Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-14 00:00:00

20 вересня 2018 року позивач звернувся до суду з зазначеним позовом. Ухвалою від 24 вересня 2018 року позовна заява була залишена без руху. 23 жовтня 2018 року позовна заява прийнята судом до розгляду та відкрито провадження у справі. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідно до укладеної Генеральної угоди про реструктуризацію заборгованості та приєднання до Умов та правил надання продукту кредитних карт (далі Генеральна угода) від 30.11.2015 року, укладеної між ПАТ КБ «Приватбанк» та [PERSON], остання отримала кредит у розмірі 7991,05 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 18% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Погашення заборгованості здійснюється в наступному порядку: починаючи з «01» по «25» число кожного місяця відповідач надає банку грошові кошти (щомісячний платіж) в сумі 289,92 грн. для погашення заборгованості за кредитом. Дата останнього погашення не повинна бути пізніше 30.11.2018 року. Своїм підписом у Генеральній угоді відповідач підтвердила, що вона ознайомилася з Умовами і Правилами надання банківських послуг та погоджується, що дана Генеральна угода разом з Умовами та Правилами надання банківських послуг та Тарифами складає між нею та банком кредитний договір. Однак, відповідач свої зобовязання за договором належним чином не виконувала, у звязку з чим допустила заборгованість на загальну суму 11361,53 грн., з них: 5241,96 грн. заборгованість за тілом кредиту; 1685,14 грн. заборгованість за процентами за користування кредитом; 3983,73 грн. заборгованість за пенею; 450,70 грн. - штраф відповідно до п.2.2. Генеральної угоди. Тому позивач, як правонаступник ПАТ КБ «Приватбанк» просив достроково стягнути з відповідача зазначену суму заборгованості за кредитом та судові витрати. Представник позивача в судове засідання не зявився, про причини неявки суд не повідомив, хоча про день та час розгляду справи повідомлений належним чином. Однак від нього до суду надійшла заява про розгляд справи у його відсутність. На задоволенні позову наполягає /а.с.42/. Тому справа розглянута у відсутність представника позивача, що відповідає вимогам ст.223 ЦПК України. Відповідач в судове засідання не зявилася, однак від неї до суду надійшла заява про розгляд справи у її відсутність, позов визнала повністю. Крім того, в заяві зазначила, що не погашала кредит вчасно, у звязку зі скрутним матеріальним становищем, а саме через малий розмір пенсії 949 грн. на місяць /а.с.58/. Тому справа розглянута у відсутність відповідача, що відповідає вимогам ст.223 ЦПК України. Вивчивши матеріали справи, судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Між ПАТ КБ «Приватбанк» та [PERSON] була укладена Генеральна угода про реструктуризацію заборгованості та приєднання до Умов та правил надання продукту кредитних карт від 30.11.2015 року, відповідно до п.п.2.1 якої банк надав відповідачу кредит в сумі 7991,05 грн. строком на 36 місяців з 30.11.2015 року по 30.11.2018 року, шляхом встановлення кредитної лінії на платіжну карту на споживчі цілі в обмін на обовязок відповідача щодо повернення кредиту, сплати відсотків в розмірі 1,5% на місяць на суму залишку заборгованості по кредиту у вказані в Умовах та Правилах строки. Погашення заборгованості здійснюється в наступному порядку: починаючи з 1 по 25 число кожного місяця відповідач надає банку грошові кошти (щомісячний платіж) в сумі 289,92 грн. для погашення заборгованості по кредиту. Дата останнього погашення заборгованості повинна бути не пізнішою 30.11.2018 року /а.с.9, 50/. Підписавши зазначену Генеральну угоду, відповідач погодилася, що зазначена Генеральна угода разом з запропонованими ПАТ КБ «Приватбанк» Умовами та правилами, а також Тарифами складає між ним та Банком кредитний договір /а.с.50/ АТ КБ «Приватбанк» є правонаступником ПАТ КБ «Приватбанк» /а.с.36-40/. Відповідно до п.п.2.1 Генеральної угоди, відповідач зобовязалася щомісяця погашати заборгованість по кредиту, яка складається з заборгованості по кредиту, процентах, а також інших витрат відповідно до Умов та Правил. Як передбачено п.п.2.2 Генеральної угоди, згідно ст.212, 611, 651 Цивільного кодексу України, при порушенні позичальником строків погашення заборгованості, зазначених в цій Генеральній угоді, Умовах та Правилах, більш ніж на 31 день, позичальник сплачує банку штраф у розмірі 1050,70 грн. Крім того, згідно п.2.8 Генеральної угоди, при порушенні Позичальником зобовязань по сплаті кредиту, Позичальник сплачує Банку пеню, розмір якої вказаний в Умовах і правилах за кожен день прострочки. Згідно з п.2.1.1.12.6.1 Умов та правил надання банківських послуг, у разі виникнення прострочених зобовязань на суму від 100 грн., включаючи прострочені зобовязання, передбачені п.п.2.1.1.12.6.2, 2.1.1.12.8.1, клієнт сплачує банку пеню, яка розраховується так: пеня = базова процентна ставка по договору /30 (нараховується за кожен день прострочки кредиту) + 50 грн. (одноразово). Пеня нараховується в день нарахування процентів по кредиту. З наданого позивачем розрахунку заборгованості видно, що станом на 02 вересня 2018 року заборгованість по кредитному договору склала 11361,53 грн., з них: 5241,96 грн. заборгованість за тілом кредиту; 1685,14 грн. заборгованість за процентами за користування кредитом; 3983,73 грн. заборгованість за пенею; 450,70 грн. штраф відповідно до п.2.2. Генеральної угоди. /а.с.49/. Відповідно до ст.526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином, відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Відповідно п.п.2.5 Генеральної угоди, ст.ст.526, 1049, 1050, 1054 ЦК України позичальник зобовязаний належним чином виконувати взяті зобовязання, повернути кредит та сплатити проценти, в строки та в порядку, що встановлені договором. Крім того, ч.2 ст.1050 ЦК України передбачено, що якщо договором встановлений обовязок позичальника сплатити позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини, позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст.1048 цього Кодексу. При цьому, відповідно до ст.612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив виконання зобовязання, якщо він не приступив до виконання зобовязання, або не виконав його в строк, передбачений договором. Так як відповідач не виконала зобовязання в строк, передбачений кредитним договором, то позовні вимоги підлягають задоволенню. Крім того, ч.1 ст.142 ЦПК України встановлено, що у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення по справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Таким чином, оскільки відповідач визнала позов до початку розгляду справи по суті, то позивачу з державного бюджету слід повернути 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, а саме 881 грн. (50% від 1762,00 грн., сплаченого позивачем за платіжним дорученням №PROM2BQ6PG від 12.09.2018 року). Крім того, відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача слід стягнути понесені позивачем судові витрати по сплаті судового збору.

Outcome: approved