Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-10 00:00:00

20.12.2012р. позивач звернувся до суду з позовом, в якому просив суд ухвалити рішення, яким стягнути солідарно з відповідачів на користь ПАТ «Кредобанк» заборгованість за кредитним договором в сумі 47 520,52 грн., а також судові витрати. В обґрунтування вимог покликається на те, що 29.09.2006 року між ВАТ «Кредобанк», правонаступником всіх прав та обов'язків якого є ПАТ «Кредобанк» та [PERSON] було укладено договір банківського рахунку № 2625502042291 та 20.07.2009р. між сторонами укладено додатковий договір. Згідно умов договорів, позивачем надано останній кредитні кошти для здійснення операцій з використанням платіжних карток із встановленим лімітом в 30 000 грн. Відповідач зобов'язувалась повернути кредит в строки та на умовах, визначених в договорі та сплачувати відсотки за користування коштами. З метою забезпечення виконання зобов'язань відповідачем [PERSON] за вищевказаним кредитним договором, між позивачем та відповідачем ПП «ЛЬВІВ-МЕТАЛБУД» було укладено договір поруки від 29.07.2009р., згідно умов якого поручитель на добровільних засадах взяв на себе зобов'язання перед Банком відповідати за зобов'язання [PERSON] у повному обсязі. Проте, остання не виконує належним чином взяті на себе зобов'язання, щодо повернення суми кредиту та сплати відсотків, внаслідок чого допустила заборгованість перед Банком, яка станом на 08.08.2012р. становить 47 520,52 грн. В судовому засіданні представник позивача ПАТ «Кредобанк» позовні вимоги підтримала, надавши суду пояснення, аналогічні викладеним в позовній заяві, просила позов задовольнити в повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні заперечила вимогу про солідарне стягнення з неї та ПП «ЛЬВІВ-МЕТАЛБУД» коштів, пояснивши, що кредит оформлявся лише на вказане підприємство, жодних угод та договорів вона не підписувала, відтак вважає, що ПП «ЛЬВІВ-МЕТАЛБУД» повинно відповідати перед банком самостійно. Представник ПП «ЛЬВІВ-МЕТАЛБУД» Шпак Л.С. в судовому засіданні позов визнала та пояснила, що підприємство самостійно відшкодує банку заборгованість по кредиту, оскільки такий оформлявся лише на потреби ПП «ЛЬВІВ-МЕТАЛБУД». Заслухавши пояснення сторін та їх представників, вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підставні та підлягають до часткового задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що 29.09.2006р. між ВАТ «Кредобанк», правонаступником якого є ПАТ «Кредобанк» та [PERSON] укладено Договір банківського рахунку № 2625502042291. 20.07.2009р. між ВАТ «Кредобанк» в особі заступника директора філії - начальника Відділення №3 у м. Львові Першої Львівської філії ВАТ «Кредобанк» Михайлишина В.М. та [PERSON] на підставі п. 3.5 вищевказаного договору, укладено додатковий договір. З метою забезпечення виконання зобов'язань відповідачем [PERSON] за вищевказаними договорами, між позивачем та відповідачем ПП «ЛЬВІВ-МЕТАЛБУД» було укладено договір поруки від 29.07.2009р., згідно умов якого поручитель на добровільних засадах взяв на себе зобов'язання перед Банком відповідати за зобов'язання [PERSON] у повному обсязі. Згідно ст.ст. 526, 527, 530 ЦК України зобов'язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Відповідно до умов договорів, Банк надав [PERSON] грошові кошти для здійснення операцій з використанням платіжних карток у розмірі та на умовах, обумовлених договором, а остання зобов'язалась повернути кредит і сплатити проценти. Кредитний ліміт по Договорі встановлюється в розмірі 30 000,00 грн. на весь строк дії платіжної картки, яка видається на підставі Договору банківського рахунку (карткові рахунки) [NUMBER] від 29.09.2006р, але не довше строку перебування клієнта в трудових (цивільно-правових) відносинах з ПП «ЛЬВІВ-МЕТАЛБУД». Згідно п.п.3.1., 3.3. Договору, за користування кредитом клієнт сплачує Банку процентну ставку, визначену тарифами банку, а саме щомісяця при поступленні коштів на рахунок, але не пізніше останнього робочого дня місяця, за який нараховуються проценти. Відповідно до п.п.3.4., 3.5. договору, у випадку дострокового погашення кредиту клієнт зобов'язаний одночасно повністю сплатити проценти, нараховані за останній місяць. У випадку прострочення сплати клієнтом платежів, передбачених договором, на вимогу банку останній сплачує пеню. Як встановлено судом, боржник [PERSON] не виконала свої зобов'язання, передбачені договором, внаслідок чого допустила заборгованість перед Банком, яка станом на 08.08.2012р. становить 47 520,52 грн. Даний факт стверджується розрахунком заборгованості в матеріалах справи /а.с. 11/. Відповідно до ч. 2 ст. 1054 та ч. 2 ст. 1050 ЦК України наслідками порушення відповідачем зобов'язання щодо повернення чергової частини суми кредиту є право позивача достроково вимагати повернення всієї суми кредиту. Крім того, згідно п. 4.9. додаткового договору, банк, у випадках невиконання клієнтом зобов'язань, передбачених договором, вправі вимагати дострокового повернення кредиту, процентів та інших належних до сплати платежів за додатковим договором, про що письмово повідомляє Клієнта. Встановлено, що 28.07.2011 року [PERSON] надіслано претензію №27-8844/11 з вимогами повернути несплачену суму заборгованості за додатковим договором від 20.07.2009р, проте відповідач ніяким чином не реагувала на відповідні прохання позивача. Відповідно до п. 5.1. договору, за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань за додатковим договором, клієнт крім відшкодування збитків, сплачує банку пеню за кожен день прострочення в розмірі подвійної процентної ставки, вказаної в умовах договору. Згідно розрахунку про стягнення заборгованості по договору від 20.07.2009 року, сума, що підлягає стягненню з відповідачів станом на 08.08.2012 року становить 47 520,52 гривень в тому числі: 19 239,21 грн. - неповернута сума кредиту, З 394,59 грн. - прострочені відсотки та 24 986,72 грн. пені за період з 20.07.2009р. по 08.08.2012р. Відповідно до ч.3 ст. 551 ЦК України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення. З огляду на те, що розмір пені перевищує суму боргу, суд приходить до висновку про зменшення розміру пені з 24 986,72 грн. до 3 394,59 грн. У відповідності до ч.1 ст. 543 ЦК України, у разі солідарного обов'язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов'язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо. Враховуючи наведене, суд приходить до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення. Крім того, в силу дії ст. 88 ЦПК України з відповідачів слід солідарно стягнути в користь позивача судові витрати.

Outcome: partial