Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-17 00:00:00

20.06.2018 [PERSON] звернулася із позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу, мотивуючи свої вимоги тим, що спільне життя у сторін не склалося, почуття любові, поваги та порозуміння між сторонами втрачені. Між сторонами неодноразово виникали конфлікти, які негативно відобразилися на сумісному проживанні. Шлюбно-сімейні стосунки між сторонами припинені. Сторони мешкають окремо та ведуть окремо господарство. Спір, щодо місця проживання дітей відсутній. Спір, щодо розподілу сумісно нажитого майна відсутній. За таких обставин збереження шлюбу та подальше спільне життя суперечить інтересам сімї та унеможливлює примирення з відповідачем. На підставі викладеного просила позов задовольнити. У підготовче судове засідання позивач не зявилася, надала до суду заяву, у якій просила розглядати справу без її участі, позовні вимоги підтримала та просила шлюб розірвати. Відповідач у підготовче судове засідання не зявився, надав до суду заяву, в якій просив розглядати справу без його участі, проти позовних вимог не заперечував та просив шлюб розірвати. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що у звязку із визнанням позову відповідачем згідно ч.3\~ст. 200 ЦПК України, позов підлягає задоволенню у підготовчому засіданні. Як встановлено у судовому засіданні, 30.07.2011 року було укладено шлюб між [PERSON] та [PERSON]\~(дошлюбне\~прізвище Красота) [PERSON], який був зареєстрований Центральним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Полтавського міського управління юстиції Полтавської області, актовий запис № 837, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії І-КЕ № 082410. Від шлюбу сторони мають двох неповнолітніх дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Проте спільне життя сторін не склалося, почуття любові, поваги та порозуміння між сторонами втрачені. Шлюбно-сімейні стосунки між сторонами припинені. Сторони мешкають окремо та ведуть окремо господарство. Сторони подружніх відносин не підтримують, відновляти їх не мають наміру. Нормами ст. 51 Конституції України\~встановлено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов'язки у шлюбі та сім'ї. Відповідно до Постанови Пленуму Верховного суду України від 21.12.2007 №11, проголошена Конституцією України охорона сім'ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Вище викладені вимоги законодавства регламентовані також ст.112 СК України. Згідно зі ст.\~24\~СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім'ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Відповідно до ст.109\~СК України шлюб розривається судом, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їх права, а також права їх дітей. Згідно ст.ст. 110, 112 СК України позовна заява про розірвання шлюбу підлягає задоволенню, якщо подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам одного з них і мають істотне значення. Згідно з ч. 3 ст.\~115\~Сімейного кодексу\~України документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Таким чином, вище викладені обставини свідчать про те, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу є неможливим та таким, що суперечить інтересам сторін. За такого, суд вважає, що сімя сторін розпалася остаточно і зберегти її неможливо, тому позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved