overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-06 00:00:00

20.09.2016 року заявник звернувся до суду із заявою, у якій просив встановити факт родинних відносин, а саме те, що [PERSON], яка померла [INFO], є його матір'ю. Вимоги обґрунтовані тим, що він народився [INFO] в селищі Дурмін, району ім. Лазо, Хабаровського краю. Свідоцтво про його народження було видане російською мовою і його прізвище, як і батьків, зазначено «[PERSON]». На підставі вказаного свідоцтва Червоноградським МВ ГУМВСУ у Львівській області йому було видано паспорт громадянина України, у якому його прізвище на українській мові зазначено «[PERSON]». В той же час, у паспорті його матері вказано прізвище «[PERSON]». [INFO] його мати померла, у свідоцтві про смерть, яке видане на підставі паспорта, її прізвище також зазначено «[PERSON]». Він є спадкоємцем за заповітом майна після смерті матері. У зв'язку з наведеними розбіжностями у прізвищах позбавлений можливості успадкувати майно як особа першого ступеня спорідненості - син померлої, що тягне за собою сплату 5% податку вартості успадкованого майна, в той час коли повинен успадкувати майно як член сім'ї спадкодавця, де спадщина буде оподатковуватися за нульовою ставкою. Також вказує, що іншими спадкоємцями є [PERSON] та [PERSON], [PERSON], які відмовилися від прийняття спадщини у його користь. У судове засідання заявник не з'явився, подав заяву, у якій просив слухати справу за його відсутності, заявлені вимоги підтримує у повному обсязі. Заінтересовані особи, будучи належним чином повідомленими про час та місце розгляду справи, у судове засідання не з'явилися, про причини неявки суд не повідомили, із заявами та клопотаннями не зверталися. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень ЦПК України розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. З'ясувавши обставини справи, суд дійшов висновку, що заяву слід задовольнити з таких підстав. Як видно з копії свідоцтва про народження, виданого 13.09.1951 року бюро записів актів цивільного стану, [PERSON] народився [INFO] у пос. Дурмин Дурминський, район ім.Лазо Хабаров, республіка РСФСР. Його батьками записані [PERSON], [PERSON]. Згідно копії актового запису про смерть від [INFO], [PERSON] померла [INFO]. Разом з тим, встановлено, що за життя [PERSON] на випадок своєї смерті склала заповіт, за змістом якого [PERSON] входить до числа спадкоємців. У заяві від 20.08.2016 року [PERSON] та [PERSON] підтверджують, що [PERSON] була їх матір'ю та відмовляються від належних їм частин спадкового майна, яке залишилося після смерті їх матері на користь [PERSON] - її сина. Оцінка наявних у справі доказів свідчить, що заявник є сином [PERSON], яка померла [INFO]. Необхідність встановлення даного факту заявником мотивовано неможливістю ефективної реалізації спадкових прав через розбіжності у написанні його прізвища та прізвища матері. Таким чином, суд дійшов висновку про наявність підстав для встановлення факту родинних відносин заявника та [PERSON].

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-04 00:00:00

20.09.2016 року заявниця звернлась до суду з заявою про встановлення факту родинних відносин. В обґрунтування своєї заяви заявниця вказала, що 13.02.2013 року померла її двоюрідна тітка [PERSON]. Після смерті останньої відкрилась спадщина на квартиру [ADDRESS], однак отримати свідоцтво на право на спадщину вона не може, оскільки відсутні документі, які підтверджують ступінь її родинного зв'язку із померлою, в зв'язку із чим вона вимушена була звернутись до суду із зазначено заявою. Заявниця в судове засідання не з'явилась, надала до суду із заяву про розгляд справи без її участі. Вимоги викладені у заяві підтримує та просить задовольнити. Зацікавлена особа - [PERSON] в судове засідання також надала заяву, в якій вказала, що проти задоволення вимог заявниці не заперечує. Суд дослідивши матеріали справи, заяви сторін, прийшов до висновку, що заява підлягає задоволенню. Судом встановлено, що 13.02.2013 року померла [PERSON], актовий запис № 128 від 14.02.2013 року. Після її смерті відкрилася спадщина на квартиру [ADDRESS], але заявниця не може отримати свідоцтво на право на спадщину, оскільки між померлою та нею не встановлені родинні відносини. Згідно свідоцтва про народження заявниці [PERSON]Т вбачається, що її батьком був [PERSON]. Із архівної довідки № Д-329/01.1-20-1 від 15.04.2013 року вбачається, що дідом заявниці був [PERSON]. Заявниці відомо, що батьком її діда був [PERSON], проте документально підтвердити цей факт вона не може оскільки за незалежними від неї причинами. У прадіда та діда заявниці спільні прізвища, а по батькові діда заявниці [PERSON], а отже [PERSON] був сином [PERSON]. Відповідно до архівної довідки № Д-526/05/01 від 20.05.2016 року вбачається, що дружиною [PERSON] була [PERSON], а отже саме вона була матір'ю [PERSON], та прабабусею заявниці . Також судом встановлено, що [PERSON], після смерті чоловіка вступила у другий шлюб з [PERSON], від якого у них народилась донька, рідна сестра діда заявниці [PERSON]Т- [PERSON], яка після вступу у шлюб змінила прізвище на [PERSON], а у [PERSON]А народилась донька, двоюрідна тітка заявниці - [PERSON]. Заявниця своєчасно звернулась до нотаріально контори з заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON], однак не може отримати свідоцтво про спадщину, оскільки відсутні підтвердження факту родинних відносин зі спадкодавцем. Ксерокопія свідоцтва про смерть [PERSON], ксерокопія свідоцтва про народження [PERSON], ксерокопія свідоцтва про одруження заявниці, архівна довідка № Д-329/01.1-20-1 від 15.04.2013 року, архівна довідка № Д-526/05/01 від 20.05.2016 року,архівна довідка № Д-580/01.1-21 від 19.08.2013 року, архівна довідка від 27.05.2013 року № Д-887, підтверджують факт родинних відносин між заявницею [PERSON]Т та [PERSON]. Відповідно ст. 256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами та інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-02 00:00:00

20.09.2016 року позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування свого позову посилається на те, що 27.06.1998 року він зареєстрував шлюб з відповідачем [PERSON], шлюб був зареєстрований Новоастраханською сільською радою Кремінського району Луганської області за актовим записом № 09. Від даного шлюбу мають сина [PERSON], [INFO], та сина [PERSON], [INFO]. Спільне життя з відповідачем не склалося. Шлюбні відносини з відповідачем припинили з грудня 2013 року. Позивач [PERSON] у судове засідання не з'явився, надав до суду заяву, в якій просив суд розглянути справу за його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явилася, надавши суду заяву, в якій визнала позов в повному обсязі та не заперечувала проти його задоволення, просила справу розглянути за її відсутності. Дослідивши матеріали справи, суд вважає позов обґрунтованим і підлеглим повному задоволенню з наступних підстав: Сторони знаходяться у зареєстрованому шлюбі з 27 червня 1998 року, який зареєстрований Новоастраханською сільською радою Кремінського району Луганської області за актовим записом № 09. Від шлюбу мають сина [PERSON], [INFO], та сина [PERSON], [INFO]. При таких обставинах суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам обох сторін і це має істотне значення, а тому суд на підставі ст.112 Сімейного кодексу України вважає за необхідне постановити рішення про розірвання шлюбу. Причина розпаду сім'ї - припинення шлюбних відносин. Після розірвання шлюбу [PERSON] буде іменуватися прізвищем [PERSON]. Враховуючи все вищевикладене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-30 00:00:00

20.09.2016 року позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідача Бабушківської сільської ради Чуднівського району Житомирської областіпро визнання права власності на житловий будинок в порядку спадкування за законом, мотивуючи свої вимоги тим, що після смерті його батька [PERSON], який помер 09.03.2000 року, відкрилась спадщина на нерухоме майно, а саме на житловий будинок розташований за адресою: вул. Центральна, буд.23, с. Дацьки Чуднівського району Житомирської області. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач є спадкоємцем за законом першої черги, однак не може оформити своїх спадкових прав після смерті батька, оскільки відсутні правовстановлюючі документи на нерухоме майно, власником якого він був. Позивач звернувся із заявою про отримання свідоцтва про право на спадщину за законом до Чуднівського державної нотаріальної контори, однак йому було відмовлено у видачі свідоцтва у звязку з відсутністю правовстановлюючих документів на нерухоме майно. У судове засідання сторони не зявились. Від позивача до суду надійшла заява, в якій він просить справу розглядати у його відсутність, позов підтримує повністю. Відповідач - Бабушківська сільська рада Чуднівського району Житомирської областіне забезпечила участь свого представника у судовому засіданні, до суду надійшла заява за підписом сільського голови [PERSON], згідно якої Бабушківська сільська рада позов визнає і просить розглядати справу без участі представника сільської ради. На підставі статей 158, 169 Цивільного процесуального кодексу України (надалі по тексту ЦПК України) суд вважає можливим розглядати справу за відсутності сторін та ухвалити рішення у справі на підставі наявних в ній доказів. Відповідно до ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Відповідно до пункту 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України №2 від 12.06.2009 року «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без зясування і дослідження інших обставин справи. Суд дійшов обґрунтованого висновку, що визнання позову відповідачем не суперечить закону, не порушує прав, свобод та інтересів сторін чи інших осіб. Враховуючи визнання відповідачем позовних вимог, суд задовольняє позов в повному обсязі. На підставі наведеного вище та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-03 00:00:00

20.09.2016 року позивач [PERSON] звернулася в суд з позовом, в якому просить винести рішення про розірвання шлюбу з відповідачем [PERSON] Позовну заяву обґрунтовує тим, що шлюб між ними зареєстровано 30.09.1988 року. Від даного шлюбу у них з відповідачем народилося двоє дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], які на даний час є повнолітніми. Спільне життя з відповідачем поступово погіршувалося, що призвело до фактичного припинення шлюбних відносин. У позивача відсутні почуття до відповідача, подальше спільне життя і збереження шлюбу неможливе. В судове засідання представник позивача [PERSON] не з'явилася, однак подала до суду заяву, в якій просить суд провести розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримує, просить їх задоволити та зазначає, що не заперечує проти проведення заочного розгляду справи. Відповідач в судові засідання не з'явився, хоча про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, відомостей про причину його неявки немає. Суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи та постановити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши подані документи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини справи на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступні обставини справи та надав їм правову оцінку. Сторони зареєстрували шлюб 30.09.1988 року. За час спільного проживання у них народилося двоє дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], Суд вважає, що примирення між подружжям неможливе і не в інтересах їх сім'ї. Оцінюючи зібрані по справі докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що конфлікт між сторонами носить стійкий характер, їх шлюб розпався, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, цей шлюб слід розірвати. Відповідно до ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Враховуючи наведене, з відповідача слід стягнути судовий збір у користь позивача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-18 00:00:00

