Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-02 00:00:00

20 липня 2016 року [PERSON] звернулася до суду із позовом до [PERSON] про стягнення аліментів у розмірі ? частини доходів на її користь на час навчання їх сина [PERSON], мотивуючи свої вимоги тим, що він після досягнення повноліття продовжує навчатися, у звязку з чим потребує допомоги, а відповідач, який є його батьком, у добровільному порядку будь-якої допомоги не надає, хоча має таку матеріальну можливість. Позивач не використала наданого законом права на безпосередню участь у судовому засіданні, подала суду заяву про проведення розгляду справи у її відсутність на підставі наданих доказів /а.с.1-2/. У позовній заяві [PERSON] було зазначено про те, що її колишній чоловік, який є батьком її сина [PERSON] - відповідач [PERSON] не надає матеріальної допомоги на утримання сина, а він на даний час проходить навчання на денному відділенні у ДВНЗ «Артемівський коледж транспортної інфрастуктури». Він потребує матеріальної допомоги батьків, оскільки не має можливості самостійно себе утримувати. Вважає, що відповідач має матеріальну можливість надавати їх сину матеріальну допомогу на час його навчання, тому посилаючись на положення статей 199,200 Сімейного кодексу України, просила стягнути з відповідача на її користь аліменти у розмірі ? частини заробітку (доходу) щомісячно на час навчання [PERSON] Відповідач [PERSON], який був належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, у судове засідання не з?явився. Згідно ст. 169 ЦПК України, якщо суд не має відомостей про причину неявки відповідача, повідомленого належним чином, або причину неявки буде визнано неповажною, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів, а на підставі ст. ст. 224, 225, 226 ЦПК України, суд в праві постановити заочне рішення. Вивчивши матеріали справи та дослідивши надані докази в межах заявлених вимог (ст.11 ЦПК України), суд встановив наступне. Відповідно до свідоцтва про народження серії I-HO № 046468, яке було видано Микитівським районним відділом реєстрації актів громадянського стану м.Горлівки, на підставі актового запису № 210 від 06 липня 1998 року, [PERSON] є батьком, а [PERSON] є матір`ю [PERSON], [INFO] /а.с.5/. З витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб № 00009676750 від 08.11.2011 р. вбачається, що 11 серпня 2007 року [PERSON] уклала шлюб з [PERSON] та змінила прізвище на «Шишкіна» /а.с.6/. Згідно довідки № 02/17014 від 24 червня 2016 року Державного вищого навчального закладу «Артемівський коледж транспортної інфраструктури», [PERSON] є студентом 2 курсу денної форми навчання, початок навчання 01 жовтня 2014 р., закінчення навчання 30 червня 2018 року /а.с.4/. Зі свідоцтва про народження [PERSON] вбачається, що він досяг повнолітнього віку /а.с.5/. З копії виконавчого листа, виданого Микитівським районним судом м.Горлівка 17.01.2003 р., вбачається, що з [PERSON] на користь [PERSON] з 09.01.2003 р. стягувалися аліменти у розмірі ? частини доходу на утримання [PERSON] /а.с.10/. Відповідно до положень статті 199 Сімейного кодексу України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Як роз`яснено в п.20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. При цьому, вирішуючи питання про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини та їх розмір, суд повинен врахувати положення ст.ст. 182,200 Сімейного кодексу України. Відповідно до статті 200 СК України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим із батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. У відповідності до ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоровя та матеріальне становище дитини; стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини,батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. У зазначених нормах права законодавець повязує обовязок батьків утримувати своїх повнолітніх дітей, які продовжують навчання і у звязку з цим потребують матеріальної допомоги, до досягнення ними двадцяти трьох років за умов, коли батьки можуть надавати таку матеріальну допомогу. Проаналізувавши встановлені обставини по справі, оцінивши надані сторонами в силу ст. 60 ЦПК України докази в їх сукупності, суд дійшов висновку про те, що позивачем обгрунтовано необхідність отримання аліментів, а відповідач має можливість надавати сину матеріальну допомогу на час його навчання. Вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд враховує вищенаведені обставини майнового і сімейного стану відповідача і визначає аліменти на утримання повнолітньої дитини, що продовжує навчання у відсотковому співвідношенні\~у розмірі однієї четвертої частини від заробітку (доходу) [PERSON], щомісячно, до завершення навчання до 30 червня 2018 року. Стягнення необхідно починати з дня подання позову до суду - з 20 липня 2016 року. Відповідно до вимог статті 5 Закону України «Про судовий збір» від 08 липня 2011 року № 3674-VI та положень статті 88 ЦПК України, позивач звільнений від сплати судового збору при звернені з даним позовом до суду, тому з відповідача в дохід держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 551,20 гривень. Рішення суду в частині стягнення аліментів на утримання дитини за один місяць згідно із положеннями\~статті 367 ЦПК України підлягає негайному виконанню.

Outcome: approved