overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-19 00:00:00

21.11.2013 року [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою та просить стягнути з [PERSON] аліменти на утримання дитини - дочки [PERSON], [INFO], в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку, на час навчання дитини в ВУЗі, вказуючи, що відповідач добровільно надавати матеріальну допомогу на утримання дитини не бажає. Позивач позов підтримує в повному обсязі, надала суду заяву про розгляд справи у її відсутність. Відповідач з позовом згоден частково, посилаючись на те, що має двох малолітніх дітей від іншого шлюбу, а тому згоден сплачувати аліменти в розмірі 1/8 частини всіх видів заробітку, на час навчання дочки в ВУЗі. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що згідно довідки № 02-27-525 від 15.10.2013 року [PERSON], навчається на 2 курсі факультету «Управління процесами перевезень» Української державної академії залізничного транспорту, термін навчання з 01.09.2012 року по 30.06.2016 року. Згідно з п. 3 ч. 1 ст. 182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина. Відповідачем надано копію свідоцтва про шлюб з [PERSON], а також копії свідоцтва про народження їх двох дітей дочки - [PERSON], [INFO] та сина - [PERSON], [INFO] (а.с. 24,25), на утримання яких відповідач сплачує аліменти в розмірі 1/6 частини кожній. А тому, відповідно до ст.ст. 182, 198, 199, 200 Сімейного кодексу України з відповідача слід стягнути аліменти у розмірі 1/6 частини всіх видів заробітку, до закінчення навчання, але не більше як до досягнення нею 23 років. На підставі ст.ст. 182, 198, 199, 200 Сімейного Кодексу України,

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-04 00:00:00

21.11.2013 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON], в якому просить збільшити розмір аліментів, які стягуються з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання неповнолітньої дитини - [PERSON], [INFO], і стягнути з нього 350 грн. щомісяця. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилається на те, що на підставі рішення Новомосковського міськрайонного суду від 29.04.2009 року з відповідача на користь позивачки стягуються аліменти на утримання неповнолітньої доньки - [PERSON], [INFO], в розмірі 200 грн. щомісяця. Позивач зазначає, що дитина потребує періодичного лікування у дитячих лікарнях, у зв'язку з чим потребує великих грошових затрат. В зв'язку з наведеним, позивач в своїй заяві просить суд збільшити розмір аліментів, які стягуються з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання неповнолітньої дитини - [PERSON], [INFO], і просить стягнути з стягувати з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання неповнолітньої доньки - [PERSON], [INFO], аліменти в розмірі 350 грн. щомісяця. В судовому засіданні позивач підтримала свої позовні вимоги, посилаючись на підстави звернення до суду та обставини, викладені в позовній заяві, просила суд задовольнити позов у повному обсязі. Відповідач в судовому засіданні позов визнав, згоден сплачувати аліменти на утримання своєї неповнолітньої дитини у розмірі 350 грн. щомісяця. Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що відповідно до рішення Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 29.04.2009 року з [PERSON] на користь [PERSON] стягуються аліменти на утримання неповнолітньої доньки - [PERSON], у розмірі 200 щомісяця (а.с.13). Суду надано копію виписного епікризу КЗ «Дитячий психоневрологічний санаторій № 4», довідки з дитячих лікарень, спеціальних дитячих закладів для розвитку центральної нервової системи (а.с.12, 14-18). З вищезазначеного випливає, що неповнолітня [PERSON], [INFO], потребує періодичного лікування у дитячих лікарнях, у зв'язку з чим потребує великих грошових затрат, і аліменти, які стягуються з відповідача у розмірі 200 грн. щомісяця, є недостатніми на утримання на даний час дитини. Відповідно до ч.1 ст.192 СК України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них. Аналізуючи викладене, суд вважає, що заява обґрунтована та підлягає задоволенню, з відповідача на користь позивача слід стягнути аліменти у розмірі 350 грн. щомісяця на утримання неповнолітньої дитини - [PERSON], [INFO]. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-05 00:00:00

21.11.2013 року між сторонами був зареєстрований шлюб. Від подружнього життя у них народилася дочка [PERSON], [INFO]. Подружнє життя у сторін не склалось через цілковиту відсутність взаєморозуміння, взаємоповаги, цілковиту байдужість чоловіка до сім'ї, що призвело до того, що сторони припинили сімейні стосунки та на даний час проживають окремо один від одного. У звязку з вищевикладеним, позивачка змушена звернутись до суду з даним позовом. Позивачка в судовому засіданні позовні вимоги підтримує, просить їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не з»явився, не повідомивши причину неявки, хоча про час та місце розгляду справи був попереджений завчасно. Оцінивши зібрані по справі докази, суд приходить до висновку, що позов слід задовільнити, так як сторони не підтримують подружні стосунки, в строк наданий для примирення не помирились та помиритись не бажають, фактично сімя розпалась і подальше її збереження не можливе.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-07 00:00:00

