Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-23 00:00:00

21.01.2019 р. позивачка звернулася у суд з позовом до відповідачів, у якому з урахуванням заяви про збільшення позовних вимог від 04.06.2019 р., просить: позбавити відповідачів батьківських прав відносно неповнолітньої внучки [PERSON] , [INFO] ; призначити її піклувальником цієї дитини; стягувати аліменти на утримання внучки. В обґрунтування позову зазначила, що батьки дитини припинили підтримувати будь-які відносини з дитиною, не цікавляться її життям, участь у вихованні дочки не беруть, фактично самоусунулися від виконання батьківських обов`язків, тому внучка проживає з нею та перебуває під її опікою та вихованням. Позивачка у судовому засіданні позов підтримала, проти заочного розгляду справи не заперечила. Пояснила, що відповідачка є її дочкою, остання не займається вихованням дитини. Відповідач є її зятем, останній розлучився з дочкою, коли дитині було два роки. З того часу життям і вихованням дитини не цікавився. Зазначила, що відповідачка зловживає алкоголем, є хворою на ДЦП з дитинства. Остання не хоче лікуватися, отримує соціальні виплати, однак коштів на утримання дочки не надає. Вказала, що крім внучки [PERSON] , сама виховує інших двох дітей відповідачки. Відповідачі, будучи належним чином повідомленим про час і місце розгляду справи, у судові засідання 05.08.2019, 16.10.2019, 24.02.2020 рр. не з`явилися, заяв чи клопотань про розгляд справи за їх відсутності не подавали, про причини неявки не повідомляли. При цьому, відповідачами не було подано відзивів. Представник третьої особи підтримала позовні вимоги. На підставі норм ст.ст.280-281 ЦПК України суд провів заочний розгляд справи. Вислухавши позивачку і представника третьої особи, оцінивши докази, вивчивши матеріали справи, суд встановив таке. Згідно з копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , відповідачі є батьками [PERSON] , [INFO] 06.11.2008 р. розірвано шлюб між відповідачами, у якому вони перебували з 30.05.2002 р. Відповідно до довідки серії 2-18 АА № 018290, відповідачка має третю групу інвалідності з дитинства. Як видно з довідки про склад сім`ї № 24099 від 30.10.2018 р., у житлі за адресою [ADDRESS] , окрім позивачки, яка є власником цього майна, також зареєстрована відповідачка як її дочка та троє внуків, у т.ч. неповнолітня [PERSON] . Згідно з характеристиками директора та класного керівника ЧНВК № 12, батьки [PERSON] не відвідують навчальний заклад, за навчанням дитина не слідкують. Дитина проживає з бабою та всім забезпечена для повноцінного росту. Як видно з листа Червоноградської міської філії ЛОЦЗ від 03.12.2018 р., відповідачка не зверталася до установи з метою пошуку роботи та не перебуває на обліку як безробітна. Відповідно до листа Управління ПСЗН ЧМР від 30.11.2018 р., відповідачка перебуває на обліку як отримувач допомоги особі з інвалідністю з дитинства. Як видно з довідки ГУ ПФУ у Львівській області від 06.12.2018 р., відповідачка отримує пенсію по втраті годувальника. Згідно з листом Червоноградського ВП від 07.12.2018 р., протягом 2018 р. позивачка вісім разів зверталася у поліцію з приводу неправомірних дій відповідачки. 12.11.2007 р. Червоноградським міським судом Львівської області виданий виконавчий лист № 2-3891/07 у справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дочки [PERSON] . Як видно з розрахунку заборгованості, у виконавчому провадженні з примусового виконання цього виконавчого листа станом на 31.05.2018 р. боржник має заборгованість по аліментам на суму 96782,71 грн. 14.11.2018 р. Червоноградським міським судом Львівської області притягнуто відповідачку до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, оскільки остання 16.10.2018 р. близько 20:30 год. по [ADDRESS] , вчинила сімейну сварку із своєю матір`ю гр. [PERSON] , в ході якої висловлювалась нецензурною лайкою, чим чинила на неї психологічний тиск. Згідно з висновком про стан здоров`я від 03.06.2019 р., позивачка за станом здоров`я може бути опікуном. Як видно з довідки ГУ ПФУ у Львівській області від 23.05.2019 р., позивачка отримує пенсію за віком. Відповідно до довідки МВС України від 23.05.2019 р., позивачка до кримінальної відповідальності не притягувалася. Рішенням виконавчого комітету Червоноградської міської ради від 26.09.2019 р. № 178 «Про затвердження висновків комісії з питань захисту прав дитини» прийнято рішення про доцільність позбавлення відповідачів батьківських прав відносно неповнолітньої дочки [PERSON] та призначення позивачки опікуном дитини. [PERSON] , будучи допитаною у якості свідка, суду пояснила, що відповідачі є її батьками. Вказала, що останні нехтують своїми батьківськими обов`язками. Її виховує позивачка. Не пригадує, коли останній раз бачила батька, з останнім не спілкується. Її мама зловживає алкоголем та влаштовує сварки й конфлікти, коли приходить до них чи телефонує їм. Погоджується на те, щоб бабуся була її піклувальником. Зі змісту позовної заяви, пояснень позивачки та свідка [PERSON] вбачається, що матеріальний тягар утримання та виховання дитини повністю покладений на позивачку, відповідачі цими питаннями тривало й умисно не переймаються. Згідно ст. 60 ЦК України опікуном або піклувальником може бути лише фізична особа з повною цивільною дієздатністю. Фізична особа може бути призначена опікуном або піклувальником лише за її письмовою заявою. Підстави для позбавлення судом батьківських прав перелічені у ст. 164 СК України. Позивач має право на звернення до суду з даним позов в силу норм ст. 165 СК України. Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Як зазначив Пленум Верховного Суду України у своїй постанові від 30.03.2007 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» (далі - постанова ПВСУ від 30.03.2007 року № 3), позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осі, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей (п. 15 цієї постанови). Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками (абз. другий п. 16 постанови ПВСУ від 30.03.2007 року № 3). Встановлені фактичні обставини справи та оцінені докази у світлі викладених норм права, їх роз`яснень свідчать, що відповідачі свідомо нехтують своїми обов`язками батьків і не піклуються про фізичний і духовний розвиток дочки, зокрема не забезпечують належною матеріальною допомогою, не цікавляться навчанням дитини, не створюють жодних умов для нормального спілкування з нею чи отримання дочкою доступу до культурних та інших духовних цінностей. Зазначені фактори є свідченням винної поведінки відповідачів та умисного ухилення ними від виховання дитини у такій мірі, що це дає достатні підстави для застосування такого крайнього заходу впливу як позбавлення батьківських прав. Поряд з цим, з огляду на наявні докази та вимоги ч. 3 ст. 166 СК України суд вважає обґрунтованою вимогу позивачки про стягнення з відповідачів аліментів на утримання дитини у розмірі 1/4 частки їхніх доходів. У зв`язку з цим слід припинити нарахування і стягнення аліментів за рішенням Червоноградського міського суду Львівської області від 01.11.2007 року у справі № 2-3891/07 за позовом [PERSON] до [PERSON] та відкликати виконавчий лист про стягнення аліментів, що був виданий на виконання останнього. Зважаючи на викладене, фактичні обставини справи, інтереси та думку неповнолітньої дитини, суд вважає позов обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню. Крім цього, згідно з правилами ст. 141 ЦПК України з відповідачів підлягає стягненню судовий збір у користь позивачки у сумі 768,40 грн. з кожного.

Outcome: approved