Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-14 00:00:00

20 жовтня 2016 року [PERSON] звернулася до суду з позовом сільської ради, як представника територіальної громади за місцем відкриття спадщини, заявивши вимогу визнати за нею право власності, в порядку спадкування за заповітом після смерті баби [PERSON], на земельну ділянку, яка розташована на території Святецької сільської ради. Позовні вимоги обґрунтовані неможливістю в позасудовому порядку оформити прийняття спадщини через втрату оригіналу правовстановлюючого документу на дану земельну ділянку. Позивачем направлена заява про розгляд справи за її відсутності. Відповідачем направлена до суду заява про визнання позовних вимог та розгляд справи за їх відсутності. Справа розглянута за відсутності осіб, які беруть участь у справі, та без здійснення фіксації судового засідання звукозаписувальним технічним засобом відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи суд дійшов переконання про наявність підстав для задоволення позову. Відповідно до ст. ст. 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Способами захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права. Згідно ч. 2 ст. 328 ЦК України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Статтею 392 ЦК України власник майна має право предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Статтями 1216, 1225 та 1268 ЦК України встановлено, що спадкування є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців), належність спадщини спадкоємцю з часу відкриття спадщини незалежно від часу її прийняття, право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах із збереженням її цільового призначення. Позивач успадкувала за заповітом земельну ділянку площею 1,2300 га, розташовану на території Святецької сільської ради та призначену для ведення особистого селянського господарства, після смерті [PERSON], яка померла 26 жовтня 2006 року, що підтверджується: - довідкою відділу Держгеокадастру у Теофіпольському районі Хмельницької області від 06 липня 2016 р. № 238/0/6-16, відповідно до якої за [PERSON] зареєстрований державний акт на право власності на земельну ділянку серії ХМ № 017071 площею 1,23 га з кадастровим номером 6824784000:04:004:0035, для ведення особистого селянського господарства, яка розташована на території Святецької сільської ради; - архівною копією Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ХМ № 017071 від 14 вересня 2009 року, зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державним актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 010976200068, згідно якого [PERSON] являється власником земельної ділянки площею 1,23 га з кадастровим номером 6824784000:04:004:0035, з цільовим призначенням ведення особистого селянського господарства, розташованої на території Святецької сільської ради; - заповітом [PERSON] від 1997 року, відповідно до якого спадкодавець зробила заповітне розпорядження про те, що все своє майно, де б воно не було і з чого б воно не складалося, взагалі все те, що буде їй належати на день її смерті і на що вона за законом матиме право, заповіла [PERSON]; - свідоцтвом про укладення шлюбу серії І-БВ № 018672, виданим 08 серпня 1999 року Теофіпольським районним відділом реєстрації актів громадянського стану Хмельницької області, відповідно до якого [PERSON] після укладення шлюбу змінила своє прізвище на «Красюк»; - свідоцтвом про смерть серії І-БВ № 046059, виданим 27 жовтня 2006 р. Святецькою сільською радою Теофіпольського району, відповідно до якого [PERSON] померла 26 жовтня 2006 р. в с. Святець Теофіпольського району у віці 88 років; - витягом з погосподарської книги домогосподарства [PERSON], зробленим Святецькою сільською радою 26 липня 2016 р. за № 234, згідно якого головою двору по вул. Леніна, 56 в с. Святець до своєї смерті була [PERSON] і разом з нею на день смерті проживала внучка [PERSON], [INFO], разом з сімєю; - витягом № 44550281 з Спадкового реєстру про реєстрацію 20 квітня 2006 року за № 42257307 (у нотаріуса № 148/2007) в Спадковому реєстрі спадкової справи після смерті [PERSON]; - довідкою Теофіпольської державної нотаріальної контори від 22 липня 2016 року № 924/02-14 про те, що в провадженні даної контори перебуває спадкова справа № 148/2007 після смерті [PERSON], спадкоємцем якої за заповітом є [PERSON], інших спадкоємців немає. Як вбачається з постанови державного нотаріуса Теофіпольської державної нотаріальної контори від 12 жовтня 2016 р., підставою для відмови позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті [PERSON] на земельну ділянку, є відсутність правовстановлюючих документів на дану земельну ділянку. Оголошення про втрату державного акту серії ХМ № 017071, виданого [PERSON] та визнання даного акту недійсним опубліковано на 6-й сторінці газети «Життя Теофіпольщини» № 81-82 від 13 жовтня 2016 року. Таким чином, дослідивши докази в їх сукупності, суд дійшов переконання, що позивач [PERSON] успадкувала за заповітом після смерті [PERSON] земельну ділянку, однак не має можливості офіційно оформити прийняття спадщини через відсутність правовстановлюючих документів на землю, тому позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved