Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-30 00:00:00

21 серпня 2020 року позивач звернулася до суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Олімпекс-Агро», в якому просив: -розірвати договір оренди земельної ділянки площею 1,3100 га (кадастровий номер 1223281000:02:012:0037), який було зареєстровано у Новомосковському державному земельному кадастровому центрі, про що у книзі записів державної реєстрації договорів оренди землі вчинено запис від 02.07.2008 року № 04-08-126-02785, що укладений 17 грудня 2007 року між [PERSON] , спадкоємицею якої є [PERSON] , та товариством з обмеженою відповідальністю Агрофірмою «Олімпекс-Агро», з урахуванням положень Додаткової угоди до договору від 01.11.2016 року, державна реєстрація якої була здійснена Державним реєстратором Дніпропетровської обласної філії КП «Центр державної реєстрації» Молчановим С.О., рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер: 36804593 від 29.08.2017 року, номер запису про інше речове право: 22062914; -розірвати договір оренди земельної ділянки площею 2,8900 га (кадастровий номер 1223281000:02:018:0037), який було зареєстровано в Новомосковському державному земельному кадастровому центрі, про що у книзі записів державної реєстрації договорів оренди землі вчинено запис від 02.07.2008 року № 04-08-126-02784, що укладений 17 грудня 2007 року між [PERSON] , спадкоємицею якої є [PERSON] , та товариством з обмеженою відповідальністю Агрофірмою «Олімпекс-Агро», з урахуванням положень Додаткової угоди до договору від 01.11.2016 року, державна реєстрація якої була здійснена Державним реєстратором Дніпропетровської обласної філії КП «Центр державної реєстрації» Молчановим С.О., рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер: 36803567 від 29.08.2017 року, номер запису про інше речове право: 220629141847; -стягнути з товариства з товариства з обмеженою відповідальністю Агрофірми «Олімпекс-Агро» на користь [PERSON] заборгованість по сплаті орендної плати у грошовій формі за період з 2017 року по 2019 рік у сумі 42204,24 грн.; -Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю Агрофірми «Олімпекс-Агро» на користь [PERSON] витрати на професійну правничу допомогу у сумі 14000,00 грн. та суму сплаченого судового збору у розмірі 2522,40 грн.. В обґрунтування свого позову [PERSON] посилається на те, що вона, на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 05 грудня 2018 року (спадкова справа № 332/2017), успадкувала після смерті своєї матері, [PERSON] , померлої [INFO] , земельну ділянку загальною площею 1,3100 га, кадастровий номер 1223281000:02:012:0037, яка належала померлій на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серії ІІ-ДП № 041569, виданого 05 липня 2001 року Василівською сільською радою Новомосковського району Дніпропетровської області. Право власності [PERSON] на вказану земельну ділянку було зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 05 грудня 2018 року державним нотаріусом Новомосковської районної державної нотаріальної контори Дніпропетровської області Крутько Л.П., згідно рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 44427455 від 05 грудня 2018 року, номер запису про право власності: 29274220. 17 грудня 2007 року між спадкодавцем [PERSON] та Товариством з обмеженою відповідальністю Агрофірмою «Олімпекс-Агро» було укладено договір оренди земельної ділянки, який було зареєстровано у Новомосковському державному земельному кадастровому центрі, про що у книзі записів державної реєстрації договорів оренди землі вчинено запис від 02 липня 2008 року за № 04-08-126-02785. 01 листопада 2016 року між спадкодавцем [PERSON] та товариством з обмеженою відповідальності Агрофірмою «Олімпекс-Агро» було укладено Додаткову угоду до договору, державна реєстрація якої була здійснена Державним реєстратором Дніпропетровської обласної філії КП «Центр державної реєстрації» Молчановим С.О., рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер: 36804593 від 29.08.2017 року, номер запису про інше речове право: 22062914. Відповідно до п. 4.1, 4.2 Додаткової угоди відповідач зобов`язувався за користування вказаною в договорі земельною ділянкою нараховувати та сплачувати орендодавцю щороку орендну плату у грошовій формі у розмірі 6,5% від нормативної грошової оцінки земельної ділянки, що становить 2193,89 грн. за рік оренди, а також проводити безкоштовну поставку 1 тони соломи до садиби орендодавця, оранку та культивацію присадибної ділянки орендодавця до 0,40 га в територіальних межах орендаря, на підставі попередньої заяви орендодавця. Відповідно до п. 4.6 додаткової угоди, орендна плата сплачується орендарем орендодавцю до 31 грудня поточного року. Відповідно до п. 4.7 додаткової угоди, сторонами було погоджено, що розмір орендної плати переглядається у разі: зміни умов господарювання, передбачених договором; зміни розмірів земельного податку, підвищення цін і тарифів, зміни коефіцієнтів індексації законодавством; погіршення стану орендованої земельної ділянки не з вини орендаря, що підтверджено документами; в інших випадках, передбачених законом. Також, позивач зазначає, що вона, на підставі свідоцтва про право на спадщину від 05 грудня 2018 року (спадкова справа № 332/2017), успадкувала після смерті своєї матері, [PERSON] , померлої [INFO] , ще одну земельну ділянку, а саме земельну ділянку загальною площею 2,8900 га, кадастровий номер 1223281000:02:018:0037, яка належала померлій на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серії ІІ-ДП № 041569, виданого 05 липня 2001 року Василівською сільською радою Новомосковського району Дніпропетровської області. Право власності [PERSON] на цю земельну ділянку було зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 05 грудня 2018 року державним нотаріусом Новомосковської районної державної нотаріальної контори Дніпропетровської області Крутько Л.П., згідно рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 44429399 від 05 грудня 2018 року, номер запису про право власності: 29276182. 17 грудня 2007 року між спадкодавцем [PERSON] та товариством з обмеженою відповідальністю Агрофірмою «Олімпекс-Агро» було укладено договір оренди земельної ділянки, який було зареєстровано у Новомосковському державному земельному кадастровому центрі, про що у книзі записів державної реєстрації договорів оренди землі вчинено запис від 02 липня 2008 року за № 04-08-126-02784. 01 листопада 2016 року між спадкодавцем [PERSON] та товариством з обмеженою відповідальності Агрофірмою «Олімпекс-Агро» було укладено Додаткову угоду до договору, державна реєстрація якої була здійснена Державним реєстратором Дніпропетровської обласної філії КП «Центр державної реєстрації» Молчановим С.О., рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер: 36803567 від 29.08.2017 року, номер запису про інше речове право: 22061847. Відповідно до п. 4.1, 4.2 додаткової угоди, відповідач зобов`язувався за користування вказаною в договорі земельною ділянкою нараховувати та сплачувати орендодавцю щороку орендну плату у грошовій формі у розмірі 6,5% від нормативної грошової оцінки земельної ділянки, що становить 2193,89 грн. за рік оренди, а також проводити безкоштовну поставку 1 тони соломи до садиби орендодавця, оранку та культивацію присадибної ділянки орендодавця до 0,40 га в територіальних межах орендаря, на підставі попередньої заяви орендодавця. Відповідно до п. 4.6 додаткової угоди, орендна плата сплачується орендарем орендодавцю до 31 грудня поточного року. Відповідно до п. 4.7 додаткової угоди, сторонами було погоджено, що розмір орендної плати переглядається у разі: зміни умов господарювання, передбачених договором; зміни розмірів земельного податку, підвищення цін і тарифів, зміни коефіцієнтів індексації законодавством; погіршення стану орендованої земельної ділянки не з вини орендаря, що підтверджено документами; в інших випадках, передбачених законом. Тобто, обома договорами оренди земельних ділянок передбачено три рівнозначних складових орендної плати, а саме: грошова форма, відробіткова форма та натуральна форма. Враховуючи те, що позивач успадкувала земельну ділянку та набула прав і обов`язків за Договором оренди земельної ділянки, який за життя був укладений її матір`ю [PERSON] , вона вважається такою, що набула право отримати орендну плату, обумовлену в Договорі оренди, за користування успадкованою ділянкою. На виконання положень ч. 3 ст. 148-1 Земельного кодексу України, представник позивача в його інтересах направив відповідачу повідомлення № 03-04/19 від 23 квітня 2019 року та № 01-08/20 від 05 серпня 2020 року про набуття права власності на успадковані земельні ділянки та про погашення заборгованості по орендній платі. Однак, відповіді на вказану вимогу позивачем так і не отримано, а суму заборгованості по орендній платі так і не сплачено, в результаті чого позивач був позбавлена тих благ, які вона розраховувала отримати за договором, за яким вона стала орендодавцем після прийняття спадщини. Також позивачу стало відомо, що відповідачем, відповідно до внутрішнього наказу № 9 від 23 лютого 2017 року було збільшено розмір орендної плати з 01 січня 2017 року до 6,5% від нормативної грошової оцінки землі. Відповідно до інформації, наданої відділом у Новомосковському районі ГУ Держгеокадастру у Дніпропетровській області, нормативна грошова оцінка земельної ділянки з місцезнаходженням на території Василівської сільської ради станом на 2017, 2018 та 2019 роки становила 108216,00 грн. Тож, на момент звернення до суду, відповідач не виплатив орендну плату у грошовій формі за оренду 2-х земельних ділянок у сумі 42204,24 грн. Позивач вважає, що систематичне невиконання відповідачем свого обов`язку за договором оренди земельної ділянки щодо сплати орендної плати є грубим порушенням прав позивача, оскільки вона не отримала ті блага, на які розраховувала, а тому вважає це достатньою підставою для розірвання договору оренди, оскільки систематичне невиконання відповідачем свого обов`язку порушує принцип добросовісного виконання договірних зобов`язань. 16 грудня 2020 року відповідачем по справі, товариством з обмеженою відповідальністю Агрофірмою «Олімпекс-Агро», подано відзив на позовну заяву, в якому відповідач просить відмовити у задоволенні позовних вимог повністю, виходячи з наступного. Відповідач стверджує, що в повному обсязі виплатив орендну плату в грошовій формі за 2017, 2018 та 2019 роки, оскільки новий власник земельних ділянок повідомив про своє право власності у 2020 році, а також вважає, що поставка соломи до садиби позивача та оранка, культивація земельної ділянки позивача повинні здійснюватись на підставі поданої заяви позивача, що передбачено умовами додаткових угод. Також відповідач вважає необґрунтованим розрахунок гонорару представника позивача. Ухвалою суду від 25 серпня 2020 року прийнято позовну заяву до розгляду в порядку загального позовного провадження, відкрито провадження у справі та призначено підготовче засідання. Ухвалою суду від 12 квітня 2021 року закінчено підготовче провадження у справі та призначено до розгляду по суті. В судовому засіданні представник позивача адвокат Ямковий В.Ф. позов підтримав, з підстав, викладених у ньому, та просив задовольнити позовні вимоги в повному обсязі. В той же час, [PERSON] визнав ту обставину, що орендна плата у грошовій формі за 2019 та 2020 роки була отримана позивачем. В судовому засіданні представник відповідача [PERSON] позовні вимоги не визнав, просив відмовити в задоволенні позову. Також додав, що орендна плата сплачувалась за відомими реквізитами за усі роки, в тому числі і за 2017 та 2018. Суд, вислухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, дійшов до наступного висновку. Суду надано копію свідоцтва про право на спадщину за законом від 05 грудня 2018 року, спадкова справа № 332/2017, відповідно до якого спадкоємцем зазначеного у свідоцтві майна [PERSON] , яка померла [INFO] , є її дочка [PERSON] , [INFO] , реєстраційний номер облікової картки платників податків [NUMBER] (а.с.16). Спадщина за цим свідоцтвом складається з земельної ділянки площею 1,3100 га, кадастровий номер 1223281000:02:012:0037, цільове призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Василівської сільської ради Новомосковського району Дніпропетровської області, належної [PERSON] на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії ІІ-ДП № 041569, виданого 05 липня 2001 року. Судом встановлено, що право власності на земельну ділянку з кадастровим номером 122381000:02:012:0037, площею 1,3100 га, з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, було зареєстроване за [PERSON] в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 05 грудня 2018 року, що підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності з індексним номером 148169407 від 05 грудня 2018 року (а.с.17). Також суду надано копію договору оренди земельної ділянки від 17 грудня 2007 року, що був укладений між [PERSON] та Товариством з обмеженою відповідальністю Агрофірмою «Олімпекс-Агро», який був зареєстрований у Новомосковському державному земельному кадастровому центрі, про що у книзі записів державної реєстрації договорів оренди землі вчинено запис від 02 липня 2008 року за № 04-08-126-02785, відповідно до якого орендодавець [PERSON] передала, а орендар товариство з обмеженою відповідальністю Агрофірма «Олімпекс-Агро» прийняв в оренду земельну ділянку площею 1,3100 га, яка належала орендодавцю на підставі Державного акту про право приватної власності на землю серії ІІ-ДП № 041569 від 05 липня 2001 року (а.с.22-23). Судом встановлено, що 01 листопада 2016 року між [PERSON] та товариством з обмеженою відповідальністю Агрофірмою «Олімпекс-Агро» укладено додаткову угоду до договору оренди земельної ділянки площею 1,3100 га, про викладення договору в цілому в новій редакції (а.с. 24-26). 29 серпня 2017 року вказану додаткову угоду було зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, що підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іншого речового права з індексним номером 148170871 від 05 грудня 2018 року (а.с.18). Також суду було надано копію свідоцтва про право на спадщину за законом від 05 грудня 2018 року спадкова справа № 332/2017, відповідно до якого спадкоємцем зазначеного у свідоцтві майна [PERSON] , яка померла [INFO] , є її дочка [PERSON] , [INFO] , реєстраційний номер облікової картки платників податків [NUMBER] (а.с.19). Спадщина за цим свідоцтвом складається з земельної ділянки площею 2,8900 га, кадастровий номер 1223281000:02:018:0037, цільове призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Василівської сільської ради Новомосковського району Дніпропетровської області, належної померлій [PERSON] на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії ІІ-ДП № 041569, виданого 05 липня 2001 року. Судом встановлено, що право власності на земельну ділянку з кадастровим номером 122381000:02:018:0037, площею 2,8900 га, з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, було зареєстроване за [PERSON] в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 05 грудня 2018 року, що підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності з індексним номером 148187476 від 05 грудня 2018 року (а.с.20). Також суду надано копію договору оренди земельної ділянки від 17 грудня 2007 року, що був укладений між [PERSON] та товариством з обмеженою відповідальністю Агрофірмою «Олімпекс-Агро», який був зареєстрований у Новомосковському державному земельному кадастровому центрі, про що у книзі записів державної реєстрації договорів оренди землі вчинено запис від 02 липня 2008 року за № 04-08-126-02784, відповідно до якого орендодавець [PERSON] передала, а орендар товариство з обмеженою відповідальністю Агрофірма «Олімпекс-Агро» прийняв в оренду земельну ділянку площею 2,8900 га, яка належала орендодавцю на підставі Державного акту про право приватної власності на землю серії ІІ-ДП № 041569 від 05 липня 2001 року (а.с.27-28). Судом встановлено, що 01 листопада 2016 року між [PERSON] та товариством з обмеженою відповідальністю Агрофірмою «Олімпекс-Агро» укладено додаткову угоду до договору оренди земельної ділянки площею 2,8900 га, про викладення договору в цілому в новій редакції (а.с. 29-31). 29 серпня 2017 року вказану додаткову угоду було зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, що підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іншого речового права з індексним номером 148189729 від 05 грудня 2018 року (а.с.33). Відповідно до п. 4.1, 4.2 обох договорів, змінених та доповнених додатковими угодами, орендна плата вноситься орендарем у грошовій формі в розмірі 6,5% від нормативно-грошової оцінки земельної ділянки на момент укладання договору, а також орендар проводить безкоштовну поставку 1 тони соломи до садиби орендодавця, оранку та культивацію присадибної ділянки орендодавця до 0,40 га в територіальних межах орендаря, на підставі попередньої заяви орендодавця. Відповідно до п. 4.6 обох договорів, змінених та доповнених додатковими угодами, орендна плата сплачується орендарем орендодавцю до 31 грудня поточного року. Відповідно до п. 3.1 обох договорів, змінених та доповнених додатковими угодами, договір діє з моменту державної реєстрації права оренди в порядку, передбаченому законодавством, до 31 грудня 2029 року. Відповідно до умов обох договорів, змінених та доповнених додатковими угодами, в разі переходу права власності до інших осіб Договір оренди зберігає чинність для нового власника. Суду надано докази того, що [PERSON] зареєстрована в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно як орендодавець земельної ділянки з кадастровим номером 1223281000:02:012:0037, площею 1,31 га, що підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іншого речового права індексний номер 148170871 від 05 грудня 2018 року (а.с.18), а також як орендодавець земельної ділянки з кадастровим номером 1223281000:02:018:0037, площею 2,89 га, що підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іншого речового права індексний номер 148189729 від 05 грудня 2018 року (а.с. 33). Відповідно до ст. 148-1 Земельного кодексу України, особа, яка набула право власності на земельну ділянку, протягом одного місяця з дня набуття права власності на неї зобов`язана повідомити про це її користувачів із зазначенням: кадастрового номера (за наявності), місця розташування та площі земельної ділянки;найменування (для юридичних осіб), прізвища, ім`я, по батькові (для фізичних осіб) нового власника; місця проживання (знаходження) нового власника, його поштової адреси; платіжних реквізитів (у разі, якщо законом або договором передбачена плата за користування земельною ділянкою у грошовій формі).Повідомлення надсилається користувачу земельної ділянки рекомендованим листом з повідомленням про вручення або вручається йому особисто під розписку. Судом встановлено, що вимогою про погашення заборгованості по орендній платі за № 03-04/19 від 23 квітня 2019 року (а.с. 39-40) Товариство з обмеженою відповідальністю Агрофірма «Олімпекс-Агро» було повідомлене про зміну власника земельної ділянки з зазначенням усієї інформації, передбаченої законодавством. Суду надано копію наказу № 9 від 23 лютого 2017 року (а.с.44), відповідно до якого Товариством з обмеженою відповідальністю «Олімпекс-Агро» установлений з 01 січня 2017 року новий розмір річної орендної плати згідно з укладеними договорами по відділеннях, в тому числі встановлений розмір орендної плати 6,5% від нормативної грошової оцінки для земельних ділянок у відділенні АВОП «Самарське», до якого входить земельна ділянка з кадастровим номером 1223281000:02:012:0037, площею 1,31 га, та земельна ділянка з кадастровим номером 1223281000:02:018:0037, площею 2,89 га, [PERSON] . Судом встановлено, що станом на 2017 та 2018 рік нормативно грошова оцінка земельної ділянки у складі АВОП «Самарське» на території Василівської сільської ради становить 108216,00 грн., що підтверджується листом Відділу у Новомосковському районі Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області за № 438/0/200-18 від 17 квітня 2018 року (а.с.43). У своїй вимогі про погашення заборгованості по орендній платі за № 02-04/19 від 23 квітня 2019 року, позивач [PERSON] просила відповідача товариство з обмеженою відповідальністю Агрофірму «Олімпекс-Агро» погасити заборгованість по орендній платі за 2017, 2018 та 2019 роки, яка не виплачувалась у зв`язку зі смертю [PERSON] , тобто попереднього власника земельної ділянки. Між тим, подані суду відомість про виплату грошей за 208 лютого 2017 року (а.с. 83), відомість про виплату грошей за 20 липня 2017 року (а.с. 84), а також платіжне доручення про перерахування орендної плати за 2019 рік свідчать про виконання орендарем своїх зобов`язань за договором оренди в частині виплати орендної плати у грошовій формі. Між тим, суду не надано доказів виплати орендної плати у відробітковій та натуральній формі за обома договорами, розмір цих видів орендної плати, визначених позивачем у позові, відповідачем не спростований. До правовідносин, що виникли між сторонами, суд вважає за необхідне застосувати наступні норми закону. Відповідно до статті 1 Закону України «Про оренду землі» оренда землі це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності. Згідно зі статтею 13 Закону України «Про оренду землі» договір оренди землі це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства. У статті 21 Закону України «Про оренду землі» передбачено, що орендна плата за землюце платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою згідно з договором оренди землі. Розмір, умови і строки внесення орендної плати за землю встановлюються за згодою сторін у договорі оренди. За положеннями статті 24 Закону України Про оренду землі» орендодавець має право вимагати від орендаря своєчасного внесення орендної плати. Частиною першою статті 32 Закону України «Про оренду землі» передбачено, що на вимогу однієї зі сторін договір оренди землі може бути достроково розірваний за рішенням суду в разі невиконання сторонами обов`язків, передбачених статтями 24 і 25 цього Закону та умовами договору, в разі випадкового знищення чи пошкодження об`єкта оренди, яке істотно перешкоджає передбаченому договором використанню земельної ділянки, а також на підставах, визначенихЗК України та іншими законами України. Отже, згідно зі статтями 13, 15, 21 Закону України«Про оренду землі`основною метою договору оренди земельної ділянки та одним з визначальних прав орендодавця є своєчасне отримання останнім орендної плати у встановленому розмірі. У разі систематичної несплати орендної плати за користування земельною ділянкою, тобто систематичне порушення договору оренди земельної ділянки може бути підставою для розірвання такого договору. Відповідно до частини другоїстатті 651 ЦК Українидоговір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених законом або договором. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору. Аналіз зазначених норм дає підстави для висновку, що вказані положення закону, які регулюють спірні відносини, вимагають саме систематичної (два та більше випадків) несплати орендної плати, передбаченої договором, як підстави для розірвання договору оренди земельної ділянки, що також є істотним порушенням умов договору, оскільки позбавляє позивача можливості отримати гарантовані договором кошти за те, що її земельну ділянку використовує інша особа. Таким чином, при вирішенні питання щодо розірвання договору оренди з підстави, передбаченої пунктом д) частини першоїстатті 141 ЗК України, застосуванню також підлягають положення частини другоїстатті 651 ЦК України, згідно якої необхідна наявність істотного порушення стороною договору. Відповідно достатті 526 ЦК Українизобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цьогоКодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких вимог та умоввідповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ізстаттею 629 ЦК Українидоговір є обов`язковим для виконання сторонами. Тлумачення статті 629 ЦК Українисвідчить, що в ній закріплено один із фундаментів на якому базується цивільне правообов`язковість договору. Тобто з укладенням договору та виникненням зобов`язання його сторони набувають обов`язки (а не лише суб`єктивні права), які вони мають виконувати. Не виконання обов`язків, встановлених договором, може відбуватися при: (1) розірванні договору за взаємною домовленістю сторін; (2) розірванні договору в судовому порядку; (3) відмові від договору в односторонньому порядку у випадках, передбачених договором та законом; (4) припинення зобов`язання на підставах, що містяться вглаві 50 ЦК України; (5) недійсності договору (нікчемності договору або визнання його недійсним на підставі рішення суду). Аналогічний висновок зроблений у постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної Палати Касаційного цивільного суду від 23.01.2019 року у справі № 355/385/17. Відповідно до пункту «д» частини першоїстатті 141 ЗК Українипідставою для припинення права користування земельною ділянкою є систематична несплата орендної плати. Згідно зістаттею 610 ЦК Українипорушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до частини четвертоїстатті 263 ЦПК Українипри виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. У постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної Палати Касаційного цивільного суду від 06.03.2019 року у справі № 183/262/17(провадження № 61-41932сво18) зроблено висновок, що частинами першою і другоюстатті 651 ЦК Українипередбачено, що зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору. Підставою для розірвання договору оренди землі є систематична несплата орендної плати (два та більше випадки). При цьому, систематична сплата орендної плати не у повному обсязі, визначеному договором, тобто як невиконання, так і неналежне виконання умов договору, є підставою для розірвання такого договору, оскільки згідно зістаттею 526 ЦК Українизобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цьогоКодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимогвідповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Як убачається з матеріалів справи, не спростовано відповідачем, Договором оренди землі передбачено, що за кожен рік використання землі Орендар виплачує орендну плату до 31 грудня кожного календарного року. Судом встановлено, що до звернення позивача до суду з цим позовом відповідач протягом 2017-2019 років допускав прострочення виплати орендної плати за договором оренди землі. Таким чином, суд приходить до висновку, що сплата орендної плати є істотною умовою договору оренди, а позивач не отримав того, на що він розраховував при укладанні договору. Крім того, неналежне виконання умов договору, а саме невиконання обов`язку зі сплати орендної плати у встановлені договором оренди строки також є порушенням умов договору оренди земельної ділянки, яке дає право орендодавцю вимагати розірвання такого договору, оскільки згідно зістаттею 526 ЦК Українизобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цьогоКодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимогвідповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Сам факт систематичного порушення умов договору оренди земельної ділянки щодо своєчасної сплати орендної плати є підставою для розірвання такого договору. Вирішуючи позов в частині виплати орендної плати у вигляді оранки та культивації земельної ділянки позивача, а також поставки соломи до садиби позивача, суд, крім зазначених вище норм законів, керується наступними нормами. Відповідно до ч. 2 ст. 76 ЦПК України, докази встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами, висновками експертів, показаннями свідків. Відповідно до ст. 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Відповідно до ст. 78 ЦПК України, судне бередо увагидокази,які одержаніз порушеннямпорядку,встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Відповідно до ч. 1ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. У відповідності до вимог ст. 82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Відповідно до п. 2.2 Договору, зміненого та доповненого додатковою угодою, за користування вказаною в Договорі земельною ділянкою Орендар нараховує Орендодавцю щороку орендну плату у грошовій формі у розмірі 2 (двох) відсотків від грошової оцінки землі, що становить 656,00 грн., а також проводить безкоштовне завезення соломи до садиби Орендодавця, оранку та культивацію присадибної ділянки Орендодавця до 0,40 га. Орендар відшкодовує витрати на поховання. У випадку прийняття відповідними державними органами нормативних документів про підвищення вартості орендної плати за земельну ділянку, Орендар також повинен підняти вартість орендної плати та внести відповідні зміни в Договір оренди земельної ділянки. В силу ст. 82 ЦПК України, позивачем доведено, відповідачем не спростовано, що в період з 2017 по 2019 рік оранка та культивація присадибної земельної ділянки позивача розміром 0,40 га, відповідачем взагалі не проводилась, як і не поставлялася солома до садиби позивача чи спадкодавця, грошова компенсація також не виплачувалася. Вирішуючи питання щодо умов договору про оранку, культивацію присадибної ділянки, а також щодо поставки соломи, суд керується наступними нормами закону. За ст. 21, 22 Закону України «Про оренду землі», в редакції, чинній на момент укладання Договору, Орендна плата за землю - це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою. Розмір, форма і строки внесення орендної плати за землю встановлюються за згодою сторін у договорі оренди (крім строків внесення орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності, які встановлюються відповідно до Податкового кодексу України. Обчислення розміру орендної плати за землю здійснюється з урахуванням індексів інфляції, якщо інше не передбачено договором оренди. Орендна плата може справлятися у грошовій, натуральній та відробітковій (надання послуг орендодавцю) формах. Сторони можуть передбачити в договорі оренди поєднання різних форм орендної плати. Орендна плата за земельні частки (паї) встановлюється, як правило, у грошовій формі. За добровільним рішенням власника земельної частки (паю) орендна плата за земельні частки (паї) може встановлюватися у натуральній формі. Внесення орендної плати оформлюється письмово, за винятком перерахування коштів через фінансові установи. Як зазначалося вище, обидва Договори оренди землі визначають три основні складові орендної плати, якими є: орендна плата у грошовій формі; безкоштовне завезення соломи до садиби Орендодавця, оранка та культивація присадибної ділянки Орендодавця до 0,40 га на рік. Таким чином сторони укладаючи договори оренди визначили усі три форми орендної плати: грошову, натуральну та відробіткову, які є самостійними формами та підлягають виплаті. П.3 ч.1 ст.3 ЦК України визначає однією з загальних засад цивільного законодавства - свободу договору. Сторони мають право укласти договір, який не передбачений актами цивільного законодавства, але відповідає загальним засадам цивільного законодавства. Сторони мають право врегулювати у договорі, який передбачений актами цивільного законодавства, свої відносини, які не врегульовані цими актами. Сторони в договорі можуть відступити від положень актів цивільного законодавства і врегулювати свої відносини на власний розсуд. Сторони в договорі не можуть відступити від положень актів цивільного законодавства, якщо в цих актах прямо вказано про це, а також у разі, якщо обов`язковість для сторін положень актів цивільного законодавства випливає з їх змісту або із суті відносин між сторонами (ч.ч.1-3 ст.6 ЦК України). Ч.1 ст.14 ЦК України визначає, що цивільні обов`язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства. Ст.628 ЦК України визначено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Згідно зі ст.629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами. Системний аналіз наведених вище норм закону, дає суду підстави для розірвання договору оренди, в тому числі, в зв`язку з систематичною несплатою відповідачем орендної плати, визначеної договором у формі оранки та культивації присадибної ділянки Орендодавця, безкоштовної поставки соломи до садиби позивача. Суду, в силу ст. 81 ЦПК України, не надано належних та допустимих доказів виконання відповідачем таких істотних умов договору. Таким чином, суд приходить до висновку про систематичну несплату визначеної Договором орендної плати в частині оранки та культивації земельної ділянки, поставки соломи, що також являється підставою для задоволення позову в цій частині та розірвання договору оренди, укладеного між сторонами. Вирішуючи питання щодо стягнення судових витрат, суд керується наступними нормами процесуального закону. Так, статтею 133ЦПК України встановлено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать в тому числі витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи. У відповідності до приписів ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, у разі задоволення позову покладаються на відповідача. Згідно до положень ч.ч.1-4 ст.137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Відповідно ч.ч.1,2 ст.30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. Разом з тим склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані наступні документи: договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.) документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). При цьому недопустимими є документи, які не відповідають встановленим вимог. В матеріалах справи міститься попередній розрахунок надання послуг адвокатом на суму 14000 грн. (а.с. 49), а також містяться докази понесених позивачем витрат по оплаті судового збору у розмірі 2522,40 грн. (а.с. 1). Однак, суд вважає неможливим стягнення з відповідача усієї суми витрат на правничу допомогу та судового збору, оскільки вимоги позивача про стягнення заборгованості за договорами оренди не підлягають задоволенню. Враховуючи вказане, суд вважає за необхідне стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю Агрофірми «Олімпекс-Агро» на користь [PERSON] витрати по оплаті судового збору у розмірі 1681,60 грн., та витрати на правничу допомогу у розмірі 7000 грн.

Outcome: partial