Jurisdiction: civil
Date: 2020-07-20 00:00:00

20 березня 2020 року до суду надійшла позовна заява, у якій представник позивача за довіреністю, посилаючись на ст.ст. 525, 526, 611, 624, 1048, 1049 ЦК України, просить стягнути з [PERSON] заборгованість за кредитом у сумі 4338, 99 гривень, заборгованість за процентами в сумі 2184,85 гривень, пеню за прострочення сплати кредиту та процентів у сумі 2179,82 гривень, всього 8703,66 гривень, а також понесені судові витрати по оплаті судового збору в розмірі 2102,00 гривень. В обґрунтування позову позивач послався на те, що між публічним Акціонерним товариством «Державний експортно-імпортний банк України» та [PERSON] укладено договір про відкриття карткових рахунків та кредитної лінії №8282613790 від 16.03.2018 року з додатковими угодами № 1 від 20.04.2018 року та № 2 від 20.04.2018 року. Відповідно до укладеного Договору, а саме згідно з п. 2.4. Договору [PERSON] відкрито кредитну лінію, у межах якої надано кредит з лімітом не більше 5000,00 гривень для проведення операцій із застосуванням картки. Кредит надано для оплати будь-яких операцій у разі недостатності власних грошових коштів [PERSON] на картковому рахунку. Відповідно до п. 2.6. Договору кредитна лінія відкривається на строк дії основної картки, а саме до 31.07.2018 року. У разі, якщо станом на день припинення дії основної картки у клієнта буде інша картка, емітована до карткового рахунка - строк дії кредитної лінії щоразу вважається автоматично продовженим (без укладення будь-яких додаткових договорів) на період, що триватиме до останнього дня строку дії нової картки (включно). Згідно п. 2.11. Договору за користування кредитом [PERSON] зобов`язаний сплачувати щомісячно проценти, нараховані за фіксованою процентною ставкою у розмірі 30,00% річних. Згідно умов Договору [PERSON] зобов`язався: п.8.2.9. - сплачувати банку суми всіх операцій, комісійної винагороди, штрафних санкцій та інших платежів, які стали наслідком або виникли у зв`язку з використанням картки; п.8.2.10. - щоразу у день припинення дії кредитної лінії за Договором погашати банку усю існуючу на цей день заборгованість за кредитом; п. 8.2.13. - сплачувати банку проценти, нараховані за користування кредитом, щомісяця не пізніше останнього банківського дня місяця, наступного за місяцем, за який вони були нараховані; п. 8.2.15. - у разі надіслання банком вимоги про дострокове повернення кредиту погасити банку не пізніше терміну, зазначеного у такій вимозі банку, усю існуючу на день такого погашення заборгованість за кредитом та за процентами за користуванні кредитом. [PERSON] порушено умови договору, а саме п. 2.6. та 8.2.13. Договору щодо погашення заборгованості за кредитом та сплати банку процентів за користування кредитом. 21.11.2018 року за № 076-018/1920 на адресу реєстрації [PERSON] направлено претензію з пропозицією погасити заборгованість за процентами та кредитом. 14.01.2020 року за №076-018/47 на адресу реєстрації [PERSON] направлено лист з повідомленням про обов`язок погашення всієї заборгованості за кредитною лінією. Заборгованість залишилась не сплаченою. Пунктом 9.1.2. Договору передбачено, що у разі прострочення сплати заборгованості за кредитом та/або процентами за кредитом [PERSON] сплачує банку за кожний день прострочки, включаючи день сплати, пеню. Пеня нараховується на суму прострочених платежів за кредитом із розрахунку фактичної кількості прострочених днів, починаючи з дати виникнення простроченої заборгованості до дати здійснення платежу за кредитом в повному обсязі, у розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня. Станом на 27.02.2020 року сума простроченої заборгованості за кредитом становить 4338 гривень 99 копійок, прострочена заборгованість за процентами за період з 16.03.2018 року по 27.02.2020 року - 2184 гривні 85 копійок, пеня за прострочення сплати кредиту та процентів - 2179 гривень 82 копійки, всього 8703 гривні 66 копійок. Ухвалою судді від 07 квітня 2020 року після виконання вимог, передбачених ч. 6 ст. 187 ЦПК України, відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. Відповідачу [PERSON] було запропоновано протягом п,ятнадцяти днів із дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі подати відзив на позовну заяву та роз,яснено, що розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін проводиться за його клопотанням, яке він може подати в строк для подання відзиву на позов. Відповідачем відзиву не подано. Ухвалою від 04 червня 2020 року призначено до судового засідання на 23 червня 2020 року з викликом сторін. Ухвалою від 23 червня 2020 року відкладено розгляд справи на 21 липня 2020 року у зв`язку з клопотанням про відкладення від представника позивача та в зв`язку з тим, що у суду відсутні відомості про вручення відповідачу повідомлення про дату, час і місце судового засідання. Представник позивача у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце судового засідання повідомлений належним чином. Подав письмову заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти заочного розгляду справи та винесення рішення не заперечував. Відповідач повторно в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце судового засідання повідомлявся за правилами, передбаченими ст.128-130 ЦПК України, клопотання про відкладення розгляду справи та заяви про розгляд справи за його відсутністю до суду не надав, причини неявки суд не повідомив, відзив на позовну заяву суду не надіслав. За наявності умов, передбачених ст. ст. 280-282 ЦПК України, відповідно до ухвали суду від 16.04.2020 року суд ухвалив заочне рішення у справі. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. З огляду на викладене фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Судом з матеріалів справи встановлено, що між Публічним акціонерним товариством «Державний експортно-імпортний банк України» та [PERSON] укладено договір про відкриття карткових рахунків та кредитної лінії № 8282613790 від 16.03.2018 року з додатковими угодами № 1 від 20.04.2018 року та № 2 від 20.04.2018 року (а.с.6-11 16-21). Згідно постанови Кабінету міністрів України від 05.06.2019 року № 567, змінено тип публічного акціонерного товариства «Державний експортно-імпортний банк України» з публічного на приватне та перейменовано його в акціонерне товариство №Державний експортно-імпортний банк України» і викладено в новій редакції статут. Державну реєстрацію змін до установчих документів проведено 29.07.2019 року. Відповідно до п.4 статуту акціонерного товариства «Державний експортно-імпортний банк України», «Акціонерне товариство «Державний експортно-імпортний банк України» є правонаступником всіх прав та обов`язків публічного акціонерного товариства «Державний експортно-імпортний банк України» (а.с.38-41). Згідно п. 2.4. Договору [PERSON] відкрито кредитну лінію, у межах якої надано кредит з лімітом не більше 5000,00 гривень для проведення операцій із застосуванням картки (а.с.6). Відповідно п.2.5. кредит надано для оплати будь-яких операцій у разі недостатності власних грошових коштів [PERSON] на картковому рахунку (а.с.6). Згідно п. 2.6. Договору кредитна лінія відкривається на строк дії основної картки, а саме до 31.07.2018 року. У разі, якщо станом на день припинення дії основної картки у клієнта буде інша картка, емітована до карткового рахунка - строк дії кредитної лінії щоразу вважається автоматично продовженим (без укладення будь-яких додаткових договорів) на період, що триватиме до останнього дня строку дії нової картки (включно) (а.с.6). Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку. Відповідно до ч.1 ст.509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Згідно ч.1 ст.626 цього Кодексу договором є домовленість двох або більше осіб, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних справа та обов`язків. За правилом ч.2 ст.1046 ЦК України, яка застосовується до відносин за кредитним договором відповідно до ч.1 ст.1054 цього Кодексу, договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Згідно ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Статтею 526 цього Кодексу передбачено, що зобов`язання мають виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Згідно п. 2.11. Договору за користування кредитом [PERSON] зобов`язаний сплачувати щомісячно проценти, нараховані за фіксованою процентною ставкою у розмірі 30,00% річних (а.с.7). У відповідності з умовами договору відповідач зобов`язаний : п. 8.2.10. - погасити банку усю існуючу заборгованість за кредитом у день припинення дії кредитної лінії; п. 8.2.13. - сплачувати банку проценти, нараховані за користування кредитом, щомісяця не пізніше останнього банківського дня місяця, наступного за місяцем, за який вони були нараховані, а у разі припинення дії кредитної лінії - не пізніше першого банківського дня, наступного за днем, у який клієнт зобов`язаний погасити банку усю існуючу заборгованість за кредитом у зв`язку з припиненням дії кредитної лінії (а.с.8). Згідно п. 8.2.15. договору, у разі надіслання банком вимоги про дострокове повернення кредиту відповідач зобов`язаний погасити банку не пізніше терміну, зазначеного у такій вимозі банку, усю існуючу на день такого погашення заборгованість за кредитом та за процентами за користуванні кредитом (а.с.8). [PERSON] порушено умови Договору щодо сплати банку процентів за користування кредитом та щомісячного погашення частини кредиту. Пунктом 9.1.2. Договору передбачено, що у разі прострочення сплати заборгованості за кредитом та/або процентами за кредитом [PERSON] сплачує банку за кожний день прострочки, включаючи день сплати, пеню. Пеня нараховується на суму прострочених платежів за кредитом із розрахунку фактичної кількості прострочених днів, починаючи з дати виникнення простроченої заборгованості до дати здійснення платежу за кредитом в повному обсязі, у розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня (а.с.9). З наданого позивачем розрахунку заборгованості станом на 27.02.2020 року сума простроченої заборгованості за кредитом становить сума простроченої заборгованості за кредитом становить 4338 гривень 99 копійок, прострочена заборгованість за процентами за період з 16.03.2018 року по 27.02.2020 року - 2184 гривні 85 копійок, пеня за прострочення сплати кредиту та процентів - 2179 гривень 82 копійки, всього 8703 гривні 66 копійок (а.с.25-26). Згідно ч.1 ст.610 цього Кодексу порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Частиною першою статті 611 цього Кодексу передбачено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Позивач надіслав на адресу реєстрації [PERSON] 21.11.2018 року претензію за №076-018/1920 з пропозицією погасити заборгованість за процентами та кредитом (а.с.33). З метою вжиття заходів досудового врегулювання спору 14.01.2020 року за №076-018/47 на адресу реєстрації [PERSON] направлено лист з повідомленням про обов`язок погашення всієї заборгованості за кредитною лінією, але заборгованість залишилась не сплаченою (а.с.35). Суд погоджується з доводами позивача про наявність між ним та відповідачем невиконаних належним чином договірних зобов`язань по поверненню кредиту та сплаті процентів за користування кредитом, у зв`язку з чим позов необхідно задовольнити у повному обсязі. За правилами ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Виходячи з того, що позивачем сплачено судовий збір в сумі 2102,00 гривень, то з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати по оплаті судового збору в сумі 2102,00 гривень.

Outcome: approved