Jurisdiction: civil
Date: 2018-08-21 00:00:00

1.Стислий виклад позиції позивача та відповідача. Позивач [PERSON] звернувся до суду із позовом до [PERSON] про визнання права власності на нерухоме майно за набувальною давністю. У своєму позові позивач просить суд, визнати за ним право власності на об'єкт нерухомого майна житлового будинку № [ADDRESS] у складі : Літ. А. - 1 житловий будинок загальною площею 84 кв.м., Літ. Б - 1; Д-1, Е-1- сараї; літ - В - 1 вбиральня; Г-1- гараж, № 1,2 - огорожі; 3- зливна яма; визнати за ним право власності на об'єкт нерухомого майна земельну ділянку площею 0,1690 га, яка розташована за адресою вулиця залізнична [ADDRESS]. В обґрунтуванні позову позивач зазначив, що житловий будинок № [ADDRESS] належить на право власності [PERSON] на підставі договору купівлі - продажу. Земельна ділянка на якій знаходиться будинок теж знаходиться у власності [PERSON]. 15 січня 2000 року між ним та [PERSON] було укладено договір утримання, який діє до 31 грудня 2000 року, в якому зазначено, що сторони домовились про наступне порядок плати за утримання і зберігання будинку. Протягом 2000 року [PERSON] виїздить на постійне місце проживання за кордон до країни Германія. У випадку повернення [PERSON] в Україну до 31 грудня 2000 року. Він зобов'язується сплатити [PERSON] плату за утримання і зберігання його будинку в сумі 2000 грн. У випадку не повернення [PERSON] в України до 31 грудня 2000 року і залишення на постійне місце проживання в країні Германія в якості плати за зберігання [PERSON] з 01 січня 2001 року набуває права власності на житловий будинок [ADDRESS] з правом володіти, користуватися і розпоряджатися будинком. Влітку 2000 року [PERSON] зі всією сім?єю виїхав на постійне місце мешкання до Германії. Він всі ці роки утримує і користується будинком. 2. Заяви, клопотання позивача, відповідача. В судовому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги підтримав в повному обсязі, посилався на обставини зазначені в позові, його представник [PERSON] вимоги підтримує. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, надав заяву, в якій заначив, що вимоги визнає. 3. Процесуальні дії по справі. 09 липня 2018 року ухвалою суду відкрито провадження по справі, також витребувано доказі по справі. 22 серпня 2018 року позивач [PERSON] надав клопотання ,в якому зазначає, що вимоги щодо визнання за ним право власності на об'єкт нерухомого майна земельну ділянку площею 0,1690 га, яка розташована за адресою вулиця залізнична [ADDRESS] просить суд залишити без розгляду. Суд, вислухавши позивача та його представника, вивчивши матеріали цивільної справи, дослідивши надані суду докази, вважає позов таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав. 4. Фактичні обставини, встановлені судом, зміст спірних правовідносин з посиланням на докази. Відповідно до договору купівлі - продажу власником будинку № [ADDRESS] є [PERSON] (а.с.13-16). Згідно до довідки ОКП «Дніпродзержинське бюро технічної інвентаризації» право власності на будинок [ADDRESS] зареєстровано за [PERSON] (а.с.17) В судовому засіданні встановлено, що 15 січня 2000 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено договір утримання, який діє до 31 грудня 2000 року, в якому зазначено, що сторони домовились про наступне порядок плати за утримання і зберігання будинку. Протягом 2000 року [PERSON] виїздить на постійне місце проживання за кордон до країни Германія. У випадку повернення [PERSON] в Україну до 31 грудня 2000 року. Він зобов'язується сплатити [PERSON] плату за утримання і зберігання його будинку в сумі 2000 грн. У випадку не повернення [PERSON] в України до 31 грудня 2000 року і залишення на постійне місце проживання в країні Германія в якості плати за зберігання [PERSON] з 01 січня 2001 року набуває права власності на житловий будинок [ADDRESS] з правом володіти, користуватися і розпоряджатися будинком Також, позивачем [PERSON] до суду надані квитанції про сплату ним комунальних послуг за будинок, також він надав договори укладені між ним та комунальними підприємствами, а саме ВАТ «Дніпрообленерго», Міськводоканал, тобто він добросовісно користується майном. 5. Норми права, які застосовує суд, мотиви їх застосування. Відповідно до ст. 16 ЦК України, Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Згідно зі статтею 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна. Частинами першою, другою статті 321 ЦК України встановлено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом. Згідно з вимогами ч.1 ст.369 ЦК України, співвласники майна, що є у спільній сумісній власності, володіють і користуються ним спільно, якщо інше не встановлено домовленістю. Згідно до ст. 344 ЦК України, особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п'яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом. Відповідно до ч. 1 ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Згідно ч. 1 ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. 6. Висновки суду. Так, з досліджених по справі доказів суд виходить, що відповідач [PERSON] у житлового будинку № [ADDRESS] не проживає тривалий час, а саме з 2000 року, так як виїхав на постійне місце мешкання в країну Німеччину, а позивач [PERSON] проживає будинком з 2000 року та безперервно відкрито і добросовісно користується ним, та сплачує комунальні послуги. Оцінюючи добуті в судовому засіданні докази, суд приходить до висновку, що вимоги позивача підлягають задоволенню. 7.Розподіл судових витрат. У зв'язку із задоволенням позовних вимог, на підставі ст.141 ЦПК України, суд вважає необхідним стягнути сплачений позивачем судовий збір у розмірі 704,80 грн. з відповідача, що документально підтверджено. Враховуючи викладене та

Outcome: approved