Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-09 00:00:00

1. Зміст доводів пред`явленого позову. 1.1. В січні 2019 року [PERSON] звернулась до суду з вказаним позовом та посилається на те, що заочним рішенням Бориспільського міськрайонного суду від 13 вересня 2012 року з [PERSON] на її користь стягнуті аліменти на утримання сина [PERSON] в розмірі 750 гривень, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 13 червня 2012 року до досягнення дитиною повноліття. Однак вказаний розмір аліментів став недостатнім для забезпечення утримання та розвитку дитини. Крім того, [PERSON] ухиляється від сплати аліментів, у нього виникла пеня в розмірі 17864 гривень. Тому [PERSON] просить суд змінити розмір аліментів, визначений заочним рішенням Бориспільського міськрайонного суду від 13 вересня 2012 року, та стягнути з [PERSON] аліменти на утримання сина [PERSON] в розмірі 1/4 частки від заробітку (доходу) відповідача, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня набрання рішенням суду законної сили до досягнення дитиною повноліття; а також стягнути з [PERSON] пеню за прострочення сплати аліментів в розмірі 17864 гривень. 2. Процесуальні дії, вчинені у цивільній справі. 2.1. Ухвалою судді Бориспільського міськрайонного суду від 30 січня 2019 року (а.с.15-16) було відкрито провадження у цивільній справі та призначено підготовче судове засідання. 2.2. Ухвалою Бориспільського міськрайонного суду від 8 квітня 2019 року (а.с.31) було закрито підготовче провадження та призначено цивільну справу до судового розгляду по суті. 3. Ставлення учасників цивільного процесу до пред`явленого позову. 3.1. У судовому засіданні [PERSON] та її представник [PERSON] підтримують позов та наполягають на його задоволенні. 3.2. [PERSON] не заперечує проти стягнення з нього пені за прострочення сплати аліментів. Однак відповідач просить суд відмовити у задоволенні позову в частині іншої вимоги про зміну розміру аліментів на утримання дитини. 4. Обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин. 4.1. Заочним рішенням Бориспільського міськрайонного суду від 13 вересня 2012 року (а.с.8) з [PERSON] на користь [PERSON] стягнуті аліменти на утримання сина [PERSON] в розмірі 750 гривень, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 13 червня 2012 року до досягнення дитиною повноліття. 4.2. Спірні правовідносини регулюються главою 15 «Обов`язок матері, батька утримувати дитину та його виконання» розділу ІІІ «Права та обов`язки матері, батька і дитини» СК України. 5. Норми права, якими керується суд при вирішенні спору. 5.1. Відповідно до ч.1 ст.192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. 5.2. Згідно з ч.2 ст.182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. 5.3. За правилом ч.1 ст.196 цього Кодексу у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості. 5.4. Як роз`яснила Велика Палата Верховного Суду в постанові від 25 квітня 2018 року у цивільній справі №572/1762/15-ц (провадження №14-37цс18), неустойка (пеня) є способом забезпечення виконання зобов`язання. Її завдання полягає у сприянні належному виконанню зобов`язання та стимулювання боржника до належної поведінки. Однак таку функцію неустойка виконує лише до моменту порушення зобов`язання боржником. Після порушення боржником свого обов`язку неустойка починає виконувати функцію майнової відповідальності. Це додаткові втрати неналежного боржника, майнове покарання його за невиконання або невчасне виконання обов`язку сплатити аліменти. У статті 196 СК України не встановлено будь-яких обмежень періоду нарахування пені, навпаки, в ній зазначено, що пеня нараховується за кожен день прострочення. Правило про стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення означає, що при обчисленні загальної суми пені за прострочення сплати аліментів ураховується сума несплачених аліментів та кількість днів прострочення. Оскільки аліменти нараховуються щомісячно, строк виконання цього обов`язку буде різним, отже і кількість днів прострочення також буде різною залежно від кількості днів у місяці. Тобто, пеня за прострочення сплати аліментів повинна нараховуватись на всю суму несплачених аліментів за кожен день прострочення її сплати, а її нарахування не обмежується тільки тим місяцем, в якому не проводилося стягнення. Отже, зобов`язання зі сплати аліментів носить періодичний характер і повинне виконуватися щомісяця, тому при розгляді спорів про стягнення на підставі частини першої статті 196 СК України пені від суми несплачених аліментів суд повинен з`ясувати розмір несплачених аліментів за кожним із цих періодичних платежів, установити строк, до якого кожне із цих зобов`язань мало бути виконане, та з урахуванням установленого обчислити розмір пені виходячи із суми несплачених аліментів за кожен місяць окремо від дня порушення платником аліментів свого обов`язку щодо їх сплати до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, підсумувавши розміри нарахованої пені за кожен із прострочених платежів та визначивши її загальну суму. 6. Мотиви, якими керується суд при вирішенні спору. 6.1. 28 серпня 2018 року набрав чинність Закон України №2475-VIII від 3 липня 2018 року «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо створення економічних передумов для посилання захисту права дитини на належне утримання». Зі змісту цього Закону вбачається, що мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину був збільшений до 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. 6.2. Станом на день розгляду цивільної справи прожитковий мінімум для дітей віком від 6 до 18 років становить 2218 гривень. Тому мінімальний гарантований розмір аліментів на одну особу складає 1109 гривень (2218 : 2). Ці обставини переконливо свідчать про те, що розмір аліментів, визначений заочним рішенням Бориспільського міськрайонного суду від 13 вересня 2012 року, є значно меншим, ніж мінімальний гарантований розмір аліментів на одну особу, та не спроможний забезпечити належний рівень розвитку та утримання малолітнього [PERSON] 6.3. З огляду на це суд вважає, що з метою забезпечення гарантованих прав дитини належить змінити розмір аліментів, визначений заочним рішенням Бориспільського міськрайонного суду від 13 вересня 2012 року, та стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання сина [PERSON] в розмірі 1/4 частки від заробітку (доходу) відповідача, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня набрання рішенням суду законної сили до досягнення дитиною повноліття. 6.4. Всупереч ч.1 ст.81 ЦПК України [PERSON] не подав жодного доказу на підтвердження того, що він належним чином сплачував аліменти на утримання його сина [PERSON] . Натомість, в матеріалах цивільної справи міститься копія довідки-розрахунку №45380 від 6 грудня 2018 року (а.с.9), зі змісту якої вбачається, що у відповідача виникла заборгованість по сплаті аліментів в розмірі 58200 гривень. Ці обставини свідчать про те, що у [PERSON] виникла пеня за прострочення сплати аліментів в розмірі 17864 гривень. Розмір неустойки підтверджується письмовими розрахунками, викладеними в змісті пред`явленого позову (а.с.3-5) та виконаними з дотриманням роз`яснень, викладених в постанові Великої Палати Верховного Суду від 25 квітня 2018 року у цивільній справі №572/1762/15-ц (провадження №14-37цс18). 6.5. З огляду на це суд вважає, що з відповідача на користь [PERSON] належить стягнути пеню за прострочення сплати аліментів в розмірі 17864 гривень.

Outcome: approved