Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-05 00:00:00

20.07.2015 року позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користуватися житлом та зняття особи з реєстрації, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що він є власником житлового будинку № 1 по вул..Першотрванева в с.Новофедорівка Голопристанського району Херсонської області. Відповідач перебував у шлюбі з донькою позивача, але рішенням суду шлюб між ними розірвано. Позивач, як власник будинку зареєстрував відповідача за даною адресою, але з квітня 2014 року по теперішній час, тобто більше року він не проживає у вищезгаданому будинку без поважних причин. Реєстрація відповідача в будинку позивача порушує його права власника. Просить визнати відповідача втративши право користування житлом та зняти його з реєстрації. В судовому засіданні позивач підтримав позовні вимоги на підставах, що вказані в позовній заяві, та просив позов задовольнити. Пояснив, що відповідач був зареєстрований та проживав в будинку як член сімї, але після розлучення з дочкою позивача з квітня 2014 року не проживає в будинку, а мешкає в іншому, невідомому позивачу місці. Відповідач в судове засідання не з'явився, про місце та час слухання справи повідомлений за адресою місця реєстрації. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст. 224 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення позивача, свідків вважає позов таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що позивач є власником будинку №1 по вул.Першотравнева в с.Новофедорівка Голопристанського району Херсонської області, що підтверджується свідоцтвом про право власності на нерухоме майно, зареєстрованим в Херсонському БТІ 30.11.2012 року. Згідно довідки № 208 від 09.07.2015 року виданої Новофедорівською сільською радою Голопристанського району Херсонської області в будинку позивача за адресою вул..Першотравнева, 1 в с.Новофедорівка Голопристанського району Херсонської області зареєстрований відповідач [PERSON], [INFO], але з 11.04.2014 року за зазначеною адресою не проживає. Відповідно до заочного рішення Голопристанського районного суду Херсонської області від 23.05.2014 року розірвано шлюб між [PERSON] та [PERSON]. Допитана в судовому засіданні свідок [PERSON] пояснила, що вона донька позивача та колишня дружина відповідача. Проживає в будинку батька. Відповідач у квітні 2014 року після розлучення з нею виїхав з будинку та проживає в іншому місці. Статтею 317 ЦК України встановлено, що власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно ч.1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно ч. 4, 5 ст. 9 ЖК України ніхто не може бути виселений із займаного жилого приміщення або обмежений у праві користування жилим приміщенням інакше як з підстав і в порядку, передбачених законом. Житлові права охороняються законом, за винятком випадків, коли вони здійснюються в суперечності з призначенням цих прав чи з порушенням прав інших громадян або прав державних і громадських організацій. За ст. 150 ЖК України громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди. Згідно ст. 6 ЖК України жилі будинки і жилі приміщення призначаються для постійного проживання громадян. У відповідності до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до ч.2 ст. 405 ЦК України член сімї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сімї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Таким чином, суд приходить до висновку, що відповідач був зареєстрований у будинку позивача як член сімї власника, зять, на даний час перестав бути членом сімї власника, не проживає у будинку позивача більше одного року, тому втратив право на користування цим житлом. Відповідач використовує будинок не за цільовим призначенням, тобто не для проживання, а виключно для реєстрації місця проживання, що порушує права позивача як власника будинку, зазначені у ст. 150 ЖК України та ст. ст. 317, 319 ЦК України, а іншого порядку, результатом якого є зняття відповідача з реєстрації в будинку позивача, законодавством не передбачено (окрім зняття з реєстрації в добровільному порядку). Тому позовні вимоги в частині визнання відповідача таким, що втратив право користування житловим приміщенням підлягають задоволенню. Разом з тим, відповідно до ч.1 ст.7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою. Позовні вимоги в частині зняття [PERSON] з реєстрації місця проживання задоволенню не підлягають, як такі, що зайво заявлені, оскільки судове рішення про позбавлення відповідача права користування житловим приміщенням, є підставою для зняття відповідача з реєстрації. Відповідно до ч.1 ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. На підставі викладеного,

Outcome: partial