overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-04 00:00:00

20 вересня 2016 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, в якій зазначає, що шлюб між ними був укладений у 2009 році, мають сина [PERSON], [INFO]. Подружнє життя не склалось внаслідок того, що не змогли знайти спільного порозуміння. Це призвело до того, що вони в лютому 2015 року припинили шлюбні стосунки. Просить шлюб розірвати, повернути дошлюбне прізвище. Позивачка в суд не прибула, подала заяву про розгляд позову, який підтримує, без її участі, не заперечує проти заочного рішення. Відповідач, повідомлений в 06 жовтня 2016 року про час та місце слухання справи, в судове засідання не прибув. Суд ухвалює заочне рішення. Дослідивши докази, суд вважає, що позов підлягає до задоволення. Згідно з ст..112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. В судовому засіданні встановлено, що через непорозуміння сторони, які мають одну неповнолітню дитину, в лютому 2015 року припинили спільне проживання, не підтримують подружніх стосунків, не ведуть спільного господарства, позивачка не бажає примиритися. Ці обставини встановлені з доводів позивачки та письмових доказів свідоцтва про шлюб та про народження сина. З огляду на зазначені правові положення та встановлені судом обставини, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими. Подальше сумісне проживання сторін у шлюбі є неможливим і буде суперечити їх інтересам. Тому суд вважає, що цей шлюб можливо розірвати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-15 00:00:00

20 вересня 2016 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дитини, вказуючи, що вони з відповідачем 01 квітня 2015 року зареєстрували шлюб, від якого мають малолітню дитину дочку [PERSON], [INFO], яка проживає з позивачкою та на утримання якої відповідач не надає матеріальної допомоги, в звязку з чим просить стягнути з нього на її користь на утримання дитини аліменти в розмірі ? частки заробітку щомісячно до повноліття дитини. У попереднє судове засідання позивачка не зявилася, надала заяву про розгляд справи за її відсутності, підтримує свої вимоги (а.с. 21). Відповідач [PERSON] у попереднє судове засідання не зявився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, визнає позовні вимоги, не заперечуючи проти сплати аліментів на утримання дочки (а.с. 22). Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні попереднього судового засідання зі згоди сторін в порядку, встановленому ст.174 ЦПК України. З*ясувавши позицію сторін, дослідивши матеріали справи, суд встановив такі факти та відповідні їм правовідносини. Судовим розглядом встановлено, що сторони по справі 01 квітня 2015 року зареєстрували шлюб (а.с. 6), від якого мають малолітню дитину дочку [PERSON], [INFO] (а.с. 7), яка проживає із позивачкою, що підтверджується довідкою КП «СЄЗ № 5» від 19 вересня 2016 року (а.с. 5) та не оспорювалось відповідачем. Відповідач працездатний, не має інших аліментних зобовязань, на утримання дитини матеріальної допомоги не надає. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Приймаючи до уваги викладене, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача [PERSON] аліменти на утримання неповнолітньої дитини в порядку ст.ст. 181, 182 СК України у розмірі ? частки заробітку, але не меншому, ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, до повноліття дитини, оскільки відповідач працездатний, не має інших аліментних зобовязань.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-01 00:00:00

20 вересня 2016 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дитини, вказуючи, що вони з відповідачем 21 грудня 1991 року зареєстрували шлюб, який було розірвано 07 травня 2013 року рішенням Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області. Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину - дочку [PERSON], [INFO], яка проживає з позивачкою та на утримання якої відповідач не надає матеріальної допомоги, в зв'язку з чим просить стягнути з нього на її користь на утримання дитини аліменти в розмірі ? частки заробітку щомісячно до повноліття дитини. У попереднє судове засідання позивачка не з'явилася, надала заяву про розгляд справи за її відсутності, підтримує свої вимоги (а.с. 13). Відповідач [PERSON] у попереднє судове засідання не з'явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, визнає позовні вимоги, не заперечуючи проти сплати аліментів на утримання дочки (а.с. 14). Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні попереднього судового засідання зі згоди сторін в порядку, встановленому ст.174 ЦПК України. З*ясувавши позицію сторін, дослідивши матеріали справи, суд встановив такі факти та відповідні їм правовідносини. Судовим розглядом встановлено, що сторони по справі перебували у зареєстрованому шлюбі, від якого мають неповнолітню дитину - дочку [PERSON], [INFO] (а.с. 2), яка проживає із позивачкою, що не оспорювалось відповідачем. Рішенням Костянтинівського суду Донецької області від 07 травня 2013 року, яке набуло чинності 17 травня 2013 року, шлюб між сторонами було розірвано (а.с.5). Позивачка [PERSON] перебуває на обліку в Управлінні Пенсійного фонду України, як одержувач пенсії по інвалідності ІІ групи від загального захворювання (а.с.14) Відповідач працездатний, не має інших аліментних зобов'язань, на утримання дитини матеріальної допомоги не надає. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Приймаючи до уваги викладене, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача [PERSON] аліменти на утримання неповнолітньої дитини в порядку ст.ст. 181, 182 СК України у розмірі ? частки заробітку, але не меншому, ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно до повноліття дитини, оскільки відповідач працездатний, не має інших аліментних зобов'язань.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-19 00:00:00

