Jurisdiction: civil
Date: 2020-07-26 00:00:00

1. Позиції позивача та відповідача. Як слідує із позову, сторони перебувають у договірних правовідносинах у вигляді Заяви від 10 лютого 2017 року № 837562/100217 про приєднання до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб та відкриття поточного рахунку з використанням електронного платіжного засобу. Відповідно до умов Договору Банк відкриває клієнту поточний рахунок № [NUMBER] в гривні на умовах тарифного пакету «Зарплатний», тарифів за користування платіжною карткою. Банк надає клієнту платіжну картку та персональний ідентифікаційний код. Крім того, відповідач підписав заяву на встановлення відновлювальної кредитної лінії (Кредиту). Згідно п. 6.1 Договору підписанням цієї Заяви на встановлення відновлювальної кредитної лінії (кредиту), яка є складовою заяви про приєднання, відповідач погодився на одержання та з умовами користування кредитом відповідно до умов договору та підтвердив укладання між ним та банком кредитного договору. Згідно п. 6.3 Заяви на встановлення відновлювальної кредитної лінії клієнт погоджується зі встановленням максимальних параметрів кредитування: бажаний розмір кредиту - 1500 грн, максимальний розмір кредиту - 40000 грн, строк кредитування - 36 місяців з можливим продовженням на той самий строк. Відповідач своє зобов`язання по щомісячному платежу для погашення заборгованості по кредиту та процентів належним чином не виконує. Позивач стверджує, що станом на 18 грудня 2019 року у [PERSON] утворилася заборгованість перед Банком за кредитом на загальну суму 15 718 гривень 78 копійок, в тому числі: 9 993 гривні 34 копійки - основний борг, 4 467 гривень 70 копійок - нараховані та несплачені проценти за користуванням кредиту, 10 гривень 00 копійок - комісія, 973 гривні 44 копійки - пеня за несвоєчасне погашення процентів за користуванням кредиту, 40 гривень 25 копійок - розмір 3% річних за несвоєчасне погашення основного боргу (кредиту), 102 гривні 05 копійок - розмір 3% річних за несвоєчасне погашення процентів за користування кредитом та 132 гривні 00 копійок - втрати від інфляції за несвоєчасне погашення процентів за користування кредитом. Позиція відповідача суду не відома. 2. Заяви (клопотання) учасників справи. Разом з позовом позивач подав до суду заяву про отримання процесуальних документів в електронному вигляді (а.с. 32) та клопотання про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження (а.с. 3). Від відповідача заяви та клопотання не надходили. 3. Процесуальні дії у справі. Справа надійшла до суду за підсудністю на підставі ухвали судді Новоушицького районного суду Хмельницької області від 26 березня 2020 року (а.с. 41).Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями, головуючим суддею 21 квітня 2020 року визначено суддю Тучинську Н.В. (а.с. 45). Ухвалою від 21 квітня 2020 року позовну заяву прийнято до розгляду Мурованокуриловецьким районним судом та відкрито провадження у справі (а.с. 46). Цією ж ухвалою задоволено клопотання позивача та прийнято рішення про розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження, а відповідачу встановлено строк в 15 днів з дня вручення ухвали для подання відзиву на позов чи для подання клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін. Ухвала про відкриття провадження з копією позовної заяви та додатками до неї були направлені для відома відповідачу на адресу зареєстрованого місця проживання, однак, документи повернулися до суду без вручення адресату (а.с. 48-49) з відміткою про його відсутність за такою адресою. 02 червня 2020 року судом ухвалено (а.с. 51-52) про розгляд справи в судовому засіданні 14 липня 2020 року за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. Поштове відправлення із ухвалою про відкриття провадження, копією позовної заяви та додатками до позову відповідачу було направлено 02 червня 2020 року (а.с. 53), однак 22 червня 2020 року воно було повернуто до суду без вручення адресату, оскільки той за зареєстрованим місцем проживання фактично не проживає (а.с. 55-56). У зв`язку з першою неявкою відповідача та відсутністю згоди позивача на ухвалення заочного рішення, судове засідання 14 липня 2020 року було відкладено. Крім того, відповідач повідомлений про час і місце судових засідань на 14 та 27 липня 2020 року у відповідності з ч. 11 ст. 128 ЦПК України шляхом розміщення на офіційному веб-сайті судової влади України відповідного оголошення, відповідно 02 червня (а.с. 54) та 15 липня (а.с. 61) 2020 року. З опублікуванням оголошення про виклик особа вважається повідомленою про дату, час і місце розгляду справи (речення 2 ч. 11 ст. 128 ЦПК України). Позивач про судові засідання був повідомлений належний чином (а.с. 57, 60), однак до суду свого представника не направив. Відповідно до ч. 1 ст. 279 ЦПК України розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими цим Кодексом для розгляду справи в порядку загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у главі 10 ЦПК України. Суд вважає, що на підставі ч. 4 ст. 223 ЦПК України слід вирішити справу на підставі наявних у ній доказів, тобто постановити заочне рішення). 4. Фактичні обставини, встановлені судом, докази, відхилені судом, та мотиви їх відхилення, оцінка аргументів позивача, норми права, які застосовує суд, мотиви їх застосування. Судом встановлено, що АТ «Ошадбанк» та [PERSON] перебувають у договірних правовідносинах на підставі Заяви № 837562/100217 від 10 лютого 2017 року про приєднання до договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб та відкриття поточного рахунку з використанням електронного платіжного засобу (платіжної картки) (а.с. 4). Відповідно до умов договору клієнту відкривається поточний рахунок № [NUMBER] в гривні на умовах тарифного пакету «Зарплатний», тариф за користування платіжною карткою. Банк надає клієнту платіжну картку та персональний ідентифікаційний код. Крім того, відповідач підписав заяву на встановлення відновлювальної кредитної лінії (Кредиту) (а.с. 9). Згідно п. 6.1 цієї Заяви, яка є складовою Заяви про приєднання, відповідач погодився на одержання та з умовами користування кредитом відповідно до умов Договору та підтвердив укладання між ним та банком кредитного договору. Згідно п. 6.3 Заяви на встановлення відновлювальної кредитної лінії клієнт погоджується зі встановленням максимальних параметрів кредитування: бажаний розмір кредиту - 1500 грн, максимальний розмір кредиту - 40000 грн, строк кредитування - 36 місяців з можливим продовженням на той самий строк (а.с. 5). Підписами у відповідних розділах Заяви на встановлення відновлюваної кредитної лінії (зворот а.с. 5) сторони ствердили про виконання Банком свого зобов`язання за Кредитом. Крім того, [PERSON] належним чином був повідомлений про сукупну вартість кредиту (а.с. 6, 7). Як вбачається із розрахунку заборгованості за кредитним договором (а.с. 13-15), відповідач своє зобов`язання по щомісячному платежу для погашення заборгованості по кредиту, відсотків належним чином не виконував, а з травня 2018 року взагалі не сплачував за Кредитом. Станом на 18 грудня 2019 року у [PERSON] утворилася заборгованість перед Банком за кредитом на загальну суму 15 718 гривень 78 копійок, в тому числі: 9 993 гривні 34 копійки - основний борг, 4 467 гривень 70 копійок - нараховані та несплачені проценти за користуванням кредиту, 10 гривень 00 копійок - комісія, 973 гривні 44 копійки - пеня за несвоєчасне погашення процентів за користуванням кредиту, 40 гривень 25 копійок - розмір 3% річних за несвоєчасне погашення основного боргу (кредиту), 102 гривні 05 копійок - розмір 3% річних за несвоєчасне погашення процентів за користування кредитом та 132 гривні 00 копійок - втрати від інфляції за несвоєчасне погашення процентів за користування кредитом. Відповідно до статті 6 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (стаття 627 ЦК України). Згідно з ч. 1 ст. 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. За кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Частиною 1 ст. 628 ЦК України визначено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Розрахунком заборгованості доведено, що, починаючи з травня 2018 року [PERSON] не здійснював на погашення кредитної заборгованості жодного платежу. Тому, розмір заборгованості за кредитом є доведеним і не спростованим відповідачем. Статтею 536 та частиною 1 статті 1054, статтею 1056-1 ЦК України, а також умовами Договору передбачено, що за користування чужими грошовими коштами позичальник має сплачувати відсотки. Згідно п. 6.5.1 процентна ставка за кредитом є фіксованою і становить 35 % річних за користування кредитними коштами. Згідно п. 6.7 заяви про встановлення відновлювальної кредитної лінії клієнт щомісячно здійснює часткове повернення кредиту в розмірі обов`язкового щомісячного платежу, що складає 0 % від суми заборгованості за кредитом. Розрахунком заборгованості підтверджено порядок нарахування та розмір заборгованості [PERSON] за процентами. Такий розмір відповідачем не оспорено. Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). [PERSON] підписав інформативний лист про сукупну вартість кредиту(а.с. 6), з якого слідує, що Клієнт повинен сплатити на користь Банку комісійні винагороди за Договором в зв`язку з отриманням кредиту, його обслуговування і погашенням, відповідно до банківських Тарифів. Розрахунком заборгованості за комісією (зворот а.с. 14 - а.с. 15) позивач довів наявність у [PERSON] заборгованості за комісією в сумі 10 гривень. Статтями 526, 527, 530 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином, в установлений строк і відповідно до умов договору та вимог закону. Відповідно до ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами. За змістом ст.ст. 610, 612 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. Боржник вважається таким, що прострочив виконання, якщо він не виконав його у строк, передбачений умовами договору або встановлений законом. У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки (п. 3 ч. 1 ст. 611 ЦК України). Неустойкою є штраф або пеня (ст. 549 ЦК України). Якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства (ч. 2 ст. 551 ЦК України). У Паспорті споживчого кредиту (а.с. 10), який підписав відповідач встановлено, що наслідком прострочення виконання та/або невиконання зобов`язань за договором про споживчий кредит, є пеня, а також визначено її розмір та порядок нарахування. Згідно з наданим банком розрахунком (а.с. 14) розмір неустойки, яку має сплатити відповідач, має вигляд пені в сумі 973 гривні 44 копійки. Відповідачем такий розмір неустойки не заперечується. Окрім того, Банк заявив вимогу про стягнення процентів за користування кредитом, на підставі ст. 625 ЦК України, відповідно до якої боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Велика Палата Верховного суду у свої постанові від 03.07.2019 по справі № 342/180/17 зазначила, що згідно із часиною першою статті 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 ЦК України. Розрахунок 3% річних за несвоєчасне погашення основного боргу, 3% річних за несвоєчасне погашення процентів за користування кредитом та втрат від інфляції за несвоєчасне погашення процентів за користування кредитом належним чином проведено у відповідних розділах Розрахунку (а.с. 13-15), і він не спростований відповідачем. На підставі викладеного, суд переконаний в наявності правових підстав для стягнення в примусовому порядку з боржника заборгованості за кредитом на загальну суму 15 718 гривень 78 копійок, в тому числі: 9 993 гривні 34 копійки - основний борг, 4 467 гривень 70 копійок - нараховані та несплачені проценти за користуванням кредиту, 10 гривень 00 копійок - комісія, 973 гривні 44 копійки - пеня за несвоєчасне погашення процентів за користуванням кредиту, 40 гривень 25 копійок - розмір 3% річних за несвоєчасне погашення основного боргу (кредиту), 102 гривні 05 копійок - розмір 3% річних за несвоєчасне погашення процентів за користування кредитом та 132 гривні 00 копійок - втрати від інфляції за несвоєчасне погашення процентів за користування кредитом. Укладений між сторонами кредитний договір від 10 лютого 2017 року у вигляді Заяви, підписаної сторонами, не містить строку повернення кредиту (користування ним). Однак, враховуючи, що фактично отримані та використані позичальником кошти в добровільному порядку АТ «Ощадбанк» частково не повернуті, а також вимоги частини другої статті 530 ЦК України за змістом якої, якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання в будь-який час, суд вважає, що Банк вправі вимагати захисту своїх прав через суд шляхом зобов`язання виконати боржником обов`язку з повернення повної фактично отриманої суми кредитних коштів, що також узгоджується із правовою позицією, яка викладена у постанові Великої Палати Верховного суду від 03.07.2019 у справі 342/180/17. 5. 5. Розподіл судових витрат. Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних із розглядом справи. Згідно з вимогами ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. При зверненні до суду з цим позовом позивачем було сплачено 2 102 гривні судового збору (а.с. 1). Цей позов заявлений на суму 15 718 гривні 78 копійок, а суд прийшов до висновку про задоволення позову повністю. Таким чином, судові витрати підлягають компенсації позивачу у повному обсязі.

Outcome: approved