21.11.2013 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу. В обґрунтування позову зазначив, що перебуває з відповідачем у шлюбі з 21.04.2007 року. Подружнє життя не склалося, вони припинили шлюбні відносини, проживають окремо, спільного господарства не ведуть, а тому подальше збереження шлюбу вважає недоцільним. Сторони через канцелярію суду подали заяви, в яких просили розглянути справу без їх особистої участі, при цьому позивач наполягав на розірванні шлюбу, а відповідач проти розірвання шлюбу не заперечувала. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Сторони перебувають у шлюбі з 21 квітня 2007 року. Сторони припинили шлюбні відносини. Подальше збереження шлюбу не відповідає інтересам сторін. Примирення між сторонами не можливе. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Відповідно до ч. 3 ст. 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до збереження шлюбних відносин є порушенням права чоловіка, дружини на свободу та особисту недоторканість. Відповідно до ст. 109 СК України шлюб розривається судом, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їх права, а також права їх дітей. Згідно із положеннями ст.ст. 110-112 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам дитини, що має істотне значення. Статтею 16 Загальної декларації прав людини від 10 грудня 1948 року передбачено, що чоловіки і жінки користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. За таких умов подальше збереження шлюбу суперечитиме інтересам сторін.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-06 00:00:00

21.11.2013 року позивач звернувся до суду із позовом до відповідача, в якому просить розірвати шлюб, який був зареєстрований між сторонами 20.04.2007 року (актовий запис № 236) міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Миколаївського міського управління юстиції. В судове засідання позивач не з'явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, вимоги позову підтримує у повному обсязі, у разі неявки відповідача проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач в судове засідання не з'явилась, про день та час розгляду справи була повідомлена належним чином, причину неявки суду не повідомила. Ухвалою суду справа розглянута за відсутністю сторін в порядку заочного провадження , оскільки у справі достатньо даних про права та взаємини сторін. Вивчивши доводи позову, дослідивши письмові докази, судом встановлено наступне. Як вбачається із матеріалів справи, сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 20.04.2007 року (актовий запис № 236) міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Миколаївського міського управління юстиції. Від шлюбу дітей немає. Сім'я розпалась, з 2011 року сторони подружніх відносин не підтримують, спільне господарство не ведуть. На підставі вищевикладеного, у відповідності до вимог ст.ст. 110, 112 СК України, суд дійшов висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б їх інтересам, у зв'язку з чим вимоги позову обґрунтовані та підлягають задоволенню. Тому, шлюб зареєстрований 20.04.2007 року (актовий запис № 236) міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Миколаївського міського управління юстиції між [PERSON] та [PERSON] слід розірвати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-20 00:00:00

21.11.2013 року позивач звернулась до суду з позовом до відповідача про стягнення аліментів на утримання дитини. В заяві зазначено: з 2001 року по грудень 2006 року [PERSON] перебувала з [PERSON] в зареєстрованому шлюбі, від якого вони мають неповнолітня дитина - [PERSON], [INFO]. Відповідач ухиляється від утримання дитини, матеріальної допомоги добровільно не надає, з дитиною не спілкується. Позивач в судовому засіданні позов підтримала, підтвердила обставини, викладені в позовній заяві. Відповідач в судове засідання не з'явився, але від нього надійшла заява зі змісту якої вбачається, що останній позов підтримує частково, а саме він не заперечує про стягнення з нього аліментів на виховання доньки, але у розмірі 1/6 частики заробітку щомісячно, оскільки окрім доньки [PERSON] в нього є син [PERSON], який знаходиться на його утриманні. Вивчивши докази, що є у справі, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що сторони перебували в зареєстрованому шлюбі, проте згідно свідоцтва про розірвання шлюбу серії [NUMBER] від 08.12.2006 р., шлюб між сторонами було розірвано. (а.с.5) Згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 25.12.2001 року під час шлюбу в сім'ї сторін народилася дитина [PERSON], [INFO].(а.с.4) Згідно наданої до справи відповідачем копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 15.01.2013 р., він є батьком ще однієї дитини - [PERSON], [INFO], проте інформації, яка б підтверджувала факт знаходження дитини на його утриманні до суду не надав. Згідно ст. 180 Сімейного кодексу України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч.2 ст. 182 Сімейного кодексу України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Необхідно стягнути з відповідача відповідно до Закону України « Про судовий збір» на користь держави витрати по справі, а саме: судовий збір - в розмірі 243,60 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-20 00:00:00

21.11.2013 року позивач звернулася до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу. В обґрунтування позову послалася на неможливість спільного проживання з відповідачем однією сім'єю через несумісність характерів, різні погляди на сімейне життя та фактичне припинення шлюбних відносин. У судовому засіданні позивач заявлені вимоги підтримала і наполягала на задоволенні. Вона повідомила суду про намір змінити своє прізвище на дошлюбне - «[PERSON]». Відповідач не з'явився, про час і місце розгляду справи сповіщався належним чином. Судом встановлено такі факти і відповідні їм правовідносини. Сторони перебувають у шлюбі з 16.08.2003 року. Спільних неповнолітніх дітей не мають. Внаслідок психологічної несумісності між сторонами виникли неприязні стосунки, що призвело до фактичного розпаду сім'ї. З 2008 року сторони проживають окремо. Вони припинили сімейні відносини і не ведуть спільне господарство. Подальше збереження шлюбу не відповідає інтересам позивача. Відповідно до частини 1 статті 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування до шлюбу не допускається. Враховуючи те, що позивач не бажає збереження шлюбу та спільного проживання однією сім'єю з відповідачем, заявлений позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-26 00:00:00

21.11.2013 року позивачка звернулася до суду з даним позовом. Свої вимоги мотивувала тим, що народила дитину - [PERSON], [INFO], батьком якої записаний відповідач. Посилаючись на те, що вона і дитина проживають окремо від відповідача, який не надає матеріальної допомоги на утримання дитини, позивачка просила суд стягнути на її користь аліменти на утримання дитини в розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісяця, до досягнення дитиною повноліття. Позивачка в судове засідання не прибула, подала заяву, в якій позовні вимоги підтримала, просила розглянути справу у її відсутність в порядку глави 8 ЦПК України. Відповідач до суду не прибув, однак, він належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи судом, про що маються докази, а тому, зважаючи на клопотання позивачки, суд визнав за можливе розглянути справу в порядку глави 8 ЦПК України. Суд, вивчивши надані сторонами докази та інші матеріали справи, вислухавши їх пояснення, дійшов висновку про виникнення між сторонами спору з обумовленого ст. 180 СК України обов'язку батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Судом встановлено, що [PERSON] народилася [INFO] року і її батьками записані позивачка та відповідач а.с. 6. Виходячи з вимог ст.ст. 59-61 ЦПК України позивачка довела свої вимоги на стягнення аліментів у визначеному нею розмірі, оскільки утримує дитину, батьком якої записаний відповідач і він не надає їй матеріального утримання, хоча є підприємцем. Позовні вимоги узгоджуються з вимогами закону, доказів на протилежне відповідач не надав. Питання про судові витрати по справі підлягають вирішенню відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України На підставі ст. 367 ЦПК України суд визнає за обов'язок допустити негайне виконання рішення суду в межах суми платежів за один місяць з часу звернення позивачки до суду з даним позовом з 21.11.2013 року по 21.12.2014 року - включно. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-23 00:00:00

21.11.2013 року позивачка звернулася до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу. В обґрунтування позову посилається на те, що вона з відповідачем одружилася 05 жовтня 2002 року. Від шлюбу сторони мають малолітню дитину - сина [PERSON], [INFO]. Однією сім'єю вони з відповідачем не мешкають з липня 2013 року. Причиною розпаду родини з'явилися різні погляди на життєві проблеми та втрата розуміння один до одного. Позивачка вважає, що шлюб розпався остаточно й родину зберегти неможливо. Просить розірвати шлюб між нею та відповідачем. Позивачка у судовому засіданні позов підтримала та просила його задовольнити, наполягала на розірванні шлюбу. Відповідач у судовому засіданні позовні вимоги не визнав, заперечував проти розірвання шлюбу, бажає зберегти родину. Згідно ст. 212 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Проаналізувавши в сукупності зібрані в справі докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 05 жовтня 2002 року у відділі реєстрації актів громадянського стану Краматорського міського управління юстиції Донецької області, актовий запис за № 860, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серії [NUMBER] ( а.с.4 ). Від шлюбу сторони мають малолітню дитину: сина [PERSON], [INFO], про що свідчить свідоцтво про народження серії [NUMBER] ( а.с.8 ). Згідно ст. ст. 110, 112 Сімейного Кодексу України, шлюб розривається, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя чоловіка й жінки, та збереження родини стали неможливими. Суд вважає, що доводи позивачки про розпад родини й неможливості надалі зберігати сімейні відносини знайшли підтвердження в судовому засіданні. Таким чином, суд вважає, що подальше збереження сімейних відносин при сформованих взаєминах між сторонами неможливо, позивач категорично наполягає на розірванні шлюбу, перспектива відновлення родини втрачена. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-14 00:00:00

21.11.2013 року представник ПАТ «КБ «ПРИВАТБАНК» звернувся до Сімферопольського районного суду Автономної Республіки Крим із позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості у розмірі 12 697,50 грн. Позов мотивовано тим, що між позивачем та відповідачем укладено договір про надання кредиту, умови договору порушено відповідачем, за яким, станом на день звернення до суду, склалась заборгованість зі сплати тіла кредиту, процентів за користування кредитом, комісії та пені за несвоєчасне виконання зобов'язань за договором. Сторони в судове засідання не з'явились, повідомлені про дату, час і місце судового розгляду справи належним чином, представник позивача надав заяву про розгляд справи за його відсутності, не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не з'явився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлений належним чином, причина не явка суду не відома. Враховуючи, що матеріали справи містять достатньо доказів для з'ясування обставин у справі, суд,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-28 00:00:00

21.11.2014 [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилався на те, що одруження із відповідачем виявилося невдалим, через відсутність взаєморозуміння між сторонами, любові і поваги. Від даного шлюбу сторони неповнолітніх дітей не мають. Від позивача надійшла заява про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідно до п.9 ст.74 ЦПК України відповідач викликався до суду через оголошення у газеті Запорізької обласної ради та обласної державної адміністрації «Запорізька правда» №145-146 (23526-23527), номер якої вийшов 18 грудня 2014 року, але в судове засідання остання не з'явилась. На підставі наявних у справі доказів, суд ухвалює рішення про заочний розгляд справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Судом установлені такі факти та відповідні їм правовідносини: шлюб між сторонами зареєстрований 10.07.1993 Іванівською сільською радою, Любашевського району Одеської області, Україна, за актовим записом № 3. Враховуючи той факт, що шлюбні відносини між сторонами припинені, відновляти їх вони не мають намірів, шлюб існує формально та не виконує свого прямого призначення, підстав для збереження шлюбу між сторонами не встановлено, а тому шлюб між сторонами доцільно розірвати. У відповідності до ч.2 ст.112 Сімейного кодексу України шлюб підлягає розірванню, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. На підставі викладеного, суд приходить до висновку, що позов законний, обґрунтований та підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-25 00:00:00

21.11.2014 позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом, в якому просить розірвати шлюб зареєстрований з відповідачкою [PERSON] Обґрунтовуючи вказані вимоги, позивач посилається на те, що сімейне життя між ними не склалося через відсутність взаємопорозуміння, розходження поглядів на життя та сімейні обов'язки. Шлюбні відносини сторони не підтримують, спільного господарства не ведуть, спільних дітей від шлюбу не мають. Суперечки про поділ майна немає, примирення між ними не можливе і подальше збереження шлюбу суперечить його інтересам. В судове засідання позивач не з'явився, подав суду заяву, в якій просить розглянути справу у його відсутності, позовні вимоги про розірвання шлюбу підтримує повністю та просить їх задовольнити. Відповідачка в судове засідання не з'явилася. Про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, про причини своєї неявки суд до відома не поставила, з заявою про розгляд справи у її відсутності не зверталась. Враховуючи положення ст.ст. 169, 224 ЦПК України, а також те, що позивач згідно поданої заяви не заперечує проти вирішення справи у порядку передбаченому ст. 224 ЦПК України, суд ухвалив провести заочний розгляд справи у відсутності відповідачки на підставі наявних доказів. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що 11.06.2010 сторони [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб, про що в книзі реєстрації актів про реєстрацію шлюбу зроблено відповідний актовий запис за номером 678, що вбачається із свідоцтва про шлюб, виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану Солом'янського районного управління юстиції у м. Києві. Сторони тривалий час не ведуть спільного господарства та не підтримують шлюбні стосунки, спільних дітей від шлюбу не мають. Примирення між ними не можливе і подальше збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, оскільки їх шлюб носить формальний характер. У відповідності до ч. 1 ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Згідно ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Враховуючи обставини наведені вище суд приходить до висновку, що сім`я сторін розпалася повністю, примирення між ними не можливе і подальше збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, а тому вважає за необхідне позов задовольнити. З огляду на те, що суд прийшов до висновку про задоволення позову, відповідно до положень ст. 88 ЦПК України з відповідачки на користь позивача підлягають стягненню понесенні ним судові витрати на оплату судового збору у розмірі 243,60 грн.

Outcome: approved