20 вересня 2016 року Бродівським районним судом Львівської області постановлено рішення, згідно якого розірвано шлюб між [PERSON] та [PERSON], що був зареєстрований у відділі РАЦС Радехівського РУЮ Львівської області 1 листопада 2008 року, про що в книзі реєстрації актів про одруження зроблено запис за № 97. Однак, Бродівським районним судом Львівської області при вирішенні спору по суті не вирішено питання про стягнення з відповідача [PERSON] в користь позивача [PERSON] сплаченого судового збору. Сторони в судове засідання не з'явилися, про причини неявки суд не повідомили. Відповідно до ч. 3 ст. 220 ЦПК України, суд ухвалює додаткове рішення після розгляду питання в судовому засіданні з повідомленням сторін. Їх присутність не є обов'язковою. Суд розглянув справу без фіксування судового засідання звукозаписувальними технічними засобами, що відповідає положенням ч. 2 ст. 197 ЦПК України. У відповідності до ч. 1 ст. 220 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою осіб, які беруть участь у справі, чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення. На думку суду, постановлення додаткового рішення підлягає до задоволенню, оскільки відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-28 00:00:00

20 вересня 2016 року до Словянського міськрайонного суду позивач звернувся з позовом про розірвання шлюбу, мотивуючи свої вимоги тим, що з відповідачем він перебуває у зареєстрованому шлюбі з 18 жовтня 2003 року, що був зареєстрований відділом реєстрації актів цивільного стану Павлоградського міськрайонного управління юстиції Дніпропетровської області, про що зроблено актовий запис № 751. Зазначає, що від даного шлюбу мають дитину [PERSON], [INFO]. Спору про розподіл спільного сумісного майна між ними немає. Зазначає, що з відповідачем не мешкають разом, шлюбні стосунки припинені з липня 2016 року. Тому просить суд, розірвати шлюб укладений між ним та відповідачем. Позивач у судове засідання не зявився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, просив позов задовольнити. Відповідач судове засідання не зявилась, про дату, час та місце розгляду повідомлялась належним чином, проте надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, не заперечувала проти задоволення позову. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до переконання, що позов підлягає задоволенню. Так, у судовому засіданні встановлено, що сторони одружені з 18 жовтня 2003 року, що був зареєстрований відділом реєстрації актів цивільного стану Павлоградського міськрайонного управління юстиції Дніпропетровської області, про що зроблено актовий запис № 751. Фактичні шлюбні відносини між ними припинені, проживають окремо з липня 2016 року. Спору про розподіл майна - немає. Від наведеного шлюбу сторони мають спільну дитину - [PERSON], [INFO]. При таких обставинах суд вважає, що подальше спільне життя і збереження шлюбних відносин суперечили б їх інтересам. Суд вважає, що сімя розпалася остаточно та її збереження є неможливим. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-01 00:00:00

20 вересня 2016 року до суду заявлено позов [PERSON], в якому він вимагає розірвати шлюб між ним і відповідачкою, посилаючись на обгрунтування викладені у позовній заяві. Позивач в судове засідання не з`явився, проте в позовній заяві просив розглянути справу у його відсутності, наполягав на розірванні шлюбу. Відповідачка в судовому засіданні позовні вимоги визнала, не заперечувала проти розірвання шлюбу. З'ясувавши позиції сторін та дослідивши матеріали справи, суд уважає за необхідне ухвалити рішення про розірвання шлюбу, оскільки в судовому засіданні встановлено, що сім`я сторін розпалася остаточно і збереження шлюбу буде суперечити інтересам одного із них. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-29 00:00:00

20 вересня 2016 року до суду звернулась [PERSON] з зазначеним позовом, посилаючись на те, що 26 листопада 2011 року між нею та [PERSON] був укладений шлюб, який зареєстрований у відділі державної реєстрації актів цивільного стану Варвинського районного управління юстиції Чернігівської області, актовий запис №91. Посилаючись на фактичне припинення шлюбних відносин з відповідачем, через різні погляди на життя, позивач просила суд шлюб розірвати. Після розірвання шлюбу залишити їй теперішнє прізвище «Стельмах». В судове засідання позивач не зявилась, про день, місце та час розгляду справи повідомлялась належним чином. До початку судового засідання через канцелярію суду подала заяву, в якій позов підтримала та просила розглядати справу за її відсутності. Відповідач в судове засідання не зявився, про день, місце та час розгляду справи повідомлявся належним чином. Через канцелярію суду подав заяву, в якій позов визнав та просив розглянути справу за його відсутності. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов слід задовольнити з наступних підстав. Судом встановлено, що 26 листопада 2011 року сторони уклали шлюб (а.с. 5), який зареєстровано відділом державної реєстрації актів цивільного стану Варвинського районного управління юстиції Чернігівської області, актовий запис №91. Від цього шлюбу сторони мають малолітню дитину, сина [PERSON], [INFO] (а.с.9), який після розірвання шлюбу, за згодою сторін, залишиться проживати з матірю. Фактично шлюбні стосунки між подружжям припинені. На примирення сторони не згодні, оскільки стосунки між ними як для подружжя є неприйнятними, а тому збереження шлюбу шкодить їх інтересам. Згідно ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Спору щодо спільно нажитого майна між сторонами на час розгляду справи не має. Відповідно до вимог ч. 8\~ст. 235 ЦПК України\~у рішенні суду про розірвання шлюбу зазначається про вибір прізвища тим з подружжя, який змінив прізвище під час державної реєстрації шлюбу, що розривається. Після розірвання шлюбу позивачу [PERSON] слід залишити теперішнє прізвище «Стельмах», оскільки вона не виявила бажання його змінити. Відповідно до\~ст. 88 ЦПК України\~необхідно стягнути з відповідача на користь позивача судовий збір у розмірі 551 гривню 20 копійок. На підставі ст. ст. 88, 104, 105, 112 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-07 00:00:00

20 вересня 2016 року позивач [PERSON] акціонерне товариство Комерційний банк «ПриватБанк» звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач зазначає, що відповідно до укладеного договору № б/н від 24 вересня 2011 року відповідач отримала кредит у розмірі 2 000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом.Внаслідок порушення графіку сплати коштів станом на 31 серпня 2016 року за відповідачем виникла заборгованість за кредитними зобов'язаннями на загальну суму 20\~173,35 грн., що складається з заборгованості за кредитом 1 997,85 грн., заборгованості по процентам за користування кредитом 14\~238,67 грн., заборгованості за пенею та комісією 2 500,00 грн., а також штрафи відповідно до пункту 2.1.1.7.6. Умов та правил надання банківських послуг: штраф (фіксована частина) - 500,00 грн., штраф (процентна складова) 936,83 грн. Так як відповідач не бажає у добровільному порядку сплатити заборгованість, позивач звернувся до суду з даним позовом та просить стягнути на користь позивача з відповідача заборгованість за кредитним договором № б/н від 24 вересня 2011 року на загальну суму 20\~173,35 грн., а також судові витрати, сплачені у вигляді судового збору, у сумі 1 378,00 грн. У судове засідання представник позивача не прибув, проте надав до суду заяву, в якій просив розглянути справу за його відсутності, підтримав позовні вимоги, просив позов задовольнити у повному обсязі, не заперечував проти заочного розгляду справи. Відповідач у судове засідання не з'явилася, про час і місце розгляду справи була повідомлена належним чином, про причини неявки суд не повідомила. Клопотань про відкладення розгляду справи до суду не надходило. Згідно з частиною першою статті 224 Цивільного процесуального кодексу України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-22 00:00:00

20 вересня 2016 року позивач [PERSON] звернулася до Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області із позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу та про та про визначення місця проживання дитини, вказавши, що вони уклали шлюб 08.08.2004 року, який зареєстрований відділом реєстрації актів цивільного стану Хмельницького міського управління юстиції. Від даного шлюбу у подружжя є малолітній син [PERSON], [INFO]. Спільне життя з відповідачем не склалось по тій причині, що вони не знайшли взаємного порозуміння, втратили повагу один до одного, у них різні погляди на сімейне життя, спільне господарство не ведуть. Збереження сімї вважає неможливим. Просить розірвати шлюб із відповідачем, строк на примирення просила не надавати, а малолітнього сина [PERSON] залишити проживати з позивачем. 24 листопада 2016 року представник позивача [PERSON] подав заяву про зменшення позовних вимог, усунувши вимогу про визначення місця проживання дитини. Позивач та її представник в судове засідання не з'явилися, подали до суду заяву, в якій просять розглянути справу без участі позивача та його представника та задовольнити позовні вимоги, строк на примирення не надавати. Відповідач в судове засідання не зявився, подав до суду заяву про визнання позовних вимог, в якій просив слухати справу за його відсутності, позовні вимоги визнав. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, згідно наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають в шлюбі зареєстрованому 08.08.2004 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Хмельницького міського управління юстиції, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серія 1-НО № 253134, актовий запис № 1137. Від шлюбу у подружжя є малолітній син [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження серії 1-БВ № 179128. Відповідно до ч. 3 ст. 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Відповідно до ст. 24 СК України шлюб - це добровільна згода чоловіка та жінки, а позивач не бажає перебувати у шлюбі. Згідно ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Як вбачається із матеріалів справи сторони припинили шлюбні відносини, проживають окремо та спільного господарства не ведуть, вважають примирення неможливим, позивач наполягає на розірвані шлюбу, а відповідач не заперечує проти розірвання шлюбу. За таких обставин по справі суд приходить до висновку, що сімя сторін розпалась і зберегти її неможливо, спільне господарство не ведеться, а подальше спільне життя сторін та збереження шлюбу суперечить їх інтересам. Судові витрати розподіляються відповідно до ст. 88 ЦПК України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-29 00:00:00

20 вересня 2016 року позивач звернувся до суду з вищезазначеним позовом, в обґрунтування якого посилається на те, що 13 січня 2004 року він зареєстрував шлюб з відповідачем, від якого дітей вони не мають. Спільне життя із відповідачем не склалося через відсторонення один від одного та небажання його поновлювати. Шлюбні відносини припинили у серпні 2015 року та з того часу спільне господарство не ведуть та проживають окремо. Просить розірвати шлюб, укладений з відповідачем. В судове засідання сторони не зявились, надавши суду заяви про розгляд справи без їхньої участі, оскільки позивач позовні вимоги підтримує, а відповідач їх визнає. На підставі неявки осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, і журнал судового засідання не ведеться. Суд, дослідивши наявні письмові докази, приходить до висновку про задоволення позову, виходячи з встановлених у судовому засіданні наступних обставин. Судом встановлено, що сторони одружились 13 січня 2004 року, про що в книзі реєстрації актів про одруження Виконкомом Гвардійської селищної ради Новомосковського району Дніпропетровської області зроблено запис за № 01 та видане свідоцтво про одруження (а.с. 4). Спільне життя позивача з відповідачем не склалося. Шлюбні відносини між сторонами припинені у серпні 2015 року, з того часу спільне господарство вони не ведуть та проживають окремо. Таким чином, враховуючи обставини, встановлені судом, відповідно до ст. 110, 112 Сімейного кодексу України, суд приходить до висновку, що підстави, які спонукали позивача до розірвання шлюбу, обґрунтовані, подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу неможливо, суперечить інтересам позивача, сім'я розпалася остаточно та відновлена бути не може, тому позов підлягає задоволенню. Враховуючи вищевикладене і

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-07 00:00:00

20 вересня 2016 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, мотивуючи позовні вимоги тим, що спільне життя з відповідачем не склалося і шлюбні відносини між ними припинені. У судове засідання сторони не зявилися, про час і місце розгляду справи оповіщені. Позивач у письмовій заяві просив справу слухати за його відсутності, а позов задовольнити. Відповідач, згідно телефонограми, складеної секретарем судового засідання, проти задоволення позову не заперечує, просила справу розглянути без її участі. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступних висновків. Судом встановлено, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 09 жовтня 1999 року (а.с. 3). Від шлюбу сторони мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO] (а.с. 4). Через несумісність характерів спільне подружнє життя у сторін не склалося, спільне господарство не ведеться, шлюбні стосунки не підтримують, поновлювати їх наміру не мають, примирення та збереження сімї вважають неможливим, спільне проживання сторін припинено з грудня 2015 року. Згідно з ч. 1 ст. 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. За приписом ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. За таких обставин, суд знаходить підстави для розірвання шлюбу, оскільки його збереження суперечило б інтересам сторін та дитини. Враховуючи викладене,

Outcome: approved