Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-26 00:00:00

21.12.2015 року позивач звернувся до суду з вищевказаним позовом, обґрунтувавши його тим, що на виконанні у [PERSON] ВДВС Кіровоградського МУЮ в 2003 році перебувало виконавче провадження за виконавчим листом №2-898 від 11 червня 2003 року, виданим Ленінським районним судом м. Кіровограда про стягнення з нього на користь [PERSON] боргу в розмірі 4 055 грн. 42 коп. З вказаним стягувачем він розрахувався ще у 2004 році. А відтак виконавче провадження на підставі ст. 39 ЗУ «Про виконавче провадження» ( в редакції від 21 квітня 1999 року №606-ХІV ) було закінчене у звязку з фактичним повним виконанням рішення суду. На даний час він мав намір здійснити правочин з нерухомим майном, але при зверненні до нотаріуса виявилося, що в Єдиному реєстрі заборон відчуження обєктів нерухомого майна є відомості про арешт квартири [ADDRESS] на підставі постанови б/н від 25.11.2003 року ДВС Ленінського району, державний виконавець Задерей, вх. №2129, реєстраційний номер обтяження 8088963. Крім того, в зазначеному Єдиному реєстрі є відомості про арешт майна [PERSON] на підставі тієї ж постанови державного виконавця, реєстраційний номер обтяження 8088986. При цьому, зазначені відомості були внесені 20 жовтня 2008 року реєстратором: Державний нотаріальний архів в Кіровоградській області. 16 вересня 2015 року він звернувся до [PERSON] ВДВС Кіровоградського МУЮ з заявою про скасування арешту з нерухомого майна. На його звернення начальник відділу [PERSON] надав відповідь від 16 грудня 2015 року за №47587/04-32/5 про те, що відповідно до номенклатурної справи [PERSON] ВДВС журнали обліку виконавчих проваджень переданих державному виконавцеві на виконання зберігаються три роки. В Єдиному державному реєстрі виконавчих проваджень виконавчий лист №2-898 від 11.06.2001 року Ленінського районного суду м. Кіровограда не значиться. Зняти арешт з нерухомого майна за заявою [PERSON] у державного виконавця не має підстав, так як вищезазначений виконавчий документ не перебуває на примусовому виконанні у [PERSON] ВДВС Кіровоградського МУЮ. Виходячи з вказаної відповіді, виконавчого провадження за виконавчим листом №2-898 на виконанні у [PERSON] ВДВС Кіровоградського МУЮ не має, а відтак і боргу перед стягувачем у нього не має. Тому накладенням арешту на його майно порушені його права, які підлягають захисту шляхом звільнення з-під арешту арештованого нерухомого майна. Просить скасувати арешт зі всього його нерухомого майна, який зареєстрований в Єдиному реєстрі заборон відчуження обєктів нерухомого майна на підставі постанови б/н від 25.11.2003 року ДВС Ленінського району, державний виконавець Задерей, реєстраційний номер обтяження: 8088963 та 8088986. Позивач та його представник в судовому засіданні позовні вимоги підтримали, уточнили, просили скасувати арешт зі всього нерухомого майна, що належить [PERSON], який зареєстрований в Єдиному реєстрі заборон відчуження обєктів нерухомого майна на підставі постанови б/н від 25.11.2003 року ДВС Ленінського району, державний виконавець Задерей, реєстраційний номер обтяження: 8088963 та 8088986, та виключити з Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна записи, зареєстровані 20.10.2008 року реєстратором державного нотаріального архіву за №8088963 та №8088986, посилаючись на обставини, викладені в позові. Представник відповідача [PERSON] ВДВС Кіровоградського МУЮ в судове засідання не зявився, до суду надав заперечення, згідно яких просив розглянути справу у відсутність представника [PERSON] ВДВС Кіровоградського МУЮ, витрати по справі віднести до фактично понесених позивачем, та не заперечує проти позову у разі сплати боржником боргу за виконавчим документом витрат на проведення виконавчих дій та виконавчого збору у повному обсязі. Зазначив, що відповідно до інформації з ЄДРВП виконавчий лист №2-898 від 11.06.2001 року Ленінського районного суду м. Кіровограда на виконанні у [PERSON] ВДВС не значиться. Надати більш детальну інформацію або ж копії відповідних постанов стосовно накладеного арешту немає можливості, оскільки відповідно до п. 9.9 Порядку роботи з документами в органах державної виконавчої служби, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 25.12.2008 року №2274/5 строк зберігання завершених виконавчих проваджень, переданих на зберігання, становить три роки. Заслухавши пояснення позивача та його представника, дослідивши матеріали справи, суд дійшов до висновку, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що на підставі постанови державного виконавця Відділу державної виконавчої служби [PERSON] районного управління юстиції м. Кіровограда [PERSON] про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження б/н від 25.11.2003 року було накладено арешт на все майно, що належить [PERSON] ( а.