Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-08 00:00:00

1.Короткий зміст та обґрунтування позовних вимог 10 грудня 2020 року АТ КБ «ПриватБанк» (далі Банк) звернулося до суду з позовом про стягнення з відповідача заборгованості за кредитним договором № б/н від 24 червня 2008 року, в розмірі 22483,89 грн, що виникла станом на 18 жовтня 2020 року та складається з: 20906,10 грн. - заборгованість за тілом кредиту, в т.ч. 20,00 грн. за поточним тілом кредиту; 20886,10 грн. за простроченим тілом кредиту; 1455,51 грн - заборгованість за відсотками, нарахованими на прострочений кредит згідно ст.625 ЦК України, 122,28 грн. - нарахованої пені, а також стягнення судових витрат в розмірі 2102 грн. В обґрунтування позовних вимог позивач вказав, що [PERSON] звернулась до Банку з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписала заяву № б/н від 24 червня 2008 року та довідку про умови кредитування з використанням кредитки «Універсальна, 55 днів пільгового періоду», за змістом яких визнала, що ця заява разом з Умовами та Правилами надання банківських послуг і Тарифами банку становлять укладений між сторонами договір про надання банківських послуг (далі договір). При цьому [PERSON] засвідчила, що повністю проінформована про умови кредитування в Банку. Відповідачу відкрито кредитний рахунок та встановлено початковий кредитний ліміт у розмірі, що зазначений у довідці про зміну умов кредитування та обслуговування картрахунку, який в подальшому було збільшено до 15000 грн. Позивач зазначив, що ним виконані взяті на себе зобов`язання за Договором, а відповідач не надала своєчасно Банку грошові кошти для погашення заборгованості за борговими зобов`язаннями, у зв`язку з чим станом на 18 жовтня 2020 року має заборгованість в сумі 22483,89 грн, яка включає заборгованість за тілом кредиту, в тому числі заборгованість за поточним та простроченим тілом кредиту, заборгованість за відсотками, нарахованими на прострочений кредит згідно ст. 625 ЦК України, а також пеню. 2.Узагальнені доводи та заперечення відповідача. Відповідач у судове засідання не з`явився, відмовився від отримання судової повістки, вважається таким, що належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання згідно з п.3 ч. 8 ст.128 ЦПК України, не повідомив про причини неявки, своїм процесуальним правом не скористався відзив не подав. 3.Заяви, клопотання та інші процесуальні дії у справі. Представник позивача у судове засідання не з`явився, про дату, час і місце судового засідання повідомлений в установленому порядку, долучив до позовної заяви клопотання про проведення розгляду справи у його відсутність, не заперечив проти заочного розгляду справи та ухвалення заочного рішення, позов підтримав у повному обсязі. Ухвалою суду від 23 грудня 2020 року відкрито спрощене позовне провадження, справу призначено до судового розгляду по суті на 09 лютого 2021 року. Ухвалою суду від 09 лютого 2021 року постановлено про заочний розгляд справи у зв`язку з тим, що відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, у судове засідання не з`явився, не повідомив про причини неявки, відзив не подав, позивач не заперечував проти такого вирішення справи. 4.Виклад встановлених судом обставин та зміст спірних правовідносин Між сторонами виникли зобов`язальні правовідносини на підставі кредитного договору, які регулюються нормами Цивільного кодексу України (далі ЦК України). Судом встановлено, що між ПАТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON] укладено договір про надання банківських послуг, шляхом підписання відповідачем заяви б/н від 24 червня 2008 року та довідки про умови кредитування з використанням кредитки «Універсальна, 55 днів пільгового періоду», згідно яких відповідачу відкрито картковий рахунок та встановлено початковий кредитний ліміт у розмірі 250 гривень у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок з базовою ставкою в розмірі 1,9% на місяць, що нараховується на залишок заборгованості, виходячи з розрахунку 360 днів на рік, з щомісячною комісією в розмірі 1% на залишок заборгованості, не погашеної протягом пільгового періоду, зі сплатою щомісячних платежів в розмірі 7% від заборгованості, але не менше 50 грн. та не більше залишку заборгованості до 25 числа місяця, наступного за звітним, а також з процентною ставкою (в місяць) на суму несанкціонованого перевищення ліміту кредитування в розмірі 2,85%. У подальшому розмір кредитного ліміту було збільшено до 15000 грн. У заяві-анкеті зазначено, що відповідач ознайомилася та згідна з Умовами та Правилами надання банківських послуг, а також Тарифами банку, які були надані їй для ознайомлення в письмовому вигляді. Своїм підписом підтвердила факт отримання повної інформації про умови кредитування в ПриватБанку. У довідці про умови кредитування з використанням кредитки «Універсальна, 55 днів пільгового періоду» зазначено, що відповідач з фінансовими умовами надання кредитки «Універсальна, 55 днів пільгового періоду» і прикладами розрахунку плати за використання кредитних коштів ознайомлена. АТ КБ «ПриватБанк» є правонаступником прав та обов`язків ПАТ КБ «ПриватБанк» у зв`язку з чим на підставі рішення Єдиного акціонера Банку від 21.05.2018 року № 519 змінено тип та найменування позивача, про що зазначено в п. 1.7. його Статуту. Звертаючись до суду, позивач посилався на те, що відповідач користувався картковим рахунком і використовував кредитні кошти, цим самим прийняв пропозицію Банку та уклав кредитний договір, що узгоджується із ч.2 ст. 642 ЦК України. У зв`язку із порушенням відповідачем своїх зобов`язань за кредитним договором щодо непогашення кредитної заборгованості у Банку виникло право вимоги до останнього щодо повернення всієї суми кредиту, яка складається із заборгованості за поточним та простроченим тілом кредиту, заборгованості за відсотками, нарахованими на прострочений кредит згідно ст.625 ЦК України та нарахованої пені. На підтвердження вказаних обставин позивач надав суду: копію Заяви від 24 червня 2008 року; копію довідки про умови кредитування з використанням кредитки «Унверсальна, 55 днів пільгового періоду», витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна»; витяг з Умов та Правил надання банківських послуг у ПриватБанку, копія наказу Банку про їх затвердження, виписку за договором б/н станом на 19 жовтня 2020 року по кредитній картці [PERSON] , розрахунки заборгованості за договором №б/н від 24 червня 2008 року, укладеного між ПриватБанком та [PERSON] станом на 31 травня 2015 року; 30 вересня 2019 року та 18 жовтня 2020 року; довідку про видані кредитні картки; довідку про зміну умов кредитування (зміну кредитного ліміту); Згідно наданого позивачем розрахунку заборгованості за договором №б/н від 24 червня 2008 року, станом на 18 жовтня 2020 року по кредитній картці відповідача існує заборгованість в сумі 22483,89 грн., з яких 20906,10 грн, - заборгованість за тілом кредита, в т.ч. 20,00 грн. заборгованість за поточним тілом кредиту; 20886,10 грн - заборгованість за простроченим тілом кредиту, 1455,51 грн - заборгованість за відсотками, нарахованими на прострочений кредит згідно ст. 625 ЦК України, 122,28 грн - заборгованість по пені. 5.Застосовані норми права. Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою статті 638 цього Кодексу встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно з ч. 1ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до ч. 1ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч. 1 ст. 1048 ЦК України). Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). Згідно із частиною першою статті 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. За змістом статті 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. У переважній більшості випадків застосування конструкції договору приєднання його умови розроблює підприємець (в цьому випадку АТ КБ «Приватбанк»). Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на змістстатей633,634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений. Згідно зі статтею 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Частиною першою статті 1050 ЦК України передбачено, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. За змістом частини другої статті 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням установленного індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. 6.Мотиви та висновки суду. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з огляду на таке. Як встановлено судом, підписана відповідачем заява та довідка про умови кредитування з використанням кредитки «Універсальна, 55 днів пільгового періоду» містить умови щодо типу кредитної карти, пільгового періоду, валюти карткового рахунку, базової процентної ставки на місяць, щомісячної комісії за кредитне обслуговування, розміру щомісячних платежів (плата за використання кредитних коштів у звітному періоді), строку внесення щомісячних платежів, комісії за зняття готівки, комісії за несвоєчасне погашення заборгованості, комісії за моніторинг неактивної карти, процентної ставки (на місяць) на суму несанкціонованого перевищення ліміту кредитування, вартості надання виписки по карті у відділенні банку, комісії за отримання балансу на чек в банкоматах, комісії за безготівковий платіж, однак не містить умов щодо сплати пені. Банк, пред`являючи вимоги про погашення кредиту, просив у тому числі, крім тіла кредиту (сума, яку фактично отримав в борг позичальник), стягнути складові його повної вартості, зокрема нараховану пеню та заборгованість за відсотками, нарахованими на прострочений кредит згідно ст. 625 ЦК України. Обґрунтовуючи право вимоги в цій частині, в тому числі їх розмір і порядок нарахування, крім самого розрахунку кредитної заборгованості за договором, Банк послався на Витяг з «Тарифів Банку» та Витяг з Умов та правил надання банківських послуг у Приватбанку, як невід`ємні частини спірного договору, які згідно заяви від 24 червня 2008 року були надані відповідачу для ознайомлення у письмовому вигляді. Разом з тим, у позовній заяві Банк посилається на Умови та Правила в редакції, що почала діяти з 01 березня 2019 року, згідно до п.2.1.1.2.12 яких Сторони дійшли згоди, що в разі, починаючи з 181-го дня з моменту порушення зобов`язань Клієнта з погашення кредиту, Клієнт зобов`язується сплатити на користь Банку заборгованість по кредиту, а також проценти від суми неповернутого в строк кредиту, які у відповідності до ч.2 ст.625 ЦК України встановлюються за домовленістю Сторін у процентах від простроченої суми заборгованості в розмірі 86,4% для картки «Універсальна», 84% для картки «Універсальна голд». Однак, надані Банком документи не підписані відповідачем [PERSON] , а матеріали справи не містять підтверджень, які саме витяги з Тарифів, Умов та Правил (у якій редакції) розуміла відповідач, ознайомилась та погодилась з ними, підписуючи заяву про приєднання до Умов і Правил надання банківських послуг у ПриватБанку, а також не надано підтверджень, що відповідач ознайомилась та погодилась з Умовами та Правилами в редакції, що почала діяти з 01 березня 2019 року. Відсутність достатніх підтверджень про конкретні запропоновані відповідачеві Умови та правила банківських послуг, відсутність у заяві та довідці про умови кредитування домовленості сторін про сплату пені за несвоєчасне погашення кредиту, а також домовленості щодо строку дії договору, надані банком Витяг з Тарифів та Витяг з Умов не можуть розцінюватися як стандартна (типова) форма, що встановлена до укладеного із відповідачем кредитного договору, оскільки достовірно не підтверджують вказаних обставин. У зв`язку з цим, до спірних правовідносин не можуть бути застосовані правила ч. 1ст. 634 ЦК України, які регламентують правові засади договору приєднання. Саме таку правову позицію висловила Велика Палата Верховного Суду в постанові від 3 липня 2019 року (справа №342/180/17, провадження №14-131цс19), яка згідно з ч. 4ст. 263 ЦПК України має враховуватися судами при застосуванні норм права. У цій постанові Велика Палата Верховного Суду зазначила, що оскільки підписана лише заява-анкета, яка не містить детальних умов договору, а Правила надання банківських послуг та Тарифів обслуговування кредитних карт не містять підпису боржника, тому відсутні підстави вважати, що сторони обумовили у письмовому вигляді відповідальність у вигляді неустойки (пені, штрафів) за порушення термінів виконання договірних зобов`язань. Пересічний споживач банківських послуг з урахуванням звичайного рівня освіти та правової обізнаності, не може ефективно здійснити свої права бути проінформованим про умови кредитування за конкретним кредитним договором, який укладений у вигляді заяви про надання кредиту і Умов та Правил надання банківських послуг, оскільки Умови та Правила надання банківських послуг це значний за обсягом документ, що стосується усіх аспектів надання банківських послуг та потребує як значного часу, так і відповідної фахової підготовки для розуміння цих правил тим більше співвідносно з конкретним видом кредитного договору. Оскільки матеріали справи не містять доказів щодо істотних умов укладеного сторонами кредитного договору, то наданий АТ КБ «ПриватБанк» розрахунок заборгованості достовірно не вказує на розмір невиконаного відповідачем зобов`язання та є неналежним доказом. З огляду на зазначене, відсутні правові підстави для стягнення на користь АТ КБ «ПриватБанк» заборгованості за простроченими відсотками за ст.625 ЦК України та пені, оскільки в матеріалах справи відсутні дані щодо прийняття відповідачем умов і тарифів кредитування. Безпосередньо укладений між сторонами кредитний договір у виді заяви та довідки про умови кредитування з використанням кредитки «Універсальна, 55 днів пільгового періоду», підписаних сторонами, не містить і строку повернення кредиту (користування ним). Однак, враховуючи, що фактично отримані та використані позичальником кошти в добровільному порядку АТ КБ «ПриватБанк» не повернуті, а також вимоги ч.2 ст. 530 ЦК України за змістом якої, якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання в будь-який час, що свідчить про порушення його прав, суд вважає, що право позивача на повернення фактично отриманої суми кредитних коштів підлягає захисту в судовому порядку. За наведених обставин позов підлягає до часткового задоволення та з відповідача на користь позивача слід стягнути лише заборгованість за тілом кредиту в сумі 20886,10 грн. 7. Розподіл судових витрат. Відповідно до ч.1 ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір пропорційно розміру задоволених вимог у сумі 1952,60 грн. (від 92,89 % задоволених вимог 20886,10грн: 22483,89 грн х100%).

Outcome: partial