Jurisdiction: civil
Date: 2021-07-18 00:00:00

1. Короткий виклад доводів пред`явленого позову. 1.1. В квітні 2019 року [PERSON] звернулась до суду з позовом та обґрунтовувала його тим, що 9 квітня 2012 року ТОВ «Ровєр» уклав з ПАТ «Банк Камбіо» кредитний договір №007/1-2012/980, за яким ПАТ «Банк Камбіо» відкрив кредитну лінію в межах 10000000 гривень, а ТОВ «Ровєр» зобов`язався щомісячно до 7 квітня 2014 року повертати кредит по частинам та сплачувати проценти за користування ним в розмірі 23,0% річних. В подальшому строк остаточного повернення кредиту був відтермінований до 12 березня 2015 року. 7 квітня 2014 року [PERSON] уклав з ПАТ «Банк Камбіо» іпотечний договір, за яким з метою забезпечення виконання ТОВ «Ровєр» грошових зобов`язань за кредитним договором [PERSON] передав в іпотеку домоволодіння по [ADDRESS] , земельну ділянку площею 0,25 га з кадастровим номером 3220887601:01:023:0014 з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування житлового будинку, розташовану в с. Старе Бориспільського району, та земельну ділянку площею 0,10 га з кадастровим номером 3220887601:01:023:0015 з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства, розташовану в с. Старе Бориспільського району. В той же день [PERSON] уклав з ПАТ «Банк Камбіо» іпотечний договір, за яким з метою забезпечення виконання ТОВ «Ровєр» грошових зобов`язань за кредитним договором [PERSON] передав в іпотеку земельну ділянку площею 0,35 га з кадастровим номером 3220887601:01:023:0025 з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства, розташовану по [ADDRESS] . ТОВ «Ровєр» повернув ПАТ «Банк Камбіо» кредит та сплатив проценти за користування ним. Тому 19 вересня 2014 року ПАТ «Банк Камбіо» уклав з ТОВ «Ровєр» додаткову угоду до кредитного договору №007/1-2012/980 від 9 квітня 2012 року, за якою вони припинили дію кредитного договору. 6 грудня 2018 року [PERSON] уклав з [PERSON] договори дарування часток домоволодіння та земельних ділянок у праві спільної сумісної власності подружжя з виділом часток. За цими договорами у власність [PERSON] було виділено 1/2 частку в домоволодінні по [ADDRESS] , 1/2 частку в земельній ділянці площею 0,25 га з кадастровим номером 3220887601:01:023:0014 з цільовим призначенням для будівництва і обслуговування житлового будинку, розташованій в с. Старе Бориспільського району, та 1/2 частку в земельній ділянці площею 0,10 га з кадастровим номером 3220887601:01:023:0015 з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства, розташованій в с. Старе Бориспільського району; а іншу 1/2 частку в цих об`єктах нерухомого майна, що залишилась у власності [PERSON] , було безоплатно відчужено у власність позивача. В той же день [PERSON] уклав з [PERSON] договір дарування, за яким [PERSON] безоплатно відчужив у власність позивача земельну ділянку площею 0,35 га з кадастровим номером 3220887601: 01:023:0025 з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства, розташовану по [ADDRESS] . Однак рішеннями державного реєстратора КП «Реєстрація плюс» Товкайло У.В. від 13 березня 2019 року за ПАТ «Банк Камбіо» було зареєстровано право власності на домоволодіння по [ADDRESS] , земельну ділянку площею 0,25 га з кадастровим номером 3220887601:01:023:0014 з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування житлового будинку, розташовану в с. Старе Бориспільського району, земельну ділянку площею 0,10 га з кадастровим номером 3220887601:01:023:0015 з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства, розташовану в с. Старе Бориспільського району, та земельну ділянку площею 0,35 га з кадастровим номером 3220887601:01:023:0025 з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства, розташовану по [ADDRESS] . [PERSON] посилалась на те, що у зв`язку з припиненням кредитного договору №007/1-2012/980 від 9 квітня 2012 року припинились іпотечні договори від 7 квітня 2014 року. Ця обставина унеможливлювала звернення стягнення на іпотечне домоволодіння та земельні ділянки, а також державну реєстрацію за ПАТ «Банк Камбіо» права власності на вказані об`єкти нерухомого майна. Тому [PERSON] просила суд визнати припиненою іпотеку за іпотечними договорами, укладеними 7 квітня 2014 року між [PERSON] , [PERSON] та ПАТ «Банк Камбіо». 1.2. В жовтні 2019 року представник позивача [PERSON] подав заяву про часткову зміну предмета позову (а.с.133-141 т.1): просив визнати припиненою іпотеку за іпотечними договорами, укладеними 7 квітня 2014 року між [PERSON] , [PERSON] та ПАТ «Банк Камбіо»; визнати протиправним та скасувати рішення державного реєстратора КП «Реєстрація плюс» Товкайло У.В. про державну реєстрацію за ПАТ «Банк Камбіо» права власності на земельну ділянку площею 0,35 га з кадастровим номером 3220887601:01:023: 0025 з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства, розташовану по [ADDRESS] ; визнати за позивачем право власності на цей об`єкт нерухомого майна; усунути перешкоди у користуванні [PERSON] домоволодінням по [ADDRESS] , земельною ділянкою площею 0,25 га з кадастровим номером 3220887601:01:023:0014 з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування житлового будинку, розташованою в с. Старе Бориспільського району, земельною ділянкою площею 0,10 га з кадастровим номером 3220887601:01:023:0015 з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства, розташованою в с. Старе Бориспільського району, та земельною ділянкою площею 0,35 га з кадастровим номером 3220887601:01:023:0025 з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства, розташованою по [ADDRESS] , шляхом заборони ПАТ «Банк Камбіо» вчиняти дії, спрямовані на звернення стягнення на ці об`єкти нерухомого майна та їх вибуття з власності позивача. 1.3. В лютому 2021 року представник позивача [PERSON] повторно подав заяву про зміну предмета позову (а.с.1-7 т.3): просив визнати припиненою іпотеку за іпотечними договорами, укладеними 7 квітня 2014 року між [PERSON] , [PERSON] та ПАТ «Банк Камбіо»; визнати протиправним та скасувати рішення державного реєстратора КП «Реєстрація плюс» Товкайло У.В. про державну реєстрацію за ПАТ «Банк Камбіо» права власності на земельну ділянку площею 0,35 га з кадастровим номером 3220887601:01: 023:0025 з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства, розташовану по [ADDRESS] ; визнати протиправним та скасувати рішення державного реєстратора №45938911 від 13 березня 2019 року; визнати недійсним договір купівлі-продажу земельної ділянки №GL23N019278, укладений 11 лютого 2021 року між ПАТ «Банк Камбіо» та [PERSON] ; визнати протиправним та скасувати рішення приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Малого О.С. про державну реєстрацію за [PERSON] права власності на земельну ділянку площею 0,35 га з кадастровим номером 3220887601:01:023:0025 з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства, розташовану по [ADDRESS] ; визнати за [PERSON] право власності на цей об`єкт нерухомого майна; витребувати з чужого незаконного володіння [PERSON] на користь позивача земельну ділянку площею 0,35 га з кадастровим номером 3220887601:01:023:0025 з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства, розташовану по [ADDRESS] . 1.4. В червні 2021 року представник позивача [PERSON] подав остаточну заяву про зміну предмета позову (а.с.92-96, 101-105 т.3): просив визнати припиненими з 19 вересня 2014 року іпотечні договори, укладені 7 квітня 2014 року між [PERSON] , [PERSON] та ПАТ «Банк Камбіо»; визнати протиправним та скасувати рішення державного реєстратора КП «Реєстрація плюс» Товкайло У.В. про державну реєстрацію за ПАТ «Банк Камбіо» права власності на земельну ділянку площею 0,35 га з кадастровим номером 3220887601:01:023:0025 з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства, розташовану по [ADDRESS] ; визнати недійсним договір купівлі-продажу земельної ділянки №GL23N019278, укладений 11 лютого 2021 року між ПАТ «Банк Камбіо» та [PERSON] ; визнати протиправним та скасувати рішення приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Малого О.С. про державну реєстрацію за [PERSON] права власності на земельну ділянку площею 0,35 га з кадастровим номером 3220887601:01:023:0025 з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства, розташовану по [ADDRESS] ; визнати за [PERSON] право власності на цей об`єкт нерухомого майна; витребувати з чужого незаконного володіння [PERSON] на користь позивача земельну ділянку площею 0,35 га з кадастровим номером 3220887601:01:023:0025 з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства, розташовану по [ADDRESS] . 1.5. У судовому засіданні представник позивача [PERSON] підтримав позов в зміненій редакції та наполягав на його задоволенні. 1.6. Інші учасники судового процесу не з`явились у судове засідання. Вони у встанов-леному порядку повідомлялись про час та місце розгляду цивільної справи. Ця обставина підтверджується рекомендованими повідомленнями про вручення їм судових повісток та іншою судовою кореспонденцією, що міститься в матеріалах цивільної справи. 2. Інформація про рух цивільної справи. 2.1. Зі змісту протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 24 квітня 2019 року (а.с.1 т.1) вбачається, що цивільна справа за позовом, пред`явленим [PERSON] , була розподілена судді Бориспільського міськрайонного суду Борцю Є.О. 2.2. Ухвалою Бориспільського міськрайонного суду від 3 травня 2019 року (а.с.110-111 т.1) було відкрито провадження у цивільній справі та призначено підготовче судове засідання. 2.3. Ухвалою Бориспільського міськрайонного суду від 27 січня 2020 року (а.с.149-150 т.2) було закрито підготовче провадження та призначено цивільну справу до судового розгляду по суті. 2.4. Ухвалою Бориспільського міськрайонного суду від 28 липня 2020 року (а.с.184-185 т.2) ТОВ «ФК «Інвестохіллс Веста» було залучено до участі у розгляді цивільної справи в якості співвідповідача. 2.5. Ухвалою Бориспільського міськрайонного суду від 17 лютого 2021 року (а.с.29-30 т.3) [PERSON] також був залучений до участі у розгляді цивільної справи в якості співвідповідача. 2.6. Іншою ухвалою Бориспільського міськрайонного суду від 17 лютого 2021 року (а.с.71-73 т.3) з метою забезпечення пред`явленого позову був накладений арешт на земельну ділянку площею 0,35 га з кадастровим номером 3220887601:01:023:0025 з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства, розташовану по [ADDRESS] . 2.7. Ухвалою Бориспільського міськрайонного суду від 6 липня 2021 року (а.с.128 т.3) було закрито провадження у цивільній справі в частині вимоги про визнання протиправним та скасування рішення державного реєстратора №45938911 від 13 березня 2019 року. 3. Обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин. 3.1. 9 квітня 2012 року ТОВ «Ровєр» уклав з ПАТ «Банк Камбіо» кредитний договір №007/1-2012/980 (а.с.78-79 т.1), за яким ПАТ «Банк Камбіо» відкрив кредитну лінію в межах 10000000 гривень, а ТОВ «Ровєр» зобов`язався щомісячно до 7 квітня 2014 року повертати кредит по частинам та сплачувати проценти за користування ним в розмірі 23,0% річних. В подальшому, у період часу з 31 травня 2012 року до 7 квітня 2014 року, ТОВ «Ровєр» неодноразово укладав з ПАТ «Банк Камбіо» додаткові угоди до кредитного договору №007/1-2012/980 від 9 квітня 2012 року (а.с.79 зворот-87 зворот т.1), за якими був змінений розмір кредитної лінії, розмір процентів за користування кредитом, а також строк повернення кредиту був відтермінований до 12 березня 2015 року. 3.2. 7 квітня 2014 року [PERSON] уклав з ПАТ «Банк Камбіо» іпотечний договір, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Кобою Н.В. та зареєстрований в реєстрі за №317 (а.с.155-159 т.1). За цим договором з метою забезпечення виконання ТОВ «Ровєр» грошових зобов`язань за кредитним договором [PERSON] передав в іпотеку земельну ділянку площею 0,35 га з кадастровим номером 3220887601:01:023:0025 з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства, розташовану по [ADDRESS] . 3.3. В той же день [PERSON] уклав з ПАТ «Банк Камбіо» іпотечний договір, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Кобою Н.В. та зареєстрований в реєстрі за №319 (а.с.160-164 т.1). За цим договором з метою забезпечення виконання ТОВ «Ровєр» грошових зобов`язань за кредитним договором [PERSON] передав в іпотеку домоволодіння по [ADDRESS] , земельну ділянку площею 0,25 га з кадастровим номером 3220887601:01:023:0014 з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування житлового будинку, розташовану в с. Старе Бориспільського району, та земельну ділянку площею 0,10 га з кадастровим номером 3220887601:01:023:0015 з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства, розташовану в с. Старе Бориспільського району. 3.4. 6 грудня 2018 року [PERSON] уклав з [PERSON] договір дарування частки домоволодіння у праві спільної сумісної власності подружжя з виділом частки (а.с.8 т.1). За цим договором у власність [PERSON] було виділено 1/2 частку в домоволодінні по [ADDRESS] , а іншу 1/2 частку в цьому об`єкті нерухомого майна, що залишилась у власності [PERSON] , було також безоплатно відчужено у власність позивача. 3.5. В той же день [PERSON] уклав з [PERSON] ще два договори дарування часток земельних ділянок у праві спільної сумісної власності подружжя з виділом часток (а.с.10, 12 т.1). За цими договорами у власність [PERSON] було виділено 1/2 частку в земельній ділянці площею 0,25 га з кадастровим номером 3220887601:01:023:0014 з цільовим призначенням для будівництва і обслуговування житлового будинку, розташованій в [ADDRESS] частку в земельній ділянці площею 0,10 га з кадастровим номером 3220887601:01:023:0015 з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства, розташованій в с. Старе Бориспільського району; а іншу 1/2 частку в цих об`єктах нерухомого майна, що залишилась у власності [PERSON] , було також безоплатно відчужено у власність позивача. 3.6. 6 грудня 2018 року [PERSON] уклав з [PERSON] договір дарування (а.с.14 т.1), за яким [PERSON] безоплатно відчужив у власність позивача земельну ділянку площею 0,35 га з кадастровим номером 3220887601:01:023:0025 з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства, розташовану по [ADDRESS] . 3.7. Рішенням державного реєстратора КП «Реєстрація плюс» Товкайло У.В. №45939000 від 13 березня 2019 року за ПАТ «Банк Камбіо» було зареєстровано право власності на земельну ділянку площею 0,35 га з кадастровим номером 3220887601: 01:023:0025 з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства, розташовану по [ADDRESS] . Ця обставина підтверджується інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно №160539290 від 21 березня 2019 року (а.с.28-29 т.1). 3.8. 11 лютого 2021 року ПАТ «Банк Камбіо» уклав з [PERSON] договір купівлі-продажу GL23N019278 (а.с.46-49 т.3), за яким ПАТ «Банк Камбіо» відчужив у власність [PERSON] земельну ділянку площею 0,35 га з кадастровим номером 3220887601:01:023: 0025 з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства, розташовану по [ADDRESS] . Рішенням приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Малого О.С. №56574801 від 11 лютого 2021 року за [PERSON] було зареєстровано право власності на земельну ділянку, придбану ним на підставі вказаного договору. Ця обставина підтверджується інформацій-ною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно №244712920 від 17 лютого 2021 року (а.с.50 т.3). 3.9. Спірні правовідносини регулюються розділом І «Загальні положення» Закону України «Про іпотеку», главою 16 «Правочини» розділу IV «Правочини. Представництво» книги першої «Загальні положення» та главою 29 «Захист права власності» розділу І «Право власності» книги третьої «Право власності та інші речові права» ЦК України. 4. Норми права, якими керується суд при вирішенні спору. 4.1. Відповідно до ч.1, ч.3 ст.17 Закону України «Про іпотеку» іпотека припиняється у разі припинення основного зобов`язання або закінчення строку дії іпотечного договору. Відомості про припинення іпотеки підлягають державній реєстрації у встановленому законодавством порядку. 4.2. Згідно з ч.1 ст.215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частина першою - третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. 4.3. Відповідно до ч.1 ст.203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. 4.4. Згідно з ч.1 ст.319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. 4.5. Відповідно до ч.1 ст.392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. 4.6. Згідно з ч.1 ст.388 ЦК України якщо майно за відплатним договором придбане в особи, яка не мала права його відчужувати, про що набувач не знав і не міг знати (добро-совісний набувач), власник має право витребувати це майно від набувача лише у разі, якщо майно: було загублене власником або особою, які він передав майно у володіння; було викрадене у власника або особи, якій він передав майно у володіння; вибуло з володіння власника або особи, якій він передав майно у володіння, не з їхньої волі іншим шляхом. 5. Мотиви, якими керується суд при вирішенні спору. 5.1. Встановлено, що 19 серпня 2014 року ТОВ «Ровєр» уклав з ПАТ «Банк Камбіо» додаткову угоду до кредитного договору №007/1-2012/980 від 9 квітня 2012 року (а.с.59 т.1). Зі змісту пункту 1 цієї угоди вбачається, що сторони дійшли згоди щодо припинення вказаного кредитного договору. В змісті наказу уповноваженої особи на ліквідацію ПАТ «Банк Камбіо» №109 від 18 липня 2018 року (а.с.31 т.2) відсутні відомості про віднесення додаткової угоди від 19 серпня 2014 року до кредитного договору №007/1-2012/980 від 9 квітня 2012 року до переліку нікчемних правочин. Крім того, в матеріалах цивільної справи відсутня інформація про визнання вказаної додаткової угоди недійсною у судовому порядку. Ці обставини свідчать про те, що 19 серпня 2014 року кредитний договір №007/1-2012/980 від 9 квітня 2012 року припинив юридичну дію. На підставі ч.1 ст.17 Закону України «Про іпотеку» іпотечні договори, укладені 7 квітня 2014 року між [PERSON] , [PERSON] та ПАТ «Банк Камбіо», посвідчені приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Кобою Н.В. та зареєстровані в реєстрі за №317, №319, припинились також. Це підтверджується навіть тим, що 22 вересня 2019 року в Державний реєстр речових прав на нерухоме майно були внесені записи про припинення іпотеки домоволодіння по [ADDRESS] , земельної ділянки площею 0,25 га з кадастровим номером 3220887601:01:023:0014 з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування житлового будинку, розташованої в с. Старе Бориспільського району, земельної ділянки площею 0,10 га з кадастровим номером 3220887601:01:023:0015 з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства, розташованої в с. Старе Бориспільського району, та земельної ділянки площею 0,35 га з кадастровим номером 3220887601:01:023:0025 з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства, розташованої по [ADDRESS] . Ця обставина підтверджується витягами з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно №27110013, №27108246, №27117899, №27116023, №27121379, №27119760, №27125972 та №27124570 від 22 вересня 2014 року (а.с.30-37 т.1). 5.2. З огляду на це суд вважає, що з метою забезпечення юридичної визначеності належить визнати іпотечні договори, укладені 7 квітня 2014 року між [PERSON] , [PERSON] та ПАТ «Банк Камбіо», посвідчені приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Кобою Н.В. та зареєстровані в реєстрі за №317 та №319, припиненими з 19 серпня 2014 року. Ця обставина свідчить про те, що 13 березня 2019 року, тобто через чотири з половиною роки, ПАТ «Банк Камбіо» не мав право звертати стягнення на земельну ділянку площею 0,35 га з кадастровим номером 3220887601:01: 023:0025 з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства, розташовану по [ADDRESS] . Тому з метою відновлення порушеного права позивача слід визнати протиправним та скасувати рішення державного реєстратора КП «Реєстрація плюс» Товкайло У.В. №45939000 від 13 березня 2019 року. 5.3. У зв`язку з тим, що право власності ПАТ «Банк Камбіо» на спірну земельну ділянку було припинено, ця юридична особа не мала права розпоряджатись вказаним об`єктом нерухомого майна, зокрема відчужувати його у власність [PERSON] . Ця обставина свідчить про те, що договір купівлі-продажу земельної ділянки GL23N019278, укладений 11 лютого 2021 року між ПАТ «Банк Камбіо» та [PERSON] , суперечить ч.1 ст.319 ЦК України, що згідно ч.1 ст.215 ЦК України є підставою для визнання недійсним оспорюваного договору. 5.4. З огляду на це суд вважає, що належить визнати недійсним договір купівлі-продажу земельної ділянки GL23N019278, укладений 11 лютого 2021 року між ПАТ «Банк Камбіо» та [PERSON] , а також визнати протиправним та скасувати рішення приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Малого О.С. №56574801 від 11 лютого 2021 року про державну реєстрацію за [PERSON] права власності на земельну ділянку площею 0,35 га з кадастровим номером 3220887601:01:023:0025 з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства, розташовану по [ADDRESS] . 5.5. [PERSON] придбав цю земельну ділянку за відплатним договором. У зв`язку з тим, що на час укладення договору в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно містився запис про державну реєстрацію права власності на земельну ділянку за ПАТ «Банк Камбіо», [PERSON] не знав і не міг знати про те, що ПАТ «Банк Камбіо» не мав права розпоряджатись вказаним об`єктом нерухомого майна. Ці обставини свідчать про те, що [PERSON] є добросовісним набувачем у розумінні ч.1 ст.388 ЦК України. Однак спірна земельна ділянка вибула з володіння [PERSON] поза її волевиявлення. 5.6. З огляду на це суд вважає, що за [PERSON] належить визнати право власності на земельну ділянку площею 0,35 га з кадастровим номером 3220887601:01:023:0025 з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства, розташовану по [ADDRESS] , а також витребувати цей об`єкт нерухомого майна з чужого незаконного володіння [PERSON] . 6. Розподіл судових витрат. 6.1. Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. 6.2. [PERSON] сплатила судовий збір в загальному розмірі 3842 гривень (768,40 х 2 + 2305,20). Ця обставина підтверджується квитанціями (а.с.108, 109, 142 т.1). Пред`явлений нею позов задоволений в повному обсязі. 6.3. З огляду на це суд вважає, що з ПАТ «Банк Камбіо» на користь [PERSON] належить стягнути витрати на оплату судового збору в розмірі 3842 гривень.

Outcome: approved