Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-11 00:00:00

21.09.2020 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про усунення перешкод у здійсненні права власності та зобов`язання вчинити певні дії. Відповідно до Протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 21.09.2020 року головуючим суддею по справі визначено суддю Пелиха О.О. Ухвалою судді Старобільського районного суду Луганської області Пелиха О.О. від 23.10.2020 року було відкрито провадження у зазначеній цивільній справі за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання. 12 січня 2021 року суддею Старобільського районного суду Пелихом О.О. по цій справі заявлено про самовідвід. Ухвалою Старобільського районного суду Луганської області від 12.01.2021 року, у вказаній цивільній справі задоволено заяву судді Пелиха О.О. про самовідвід. Розпорядженням керівника апарату Старобільського районного суду Луганської області І.В. Нещерета № 2 від 15.01.2021 року цивільну справу призначено до повторного автоматичного розподілу судових справ у зв`язку із задоволенням самовідводу судді Старобільського районного суду Луганської області Пелиха О.О. Згідно з Протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 15 січня 2021 року, головуючим у вказаній цивільній справі визначено суддю Рукас О.В. Ухвалою суду від 15.01.2021 року справу прийнято до провадження та призначено підготовче судове засідання. 26.01.2021 року справу призначено до розгляду у судовому засіданні на 04.02.2020 року об 11 год. 00 хв. у приміщенні Старобільського районного суду Луганської області. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначила, що вонає власницею будинку [ADDRESS] . Відповідач [PERSON] є її колишнім чоловіком. На підставі рішення Старобільського районного суду Луганської області від 11 серпня 2016 року (справа № 431/3052/16-ц) шлюб між ними розірвано. Увесь час, з моменту розірвання шлюбу та дотепер відповідач [PERSON] , постійно, на її погляд незаконно, проникає до її домоволодіння, шляхом підбору ключів заходить до будинку, господарських будівель та споруд, мотивуючи свої дії тим, що він забирає свої речі, вже чотири роки. Позивач зазначає, що ці його незаконні дії відбуваються в той час, коли в будинку нікого немає, тобто таємно. Після відвідувань відповідача її домоволодіння, вона не може потрапити до будинку та господарських приміщень, оскільки замки зіпсовані. З приводу незаконних дій відповідача [PERSON] , вона неодноразово зверталася до правоохоронних органів, що підтверджується відповідями посадових осіб даних на її ім`я від 20.06.2017 року, 19.12.2017 року, 06.08.2020 року, однак представники правоохоронних органів відсилають її до суду для вирішення цього питання, посилаючись на те, що в даному випадку вбачаються цивільні правовідносини. Вважає, що дії [PERSON] порушують її право на володіння та користування належним їй на праві власності майном, а саме будинком [ADDRESS] , тому просить суд, зобов`язати відповідача [PERSON] , усунути перешкоди у користуванні нею будинком [ADDRESS] шляхом заборони відповідачу [PERSON] відвідувати будинок, господарські будівлі і споруди, а також подвір`я, що розташовані за адресою [ADDRESS] . Відповідач [PERSON] надав суду відзив на позовну заяву, в якому зазначив, що надані суду у якості доказів відповіді Старобільського відділу поліції містять лише інформацію стосовно словесної сварки та проведеної з відповідачем, [PERSON] профілактичної бесіди про недопущення ним в подальшому правопорушень. Також вказані відповіді містять інформацію стосовно повної відсутності спричинення будь - кому матеріальних збитків. Будь - яких інших доказів позовна заява не містить. Вважає позовну заяву необґрунтованою та безпідставною. Зазначає, що позивач у позові вказує на відсутність змоги потрапити до свого домоволодіння через пошкодження та зіпсування дверних замків, що в результаті спричинює їй перешкоди у володінні та користуванні її домоволодінням, однак відповіді Старобільського ВП ГУНП в Луганській області від 20 червня 2017 року, 19 грудня 2017 року, які позивач надає уякості доказів на підтвердження позовних вимог, містять інформацію про відсутність спричинення в тому числі і позивачу, [PERSON] , будь яких матеріальних збитків. На підставі викладеного, прохав суд відмовити у задоволенні заявлених позовних вимог за необґрунтованістю. Позивач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримала у повному обсязі, та прохала суд позов задовольнити. Доводи, викладені у позові підтримала, додаткових пояснень не мала. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги не визнав, пояснив, що свої заперечення він виклав у відзиві на позовну заяву, які підтримує, також додав, що він жодного разу не проникав у відсутність позивачки до її будинку, та ніколи не псував їй замків у будинку та господарських спорудах. Вважає, що позивачка водить суд в оману, та жодним належним доказом не підтверджує свої доводи та зазначені у позовній заяві обставини. Прохав суд відмовити у задоволенні заявлених позовних вимог за необґрунтованістю та безпідставністю. Суд, вивчивши позовну заяву, вислухавши пояснення позивача, відповідача, на основі всебічного, повного, об`єктивного та безпосереднього дослідження кожного наявного у матеріалах справи доказу окремо, а також у їх сукупності, встановив наступні обставини, та відповідно до них визначив такі правовідносини. Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Згідно ч. 1 ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч.1, 2, 3, 4, ст. 6 ЦК України, цивільні права особа здійснює у межах, наданих їй договором або актами цивільного законодавства. При здійсненні своїх прав особа зобов`язана утримуватися від дій, які могли б порушити права інших осіб, завдати шкоди довкіллю або культурній спадщині. Не допускаються дії особи, що вчиняються з наміром завдати шкоди іншій особі, а також зловживання правом в інших формах. При здійсненні цивільних прав особа повинна додержуватися моральних засад суспільства. У разі недодержання особою при здійсненні своїх прав вимог, які встановлені частинами другою - п`ятою цієї статті, суд може зобов`язати її припинити зловживання своїми правами, а також застосувати інші наслідки, встановлені законом. Згідно ч.ч. 1, 2, 3, 4, 5 ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. При здійсненні своїх прав та виконанні обов`язків власник зобов`язаний додержуватися моральних засад суспільства. Усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав. Власність зобов`язує. Власник не може використовувати право власності на шкоду правам, свободам та гідності громадян, інтересам суспільства, погіршувати екологічну ситуацію та природні якості землі. Згідно Договору дарування житлового будинку від 03 березня 2011 року, посвідченого приватним нотаріусом Старобільського районного нотаріального округу Пульним С.М., зареєстровано в реєстрі № 392, [PERSON] прийняла у дар від батька [PERSON] житловий будинок за [ADDRESS] (а.с.9-10). Згідно Свідоцтва про державну реєстрацію прав Старобільського РБТІ № 30159913 від 01.06.2011 року, на будинок за адресою: [ADDRESS] , було зареєстровано право власності за [PERSON] , на підставі Договору дарування №392/03.03.2011, форма власності приватна, частка 1/1 (а.с. 11). Згідно копії рішення Старобільського районного суду Луганської області від 11 серпня 2016 року, між [PERSON] та [PERSON] було розірвано шлюб. Рішення набрало чинності 23.08.2016 року (а.с.12). Податковим повідомленням-рішенням від 05.05.2020 року № 4490783-5506-1230 та фіскальним чеком від 23.06.2020 року № 215600426655, [PERSON] сплачено земельний податок з фізичних осіб 18010700 на будинок за адресою: [ADDRESS] (а.с.16). Згідно повідомлення ГУ НП в Луганській області Старобільського ВП від 20.06.2017 року № 7463/111/43-2017, заява за фактом словесної сварки з колишнім чоловіком гр. [PERSON] 19.06.2017 року за місцем мешкання, була зареєстрована Старобільським відділом поліції Головного управління Національної поліції в Луганській області в ЖЄО № 1916 від 19.06.2017 р. та розглянута. В ході проведеної перевірки було встановлено, що під час словесної сварки громадський порядок ніким не був порушений, тілесні ушкодження ніхто не отримав, матеріальні збитки нікому не були спричинені. Також повідомлено, що з громадянином [PERSON] була проведена профілактична бесіда про недопущення ним в подальшому правопорушень. У випадку наступних фактів порушення громадянином [PERSON] норм спілкування, до нього будуть прийняті міри згідно чинного законодавства. За результатами проведеної перевірки прийнято рішення, згідно із Законом України «Про звернення громадян» від 02.10.1996 р. № 393\\96-ВР та положенням «Про порядок роботи зі зверненнями громадян» затвердженого наказом МВС України № 1177-2004 року, про невнесення її заяви до Єдиного реєстру досудових розслідувань у зв`язку з відсутністю у даному випадку ознак кримінального правопорушення (а.с.13). Згідно повідомлення ГУ НП в Луганській області Старобільського ВП від 19.12.2017 року № 16341/111/43-2017, надане [PERSON] до Старобільського відділу поліції, повідомлення за фактом протиправних дій з боку громадянина [PERSON] було зареєстроване Старобільським відділом поліції Головного управління Національної поліції в Луганській області в Журнал єдиного обліку за № 4647 від 17.12.2017, та розглянуте. В ході проведення перевірки було встановлено, що під час конфлікту між нею та громадянином [PERSON] публічний порядок ніким не було порушено, тілесні ушкодження ніхто не отримав, матеріальні збитки нікому не були спричинені. За результатами проведеної перевірки прийнято рішення, згідно із Законом України «Про звернення громадян» та «Положення про порядок роботи зі зернениями громадян», затвердженого наказом МВС України № 1177-2004 року, про невнесення заяви до Єдиного реєстру досудових розслідувань, у зв`язку відсутністю у даному випадку ознак кримінального правопорушення (а.с.14). Згідно повідомлення ГУ НП в Луганській області Старобільського ВП від 06.08.2020 року № 10366/111/43-2020, звернення [PERSON] до Старобільської відділу поліції від 28.07.2020 було зареєстровано в ЖЄО Старобільського ВП ГУНП в Луганській області № 4171 від 28.07.2020 та розглянуто.За результатами проведеної перевірки прийнято рішення, згідно Закону України «Про звернення громадян», Наказу МВС «Про затвердження Порядку розгляду звернень та організації проведення особистого прийому громадян в органах та підрозділах Національної поліції України від 15.11.2017 № 930, про невнесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань у зв`язку з відсутністю у даному випадку ознак кримінального правопорушення (а.с.15). Таким чином в судовому засіданні було встановлено, що [PERSON] є власником нерухомого майна - будинку, розташованого за адресою: [ADDRESS] та має право на володіння, користування, розпорядження цим майном. Доводи позивача про те, що з моменту розірвання шлюбу та по теперішній час відповідач [PERSON] , постійно, незаконно, проникає до її домоволодіння, шляхом підбору ключів заходить до будинку, господарських будівель та споруд мотивуючи свої дії тим, що він забирає свої речі, що ці його незаконні дії відбуваються в той час, коли в будинку нікого немає, тобто таємно та після відвідувань відповідачем даного домоволодіння, яке належить позивачу на праві власності, остання не може потрапити до будинку та господарських приміщень, через те, що замки зіпсовані, не знайшли свого підтвердження в судовому засіданні, оскільки відсутні будь-які докази вчинення відповідачем вказаних дій. Матеріалами справи підтверджуються звернення позивача [PERSON] , до правоохоронних органів, що підтверджується відповідями посадових осіб даних на її ім`я від 20.06.2017 року, де зазначено, що вході проведеної перевірки було встановлено, що під час словесної сварки громадський порядок ніким не був порушений, тілесні ушкодження ніхто не отримав, матеріальні збитки нікому не були спричинені; від 19.12.2017 року де зазначено, що в ході проведення перевірки було встановлено, що під час конфлікту між нею та громадянином [PERSON] публічний порядок ніким не було порушено, тілесні ушкодження ніхто не отримав, матеріальні збитки нікому не були спричинені; від 06.08.2020 року зазначено, що за результатами проведеної перевірки прийнято рішення, згідно Закону України «Про звернення громадян», Наказу МВС «Про затвердження Порядку розгляду звернень та організації проведення особистого прийому громадян в органах та підрозділах Національної поліції України від 15.11.2017 № 930, про невнесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань у зв`язку з відсутністю у даному випадку ознак кримінального правопорушення. Інших доказів, які б підтверджували порушення відповідачем законних прав позивача, суду надано не було. Відповідно до частини першої ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Відповідно до ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Згідно зі ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового чи майнового права чи інтересу. Згідно ч. 2,3,4,5 ст. 319 ЦК України, власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. При здійсненні своїх прав та виконанні обов`язків власник зобов`язаний додержуватися моральних засад суспільства. Усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав. Власність зобов`язує. Власник не може використовувати право власності на шкоду правам, свободам та гідності громадян, інтересам суспільства, погіршувати екологічну ситуацію та природні якості землі. Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Відповідно до п. 33 Постанови Пленуму ВССУ з розгляду цивільних та кримінальних справ № 5 від 07.02. 2014 року, застосовуючи положення статті 391 ЦК, відповідно до якої власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном, навіть якщо вони не пов`язані із позбавленням права володіння, суд має виходити із такого. Відповідно до положень статей 391, 396 ЦК позов про усунення порушень права, не пов`язаних із позбавленням володіння, підлягає задоволенню у разі, якщо позивач доведе, що він є власником або особою, яка володіє майном (має речове право) з підстави, передбаченої законом або договором, і що діями відповідача, не пов`язаними з позбавленням володіння, порушується його право власності чи законного володіння. Такий позов підлягає задоволенню і в тому разі, коли позивач доведе, що є реальна небезпека порушення його права власності чи законного володіння зі сторони відповідача. При цьому суди повинні брати до уваги будь-які фактичні дані, на підставі яких за звичайних умов можна зробити висновок про наявність такої небезпеки. Отже обов`язок доказування порушень права лежить на позивачеві. Враховуючи викладене вище, беручи до уваги той факт, що відповідно до ч.3 ст.12 та ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом, також беручи до уваги відсутність будь-яких доказів, що підтверджують доведення порушення відповідачем [PERSON] цивільних прав позивача [PERSON] , суд не вбачає достатніх підстав для задоволення позову, та вважає за необхідне відмовити в задоволенні позову за необґрунтованістю.

Outcome: dismissed