с. 4), про що реєстратором Державного нотаріального архіву в Кіровоградській області було зроблено відповідні записи у Єдиному реєстрі заборон відчуження обєктів нерухомого майна, зареєстровані 20.10.2008 року за №8088963 та №8088986 ( а.с. 5). Згідно листа [PERSON] ВДВС Кіровоградського МУЮ за №47587/04-32/15 від 16.12.2015 року, адресованного [PERSON] стосовно зняття арешту з нерухомого майна, видно, що відповідно до номенклатурної справи [PERSON] відділу державної виконавчої служби Кіровоградського міського управління юстиції, журнали обліку виконавчих проваджень переданих державному виконавцеві на виконання зберігаються три роки. В Єдиному державному реєстрі виконавчих проваджень, виконавчий лист №2-898 від 11.06.2001 року Ленінського районного суду м. Кіровограда не значиться. Зняти арешт з нерухомого майна за заявою [PERSON] у державного виконавця не має підстав, так як вищезазначений виконавчий документ не перебуває на примусовому виконанні у [PERSON] ВДВС Кіровоградського МУЮ ( а.с. 6 ). Відповідно до ч. 1 ст. 50 Закону України «Про виконавче провадження» у разі закінчення виконавчого провадження (крім направлення виконавчого документа за належністю іншому органу державної виконавчої служби, офіційного оприлюднення повідомлення про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури, закінчення виконавчого провадження за рішенням суду, винесеним у порядку забезпечення позову чи вжиття запобіжних заходів, а також крім випадків нестягнення виконавчого збору або витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій), повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав, арешт, накладений на майно боржника, знімається, скасовуються інші вжиті державним виконавцем заходи примусового виконання рішення, а також провадяться інші дії, необхідні у зв'язку із завершенням виконавчого провадження. Згідно ст. 60 Закону України «Про виконавче провадження» особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. У разі прийняття судом рішення про зняття арешту з майна арешт з майна знімається за постановою державного виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини. Копія постанови про зняття арешту з майна надсилається боржнику та органу (установі), якому була надіслана для виконання постанова про накладення арешту на майно боржника. Відповідно до ч. 4 ст. 41 Конституції України визначено, що ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Згідно з ч. 1 ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Згідно ч.1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Статтею 387 ЦК України передбачено право власника витребовувати своє майно, а статтею 391 цього Кодексу визначено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. У відповідності до п. 9.9 Порядку роботи з документами в органах державної виконавчої служби, затвердженого наказом Міністерства юстиції України 25.12.2008 року N 2274/5 строк зберігання завершених виконавчих проваджень, переданих на зберігання, становить 3 (три) роки, крім виконавчих проваджень, завершених за постановами про накладення адміністративного стягнення, де строк зберігання становить 1 ( один ) рік та відповідно до номенклатури справ відділу строк зберігання журналів реєстрації виконавчих проваджень, переданих державному виконавцю становить 3 роки. Приймаючи до уваги вищевикладене та враховуючи те, що накладеним [PERSON] ВДВС Кіровоградського МУЮ арештом на нерухоме майно, невизначене майно, все майно, що належить [PERSON] порушуються права позивача як власника, тому суд приходить до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. У відповідності до Закону України «Про судовий збір» позивачем при подачі позовної заяви сплачено судовий збір на користь держави у розмірі 487 грн. 20 коп., які позивач не просив стягувати з відповідача. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved