Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-24 00:00:00

19 січня 2015 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до ГО «Фонд підтримки інвалідів», в якому просив визнати недійсним рішення загальних зборів, викладене в протоколі №57 від 21.08.2013 року про його звільнення з посади заступника президента даної організації та примусового виключення з членів вказаної організації. В позові [PERSON] вказав, що в провадженні Московського районного суду м. Харкова перебуває цивільна справа за його позовом до підприємства «Пласт Трейд» ГО «Фонд підтримки інвалідів», під час розгляду якої відповідачем надано витяг з протоколу №57 від 21.08.2013 року засідання загальних зборів ГО «Фонд підтримки інвалідів» про існування якого йому до цього часу не було відомо. Згідно вказаного витягу з протоколу підставою для прийняття вказаного рішення став виступ президента організації Білоусова С.Ю. у якому він проінформував про негідну поведінку та порушення статутних цілей даної організації, перешкоджання її роботі з його боку. Відповідно до даного витягу з протоколу підставою для прийняття вказаного рішення став виступ президента організації Білоусова С.Ю. у якому він проінформував про негідну поведінку та порушення статутних цілей даної організації, перешкоджання її роботі з його боку. Виходячи зі змісту витягу даного протоколу на даному засіданні були присутні 10 із 18 членів ГО «Фонд підтримки інвалідів», які проголосували за вказане рішення. Вважав, що рішення прийняте згідно вказаного протоколу є незаконним, протиправним та необґрунтованим, у зв'язку з чим підлягає визнанню недійсним та скасуванню. В судовому засіданні позивач [PERSON] наполягав на задоволенні позову, посилаючись на обставину, що зазначена у ньому. Представники відповідача в судовому засіданні заперечували проти задоволення позову, оскільки вважала його необґрунтованим, а рішення про звільнення [PERSON] з посади заступника президента організації та примусового виключення з членів ГО «Фонд підтримки інвалідів». Дослідивши матеріали справи, вислухавши сторони, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок наявних у справі доказів у їх сукупності, суд дійшов наступного: Суд зазначає, що згідно зі ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до змісту ст.ст. 11,15 ЦК України цивільні права і обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства. Кожна особа має право на судовий захист. Захист же цивільних прав - це передбачені законом способи охорони цивільних прав у разі їх порушення чи реальної небезпеки такого порушення. Під способами захисту суб'єктивних цивільних прав розуміють закріплені законом матеріально-правові заходи примусового характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав та вплив на правопорушника. Загальний перелік таких способів захисту цивільних прав та інтересів дається в ст. 16 ЦК України. Як правило, власник порушеного права може скористатися не любим, а цілком конкретним способом захисту свого права. Частіше за все спосіб захисту порушеного права прямо визначається спеціальним законом, який регламентує конкретні цивільні правовідносини. Згідно зі ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до п. 1.1 Статуту Громадської організації «Фонд підтримки інвалідів» (далі ГО «Фонд підтримки інвалідів»), Громадська організація «Фонд підтримки інвалідів» є добровільна місцева громадська організація створена на основі інтересів для спільної реалізації громадянами своїх прав і свобод. /а.с. 34-43/ Статут ГО «Фонд підтримки інвалідів» зареєстровано у Головному управлінні юстиції у Харківській області 20.06.2008 року. Органами управління Фонду є: Загальні збори, Центральна Рада, Ревізійна комісія. Найвищою посадовою особою Фонду - є його Президент. /п. 6.1 Статуту/ 15.08.2013р. президентом ГО «Фонд підтримки інвалідів» Білоусовим С.Ю. було оголошено про загальні збори та направлено членам організації повістку дня, в тому числі й [PERSON] /а.с. 44/ З витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців убачається, що керівником ГО «Фонд підтримки інвалідів» з 01.07.2008 року є Білоусов С.Ю. /а.с. 45/ Відповідно до п. 7.1 Загальні збори Фонду є його вищим керівним органом. Загальні збори збираються за необхідності, але не рідше одного разу на рік. Загальні збори вважаються чинним, якщо в їхній роботі беруть участь не менше як 50% членів Фонду. Усі рішення Загальних зборів ухвалюються відкритим голосуванням більшістю у дві третини голосів учасників Загальних зборів. Як убачається з протоколу №57 загальних зборів ГО «Фонд підтримки інвалідів», 21.08.2013 року рішенням загальних зборів було звільнено [PERSON] з посади заступника Президента та примусово виключити його з членів організації у зв'язку з негідною поведінкою, порушенням статутних цілей та перешкоджання цілей організації. /49-54/ За звільнення з посади заступника Президента та примусово виключення з членів організації [PERSON] проголосували 10 членів. Станом на 21.08.2013 року до складу членів ГО «Фонд підтримки інвалідів» входило 18 осіб. Однією з підстав виключення із членів Фонду є порушення членом вимог Статуту. /а.с. 38/ Згідно п. 9.4 Статуту Президент призначає посадових осіб Фонду та визначає їх повноваження. Оскільки рішення загальних зборів є вищим керівним органом, то вони також мають право на звільнення осіб на будь-яких з керівних посад Фонду, що не суперечить положенням Статуту. Вищевказані обставини спростовують доводи позивача, зазначені ним у позові. Допитані у якості свідків [PERSON] та [PERSON], які є членами ГО «Фонд підтримки інвалідів» підтвердили, що рішення Загальних зборів про звільнення [PERSON] з посади заступника Президента та примусово виключити його з членів організації приймалося більшістю членів Фонду. [PERSON] дійсно було звільнено за неналежну поведінку. Позивачем не надано жодних доказів на підтвердження своїх доводів, тобто його доказування ґрунтується на припущеннях, що не відповідає положенням ст. 60 ЦПК України. Надані в якості доказів ухвали слідчих суддів Московського районного суду м. Харкова не приймаються судом у якості належних доказів через те, що усі скарги подавалися [PERSON] , а дана особа не приймає участі у розгляді даної цивільної справи. Витяги з ЄРДР також не можуть прийматися у якості доказів по даній справі, в зв'язку з тим, що відповідно до положень ст. 214 КПК України, слідчий, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов'язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань та розпочати розслідування. Тобто заяви були внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань без проведення перевірки зазначених у них обставин, оскільки чинний КПК України не передбачає таких дій. Хибним є посилання позивача на положення ст.ст. 203, 215, 216 230 ЦК України, оскільки спірні правовідносини не випливають з правочинів. Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про необґрунтованість позову та необхідності відмовити у його задоволенні.

Outcome: dismissed