Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-27 00:00:00

21.02.2018 року [PERSON] звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача матеріальну шкоду завдану внаслідок ДТП у розмірі 6838 грн. 63 коп., моральну шкоду 5000 грн., витрати на правову допомогу 2500 грн., судовий збір. Як на підставу позову посилається на те, що 21.02.2017 року відбулась ДТП за участю її автомобіля та автомобіля відповідача, внаслідок якої пошкоджено її автомобіль. Винуватість відповідачки у вчиненні ДТП встановлена постановою суду від 11.05.2017. На ремонт автомобіля вона витратила 13830 грн.. частину витрат відшкодувала страхова компанія у розмірі 6691,37 грн., тому просить стягнути з відповідача різницю у розмірі 6838,63 грн. Крім того, внаслідок ДТП їй була завдана моральна шкода, яка полягає у душевних стражданнях, обумовлених пошкодженням її майна (автомобіля), вона була позбавлена можливості користуватися автомобілем, який є єдиним засобом її пересування, що призвело до порушення її звичного життєвого ритму. Ухвалою суду від 19.03.2018 прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі; розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін; встановлено відповідачу 15-тиденний строк з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву. Суд неодноразово направляв судову кореспонденцію за адресою реєстрації місця проживання відповідача, однак відповідач судову кореспонденцію не отримує, відзиву на позов не надав. Згідно з ч. 1 ст. 44 ЦПК України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається. В судове засідання представник позивача не з'явився, надав заяву про розгляд справ у його відсутності, проти ухвалення заочного рішення не заперечував. Відповідач не з'явився в судове засідання, про день та місце слухання справи неодноразово був повідомлений своєчасно та належним чином, причину неявки суду не сповістив, письмового відзиву суду не надав. Суд розглядає справу у відсутність відповідача відповідно до ст. 280 ЦПК України (заочний розгляд справи). Суд, перевіривши матеріали справи, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Постановою Київського районного суду м. Харкова від 11.05.2017 року (справа №640/3845/17) встановлено, що 21.02.2017 року о 18:20 год. [PERSON], керуючи автомобілем [NUMBER] на вул. Метробудівників, 3-е в м. Харкові, рухаючись заднім ходом, не впевнилась, що це буде безпечно та допустила наїзд на припаркований автомобіль [NUMBER], що належить [PERSON], після чого [PERSON] місце дорожньо-транспортної пригоди залишила. Вказаною постановою суду від 11.05.2017 року [PERSON], [INFO], визнано винуватою у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу. Відповідно до ч. 6 ст. 82 ЦПК України постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов'язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалено постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Таким чином, порушення відповідачем ПДР України, що спричинило виникнення ДТП, та винуватість відповідача встановлено постановою суду від 11.05.2017 року, тому ці обставини є встановленими та доведенню не підлягають. В наслідок ДТП був пошкоджений автомобіль [NUMBER], власником якого є [PERSON] Відповідно до Реалізаційної накладної ТОВ «АД «Соллі-Плюс» від 26.06.2017, акту здачі-приймання виконаних робіт від 27.06.2017 та товарного чеку №2487/87 від 16.06.2017, суб'єкта оціночної діяльності Пономарьова, позивачкою було сплачено за проведення ремонтних робіт пошкодженого автомобіля, облицювання, придбання фари відповідно 8440 грн., 2850 грн. та 2240 грн., а всього сплачено позивачем 13530 грн. Після ДТП позивачка звернулася до страхової компанії з заявою про виплату страхового суми у зв'язку з вказаною ДТП та пошкодженням його автомобіля. Вказана подія ДТП була визнана страховим випадком і позивачу було сплачено страховою компанією страхове відшкодування згідно зі страховим актом TSV17/0850 за договором страхування АК-0002426713 від 21.01 у розмірі 6691 грн. 37 коп. Відповідно до ст. 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов'язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Враховуючи, що виплата страхового відшкодування у розмірі 6691 грн. 37 коп. для повного відшкодування завданої відповідачем шкоди недостатньо, позивач просить стягнути з відповідача, як особи, яка завдала шкоду, різницю між завданим розміром шкоди і страховим відшкодуванням. Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно з ч. 2 ст. 1187 ЦК України, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Таким чином, різниця між завданим розміром шкоди спричиненої позивачу і страховим відшкодуванням складає 6838 грн. 63 коп. (13530 - 6691,37 = 6838,63), та яка підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. Відповідно до ч. 1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. Згідно з п. п. 3 ч. 2 ст. 23 ЦК України, моральна шкода полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна. Внаслідок ДТП позивачу була завдана моральна шкода, яка полягає у душевних стражданнях, обумовлених пошкодженням його автомобіля, неможливість експлуатації автомобіля за власними потребами, що призвело до змін його нормальних, усталених, звичних і необхідних для неї умов життя. Ці обставини порушили звичний спосіб життя позивачки та потребували від неї додаткових зусиль для організації своєї життєдіяльності. На підставі викладеного, з урахування принципу справедливості та співмірності, суд вважає, що вимоги позивача про відшкодування моральної шкоди підлягають задоволенню частково, у розмірі 2000 грн. Згідно з ч.1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Розмір судового збору за вимогами майнового характеру становить 704 грн. 80 коп. (мінімальна ставка), за вимогами не майнового характеру (щодо стягнення моральної шкоди) - 704 грн. 80 коп. Враховуючи, що вимоги майнового характеру задоволені, то з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 704 грн. 80 коп., а вимога немайнового характеру задоволені частково, то стягненню підлягає судовий збір у розмірі - 352 грн. 40 коп. (704,80/2), а всього - 1057 грн. 20 коп. Також позивачем були понесені витрати на правову допомогу у розмірі 2500 грн., що підтверджується квитанцією про сплату таких витрат від 19.02.2018, розрахунком витрат на правову допомогу. Суд постановляє рішення в межах заявлених позовних вимог і на підставі наданих сторонами доказів. На підставі вищевикладеного та

Outcome: partial