overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-13 00:00:00

20 серпня 2015 року позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про визнання особою, яка втратила право користування житловим приміщенням. Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач вказує, що 25 травня 2015 року на підставі договору купівлі-продажу позивач набула право власності на 1/2 частку житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами під номером 67а по вулиці Челюскінців у місті Івано-Франківську. Відповідач зареєстрована у даному будинку, проте вже більше десяти років не проживає у будинку. Відповідач будинком не цікавиться, обовязки, що випливають з використання житлового приміщення, не виконує. У звязку з цим позивач просить визнати відповідача особою, яка втратила право користування житловим приміщенням. У судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги у повному обсязі на підставах, викладених у позовній заяві, просив задовольнити позов, надав згоду на ухвалення заочного рішення. Відповідач була викликана у судове засідання через засоби масової інформації, про що свідчить наявне у матеріалах справи оголошення у газеті «Галичина» від 10 грудня 2015 року. Проте відповідач у жодне судове засідання не зявилась, не повідомила про причини своєї неявки і не подала заяв про розгляд справи за її відсутності, не було відповідачем подано і заперечень на позовну заяву. Клопотань про відкладення розгляду справи до суду не надходило. Відповідно до ч. 9 ст. 74 Цивільного процесуального кодексу України, з опублікуванням оголошення про виклик відповідач вважається повідомленим про час і місце розгляду справи. Допитаний у судовому засіданні свідок [PERSON] пояснив, що є сином позивача, його матір придбала будинок № 67а по вулиці Челюскінців у місті Івано-Франківську, проте відповідач у вказаному будинку не проживає більше десяти років, оскільки даний будинок знаходиться у зруйнованому стані, будинком відповідач не цікавиться, її речей у будинку немає. Свідок [PERSON], допитана у судовому засіданні, пояснила, що вона знає відповідача, яка проживала у [INFO], проте тривалий час відповідач не проживає у даному будинку, оскільки будинок не придатний для проживання. Згідно із ч. 1 ст. 224 Цивільного процесуального кодексу України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-06 00:00:00

20 серпня 2015 року позивач звернувся до суду з позовом в якому вказує, що 01.08.2013 року між сторонами укладено договір купівлі-продажу № 4702, відповідно до якого відповідач придбала сумку для ноутбука 16» X-Digital Wilson 116» вартістю 183,60 грн., комп`ютерну мишу « НQ-Tech HQ-MW301 USB» вартістю 78,88 грн., ноутбук 15» «Asus X 55 A-SX208D 15,6» вартістю 4338,40 грн., на загальну суму 4600,00 грн., яку зобов`язалася сплатити щомісячно за 12 платежів по 383 грн.. Відповідач сплатила лише один платіж у серпні 2013 року у сумі 383 грн., і більше обов`язкових щомісячних платежів позивачу не здійснила. Залишок боргу за придбаний товар складає 4217,88 грн.. Відповідно до умов договору, у разі несвоєчасної оплати за придбаний товар, нараховується пеня у розмірі 1 % від загальної суми заборгованості за кожен день прострочення платежу. За період з 01.09.2013 року по день звернення до суду - 20.08.2015 року сума пені складає 30327,42 грн. за 719 днів. Прохає стягнути з відповідача на свою користь заборгованість за договором купівлі-продажу від 01.09.2013 року в сумі 4217,88 грн., пеню за несвоєчасну сплату в сумі 30327,42 грн., витрати на сплату судового збору в сумі 345,45 грн., та компенсацію витрат на правову допомогу в сумі 300 грн. У судове засідання позивач не з'явився, надав суду письмову заяву, просить розглянути справу без його участі, прохає суд позов задовольнити в повному обсязі. Відповідач, належним чином повідомлена про час і місце розгляду справи судом, в судове засідання не з`явилася, про причини неявки суду не повідомила, заяву про розгляд справи у свою відсутність не надала. Суд,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-06 00:00:00

20 серпня 2015 року позивач звернувся до суду з позовом в якому вказує, що 10.08.2013 року між сторонами укладено договір купівлі-продажу № 4725, відповідно до якого відповідач придбала мобільний телефон «FLY IQ 443 b» на загальну суму 3066,80 грн., яку зобов`язалася сплатити щомісячно за 12 платежів по 256 грн.. Відповідач сплатила по 256 грн. у вересні, жовтні, листопаді та грудні 2013 року, всього сплачено 1024 грн., залишок боргу за придбаний товар складає 2042,80 грн.. Відповідно до умов договору, у разі несвоєчасної оплати за придбаний товар, нараховується пеня у розмірі 1 % від загальної суми заборгованості за кожен день прострочення платежу. За період з 10.01.2014 року по день звернення до суду - 20.08.2015 року сума пені складає 11992,41 грн. за 587 днів. Прохає стягнути з відповідача на свою користь заборгованість за договором купівлі-продажу від 10.08.2013 року в сумі 2042,80 грн., пеню за несвоєчасну сплату в сумі 11992,41 грн., витрати на сплату судового збору в сумі 243,60 грн., та компенсацію витрат на правову допомогу в сумі 300 грн. У судове засідання позивач не з'явився, надав суду письмову заяву, просить розглянути справу без його участі, прохає суд позов задовольнити в повному обсязі. Відповідач, належним чином повідомлена про час і місце розгляду справи судом, в судове засідання не з`явилася, про причини неявки суду не повідомила, заяву про розгляд справи у свою відсутність не надала. Суд,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-08 00:00:00

20 серпня 2015 року позивач звернувся до суду з позовом в якому просив суд ухвалити рішення, яким розірвати шлюб між ним та [PERSON] В обґрунтування своїх вимог зазначав про те, що від спільного шлюбу у них є неповнолітня донька - [PERSON], [INFO]., згідно копії свідоцтва № [NUMBER]. Подружнє життя з відповідачем не склалося. Протягом тривалого часу вони не проживають разом, спільного господарства не ведуть, шлюбних відносин не підтримують. Вважає, що шлюб носить формальний характер та його слід розірвати. В зв'язку з цим він звернувся до суду. Позивач та представник позивача в судове засідання не з'явились, проте подали до суду заяву в якій просили справу розглядати без їх участі, позовні вимоги підтримують. Відповідач в судове засідання не з`явився повторно, хоча належним чином був повідомлений про розгляд справи у суді, що стверджується відміткою в журналі вихідної кореспонденції суду, причин неявки в судове засідання суду повідомлено не було. Відповідно до ч. 1 ст. 224 ЦПК Ураїни у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Згідно ч. 2 ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. З'ясувавши взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення, оскільки сторони не підтримують подружніх відносин, не ведуть спільного господарства та подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечить їх інтересам.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-18 00:00:00

20 серпня 2015 року позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за послуги у сфері теплопостачання в сумі 3828,68 грн. та судові витрати, мотивуючи свої вимоги тим, що відповідач зареєстрована в [ADDRESS] і є споживачем послуг, які надає підприємство позивача, але за отримані послуги плату не проводить, в результаті чого за період з 01.06.2012 року по 30.04.2015 року виникла заборгованість, яка складає 3828 грн. 68 коп. яку позивач просить стягнути з відповідача в примусовому порядку та судові витрати. В судове засідання представник позивача не з'явилась, через канцелярію суду надала заяву про розгляд справи у її відсутність. Додатково зазначила, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач в судове засідання не з'явилась. Про час та місце розгляду справи повідомлялась у встановленому порядку згідно приписів ст. 74 ЦПК України. Причини неявки суду невідомі, клопотання про відкладення слухання справи до суду не надходило. Суд вважає за можливе відповідно до ч. 4 ст. 169 ЦПК України розглянути справу у відсутність відповідача та відповідно ст. 224 ЦПК України ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню виходячи з наступних підстав. Судом встановлено, що місце проживання [PERSON] зареєстровано за адресою: [ADDRESS] (а.с. 16); [PERSON] є споживачем послуг, які надає підприємство позивача, але за отримані послуги плату не проводить, в результаті чого за період з 01.06.2012 року по 30.04.2015 року виникла заборгованість, яка складає 3828 грн. 68 коп., що підтверджується розрахунком боргу (а.с. 6). Суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню, оскільки відповідачем порушено вимоги ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» щодо своєчасності та необхідності оплати за надані комунальні послуги. Крім того, у відповідності до ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню понесені судові витрати у вигляді судового збору в сумі 243 грн. 60 коп.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-29 00:00:00

