overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-13 00:00:00

20.02.2014 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до Новгородської селищної ради про встановлення додаткового строку для прийняття спадщини. В обґрунтування позовних вимог вказує, що є сином [PERSON]. [INFO] [PERSON] померла. Після її смерті відкрилась спадщина, яка складається з частини жилого будинку [ADDRESS]. До теперішнього часу ніхто зі спадкоємців за оформленням спадщини не звертався. У зв'язку з юридичною неусвідомленістю позивач своєчасно не подав заяву про прийняття спадщини до нотаріальної контори. Зараз він має намір прийняти спадщину, але ним пропущено строк звернення до нотаріальної контори, тому просить встановити у судовому порядку додатковий строк для прийняття спадщини. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі. Представник відповідача до суду не з'явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, проти позову не заперечував. Дослідивши та оголосивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про смерть серії [NUMBER], мати позивача, [PERSON], померла [INFO] в м.Дружківка Донецької області (а.с.13). Після смерті спадкодавця відкрилася спадщина, яка складається з частини жилого будинку [ADDRESS], спадкоємцем на яку є позивач. Відповідно до ч.1 ст.1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, що починається з часу відкриття спадщини. Відповідно до ч.3 ст.1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для подання заяви на прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Суд знаходить, що доводи позивача про поважність пропуску строку для прийняття спадщини заслуговують на увагу, а тому вважає можливим подовжити строк для прийняття спадщини на два місяці.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-22 00:00:00

20.02.2014 року [PERSON] звернулась в Іллічівський міський суд з зазначеним позовом (а.с.2-3). 26.03.2014 року позивачка уточнила свої позовні вимоги (а.с.82-83). Позивачка просить суд: - Визнати наказ №26/0-1 ДП «Іллічівський морський торговельний порт» від 22 січня 2014 року про припинення трудового договору та звільнення [PERSON] незаконним та скасувати; - Поновити її - [PERSON] на роботу в ДП «Іллічівський морський торговельний порт» на посаді керівника жіночого клубу портового клубу; - Стягнути з ДП «Іллічівський морський торговельний порт» на користь [PERSON] середню заробітну плату за час вимушеного прогулу починаючи з 22 січня 2014 року до моменту постановлення рішення суду; - Зобов'язати першого заступника директора ДП «Іллічівський морський торговельний порт» Слівчука Юрія Васильовича компенсувати шкоду заподіяну ДП «Іллічівський морський торговельний порт» у розмірі середньої заробітної плати, яку нарахована [PERSON] за час вимушеного прогулу. - Рішення в частині поновлення на роботі та стягнення середньої заробітної плати за час вимушеного прогулу піддати до негайного виконання. Свої вимоги позивачка обґрунтовує тим, що вона, [PERSON], працювала в ДП «Іллічівський морський торговельний порт» керівником жіночого клубу Портового клубу підприємства. 22 січня 2014 року адміністрація ДП «Іллічівський морський торговельний порт» видала наказ №26/0-1, яким її було звільнено з роботи на підставі п.6 ст.36 КЗпП України. Цей наказ було видано з порушенням норм матеріального та процесуального права, він порушує її права та законні інтереси, а саме: Адміністрація ДП «Іллічівський морський торговельний порт» ознайомила її з Повідомленням про зміну істотних умов праві за №768/24-10 від 11ю11ю2013 року на підставі ст..32 КЗпП України. Істотними умовами праці згідно ст..32 КЗпП України є система та розміри оплати праці, пільги, режим праці, установлення чи відміна неповного робочого часу, суміщення професій, зміни розрядів та назва посад і таке інше. А Повідомлення №768/24-10 від 11.11.2013 року вказує на те, що 11.10.2013 року директором ДП «Іллічівський морський торговельний порт» затверджено новий штатний розпис структурного підрозділу «Портовий клуб», відповідно до якого її посада - керівник жіночого клубу, виключена із штатного розпису. Це не є зміною істотних умов праці згідно із ст..32 КЗпП України, а це є скороченням штату працівників і регламентується п.1 ст.40 КЗпП України. Адміністрація підприємства повинна була інформувати Профспілку робітників морського транспорту Іллічівського морського торговельного порту, членом якої вона є, не пізніше ніж за три місяці до дати її звільнення про скорочення штату працівників, та вести із профспілкою консультації щодо недопущення звільнення, або пом'якшення його наслідків,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-15 00:00:00

20.02.2014 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання доньки [PERSON], [INFO] в розмірі 1/4 частини від заробітку відповідача щомісячно, посилаючись на те, що дитина знаходиться на її утриманні, а відповідач в добровільному порядку матеріальної допомоги на її утримання не надає, хоча відповідно до вимог ст.180 СК України зобов'язаний таку допомогу надавати і за станом свого здоров'я та матеріальним становищем взмозі її надавати. В судовому засіданні позивач наполягає на задоволенні позову. Відповідач в судове засідання не з'явився, про день та час розгляду справи вважається таким, що повідомлений належним чином, відповідно до абз.5 ч.5 ст.74 ЦПК України, причину неявки суду не повідомив, тому відповідно до ст.169 ч.4, 224 ЦПК України суд проводить заочний розгляд справи. Заслухавши учасника процесу, дослідивши матеріали справи суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню, оскільки встановлено, що відповідно до свідоцтва про народження батьком малолітньої [PERSON], [INFO] є відповідач, який належного матеріального забезпечення дитині не надає. Вказані обставини підтверджуються свідоцтвом про народження, свідоцтвом про шлюб, поясненнями позивача. Розмір аліментів, що підлягає стягненню з відповідача на утримання доньки [PERSON] суд, відповідно до вимог ст. 182, 184 СК України, визначає в твердій грошовій сумі, а саме 500 грн. щомісячно. При цьому враховується стан здоров'я, матеріальне, сімейне становище дитини, відповідача та позивачки. Зокрема судом враховано, що відповідач є працездатним, але постійного заробітку не має, інших неповнолітніх дітей або непрацездатних батьків на його утриманні немає. Судові витрати розподіляються відповідно до ст. 88 ЦПК України.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-13 00:00:00

20.02.2014 року [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою, в якій просить стягнути з відповідача аліменти, на утримання неповнолітньої дитини - [PERSON], [INFO] в розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подання позовної заяви до суду і до досягнення дитиною повноліття. Також просить розірвати шлюб укладений з відповідачем, який зареєстровано 13 жовтня 2001 року Чернігівським міським відділом реєстрації актів громадянського стану Чернігівського обласного управління юстиції, актовий запис № 1727, мотивуючи свої вимоги тим, що спільне життя з відповідачем не склалось, дитина проживає разом з нею та знаходяться на її утриманні, а відповідач добровільно відмовляється надавати допомогу на її утримання. В судове засідання позивач [PERSON] не з'явилась, надала заяву з проханням розглянути справу без її участі, позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, надав заяву з проханням розглянути справу без його участі, позов визнав повністю, не заперечував проти його задоволення. Суд вважає можливим розглянути справу без участі сторін на підставі наявних доказів у справі. Дослідивши письмові докази у справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі зареєстрованому 13 жовтня 2001 року Чернігівським міським відділом реєстрації актів громадянського стану Чернігівського обласного управління юстиції, актовий запис - № 1727 /а.с.4/. Від шлюбу сторони мають доньку - [PERSON], [INFO] /а.с.5/. Згідно наданої довідки КП «Новозаводське» Чернігівської міської ради № 972 від 19.02.2014 року, [PERSON], [INFO], проживає разом з позивачкою за адресою: [ADDRESS] /а.с.8/. Суд прийшов до висновку, що шлюб належить розірвати, оскільки між сторонами втрачені почуття взаєморозуміння і поваги, шлюбні стосунки фактично припинились і перебування у шлюбі носить формальний характер, примирення між подружжям неможливо. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. При визначенні розміру аліментів на дитину суд враховує стан здоров'я і матеріальне становище дитини і відповідача, обставини даної справи і вважає, що з відповідача на користь позивачки на утримання дитини слід стягнути аліменти у розмірі заявленому позивачкою. Оскільки позивачка сплатила судовій збір за вимогу про розірвання шлюбу та звільнена від сплати судового збору за вимоги майнового характеру, то з відповідача слід стягнути на користь держави судовий збір в сумі 243,60 грн, та на користь позивачки судовий збір в сумі 243,60 грн, як того вимагає 88 ЦПК України. На підставі наведеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-02 00:00:00

20.02.2014 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] і просить стягувати з відповідача в її користь аліменти на утримання неповнолітньої дочки, [PERSON], [INFO], у твердій грошовій сумі в розмірі по 600,00 грн. щомісячно, до досягнення дитиною повноліття. З позовної заяви поданої позивачем, [PERSON] вбачається, що 20.07.1996 року у Бурштинській міській раді було зареєстровано шлюб з відповідачем. В шлюбі народилася дочка, [PERSON], [INFO]. Сімейне життя з відповідачем не склалося і вони розійшлися, на даний час справа про розірвання шлюбу перебуває на розгляді Галицького районного суду. Дочка залишилася проживати з нею. Відповідач, [PERSON] працездатний, зобов'язаний утримувати дитину, проте ніяких матеріальних коштів не надає, участі у вихованні дочки не бере. Дочку забезпечує самостійно, коштів не вистачає, а відтак змушена звернутися з позовом до суду. Просить стягнути з відповідача аліменти у твердій грошовій сумі в розмірі по 600 грн. щомісяця на дитину до досягнення нею повноліття. Позивач, [PERSON] в судове засідання не з'явилася. Згідно поданої заяви, позовні вимоги підтримує повністю з викладених у позовній заяві підстав і просить справу розглянути без її участі. Не заперечує щодо заочного розгляду справи (а.с.17). Відповідач, [PERSON] в судові засідання не з'явився, хоча про час і місце судового засідання повідомлявся належним чином, про що свідчать судові виклики та поштові повідомлення про отримання викликів до суду (а.с.12, 16), причину неявки суду не повідомив. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. У разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши докази по справі суд вважає, що позов підлягає до задоволення. Матеріалами справи встановлено, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі, що вбачається з копії свідоцтва про шлюб (а.с.5), копією свідоцтва про народження дитини підтверджується, що відповідач є батьком [PERSON], [INFO] (а.с.5). Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. У визначений судом строк відповідачем не подано письмових заперечень проти позову та доказів, які б обґрунтовували заперечення відповідача проти позову. За таких обставин суд вважає, що слід стягувати з відповідача аліменти в твердій грошовій сумі по 600 грн. щомісяця на дитину до досягнення нею повноліття. У відповідності до ст. 88 ЦПК України суд стягує з відповідача державне мито. Позивач звільнений від сплати судового збору, згідно ст.5 ч.1 п.3, Закону України «Про судовий збір» від 08.07.2011 року за №3674-VІ. На підставі ст.ст. 180-181,184 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-17 00:00:00

20.02.2014 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 23.08.2002 року Відділом реєстрації актів громадянського стану Южноукраїнського міського управління юстиції Миколаївської області, актовий запис № 198. Свої вимоги мотивує тим, що 23.08.2002 року вони з [PERSON] уклали шлюб. Від даного шлюбу неповнолітніх дітей не мають. Причиною розірвання шлюбу послужило те, що вони з відповідачем виявилися зовсім різними людьми, у кожного з них своєрідний характер, свої погляди на життя та побут, через що в сім'ї постійно виникали сварки та непорозуміння. [PERSON] не згоден розривати шлюб в органах РАЦС, тому вона змушена звернутися до суду. Оскільки, їх шлюб з відповідачем існує лише формально, зберігати сім'ю наміру не має, просить суд його розірвати. Після розірвання шлюбу з відповідачем бажає залишити собі прізвище, яке отримала під час державної реєстрації шлюбу, тобто - [PERSON]. В судовому засіданні позивач [PERSON] підтримала свою позовну заяву, просила суд її задовольнити в повному обсязі. В судове засідання [PERSON] не з'явився, хоча належним чином був повідомлений про час та місце слухання справи, про причини своєї неявки суд не повідомив, заперечень на позов не надав, а тому згідно ст.ст. 169, 224 ЦПК України, суд вирішує справу у його відсутність, на підставі наявних у справі доказів в порядку заочного провадження. Суд, вислухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи та з'ясувавши фактичні взаємини подружжя, яке тривалий час не підтримує шлюбних відносин і зберігати сім'ю наміру не має, дійшов висновку, що подальше їх спільне життя і збереження шлюбу суперечило б їх інтересам, а тому позов підлягає задоволенню, на підставі вимог ст.ст. 105, 110, 112 Сімейного Кодексу України. Відповідно до ст. 113 СК України, позивачу [PERSON] залишити прізвище, яке вона отримала під час державної реєстрації шлюбу, що розривається.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-26 00:00:00

20.02.2014 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого між ними 05 листопада 2011 року в відділі державної реєстрації актів цивільного стану по місту Первомайський Первомайського міськрайонного управління юстиції Харківської області, актовий запис № 202, мотивуючи свій позов тим, що протягом подружнього життя між ними постійно виникали суперечки, внаслідок чого вони втратили почуття любові та поваги один до одного. Це призвело до того, що більше як шість місяців тому вони припинили шлюбні стосунки та ведення спільного господарства. Фактично сім'я розпалась остаточно, подальше сумісне життя і збереження сім'ї вважає неможливим. Від шлюбу подружжя неповнолітніх дітей не має. В судове засідання позивач не з'явилася, надала суду заяву про розгляд справи без її участі, позовну заяву повністю підтримує, просить її задовольнити. Відповідач в судове засідання не прибув, надав заяву про розгляд справи без його участі, з позовними вимогами згоден, не заперечує проти розірвання шлюбу. Враховуючи наявність заяв від сторін про розгляд справи без їх участі суд приймає рішення за наявними у справі доказами, без фіксування судового засідання технічним засобом з підстав визначених ч. 2 ст. 197 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, оскільки причини розпаду сім'ї на які посилається позивач, є поважними і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, що має істотне значення. На підставі викладеного і

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-14 00:00:00

20.02.2014 року [PERSON] звернулася до суду із цим позовом посилаючись на те, що з 17.08.2012 року перебуває із [PERSON] у шлюбі, від якого мають сина [PERSON], [INFO]. Подружнє життя не склалося, так як відповідач інколи зловживав алкогольними напоями, приділяв їй мало уваги, не цікавився сімейними справами, через що між ними виникали сварки і непорозуміння. У лютому 2013 року вона залишила відповідача і перейшла проживати до своїх батьків. З того часу подружні відносини не підтримують, втра-тила до відповідача почуття поваги і любові, тому вирішила розірвати шлюб. У судовому засіданні [PERSON] позовні вимоги підтримала з підстав, викладених у позовній заяві. Відповідач [PERSON] порвторно в судове засідання не з'явився, хоч був належно повідомлений про дату, час і місце слухання справи, тому за згодою позивача суд постановляє рішення в порядку, встанов-леному ст.224 ЦПК України. Дослідивши докази суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав: Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини. Сторони одружилися 17.08.2012 року, зареєструвавши шлюб за актовим записом № 10 у виконавчому комітеті Воле-Баранецької сільської ради Самбірського району Львівської області, при реє-страції одруження позивач змінила прізвище [PERSON] на [PERSON]. [INFO] у сторін народилася дитина - син [PERSON], який проживає з матір'ю [PERSON] Як вбачається із показань позивача, уже більше року вони з відповідачем проживають окремо: вона - у селі Саночани Старосам- бірського району, а він - у селі Баранівці Самбірського району; подружні відносини не підтримують, спільного господарства не ведуть; вона сама виховує і утримує дитину. У відповідності до ч.2 ст.112 Сімейного Кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам хоч одного із них, інтересам їх дітей, що мають істотне значення. Оскільки сторони тривалий час проживають окремо, подружні відносини не підтримують, спільного господарства не ведуть, це свідчить що сім'я розпалася, а формальне існування шлюбу супе-речить інтересам сторін із-за невизначеності соціального статусу, неможливості влаштувати особисте життя і викликаного цим психоло-гічного дискомфорту, тому цей шлюб слід розірвати. А тому,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-12 00:00:00

20.02.2014 року [PERSON] звернулася з позовною заявою до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання сина [PERSON], [INFO]. В обґрунтуванні позову позивач вказує, що з відповідачем по справі вона перебуває у шлюбних відносинах з 02.09.2006 року. Від даного шлюбу мають сина [PERSON], [INFO], батьком якого є відповідач, що підтверджується свідоцтвом про народження дитини. Дитина проживає з позивачем та знаходиться на її утриманні. Добровільно надавати кошти на утримання сина відповідач не бажає. У зв'язку з даними обставинами вона була вимушена звернутися до суду, щодо стягнення аліментів з відповідача. Позивач в судове засідання не з'явилася, надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позов підтримує в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з'явився, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, проти позову не заперечує. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] є батьком сина позивача [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження дитини, - а.с.4. Син проживає з позивачем та знаходяться на її утриманні, - а.с.5. Таким чином суд вважає необхідним задовольнити позов і відповідно до ст.ст.182, 198-200 Сімейного кодексу України, стягувати на користь [PERSON] аліменти з [PERSON] на утримання сина [PERSON], [INFO], у розмірі 1/4 частини всіх видів доходу щомісячно, до досягнення дитиною повноліття, але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку. На підставі ст.ст.180, 181 ч.3, 182 Сімейного Кодексу України та ст.ст.10, 11, 60, 169, 212-215, 367 ЦПК України, суд,-

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-30 00:00:00

20.02.2014 року [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб, в якому прожили спільно до червня 2014 року . 28 липня 2014 року у них народилася дитина дочка [PERSON]. Дитина проживає спільно з позивачем, перебуває на її утриманні. Відповідач ухиляється від утримання дитини, матеріальної допомоги в добровільному порядку не надає, хоча має таку можливість. Позивач просить суд стягнути з відповідача [PERSON] на її користь аліменти на утримання дитини- дочки [PERSON], [INFO], у розмірі 1/4 частки його заробітку, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дати подачі заяви до її повноліття . Позивач у судове засідання подала заяву про розгляд справи без її участі, в якій зазначає, що позовні вимоги підтримує. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з»явився, про дату та час розгляду справи повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив. Розгляд справи суд проводить відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи , зясувавши фактичні обставини, на яких грунтується позов, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Згідно ст.180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Обовязок утримувати дитину є рівною мірою обовязком як батька, так і матері. Відповідно до ст. 181 СК України способи виконання батьками обовязку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. Згідно положень ч.2 ст. 182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму. В судовому засіданні встановлено, що сторони: [PERSON] та [PERSON] мають дочку [PERSON], [INFO], яка перебуває на утриманні матері, що підтверджено довідкою Савинської сільської ради № 380 від 19 листопада 2015 року. Отже, суд стягує з відповідача на користь позивача на утримання дочки [PERSON], [INFO], аліменти в розмірі 1/4 частки його доходів, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з дати подачі заяви до її повноліття, за наявності для того законних підстав.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-10 00:00:00

20.02.2014 року дана заява надійшла до суду. Заявник [PERSON] заявлені вимоги підтримала повністю, відповідно до яких просить встановити, що [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] є одна і таж сама особа., однак у різних документах її ім»я записано по різному, що є перешкодою у оформленні пенсії. Дослідивши докази в справі, суд рахує, що у задоволенні заяви слід відмовити з таких підстав. У судовому засіданні з»ясовано, що ім»я заявника у свідоцтві про народження, свідоцтві про укладення шлюбу, дипломі про освіту, паспорті громадянки України записано по різному, а саме « [PERSON]» та « [PERSON]». Відповідно до ст. 256 ЦПК України у судовому порядку встановлення факту тотожності осіб не передбачено. Відповідно до п.13 Листа Верховного Суду України «Судова практика розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення» від 01.01.2012 р. не можуть бути встановлені в судовому порядку факти щодо тотожності осіб, а також імені, по батькові та прізвища осіб, по-різному записаних у документах. Отже, ураховуючи зазначене факт тотожності осіб у судовому порядку не встановлюються, що є підставою для відмови у задоволенні заяви.

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-18 00:00:00

20.02.2014 року до суду звернулася [PERSON] із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документу, а саме трудової книжки за [NUMBER]. Сторони в судове засідання не з»явились, до його початку надали заяви про розгляд справи за їх відсутності, заявник заяву підтримує. Згідно частини 2 статті 197 цього Кодексу справа розглянута без застосування технічної фіксації. В судовому засіданні встановлено, що в трудовій книжці за [NUMBER] в графі «дата народження» було зроблено помилку, а саме замість правильної дати народження заявниці « [INFO]» було помилково записано « [INFO]». Встановлення факту належності трудової книжки [PERSON] необхідно для отримання пенсії. Свідоцтвом про народження та паспортом заявниці підтверджується дата її народження як « [INFO]» У судовому засіданні достовірно встановлено, що трудова книжка за [NUMBER], належить [PERSON]. Це вбачається з усіх матеріалів справи.

Outcome: approved