Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-27 00:00:00

1. Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача 1.1.21 березня 2018 року до Рівненського міського суду Рівненської області звернулась [PERSON] з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості по аліментах. В обґрунтування позову покликається на те, що 20 червня 2011 року рішенням Рівненського міського суду з [PERSON] було стягнуто аліменти на її користь на утримання малолітньої доньки [PERSON], [INFO] , в розмірі 1/3 частини всіх видів доходу, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи із 06 квітня 2011 року до досягнення дитиною повноліття. Згідно розрахунку заборгованості по аліментах за період з 06.04.2011 року по 31.03.2015 року за [PERSON] рахується непогашена заборгованість у розмірі 31105,41. 18 лютого 2015 року рішенням Апеляційного суду Рівненської області розмір та спосіб стягнення аліментів було змінено, стягнуто з [PERSON] на її користь на утримання [PERSON], [INFO], аліменти у твердій грошовій сумі у розмірі 516 гривень, починаючи з дня вступу рішення в законну силу до досягнення повноліття дитиною. Відкликано з виконання виконавчий лист про стягнення аліментів від 20.06.2011 року за № 2-3637/11. У зв»язку з цим, 18.07.2016 року Рівненським міським ВДВС ГТУЮ у Рівненській області, виконавче провадження завершено, на підставі п.9 ч.1 статті 49 ЗУ «Про виконавче провадження»( повернення виконавчого листа без виконання на вимогу суду), а заборгованість за вказаним виконавчим листом непогашена. Просить суд стягнути з [PERSON] заборгованість за період з 06.04.2011 року по 31.03.2015 року в розмірі 31105 грн. 41 коп. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала повністю, з підстав, викладених у позові, просить позов задоволити повністю. 1.2 Представник відповідача, адвокат [PERSON] подав письмовий відзив, в якому зазначив, що позивачем пропущено строк звернення до суду, оскільки позивач станом на кінець березня 2015 року вже знала про те, що відповідач має заборгованість по сплаті аліментів за рішенням суду, проте з позовом до суду звернулась лише в березня 2018 року, а відтак є підстави для відмови у позові з цих підстав. Також у відзиві зазначив, що позивач при розгляді справи № 569/17089/17 визнала той факт, що заборгованості зі сплати аліментів за період з 2015 рік по 2017 рік немає.Просить врахувати, що позивачем не зазначено, які заходи нею було вжито для виконання рішення суду в частині стягнення аліментів. Зазначає, що з 18.02.2015 року виконавець мав обов»язок виконувати рішення суду в частині стягнення аліментів в розмірі не 1\\3 частини доходу, а в розмірі 516 грн. Зокрема, наданий суду в якості доказу розрахунок заборгованості за лютий березень 2015 року, складений державним виконавцем без врахування рішення Апеляційного суду Рівненської області від 18.02.2015 року. Просить суд відмовити у задоволенні позову повністю. В судовому засіданні представник відповідача повністю підтримав доводи викладені у відзиві на позов. Просив суд врахувати, що позовні вимоги [PERSON] є безпідставними та до задоволення не підлягають. 1.3. Представник Рівненського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Рівненській області [PERSON] суду пояснив, що позовні вимоги позивача підлягають до задоволення частково, оскільки дійсно на виконанні у відділі державної виконавчої служби перебував на виконанні виконавчий лист про стягнення аліментів на [PERSON], [INFO], з [PERSON] на користь [PERSON], виданий Рівненським міським судом на виконання рішення суду від 20 червня 2011 року за № 2-3637/11. Відповідно до вказаного виконавчого листа стягувались аліменти в розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку але не менше 30 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку. Відповідно до рішення Апеляційного суду Рівненської області від 18 лютого 2015 року у справі № 569/17951/14-ц було зменшено розмір аліментів, які стягуються з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання дочки [PERSON] до 516 грн, починаючи з дня вступу рішення в закону силу та до досягнення дитиною повноліття. Відкликано з виконання виконавчий лист № 2-3637/11 року. У зв»язку з цим, державним виконавцем на підставі п.9 ч.1 ст. 49 ЗУ « Про виконавче провадження» ( в редакції чинній на той час) було постановлено постанову про повернення виконавчого листа без виконання на вимогу суду. Таким чином, виконавчий лист № 2-3637/11 на даний час не виконується та на момент його відкликання судом, за період з квітня 2011 року по березень 2015 року за [PERSON] рахувалась та на даний час не погашена заборгованість в розмірі 31105, 41 грн. Не заперечив, що після винесення Апеляційним судом рішення 18 лютого 2015 року, аліменти з 18 лютого 205 року стягуються у розмірі 516 гривень та за період з лютого 2015 року на даний час за [PERSON] по виконавчому листу № 569/17951/14-ц, який був виданий 31 березня 2015 року на виконання рішення від 18.02.2015 року заборгованості по сплаті аліментів немає. Однак, заборгованість по виконавчому листу № 2-3637/11 [PERSON] непогашена, а тому підлягає стягненню з останнього. 2. Заяви, клопотання. 2.1. 06 червня 2018 року позивачем [PERSON] було подано заяву про забезпечення позову.( а.с.38). 3. Інші процесуальні дії у справі. 3.1. 23 березня 2018 року судом було винесено ухвалу про залишення позову без руху та зобов»язано сплатити позивача судовий збір за подачу позову до суду( а.с.11) 3.2. 19 квітня 2018 року ухвалою Рівненського міського суду Рівненської області відкрито загальне позовне провадження та призначено підготовче судове засіданні на 10 годину 07.05.2018 року.(а.с.17) 3.3. 07 червня 2018 року Рівненським міським судом Рівненської області постановлено ухвалу про відмову у забезпеченні позову ( а.с. 40-41) 4. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини. 4.1.Судом встановлено і дана обставина визнана сторонами, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, який розірвано та у сторін є спільна дитина [PERSON], [INFO]. Відповідно до ч.1 ст. 82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обгрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Враховуючи, що обставини щодо перебування сторін у шлюбі та наявності спільної неповнолітньої дитини сторонами визнаються, обгрунтованого сумніву щодо достовірності та добровільності їх визнання у суду немає, а відтак, вони не підлягають доведенню в судовому засіданні. 4.2 З оглянутої в судовому засіданні цивільної справи № 2-3637/11 за позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини вбачається, що рішенням суду від 20 червня 2011 року позовні вимоги задоволено, яким стягнуто аліменти з [PERSON], [INFO], уродженця [INFO] на користь [PERSON] \~ аліменти на утримання неповнолітньої доньки, [PERSON], [INFO],\~ в розмірі 1/3 частини всіх видів доходу, не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно,\~ починаючи з 06 квітня 2011 року\~ та до досягнення дитиною повноліття.( а.с.6) На виконання вищезазначеного рішення суду від 20 червня 2011 року Рівненським міським судом Рівненської області видано виконавчий лист № 2-3637/11 21 вересня 2011 року ( а.с. 7) 4.3.В судовому засіданні оглянуто цивільну справу № 569/17951/14-ц за позовом [PERSON] до [PERSON] про визначення аліментів в твердій грошовій сумі та збільшення розміру аліментів. Судом встановлено, що рішенням Рівненського міського суду від 16.01.2015 року позовні вимоги [PERSON] задоволено частково, змінено розмір аліментів стягнутих із [PERSON], [INFO], уродженця [INFO] на користь [PERSON] \~ аліменти на утримання неповнолітньої доньки, [PERSON], [INFO] із часткового розміру та стягнуто їх в твердій грошовій сумі в розмірі 800 грн., щомісячно, починаючи з дня вступу цього рішення в законну силу та до досягнення повноліття дитиною. Відкликано з виконання виконавчий лист про стягнення аліментів на дитину, [PERSON], [INFO], з [PERSON] на користь [PERSON], виданий Рівненським міським судом на виконання рішення цього суду від 20 червня 2011 року за № 2-3637/11. 4.4.Рішенням Апеляційного суду Рівненської області від 18.02.2015 року рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 16 січня 2015 року змінено в частині визначення розміру аліментів, зменшивши розмір аліментів, які підлягають стягненню з [PERSON], [INFO], уродженця [INFO] на користь [PERSON] \~ аліменти на утримання неповнолітньої доньки, [PERSON], [INFO] із 800 грн. до 516 грн., щомісячно, починаючи з дня вступу рішення в законну силу та до досягнення повноліття дитиною.В решті рішення Рівненського міського суду залишено без змін.( а.с. 2-4) На виконання вказаного рішення Апеляційного суду Рівненської області від 18.02.2015 року видано 31 березня 2015 року виконавчий лист № 569/17951/14-ц ( а.с. 5) 4.5. Таким чином, в ході судового судового розгляду на підставі належних та допустимих доказів встановлено, що виконавчий лист № 2-3637/11 від 20.06.2011 року відкликано з виконання на підставі рішення апеляційного суду Рівненської області від 18.02.2015 року ( а.с.2-4). 4.6.З листа №44005 від 18.05.2018 року слідує, що Рівненський міський відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Рівненській області повідомляє, що 18.07.2016 року виконавче провадження № 29128647 по виконанню виконавчого листа № 2-3637 від 21.09.2011 року Рівненського міського суду про стягнення аліментів з [PERSON], [INFO], уродженця [INFO] на користь [PERSON] \~ аліменти на утримання неповнолітньої доньки, [PERSON], [INFO],\~ в розмірі 1/3 частини всіх видів доходу, не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно,\~ починаючи з 06 квітня 2011 року\~ та до досягнення дитиною повноліття було закінчено згідно п. 9 ст. 49 Закону України «Про виконавче провадження» ( а.с. 34) 4.7.З дослідженого судом розрахунку заборгованості по аліментах наявних у матеріалах виконавчого провадження розмір заборгованості по сплаті аліментів, проведений державним виконавцем Ю.С. Левчук, станом на 31.03.2015 року становила 31105,41 грн. ( а.с. 8) 5. Мотивована оцінка кожного аргументу, наведенного учасниками справи, щодо наявності чи відсутності підстав для задоволенні позову 5.1.Відповідно до ст. 194 СК України аліменти можуть бути стягнуті за виконавчим листом за минулий час, але не більше ніж за три роки, що передували пред»явленню виконавчого листа до виконання. Частиною 4 статті 194 СК передбачено, що заборгованість за аліментами стягується незалежно від досягнення дитиною повноліття. Відповідно до ч.3 ст 195 СК України розмір заборгованості за аліментами обчислюється державним виконавцем, приватним виконавцем, а в разі виникнення спору судом. 5.2 В судовому засіданні на підставі належних та допустимих доказів встановлено, що з [PERSON] на підставі виконавчого листа № 2-3637/11 від 20.06.2011 року на користь [PERSON] стягувались аліменти на утримання доньки [PERSON] в розмірі 1/3 частини всіх видів доходу, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи із 06 квітня 2011 року. 5.3. Даний виконавчий лист відкликано з виконання на підставі рішення суду та на час розгляду справи не виконується. За даним виконавчим листом за відповідачем по справі рахується заборгованість, яка на думку суду, має бути стягнута частково, а саме у розмірі 29914 гривен 50 копійок, оскільки відповідно до розрахунку заборгованості зі сплати аліментів за [PERSON] за період з квітня 2011 року по січень 2015 року рахується заборгованість у вказаному розмірі. 5.4. Суд погоджується при визначення розміру заборгованості з доводами представника відповідача в тій частині, що оскільки рішенням апеляційного суду Рівненської області від 18.02. 2015 року зменшено розмір аліментів до 516 гривень і рішення набрало законної сили 18.02.2015 року, то заборгованість за попереднім виконавчим листом № 2-3637/11 має бути стягнута з квітня 2011 року по січень 2015 року включно, а відтак, наведені державним виконавцем у розрахунку заборгованості зі сплати аліментів суми за лютий та березень 2015 року стягненню не підлягають . 5.5.Доводи представника відповідача, що вказана заборгованість не може бути стягнута, оскільки відбудеться подвійне стягнення боргу з боржника, не залуговують на увагу суду, оскільки, як встановлено судом і дана обставина відповідачем не спростована, виконавчий лист № 2-3637/11 на даний час не перебуває на виконанні, а заборгованість зі сплати аліментів існує за період з 06.04.2011 року по лютий 2015 року. 5.6.Покликання представника відповідача на ту обставину, що за його довірителем не рахується заборгованості за аліментами за вказаний вище період, а саме з квітня 2011 по лютий 2015 року, належними та допустимим доказами не підтверджено. 5.7.В судовому засіданні позивач та представник ДВС визнали ту обставину, що відповідачем сплачуються аліменти за виконавчим листом, виданим 31 березня 2015 року на підставі Апеляційного суду Рівненської області в розмірі 516 грн і заборгованості за вказаним виконавчим листом за період з 2015 року по даний час не існує, проте заборгованість за відкликаним судом виконавчим листом № 2-3637/11 відповідачем непогашена. 