Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-27 00:00:00

20.10.2016 року до Голосіївського районного суду м. Києва звернувся [PERSON] з позовом до [PERSON], треті особи: Служба у справах дітей Голосіївської районної в м. Києві державної адміністрації, [PERSON] про розірвання шлюбу та визначення місця проживання дітей. В обґрунтування позову зазначив, що з 13.08.2010 року між ним та відповідачем було укладено шлюб, зареєстрований відділом РАЦС Дніпровського районного управління юстиції у м. Києві, актовий запис № 1248. Під час дошлюбних відносин у нього з відповідачем народилася спільна дитина - малолітня [PERSON], [INFO], а від шлюбу - малолітній син [PERSON], [INFO]. Спільне життя з відповідачем не склалося через відсутність взаєморозуміння, різні погляди на сімейні відносини та сімейні обов'язки з ведення спільного господарства та виховання дітей, а також з огляду на проблеми з психічним станом здоров'я відповідача, яка періодично проходить лікування та перебуває на обліку в Київському психоневрологічному диспансері № 2. Також вказує, що спільне ведення господарства та фактичні шлюбні відносини між ним та відповідачем припинено з липня 2015 року. З огляду на викладене, оскільки подальше спільне проживання з відповідачем позивач не вважає можливим, просив шлюб, зареєстрований між ними, розірвати. Крім того,зважаючи, що станом на дату звернення з позовною заявою до суду між ним та відповідачем не досягнуто згоди щодо визначення місця проживання спільних дітей, які після фактичного припинення шлюбних відносин залишилися проживати з ним, просив також визначити місце проживання з батьком - [PERSON]. Протокольною ухвалою суду від 13.12.2016 року до участі в справі як третю особу залучено Орган опіки та піклування Печерської районної в м. Києві державної адміністрації. Позивач [PERSON] надав суду заяву, відповідно до якої просив проводити розгляду за його відсутності, додатково зазначив, що заявлені вимоги підтримує в повному обсязі та просить позов задовольнити. Відповідач [PERSON] надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, додатково зазначила, що позовні вимоги визнає та не заперечує проти задоволення позову. Представник третьої особи Органу опіки та піклування Голосіївської районної в м. Києва державної адміністрації надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності. Представник третьої особи Органу опіки та піклування Печерської районної в м. Києві державної адміністрації надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, з урахуванням Висновку про визначення місця проживання малолітніх дітей № 105/01-449/в-12 від 23.02.2017 року. Третя особа [PERSON] в судове засідання не з'явилася, про дату та час розгляду справи повідомлялася належним чином у встановленому законом порядку. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом достовірно встановлено, що 13.08.2010 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпровського районного управління юстиції у м. Києві було зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON], актовий запис № 1248, що підтверджується Свідоцтвом про шлюб Серія [NUMBER] (а.с. 7). Також судом встановлено, що сторони мають двох спільних дітей - малолітню [PERSON], [INFO], що підтверджується Свідоцтвом про народження Серія [NUMBER], виданим Дніпровським районним у місті Києві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у місті Києві (а.с. 8), а також малолітнього [PERSON], [INFO], що підтверджується Свідоцтвом про народження Серія [NUMBER], виданим Відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпровського районного управління юстиції у м. Києві (а.с. 9) Як вбачається іі змісту позову, з липня 2015 року позивач та відповідач проживають окремо, ведуть роздільне господарство, мають роздільний бюджет, шлюбні відносини між ними фактично припинено, збереження сім'ї не бажають та не вважають можливим. В силу ст. 112 Сімейного Кодексу України, шлюб розривається, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхньої дитини, що мають істотне значення. Згідно ч. 2 ст. 114 СК України, у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. За таких обставин, у суду немає підстав для вжиття додаткових заходів для примирення подружжя, оскільки це буде суперечити моральним засадам суспільства і інтересам одного з подружжя, а тому відповідно до ст. 112 Сімейного Кодексу України такий шлюб розривається судом. Стосовно позовної вимоги про визначення місця проживання спільних малолітніх дітей, суд зазначає наступне. Як вбачається з позовної заяви після фактичного припинення між сторонами шлюбних відносин, малолітні діти позивача та відповідача залишилися проживати з батьком [PERSON] Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 3 Конвенції ООН про права дитини - в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Держави-учасниці зобов'язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов'язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів. Відповідно до ч. 2 ст. 6 Конвенції ООН про права дитини Держави-учасниці забезпечують у максимально можливій мірі виживання та здоровий розвиток дитини. Відповідно до ч. ч. 1 ст. 161 СК України якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом . Відповідно до ч. ч. 2, 3 ст. 150 СК України батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов'язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Відповідно до ч. 2 ст. 161 СК України орган опіки та піклування або суд не можуть передати дитину для проживання з тим із батьків, хто не має самостійного доходу, зловживає спиртними напоями або наркотичними засобами, своєю аморальною поведінкою може зашкодити розвиткові дитини. Як встановлено судом з позовної заяви та додатків до неї, позивач [PERSON] має зареєстроване місце проживання в [ADDRESS], працевлаштований Ав Т «Райффайзен Банк Аваль» з 24.06.2009 року та обіймає посаду провідного економіста відділу супроводження карткових та роздрібних продуктів управління підтримки карткового та роздрібного бізнесу департаменту операційного сервісу, а отже має стабільний дохід. Згідно Висновку про визначення місця проживання малолітніх дітей № 105/01-449/В-12 від 23.02.2017 року, Печерська районна в м. Києві державна адміністрація як орган опіки та піклування вважає за доцільне визначити місце проживання малолітніх - [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], з їх батьком - [PERSON] . Таким чином, судом встановлено, що позивач [PERSON] має стабільний самостійний дохід, проживає з малолітніми дітьми, ним за місцем проживання створено всі необхідні умови для проживання, навчання та розвитку дітей. Водночас, відповідач [PERSON] надала суду заяву про визнання вимог позову, в тому числі і щодо визначення місця проживання дітей з батьком. Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. За таких обставин, беручи до уваги Висновок органу опіки та піклування Печерської районної в м. Києві державної адміністрації, суд приходить до висновку, що позовні вимоги щодо визначення місця проживання малолітніх дітей з батьком є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Крім того, на підставі ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сума сплаченого судового збору в розмірі 1102,40 грн. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved