Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-09 00:00:00

21 квітня 2016 року позивач, [PERSON], звернувся до суду з позовом до Рудської сільської ради Дунаєвецького району Хмельницької області, третя особа: Дунаєвецька районна державна адміністрація Хмельницької області про визнання права на земельну ділянку в порядку спадкування (ціна позову 59125,71 грн.), посилаючись на те, що 20 листопада 1995 року померла його прабабка по батьковій лінії - [PERSON], а 17 квітня 2008 року померла бабка по батьковій лінії - [PERSON], які проживали в [INFO]. Після смерті прабабки залишилось спадкове майно - право на земельну частку (пай), що посвідчене сертифікатом серії ХМ №0401104, виданий члену селянської спілки с.Рудка на підставі розпорядження Дунаєвецької РДА №249/2000-р 02.10.2000 року. Бабка - [PERSON] після смерті своєї матері - [PERSON] спадщину прийняла згідно ст.549 ЦК УРСР, однак не виготовила документи на своє імя. [PERSON] залишила заповіт, згідно якого все своє майно заповіла позивачу. Після смерті бабки позивач звернувся в нотаріальну контору і отримав свідоцтво про право на спадщину за заповітом на земельну ділянку та житловий будинок. 19 квітня 2016 року позивач звернувся до приватного нотаріуса Дунаєвецького районного нотаріального округу Хмельницької області [PERSON] за видачею свідоцтва про право на спадщину за заповітом на майно, яке залишилось після померлої [PERSON], яка була спадкоємцем [PERSON], померлої 20 листопада 1995 року, яка спадщину прийняла, але не оформила своїх спадкових прав на майно, а саме: на право на земельну частку (пай), посвідченого сертифікатом. Однак нотаріус не може видати позивачу свідоцтво про право на спадщину за заповітом у звязку з відсутністю правовстановлюючих документів на вищевказане майно, оскільки він втрачений, що підтверджується повідомленням в газеті «Дунаєвецький вісник» від 05.11.2015 року і в звязку з цим змушений звернутися до суду з даним позовом. Представник позивача по довіреності [PERSON] в судове засідання не зявилася, однак подала заяву в якій позов підтримала, просила його задовольнити та проводити розгляд справи у її та позивача відсутності. Відповідач: представник Рудської сільської ради Дунаєвецького райну Хмельницької області в судове засідання не зявився, однак надіслав суду заяву, в якій позов визнає і просить справу розглядати у його відсутності . Третя особа: представник Дунаєвецької РДА в судове засідання не зявився, однак надіслав суду відзив на позов, в якому не заперечує проти позову і просить справу розглядати у його відсутності. Суд ухвалив проводити розгляд даної справи у відсутності сторін по наявних матеріалах. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає до задоволення. Судом встановлено, що 20 листопада 1995 року померла [PERSON], а 17 квітня 2008 року померла [PERSON], що підтверджується копіями свідоцтв про смерть. Після смерті [PERSON] залишилось спадкове майно земельна частка (пай) площею 2,05 в умовних кадастрових гектарах члена селянської спілки с.Рудка, що знаходиться на території Січинецької сільської ради Дунаєвецького району Хмельницької області. Судом встановлено, що померла 17 квітня 2008 року [PERSON] була спадкоємицею померлої 20 листопада 1995 року [PERSON], яка відповідно до ст. 549 УРСР прийняла спадщину, але не оформила своїх спадкових прав на майно, а саме: на право на земельну частку (пай) посвідченого сертифікатом, що підтверджується випискою із погосподарської книги №428 та довідкою №427 від 02.12.2016 року, виданих Рудською сільською радою Дунаєвецького району Хмельницької області. Судом також встановлено, що позивач [PERSON] є спадкоємцем за заповітом після смерті [PERSON]М, який прийняв спадщину, звернувшись у шестимісячний термін до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, що підтверджується копією заповіту від 27 березня 2008 року,який посвідчений секретарем Рудської сільської ради Дунаєвецького району Хмельницької області, зареєстрованого в реєстрі за №89 та копією спадкової справи №937-08 від 30 вересня 2008 року. Відповідно до рішення Дунаєвецького районного суду Хмельницької області від 23 березня 2016 року позивач є внуком [PERSON], померлої 17 квітня 2008 року та правнуком [PERSON], померлої 20 листопада 1995 року. Із спадкової справи №937-08 від 30 вересня 2008 року, заведеної Дунаєвецькою державною нотаріальною конторою за заявою [PERSON] після смерті [PERSON] вбачається, що позивач є спадкоємцем майна останньої за заповітом та отримав свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 04 жовтня 2012 року на житловий будинок, земельну ділянку та грошові вклади, що підтверджується копією спадкової справи. З інформаційної довідки із Спадкового реєстру №43985264 від 26.05.2016 року вбачається, що спадкова справа після смерті 20 листопада 1995 року [PERSON], не заводилася. Згідно постанови про відмову у вчиненні нотаріальних дій від 19 квітня 2016 р. приватного нотаріуса Дунаєвецького районного нотаріального округу видно, що [PERSON] отримати свідоцтво про право на спадщину за заповітом на майно, яке залишилось після померлої 17 квітня 2008 року [PERSON], яка була спадкоємцем [PERSON], померлої 20 листопада 1995 року, яка спадщину прийняла, але не оформила своїх спадкових прав на майно, а саме: на земельну частку (пай) не може, в зв'язку з відсутністю правовстановлюючих документів на земельну ділянку. Відповідно до копії оголошення в газеті «Дунаєвецький вісник» видно, що втрачений сертифікат серії ХМ №0401104, виданий члену с/с Рудка [PERSON], вважати недійсним. Згідно повідомлення Дунаєвецької РДА щодо виготовлення та видачі дублікату [PERSON] сертифіката на земельну частку (пай) серії ХМ № 0401104 виданого 31 жовтня 2000 року на підставі розпорядження Дунаєвецької районної державної адміністрації Хмельницької області № 249/200-р. від 02.10.2000 року видно, що видати дублікат на даний час неможливо. Згідно із ст. 16 ЦК України способом захисту свого права є визнання права. Згідно п. 3 Указу Президента України №666/94 від 10.11.1994 року «Про невідкладні заходи щодо прискорення земельної реформи у сфері сільськогосподарського виробництва» право на земельну частку (пай) може бути об'єктом купівлі-продажу, дарування, міни, успадкування, застави. Відповідно до п. 24 постанови Пленуму Верховного суду України від 16 квітня 2004 року № 7 «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ» член колективного сільськогосподарського підприємства, включений до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю, набуває права на земельну частку (пай) з дня видачі цього акта, і в разі його смерті успадкування права на земельний пай здійснюється за нормами ЦК, у тому числі й у випадку, коли з різних причин ця особа не отримала сертифікат на право на земельну частку (пай). Згідно пункту 2 Указу Президента України №720/95 від 08.08.1995 року «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» право на земельну частку (пай) мають члени колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства, в тому числі пенсіонери, які раніше працювали в ньому і залишаються членами зазначеного підприємства, кооперативу, товариства, відповідно до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю. Відповідно до ч.10 ст.5 ЗК України 1990 року право на земельну частку може бути передано у спадщину в порядку і на умовах, передбачених цивільним законодавством щодо успадкування майна, та статутом відповідного колективного підприємства. Судом встановлено, що 31 жовтня 2000 року [PERSON], як члену Селянської спілки с.Рудка Дунаєвецького району Хмельницької області видано сертифікат на право на земельну частку (пай) серії ХМ №0401104 розміром 2,05 в умовних кадастрових гектарах, вартість земельної частки (паю) станом на 04.12.2015 року становить 59125,71 грн., що підтверджується копією Державного акту на право колективної власності на землю, книги №2 реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) та довідкою про вартість земельного паю. Отже, наведені докази свідчать про те, що спадкодавець [PERSON] набула право на земельну частку (пай) і її право на дане майно перейшло у порядку спадкування до [PERSON] за заповітом. Відповідно до ст.ст. 1216, 1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до іншої особи (спадкоємця); до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Виходячи з наведеного, суд дійшов висновку, що позивач є спадкоємицем за заповітом і має право на оформлення спадщини та відповідне право на земельну ділянку площею 2,05 в умовних кадастрових гектарах в порядку спадкування, а тому вимоги обґрунтовані і суд задовольняє їх.

Outcome: approved