Jurisdiction: civil
Date: 2020-08-31 00:00:00

20 липня 2020 року [PERSON] (далі - Позивач) звернулася до суду з позовом до [PERSON] (далі - Відповідач) про розірвання шлюбу, укладеного ними 14 лютого 2014 року. Свої позовні вимоги мотивує тим, що протягом останнього року сімейне життя між ними поступово погіршувалося, що в кінцевому результаті призвело до фактичного припинення між ними шлюбних відносин. Кожен з них має протилежні погляди на шлюб та сім`ю. Ведення спільного господарства та сумісне проживання припинено. Подальше спільне проживання та збереження шлюбу не можливі. Від шлюбу мають неповнолітню доньку, [PERSON] , [INFO] .. За вказаних вище обставин просить суд розірвати їх шлюб. Ухвалою суду від 27 липня 2020 року відкрито провадження та призначено справу до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Згідно пункту 1 частини 8 статті 128 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) Відповідач належним чином повідомлений про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без участі сторін. Від Відповідача надійшла заява, в якій зазначено, що не заперечує проти позову [PERSON] . Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Як встановлено судом, сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 14 лютого 2014 року Глухівським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми), актовий запис № 24 (свідоцтво про шлюб видано повторно) (а.с.7). Від шлюбу мають неповнолітню доньку, [PERSON] , [INFO] (а.с.4). З позовної заяви вбачається, що сімейне життя між сторонами поступово погіршувалося, що призвело до фактичного припинення між ними шлюбних відносин, сторони мають протилежні погляди на шлюб та сім`ю, ведення спільного господарства та сумісне проживання припинено, примирення між ними не можливе. Відповідно до статті 24 Сімейного кодексу України (далі - СК України), шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно статті 55 СК України, дружина та чоловік зобов`язані піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Відповідно до частини третьої статті 56 СК України, кожен із подружжя має право припинити шлюбні відносини. Відповідно до частини третьої статті 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Згідно з частиною другою статті 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Встановлені судом обставини життя Позивача та Відповідача свідчать, що між сторонами шлюбні стосунки фактично припинились і перебування їх у шлюбі носить формальний характер, примирення між подружжям не можливе і збереження шлюбу буде суперечити інтересам обох сторін та інтересам спільної дитини. Відповідно до статті 141 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) України, в зв`язку із задоволенням позову, необхідно стягнути з Відповідача на користь Позивача судовий збір, сплачений Позивачем у сумі 840,80 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved