Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-20 00:00:00

21.05.2015 року позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON], в якому просить стягнути з останнього на її користь аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], у твердій грошовій сумі в розмірі 800,00 грн. щомісячно, починаючи з дня пред'явлення позову і до досягнення дитиною повноліття. Свої вимоги обґрунтовує тим, що з 2000 року по 2012 рік по вона проживала з відповідачем однією сім'єю без реєстрації шлюбу, перебуваючи у фактичних шлюбних та сімейних відносинах. В 2003 році у них народився син [PERSON]. Однак у зв'язку з тим, що сімейне життя між ними не склалося через відсутність взаєморозуміння, розходження поглядів на життя та сімейні обов'язки, приблизно три роки тому вона та відповідач припинили проживати однією сім'єю, а неповнолітній син [PERSON] залишився на її утриманні. Позивачка зазначає, що всі витрати пов'язані з утриманням сина несе самостійно, відповідач самоухилився від участі у витратах на його утримання, матеріальної допомоги не надає. В судове засідання позивачка не з'явилася, подала суду заяву, в якій просить розглянути справу у її відсутності, позовні вимоги про стягнення аліментів підтримує повністю та просить їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Подав суду заяву, в якій просить розглянути справу у його відсутності, позовні вимоги про стягнення аліментів визнає в повному обсязі, проти задоволення позову не заперечує. З урахуванням положень ст. 169 ЦПК України, суд знаходить можливим розглянути справу у відсутності сторін. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що [INFO] у сторін [PERSON] та [PERSON] народився син [PERSON], що вбачається із свідоцтва про народження [NUMBER], виданого відділом реєстрації актів цивільного стану Солом'янського районного управління юстиції у м. Києві. На час розгляду справи малолітній [PERSON] перебуває на повному утриманні позивачки. Відповідач ухиляється від утримання дитини, матеріальну допомогу в грошовій чи натуральній формі не надає. Як визначено статтею 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За змістом частин 1 та 2 ст. 181 СК України, способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. Відповідно до частин 1 та 2 ст. 141 СК України, мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини. Згідно ст. 27 Конвенції про права дитини, прийнятої 44-ю сесією Генеральної Асамблеї ООН 20.11.1989 року, батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. При цьому згідно ч. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ч. 1 ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Згідно ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Враховуючи наведені положення закону, та обставини встановлені вище, зважаючи на визнання позову відповідачем, про що він зазначив в своїй заяві від 21.07.2015, суд приходить до висновку про наявність законних підстав для задоволення вимог позивачки про стягнення на її користь аліментів на утримання неповнолітнього [PERSON] у твердій грошовій сумі в розмірі 800,00 грн. щомісячно, починаючи з 21.05.2015 року і до досягнення [PERSON] повноліття. З урахуванням того, що позивачка звільнена від сплати судового збору за подачу позову про стягнення аліментів і суд прийшов до висновку про задоволення позову, з відповідача відповідно до ч. 3 ст. 88 ЦПК України підлягає стягненню на користь держави судовий збір в розмірі 243,60 грн.

Outcome: approved