6. Чи були і ким порушені, невизнані або оспорені права, свободи чи інтереси, за захистом яких мало місце звернення до суду. 6.1.Статтею 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованою Постановою Верховної Ради України № 789-Хіі від 27 лютого 1991 року (далі Конвенція), передбачено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. 6.2.Частиною першою та другою ст. 27 вказаної вище Конвенції передбачено, що держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини.Батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. 6.3 Суд при розгляді вказаного спору приходить до переконання, що позивач правомірно звернулась до суду за захистом прав, оскільки діє виключно в інтересах неповнолітньої дитини та її права мають бути захищені судом. 6.3.Суд при винесенні рішення зауважує на таке, що виконавчий лист № 2-3637/11 був виданий на підставі рішення Рівненського міського суду від 20 червня 2011 року,яке набрало законної сиди та підлягало до обов»язкового виконання. 6.4.У рішенні Європейського суду з прав людини від 26.07.2012 року у справі № 38773/05 ( Савіцький протии України) зазначено наступне: « суд повторює, що право на суд, захищене пунктом 1 статті 6 Конвенції, було б ілюзорним, якби національні правові системи Договірних держав допускали, щоб остаточні та обов»язкові судові рішення залишалися без виконання на шкоду одній зі сторін. Ефективний доступ до суду включає в себе право на виконання судового рішення без зайвих затримок. 6.5. Враховуючи, що рішення у справі № 2-3637/11 не було в повній мірі виконано, оскільки за відповідачем рахується заборгованість за вказаним виконавчим листом, суд приходить до переконання, що право позивача є порушеним та порушує права неповнолітньої дитини. 6.6. Також, на переконання суду, від стягнення заборгованості за аліментами боржника не може звільнити жодна обставина, оскільки в такому випадку будуть порушені права дитини, а саме її право на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. 7. Норми права, які застосував суд та мотиви їх застосування. 7.1.Частиною 2 статті 13 ЦПК України передбачено, що суд має збирати докази, що стосуються предмету спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках. 7.2 Відповідно до ст.179 СК України аліменти, одержані на дитину, є власністю дитини. 7.3. Суд приходить до перконання, що в данному випадку виник спір щодо стягнення заборгованості за аліментами, а відтак, докази, які підлягають дослідженню в судовому засіданні стосуються інтересів неповнолітньої дитини, а тому суд вправі був оглянути вказані вище цивільні справи для встановлення істини по справі та захисту прав дитини. 7.4.Таким чином, не заслуговують на увагу суду доводи представника відповідача про те, що суд не вправі був оглядати цивільні справи № 2-3637/11 та 569/17951/14-ц. 7.5. Під час розгляду справи у суді та у відзиві на позов представник відповідача зазначав, що позивачем пропущено строк звернення до суду та просив суд з цих підстав відмовити у позові. 7.6. За змістом статті 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. 7.7.Статтею 261 ЦК передбачено, що перебіг позовної давності починається від дня коли особа довідалась або могла довідатись про порушення свого права або про особу, яка його порушила. 7.8. З матеріалів оглянутої в судовому засіданні справи № 569/17951/14-ц, вбачається, що [PERSON] отримала новий виконавчий лист 31 березня 2015 року, що також підтверджено і змістом виконавчого листа, де зазначено дату видачі 31.03.2015 року. 7.9. Таким чином, про порушення свого права [PERSON] дізналась саме з моменту видачі ій виконавчого листа № 569/17951/14-ц, у відповідності до якого виконавчий лист № 2-3637/11 відкликано з виконання. 7.9. З позовною заявою про стягнення заборгованості за виконавчим листом № 2-3637/11 [PERSON] звернулась 21 березня 2018 року, тобто до спливу трирічного строку звернення до суду. 7.10.Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. 7.11. Враховуючи, що позивачем при поданні позовної заяви сплачено суму судового збору за позовною вимогою про стягнення заборгованості за аліментами відповідно до квитанції № 23 від 03 квітня 2018 року в розмірі 704 грн. 80 коп., він підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. На підставі викладеного,

Outcome: approved