Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-26 00:00:00

19 травня 2021 року до суду надійшла позовна заява, у якій позивач в особі свого представника - адвоката Антонової О.В. просила позбавити [PERSON] батьківських прав відносно дитини [PERSON] , [INFO] . Позовні вимоги обґрунтовувались тим, що з 24.11.2007 року по 25.03.2014 року позивач та відповідач перебували у зареєстрованому шлюбі, який розірвано згідно з рішенням Деснянського районного суду м. Чернігова від 12.03.2014 року. Позивач та відповідач є батьками [PERSON] , [INFO] , який був народжений в період їх шлюбу. Після розірвання шлюбу малолітній син сторін залишився проживати разом з матір`ю, позивачем у справі, та з того часу знаходиться під її фактичним вихованням, доглядом та на матеріальному утриманні. Позивач змушена звернутись до суду з даною позовною заявою, оскільки батько її малолітнього сина [PERSON] - [PERSON] , відповідач у справі, ухиляється від виконання своїх обов`язків щодо виховання дитини, а саме: свідомо не бере участі у вихованні та матеріальному утриманні дитини, не піклується про фізичний і духовний розвиток сина, не виявляє інтересу до його внутрішнього світу та навчання, не займається його підготовкою до самостійного життя, не забезпечує необхідного для його розвитку харчування, медичного догляду та лікування, не спілкується з ним в обсязі, необхідному для його нормального самоусвідомлення. Фактично між батьком та сином втрачений духовний та емоційний зв`язок, відповідач свідомо не бере участі у вихованні та матеріальному утриманні сина. Аліменти на утримання сина відповідач не сплачує, у зв`язку з чим має заборгованість по сплаті аліментів станом на 01.04.2021 року в сумі 41415, 01 гривень. З урахуванням наведеного, позивач в особі представника, посилаючись на ст. ст. 18, п.2 ч.1 164, 165, 171 СК України, просила позбавити батьківських прав [PERSON] відносно малолітнього сина [PERSON] , [INFO] . Ухвалою судді від 18 червня 2021 року, після виконання вимог ч. 6 ст. 187 ЦПК України, відкрито провадження у справі, визначено розгляд справи в порядку загального позовного провадження та призначено підготовче засідання на 11 серпня 2021 року. 11 серпня 2021 року було оголошено перерву у підготовчому засіданні до 02 вересня 2021 року у зв`язку з ненаданням висновку органу опіки та піклування в особі виконавчого комітету Чернігівської міської ради щодо доцільності позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно малолітнього сина [PERSON] .. Ухвалою суду від 02 вересня 2021 було закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду на 16 вересня 2021 року. Ухвалою суду від 16 вересня 2021 року було відкладено судовий розгляд справи на 27 вересня 2021 року на підставі ч. 4 ст. 223 ЦПК України. У судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити. Суду пояснила, що з 24.11.2007 року по 25.03.2014 року вона з відповідачем перебувала в зареєстрованому шлюбі, який було розірвано згідно з рішенням суду. Після розірвання шлюбу вони з відповідачем стали проживати окремо, вона проживала в м. Чернігові, а він в м. Славутичі. Відповідач приїжджав до сина лише чотири рази на рік, при цьому майже завжди був у стані алкогольного сп`яніння. Вже тривалий час, більше трьох років, відповідач взагалі не приділяє жодної уваги вихованню сина, не створює належних умов його проживання, не цікавиться його життям, навчанням та розвитком, не займається його підготовкою до самостійного життя, не сплачує аліменти. Зі слів матері відповідача, їй відомо, що відповідач виїхав за кордон на заробітки приблизно три роки. Весь цей час він взагалі не телефонує сину, не спілкується з ним, хоча в нього є номер мобільного телефону сина, і при цьому він телефонує своїй матері. Син намагався самостійно з ним зв`язатися за допомогою мобільного зв`язку та через соціальні мережі, однак відповідач його ігнорує, читає повідомлення і на них не відповідає. Будь-яких перешкод у спілкуванні з дитиною позивач стосовно відповідача ніколи не здійснювала, навпаки намагалась домовитись з відповідачем щодо його належної участі у вихованні сина, проте, це виявилося безрезультатним. Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити, посилаючись на те, що відповідач в порушення ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства», ст. 150 СК України ухиляється від виконання батьківських обов`язків відносно малолітнього сина [PERSON] , не цікавиться його життям, навчанням, не забезпечує спілкування з дитиною, в обсязі, необхідному для його розвитку та виховання, що відповідно до п.2 ч.1 ст.164 СК України є підставою для позбавлення батьківських прав. Відповідач у судове засідання повторно не з`явився, про дату, час та місце судового засідання повідомлявся за адресою зареєстрованого місця проживання, але конверт із судовою повісткою повернувся до суду не врученим з поштовою відміткою причини повернення «адресат відсутній за вказаною адресою». Відзив на позов відповідач до суду не направив. Відповідно до п. 3 розділу ХІІ Прикінцевих положень ЦПК України заяву про продовження строку, встановленого судом для подання відзиву, в зв`язку з неможливістю вчинення цієї процесуальної дії у визначений строк, зумовленої обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином, [PERSON] не надав. Клопотання про відкладення розгляду справи не подав. Заява про розгляд справи за його відсутності до суду не надійшла. Треті особи: Управління (Служба) у справах дітей Чернігівської міської ради, Орган опіки та піклування в особі виконавчого комітету Чернігівської міської ради в призначене судове засідання своїх представників не направили, про дату, час та місце судового засідання повідомлені належним чином. На електронну адресу суду від начальника Управління (служби) у справах дітей Чернігівської міської ради надійшло клопотання, в якому вона просила розглядати справу без представника управління, позов підтримала повністю та просила його задовольнити. Представник третьої особи Органу опіки та піклування в особі виконавчого комітету Славутицької міської ради Вишгородського району Київської області Зубець А.М. підтримала позовні вимоги та просила їх задовольнити, посилаючись на те, що позбавлення батьківських прав відповідача буде відповідати інтересам дитини [PERSON] .. Суду пояснила, що нею та спеціалістом Служби у справах дітей виконавчого комітету Славутицької міської ради було здійснено 12.07.2021 року та 10.08.2021 року перевірку за місцем проживання відповідача, під час якої вдалося поспілкуватися з матір`ю відповідача [PERSON] . Метою проведення бесіди було з`ясування факту виконання батьківських обов`язків відповідачем [PERSON] відносно малолітнього сина [PERSON] .. Під час розмови мати відповідача повідомила, що її син [PERSON] вже три роки перебуває за межами України, а саме в Чехії, м. Брно. Останній раз виходив на зв`язок 09.05.2021 року, з цього часу він з нею зв`язок не підтримує. Виходячи з нею на зв`язок, він перебував у стані алкогольного сп`яніння. Також вона сказала, що сплачувала аліменти за сина на утримання його сина, оскільки він не надавав матеріальну допомогу на його утримання. За наявності умов, передбачених ст. ст. 280-282 ЦПК України, відповідно до ухвали суду від 27 вересня 2021 року суд ухвалив заочне рішення у справі. Свідок [PERSON] суду показала, що вона є сусідкою позивача та знає сім`ю позивача з 2016 року. Батька дитини [PERSON] , відповідача у справі [PERSON] , вона бачила лише на фотографіях, вдома у позивача його ніколи не було. За цей час вона ніколи не бачила, щоб відповідач приїжджав до сина та спілкувався з ним. Свідок [PERSON] суду показала, що вона є матір`ю позивача. Під час перебування у шлюбі з її дочкою, відповідач постійно сидів за комп`ютером, вживав спиртні напої, навіть застосовував до позивача фізичну силу, що і стало причиною розірвання шлюбу. Після розірвання шлюбу у 2015 році він один раз до неї приводив сина додому після їх спільної прогулянки, при цьому перебував в стані алкогольного сп`яніння та просив дати йому грошей на дорогу додому. Зі слів внука [PERSON] їй відомо, що внук намагався спілкуватися з батьком, але той на зв`язок не виходив та ігнорував його повідомлення. Після розірвання шлюбу відповідач жодного разу не приїжджав до сина не день народження, подарунків йому не дарував. На її думку відповідача необхідно позбавити батьківських прав відносно малолітнього сина [PERSON] , оскільки відповідач не виконує свої батьківські обов`язки по відношенню до сина. Малолітній свідок [PERSON] у судовому засіданні у присутності представника Органу опіки та піклування в особі виконавчого комітету Славутицької міської ради Вишгородського району Київської області суду показав, що батько майже три роки не приймає участі у його вихованні, не спілкується з ним, хоча йому відомо номер його мобільного телефону, не надає матеріальну допомогу на його утримання, не дає можливості йому виїхати на оздоровлення за кордон. Два роки тому він писав йому повідомлення в додатку «Вайбер», однак батько, прочитавши повідомлення, проігнорував та не відповів. На даний час він не хоче відновлювати відносини з батьком та вважає за доцільне позбавити його батьківських прав. Суд, вислухавши вступне слово учасників справи, показання свідків, вивчивши матеріали справи, прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що позивач та відповідач [PERSON] перебували у шлюбі, зареєстрованому 24 листопада 2007 року відділом реєстрації актів цивільного стану Славутицького міського управління юстиції Київської області, актовий запис № 208, який був розірваний на підставі рішення Деснянського районного суду м. Чернігова від 12 березня 2014 року, що набрало законної сили 25 березня 2014 року.(а. с. 19). Згідно із свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданого 11 листопада 2008 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Славутицького міського управління юстиції Київської області, копія якого долучена до матеріалів справи, [PERSON] народився [INFO] у місті Славутич, Київської області, Україна, про що 11 листопада 2008 року в Книзі реєстрації народжень зроблено відповідний актовий запис за № 206, батьком якого є [PERSON] , мати - [PERSON] ( а. с. 15). Рішенням Деснянського районного суду м. Чернігова від 08 липня 2014 року у справі № 750/5797/14, що набрало законної сили 21 липня 2014 року, зменшено розмір аліментів, стягнутих згідно рішень Славутицького міського суду Київської області від 13 листопада 2006 року з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання дочки [PERSON] , [INFO] , у розмірі 35 % від доходу, та Деснянського районного суду м. Чернігова від 14 березня 2014 року на утримання неповнолітньої дитини - [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку, до 40 % з усіх видів заробітку, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно до досягнення дітьми повноліття ( а.с. 24-25). Як вбачається з довідки про неотримання аліментів від 01.04.2021 року № 10 д, виданої в.о. начальника Славутицького міського відділу державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Приліпком В., [PERSON] дійсно не отримувала аліментів з [PERSON] , 1976 року народження, у період з 01.09.2020 року по 31.03.2021 року включно згідно з виконавчим листом № 750/5797/14 від 04.08.2014 року (а. с. 26). Згідно розрахунку заборгованості зі сплати аліментів від 23.04.2021 року № 4882, виданого в.о. начальника Славутицького міського відділу державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Приліпком В., згідно матеріалів виконавчого провадження по виконанню виконавчого листа № 750/5797/14 від 04.08.2014 року, виданого Деснянським районним судом м. Чернігова про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] аліментів на утримання дочки [PERSON] , [INFO] , та сина [PERSON] , [INFO] , у розмірі 40% всіх видів доходів щомісяця, до досягнення дітьми повноліття, станом на 01.04.2021 року заборгованість по сплаті аліментів становить 41 415,01 гривень. (а. с. 27). Відповідно до свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , виданого 26 серпня 2016 року Чернігівським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Чернігівській області, [PERSON] та [PERSON] 26 серпня 2016 року зареєстрували шлюб у Чернігівському міському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Чернігівській області, про що 26 серпня 2016 року складено відповідний актовий запис № 1372. Після укладення шлюбу присвоєні прізвища: чоловіку [PERSON] , дружині [PERSON] (а. с. 18). Згідно витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності серії ЕАС № 693568, індексний номер витягу № 15413523 від 25.12.2013 року та Договору дарування квартири серії ВТО № 940809, посвідченого приватним нотаріусом Чернігівського міського нотаріального округу Шібіріна О.Г. 25 грудня 2013 року, квартира, розташована за адресою: [ADDRESS] , належить на праві приватної власності [PERSON] , позивачу у справі (а. с. 20-21, 22). Як вбачається з довідки про зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб № 2574, виданої 06 квітня 2021 року Управлінням адміністративних послуг Чернігівської міської ради, станом на 05 квітня 2021 року до складу зареєстрованих осіб за адресою: [ADDRESS] входять: [PERSON] , [INFO] ; [PERSON] , [INFO] ; [PERSON] , [INFO] (а. с. 23). Відповідно до договорів підряду від 01 січня 2021 року, 01 березня 2021 року, 01 травня 2021 року, 01 липня 2021 року, 01 вересня 2021 року, укладених між Фізичною особою-підприємцем [PERSON] (замовник) з однієї сторони та [PERSON] з іншої сторони (підрядник), [PERSON] здійснює роботи по веденню бухгалтерського обліку (а. с. 28-33, 124-127). В характеристиці № 2 від 30.04.2021 року, виданої ФОП [PERSON] , зазначено, що [PERSON] , позивач у справі, виконує роботу по бухгалтерському обліку у ФОП [PERSON] з 01 січня 2021 року. За місцем роботи характеризується позитивно (а. с. 34). Згідно інформації № 01-10/473, виданої 21.04.2021 року КНП «Дитяча поліклініка № 2» Чернігівської міської ради, дитина [PERSON] , 2008 року народження, перебуває під наглядом КНП «Дитяча поліклініка № 2» ЧМР з 10.12.2015 року. За інформацією лікаря, з яким підписана декларація про медичне обслуговування, дитина на прийом до лікаря приходить в супроводі мами, догляд за дитиною здійснює мати (а. с. 37). Як вбачається з довідки № 94, виданої 16 квітня 2021 року директором Чернігівської загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів № 3 Чернігівської міської ради Чернігівської області Яковчук О.М., [PERSON] , навчається в Чернігівській загальноосвітній школі І-ІІІ ступенів № 3 у 6-Д класі (а. с. 38). Відповідно до довідки № 94, виданої 16 квітня 2021 року Чернігівською загальноосвітньою школою І-ІІІ ступенів № 3 Чернігівської міської ради Чернігівської області, батько дитини [PERSON] , [INFO] , учня 6-Д класу Чернігівської загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів № 3, [PERSON] дійсно мешкає окремо, не бере участі у вихованні малолітньої дитини, а саме: не цікавиться навчальною діяльністю [PERSON], його поведінкою у школі, не відвідує шкільні заходи (а. с. 39). Згідно характеристики, виданої директором Чернігівської загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів № 3 Чернігівської міської ради Чернігівської області Яковчук О.М., [PERSON] , [INFO] , за час навчання у школі зарекомендував себе сумлінним, дисциплінованим, працелюбним, уважним учнем. Навчається в повну міру своїх можливостей. Має зорову та слухову пам`ять, розвинене логічне мислення, запам`ятовує навчальний матеріал. Особливий нахил має до предметів природничого циклу. [PERSON] фізично розвинений. В 2020 році зайняв І місце у відкритому чемпіонаті ОКДЮСШ з волейболу серед юнаків 2008-2009 років народження. Має нагороди за друге і третє місця з волейболу у вигляді медалей. Бере активну участь у суспільно-корисній праці. Доручення учнівського колективу, класного керівника виконує вчасно та добросовісно. Вміє оцінити ситуацію, яка склалася, та знайти правильний вихід з