Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-26 00:00:00

19 січня 2015 року [PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON] про поділ майна, зобов'язання вчинити дії. Свої вимоги мотивує тим, що з 07 березня 1974 року перебуває в зареєстрованому шлюбі з [PERSON] 29 жовтня 2014 року між [PERSON] та ПАТ «Всеукраїнський акціонерний банк» було укладено договір банківського вкладу «НВУ» [NUMBER], відповідно до якого відповідач поклала на депозитний рахунок [NUMBER] кошти в розмірі 1000000 гривень. Угоди про добровільний поділ коштів, що є спільною власність подружжя, між сторонами не досягнуто. Просить суд ухвалити рішення, яким: - визнати банківський вклад, здійснений [PERSON] на підставі договору банківського вкладу «НВУ» [NUMBER] на суму 1000000 гривень, спільною сумісною власністю сторін; - визнати за ним право власності на 1/2 частину банківського вкладу, здійсненого [PERSON] на підставі договору банківського вкладу «НВУ» [NUMBER] від 29 жовтня 2014 року; - зобов'язати ПАТ «Всеукраїнський акціонерний банк» перерахувати 1/2 частину банківського вкладу «НВУ» [NUMBER] від 29 жовтня 2014 року на його рахунок [NUMBER], відкритий у ПАТ КБ «ПриватБанк». У судовому засіданні представник позивача підтримала заявлені вимоги та просила їх задовольнити. Представник відповідача у судовому засіданні заперечувала проти задоволення позову. Пояснила суду, що кошти, внесені на підставі договору банківського вкладу «НВУ» [NUMBER] від 29 жовтня 2014 року, є особистою власністю [PERSON] та не підлягає поділу між подружжям. Представник третьої особи у суді заперечувала проти задоволення позову. Пояснила суду, що 29 жовтня 2014 рок на рахунок [PERSON] [NUMBER] були зараховані грошові кошти в сумі 1000000 гривень. На підставі постанови Правління Національного банку України від 20 листопада 2014 року № 773 прийнято рішення про запровадження з 21 листопада 2014 року тимчасової адміністрації та призначення уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на тимчасову адміністрацію в ПАТ «Всеукраїнський акціонерний банк». Рішенням Виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 17 лютого 2015 року № 35 продовжено термін здійснення тимчасової адміністрації у ПАТ «Всеукраїнський акціонерний банк» по 20 березня 2015 року. Статтею 52 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» передбачена черговість та порядок задоволення вимог до банку, оплата витрат та здійснення платежів. Здійснення переказу з рахунку [PERSON] частини банківського вкладу [NUMBER] на рахунок [PERSON] [NUMBER], відкритого у ПАТ КБ «ПриватБанк», буде порушенням норм Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб». Заслухавши пояснення учасників судового розгляду, дослідивши матеріали справи, проаналізувавши надані докази, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що сторони з 07 березня 1974 року перебувають в зареєстрованому шлюбі (а.с. 3). У судовому засіданні встановлено та не оспорювалось учасниками судового розгляду, що під час шлюбу 29 жовтня 2014 року між [PERSON] та ПАТ «Всеукраїнський акціонерний банк» було укладено договір банківського вкладу «НВУ» [NUMBER], відповідно до якого [PERSON] поклала на депозитний рахунок [NUMBER] кошти в розмірі 1000000 гривень. Зазначене підтверджується випискою банку по особовому рахунку [PERSON] від 06 травня 2015 року (а.с.36, 37). Згідно зі ст. 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба, тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя. Відповідно до ч. 1 ст. 70 СК України у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Представники сторін підтвердили в судовому засіданні, що сторони не дійшли згоди щодо поділу спірного банківського вкладу. Позивач просить визнати за ним право власності на 1/2 частину банківського вкладу, здійсненого [PERSON] на підставі договору банківського вкладу «НВУ» [NUMBER] від 29 жовтня 2014 року. Представник відповідача у судовому засіданні зазначила, що кошти, внесені на підставі договору банківського вкладу «НВУ» [NUMBER] від 29 жовтня 2014 року, є особистою власністю [PERSON] Згідно з п. 3 ч. 1 ст. 57 СК України особистою приватною власністю дружини, чоловіка є майно, набуте нею, ним за час шлюбу, але за кошти, які належали їй, йому особисто. Згідно зі ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Сторона відповідача не надала суду будь-яких доказів на підтвердження належності цих коштів особисто [PERSON] Таким чином, за кожним із сторін ([PERSON] та [PERSON]) слід визнати право власності на 1/2 частину спірного банківського вкладу. Крім того, позивач просить суд зобов'язати ПАТ «Всеукраїнський акціонерний банк» перерахувати 1/2 частину банківського вкладу «НВУ» [NUMBER] від 29 жовтня 2014 року на його рахунок [NUMBER], відкритий у ПАТ КБ «ПриватБанк». Вбачається, що зобов'язати виконати певні дії можливо рішенням суду лише відповідача по справі. Відповідно до ч. 1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи в межах заявлених позовних вимог. Вимога про зобов'язання банку перерахувати частину вкладу задоволенню не підлягає, оскільки вона заявлена до неналежного відповідача - [PERSON] З огляду на наведене, позов підлягає задоволенню частково. На підставі ст. 88 ЦПК України, з урахуванням часткового задоволення позову, стягненню з відповідача на користь позивача підлягає 3654 гривні судового збору за вимогу майнового характеру та 243 гривні 60 копійок судового збору за вимогу немайнового характеру.

Outcome: partial