Jurisdiction: civil
Date: 2018-06-19 00:00:00

\~ \~ \~ \~20.06.2018 р. [PERSON] звернувся до суду із заявою про встановлення факту смерті [PERSON], [INFO], для подальшої реєстрації цього факту в органах державної реєстрації актів цивільного стану та отримання відповідного документа. В заяві зазначив, що є сином [PERSON], яка померла 04.01.2018 року в м. Амвросіївка Донецької області, про що 04.01.2018 року було складено лікарське свідоцтво про смерть №3 та видано свідоцтво про смерть серії ДНР №093692 від 09.01.2018 року. Але у звязку з тим, що державні органи на території України не визнають документів виданих «державними органами» на території не підконтрольній Україні, йому було відмовлено щодо реєстрації факту смерті. Тому заявник просив задовольнити його вимоги. \~ \~ \~ \~Заявник в судове засідання не з'явився, суду надав заяву, в якій просив справу слухати без його участі, вимоги, викладені у заяві підтримав, просив заяву задовольнити. \~ \~ \~ \~Представник заінтересованої особи Миколаївський міський відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області у судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся вчасно належним чином. Дослідивши матеріали справи суд приходить до наступного. Відповідно до наявних в матеріалах справи документів, [PERSON], [INFO], є сином [PERSON], [INFO]. Судом встановлено, що [PERSON], [INFO], уродженка м. Донецька, померла 04.01.2018 року в м. Амвросіївка Донецької області, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії ДНР №093692 від 09.01.2018 року. Відповідно до лікарського свідоцтва про смерть №3 від 04.01.2018 року, причиною смерті стала хронічна судинно мозкова недостатність. Заявник звернувся до Миколаївського міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Миколаївській області для отримання свідоцтва про смерть встановленого законодавством України зразку, але отримав відповідь, згідно до якої в видачі свідоцтва про смерть йому відмовлено, так як будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважається незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою статті 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», є недійсним і не створює правових наслідків. Відповідно до ст.1 ЗУ «Про особливий порядок місцевого самоврядування в окремих районах Донецької та Луганської областей» тимчасово, на три роки з дня набрання цим Законом чинності, запроваджується особливий порядок місцевого самоврядування в окремих районах Донецької та Луганської областей, до яких належать райони, міста, селища, села, що визначаються рішенням Верховної Ради України. Постановою Верховної Ради України від 17.03.2015 року № 252-VІІІ Про визначення окремих районів, міст, селищ і сіл Донецької та Луганської областей, в яких запроваджується особливий порядок місцевого самоврядування, належать райони або їх частини, міста, селища і села, що знаходяться на територіях, які розташовані між державним кордоном України з Російською Федерацією, урізом води Азовського моря та лінією, яка визначена додатком до цієї Постанови, що відповідає Мінському меморандуму від 19.09.2014 року. Відповідно до Постанови Верховної Ради України від 17.03.2015 року № 254- VІІІ «Про визнання окремих районів, міст, селищ і сіл Донецької та Луганської областей тимчасово окупованими територіями» - окремі райони, міста, селища і села Донецької та Луганської областей, в яких відповідно до ЗУ «Про особливий порядок місцевого самоврядування в окремих районах Донецької та Луганської областей» запроваджується особливий порядок місцевого самоврядування, до моменту виведення усіх незаконних збройних формувань, російських окупаційних військ, їх військової техніки, а також бойовиків та найманців з території України та відновлення повного контролю України за державним кордоном України визнані Верховною Радою України тимчасово окупованими. Згідно ч. 1\~ст.\~18\~Закону «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» громадянам України гарантується дотримання у повному обсязі їхніх прав і свобод, передбачених Конституцією України, після залишення ними тимчасово окупованої території. Відповідно до п.2 ч.1 ст.17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі рішення суду\~про встановлення\~факту смерті\~особи в\~певний час. З огляду на те, що свідоцтво про смерть [PERSON] від 09.01.2018 року є недійсним і не створює правових наслідків за приписами ч.3 ст. 9 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану», а отже не може бути підставою для державної реєстрації смерті, суд приходить до висновку про необхідність задоволення заяви щодо встановлення факту смерті, оскільки вказаний факт знайшов підтвердження під час судового розгляду, іншим чином зареєструвати смерть неможливо. За таких підстав, суд вважає, що заява підлягає задоволенню. Згідно ч.7 ст. 294 ЦПК України, судові витрати не відшкодовуються.

Outcome: approved