неї. Стриманий, врівноважений, спокійний. [PERSON] товариський, щирий, доброзичливий, чесний, емоційний. Користується авторитетом серед однокласників та учнів школи. [PERSON] виховується в неповній сім`ї. Мати бере активну участь у навчанні та вихованні сина, батько не приймає участі у навчанні і вихованні сина (а. с. 40). Як вбачається з довідки № 22, виданої 14.04.2021 року тренером-викладачем позашкільного навчального закладу «Чернігівська обласна комплексна дитячо-юнацька спортивна школа» Чернігівської обласної державної адміністрації [PERSON] , [PERSON] , [INFO] , дійсно відвідує спортивну секцію з волейболу в ДЮСШ, періодичністю 4 рази на тиждень, починаючи з жовтня 2018 року. За час навчання в групі зарекомендував себе тільки з позитивного боку. [PERSON] регулярно відвідує тренувальні заняття, не допускає запізнень. За цей час хлопчик має відмінні результати, та неодноразово брав участь у змаганнях. На тренування його раніше відводила та забирала з них мати [PERSON] , тепер він ходить самостійно (а. с. 41). Відповідно до довідки, складеної начальником СРПП Відділення поліції № 2 Вишгородського РУП Клименка О., 14.05.2021 року до Відділення поліції № 2 Вишгородського РУП ГУНП в Київській області надійшла заява від [PERSON] , в якій вона просила встановити місцезнаходження батька її дитини [PERSON] , [INFO] . Начальником СРПП Відділення поліції № 2 Вишгородського РУП Клименком О. було проведено перевірку інформації, в ході якої було опитано матір [PERSON] , [PERSON] , котра пояснила, що її син [PERSON] три роки знаходиться за кордоном в Чехії (а. с. 123). Згідно повідомлення № 2243/109/1503/01-2021 від 31.05.2021 року Відділення поліції № 2 Вишгородського РУП ГУНП в Київській області, адресованого [PERSON] , позивачу у справі, в ході проведення перевірки встановлено, що [PERSON] , близько трьох років проживає в державі Чехія, куди поїхав на заробітки (а. с. 122). Як вбачається з протоколу індивідуальної психологічної діагностики [PERSON] , проведеної 22 квітня 2021 року практичним психологом Чернігівської загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів № 3 Чернігівської міської ради Чернігівської області, у дитини [PERSON] повністю відсутній емоційний контакт з батьком, наявні несвідомі негативні почуття до цієї людини, оскільки з розмови з [PERSON] стало відомо, що його батько [PERSON] вже близько трьох років перебуває за кордоном та не виходить з ним на зв`язок. Тому [PERSON] сприймає його вже як чужу сторонню людину. Бажання поновити відносини та спілкування з батьком [PERSON] не має та не заперечує проти позбавлення батьківських прав( а.с. 42). За змістом ст. 3 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється відповідно до Конституції України, цього Кодексу, Закону України «Про міжнародне приватне право», законів України, що визначають особливості розгляду окремих категорій справ, а також міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Як зазначено у ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої Постановою Верховної Ради України № 789-12 від 27.02.1991 року, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Відповідно до ч. 1 ст. 18 вказаної Конвенції про права дитини, держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Частиною 1 ст. 27 цієї Конвенції про права дитини передбачено, що держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Згідно зі ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: 1) не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; 2) ухиляються від виконання своїх обов`язків щодо виховання дитини та/або забезпечення здобуття нею повної загальної середньої освіти; 3) жорстоко поводяться з дитиною; 4) є хронічними алкоголіками або наркоманами; 5) вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; 6) засуджені за вчинення умисного кримінального правопорушення щодо дитини. Згідно з роз`ясненнями Постанови Пленуму Верховного Суду України, даних у п. п. 15, 16 постанови № З від 30 березня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених ст. 164 СК. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Таким чином, позбавлення батьківських прав є крайнім заходом впливу до осіб, які умисно не виконують батьківських обов`язків, а тому повинні бути вагомі підстави для вжиття саме цього заходу. Як зазначено у ч. 4, ч. 5 ст. 19 СК України, при розгляді судом спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини, місця проживання дитини, виселення дитини, зняття дитини з реєстрації місця проживання, визнання дитини такою, що втратила право користування житловим приміщенням, позбавлення та поновлення батьківських прав, побачення з дитиною матері, батька, які позбавлені батьківських прав, відібрання дитини від особи, яка тримає її у себе не на підставі закону або рішення суду, управління батьками майном дитини, скасування усиновлення та визнання його недійсним обов`язковою є участь органу опіки та піклування, представленого належною юридичною особою. Орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. Відповідно до ч. 1, ч. 2, ч. 3, ч. 4 ст. 150 СК України батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Батьки зобов`язані поважати дитину. У принципі 6 Декларації прав дитини, прийнятої резолюцією 1386 (ХIV) Генеральної асамблеї ООН від 20 листопада 1959 року, учасником якої є Україна, проголошено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові та розуміння. Вона має, якщо це можливо, зростати в піклуванні та під відповідальністю своїх батьків, у будь-якому разі - в атмосфері любові та моральної і матеріальної забезпеченості; Досліджені в судовому засіданні письмові докази та показання свідків свідчать про те, що відповідач [PERSON] умисно ухиляється від виконання своїх обов`язків по вихованню свого малолітнього сина [PERSON] , [INFO] , оскільки він не піклується про фізичний і духовний розвиток дитини, його навчання, підготовку до самостійного життя, не приймає участі в його матеріальному забезпеченні, не спілкується з дитиною в обсязі, необхідному для його нормального самоусвідомлення, що є підставою для позбавлення батьківських прав відповідача відносно його малолітнього сина. Умисність ухилення [PERSON] від батьківських обов`язків полягає в тому, що він самоусунувся від виконання батьківських обов`язків, самоусунувся від піклування про сина, не спілкується з ним в обсязі, необхідному для його нормального самоусвідомлення, хоча, як встановлено в судовому засіданні, мав таку можливість спілкування, навіть, перебуваючи за кордоном, а також маючи можливість надавати матеріальну допомогу на його утримання. Наведені обставини свідчать про те, що відповідач не проявляє інтерес до сина та не бажає брати участь у його вихованні і утриманні, проявляє байдужість до його подальшого життя. Відповідно до висновку Органу опіки та піклування в особі виконавчого комітету Чернігівської міської ради щодо доцільності позбавлення батьківських прав [PERSON] по відношенню до його малолітнього сина [PERSON] , [INFO] , затвердженого рішенням виконавчого комітету Чернігівської міської ради № 494 від 19 серпня 2021 року, відповідно до ч. 2 ст. 150, п. 2 ч. 1 ст. 164 Сімейного кодексу України, виконавчий комітет Чернігівської міської ради, як орган опіки та піклування, вважає за доцільне позбавити батьківських прав [PERSON] по відношенню до його малолітнього сина [PERSON] , [INFO] (а. с. 102-104). З урахуванням викладеного та думки малолітньої дитини [PERSON] , суд приходить до висновку, що в інтересах дитини необхідно позбавити батьківських прав [PERSON] відносно малолітнього сина [PERSON] , [INFO] . Після усунення обставин, які були підставою для позбавлення батьківських прав, [PERSON] не позбавлений можливості звернутися у встановленому законом порядку з вимогами про поновлення батьківських прав. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Виходячи з того, що позивачем сплачено судовий збір в сумі 908 гривень, то з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати по оплаті судового збору в розмірі 908 гривень. На підставі викладеного,

Outcome: approved