Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-18 00:00:00

20 жовтня 2021 року [PERSON] звернулась до суду з заявою, в якій просить встановити факт своєчасного прийняття нею спадщини, шляхом вступу у фактичне управління та володіння спадковим майном, після смерті її батька [PERSON] , по¬мерлого [INFO] . Встановлення факту необхідно заявнику для оформлення спадщини, іншим шляхом встановити факт прийняття спадщини неможливо. Заявниця зазначила, що зразу після смерті батька вона вступила у володіння і управління спадковим майном, розпорядилась його особистими речами, доглядала за належною часткою будинку, проводила у ньому ремонтні роботи, користувалась предметами побуту, які були в будинку та на подвір`ї, утримувала в належному стані присадибну ділянку. К¬рім цього, вона проживала разом з батьком в одному будинку за [ADDRESS] узвозу, проте реєстрація її місця проживання була зазначена у домовій книжці по 1 пров. Покровського узвозу під тим же № 5, але дріб 3. Тому просила заяву задовольнити. В судовому засіданні заявник вимоги, викладені в заяві підтримала, просила заяву задовільнити. Представник заінтересованої особи в заяві до суду просив справу слухати без його участі, при розгляді справи поклався на розсуд суду. Суд, заслухавши заявника, свідків, дослідивши матеріали справи, дійшов наступного висновку. [INFO] помер батько заявника [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] (а.с. 6). Родинні відносини між [PERSON] та [PERSON] підтверджуються свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , виданого повторно Міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Маріупольського міського управління юстиції у Донецькій області 13.07.2013 (а.с.7-8). Відповідно до свідоцтва про право особистої власності на житловий будинок [ADDRESS] належить [PERSON] (а.с. 9). Як вбачається з довідки голови квартального комітету від 20 жовтня 2021 року після смерті [PERSON] його донька [PERSON] прийняла спадщину шляхом вступу у фактичне володіння та управління спадковим майном, а саме: похоронила його, відбула всі необхідні обряди, розпорядилась особистими речами померлого, здійснила необхідний поточний ремонт у належному йому будинку [ADDRESS] (заміна підлоги, перекриття даху, покраска вікон, ремонт ганку, тощо), підтримувала присадибну ділянку у належному стані (а.с. 10). Після смерті [PERSON] заведена спадкова справа № 66834047, що підтверджується Витягом зі Спадкового реєстру(а.с. 11). Згідно будинкової книги реєстрація місця проживання [PERSON] зазначена 1 пров. Покровського узвозу 5/3 (а.с. 12-13). Заявник звернулась до приватного нотаріуса Роменського районного нотаріального округу Сумської області Білашенко Л.В. щодо порядку видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, проте їй було відмовлено, оскільки відсутні документи, які б підтверджували факт прийняття спадщини відповідно до вимог ст. 549 ЦК УРСР (а.с. 14). Згідно з п.п. 4, 5 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України 2003 року, положення зазначеного Кодексу застосовується до тих прав і обов`язків, що виникли до набрання чинності Кодексом або продовжують існувати після набрання ним чинності. Правила книги шостої цього Кодексу «Спадкове право» застосовуються також до спадщини, яка відкрилася, але не була прийнята ніким із спадкоємців до набрання чинності цим Кодексом. Для оформлення права на спадщину необхідно, щоб спадкоємець її прийняв, тобто протягом шести місяців з дня відкриття спадщини після смерті спадкодавця, який помер до [INFO] , фактично вступив в управління або володіння спадковим майном або подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини (ст. 549 ЦК УРСР ). Якщо спадкодавець помер [INFO] , то спори щодо прийняття спадщини можуть полягати у встановленні факту прийняття спадщини або продовженні строку прийняття спадщини, якщо він пропущений з поважних причин. Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення факту прийняття спадщини, яка відкрилася до 1 січня 2004 року тощо. Відповідно до ст.ст. 548, 549 ЦК УРСР для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженнями. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Таким чином, Цивільний кодекс УРСР 1963 року передбачав фактичне прийняття спадщини. Відповідно до статті 549 ЦК УРСР спадщина вважалася прийнятою, якщо спадкоємець фактично вступив в управління чи володіння спадковим майном. Під фактичним вступом у володіння або управління спадковим майном, що підтверджує факт прийняття спадщини, слід мати на увазі різні дії спадкоємця по управлінню, розпорядженню і користуванню цим майном, підтриманню його в належному стані або сплату податків та інших платежів тощо. Фактичний вступ у володіння частиною спадкового майна розглядається як прийняття всієї спадщини, з чого б вона не складалася і де б вона не знаходилась. Аналіз вказаних норм та судової практики дає підстави вважати, що доказом вступу в управління чи володіння спадковим майном може бути зокрема наявність у спадкоємця протягом шестимісячного терміну після смерті спадкодавця оригіналу правовстановлюючого документу на спадкове майно чи права на нього. Інструкція про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджена наказом Міністерства юстиції України N18/5 від 14.06.1994 р., яка діяла на час відкриття спадщини, передбачала, що доказом вступу в управління чи володіння спадковим майном можуть бути: довідка житлово-експлуатаційної організації, правління житлово-будівельного кооперативу, виконавчого комітету місцевої Ради народних депутатів чи відповідної місцевої державної адміністрації про те, що спадкоємець безпосередньо перед смертю спадкодавця проживав разом з ним, або про те, що спадкоємцем було взято майно спадкодавця; довідка державної податкової служби, страховика чи іншого органу про те, що спадкоємцем після відкриття спадщини сплачувались податки або страхові платежі по обов`язковому страхуванню, квитанція про сплату податку, страхового платежу; копія рішення суду, що, набрало законної сили, про встановлення факту своєчасного прийняття спадщини; запис у паспорті спадкоємця або в будинковій книзі, який свідчить про те, що спадкоємець був постійно прописаний в спадковому будинку (квартирі) в період шести місяців після смерті спадкодавця, та інші документи, що підтверджують факт вступу спадкоємця в управління чи володіння спадковим майном. Допитані в судовому засіданні свідки [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , кожен окремо підтвердили, що [PERSON] жила з дитинства за адресою: [ADDRESS] , після смерті батька [PERSON] , розпорядилась спадковим майном, доглядала за будинком, зробила там ремонти, утримувала присадибну ділянку. Відповідно до п. 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 31.05.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» заява про встановлення факту прийняття спадщини та місця її відкриття може бути розглянута судом у порядку окремого провадження, якщо орган, який вчиняє нотаріальні дії, не вправі видати заявникові свідоцтво про право на спадщину через відсутність або недостатність документів, що необхідні для підтвердження в нотаріальному порядку факту вступу в управління або володіння спадковим майном. Таким чином, сукупність зібраних по справі доказів дає підставу суду для задоволення заяви. На підставі ст.ст. 293, 315-319 ЦПК України, суд

Outcome: approved