Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-26 00:00:00

21.08.2013 року позивач [PERSON] звернувся з позовом про стягнення аліментів на малолітніх дітей в обґрунтування якого зазначив, що на його утриманні перебувають малолітні діти [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Зазначив, що рішенням Катеринопільського районного суду від 06.03.2013 року шлюб між ним та відповідачем [PERSON] розірвано і після розірвання шлюбу сторони проживають окремо. Стверджує, що мати дітей відповідач [PERSON] ухиляється від виховання та утримання дітей, є працюючою особою, яка не сплачує аліментів на користь третіх осіб, тому просить стягнути з останньої аліменти в розмірі 1/3 частини всіх виді її доходів, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для кожної дитини. 04.09.2013 року позивач [PERSON] звернулася з позовом про визначення місця проживання дітей в обґрунтування якого зазначила, що після розірвання шлюбу з відповідачем [PERSON] за спільною згодою їх діти залишилися проживати разом з нею. Стверджує, що в червні 2013 року відповідач [PERSON] звернувся до неї з проханням взяти дітей до себе на час літніх канікул. Погодившись на пропозицію відповідача [PERSON], за умови повернення дітей перед школою, 04.07.2013 року привезла останньому сина та доньку. 05.08.2013 року з метою забрати дітей приїхала до будинку відповідача [PERSON], однак останній відмовив їй у поверненні дітей. З цього часу відповідач [PERSON] обмежує можливість її спілкування з дітьми та відмовляється повертати їх. З урахуванням наведеного просить суд визначити місце проживання дітей разом з матір'ю. Ухвалою суду від 19.09.2013 року цивільні справи за вказаними вище позовами судом об'єднано в одне провадження для спільного розгляду. В судовому засіданні позивач [PERSON] заявлені вимоги про стягнення з відповідача [PERSON] аліментів на утримання дітей підтримав у повному обсязі. Вимоги [PERSON] про визначення місця проживання дітей разом з матір'ю вважає безпідставними та просить суд відмовити у їх задоволенні. В судовому засіданні позивач [PERSON] заявлені вимоги про визначення місця проживання дітей разом з нею підтримала у повному обсязі. Вимоги [PERSON] про стягнення аліментів не визнає у повному обсязі. В судовому засіданні представник органу опіки та піклування Сокотун Т.А. повідомила суд, про те, що органом опіки та піклування вивчалися умови проживання малолітніх дітей [PERSON] та [PERSON], а також ставлення обох батьків до їх виховання. За наслідками вивчення, представником зроблено висновок про те, що кожен з батьків відповідально ставиться до виховання та утримання дітей, але більш доцільним, як на думку представника є проживання дітей разом з матір'ю. В судовому засіданні встановлені наступні обставини та відповідні ним правовідносини. З свідоцтва про народження серії [NUMBER] виданого 17.05.2006 року Єрківською селищною радою Катеринопільського району Черкаської області вбачається, що [PERSON] та [PERSON] є відповідно батьком та матір'ю малолітнього [PERSON], [INFO].(а.с.24) З свідоцтва про народження серії [NUMBER] виданого 17.05.2006 року Єрківською селищною радою Катеринопільського району Черкаської області вбачається, що [PERSON] та [PERSON] є відповідно батьком та матір'ю малолітньої [PERSON], [INFO].(а.с.25) З висновку про можливість проживання з дітьми та їх утримання складеного 20.08.2013 року Лисянською РДА Черкаської області вбачається, що на думку комісії з питань захисту прав дитини, спільне проживання [PERSON] разом з дітьми у оселі її батьків є доцільним.(а.с.26) З акту обстеження матеріально-побутових умов сім'ї [PERSON] складеного 06.08.2013 року № 260 за адресою: [ADDRESS], що до складу його родини входять донька [PERSON] та внуки [PERSON] і [PERSON], при цьому матеріально побутові умови проживання родини хороші, родина забезпечена усім необхідним, зокрема в обробітку родини перебувають дві земельні ділянки загальною площею 1,79 га, у підсобному господарстві родини утримуються 3 корови, 1 телиця, 1 теля, 3 свині та 43 голови птиці. (а.с.28) З висновку про результати розгляду звернення складеного 12.08.2013 року ДІМ СДІМ Катеринопільського РВ УМВС України в Черкаській області вбачається, що за заявою [PERSON] про вчинення щодо неї неправомірних дій з боку колишнього чоловіка [PERSON] проведена службова перевірка. За наслідками вказаної перевірки відмовлено у порушенні кримінального провадження за фактом невидачі [PERSON] спільних малолітніх дітей [PERSON] та [PERSON] їх матері [PERSON], який мав місце 05.08.2013 року.(а.с.31) З висновку практичного психолога Єрківської загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів вбачається, що з учнем 2-Б класу [PERSON] була проведена діагностична, консультаційна робота та тестування за наслідками якої психолог вважає, що для дитини значимі та важливі обоє батьків, проте дитина виявляє бажання після розлучення батьків залишатися проживати з бабою [PERSON].(а.с.106) Відповідно до ст. 157 Сімейного кодексу України питання виховання дитини вирішується батьками спільно. Відповідно ст.160 СК України місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків, яка досягла десяти років, - за спільною згодою батьків та самої дитини, а місце проживання дитини, яка досягла чотирнадцяти років, визначається нею самостійно. Відповідно до ст. 161 СК України, якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Відповідно до статті 6 Декларації прав дитини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 20.11.1959 року, дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона повинна, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю своїх батьків і у всякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості; малолітня дитина не повинна, крім тих випадків, коли є виняткові обставини, бути розлучена зі своєю матір'ю. Вирішуючи спір щодо місця проживання дітей, суд бере до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов'язків, особисту прихильність дітей до кожного з них, вік дітей, стан їх здоров'я та інші обставини, що мають істотне значення. Вислухавши пояснення сторін, оцінивши показання допитаних у судовому засіданні свідків та дослідивши письмові матеріали справи, суд приходить до висновку, що обидві сторони відповідально ставляться до виконання своїх батьківських обов'язків, позитивно характеризуються, мають джерела існування та належні матеріально-побутові умови для забезпечення потреб малолітніх дітей, а останні однаково добре ставляться до обох з батьків. Оцінивши, за своїм внутрішнім переконанням досліджені у судовому засіданні докази, врахувавши належність, допустимість та достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок досліджених доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку про відсутність законних підстав для задоволення позовних вимог про стягнення аліментів та наявність законних підстав для визначення місця проживання малолітніх дітей з матір'ю, оскільки відповідно до принципу викладеному у статті 6 Декларації прав дитини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 20.11.1959 року, малолітня дитина не повинна, крім тих випадків, коли є виняткові обставини, бути розлучена зі своєю матір'ю. На підставі наведеного,

Outcome: approved