Jurisdiction: civil
Date: 2018-07-09 00:00:00

1 Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача. Позивач [PERSON] звернулась до суду із позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Дніпропетровськгаз збут», Публічного акціонерного товариства «Дніпропетровськгаз», Кам'янського відділення Публічного акціонерного товариства «Дніпропетровськгаз», третя особа, яка не заявляє самостійні вимоги на предмет спору, [PERSON], про визнання незаконним припинення газопостачання, визнання незаконним складений відповідачами акт про припинення газопостачання та зобов'язання розпломбувати газопровід. У своєму позові позивач просить суд визнати поважними причини пропущення строку позовної давності на звернення до суду із зазначеними вимогами; визнати незаконними дії відповідачів, пов'язані з припиненням газопостачання у її квартиру та опломбування газопроводу у [ADDRESS]; визнати незаконним складений відповідачами акт № 211596 від 21 лютого 2013 року про припинення газопостачання, зобов'язати відповідачів роз пломбувати газопровід в її [ADDRESS]. В обґрунтуванні позову позивач зазначила, що вона є користувачем послуг з газопостачання та обслуговування газових комунікацій. 21 лютого 2013 року відповідачі припинили надавати їй послуги з газопостачання шляхом опломбування газопроводу в її квартирі, склали акт. В квартирі під час відключення була присутня донька, яка відмовилась підписувати акт про відключення, у зв'язку з наявністю заборгованості за використання послуг із газопостачання. Представниками відповідачів Товариства з обмеженою відповідальністю «Дніпропетровськгаз збут» та Публічного акціонерного товариства «Дніпропетровськгаз», Кам'янського відділення Публічного акціонерного товариства «Дніпропетровськгаз» наданий відзив на позовні вимоги. У своєму відзиві представник відповідача посилається на те, що обраний спосіб захисту не відповідає вимогами ЦК України та позивачем пропущений строк звернення до суду із зазначеним позовом. Тому просить суд застосувати строк позовної давності та відмовити в задоволенні позову. 2. Заяви, клопотання учасників справи: Позивач надала суду заяву, у якій просить суд розглянути справу у її відсутність, вимоги підтримує. Представниками відповідача долучений до матеріалів справи відзив на позовні вимоги. Позивачем надана відповідь на відзив, у якій зазначила, що усі посилання представника відповідача є безпідставними та не підтверджуються будь-якими доказами. В судовому засіданні представники відповідачів ТОВ «Дніпропетровсьгаз збут» Кіпріч О.М., Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації «Дніпропетровськгаз» Решетнік О.Ю. просили суд відмовити в задоволенні позову, посилались на обставини викладені у відзиві на позов. В судовому засіданні третя особа, яка не заявляє самостійні вимоги на предмет спору, [PERSON] підтримав вимоги позивача та просив їх задовольнити. 3. Процесуальні дії суду: Ухвалою суду від 20 грудня 2017 року відкрито провадження по справі. Ухвалою суду від 21 травня 2018 року закрито підготовче засідання та справу призначено до судового розгляду. 4. Обставини встановлені судом та зміст спірних правовідносин: В судовому засіданні встановлено, що позивач є власником [ADDRESS] та є споживачем послуг із газопостачання, що вбачається з наданого суду договору дарування квартири від 11 грудня 2001 року. 13 грудня 2010 року Заводським районним судом м.Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 13 грудня 2010 року виданий судовий наказ про стягнення з [PERSON] заборгованості за оплату за спожитий газ з 2000 року по листопада 2010 року у розмірі 922,67 грн. та судові витрати (а.с.2). Ухвалою Заводського районного суду м.Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 25 червня 2011 року зазначений наказ було скасовано (а.с.3). 21 лютого 2013 року працівниками Управління по експлуатації газового господарства Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації «Дніпропетровськгаз» квартиру позивача, тобто [ADDRESS] було відключено від газопостачання, у зв'язку з порушенням строків оплати за надані послуги по газопостачанню, що відповідно до Правил надання населенню послуг по газопостачанню, заборгованість складає 350,64 грн. на 01 лютого 2013 року, про що було складений акт (а.с.4). З наданого рахунку за спожитий газ від 11 жовтня 2017 року також вбачається, що позивач на 01 вересня 2017 рік має заборгованість за спожитий природний газ у розмірі 1 264,96 грн. (а.с.5). Згідно до вимог ст.19 ЦПК України, суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства. Так, між сторонами виникли цивільні правовідносини та предметом позову є визнання незаконним припинення газопостачання, складений акт про припинення газопостачання та зобов'язання здійснити певні дії. 5. Оцінка суду: Вислухавши представників відповідачів, третю особу, вивчивши матеріали цивільної справи, дослідивши надані суду докази, суд вважає позов таким, що не підлягає задоволенню з наступних підстав. Законом України «Про житлово-комунальні послуги» передбачено загальні правила обліку і оплати за спожити послуги та встановлено норми споживання природного газу населенням. Так, ст.9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» передбачено, що споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору. Згідно п.п. 6, 9, 19 «Правил надання населенню послуг з газопостачання», затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 9 грудня 1999 року № 2246, які діяли на час здійснення припинення газопостачання на адресу позивача, з подальшими змінами, газопостачання на об'єкт та/або газові прилади і пристрої споживача припиняється у разі несвоєчасної та/або не в повному обсязі оплати послуг з газопостачання з урахуванням вимог пункту 19 цих Правил. Відновлення газопостачання здійснюється газорозподільним підприємством протягом двох робочих днів у містах та п'яти календарних днів у сільській місцевості після усунення порушень, сплати споживачем боргу та відшкодування збитків, завданих його неправомірними діями газопостачальному або газорозподільному підприємству. Якщо споживач не оплатив надані послуги з газопостачання протягом 10 днів після строку, зазначеного в договорі чи платіжному документі, споживачеві надсилається письмове попередження про припинення газопостачання . У разі неоплати наданих послуг з газопостачання протягом 10 днів після отримання споживачем письмового попередження (з позначкою про його вручення) газопостачальне/ газорозподільне підприємство має право відключити споживача від газопостачання ( крім випадку, коли споживач на момент відключення пред'явив представникам газопостачального/ газорозподільного підприємства платіжний документ, який свідчить про погашення заборгованості в повному обсязі). Припинення газопостачання не звільняє споживача від обов'язку сплатити заборгованість за фактично отримані послуги з газопостачання. За змістом п. 29 Правил, споживач зобов'язаний своєчасно вносити плату за надані послуги з газопостачання; безперешкодно допускати у свої житлові та підсобні приміщення, де розташовані газові прилади і пристрої, лічильники газу, представників газопостачального (газорозподільного) підприємства після пред'явлення ними відповідних службових посвідчень для звіряння показників фактично використаних у попередньому році та першому півріччі поточного року обсягів природного газу. У п.31 вказаних Правил зазначено, що газорозподільне підприємство має право: припиняти постачання газу споживачеві у випадках, передбачених у пункті 6 цих Правил, у тому числі на підставі відповідної письмової заяви газопостачального підприємства. На підставі п. 34 Правил споживач несе відповідальність згідно із законодавством за несвоєчасне внесення плати за надані послуги з газопостачання. Згідно до п.7 вказаних Правил про припинення газопостачання складається акт у двох примірниках, один з яких залишається у споживача. Аналізуючи вищезазначені норми, суд приходить до висновку, що позивач, як споживач послуг із газопостачання, відповідно до вимог Закону України «Про житлово-комунальні послуги» та «Правил надання населенню послуг з газопостачання», затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 9 грудня 1999 року № 2246, зобов'язана своєчасно вносити плату за надані послуги з газопостачання, а відповідач має право припинити газопостачання у разі несвоєчасної та/або не в повному обсязі оплати послуг з газопостачання. Окрім цього, припинення газопостачання не звільняє споживача від обов'язку сплатити заборгованість за фактично отримані послуги з газопостачання, та як встановлено в судовому засідання на час відключення позивача від газопостачання та на час розгляду справи у позивача є наявна заборгованість за надані послуги із газопостачання. У зв'язку з викладеним, підстави для визнання незаконним дії відповідачів, пов'язані з припиненням газопостачання у квартиру позивача та опломбування газопроводу, визнання незаконним акт № 211596 від 21 лютого 2013 року про припинення газопостачання із зобов'язанням відповідачів розпломбувати газопровід в квартирі, відсутні. Відповідно до вимог ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Захист цивільних прав - це передбачені законом способи охорони цивільних прав у разі їх порушення чи реальної небезпеки такого порушення. Під способами захисту суб'єктивних цивільних прав розуміють закріплені законом матеріально-правові заходи примусового характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав та вплив на правопорушника. Загальний перелік таких способів захисту цивільних прав та інтересів передбачений ст. 16 ЦК України. Як правило, власник порушеного права може скористатися не будь-яким, а конкретним способом захисту свого права. Спосіб захисту порушеного права частіше за все визначається спеціальним законом, який регламентує конкретні цивільні правовідносини. Таким чином, вимоги позивача про визнання незаконним припинення газопостачання, визнання незаконним складений відповідачами акт про припинення газопостачання та зобов'язання розпломбувати газопровід відповідає способу захисту судом цивільних прав та інтересів, передбаченого ст.16 ЦК України, оскільки це є відновлення становища, яке існувало до його порушення. У зв'язку чим, посилання представників відповідача про те, що позивачем обраний спосіб захисту не відповідає вимогам ст.ст.15, 16 ЦК України, є безпідставними. Відповідно до вимог ст.ст. 256, 257 ЦК України, позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Ст.261 ЦК України передбачено, що перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. Так, позивач звернулась до суду із заявою про поновлення пропущеного строку позовної давності, з посилання на те, що їй було відомо про відключення, але акт про припинення газопостачання вона знайшла у грудні 2014 року, тому вважає, що строк звернення до суду нею пропущений з поважних причин. Згідно до ст.267 ЦК України, особа, яка виконала зобов'язання після спливу позовної давності, не має права вимагати повернення виконаного, навіть якщо вона у момент виконання не знала про сплив позовної давності. Заява про захист цивільного права або інтересу має бути прийнята судом до розгляду незалежно від спливу позовної давності. Позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Якщо суд визнає поважними причини пропущення позовної давності, порушене право підлягає захисту. Ст.ст.76, 80 ЦПК України визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Ст.81 ЦПК України визначає, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Ст.12 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Так, позивачем на виконання вимог ст.81 ЦПК України не надані будь-які достатні докази того, що вона дійсно пропустила строк позовної давності з поважних причин, а тому з урахуванням вимог ст.267 ЦК України, сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. 6. Судові витрати. У зв'язку з відмовою в задоволенні позову, підстав для стягнення судового збору відсутні. Враховуючи викладене та

Outcome: dismissed