20 серпня 2015 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення аліментів в твердій грошовій сумі 600 грн. на утримання дитини [PERSON] , [INFO]. Свої вимоги мотивує тим, що з відповідачем перебувала у фактично шлюбних відносинах з жовтня 2005 року по 2008 рік та 19 травня 2006 року в них народилась дочка [PERSON], яка проживає з нею та перебуває на її утриманні. Відповідач добровільно матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, хоча має таку можливість, оскільки працездатний, фізично здоровий, аліментних зобовязань на користь інших осіб не має. Тому просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дочки [PERSON], [INFO] в твердій грошовій сумі 600 грн. В судовому засіданні позивач [PERSON] уточила позовні вимоги та просить суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дочки [PERSON], [INFO], в розмірі ? частини заробітку (доходу) відповідача, але не менше 30% прожиткового мінімуму встановленого для дитини відповідного віку, щомісяця, і до досягнення дитиною повноліття. Позивач [PERSON] в судовому засіданні підтримала уточнені позовні вимоги. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, надав суду заяву про розгляд справи у його відсутності, вказавши , що позовні вимоги визнає у повному обсязі. Суд вважає можливим розглянути справу у відсутності відповідача [PERSON] Заслухавши позивача, дослідивши матеріали справи в їх сукупності, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню. Судом встановлено, що сторони перебували у фактично шлюбних відносинах з жовтня 2005 року по 2008 рік та 19 травня 2006 року в них народилась дочка [PERSON], яка проживає з позивачем та перебуває на її утриманні. Між сторонами не досягнуто домовленості відносно утримання дитини, яка після припинення відносин між сторонами, проживає з позивачем. Відповідно до ст.180 Сімейного кодексу України на батьків покладений обовязок утримувати дітей до досягнення ними повноліття. В звязку з чим, суд вважає необхідним стягнути з нього аліменти. Визначаючи розмір аліментів, що підлягають стягненню на користь позивача, суд враховує стан здоровя дитини, її вік та її матеріальне становище, а також стан здоров'я і матеріальне становище відповідача, який працездатний, фізично здоровий, аліментних зобовязань на користь інших осіб не має, тому вважає можливим стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання дочки [PERSON], [INFO], в заявленому розмірі в розмірі ? частини заробітку (доходу) відповідача, але не менше 30% прожиткового мінімуму встановленого для дитини відповідного віку, щомісяця, і до досягнення дитиною повноліття. На підставі ст.367 ЦПК України, суд вважає необхідним допустити негайне виконання рішення у межах суми платежу за один місяць.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-25 00:00:00

20 серпня 2015 року позивач звернувся до суду з позовом про розірвання шлюбу. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначив, що з відповідачем перебувають в шлюбі з 6 грудня 1997 року, який зареєстрований Краснокутським відділом реєстрації актів громадського стану Харківській області, актовий запис № 90. Від цього шлюбу мають одну неповнолітню дитину - [PERSON] [INFO]. Протягом шлюбу сімейні стосунки з не склалися, втрачено почуття любові внаслідок чого виникають сварки та непорозуміння, бажання зберегти сім'ю сторони не мають, в зв'язку з чим подальше спільне життя позивач вважає неможливим. Майнові відносини сторони урегулюють самостійно в добровільному, позасудовому порядку. Позивач в судове засідання не прибув, однак через канцелярію суду надав заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримав та просить шлюб розірвати. Відповідач у відкрите судове засідання не прибула, через канцелярію суду надала заяву, згідно якої проти розірвання шлюбу не заперечує та просить розглядати справу у її відсутність. Згідно ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, коли буде встановлено, що подальше сумісне життя подружжя та збереження шлюбу заперечує інтересам одного з них або інтересам їх дітей, котрі мають важливе значення. Суд вивчивши матеріали справи, приходить до висновку про те, що позов обгрунтований і підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-04 00:00:00

20 серпня 2015 року позивач звернулась до суду з позовом, в якому просить визнати відповідача такою, що втратила право користування житловим приміщенням № 5 по вул. Молодіжна в смт. Олишівка Чернігівського району та області. Свої вимоги мотивував тим, що вона є власником вищезазначеного будинку, відповідач, яка зареєстрована у будинку тривалий час в ньому не проживає, участі в його утриманні не приймає. В судове засідання представник позивача надав заяву про розгляд справи за його відсутності та відсутності позивача, зазначивши про підтримання позовних вимог та відсутність заперечень щодо заочного розгляду справи. Відповідач, будучи повідомленою про день та час розгляду справи за місцем реєстрації, в судове засідання не з»явилась, а тому суд визнав можливим провести заочний розгляд справи, враховуючи те, що позивач проти цього не заперечує. Дослідивши письмові докази у справі, судом встановлено наступне. Відповідно до договору дарування (а.с.7) позивач [PERSON] є власником будинку № 5 по вул. Молодіжна, в смт. Олишівка Чернігівського району та області. Факт непроживання [PERSON] за вказаною адресою більше п»ятнадцяти років встановлений актом, складеним 18 серпня 2015 року комісією у складі Олишівського селищного голови, завідувача військово-обліковим бюро Олишівської селищної ради та депутата Олишівської селищної ради (а.с.6). Враховуючи те, що будинок перебуває у приватній власності позивача, суд вважає, що дані правовідносини регулюються ст. 405 ЦК України, згідно з положенням якого член сімї власника житла втрачає право на користування житлом у разі відсутності члена сімї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ними і власником житла або законом. Даючи оцінку встановленим обставинам справи та аналізуючи надані суду докази та доводи сторін, в сукупності з письмовими доказами по справі, суд приходить до висновку, що відповідач добровільно змінила своє місце проживання і є такою, що понад рік без причин, які б могли бути визнані судом поважними, не проживає в будинку, належному на праві власності позивачу, не приймає участі в утриманні будинку, а отже з метою усунення перешкод в користуванні та розпорядженні власністю її слід визнати такою, що втратила право користування житловим приміщенням, що знаходиться за адресою: вул. Молодіна, будинок 5, смт. Олишівка,Чернігівського району, Чернігівської області. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-27 00:00:00

20 серпня 2015 року позивач звернулась до суду з позовом, в якому просить стягнути з [PERSON], [INFO], на її користь аліменти на утримання неповнолітнього сина - [PERSON], [INFO] у розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подачі позовної заяви до суду і до досягнення дитиною повноліття, мотивуючи свої вимоги тим, що дитина знаходиться повністю на її утриманні та потребує матеріальної допомоги, а відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини не надає. До початку судового засідання через канцелярію суду позивач подала суду письмову заяву, в якій просила розгляд справи проводити без її участі, дала згоду на заочний розгляд справи, позов підтримала, просила його задовольнити. Відповідач до суду не з'явився, про час і місце розгляду справи оповіщений, причин неявки суду не повідомив, у зв'язку з чим за згодою позивача суд постановив ухвалу про заочний розгляд справи. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі 27 липня 2002 року, який розірвано на підставі рішення Деснянського районного суду м. Чернігова від 20.06.2014 (а.с. 3). Від шлюбу мають неповнолітнього сина - [PERSON], [INFO] (а.с. 6), який мешкає разом з матір'ю та перебуває на її утриманні. Відповідно до ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Згідно зі ст. 180, ч. 3 ст. 199 Сімейного кодексу України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дитина. Відповідно до ч. 1 ст. 183 Сімейного кодексу України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Таким чином, відповідно до вимог ч. 1 ст. 182 СК України, враховуючи обов'язок батька утримувати неповнолітню дитину, проживання дитини сторін разом з матір'ю, перебування на її утриманні, судвважає за необхідне задовольнити позовні вимоги, стягнувши з відповідача аліменти в розмірі 1/4 частки всіх видів його заробітку щомісячно. Відповідно до положень ч. 1 ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-10 00:00:00

20 серпня 2015 року позивач звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу, в якому вказує, що 03 жовтня 1998 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем. Від шлюбу вони мають четверо неповнолітніх дітей: синів [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] Спільне життя з відповідачем не склалося, так як в сімї часто виникали непорозуміння та сварки, в звязку з чим вони втратили почуття довіри, любові та поваги один до одного. Шлюбні відносини між ними фактично припинені з вересня 2014року, проживають вини окремо, подружніх стосунків не підтримують, відповідач створив іншу сімю, тому позивач просить розірвати шлюб. У судовому засіданні позивач на позовних вимогах наполягає, просить шлюб розірвати, після розірвання шлюбу залишити за нею прізвище «Опішняк». Відповідач в судове засідання не зявився, проте подав суду заяву, в якій проти розірвання шлюбу не заперечує. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню у повному обсязі з наступних підстав. У судовому засіданні встановлено, що шлюб між [PERSON] та [PERSON] зареєстрований 03 жовтня 1998 року Залізничною селищної радою народних депутатів Гуляйпільського району Запорізької області, актовий запис № 06, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії 1-ЖС № 050796 від 03 жовтня 1998 року (а.с.6). Від даного шлюбу мають четверо неповнолітніх дітей: синів [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], про що свідчать копії свідоцтв про народження серії 1-ЖС № 041743 від 25 серпня 1999 року, серії І-ЖС № 043247 від 23 липня 2002 року, серії І-ЖС № 125199 від 12 лютого 2004 року, серії І-ЖС № 264515 від 11 вересня 2014 року (а.с.7-10). Згідно ч. 2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що на теперішній час подружні відносини між сторонами припинені, проживають вони окремо, спільного господарства не ведуть. Подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить їх інтересам, сторони не бажають, щоб судом їм був наданий строк для примирення. Спору майнового характеру на даний час між ними немає, тому шлюб між ними має бути розірваний. Відповідно до ст.113 Сімейного кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Оскільки, позивачка при реєстрації шлюбу змінила прізвище, вона має право після розірвання шлюбу залишити його. Згідно ч.2 ст.114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу.

Outcome: approved