статті якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Суд вважає, що причини, зазначені позивачем [PERSON], є поважними, у звязку з чим вважає за можливе визначити позивачу додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини строком у шість місяців з дати набрання чинності рішенням суду.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-15 00:00:00

19 травня 2017 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу. В обґрунтування позову зазначив, що перебуває з відповідачем у шлюбі з 2002 року, від якого мають доньку Аліну, [INFO] та сина [PERSON], [INFO]. Подружнє життя не склалося, вони припинили шлюбні відносини, спільного господарства не ведуть, а тому подальше збереження шлюбу вважає недоцільним. В судове засідання позивач подав заяву про розгляд справи без його участі, просив позов задовольнити. Відповідач в судове засідання не з»явилася, хоча про час та місце розгляду справи сповіщалася належним чином, про причини неявки суду не повідомила. Фіксуванння судового засідання технічним записом не здійснювалося відповідно до ч. 2 ст . 197 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Сторони перебувають у шлюбі з 12.09.2002 року. Сторони припинили шлюбні відносини. Вони ведуть окреме господарство і подальше збереження шлюбу не відповідає інтересам позивача. Примирення між сторонами з боку позивача не можливе. Зазначені обставини в сукупності є підставою для розірвання шлюбу.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-15 00:00:00

19 травня 2017 року позивач звернулася до суду з позовом, в якому просить визнати за нею, в порядку спадкування після померлої 29 травня 2002 року матері [PERSON], право власності на житловий будинок з надвірними будівлями за адресою: вул. Слобідська, будинок № 4, с. Андріївка Чернігівського району Чернігівської області, мотивуючи свої вимоги тим, що оскільки свідоцтво про право власності на даний будинок було видано на ім»я її матері після смерті останньої, вона не має можливості належним чином оформити спадщину на зазначене домоволодіння, а тому змушена звернутись із позовом до суду. Позивач в судове засідання не зявилася, через канцелярію суду надала заяву про розгляд справи у її відсутності (а.с. 94). Відповідач - територіальна громада смт Михайло-Коцюбинське в особі Андріївського старостинського округу Михайло-Коцюбинської селищної ради в судове засідання свого представника не забезпечила, надавши через канцелярію суду заяву про розгляд справи у відсутності свого представника. Позовні вимоги визнають, проти задоволення позову не заперечують (а.с. 91). Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Чернігівська районна державна нотаріальна контора явку свого представника в судове засідання не забезпечила, через канцелярію суду надала заяву про розгляд справи у відсутності представника нотконтори ( а.с. 90).

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-16 00:00:00

19 травня 2017 року позивач звернулася до суду із зазначеним позовом, заявою від 17.07.2017 року змінивши позовні вимоги, мотивує його тим, що 30.01.2002 року вона зареєструвала шлюб із відповідачем. Від вказаного шлюбу мають сина [PERSON], [INFO]. Дитина проживає разом із нею та перебуває на повному її утриманні. Відповідач в добровільному порядку матеріальної допомоги не надає. Тому просить стягнути з відповідача аліменти на утримання сина у твердій грошовій сумі в розмірі 750 грн. щомісячно. Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явилася, в письмовій заяві просить розглянути справу без її участі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, надав письмову заяву в якій просить справу розглянути без його участі, згоден сплачувати на користь позивача на утримання сина аліменти в розмірі 750 грн. щомісяця. Суд проаналізував матеріали справи, дослідивши письмові докази, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Спірні правовідносини підлягають врегулюванню відповідно до норм сімейного законодавства. Судом встановлено, що сторони від шлюбу мають спільного сина [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER], виданим 15.11.2002 року відділом реєстрації актів громадянського стану Охтирського міського управління юстиції Сумської області (а.с.4). В свідоцтві про народження батьком записаний відповідач [PERSON] Згідно ч. 1 ст. 141 Сімейного кодексу України, мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Стаття 180 Сімейного кодексу України передбачає, що батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Тому суд вважає за необхідне стягнути з відповідача аліменти на утримання неповнолітньої дитини в судовому порядку. Згідно ч. 3 ст. 181 Сімейного кодексу України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до ч. 1 ст. 184 Сімейного кодексу України, суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. При цьому відповідно до ч. 2 ст. 182 Сімейного кодексу України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ч. 4 ст. 174 Цивільного процесуального кодексу України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. З огляду на те, що визнання відповідачем позову не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд вважає за можливе позов задовольнити. Положенням частини 1 статті 79 Сімейного кодексу України передбачено, що аліменти присуджуються за рішенням суду від дня подання позовної заяви. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з [PERSON] необхідно стягнути судовий збір в сумі 640,00 грн. в доход держави. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-03 00:00:00

19 травня 2017 року позивачка звернулась до Іллічівського районного суду м. Маріуполя з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу зазначивши, що 2 березня 2013 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем у відділі державної реєстрації актів цивільного стану по місту Мелітополю реєстраційної служби Мелітопольського міськрайонного управління юстиції Запорізької області, актовий запис №117. 19 серпня 2013 року від шлюбу народилась дочка [PERSON]. В сімї склалися неприязливі стосунки ,на підставі чого виникають часті сварки , що негативно впливає на виховання дитини. До судового засідання позивачка не зявилась, надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, проти винесення заочного рішення не заперечував. Після розірвання шлюбу просила залишити прізвище - [PERSON]. Відповідачка до судового засідання не зявилась, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Відповідно до ст. 197 ЦПК України, у звязку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд вважає, за можливе відповідно до ст. 224 ЦПК України ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, оскільки позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, оскільки між сторонами склалися відносини, що виключають спільне проживання, родина розпалася та підстав для її збереження немає і подальше спільне проживання суперечить інтересам сторін.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-25 00:00:00

19 травня 2017 року позивачка звернулась до суду з вказаним позовом, в якому зазначала, що їх з відповідачем неповнолітній син [PERSON], [INFO], проживає разом з нею та перебуває на її утриманні, але відповідач, який є її батьком, не надає матеріальної допомоги на утримання сина, хоча зобовязаний це робити і працездатний, тому просила стягнути з нього аліменти на свою користь на утримання неповнолітньої дитини в розмірі 2600 грн. В судове засідання сторони не зявилися, від позивачки надійшла заява з проханням розглядати справу без її участі та задовольнити позов. Відповідач також в судове засідання не з`явився, надіслав заяву, в якій позов визнав частково, заперечував проти розміру аліментів, які вимагала позивачка, погодившись зі сплатою аліментів в розмірі 1000 грн. Суд, дослідивши письмові докази в справі, дійшов висновку, що позов підлягає частковому задоволенню виходячи з наступних підстав. Сторони з 24 листопада 2007 року перебували у шлюбі, за час якого в них народився син [PERSON], [INFO]. Відповідач є її батьком, що не оспорюється. Згідно зі ст. 180 СК України батьки зобовязані утримувати свою дитину до досягнення нею повноліття. Частина 3 ст. 181 та ч. 1 ст. 183 СК України передбачають, що за рішенням суду кошти (аліменти) на утримання дитини присуджуються в частині від доходу її батька або у твердій грошовій сумі. Розмір частки заробітку (доходу) батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно до ст. 184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу отримує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Відповідач працює неофіційно і має нерегулярний (мінливий) характер доходів, тому суд вважає обґрунтованими вимоги позивачки про стягнення аліментів у твердій грошовій сумі. Враховуючи обовязок батька утримувати свою дитину до її повноліття, передбачений ст. 180 СК України, вимоги ст. 182 СК України, в тому числі матеріальне становище дитини, стан її здоровя та стан здоровя і матеріальне становище платника аліментів, суд прийшов до висновку, що відповідач зобовязаний та має можливість сплачувати аліменти в сумі 1000 грн. щомісячно на утримання свого сина. Згідно зі ст. 88 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню в дохід держави судовий збір в розмірі 640 гривен. На підставі викладеного,

Outcome: partial