Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-10 00:00:00

20 березня 2017 року Публічне акціонерне товариство «Чернігівобленерго» звернулося до суду з позовом до відповідача про стягнення збитків в сумі 91714 грн. 69 коп. Обґрунтовано позов тим, що при перевірці приладів обліку і оплати за електроенергію у помешканні відповідача, працівниками Публічного акціонерного товариства «Чернігівобленерго» було виявлено порушення п. 48 Правил користування електричною енергією для населення, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 26 липня 1999 року № 1357, а саме: самовільне підключення електропроводки до електричної мережі, що не є власністю енергопостачальника з порушенням схеми обліку, скритим типом прокладання. Електроенергія споживається, а засобом обліку не враховується. Вказаними діями відповідач завдала позивачу збитків в сумі 91714 грн. 69 коп., які позивач просить стягнути в судовому порядку. У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала та просила суд їх задовольнити. Відповідач у судовому засіданні проти задоволення позову заперечувала, посилаючись на те, що дійсно у її помешканні було виявлено факт самовільного підключення електропроводки до електричної мережі, про що було складено акт, проте дане підключення здійснено не нею, а попереднім власником, у якого вона у 2011 році придбала будинок, але він на даний час помер. Крім того, на момент купівлі-продажу будинку він був підключений до електричних мереж і жодних претензій від позивача не надходило і після купівлі даного будинку жодних робіт з електроустаткуванням ні нею, ні представниками позивача не проводилось. Заслухавши пояснення представника позивача, відповідача та дослідивши матеріали справи, суд прийшов до наступного висновку. У судовому засіданні встановлено, що 20 грудня 2016 року працівниками Публічного акціонерного товариства «Чернігівобленерго» в присутності [PERSON] було складено акт про порушення № 150150, згідно якого остання порушила п. 48 Правил користування електричною енергією для населення, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 26 липня 1999 року № 1357, а саме: здійснила самовільне підключення електропроводки до електричної мережі, що не є власністю енергопостачальника з порушенням схеми обліку, скритим типом прокладання. Електроенергія споживається, а засобом обліку не враховується. Вказаний акт підписаний працівниками Публічного акціонерного товариства «Чернігівобленерго» та відповідачем. Також, відповідач у акті зазначила свої зауваження, а саме вказала, що будинок нею був куплений із виявленим відгалуженням, про що вона не знала. Крім того, під час складання акту проводилася фотозйомка та відеофіксація, про що зазначено в акті (а/с 5). 10 січня 2017 року відбулося засіданні комісії Чернігівських МЕМ по розгляду актів про порушення Правил користування електричною енергією (населення), де розглядався акт № 150150 від 20 грудня 2016 року, проте відповідач на вказане засідання комісії не зявилася, у звязку з чим було вирішено запросити її на наступне засідання на 17 січня 2017 року (а/с 8). На засіданні комісії Чернігівських МЕМ по розгляду актів про порушення Правил користування електричною енергією (населення) від 17 січня 2017 року, оформленого протоколом № 5, у присутності споживача [PERSON] було розглянуто акт № 150150 від 20 грудня 2016 року і визнано причетність споживача до порушення, а також вирішено вручити споживачу рахунок на оплату, розрахунок до акту та протокол. Споживач розписалася в даному протоколі без зауважень (а/с 9). У судовому засіданні представник позивача повідомила, що відповідач погодилася з розміром заборгованості та просила здійснити реструктуризацію, обовязковою умовою якої було винесення лічильника на фасад будинку. Відповідач у судовому засіданні підтвердила, що дійсно вона хотіла, щоб їй було здійснено реструктуризацію боргу, у звязку з чим подала заяву про винесення лічильника на фасад будинку згідно акту про порушення ПКЕЕН № 150150 від 20 грудня 2016 року, проте у подальшому відмовилася писати заяву на реструктуризацію боргу, бо винною себе не вважає. При цьому, відповідач вказує, що вона у 2011 році придбала будинок і, можливо, порушення було вчинено попереднім власником. Проте, з матеріалів справи вбачається, що остання технічна перевірка в будинку відповідача проводилася 17 квітня 2013 року відповідно до завдання на виконання робіт з однофазними лічильниками безпосереднього включення (а/с 7). Під час здійснення даної перевірки енергопостачальником здійснювалася заміна електролічильника, і у разі наявності самовільного підключення, даний факт був би зафіксований працівниками ПАТ «Чернігівобленерго». Як вбачається з розрахунку вартості безобліково спожитої електроенергії по акту № 150150 від 20 грудня 2016 року, розмір збитків за неправомірне використання електричної енергії становить 91714 грн. 69 коп. (а/с 10). Порушення, яке зафіксоване в акті, відноситься до підпункту 6 п. 3.1 Методики визначення обсягу та вартості електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення споживачами правил користування електричною енергією, розрахунок здійснений відповідно до п. 3.5 по формі 2.7. Період розрахунку визначено по п. 3.3 п.п. «б» - з дня здійснення останньої технічної перевірки електричної мережі, але не більше сумарної кількості днів за 12 календарних місяців, що передували дню виявлення порушення та до дня усунення порушення. Поперечна площа перерізу проводів, що використані у схемі підключення, визначається на підставі показів відповідних засобів вимірювальної техніки, повірених у терміни, передбачені законодавством у сфері метрології. У даному випадку, в схемі підключення споживача до електричної мережі використаний алюмінієвий провід перетином 3х4,0 кв.мм, це зафіксовано в п. 3 акта. Виміри здійснювалися штангенциркулем, його інвентаризаційний номер та дата повірки зафіксовані в таблиці п. 3 акта. Пунктом 48 Правил користування електричною енергією для населення, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 26 липня 1999 року передбачено, що побутовий споживач несе відповідальність згідно із законодавством за прострочення терміну внесення платежів за електричну енергію; порушення правил користування електричною енергією; ухилення або несвоєчасне виконання рішень та приписів Державної інспекції з енергетичного нагляду за режимами споживання електричної енергії; розкрадання електричної енергії у разі самовільного підключення до електричних мереж і споживання електричної енергії без засобів обліку; пошкодження засобу обліку; розукомплектування та пошкодження обєктів електроенергетики, розкрадання майна цих обєктів; насильницькі дії, що перешкоджають посадовим особам енергопостачальника виконувати свої службові обовязки. Згідно п. 53 Правил користування електричною енергією для населення, у разі виявлення представником енергопостачальника порушення побутовим споживачем правил користування електричною енергією, у тому числі фактів розкрадання електричної енергії, складається акт, який підписується представником енергопостачальника та побутовим споживачем чи представником побутового споживача (особою, яка є співвласником обєкта або має право користуватися цим обєктом відповідно до договору). Один примірник акта вручається побутовому споживачу, другий залишається у енергопостачальника. Побутовий споживач має право внести до акта свої зауваження. У разі відмови побутового споживача від підпису в акті робиться позначка про відмову. Акт вважається дійсним, якщо його підписали три представники енергопостачальника. Акт про порушення цих Правил розглядається комісією з розгляду актів, що утворюється енергопостачальником і складається не менш як з трьох уповноважених представників енергопостачальника. Відповідно до ч. 3 ст. 10 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ч. 1 ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ч. 1 ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Згідно ч. 1, 2 ст. 22 Цивільного кодексу України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у звязку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі. Відповідно до ст. 1166 Цивільного кодексу України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Матеріалами справи доведено, що внаслідок протиправних дій відповідача позивачу завдано збитків, а тому позовні вимоги про їх відшкодування підлягають задоволенню. Також, відповідно до ст. 88 ЦПК України, з відповідача на користь позивача належить стягнути витрати по сплаті судового збору. Враховуючи викладене,

Outcome: approved