Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-02 00:00:00

20.03.2014 року позивач звернувся до Волноваського районного суду із позовом до [PERSON], пояснюючи, що 18.07.2007 року між банком та відповідачем укладено кредитний договору № DOXRRC37750095 від 18.07.2007 року, згідно якого відповідач отримав кредит у розмірі 3048, 80 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 12% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами надання кредиту фізичним особам « розстрочка» складає між ним і банком договір, про що свідчить підпис відповідача у заяві. Відповідно до умов договору погашення заборгованості здійснюється в наступному порядку: щомісячно в період сплати, позичальник повинен сплатити банку грошові кошти, для погашення заборгованості за кредитом, яка складається із заборгованості за кредитом, за відсотками, комісією, а також інші витрати згідно Умов. Відповідач не виконав свої зобов, язання за кредитним договором неналежним чином та станом на 27.02.2014 року має заборгованість у розмірі 15237, 07 грн., яка складається з заборгованості по процентам за користування кредитом - 4384, 71 гр., заборгованості по комісії за користування кредитом - 170, 72 грн., пені за несвоєчасне виконання зобов, язань за договором - 10681, 64 грн. Судовим наказом Волноваського районного суду Донецької області від 21.08.2008 року з відповідача за заявою банку була стягнута заборгованість за кредитним договором у розмірі 12823, 97 грн., а також штрафи 500 грн. та 641, 20 грн., тому просить суд стягнути з останнього на користь банку заборгованість у розмірі 13965, 17 грн. та судові витрати. Представник позивача Ільницька Н.В у судове засідання не з,явилась, в своїй письмовій заяві просить суд розглянути справу за її відсутністю, на задоволенні позовних вимог наполягає. Відповідач у судове засідання не з,явився, але надав заяву, у якій просить суд розглянути справу за його відсутністю, позов не визнав та просить суд застосувати строк позовної давності. Судом установлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Відповідно до ст.ст. 10,11,60 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Судом встановлено, що 18.07.2007 року відповідач [PERSON] звернувся із письмовою заявою до ПАТ КБ «Приватбанк» про надання йому строкового кредиту у сумі 3048, 80 гр. на строк 12 місяців, з 18.07.2007 року по 18.07.2008 року включно, з умовами сплати за користування кредитом відсотків у розмірі 1% на місяць на суму залишку заборгованості по кредиту, щомісячної винагороди за надання фінансового інструменту у розмірі 42, 68 гр. та єдино разової винагороди за надання фінансового інструменту у розмірі 88,80 гр. в обмін на зобов,язання позичальника з повернення кредиту, сплати відсотків, винагороди, комісії в зазначені в заяві та Умовах надання споживчого кредиту фізичним особам строки. Згідно п. 4.2 Умов, при порушенні позичальником зобов,язання щодо погашення кредиту, він сплачує банку відсотки за користування кредитом у подвійному розмірі від розміру зазначеному у Тарифах та заяві, відсотки сплачуються окремо понад зазначену в заяві суми щомісячного платежу по кредиту разом з несплаченим залишком попереднього щомісячного платежу. Згідно зі ст. 526 ЦК України, обов,язки повинні виконуватися належним чином згідно з умовами договору та вимогами ЦК, інших актів цивільного законодавства. Відповідно до ч.1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов,язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов,язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно зі ст. 1055 ЦК України, кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним. Враховуючи викладене, суд вважає, письмова форма кредитного договору між сторонами по справі не дотримана, оскільки копія заяви позичальника № DOXRRC37750095 від 18.07.2007, надана позивачем до матеріалів справи, не містить підпис представника банку. Умови надання споживчого кредиту фізичним особам («Розстрочка» «Стандарт») підписані головою правління банку, але не мають підпису позичальника, його реквізитів, відсутня і дата їх складання або підпису сторонами, а також жодної ідентифікуючої ознаки на предмет їх невід,ємності від Заяви позичальника. У Заяві не зазначено, що неврегульовані у ній питання регулюються відповідно до Умов надання споживчого кредиту фізичним особам, у Заяві є посилання на умови лише щодо сплати комісії та нарахування процентів при порушенні зобов, язань. Таким чином, підстав вважати, що банком отримана згода відповідача на укладення кредитного договору з урахуванням вказаних Умов, на які посилається позивач, немає, а тому правовідносини між сторонами з приводу кредитування регулюються тільки Заявою позичальника, строк виконання зобов, язань за якою встановлений до 18.07.2008 року. Банк звернувся до суду 20.03.2014 року, тобто банком пропущений загальний строк звернення до суду, встановлений ст.ст. 256,257,261,267 ЦК України тривалістю у три роки та про його застосування просить відповідач. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

Outcome: dismissed