Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-22 00:00:00

20.08.2013 року позивач [PERSON] звернувся до суду з позовною заявою, позовні вимоги по якій уточнив, в якій просить постановити рішення, яким стягнути солідарно з відповідачів [PERSON], [PERSON] та [PERSON] в його користь 2490 грн 00 коп матеріальних збитків завданих злочином. Позовні вимоги мотивовано тим, що вироком Яворівського районного суду Львівської області від 19.02.2013 року було засуджено відповідчів та [PERSON] за скоєння злочину, в результаті чого йому було заподіяно матеральної шкоди в розмірі 3320 грн 00 коп. Відповідачем [PERSON] було добровільно відшкодовано збитки в сумі 830 гривень. Після відкладення розгляду справи в судове засідання позивач [PERSON] не з'явився, ним подано письмову заяву про розгляд справи у його відсутності, уточненні позовні вимоги підтримує. Відповідач [PERSON] під час розгляду справи заявлений позову визнав, пояснив, що дійсно він в групі знайомих вчинив крадіжку металобрухту з гаражу потерпілого [PERSON], який вони здали в пункт прийому металобрухту. Завдану шкоду обіцяє відшкодувати. Відповідачі [PERSON] та [PERSON], які про дату, час і місце розгляду справи були належним чином повідомлені судовою повісткою рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення за зареєстрованим місцем проживання, не з'явилися, причини неявки не повідомили, суд вирішив провести розгляд справи у відсутність відповідачів та їх законних представників. Заслухавши пояснення відповідача, його законного представника, дослідивши докази по справі, суд прийшов до наступного. Судом встановлено такі факти і відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що згідно вироку Яворівського районного суду Львівської області від 19 лютого 2013 року, який набрав законної сили, неповнолітніх [PERSON], [PERSON] та [PERSON] було визнано винним у вчиненні злочинів, передбачених ст.ст.185 ч.3, 15 ч.2, 185 ч.3 КК України, та обрано покарання згідно з ст.70 КК України у вигляді чотирьох років позбавлення волі, із застосування ст.ст.75, 104 КК України, зі звільненням від відбуття покарання з випробуванням на іспитовий строк 02 роки. Також постановою Яворівського районного суду Львівської області від 10.01.2013 року за суспільно-небезпечне діяння, передбачного ст.185 ч.3 КК України, відносно малолітнього винного [PERSON] застосовано примусовий захід виховного характеру у виді застереження. Вищевказаними вироком та постановою, серед інших обставин, встановлено, що 04 квітня 2012 року приблизно 14.00 годині неповнолітній підсудний [PERSON] за попередньою злочинною змовою з неповнолітнім підсудним [PERSON], неповнолітнім підсудним 2 [PERSON] та малолітнім [PERSON], [INFO], повторно, маючи намір на крадіжку чужого майна, непомітно підійшли до території гаражів, що в м.Новояворівську по вул.Привокзальній Яворівського району Львівської області, де згідно попередньої домовленості між собою, малолітній [PERSON] через отвір між вхідними дверима і стелею проник в гаражне приміщення громадянина [PERSON], після чого відчинив з середини вхідні двері, через які зайшли примішення неповнолітні підсудні [PERSON], [PERSON] та [PERSON], звідки умисно, таємно, з корисливих мотивів викрали 50 металевих сходин-пластин довжиною приблизно 80 см, шириною 10 см та товщиною 5 см загальною вартістю 2500 гривень, три вживані ресори до автомобіля загальною вартістю 600 гривень, металевий кутник довжиною 2 м вартістю 70 гривень та металевий умивальник вартістю 150 гривень, а всього викрали майна [PERSON] на загальну суму 3320 гривень, після чого неповнолітній підсудний [PERSON], неповнолітній підсудний [PERSON], неповнолітнім підсудний [PERSON] та малолітній [PERSON] з викраденим вийшли з приміщення гаражу і спільно розпорядилися викраденим. Відповідно до вимог ст.61 ч.4 ЦПК України вирок у кримінальній справі, що набрав законної сили, обов'язковий для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок з питань, чи мали місце ці дії та чи вчиненні вони цією особою. Таким чином, суд визнає, що відповідачі [PERSON], [PERSON] та [PERSON], а також неповнолітній [PERSON] вчинили таємне викрадення майна потерпілого [PERSON] на загальну суму 3320 грн 00 коп. Відповідно до ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними діями, майну фізичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. А відповідно до вимог ст.ст.1179, 1181, 1182 ЦК України неповнолітня особа (у віці від чотирнадцяти до вісімнадцяти років) відповідає за завдану нею шкоду самостійно на загальних підставах. Шкода, завдана спільними діями кількох неповнолітніх, малолітніх, відшкодовується ними, їхніми батьками у частці, яка визначається за домовленістю між ними або за рішенням суду. Під час розгляду справи судом встановлено, що неповнолітнім [PERSON] в добровільному порядку частково відшкодована шкода потерпілому [PERSON] в розмірі 830 грн 00 коп, про що свідчить письмова розписка позивача. Таким чином, невідшкодована потерпілому [PERSON] шкода становить 2490 грн 00 коп (з розрахунку 3320,00 грн -830,00 грн). Оцінюючи докази по даній справі в їх сукупності, суд приходить до висновку, що судом доведено заподіяння майнової шкоди позивачу [PERSON], злочинні дії та вину в цьому відповідачів [PERSON], [PERSON] та [PERSON], а тому заявлені позовні вимоги слід задоволити, стягнувши з відповідачів невідшкодовану шкоду в рівних частках.

Outcome: approved