Jurisdiction: civil
Date: 2021-08-01 00:00:00

20.10.2020 [PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] , про встановлення порядку користування жилим приміщенням. Вимоги мотивує тим, що позивачу належить на праві приватної власності Ѕ частина квартири [ADDRESS] , відповідно до договору дарування від 15.11.2001. Вказує, що 12.09.2018 була проведена державна реєстрація права власності Ѕ частки даної квартири на ім`я позивача. Інша Ѕ частина квартири належить на праві приватної власності відповідачу на підставі свідоцтва про право власності на квартиру, видане приватизаційним відділом УЖКГ згідно з розпорядженням Нововолинської міської ради №27 від 03.01.1999 року та зареєстрованого Волинським обласним БТІ за реєстровим номером 1897. Згідно з рішенням Нововолинського міського суду Волинської області від 24.02.2015 шлюб між сторонами розірвано та відновлено прізвище позивача - [PERSON] . Вказує, що відповідач не проживає у спірній квартирі і лише періодично з`являється в житлі, при цьому вчиняє протиправні дії, що принижують честь та гідність позивача, чим порушує її права та свободи. Вказує, що відповідач вважає, що має право на всю квартиру щодо користування будь-якою її частиною. Зазначає, що спірна квартира складається з двох кімнат, загальна площа квартири становить 48,4 кв.м., житлова 27,8 кв.м. Згідно з технічним паспортом кімната № [NUMBER] є ізольованою та має площу 15,9 кв.м., кімната №2 також є ізольованою та має площу 11,9 кв.м., кухня - 7,6 кв.м, вбиральня - 1.1 кв.м, ванна кімната - 2.6 кв.м, балкон квартири сполучений з кімнатою [ADDRESS] та має площу 1.2 кв.м. Наголошує, що за усною домовленістю між сторонами, вона проживає в кімнаті [ADDRESS] , а відповідач користується кімнатою [ADDRESS] , решта квартири знаходиться у спільному користуванні. Такий порядок користування квартирою вважає найбільш збалансованим для кожного із співвласників. Просить встановити порядок користування квартирою [ADDRESS] , таким чином: у користування позивача виділити житлову кімнату № [NUMBER] , площею 11,9 кв.м та сполучений з нею балкон площею 1,2 кв.м, у користування відповідача виділити житлову кімнату №1, площею 15,9 кв.м, у загальному користуванні залишити кухню, вбиральню, ванну кімнату та коридор, та стягнути з відповідача в її користь судові витрати по справі, зокрема: 4000 грн. витрат на професійну правничу допомогу, 840,80 грн. сплаченого судового збору. У судове засідання позивач [PERSON] та її представник [PERSON] в судове засідання не з`явилися. Позивач подала суду заяву, в якій просить справу розглядати у її відсутності, позовні вимоги підтримує, просить їх задоволити (а.с.52). У разі неявки відповідача не заперечує, що постановлення заочного рішення по справі. У судове засідання відповідач [PERSON] не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, шляхом розміщення судового виклику на вебсайті суду. Відповідно до ч. 1 ст.280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Дослідивши письмові докази справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають до задоволення в зв`язку з наступним. Судом встановлено, що квартира [ADDRESS] належить по Ѕ частині позивачу та відповідачу, що підтверджено копією договору дарування чатсини квартири від 15.11.2001 (а.с.5), витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстацію права власності (а.с.6), копією будинкової книги (а.с.13). [PERSON] та [PERSON] зареєстровані за вищевказаною адресою згідно з копією будинкової книги (а.с.10-13). Шлюб між сторонами розірвано рішенням Нововолинського міського суду Волинської області від 24.02.2015 (а.с.14). Як вбачається із письмових звернень [PERSON] (а.с.15-17), відповіді Нововолинського ВП Володимир-Волинського ВП ГУНП у Волинській області (а.с.18) позивач неодноразово зверталася із скаргами до відділення поліції щодо неправомірних дій відповідача, та з цього приводу останній роз`яснено її право звернутися до суду з приводу розподілу спільно нажитого майна. Відповідно до ч. 1 ст. 356 ЦК України власність двох або більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю. У відповідності до ст. 383 ЦК України, власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім`ї, інших осіб і не має прав використовувати його для промислового виробництва. Статтею 358 ЦК України передбачено, що право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Співвласники можуть домовитися про порядок володіння, користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. У пункті 14 своєї Постанови від 22 травня 1995 року № 20 «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» Пленум Верховного Суду роз`яснив, що квартира, яка є спільною сумісною чи частковою власністю, на вимогу учасника (учасників) цієї власності, підлягає поділу в натурі, якщо можливо виділити сторонам ізольовані жилі та інші приміщення з самостійними виходами, які можуть використовуватись як окремі квартири або які можна переобладнати в такі квартири. У протилежному випадку може бути встановлено порядок користування приміщеннями квартири, якщо про це заявлено позов. Статтею 8 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» передбачено, що передача квартир (будинків), житлових приміщень у гуртожитках здійснюється в спільну сумісну або часткову власність за письмовою згодою всіх повнолітніх членів сім`ї, які постійно мешкають у цій квартирі. Згідно з копією технічного паспорту (а.с. 7-9) спірна квартира [ADDRESS] є двокімнатною, житлова площа - 27,8 кв.м., у тому числі : 1- кімната - 15,9 кв.м, 2- кімната - 11,9 кв.м., кухня - 7,6 кв.м, вбиральня - 1.1 кв.м, ванна кімната - 2.6 кв.м, балкон квартири сполучений з кімнатою [ADDRESS] та має площу 1.2 кв.м. Загальна площа квартири - 48,4 кв.м. Судом встановлено, що позивач, як власник, обмежений у повному володінні, користуванні та розпорядженні своїм майном, оскільки в певній мірі залежить від іншого співвласника вказаної квартири. Проаналізувавши докази в їх сукупності суд вважає, що в даному випадку права позивача підлягають захисту, шляхом встановлення такого порядку користування квартирою [ADDRESS] : у користування позивача виділити житлову кімнату № [NUMBER] , площею 11,9 кв.м та сполучений з нею балкон площею 1,2 кв.м, у користування відповідача виділити житлову кімнату № [NUMBER] , площею 15,9 кв.м, у загальному користуванні залишити кухню, вбиральню, ванну кімнату та коридор. Відповідно до ст. 141 ЦПК України стягнути з відповідача [PERSON] на користь [PERSON] 840,80 грн сплаченого судового збору, та 4000 грн. витрат на професійну правничу допомогу, що підтверджується документально (а.с.1, 21-25)

Outcome: approved