Jurisdiction: civil
Date: 2020-05-21 00:00:00

20.08.2019 позивач звернувся до суду з даним позовом, у якому просить визнати відповідачку такою, що втратила право користування будинком [ADDRESS] . В його обґрунтування послався на те, що він являється власником даного будинку за договором дарування. У ньому зареєстрована відповідачка, яка являється його племінницею. Остання протягом 14 років не проживає за місцем реєстрації, проживає у Республіці Польща. Вона не цікавиться даним житлом, не несе витрати по його утриманню та фактично втратила інтерес до нього. Факт реєстрації місця проживання відповідачки за вказаною адресою порушує його права як власника житла на оформлення субсидії. Вважає, що відповідачка втратила право користування даним житлом. Тому просить позов задовольнити. 02.09.2019 у справі було відкрито провадження правилами загального позовного провадження. Підготовче судове засідання призначалось на 26.12.2019. 26.12.2019 підготовче провадження було закрито, справа призначалась до судового розгляду по суті. 24.01.2020 представник позивача подав письмове клопотання про розгляд справи у його відсутності та у відсутності позивача. Вказав, що позов підтримують. 24.01.2020 розгляд справи відкладався для повторного виклику відповідача. 22.05.2020 сторони у судове засідання не з`явились. Відповідачка належно повідомлялись про дату, час та місце розгляду справи. Однак остання у судові засідання 24.01.2020 та 22.05.2020 для розгляду справи по суті не з`явилась, про причини неявки суд не повідомила, заяв, клопотань та відзиву не подала. Тому суд на підставі ст.280 ЦПК України провів заочний розгляд справи. Враховуючи, що в справі наявно достатньо матеріалів, які свідчать про права і взаємовідносини сторін, суд вважає, що заслуховувати їх особисті пояснення потреби немає, а тому розгляд справи слід провести у відсутності сторін та відповідно до ст.247 ЦПК України, без фіксування судового процесу. Розглянувши заяву представника позивача, оцінивши докази по справі, суд прийшов до наступного висновку. Позивач являється власником будинку за адресою [ADDRESS] , що підтверджується копіями договору дарування та інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Як вбачається з довідки про склад сім`ї №9317 від 06.08.2019 та копії з будинкової книги у вказаній квартирі зареєстровані позивач та відповідачка (з 05.10.2009). Актом КП «Комунальник» від 14.09.2016 складеним у присутності сусідів, стверджується, що відповідачка за фактичним місцем реєстрації по [ADDRESS] не проживає 14 років. Відповідно до ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод в здійсненні ним права користуватись та розпоряджатись своїм майном. На підставі ч.2 ст.405 ЦК України член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. В силу того, що відповідачка зареєстрована у зазначеній вище квартирі, але в ній не проживає без поважних причин понад 14 років, позивач не може в повній мірі володіти, користуватися та розпоряджатися належним йому на праві власності житлом, сплачує надмірні кошти за комунальні послуги, не може оформити субсидію. Остання не бажає добровільно знятись з реєстрації. Беручи до уваги вище наведене, суд приходить до висновку, що відповідачку слід визнати такими, що втратили право на користування даним житловим приміщенням. Згідно із ст.141 ЦПК України з відповідачів у користь держави слід стягнути 704,80 грн. сплаченого судового збору.

Outcome: approved