overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-01 00:00:00

20 червня 2013 року Публічне Акціонерне Товариство «ДЕЛЬТА БАНК» звернулось до суду із позовом до [PERSON] про виконання зобов'язань за кредитним договором № 002-14001-260107 , просив суд стягнути з відповідача на виконання зобов'язань за цим договором загалом 2.214,11 грн. У судове засідання позивач свого представника не надіслав, про час та місце розгляду справи сповіщався належним чином, до суду надіслав заяву, у якій просив про розгляд справи за відсутності його представника та задоволення позову. Зважаючи про те, що у справі є наявними достатні докази про права та взаємини сторін, та немає необхідності в особистих поясненнях представника позивача для прийняття рішення по суті справи, суд ухвалив про розгляд справи за його відсутності. Відповідач у судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи сповіщався належним чином, про причини неявки суд не повідомив. Відповідно до статті 224 ЦПК України суд ухвалив про заочний розгляд справи. Після дослідження письмових матеріалів справи суд дійшов такого. 1……Матеріалами справи встановлено, та сторони не заперечують того, що 26 січня 2007 року між позивачем /надалі - кредитодавцем/ та відповідачем [PERSON] /надалі - позичальником/ був укладений договір № 002-14001-260107 про відкриття карткового рахунку та обслуговування кредитної картки, відповідно до умов якого: - кредитодавець відкрив позивальнику кредитну лінію, в межах якої надав позивальнику грошові кошти з умовою їх повернення у встановлений договором строк та сплатою відсотків та комісій за користування ними; - позичальник зобов'язався повернути надані кошти у встановлений строк та сплатити проценти за користування Кредитною лінією 2……Матеріалами справи також встановлено, та сторони не заперечують того, що на виконання своїх зобов'язань за кредитним договором кредитодавець надав позичальнику обумовлену договором грошову суму, виконавши тим самим свої зобов'язання у повному обсязі. 3……Матеріалами справи також встановлено, та сторони не заперечують того, що свої обов'язки за договором позичальник виконав не у повному обсязі, через що станом на 24 травня 201 3 року утворилась заборгованість, розмір якої за розрахунками позивача становить: - заборгованості за тілом кредиту у сумі 2.214,02 грн.; - заборгованості по процентах за користуванням кредитом у сумі 0,09 грн.; - заборгованості по комісії за користування кредитом у сумі 0 грн.; а загалом - 2.214 грн. 11 коп. Заперечень проти факту наявності заборгованості або ж проти зроблених кредитодавцем розрахунків позичальник не надав, через що наведені обставини суд вважає доведеними. Між цим, відповідно до статті 526 ЦК України зобов'язання мають виконуватись належним чином та у встановлений законом строк, а відповідно до статті 625 ЦК України у разі неналежного виконання зобов'язань позичальник має, сплатити, зокрема, прострочену суму боргу За такого з відповідача на користь позивача слід стягнути 2.214 грн. 11 коп. , задовольнивши заявлені вимоги у повному обсязі. При цьому з відповідача на користь позивача слід стягнути судовий збір у розмірі, що є пропорційним частині позовних вимог, що були задоволені.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-08 00:00:00

20 червня 2014 року [PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, мотивуючи свій позов тим, що перебуває з відповідачем в шлюбі з 29серпня 2008 року, який було зареєстровано відділом реєстрації актів цивільного стану Луцького міського управління юстиції Волинської області, актовий запис № 1085. Позивач вказує на те, що спільне життя з відповідачем не склалося. Одруження з відповідачем виявилось невдалим. Збереження сім'ї вважає неможливим. Посилаючись на вищенаведене, позивач просив шлюб розірвати. В судове засідання позивач не з'явився, подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, в якій зазначив, що позов підтримує з наведених у позовній заяві мотивів. Відповідач в судове засідання не з'явилася, хоча належним чином була повідомлена про час і місце розгляду справи, про що свідчать повідомлення про вручення судових повісток. Суд вважає можливим провести заочний розгляд справи по наявних доказах, відповідно до вимог ч. 1 ст. 224 ЦПК України. Дослідивши письмові докази по справі, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Відповідно до ч. 1 ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно зі змістом ст. 55 СК України, дружина та чоловік зобов'язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім'ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Чоловік зобов'язаний утверджувати в сім'ї повагу до матері. Дружина зобов'язана утверджувати в сім'ї повагу до батька. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сім'ї за свою поведінку в ній. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] (дівоче прізвище - [PERSON]) перебувають в шлюбі з 29 серпня 2008 року, який було зареєстровано відділом реєстрації актів цивільного стану Луцького міського управління юстиції Волинської області, про що видано свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] від 29 серпня 2008року. Від даного шлюбу у сторін є дитина [PERSON], [INFO]. Судом встановлено, що сторони не підтримують подружніх відносин, шлюб існує лише формально. За таких обставин, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам кожного з них, що має істотне значення. Як вбачається зі змісту ч.3 та 4 ст. 56 СК України, кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до ч.2 ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. З врахуванням наведеного, суд приходить до висновку, що шлюб між сторонами слід розірвати .

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-02 00:00:00

20 червня 2014 року [PERSON] звернувся до Добропільського міськрайонного суду Донецької області з позовом про розірвання шлюбу з [PERSON] У судовому засіданні позивач - [PERSON] позовні вимоги підтримав, і суду пояснив, що з відповідачем перебуває в зареєстрованому шлюбі, який зареєстрований 27 вересня 1997 року Виконкомом Білозерської міської ради м. Добропілля Донецької області, актовий запис № 127. Від шлюбу мають двоє дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO]. Спільне життя з відповідачем не склалося, не зійшлись характерами. Постійні непорозуміння з приводу побутових проблем. Майнового спору та спору щодо виховання та утримання дітей не має. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні позов визнали. Згодна, що їх сім'я розпалася, примирення неможливе, тому вважає, що необхідно їх шлюб розірвати. Суд, заслухавши пояснення сторін, перевіривши матеріали справи прийшов до наступного. Судом установлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Матеріалами справи встановлено, що [PERSON] знаходиться у шлюбі з [PERSON], який зареєстрований 27 вересня 1997 року Виконкомом Білозерської міської ради м. Добропілля Донецької області, актовий запис № 127. Спір про розподіл майна та утримання та виховання дітей відсутній. Проголошена ст.51 Конституції України охорона сім'ї державою полягає, зокрема в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Згідно статті 112 Сімейного кодексу України, суд з'ясував фактичні взаємини подружжя, які фактично припинили шлюбні відносини, втратили почуття любові та поваги один до одного. Враховуючи фактичні взаємини подружжя, суд приходить до висновку, що подальше збереження шлюбу буде суперечити інтересам як позивача, так і відповідача. На підставі викладеного, та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-02 00:00:00

20 червня 2014 року [PERSON] звернувся до суду з цим позовом, в якому просить розірвати шлюб, укладений між ним та відповідачкою у виконавчому комітеті Вапнярської селищної ради Томашпільського району Вінницької області 4 серпня 2012 року, актовий запис № 30. Даний позов [PERSON] обґрунтував наступним. 4 серпня 2012 року він зареєстрував шлюб із [PERSON] Від спільного проживання у сторін [INFO] року народилася донька [PERSON]. Причиною розірвання шлюбу є те, що у сторін не склалося спільне життя, вони перестали розуміти один одного, з лютого 2013 року сторони проживають окремо. Позивач переконався, що примирення і збереження сім'ї бути не може. Наміру поновлювати сімейні стосунки він не має. В судове засідання позивач [PERSON] не з'явився, однак подав до суду заяву, в якій просить справу слухати у його відсутності, позовні вимоги підтримує, просить позов задовольнити. Відповідачка [PERSON] в судове засідання не з'явилася, однак подала до суду заяву, в якій просить справу розглянути у її відсутності позовні вимоги визнає, не заперечує проти їх задоволення. Після розірвання шлюбу просить залишити їй прізвище [PERSON]. Суд, розглянувши заяви сторін по справі, дослідивши матеріали справи, прийшов до висновку про задоволення позову з таких підстав. Згідно ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Згідно ст. 112 СК України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Суд встановив, що фактичні взаємини подружжя, а саме сторін у справі не склались. Причинами розірвання шлюбу є те, що сторони перестали розуміти однин одного через різні погляди на життя, сторони з лютого 2013 року проживають окремо, поновлювати сімейні відносини не мають наміру. Суд встановив, що збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, а тому позов [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу підлягає задоволенню. Згідно ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує понесені нею та документально підтверджені судові витрати. Позивач [PERSON] при зверненні до суду поніс судові витрати, що складаються зі сплати судового збору в розмірі 243,60 грн., які підлягають стягненню з відповідачки [PERSON] на його користь. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-02 00:00:00

20 червня 2014 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини. У позовній заяві посилається на ту обставину, що з відповідачем по справі вони перебували у зареєстрованому шлюбі, який на даний час розірвано. Від цього шлюбу мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO], батьком якої є відповідач по справі. Відповідач матеріально дитини не забезпечує, не надає ніякої допомоги на її утримання. Донька проживає з нею і повністю перебуває на її утриманні. На неодноразові прохання допомогти в утримнні дитини відповідач не реагує. Вона сама не може забезпечити доньці належного життєвого рівня. Оскільки відповідач працює, а саме у Нововолинському міськрайонному відділенні Державної служби охорони ВДСО при УМВС України у Волинській області, має стабільний регулярний дохід у вигляді заробітної плати, то просить стягнути з нього аліменти у розмірі по 1/4 частки від його заробітку (доходу), але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку щомісячно. У судовому засіданні під час розгляду справи позивачка [PERSON] позов підтримала, покликаючись на доводи, викладені у позовній заяві, просить його задовольнити. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позов визнав повністю, не заперечує проти стягнення з нього аліментів у розмірі, визначеному позивачкою. Заслухавши пояснення сторін, перевіривши матеріали справи, дослідивши зібрані у справі докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов слід задовільнити повністю з наступних підстав. Згідно ст. 180 СК України, батьки зобов»язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Судом встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, від якого мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO], батьком якої є відповідач по справі. Дані обставини стверджується рішенням Володимир-Волинського міського суду від 22.02.2013 року та свідоцтвом про народження дитини. Згідно ч.3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Оскільки судом встановлено, що відповідач працює, а саме Нововолинському міськрайонному відділенні Державної служби охорони ВДСО при УМВС України у Волинській області, його дохід має сталий характер, з врахуванням даних про стан здоров»я дитини та відповідача, то розмір аліментів на утримання неповнолітньої дитини відповідно до ст.ст.181, 183 СК України, визначає у частці у розмірі по 1/4 частки від його заробітку (доходу) щомісячно з дня подачі заяви в суд і до досягнення дитиною повноліття. Судові витрати відповідно до вимог ст.88 ЦПК України, суд покладає на відповідача. На підставі ст. ст.180-184 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-07 00:00:00

20 червня 2014 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів у розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку щомісячно на утримання неповнолітньої дитини: [PERSON], [INFO], посилаючись на те, що з відповідачем по справі вона знаходиться у зареєстрованому шлюбі, від якого мають неповнолітню дитину, на утримання якої відповідач матеріальної допомоги не надає. Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явилась, надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги визнає в повному обсязі.. Вивчивши заяви, дослідивши матеріали справи, судом встановлені наступні факти і відповідні їм правовідносини. Сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER], виданим 18 липня 2012 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану по м.Костянтинівці Костянтинівського міськрайонного управління юстиції у Донецькій області (а.с.7). Від спільного проживання мають неповнолітню дитину [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження [NUMBER] виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану по м.Костянтинівці реєстраційної служби Костянтинівського міськрайонного управління юстиції у Донецькій області (а.с.12). Відомостей про наявність у відповідача інших утриманців і обставин, що перешкоджають задоволенню позову, суд не має. У відповідності зі ст.180 Сімейного Кодексу України батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-07 00:00:00

20 червня 2014 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів у розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку щомісячно на утримання неповнолітньої дитини: [PERSON], [INFO], посилаючись на те, що з відповідачем по справі вона знаходиться у цивільному шлюбі, від якого мають неповнолітню дитину, на утримання якої відповідач матеріальної допомоги не надає. Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явилась, надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги визнає в повному обсязі.. Вивчивши заяви, дослідивши матеріали справи, судом встановлені наступні факти і відповідні їм правовідносини. Сторони перебувають у цивільному шлюбі. Від спільного проживання мають неповнолітню дитину [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження [NUMBER] виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану по м.Костянтинівці Костянтинівського міськрайонного управління юстиції у Донецькій області (а.с.2). У відповідності зі ст.180 Сімейного Кодексу України батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-27 00:00:00

20 червня 2014 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до відповідача в якому просить суд ухвалити рішення, яким розірвати шлюб укладений між нею та [PERSON], який був зареєстрований 03 травня 2014 року в Шевченківському відділ ДРАЦС реєстраційної служби Львівського міського управління юстиції, актовий запис № 181. В обґрунтування своїх вимог зазначала про те, що 03 травня 2014 року вона вдруге зареєструвала шлюб з відповідачем. Від спільного шлюбу у них є син: [PERSON], який народився [INFO]. Після першого розірвання шлюбу сторони спілкувалися лише з приводу виховання сина. Подружнє життя з відповідачем після того як шлюб був укладений вдруге не склалося. Після одруження відповідач неодноразово ображав її, принижував, погрожував застосовував фізичну силу. Все це відбувалося в присутності сина. Тобто, відновлення сімейних стосунків з відповідачем не стало позитивним для виховання і розвитку сина. Вона остаточно переконалася, що подальше проживання однією сім'єю з відповідачем неможливе. Протягом останнього часу вони не проживають разом, спільного господарства не ведуть, шлюбних відносин не підтримують, Подальше збереження сім'ї та спільне проживання суперечить інтересам позивача та сина. Враховуючи вищенаведене просить позов задовольнити. Позивач - [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримала повністю, давши пояснення аналогічні тим, що викладені в поданому до суду позові. Додатково пояснила, що примирення, між сторонами неможливе, вважає, що розірвання шлюбу буде повністю відповідати їх інтересам. Просить позов задовольнити. Відповідач - [PERSON] у судовому засіданні позов визнав та не заперечував проти задоволення позовних вимог. Заслухавши пояснення позивача та відповідача, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення, оскільки сторони протягом останнього часу проживають окремо, не підтримують подружніх відносин, не ведуть спільного господарства та подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечило б інтересам позивача, відповідача та їх сина, що мають істотне значення. Згідно ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Оскільки судом встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження сім'ї суперечить інтересам як позивача, так і відповідача і їх сина, оскільки сторони втратили почуття любові та поваги один до одного, шлюб існує формально, тому його слід розірвати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-21 00:00:00

20 червня 2014 року [PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, мотивуючи свій позов тим, що перебуває з відповідачем в шлюбі з 07 жовтня 2007 року, який було зареєстровано відділом реєстрації актів цивільного стану Луцького міського управління юстиції Волинської області, актовий запис № 1716. Позивач вказує на те, що спільне життя з відповідачем не склалося. Одруження з відповідачем виявилось невдалим. Збереження сім'ї вважає неможливим. Посилаючись на вищенаведене, позивач просить шлюб розірвати. В судовому засіданні позивач позов підтримала з мотивів, наведених у позовній заяві. Відповідач в судовому засіданні позов не визнав, заперечував щодо розірвання шлюбу. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази по справі, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Відповідно до ч. 1 ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно зі змістом ст. 55 СК України, дружина та чоловік зобов'язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім'ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Чоловік зобов'язаний утверджувати в сім'ї повагу до матері. Дружина зобов'язана утверджувати в сім'ї повагу до батька. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сім'ї за свою поведінку в ній. Дружина та чоловік зобов'язані спільно дбати про матеріальне забезпечення сім'ї. Судом встановлено, що [PERSON] (дівоче прізвище - [PERSON]) та [PERSON] перебувають в шлюбі з 07 жовтня 2007 року, який було зареєстровано відділом реєстрації актів цивільного стану Луцького міського управління юстиції Волинської області, про що видано свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] від 07 жовтня 2007 року. Від даного шлюбу у сторін є син [PERSON], [INFO]. Судом встановлено, що сторони не підтримують подружніх відносин.Судом надавався термін для примирення, однак, до збереження сім'ї це не призвело, позивач наполягає на розірванні шлюбу. За таких обставин, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам кожного з них, що має істотне значення. Як вбачається зі змісту ч.3 та 4 ст. 56 СК України, кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до ч.2 ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. З врахуванням наведеного, суд приходить до висновку, що шлюб між сторонами слід розірвати .

Outcome: approved