overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-31 00:00:00

20.09.2017 року позивач [PERSON] звернувся до суду із вказаним вище позовом мотивуючи свої вимоги тим, що 01.03.2004 року померла його тітка [PERSON]. Після її смерті відкрилась спадщина на земельну ділянку площею 4,95 га., розташована на території Воскресенської сільської ради, право власності на яку посвідчене державним актом на право власності на землю серії ІІІ-ХС №010936. Він є спадкоємцем за законом, інших спадкоємців немає. Пропустив встановлений законодавством шестимісячний строк у зв»язку з тим, що не знав, що спадщину не прийняли спадкоємці попередніх черг, дізнався в 2016 році, почав збирати документи, в яких виявилися неточності, які необхідно було усунути,у зв»язку з чим минув тривалий час. Позивач надав до суду заяву про слухання справи у його відсутність, на задоволенні позовних вимог наполягає. Представник відповідача в судове засідання не з»явився, надав заяву про слухання справи у його відсутність, проти задоволення позовних вимог не заперечує. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Дані відносини відносяться до цивільних правовідносин і регулюються нормами цивільного законодавства: ст.ст. 1220, 1258, 1261, 1270, 1272 ЦК України, п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», відповідно до яких за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Як вбачається із копії свідоцтва про смерть серії І-КГ № 241009 від 19.09.2017 року [PERSON] померла 01.03.2004 року (а.с.11). Копією рішення Новотроїцького районного суду Херсонської області підтверджується, що [PERSON] доводиться [PERSON]рідною тіткою (а.с.4). Дослідивши матеріали справи судом встановлено, що позивач пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, незнання факту, що спадщина не прийнята спадкоємцями першої черги. Суд вважає причину пропуску строку поважною відповідно до ст. 1272 ЦК України та приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню і є підстави для визначення позивачам додаткового строку, достатнього для подання ними заяв про прийняття спадщини. На підставі викладеного, ст. 1220, 1258, 1261, 1270, 1272 ЦК України, п. 24 Постанови Пленуму Верховного суду України від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» і

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-31 00:00:00

20.09.2017 року позивач [PERSON] звернулася до суду із вищезазначеним позовом, вказуючи на те, що 14.09.2008 року помер її батько [PERSON]. Після його смерті відкрилась спадщина на земельну ділянку площею 4,71 га., розташована на території Новомихайлівської сільської ради, право власності на яку посвідчене державним актом на право власності на землю серії ІІ-ХС №033139. Він є спадкоємцем за законом, інших спадкоємців немає. Пропустила встановлений законодавством шестимісячний строк так як вважала що вступила у спадщину, тому що користувалася спадковим майном, перебувала в пригніченого стані, викликаним смертю близької людини. Позивач надала до суду заяву про слухання справи у її відсутність, на задоволенні позовних вимог наполягає. Представник відповідача в судове засідання не з»явився, надав заяву про слухання справи у його відсутність, проти задоволення позовних вимог не заперечує. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Дані відносини відносяться до цивільних правовідносин і регулюються нормами цивільного законодавства: ст.ст. 1220, 1258, 1261, 1270, 1272 ЦК України, п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», відповідно до яких за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Як вбачається із копії свідоцтва про смерть серії І-КГ № 072446 від 15.09.2008 року [PERSON] помер 14.09.2008 року (а.с.5). З копії свідоцтва про народження серії КГ № 415039 від 28.07.1979 року, копії свідоцтва про укладення шлюбу серія І-КГ №006272 від 09.08.1997 року вбачається, що батьком [PERSON] є [PERSON] (а.с.8). Дослідивши матеріали справи судом встановлено, що позивач пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, вважала, що прийняла спадщину. Суд вважає причину пропуску строку поважною відповідно до ст. 1272 ЦК України та приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню і є підстави для визначення позивачам додаткового строку, достатнього для подання ними заяв про прийняття спадщини. На підставі викладеного, ст. 1220, 1258, 1261, 1270, 1272 ЦК України, п. 24 Постанови Пленуму Верховного суду України від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» і

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-15 00:00:00

20.09.2017 року позивач [PERSON] звернулася до суду із вищезазначеним позовом, вказуючи на те, що 20.12.2015 року померла її мати [PERSON]. Після її смерті відкрилась спадщина на земельну ділянку площею 7,82 га., розташована на території Подовської сільської ради, право власності на яку посвідчене державним актом на право власності на землю серії ІІ-ХС №026161. Вона є спадкоємцем за законом, інших спадкоємців немає. Пропустила встановлений законодавством шестимісячний строк так як перебувала в скрутному матеріальному становищі і була в пригніченому стані, викликаним смертю близької людини. Позивач надала до суду заяву про слухання справи у її відсутність, на задоволенні позовних вимог наполягає. Представник відповідача в судове засідання не зявився, надав заяву про слухання справи у його відсутність, проти задоволення позовних вимог не заперечує. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Дані відносини відносяться до цивільних правовідносин і регулюються нормами цивільного законодавства: ст.ст. 1220, 1258, 1261, 1270, 1272 ЦК України, п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», відповідно до яких за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Як вбачається із копії свідоцтва про смерть серії І-КГ № 203485 від 22.12.2015 року [PERSON] померла 20.12.2015 року (а.с.4). З копії свідоцтва про народження серії І-ЧМ № 123917 від 21.08.1959 року, копії свідоцтва про укладення шлюбу серія І-КГ №337224 від 29.12.1979 року вбачається, що матірю [PERSON] є [PERSON] (а.с.7). Дослідивши матеріали справи судом встановлено, що позивач пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, вважала, що прийняла спадщину. Суд вважає причину пропуску строку поважною відповідно до ст. 1272 ЦК України та приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню і є підстави для визначення позивачам додаткового строку, достатнього для подання ними заяв про прийняття спадщини. На підставі викладеного, ст. 1220, 1258, 1261, 1270, 1272 ЦК України, п. 24 Постанови Пленуму Верховного суду України від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» і

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-01 00:00:00

20.09.2017 року позивач [PERSON] звернулася до суду із вищезазначеним позовом, вказуючи на те, що 29.01.2015 року помер її батько [PERSON]. Після його смерті відкрилась спадщина на земельну ділянку площею 4,210 га., розташована на території Олександрівської сільської ради, право власності на яку посвідчене державним актом на право власності на землю серії ІІІ-ХС №019937 від 15.10.2001 року. Він є спадкоємцем за заповітом, інших спадкоємців немає. Пропустила встановлений законодавством шестимісячний строк у зв»язку з тим, що вважав, що прийняв спадщину. Просить визначити додатковий строк для прийняття спадщини. Позивач надав до суду заяву про слухання справи у його відсутність, на задоволенні позовних вимог наполягає. Представник відповідача в судове засідання не з»явився, надав заяву про слухання справи у його відсутність, проти задоволення позовних вимог не заперечує. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Дані відносини відносяться до цивільних правовідносин і регулюються нормами цивільного законодавства: ст.ст. 1220, 1258, 1261, 1270, 1272 ЦК України, п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», відповідно до яких за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Як вбачається із копії свідоцтва про смерть серії ІІ-ЛЕ № 534113 від 10.02.2015 року [PERSON] помер 29.01.2015 року (а.с.7). З копії заповіту вбачається, що [PERSON] заповів усе належне йому майно [PERSON] (а.с.6). Дослідивши матеріали справи судом встановлено, що позивач пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, вважав, що прийняв спадщину. Суд вважає причину пропуску строку поважною відповідно до ст. 1272 ЦК України та приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню і є підстави для визначення позивачам додаткового строку, достатнього для подання ними заяв про прийняття спадщини. На підставі викладеного, ст. 1220, 1258, 1261, 1270, 1272 ЦК України, п. 24 Постанови Пленуму Верховного суду України від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» і

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-06 00:00:00

20.09.2017 року позивач звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача заборгованості за договором кредиту від 02.10.2013 року в сумі 15742 грн 64 коп., а також понесених судових витрат у сумі 1600 грн. Просив розглянути справу за відсутності представника позивача, при цьому повідомив про свою згоду на заочний розгляд справи. Сторони в судове засідання не зявилися, про час і місце розгляду справи сповіщалися належним чином; відповідач про причини неявки не повідомила, у звязку з чим судом постановлено ухвалу про заочний розгляд справи. Судом встановлено такі факти і відповідні їм правовідносини. 02.10.2013 року сторони уклали договір (б/н) відповідно до якого позивач надав відповідачу кредит в сумі 2000 грн у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку, зі сплатою за користування кредитними коштами 30% річних (далі по тексту Договір, а. с. 7-32). Згідно зі статтями 526, 530 Цивільного кодексу України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та у встановлений ним строк. Відповідач умови Договору не виконує, внаслідок чого виникла заборгованість, яка станом на 31.08.2017 року становить 15742 грн 64 коп., зокрема: заборгованість по тілу кредиту 1784 грн 32 коп., заборгованість по сплаті відсотків 12732 грн 48 коп., штраф 1225 грн 84 коп. Розмір заборгованості підтверджується розрахунком позивача (а. с. 6), правильність якого відповідачем не спростовано, що є підставою для її стягнення. Таким чином, даний позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-06 00:00:00

20.09.2017 року позивач звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача заборгованості за договором кредиту від 22.01.2014 року в сумі 38553 грн 68 коп., а також понесених судових витрат у сумі 1600 грн. Просив розглянути справу за відсутності представника позивача, при цьому повідомив про свою згоду на заочний розгляд справи. Сторони в судове засідання не зявилися, про час і місце розгляду справи сповіщалися належним чином; відповідач про причини неявки не повідомив, у звязку з чим судом постановлено ухвалу про заочний розгляд справи. Судом встановлено такі факти і відповідні їм правовідносини. 22.01.2014 року сторони уклали договір (б/н) відповідно до якого позивач надав відповідачу кредит в сумі 2700 грн у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку, зі сплатою за користування кредитними коштами 30% річних (далі по тексту Договір, а. с. 8-33). Згідно зі статтями 526, 530 Цивільного кодексу України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та у встановлений ним строк. Відповідач умови Договору не виконує, внаслідок чого виникла заборгованість, яка станом на 11.09.2017 року становить 38553 грн 68 коп., зокрема: заборгованість по тілу кредиту 2691 грн 20 коп., заборгованість по сплаті відсотків 30250 грн 40 коп., комісія 3300 грн, штраф 2312 грн 08 коп. Розмір заборгованості підтверджується розрахунком позивача (а. с. 4, 5), правильність якого відповідачем не спростовано, що є підставою для її стягнення. Таким чином, даний позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-19 00:00:00

20.09.2017 року позивач звернулась до Любашівського районного суду Одеської області з зазначеним позовом, вказавши, що 17 листопада 2007 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем. Від спільного проживання в шлюбі вони мають двох неповнолітніх дітей. За час шлюбу між ними склалися стійкі неприязні відносини, виникали сварки, скандали, непорозуміння. Оскільки примирення між нею та відповідачем неможливе ні за яких умов, то вона просила суд розірвати їх шлюб. Позивач в судове засідання не з'явилась, але згідно отриманої від неї телефонограми, просила суд розглянути справу в її відсутність, свої позовні вимоги підтримує повністю. Відповідач в судове засідання не з'явився, хоча про день і час розгляду справи був повідомлений належним чином, письмових заперечень та пояснень не надав. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи зі слідуючого. Як видно з позовної заяви позивача, за час їхнього перебування у шлюбі часто виникали сварки, скандали, непорозуміння. Примирення між ними неможливе ні за яких умов. Із свідоцтва про укладення шлюбу видно, що сторони дійсно уклали шлюб між собою 17 листопада 2007 року в Іванівській сільській раді Любашівського району Одеської області, актовий запис № 04 (а.с. 4). Сторони спільного господарства не ведуть, стосунків не підтримують, шлюб носить лише формальний характер. Спору щодо розподілу спільного сумісного майна подружжя у сторін, на момент звернення до суду, немає. Згідно ч. 3 ст. 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Відповідно до ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхньої дитини, що мають істотне значення. Згідно ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Враховуючи особливий характер сімейних відносин, зважаючи на норми ст. ст. 111, 112 СК України, так як фактично шлюбні відносини між подружжям припинені, суд вважає примирення сторін неможливим. Оскільки подальше спільне життя подружжя і збереження сім'ї є неможливим і суперечить інтересам позивача та відповідача, позовні вимоги позивача підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Згідно ч. 2 ст. 114 СК України, у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-24 00:00:00

20.09.2017 року позивач звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 30 листопада 1991 року у відділі реєстрації актів громадянського стану Первомайського міськрайонного управління юстиції Харківської області, за актовим записом № 390, мотивуючи свій позов тим, що життя з відповідачем не склалося, подружжя втратило почуття любові та поваги один до одного, в сімї постійно виникали сварки. Подружжя припинило шлюбні стосунки та ведення спільного господарства, сімя розпалась остаточно, подальше сумісне життя і збереження сімї вважає неможливим. Від шлюбу подружжя має сина [PERSON], [INFO]. Позивач в судове засідання не прибула, проте надала заяву про розгляд справи без її участі, на задоволенні позову наполягає, не заперечує проти винесення заочного рішення. Відповідач до суду не зявився, хоча належним чином повідомлений про день, час та місце проведення судового засідання, однак до суду не прибув про причини неявки суд не повідомив, тому, суд, отримавши згоду позивача, ухвалив розглянути справу заочно, тобто у відсутності відповідача на підставі наявних у справі доказів, що не суперечить вимогам ст. 224 ЦПК України. Враховуючи, що обидві сторони до суду не прибули, суд відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України вважає за доцільне ухвалити рішення на підставі наявних у справі доказів без участі сторін та без фіксації процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, оскільки причини розпаду сімї на які посилається позивач, є поважними і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, що має істотне значення. На підставі викладеного і

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-21 00:00:00

20.09.2017 року позивач звернулася із позовом до суду та просить розірвати шлюб між нею та відповідачем, зареєстрований 11.01.2007 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Житомирського міського управління юстиції у Житомирській області, актовий запис №8 та стягнути з відповідача понесені витрати по оплаті судового збору. Зазначила, що перебуває у шлюбі з відповідачем, від шлюбу мають дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON]»ю Сергіївну, [INFO]. Відносини в сім»ї не склалися, відсутнє взаєморозуміння. В даний час проживають у різних кімнатах, хоч і в одному будинку, шлюбних стосунків не підтримують. Вважає, що сім»я давно розпалася та зберегти її не можливо, а тому має твердий намір розірвати шлюб. Сторони надали заяви про розгляд справи без їх участі, позивач позовні вимоги підтримує, а відповідач їх визнає. Суд, проаналізувавши наявні докази, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Факт перебування сторін у шлюбі підтверджується повторним свідоцтвом про шлюб від 16.09.2017 року серії І-ТТП №158761. Від шлюбу мають дітей [PERSON], [INFO], та [PERSON]»ю Сергіївну, [INFO], про що свідчать копії свідоцтв про народження серії І-ТП №156973 та серії І-ТП №198145. Відповідно до ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя. Згідно із ст. 112 СК України суд зясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ст. 111 СК України суд вживає заходи щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства. За нормами ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Отже, збереження шлюбу між сторонами на паритетних засадах неможливе, вжиття судом подальших заходів щодо примирення буде суперечити інтересам сторін. За таких обставин, суд приходить до висновку, що вказана сімя розпалась остаточно, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу неможливі, тому шлюб необхідно розірвати. Позивачем понесені судові витрати по оплаті судового збору в сумі 640 грн., які у відповідності до ст. 141 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-30 00:00:00

20.09.2017 року позивач звернулася із позовом до суду, яку уточнила та просить стягнути з відповідача на її користь заборгованість по заробітній платі у розмірі 16589,43 грн., мотивуючи тим, що з 19.05.2015 року по даний час працює у відповідача на посаді майстра дільниці готової продукції. З січня по вересень 2017 року відповідач не виплачує заробітну плату, вимоги про її виплату ігнорує. У судовому засіданні позивач та її представник позовні вимоги підтримали, погодилися на заочний розгляд справи. Відповідач про час і місце судового засідання повідомлявся належним чином, причину неявки свого представника суду не повідомив. Зі згоди представника позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Суд, заслухавши пояснення позивача та її представника, проаналізувавши докази по справі, вважає, що заявлений позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Позивач з 19.05.2015 року по 14.02.2017 року працювала у відповідача на посаді комірника консервного цеху фасувального відділення, а з 15.02.2017 року по теперішній час працює на посаді майстра дільниці готової продукції, що підтверджується копією трудової книжки серії АХ №393460, довідкою ТОВ «Овруцький молочноконсервний комбінат» від 11.09.2017 року №349. Із наданого позивачем розрахункового листа за вересень 2017 року борг по заробітній платі за відповідачем становить 16589,43 грн.. Таким, чином позов ґрунтується на вимогах ст. 115 КЗпП України, відповідно до якої заробітна плата має виплачуватись працівникові не рідше двох разів на місяць, що відповідач не виконує. Відповідно до ст.43 Конституції України право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом. Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про присудження працівникові виплати заробітної плати, але не більше ніж за один місяць. Доводи позивача відповідачем не спростовано, а тому з огляду на викладені обставини, суд приходить до висновку, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню. Позивача при зверненні до суду звільнено від сплати судового збору на підставі п. 1 ч.1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», а тому у відповідності із ст. 88 ЦПК України з відповідача слід стягнути судовий збір в розмірі 640 грн. в дохід держави.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-22 00:00:00

20.09.2017 року позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позову посилається на те, що вони з відповідачем одружилися 06.12.2003 року. Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину [PERSON], [INFO]. Фактично сімейні правовідносини припинені з квітня 2014 року. Подальше спільне проживання та збереження шлюбу неможливі. Просить розірвати шлюб між нею та відповідачем. Позивачка [PERSON] у судове засідання не зявилася, надала суду заяву, в якій просить справу слухати в її відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, та просила його задовольнити. Проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Вiдповiдач [PERSON] у судове засідання не зявився. Повідомлений належним чином про час та місце слухання справи, про причини неявки суду не повідомила, у зв'язку з чим зі згоди позивача суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Згідно ст. 212 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Проаналізувавши в сукупності зібрані в справі докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 06.12.2003 року у виконкомі Біленьківської селищної ради міста Краматорська Донецької області, актовий запис № 49, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серії І-НО № 217240 (а.с.3). Згідно ст. ст. 110, 112 Сімейного Кодексу України, шлюб розривається, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя чоловіка й жінки, та збереження родини стали неможливими. Суд вважає, що доводи позивача про розпад родини й неможливості надалі зберігати сімейні відносини знайшли підтвердження в судовому засіданні. Таким чином, суд вважає, що подальше збереження сімейних відносин при сформованих взаєминах між сторонами неможливо, позивач категорично наполягає на розірванні шлюбу, перспектива відновлення родини втрачена. На підставі викладеного,

Outcome: approved