Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-27 00:00:00

21 жовтня 2019 року [PERSON] звернулася з даним позовом до суду, в якому просить розірвати шлюб між нею та відповідачем [PERSON] , що був зареєстрований 30 вересня 2000 року у відділі реєстрації актів громадського стану м. Броди Львівської області, про що було зроблено актовий запис № 122.. 04 листопада 2019 року відкрито провадження у справі. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явилася. \~ \~ \~ \~Представник позивача адвокат Онищук Т.Н., в судове засідання не з`явився, подав суду заяву, в якій просить слухання справи проводити у його відсутності та у відсутності його довірительки, просить суд позов задоволити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, подав суду заяву, в якій згідний на розірвання шлюбу, слухання справи просить проводити у його відсутності. Згідно ч. 3, 4\~ст. 200 ЦПК України\~за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі визнання позову проводиться в порядку, встановленому\~ст. 206 цього Кодексу. Відповідно до ч. 4\~ст. 206 ЦПК України\~у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 30 вересня 2000 року у відділі реєстрації актів громадянського стану м. Броди Львівської області, про що було зроблено актовий запис № 122 (а.с. 5). Від цього шлюбу в сторін народилося двоє дітей. На даний час [PERSON] , [INFO] є неповнолітнім (а.с. 12). З пояснень позивача, зазначених в позовній заяві, вбачається, що протягом останніх років між нею та відповідачем стали виникати конфлікти через різні погляди на сімейне життя та інтереси сім`ї, які згодом набули системного характеру. Вони стали зовсім чужими людьми з протилежними поглядами на подружнє життя та сім`ю. Між нею та відповідачем немає поваги, любові, взаєморозуміння. Моральна основа шлюбу відсутня. Протягом тривалого часу вони не підтримують жодних подружніх відносин, не ведуть спільного побуту та бюджету. Сім`я розпалася і можливість її збереження відсутня, їхній шлюб носить виключно формальний характер, подальше спільне проживання і збереження шлюбу неможливе та недоцільне, а також суперечить її інтересам та інтересам їхньої неповнолітньої дитини, оскільки постійні непорозуміння та конфлікти завдають їй та дитині психологічних страждань. Крім цього, формальні шлюбні відносини обмежують її право на особисту свободу, а також створюють перешкоди у здійсненні правочинів, для яких необхідна згода іншого з подружжя. Згідно ч. 1 ст. 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Відповідно до ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Відповідно до ст. 112 СК України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ч. 2 ст. 114 СК України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Суд, дослідивши матеріали справи, з`ясувавши обставини по справі, приходить до висновку, що припинено сімейні відносини між подружжям, сім`я розпалася і зберегти її неможливо.

Outcome: approved