Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-21 00:00:00

19 травня 2015 року представник позивача звернулася до суду з позовною заявою до Полузірської сільської ради Новосанжарського району Полтавської області про визнання права власності на земельні ділянки в порядку спадкування за заповітом, посилаючись на те, що [INFO] померла мати позивачів [PERSON]. Після її смерті залишилася спадщина, яка складається з двох земельних ділянок площею 4,8825 га та 4,420 га в межах згідно з планами, що розташовані на території Полузірськоїсільської ради Новосанжарського району Полтавської області і призначені для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Спадкоємцями за заповітом після померлої [PERSON] на вищезазначені земельні ділянки є позивачі [PERSON] та [PERSON] Постановою в.о. завідувача Новосанжарською державною нотаріальною конторою Полтавської області від 05.05.2015 року [PERSON] та [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтв про право на спадщину за заповітом на зазначені земельні ділянки, тому вони звернулися до суду з цим позовом. Позивачі та їх представник в судове засідання не з'явилися, в матеріалах справи є заяви, в яких вони просять позов задовольнити повністю, справу розглянути без їх участі. Представник відповідача - Полузірської сільської ради Новосанжарського району Полтавської області в судове засідання не з'явився, будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи, надав заяву № 02-31/233 від 09.07.2015 року про розгляд справи у його відсутність, позов визнає повністю. Третя особа - [PERSON] в судове засідання не з'явився, будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи, надав заяву про розгляд справи без його участі, проти задоволення позовних вимог не заперечує. Давши оцінку матеріалам справи, суд приходить до наступних висновків. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі, якщо відповідно до положень Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснюється. У зв'язку з чим, на підставі ст. 197 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності сторін, на підставі наявних у справі доказів, без фіксації судового процесу. Всебічно та повно з'ясувавши обставини справи, об'єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи, надавши їм оцінку у сукупності з оголошеними та дослідженими матеріалами справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню у зв'язку з наступним. У відповідності зі ст.ст. 10, 11 ЦПК України, суд розглядає справи на принципах змагальності і диспозитивності, у межах заявлених позовних вимог на підставі доказів, наданих сторонами. Відповідно до ч. 3 ст. 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом від 20.08.2012 року, зареєстрованого в реєстрі за № 1-2332, [PERSON] є спадкоємцем майна померлої [INFO] [PERSON], що складається з приватизованої земельної ділянки площею 4,880 га, розташованої на території Полузірськоїсільської ради Новосанжарського району Полтавської області і призначеної для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії [NUMBER] від 21.07.2003 року (а.с. 12). Відповідно до викопіровки із проекту організації території земельної частки в межах розпайованих земель на території Полузірськоїсільської ради Новосанжарського району Полтавської області площа земельної ділянки [PERSON] становить 4,8825 га (а.с. 20, 21). У власності [PERSON] на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії [NUMBER] від 21.07.2003 року, перебувала земельна ділянка площею 4,420 в межах згідно з планом, що розташована на території Полузірськоїсільської ради Новосанжарського району Полтавської області і призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (а.с. 13). Згідно заповіту від 10 червня 2014 року [PERSON] земельну ділянку площею 4,420 га заповіла дочці [PERSON], земельну ділянку площею 4,8825 га - дочці [PERSON](а.с. 10). Згідно свідоцтва про смерть серії [NUMBER], виданого Полузірською сільською радою Новосанжарського району Полтавської області 18.08.2014 року, [PERSON] померла [INFO] (а.с. 4). Відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 01.06.1985 року (а.с. 8) та свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 13.09.1986 року (а.с. 9) [PERSON] є матір'ю [PERSON] та [PERSON]. В повідомленні в.о. завідувача Новосанжарською державною нотаріальною конторою Полтавської області № 1041/01-16 від 26.05.2015 року вказано, що після померлої [INFO] [PERSON] заведена спадкова справа № 46/2015 від 18.02.2015 року. Спадкоємцями згідно поданих заяв про прийняття спадщини є [PERSON], [PERSON], [PERSON] (а. 45). Стаття 1218 Цивільного кодексу України передбачає, що до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Пункт 4.18. Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 року № 296/5, передбачає, якщо до складу спадкового майна входить нерухоме майно, що підлягає реєстрації (за винятком земельної ділянки), нотаріус виготовляє витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. За відсутності у спадкоємця необхідних для видачі свідоцтва про право на спадщину документів нотаріус роз'яснює йому процедуру вирішення зазначеного питання в судовому порядку. Абзаци 2, 3 п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року № 7, передбачають, що свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Аналізуючи наведене, суд приходить до висновку про наявність правових підстав для визнання права власності в порядку спадкування, тому позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved