overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-06 00:00:00

20.07.2015 року позивач [PERSON] звернувся в суд з позовом до відповідачки про розірвання шлюбу, мотивуючи свої вимоги тим, що 04.09.2004 р. він уклав шлюб з відповідачкою, зареєстрований у відділі реєстрації актів цивільного стану Охтирського міськрайонного управління юстиції Сумської області, актовий запис №196. Від шлюбу мають сина [PERSON], [INFO] Сімейне життя не склалося, позивач вважає, що сім'я розпалася, близько п'яти років вони проживають окремо, тривалий час не підтримують стосунки і відновлювати їх він не бажає, шлюб зберегти неможливо, тому і звернувся в суд з даним позовом, яким просить шлюб розірвати. Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явився, до початку судового засідання подав заяву, в якій просить справу розглянути без його участі, позовні вимоги підтримав у повному обсязі, наполягав на їх задоволенні. Відповідачка [PERSON] в судове засідання не з'явився, в телефонному режимі повідомила, що справу може бути розглянуто без її участі, а рішення - на розсуд суду. Виходячи з наведеного, суд вважає за необхідне провести розгляд даної справи без участі сторін та без здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Суд, вивчивши матеріали справи, дослідивши та оцінивши письмові докази, вважає, що позов підлягає повному задоволенню з таких підстав. Встановлено, що між сторонами стосунки не склалися, вони не знаходять взаєморозуміння, відновлювати стосунків не бажають, близько п'яти років проживають окремо. Таким чином, судом встановлено, що збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін. Фактично їх сім'я вже не існує, тому суд дійшов висновку про недоцільність збереження шлюбу, оскільки це не сприятиме збереженню сім'ї. З викладеного вбачається, що між сторонами виникли сімейні правовідносини в розумінні ст. 3 Сімейного кодексу України. Відповідно до ст. 112 Сімейного кодексу України в разі, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу. Таким чином, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача слід задовольнити. На підставі викладеного, ст.ст. 105 п.3, 110 п.1, 112, 114 п.2 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-02 00:00:00

20.07.2015 року позивач [PERSON] звернувся до Слов'янського міськрайонного суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, мотивуючи свої вимоги тим, що 17.03.2007 року вони з відповідачем зареєстрували шлюб. Від даного шлюбу подружжя дітей не має. Позивач зазначив, що шлюбні відносини з відповідачем фактично припинились з грудня 2014 року через відсутність взаєморозуміння та несумісність характерів, спільне господарство не ведеться, тому просив шлюб розірвати. В судове засідання позивач надав заяву, де просив розглянути справу у його відсутність та задовольнити позовні вимоги. Відповідач в судове засідання не з'явилася, надала заяву, де просила розглянути справу у її відсутність, позовні вимоги визнала в повному обсязі. Суд вважає можливим розглянути справу у відсутності сторін з урахуванням наданих суду доказів. Суд, дослідивши матеріали справи, у межах заявлених позовних вимог встановив наступне. 17.03.2007 року позивач [PERSON] і відповідач [PERSON] зареєстрували шлюб у відділі реєстрації актів цивільного стану по м. Слов'янську Слов'янського міськрайонного управління юстиції Донецької області, актовий запис №109. Від шлюбу сторони дітей не мають. Відповідно до положень ст. 51 Конституції України та ч. 1 ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно до положень ст. 3 СК України сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають спільні права та обов'язки. Рішення про розірвання шлюбу, як визначено нормою ст. 112 СК України, суд постановляє якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. При цьому суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Наявними в матеріалах справи доказами підтверджено, що [PERSON] та [PERSON] з грудня 2014 року не проживають спільно однією сім'єю та не ведуть сумісне господарство. За цей час подружжя не здійснило дій щодо збереження родинних стосунків. Сторони не мають наміру зберегти свій шлюб. Враховуючи викладене, суд визнає, що надання подружжю строку для примирення у даному випадку є недоцільним. Проаналізувавши встановлені конкретні обставини по справі, оцінивши надані сторонами в порядку вимог ст. 60 ЦПК України докази в їх сукупності, приймаючи до уваги існуючи взаємини між подружжям, ступінь конфліктних стосунків та причини розлучення, небажання сторін продовжувати шлюбні відносини, суд дійшов висновку, що подальше подружнє життя [PERSON] та [PERSON], збереження їх сім'ї є неможливим та суперечить їх інтересам, тому позов про розірвання шлюбу підлягає задоволенню. У відповідності зі статтею 88 ЦПК України судовий збір у розмірі 243,60 грн. підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. На підставі викладено,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-05 00:00:00

20.07.2015 року позивач [PERSON] звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позовні вимоги мотивовані тим, що він з відповідачем [PERSON] 19.08.1995 року уклали шлюб, який був зареєстрований виконкомом Васюківської сільської ради Артемівського району Донецької області, актовий запис № 7 та видано свідоцтво про укладення шлюбу серії № 1-НО № 276114. Від шлюбу сторони двох дітей [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. Сімейне життя не склалося, подружніх стосунків не підтримують, домашнього господарства разом не ведуть. Разом не спілкуються більше трьох років. Позивач до судового засіданні не зявився, просив розглядати справу без його участі. Позовні вимоги підтримує у повному обсязі та просив їх задовольнити, проти винесення заочного рішення не заперечував. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявилася, про час та місце розгляду справи була повідомлений належним чином, шляхом направлення судових повісток за місцем її реєстрації рекомендованими поштовими повідомленнями. Про причини неявки суд не повідомила. Відповідно до ст.74 ЦПК України, відповідач вважається належним чином повідомлений про місце і час розгляду справи. Відповідно до ст.224 ЦПК України, на підставі наявних у справі доказів, суд вважає можливим ухвалити заочне рішення, з урахуванням того, що позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Дослідивши дійсні обставини справи, перевіривши їх доказами, судом встановлено наступне. Відповідно до свідоцтва про укладення шлюбу, 19 серпня 1995 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено шлюб, зареєстрований виконкомом Васюківської сільської ради Артемівського району Донецької області, про що в книзі реєстрації актів про укладення шлюбу 1995 року серпня місяця 19 числа зроблено запис № 7 та видано свідоцтво про шлюб серії № 1-НО № 276114 (арк.с.5). Частиною 2 статті 106 Сімейного кодексу України (надалі СК України) визначено, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання за спільною заявою подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 109 цього Кодексу. У відповідності з ч.2 ст.112 Сімейного Кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам хоч одного із них, що мають істотне значення.\~\~\~\~ Сімейне життя не склалося, подружніх стосунків не підтримують, домашнього господарства разом не ведуть. Позивач зазначив, що подальше сумісне життя і збереження сім?ї не можливе та є таким, що суперечить його інтересам. Отже, враховуючи наявність стійкого волевиявлення позивача, яке спрямоване на припинення сімейних відносин, суд вважає, що подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечило б його інтересам. За таких обставин, суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] про розірвання шлюбу є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Позивач не наполягала на стягненні судових витрат з відповідача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-15 00:00:00

20.07.2015 року позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом, в якому просить розірвати шлюб з відповідачкою [PERSON], посилаючись на те, що спільне життя в них не склалося в зв'язку з втратою порозуміння. В теперішній час сім'я розпалася остаточно, подружні стосунки не підтримуються. Позивач в судове засідання не з'явився, надав суду заяву про слухання справи у його відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти проведення заочного розгляду справи не заперечує. Відповідачка в судове засідання не з'явилася, свого представника чи письмових заперечень до суду не направила, про день та час слухання справи повідомлялася належним чином. Враховуючи, що позивач не заперечував проти проведення заочного розгляду справи, повідомлена відповідачка в судове засідання не з'явилася, а тому відповідно до ч.1 ст. 224 та ст. 225 ЦПК України, суд постановив ухвалу про проведення заочного розгляду справи на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши письмові докази, що містяться в матеріалах справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Перевіряючи обставини справи судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 29.03.2009 року у Лівобережному відділі реєстрації шлюбів міста Києва з філією державного Центру розвитку сім'ї, актовий запис [NUMBER] (а.с. 6). Від шлюбу сторони мають неповнолітню дочку [PERSON], [INFO] (а.с. 7). Від надання судом строку на примирення позивач відмовився, зазначивши про це у своїй позовній заяві. Сторони разом не проживають більше семи років, спільне господарство не ведуть, подружніх стосунків не підтримують. Майнового спору на даний час у сторін немає. Враховуючи викладене, суд вважає збереження сім'ї неможливим, а тому позов підлягає задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-05 00:00:00

20.07.2015 року позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, поділ майна подружжя та визнання права на майно. Обґрунтовуючи позовні вимоги про розірвання шлюбу, позивач посилається на те, що сімейне життя з відповідачкою не склалося через відсутність взаємопорозуміння, розходження поглядів на життя та сімейні обов'язки. Тривалий час вони проживають окремо, шлюбні відносини не підтримують, спільного господарства не ведуть, спільних дітей від шлюбу не мають. Примирення між ними не можливе і подальше збереження шлюбу суперечить його інтересам. Що стосується вимог позивача про поділ майна подружжя та визнання права на майно, то дані вимоги ухвалою суду від 23.10.2015 виділені у самостійне провадження, справі присвоєно номер 760/19871/15-ц (провадження № 2/760/8208/15), а тому вони не є предметом судового розгляду у даній справі. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] позовні вимоги про розірвання шлюбу підтримав повністю та просив їх задовольнити. Представник відповідача [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги про розірвання шлюбу визнала та не заперечувала проти розірвання шлюбу між сторонами. Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що 01.08.2013 року сторони [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб, про що Центральним відділом державної реєстрації шлюбів Головного управління юстиції у м. Києві складено відповідний актовий запис за номером 1688. Спільних дітей від шлюбу сторони не мають. Тривалий час проживають окремо, не ведуть спільного господарства та не підтримують шлюбні стосунки. Примирення між ними не можливе і подальше збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, оскільки їх шлюб носить формальний характер. У відповідності до ч. 1 ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Згідно ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Враховуючи обставини наведені вище суд приходить до висновку, що сім`я сторін розпалася повністю, примирення між ними не можливе і подальше збереження шлюбу суперечить інтересам позивача та відповідачки, а тому вважає за необхідне позовні вимоги [PERSON] задовольнити. У відповідності до вимог ст. 88 ЦПК України з відповідачки на користь позивача належить стягнути витрати по оплаті судового збору в розмірі 243,60 грн..

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-06 00:00:00

20.07.2015 року позивач [PERSON]. звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що 25.08.1998 року він уклав шлюб, зареєстрований Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Красноармійську реєстраційної служби Красноармійського міськрайонного управління юстиції у Донецькій області, актовий запис № 286 з відповідачем по справі. Від шлюбу неповнолітніх дітей не мають. Фактичні шлюбні відносини між ними припинені у лютому 2015 року. Спільне життя с відповідачем не склалося. Спільного господарства не ведуть. Причиною розпаду сім'ї є несумісність характерів, відсутність взаєморозуміння, а тому позивач [PERSON]. просить розірвати шлюб з відповідачем. Позивач [PERSON]. в судовому засіданні підтримав позовні вимоги, просив суд їх задовольнити. Відповідач [PERSON] позовні вимоги про розірвання шлюбу визнала в повному обсязі. Вислухавши пояснення позивача, відповідача, дослідивши докази по справі у їх сукупності, суд, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що сторони по справі зареєстрували шлюб 25 серпня 1998 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Красноармійську реєстраційної служби Красноармійського міськрайонного управління юстиції у Донецькій області, актовий запис № 286 (а.с. 4). Від шлюбу неповнолітніх дітей не мають. Згідно ст. 112 Сімейного Кодексу України, суд може розірвати шлюб, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що шлюбні відносини між сторонами припинені з лютого 2015 року через несумісність характерів, відсутність взаєморозуміння. Сторони спільне господарство не підтримують, примирення між ними неможливо, оскільки вони не бажають в подальшому жити разом, спор про розподіл майна не виникає, тому зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для задоволення позову [PERSON] Відповідно до ст.110 СК України позивач має право на пред'явлення позову про розірвання шлюбу. За цих обставин, суд вважає, що зберегти сім'ю неможливо. Після розірвання шлюбу відповідач просить залишити прізвище - [PERSON]. Відповідно до ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. З урахуванням викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-28 00:00:00

20.07.2015 року позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом про розірвання шлюбу з відповідачем [PERSON] вказуючи, що шлюб був зареєстрований між ними 23.02.2013року відділом державної реєстрації актів цивільного стану по Вознесенському району Вознесенського міськрайонного управління юстиції №11, від даного шлюбу мають неповнолітню дитину сина [PERSON], 18.07. [INFO], який проживає з відповідачем. Посилаючись на те, що єдиною сімєю перестали проживати з травня 2013 року, він бажає створити іншу сімю з жінкою, з якою фактично проживає, позивач просив позов задовольнити. Позивач [PERSON] в судове засідання не зявився,суду надав заяву про розгляд справи за його відсутності та про підтримання позовних вимог, заперечує проти на надання строку на примирення. Відповідачка [PERSON] в судове засідання не зявилася ,суду надала заяву про розгляд справи за її відсутності та про згоду на розірвання шлюбу. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу неможливе з причин, вказаних позивачем та суперечить їх інтересам, тому позов підлягає задоволенню. Згідно ст.112 Сімейного кодексу України, суд, зясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову, постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше сумісне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-19 00:00:00

20.07.2015 року позивач [PERSON] звернувся до суду із позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу посилаючись на те, що з відповідачем знаходиться в зареєстрованому шлюбі з 10.12.1994 року, який був зареєстровано у Красноармійському відділі, актовий запис №536. Від шлюбу мають 3 дітей: доньку [PERSON], [INFO], доньку [PERSON], [INFO] та неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. З травня 2015 року вони фактично не проживають та не ведуть спільне господарство. Шлюбні відносини не склалися через різні погляди на сімейне життя та подружні відносини, через що у них виникають сварки, тому він вважає збереження сім'ї неможливим та просить суд розірвати шлюб між нею та відповідачем. Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явився, надав суду заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримує. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги визнала в повному обсязі. Вислухавши пояснення відповідача, дослідивши докази по справі у їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони знаходяться у шлюбі з 10.12.1994 року (а.с.8), та від шлюбу мають 3 дітей: доньку [PERSON], [INFO] (а.с.6), доньку [PERSON], [INFO] (а.с.9) та неповнолітнього сина [PERSON], [INFO] (а.с.9). Згідно ст. 112 Сімейного Кодексу України, суд може розірвати шлюб, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Шлюбні відносини між сторонами припинені з травня 2015 року через різні погляди на сімейне життя та подружні відносини, через що у них виникають сварки. В період розгляду позовної заяви у суді про розірвання шлюбу між позивачем та відповідачкою, судом приймалися міри для примирення, тому сторонам був призначений строк для примирення тривалістю три місяці, однак сторони не примирилися, тому суд приходить до висновку, що шлюб може бути розірваний між сторонами. З урахуванням викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-22 00:00:00

20.07.2015 року позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] та просить стягнути з нього аліменти на свою користь на утримання дочки [PERSON] [INFO] та дочки [PERSON] [INFO] . Посилається на те, що нею вже подано до Хмільницького міськрайонного суду Вінницької області позов про розірвання шлюбу із [PERSON] . Від даного шлюбу у них народилась дочка [PERSON] [INFO] та дочка [PERSON] [INFO] , які перебувають на повному матеріальному утриманні позивачки. Відповідач матеріальну допомогу на утримання дітей не надає, чим ставить позивача у скрутне становище, тому позивачка вимушена звертатися до суду з даним позовом. Доходи відповідача є нерегулярними та нестабільними тобто такими, які неможливо проконтролювати. В судове засідання позивач не з`явилась, надала заяву про зменшення розміру стягуваних аліментів до 600 грн. на кожну дитину, позовні вимоги просить задовольнити а справу розглянути в її відсутність. Відповідач [PERSON] погоджується з позовними вимогами, про що від нього до суду надійшла відповідна заява. Судом встановлено, що батьком дітей згідно свідоцтва про народження записано відповідача. На день звернення до суду діти знаходиться на утриманні матері. У відповідності до ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її батька, або у твердій грошовій сумі. Згідно з ч.1 ст.184 СК України якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Враховуючи викладене, при визначенні розміру аліментів на утримання дітей, суд враховує всі обставини, передбачені ст. 182 СК України, а саме, що діти мають нормальний стан здоров`я, являються матеріально незабезпеченими, а відповідач являючись батьком дітей, маючи задовільний стан здоров`я,\~ оскільки іншого не доведено в судовому засіданні, має можливість працювати та сплачувати аліменти на утримання дітей, тому суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судові витрати підлягають стягненню з відповідача\~ в дохід держави. На підставі ст.ст. 180, 181, 182, 183, 184 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-12 00:00:00

20.07.2015 року позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] та просить стягнути з нього аліменти на свою користь на утримання дочки [PERSON] [INFO] та дочки [PERSON] [INFO]. Посилається на те, що нею вже подано до Хмільницького міськрайонного суду Вінницької області позов про розірвання шлюбу із [PERSON]. Від даного шлюбу у них народилась дочка [PERSON], [INFO] та дочка [PERSON], [INFO], які перебувають на повному матеріальному утриманні позивачки. Відповідач матеріальну допомогу на утримання дітей не надає, чим ставить позивача у скрутне становище, тому позивачка вимушена звертатися до суду з даним позовом. Доходи відповідача є нерегулярними та нестабільними тобто такими, які неможливо проконтролювати. В судове засідання позивач не з'явилась, надала заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги просить задовольнити. Відповідач [PERSON] у судове засідання повторно не зявився, причини неявки суду не вказав, клопотання про перенесення розгляду справи не заявляв, хоча про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Враховуючи, що судові повістки направлені відповідачу за зареєстрованою у встановленому порядку адресою його місця проживання, судовий виклик, згідно ч. 5 ст. 74 ЦПК України, вважається вручений відповідачу належним чином. Відповідно до ст. 224 ЦПК України, суд ухвалює заочне рішення у відсутність відповідача на підставі наявних у справі доказів, оскільки позивач не заперечує проти такого порядку вирішення справи. За таких обставин не є можливим зазначити в рішенні суду ідент. номер, чи паспорт відповідача. Судом встановлено, що батьком дітей згідно свідоцтва про народження записано відповідача. На день звернення до суду діти знаходиться на утриманні матері. У відповідності до ст. 180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її батька, або у твердій грошовій сумі. Згідно з ч.1 ст.184 СК України якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Враховуючи викладене, при визначенні розміру аліментів на утримання дітей, суд враховує всі обставини, передбачені ст. 182 СК України, а саме, що діти мають нормальний стан здоровя, являються матеріально незабезпеченими, а відповідач являючись батьком дітей, маючи задовільний стан здоровя, і отримує пенсію, оскільки іншого не доведено в судовому засіданні, має можливість працювати та сплачувати аліменти на утримання дітей, тому суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судові витрати підлягають стягненню з відповідача в дохід держави. На підставі ст.ст. 180, 181, 182, 183, 184 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved