Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-11 00:00:00

19 січня 2018 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до ПАТ «Облтеплокомуненерго», в якому просить: визнати дії відповідача щодо завищення нарахування йому витрат на оплату теплової енергії на опалення місць загального користування за адресою [ADDRESS] у період з жовтня 2016 року по квітень 2017 року у сумі 4103,04 гривень неправомірними; зобов'язати відповідача здійснити перерахунок витрат теплової енергії на опалення місць загального користування за адресою [ADDRESS] у період з жовтня 2016 року по квітень 2017 року відповідно до Методики розрахунку кількості теплоти, спожитої на опалення місць загального користування багатоквартирних будинків, та визначення плати за їх опалення, затвердженої Наказом Міністерства будівництва, архітектури та житлово-комунального господарства від 31.10.2006 року №359. Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що він є власником квартири за адресою [ADDRESS] і споживачем житлово-комунальних послуг з теплопостачання, які надає ПАТ «Облтеплокомуненерго». У житловому будинку [ADDRESS] встановлено будинковий засіб обліку теплової енергії, а у квартирі [NUMBER] квартирний лічильник обліку теплової енергії. Пояснює, що у період з жовтня 2016 року по квітень 2017 року відповідач за опалення місць загального користування здійснював наступні нарахування: 1. Згідно квитанції за надані послуги ПАТ «ОБЛТЕПЛОКОМУНЕНЕРГО» за листопад 2016 року ( період з 26.10.2016 року по 23.11.2016 року) до сплати за опалення місць загального користування було виставлено 755,92 грн. 2. Згідно квитанції за надані послуги ПАТ «ОБЛТЕПЛОКОМУНЕНЕРГО» за грудень 2016 року ( період з 24.11.2016 року по 21.12.2016 року) до сплати за опалення місць загального користування було виставлено 669,16 грн. 3. Згідно квитанції за надані послуги ПАТ «ОБЛТЕПЛОКОМУНЕНЕРГО» за січень 2017 року ( період з 22.12.2016 року по 24.01.2017 року) до сплати за опалення місць загального користування було виставлено 1002,46 грн. 4. Згідно квитанції за надані послуги ПАТ «ОБЛТЕПЛОКОМУНЕНЕРГО» за лютий 2017 року( період з 25.01.2017 року по 22.02.2017 року) до сплати за опалення місць загального користування було виставлено 938,71 грн. 5. Згідно квитанції за надані послуги ПАТ «ОБЛТЕПЛОКОМУНЕНЕРЕО» за березень 2017 року( період з 23.02.2017 року по 22.03.2017 року) до сплати за опалення місць загального користування було виставлено 564,88 грн. 6. Згідно квитанції за надані послуги ПАТ «ОБЛТЕПЛОКОМУНЕНЕРГО» за квітень 2017 року ( період з 23.03.2017 року по 03.04.2017 року) до сплати за опалення місць загального користування було виставлено 171,91грн. Зазначає, що порядок визначення витрат теплової енергії на опалення місць загального користування у багатоквартирних житлових будинках для встановлення розміру плати за неї споживачами регулюється Методикою розрахунку кількості теплоти, спожитої на опалення місць загального користування багатоквартирних будинків, та визначення плати за їх опалення, затвердженою наказом Міністерства будівництва, архітектури та житлово-комунального господарства України від 31.10.2006 № 359. У розрахунку витрат на опалення місць загального користування, що наданий відповідачем у листі за вих. № 1864-Т від 04.09.2017 року окремо не визначається загальна кількість теплової енергії на опалення місць загального користування, що є порушенням п. 1.4. Методики, в якому зазначено, що «кількість теплової енергії на опалення МЗК окремо не визначається, а входить до загальної кількості теплової енергії, виставленої до плати за опалення у таких випадках: якщо в багатоквартирному будинку незалежно від наявності або відсутності загальнобудинкового обліку теплової енергії відсутні суб'єкти господарювання, помешкання з індивідуальним опаленням, усі житлові квартири не обладнані приладами обліку витрат теплової енергії на опалення». Пункт 2.1.4. Методики вказує, що у разі часткового оснащення приміщень споживачів приладами обліку теплової енергії та відсутності приладів обліку теплової енергії на МЗК витрати теплової енергії на опалення МЗК визначається розрахунком за формулами, наведеними в пункті 2.1. В той же час п.2.1.4. Методики наводить формулу за якою визначається загальна кількість теплової енергії на опалення МЗК, а саме: Загальна кількість теплової енергії на опалення МЗК визначається за формулою: Qмзк = SQмзк + Qвтр, де: SQмзк - кількість теплової енергії на опалення окремого к-того приміщення МЗК (в Гкал); Qвтр - втрати теплової енергії розподільчими трубопроводами системи опалення будинку, прокладеними в підвалі або на горищі. Саме SQ MЗK визначається за формулами 2.4, 2.5. та 2.6, що зазначені у п. 2.1.4 Методики. У випадку наявності проектних даних щодо теплової потужності системи опалення кожного МЗК за формулою 2.4. У разі відсутності проектних даних для будинку виконується розрахунок за усередненим питомим тепло споживанням на 1 кв. м кожного типу приміщень МЗК, що зазначені у Таблиці 1 Методики з застосуванням формул 2.5 (для визначення кількості теплової енергії на опалення МЗК на рік) та 2.6. (для визначення кількості теплової енергії на опалення МЗК на місяць). Стверджує, що зазначені пункти 2.1. та 2.1.4. Методики при розрахунку витрат теплової енергії на опалення МЗК будинку [ADDRESS] відповідачем застосовано не було, а отже подальше застосування ним п. 2.2.1. і 2.2.2. Методики при розподілу визначених величин теплової енергії між окремими помешканнями будинку не є правомірним, оскільки одна із вихідних даних розрахована не у відповідності із зазначеною у Методиці формулою. Таким чином вважає, що дії відповідача щодо нарахування йому витрат та оплати теплової енергії на опалення місць загального користування з жовтня 2016 року по лютий 2017 року є неправомірними і порушують його права як споживача житлово-комунальних послуг. Представник позивача у судовому засіданні позов підтримала та просила його задовольнити, з підстав, зазначених у позовній заяві. Представник відповідача у судовому засіданні позов не визнав і в його задоволенні просив відмовити з підстав, зазначених у відзиві на позовну заяву (а.с. 33-35). Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що [PERSON] є споживачем послуг з централізованого опалення, як наймач (власник) квартири [ADDRESS], які надає ПАТ «Облтеплокомуненерго». Квартира позивача обладнана квартирним засобом обліку теплової енергії. Також, будинок [ADDRESS] обладнано будинковим засобом обліку теплової енергії. Дані обставини сторонами визнаються (а.с. 1, 34). Відповідно до пункту 2.1.4 Методики розрахунку кількості теплоти, спожитої на опалення місць загального користування багатоквартирних будинків та визначення плати за їх опалення, затвердженої наказом Міністерства будівництва, архітектури та житлово-комунального господарства України від 31.10.2006 № 359 (далі - Методика), у разі часткового оснащення приміщень споживачів приладами обліку теплової енергії та відсутності приладів обліку теплової енергії місць загального користування (далі - МЗК) витрати теплової енергії на опалення МЗК визначаються розрахунком за формулою Qмзк = SQмзк + Qвтр, де: SQмзк - кількість теплової енергії на опалення окремого к-того приміщення МЗК (в Гкал); Qвтр - втрати теплової енергії розподільчими трубопроводами системи опалення будинку, прокладеними в підвалі або на горищі. Наданий відповідачем розрахунок і приєднані позивачем до справи квитанції про оплату послуг теплопостачання (а. с. 7-8, 9-14) свідчать про те, що визначення відповідачем вартості теплової енергії на опалення МЗК здійснюється з урахуванням утрат теплової енергії розподільчими трубопроводами системи опалення будинку, прокладеними в підвалі або на горищі, що відповідає вимогам пункту 2.1.4 Методики. За таких обставин, суд приходить до висновку, що дії відповідача щодо нарахування позивачу витрат та оплати теплової енергії на опалення місць загального користування з жовтня 2016 року по лютий 2017 року є правомірним, що відповідачем жодними доказами не спростовано, зокрема, іншого розрахунку витрат теплової енергії суду не надано, а тому пред'явлений позов задоволенню не підлягає. На підставі наведеного,

Outcome: dismissed