Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-01 00:00:00

19 лютого 2020 року [PERSON] звернулася до Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області з позовом до [PERSON] , за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору - [PERSON] про стягнення аліментів на утримання повнолітнього сина, який продовжує навчання, в обґрунтування якого зазначила, що перебувала у зареєстрованому шлюбу з відповідачем. Від шлюбу мають спільну дитину [PERSON] , [INFO] . У подальшому шлюб між сторонами було розірвано та на підставі судового наказу виданого Центрально-Міського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 30.09.2019 року, з відповідача стягувались аліменти на утримання дитини до досягнення повноліття. На теперішній час син [PERSON] досяг повноліття та навчається у Криворізькому національному університеті, на денній формі навчання. Відповідач добровільної матеріальної допомоги на утримання повнолітнього сина не надає, хоча має таку можливість, є працездатною особою. Враховуючи викладене, позивач просить стягнути з відповідача аліменти на утримання повнолітнього сина, який продовжує навчання, щомісячно у розмірі 1/4 частини доходу відповідача, до закінчення навчання, але не більше ніж до досягнення 23 років. Позивач, відповідно до ч. 1 ст. 276 ЦПК України, у позові просила здійснити розгляд справи в порядку спрощеного провадження. Відповідач про розгляд справи в порядку спрощеного провадження без виклику сторін, судом повідомлявся належним чином, про що свідчить лист повідомлення суду вих. №12982 від 10.08.2020, але відповідно до ч. 4 ст. 277 ЦПК України, в установлений судом строк не подав до суду заяву із запереченнями проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, також не подав до суду відзив на позовну заяву. Третя особа про розгляд справи в порядку спрощеного провадження без виклику сторін, судом повідомлявся належним чином, відповідно до вимог ЦПК України, письмових пояснень по суті справи до суду не надав. У зв`язку з чим, на підставі ч. 5 ст. 279 ЦПК України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази за внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на повному, всебічному та об`єктивному дослідженні обставин справи, дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення позову, виходячи з наступного. Судом встановлено, що [INFO] народився [PERSON] , батьком якого у свідоцтві про народження зазначено [PERSON] (відповідач), а матір`ю [PERSON] (позивач) зазначена обставина підтверджується свідоцтвом про народження [NUMBER] (а.с. 9). На теперішній час спільна дитина сторін - [PERSON] є повнолітнім та відповідно до довідки №01/21-20259 від 13.02.2020 є студентом 1 курсу, групи МТ-19-1, гірничо-металургійного факультету, денної форми навчання, за державним замовленням. Термін навчання за рівнем освіти бакалавр становить 3 роки 10 місяців, з 01.09.2019 по 30.06.2023. (а.с. 10). Дитина проживає разом з позивачем, що підтверджується Витягом з Єдиного державного демографічного реєстру щодо реєстрації місця проживання №1231-695064-2017 від 09.08.2017 (а.с. 8). [PERSON] потребує матеріальної допомоги у зв`язку з навчанням з боку батька, оскільки власних доходів не має, перебуває на утриманні матері, не в змозі самостійно утримувати себе та забезпечувати витрати на проїзд, харчування та предмети першої необхідності. Відповідач добровільної матеріальної допомоги не надає, до того ж має заборгованість зі сплати аліментів за минулий період, які стягувались на підставі судового наказу виданого Центрально-Міського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 30.09.2019 року, що підтверджується розрахунком заборгованості зі сплати аліментів (а.с. 14) Згідно зі ст. 141 СК України, мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою; розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Частиною третьою ст. 181 СК України, передбачено, що за рішенням суду грошові кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються в частці від доходу його матері, батька та (або) у твердій грошовій сумі, розмір яких визначається судом. При визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини, стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, сина, дочки, інші обставини, що мають істотне значення, що передбачено ст. 182 Сімейного кодексу України. Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Згідно зі ст. 199 СК України, якщо повнолітня дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх, але не більш ніж до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. В пункті 17 постанови Пленуму ВСУ від 15.05.2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» роз`яснено, що за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Відповідно до ст. 3 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року (яка була ратифікована Постановою Верховної Ради України №789-XII від 27 лютого 1991 року і набула чинності для України 27 вересня 1991 року), в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Враховуючи викладене, суд вважає вимоги позивача обґрунтованими та таким, що підлягають задоволенню у повному обсязі, тому з урахуванням матеріального положення сторін, враховуючи, що відповідач є здоровою та працездатною особою, а його повнолітній син потребує допомоги у зв`язку із навчанням, вважає можливим стягнути з відповідача аліменти на утримання сина, який продовжує навчання, в розмірі 1/4 частини від доходу(заробітку) відповідача, щомісячно, на період навчання сина, але не більш ніж до досягнення сином двадцяти трьох років. Відповідно до вимог статті 5 Закону України «Про судовий збір» та положень статті 141 ЦПК України, позивач звільнений від сплати судового збору при звернені з даним позовом до суду, тому з відповідача в дохід держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 840,80 грн. Рішення суду в частині стягнення аліментів на утримання дитини за один місяць згідно із положеннями статті 430 ЦПК України підлягає негайному виконанню. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved