Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-02 00:00:00

20 липня 2016 року [PERSON] звернувся до суду з даним позовом в якому зазначає, що 16 жовтня 1999 року зареєстрував шлюб із [PERSON], який 28 січня 2005 року було розірвано. За час шлюбу у них 30 травня 2000 року народилася дочка [PERSON]. 06 грудня 2004 року між ним та відповідачем був укладений договір між батьками про сплату аліментів на дитину, згідно якого він зобовязувався щомісячно сплачувати [PERSON] аліменти по 531 грн. на утримання дочки. Вважає, що пункт 13 вказаного договору, згідно якого він зобовязаний проводити повну оплату дочки у коледжі або у вищому учбовому закладі до його закінчення, відповідач попросила внести приватного нотаріуса у договір зловживаючи його довірою, у звязку з чим в цій частині договір має бути змінений, оскільки [PERSON] зобовязана також брати участь у додаткових витратах на дитину, які необхідні для її розвитку. У звязку з наведеним, уточнивши позовні вимоги, просить внести зміни у п. 13 договору між батьками про сплату аліментів на дитину, передбачивши, що батьки у рівних частинах проводять оплату навчання дочки [PERSON] у вітчизняних коледжі або ВУЗах до досягнення нею 23 років. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав повністю з підстав, зазначених в позовній заяві та пояснив, що у п. 13 укладеного між сторонами договору відсутнє уточнення віку дитини, впродовж якого вона має закінчити ВУЗ і не зазначено, що оплата буде проводитися за навчання у вітчизняних ВУЗах. Просить позов задовольнити. Представник відповідача позов не визнав та пояснив, що позивач, підписуючи довір, ознайомився із його змістом і був обізнаний про те, що повинен утримувати дочку в разі її навчання до закінчення такого навчання, а тому підстав для задоволення позову немає. Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши наявні у справі докази, суд дійшов висновку, що позов підлягає до часткового задоволення. Відповідно до ст. 181 ч. 1 СК способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. Згідно ст. 189 ч. 1 СК України батьки мають право укласти договір про сплату аліментів на дитину, у якому визначити розмір та строки виплати. Умови договору не можуть порушувати права дитини, які встановлені цим Кодексом. Судом установлено, що сторонами 06 грудня 2004 року було укладено договір між батьками про сплату аліментів на дитину (а.с. 6). Як убачається із цього договору сторони встановили розмір, строки та порядок виплати аліментів на утримання дочки [PERSON]. Пунктом 13 вказаного договору передбачено, що якщо дочка після закінчення школи продовжить навчання в коледжі або у вищому учбовому закладі із платною формою навчання, [PERSON] зобовязується проводити повну оплату цього навчання і до його закінчення. Згідно ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини. В силу ст. 199 ч. 1 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Аналізуючи вказані норми закону суд дійшов висновку, що не встановлення у пункті 13 укладеного між сторонами договору віку дитини до якого будуть стягуватися аліменти на її утримання в разі її навчання після закінчення школи, а також те, що таке утримання оплату навчання, згідно цього пункту зобовязаний проводити лише позивач, є порушенням прав останнього щодо дитини, які підлягають захисту. Твердження позивача про те, що вищевказаний договір він підписував не читаючи його, суд не бере до уваги, оскільки це не є підставою для внесення змін до нього. Таким чином суд вважає, що для відновлення порушених прав позивача, забезпечення рівності прав та обов'язків сторін щодо їх дочки [PERSON] в разі продовження нею навчання в коледжі або у вищому учбовому закладі із платною формою навчання після закінчення школи, слід внести зміни у пункт 13 укладеного договору, де передбачити, що батьки в рівних частках проводять оплату навчання дочки [PERSON] в українських коледжі або вищому учбовому закладі до досягнення нею 23 років.

Outcome: partial