Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-17 00:00:00

19 серпня 2021 року [PERSON] в особі свого представника - адвоката Вальчука І.О. звер- нувся до суду з позовною заявою, в якій просив стягнути з [PERSON] борг за договором позики, посилаючись на наступні обставини. 10.06.2021 р. [PERSON] під власноруч написану розписку позичив у нього грошові кошти в ро- змірі 556000 грн. та зобов`язався їх повернути до 01 серпня поточного року. По завершенню стро- ку відповідач борг не повернув, він неодноразово пред`являв усні вимоги відповідачу щодо повер- нення боргу, однак [PERSON] ніяк не відреагував, чим порушив взяті на себе зобов`язання, що змусило його звернутися до суду з даною позовною заявою. Представник позивача у судове засідання не з`явився, надав до суду заяву, в якій просив справу розглянути за його відсутності у зв`язку із зайнятістю у інших судових засіданнях та карантинни- ми обмеженнями, позовні вимоги підтримав (а.с.15). Відповідач у судове засідання не з`явився, хоча про дату, час та місце розгляду справи за міс- цем реєстрації сповіщалася належним чином - рекомендованим листом з повідомленням, до суду повернувся конверт із поміткою «адресат відсутній» (а.с.14). Тому його викликано до суду шля- хом опублікування оголошення на веб-сайті Татарбунарського районного суду на 18.11.2021 р. на 11.20 год., але він повторно до суду не з`явився, у відповідності до ст.178 ЦПК України відзиву до суду та учасникам справи не надіслав. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про наявність правових підстав для задоволення позовних вимог. Розпискою (а.с.6) підтверджується, що [PERSON] отримав від [PERSON] 556000 грн. та зобов`язався повернути вказану суму до 01.08.2021 р. Відповідно до ст.1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими озна- ками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родови- ми ознаками. Договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів пере- вищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян…, що перед- бачено ч.1 ст.1047 ЦК України. Згідно ст.1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві грошові кошти у такій сумі, що були передані йому позикодавцем у строк та в порядку, що встановлені догово- ром. Розписка позичальника є доказом не лише укладення договору позики, але й посвідчує факт пе- редання грошової суми позичальнику. За своєю суттю розписка про отримання в борг грошових ко штів є документом, який видається боржником кредитору за договором позики після отримання коштів, підтверджуючи як факт укладення договору та зміст умов договору, так і факт отримання боржником від кредитора певної грошової суми. Саме такий правовий висновок про застосування ст.1046, 1047 ЦК України міститься у постанові Верховного Суду України від 18.09.2013 р. у спра- ві № 6-63цс13. Судом встановлено, що між сторонами укладено договір позики, відповідно до умов якого, по- зивач передав [PERSON] в якості позики кошти в розмірі 556000 грн., з кінцевим строком по- вернення 01.08.2021 р. У відповідності до ст.526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відпо ві дно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсут- ності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ст.530 ЦК України, якщо в зобов`язанні встановлений строк ( термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). За змістом ч.1 ст.1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до ч.1 ст.625 цього кодексу, якою визначено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання грошового зобов`язан- ня. [PERSON] не виконав зобов`язання у строк, встановлений договором, відсутність своєї вини за порушення зобов`язання він не довів, як це передбачено ч.2 ст.614 ЦК України. Отже, позовні вимоги про стягнення заборгованості мають бути задоволені у повному обсязі. Крім того, з відповідача підлягають стягненню судові витрати на користь позивача, відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України. На підставі викладеного,

Outcome: approved