Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-13 00:00:00

20 червня 2013 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до Новомосковської міської ради про визнання права власності на нерухоме майно за набувальною давністю. В обґрунтування своїх вимог [PERSON] посилалася на те, що у 1979 році вона була прийнята на роботу на посаду доярки в радгосп «Підгородній» У 1989 році її сім'ї радгоспом був виділений для проживання житловий будинок розташований за адресою: [ADDRESS] Вона, її чоловік та діти заселилися в зазначене житлове приміщення. В 1992 році радгосп «Підгородній» був реорганізований у Державне аграрне підприємство «Підгородній», який, в свою чергу, був реорганізований у Колективне сільськогосподарське підприємство «Підгородній», яке було ліквідоване в 1997 році. Позивач зазначила, що вона звільнилася з підприємства 25 листопада 1996 року за ст. 238 КЗпПУ (за власним бажанням) Вона продовжує проживати в зазначеному житловому будинку, зареєстрована за зазначеною адресою, проводить поточний ремонт будинку, надвірних побудов, обробляє присадибну земельну ділянку. До теперішнього часу радгосп «Підгородній» значиться як користувач житлового будинку, право власності на житловий будинок не було зареєстроване. Новомосковська міська рада також не приймає на баланс зазначене житлове приміщення, в зв'язку з чим, вона не має можливості отримати житло в порядку приватизації. У відповідності до ст.344 ЦК України, особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п'яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом. Право власності на нерухоме майно, що підлягає державній реєстрації, виникає за набувальною давністю з моменту державної реєстрації. Право власності за набувальною давністю на нерухоме майно, транспортні засоби, цінні папери набувається за рішенням суду. Особа, що заявляє про давність свого володіння, може приєднати до часу свого володіння весь час, протягом якого цим майном володіла особа, чиїм спадкоємцем (правонаступником) вона є. Вона добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном з 1989 року - тобто протягом 25 років. В зв'язку з наведеним, позивач [PERSON] просила суд визнати за нею право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що розташований за адресою: Дніпропетровська область [ADDRESS], за набувальною давністю. В судове засідання позивач [PERSON] не з'явилася, в своїй заяві просила суд розглянути справу без її участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Представник відповідача Новомосковської міської ради в судове засідання не з'явився, в своїй заяві просив суд розглянути справу без його участі, не заперечував проти задоволення позову. Суд, дослідивши надані позивачем докази, приходить до наступного. Судом встановлено, що 27 березня 1979 році позивач [PERSON] була прийнята на роботу на посаду доярки в радгосп «Підгородній», звільнена з підприємства 25 листопада 1996 року за ст. 238 КЗпПУ (за власним бажанням), що підтверджується трудовою книжкою. Згідно довідки голови квартального комітету, у 1989 році [PERSON] радгоспом був виділений для проживання житловий будинок розташований за адресою: [ADDRESS] Згідно до технічного паспорту, житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами розташований за адресою: Дніпропетровська область [ADDRESS] складається з: житлового будинку - літ.А загальною площею 50,5 кв.м., житловою площею 31,3 кв.м.; прибудови - літ.а; ганку; убиральні - літ.Б; сараю - літ.Г; сараю - літ.Д; погрібу - літ.пг.; ганку; літнього душу - літ.Е; убиральні - літ.Ж; колонки питної - літ.К; зливної ями - літ.Я; огорожі- № 1; воріт з хвірткою - № 2. Згідно довідки Комунального підприємства «Новомосковське міське бюро технічної інвентаризації» Дніпропетровської обласної ради» користувач житлового будинку значиться радгосп «Підгородній», право власності на житловий будинок не було зареєстроване. Згідно довідки Управління житлово-комунального господарства та капітального будівництва Новомосковської міської ради, будинок по [ADDRESS] в комунальну власність Новомосковської міської ради радгоспом «Підгородній» не передавався, на балансі не знаходиться. Судом встановлено, що в 1992 році радгосп «Підгородній» був реорганізований у Державне аграрне підприємство «Підгородній», який, в свою чергу, був реорганізований у Колективне сільськогосподарське підприємство «Підгородній», яке було ліквідоване в 1997 році. Позивач [PERSON] продовжує проживати в спірному будинку, зареєстрована за зазначеною адресою, що підтверджується копією паспорта позивача. У відповідності до ст. ст.344 ЦК України, особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п'яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом. Право власності на нерухоме майно, що підлягає державній реєстрації, виникає за набувальною давністю з моменту державної реєстрації. Право власності за набувальною давністю на нерухоме майно, транспортні засоби, цінні папери набувається за рішенням суду. Особа, що заявляє про давність свого володіння, може приєднати до часу свого володіння весь час, протягом якого цим майном володіла особа, чиїм спадкоємцем (правонаступником) вона є. Оскільки позивач відкрито, безперервно володіє спірним нерухомим майном на протязі більш ніж 25 років, суд приходить до переконання, що право власності на зазначене майно може бути визнане за позивачем за набувальною давністю.

Outcome: approved