20.09.2016 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про зняття арешту з автомобіля «Daewoo Т13110», тип легковий седан В, 2006 року випуску, № кузова Y6DT1311060298581, реєстраційний номер [NUMBER], який накладено постановою головного державного виконавця відділу державної виконавчої служби Городищенського районного управління юстиції Черкаської області від 15.05.2014 року, з метою виконання рішення про стягнення з [PERSON] на користь Управління Пенсійного фонду України в Городищенському районі Черкаської області заборгованості в сумі 170 грн. В обґрунтування позову зазначив, що він придбав вказаний автомобіль за процедурою примусового виконання рішення суду про звернення стягнення на майно боржника [PERSON], а тому відсутні підстави для подальшого збереження накладеного на автомобіль арешту. У судовому засіданні представник позивача предявлений позов підтримав і наполягав на задоволенні. Представник відповідача не зявився, при цьому надіслав заяву про розгляд справи за його відсутності, якою повідомив про визнання позову. Судом встановлено такі факти і відповідні їм правовідносини. Заочним рішенням Городищенського районного суду Черкаської області від 18.01.2012 року, яке набрало законної сили 12.03.2012 року, в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором, звернуто стягнення на належний боржнику [PERSON] автомобіль «Daewoo Т13110», тип легковий седан В, 2006 року випуску, № кузова Y6DT1311060298581 (далі Автомобіль) шляхом надання публічному акціонерному товариству комерційний банк «ПриватБанк» (стягувач) права продажу Автомобіля іншим особам, з правом зняття автомобіля з реєстраційного обліку в органах ДАІ. На виконання заочного рішення суду Автомобіль було продано позивачеві зі зняттям його з реєстраційного обліку в органах ДАІ та видачею позивачеві нових номерних знаків СВ1392ВЕ. У червні 2015 року, під час зняття Автомобіля з реєстраційного обліку, позивачу стало відомо про накладення на Автомобіль арешту постановою головного державного виконавця відділу державної виконавчої служби Городищенського районного управління юстиції Черкаської області від 15.05.2014 року, з метою забезпечення виконання рішення про стягнення з [PERSON] на користь Управління Пенсійного фонду України в Городищенському районі Черкаської області заборгованості в сумі 170 грн. Наявність цього арешту обмежує права позивача як власника Автомобіля на вільне розпорядження ним. Відповідно до частини першої статті 59 Закону України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016 № 1404-VІІІ (далі Закон) особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. Оскільки право власності на Автомобіль, який придбано позивачем за процедурою примусового виконання рішення суду, підтверджується копією довідки-рахунку від 30.10.2014 року та копією свідоцтва про реєстрацію (а. с. 10, 10 зв.), заявлена позивачем вимога є такою, що ґрунтуються на Законі, а тому підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-16 00:00:00

20.09.2016 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, який був зареєстрований 02.09.2006 року відділом реєстрації актів цивільного стану Комінтернівського районного управління юстиції м. Харкова, про що є актовий запис № 417. Посилаючись на те, що між н ими відсутнє взаєморозуміння, що привело до втрати почуття кохання та поваги один до одного, шлюбно-сімейні відносини припинені. Від спільного життя з відповідачем мають сина [PERSON], [INFO], який залишається проживати з відповідачем. Сторони по справі направили суду заяви, в яких просять розглянути справу у їхню відсутність, позивач позовні вимоги підтримав у повному обсязі, відповідач позов визнала у повному обсязі, проти розірвання шлюбу не заперечувала, після розірвання шлюбу просила залишити їй прізвище «Редька». Суд, дослідивши матеріали справи, та надані докази, прийшов до наступного. Судом встановлено, що сторони знаходяться в зареєстрованому шлюбі з 02.09.2006 року, про що є актовий запис № 417 у відділі реєстрацій актів цивільного стану Комінтернівського районного управління юстиції м. Харкова, між ними відсутнє взаєморозуміння, що привело до втрати почуття кохання та поваги один до одного, шлюбно-сімейні відносини припинені. Від спільного життя з відповідачем мають сина [PERSON], [INFO], який залишається проживати з відповідачем. Суд вважає, що подальше збереження шлюбу суперечитиме інтересам сторін. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-29 00:00:00

20.09.2016 року позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позову посилається на те, що вони з відповідачем одружилися 24.12.2009 року. Від шлюбу сторони мають неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Фактично сімейні правовідносини припинені з липня 2015 року. Спільне життя з відповідачем не склалося. Подальше спільне проживання та збереження шлюбу неможливі. Просить розірвати шлюб між нею та відповідачем. Позивачка [PERSON] у судове засідання не з'явилася, надала суду заяву, в якій просить справу слухати в її відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, та просив його задовольнити. Проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Вiдповiдач [PERSON] у судове засідання не з'явився, надав суду заяву, в якій просив справу розглядати без його участі, позовні вимоги визнає. Згідно ст. 212 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Проаналізувавши в сукупності зібрані в справі докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 24.12.2009 року у Калінінському відділі реєстрації актів цивільного стану Горлівського міського управління юстиції Донецької області, актовий запис № 378, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серії [NUMBER] (а.с.3). Згідно ст. ст. 110, 112 Сімейного Кодексу України, шлюб розривається, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя чоловіка й жінки, та збереження родини стали неможливими. Суд вважає, що доводи позивача про розпад родини й неможливості надалі зберігати сімейні відносини знайшли підтвердження в судовому засіданні. Таким чином, суд вважає, що подальше збереження сімейних відносин при сформованих взаєминах між сторонами неможливо, позивач категорично наполягає на розірванні шлюбу, перспектива відновлення родини втрачена. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-22 00:00:00

20.09.2016 року позивачка [PERSON] звернулася до суду із позовною заявою та просить розірвати шлюб між нею та відповідачем, зареєстрований 07.08.1998 року у Фрунзенському відділі реєстрації актів громадянського стану м. Харкова, актовий запис № 333, та стягнути з відповідача на її користь на утримання неповнолітньої дочки [PERSON] , [INFO], аліменти в розмірі 1000 грн. щомісячно з моменту звернення до суду з цим позовом до її повноліття. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначила, що 07 серпня 1998 року зареєструвала шлюб з відповідачем. Від цього шлюбу мають неповнолітню дочку - [PERSON], [INFO]. Дитина мешкає з позивачкою. Шлюбно-сімейні відносини з відповідачем припинені, спільне господарство не ведуть. Відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, коштів на утримання сина не вистачає, оскільки позивач зараз не працює у зв'язку з доглядом за дитиною. Сторони по справі направили суду заяви, в яких просять розглянути справу у їхню відсутність, позивач позовні вимоги підтримала у повному обсязі, прізвище просила залишити «Лук'янова», відповідач позов визнав у повному обсязі, проти розірвання шлюбу та стягнення аліментів не заперечував. Судом встановлено, що сторони з 07.08.1998 року перебувають в шлюбі, який зареєстрований у Фрунзенському відділі реєстрації актів громадянського стану м. Харкова, актовий запис № 333. Між сторонами відсутнє взаєморозуміння, що привело до втрати почуття кохання та поваги один до одного, спільне господарство сторони не ведуть. Від цього шлюбу мають неповнолітню дочку [PERSON], [INFO]. Дочка залишається проживати з позивачкою та знаходиться на її утриманні. Відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини не надає. Суд вважає, що подальше збереження шлюбу суперечитиме інтересам позивача. Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з вимогами ч.1 ст. 184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. На підставі викладеного, суд вважає можливим розірвати шлюб, укладений між [PERSON] та [PERSON], та стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання дочки [PERSON], [INFO], в твердій грошовій сумі у розмірі 1000 грн., щомісячно до його повноліття, починаючи з 20 вересня 2016 року. Відповідно до ч. 3 ст. 88 ЦПК України, суд стягує з [PERSON] судовий збір на користь держави в розмірі 551 грн. 20 коп.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-19 00:00:00

20.09.2016 року позивачка звернулась до суду з зазначеним позовом, вказавши, що перебуває у шлюбі з відповідачем з 27 квітня 2002 року, від спільного життя мають неповнолітню дитину [PERSON], [INFO] Так як відповідач в добровільному порядку не надає матеріальної допомоги на утримання дитини, просила стягнути з нього аліменти у розмірі 1/4 частки заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з дня звернення з позовом до суду і до повноліття дитини, але не менш 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку. Позивачка надала в судове засідання заяву, згідно якої підтримала заявлені вимоги, просила розглянути справу у її відсутність, проти заочного розгляду справи не заперечувала. Відповідач в судове засідання не зявився, не представив доказів проти задоволення позову, тому суд на підставі ст. 169, 224 ЦПК України за згодою позивача вважає за можливе розглянути справу заочно. Вивчивши матеріали справ суд встановив наступні обставини. Позивач і відповідач перебувають у шлюбі з 27 квітня 2002 р., від шлюбу мають неповнолітню дитину [PERSON], [INFO], яка проживає з позивачкою та знаходяться на її утриманні. Відповідач добровільної допомоги на утримання дитини не надає, що порушує права позивачки передбачені ст. 180 Сімейного кодексу України відповідно до якої батьки зобовязані утримувати дітей до досягнення ними повноліття, тому позов про стягнення аліментів необхідно задовольнити та стягнути з відповідача аліменти у розмірі 1/4 частки заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з дня звернення з позовом до суду і до повноліття дитини, але не менш 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку.

Outcome: approved