overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-29 00:00:00

21 липня 2017 року до Зарічненського районного суду Рівненської області надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу. У позовній заяві позивачка просить суд розірвати шлюб укладений між сторонами 21 червня 2013 року та зареєстрований у виконавчому комітеті Борівської сільської ради Зарічненського району Рівненської області, актовий запис № 7. Позивачка у позовній заяві, як на підстави для задоволення заявлених позовних вимог, покликається на наступні обставини: Сторони зареєстрували шлюб 21 червня 2013 року, від даного шлюбу мають спільну дочку [PERSON], [INFO], про що в книзі реєстрації народжень 02 грудня 2014 року Борівською сільською радою Зарічненського району Рівненської області зроблено відповідний актовий запис № 69. З відповідачем у\~ позивачки склалися напружені стосунки, спільне життя з відповідачем не склалось. З листопада 2016 року і по даний час сторони проживають окремо. Позивачка вважає, що подальше перебування сторін у шлюбі неможливе, шлюбні відносини фактично припинені, а тому просить суд розірвати шлюб . Спору щодо поділу майна подружжя немає. На підставі наведеного позивачка у позовній заяві просить суд задоволити заявлені позовні вимоги. Позивач [PERSON] в судове засідання з'явилась, надала у судовому засіданні пояснення згідно якого вважає збереження шлюбу неможливим, просить шлюб розірвати, щодо надання строку на примирення заперечує. Відповідач [PERSON] у судове засідання з'явився, надав суду пояснення згідно якого просив шлюб не розривати, однак не навів доказів того, що шлюб може бути збережено. Проаналізувавши матеріали цивільної справи, зокрема: Свідоцтво про шлюб серії 1-ГЮ № 078743 від 21 червня 2013 року, повно та всебічно дослідивши всі докази у справі у їх сукупності, суд прийшов до переконання, що обставини на які покликається позивач у позовній заяві, як на підстави для задоволення заявлених ним позовних вимог знайшли своє підтвердження у представлених суду доказах. Так, відповідно до ч. 1 ст. 24 Сімейного кодексу України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ч. 1\~ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Позов про розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. Зважаючи на те, що сторони шлюбних стосунків не підтримують, спільного господарства не ведуть, шлюб між сторонами набув формального характеру, суд вважає, що збереження шлюбу між ними є неможливим. Підстав для надання строку для примирення немає, оскільки позивач проти цього заперенчує, а відповідач не навів переконливих доказів для надання строку на примирення. На підставі наведеного, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги заявлені позивачем підставні та підлягають задоволенню. Згідно ч. 1 ст. 88 ЦПК України з відповідача в користь позивача слід стягнути документально підтвердженні судові витрати понесені позивачем, які складаються із судового збору. На підставі наведеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-12 00:00:00

21 липня 2017 року до Овідіопольського районного суду в Одеській області звернувся представник позивача з вищевказаною позовною заявою в якій вказав, що 01 серпня 2014 року відповідач отримав кредит у сумі 8000.00 гривень\~ у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою 27,60 відсотків за користування\~ кредитом на суму залишку заборгованості за кредитом. Банк свої зобовязання по вищевказаному кредитному договору виконав, що підтверджується підписом у заяві. Відповідач свої зобовязання по кредитному договору не виконує. В звязку з чим просить стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитним договором у сумі 25924.53 грн. та судовий збір. В судове засідання представник позивача не зявився, але направив на адресу суду заяву в якій вказав, що позовну заяву підтримує та просить розглянути справу у відсутність їхнього представника. \~ \~ \~ \~Відповідач в судове засідання не зявився, хоча належним чином отримав позов та матеріали до нього, з позовом погоджується. Дослідивши письмові докази по справі суд вважає можливим задовольнити позов з наступних підстав. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 1054 ч. 1 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах,\~встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Так судом встановлено, що 01 серпня 2014 року відповідач [PERSON], [INFO] (код [NUMBER]) отримав кредит у сумі 25924.53 гривень\~ у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою 27,60 відсотків за користування\~ кредитом на суму залишку заборгованості за кредитом. Банк свої зобовязання по вищевказаному кредитному договору виконав, що підтверджується підписом у заяві. Відповідач свої зобовязання по кредитному договору не виконує. Станом на 30 червня 2017 року сума заборгованості за вищевказаним кредитним договором складає: - заборгованість за кредитом 8785.49 грн.; - заборгованість по процентам за користування кредитом 14098.74 грн.; - пеня та комісія 1329.61 грн. - штраф 500,00 грн. (фіксована частина); - 1210,69 грн. (процентна складова). А всього сума заборгованості по вищевказаному кредитному договору становить 25924.53 грн. Розрахунок заборгованості по кредитному договору судом перевірений та складений вірно. В звязку з вищевикладеним суд вважає, що позовна заява є обґрунтованою та підлягає задоволенню. Позивач при поданні позову сплатив судовий збір у сумі 1600 грн., а тому відповідно до ст. 88 ЦПК України судовий збір підлягає стягненню з відповідача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-03 00:00:00

21 липня 2017 року до Овідіопольського районного суду в Одеській області звернувся представник позивача з вищевказаною позовною заявою в якій вказав, що 30 травня 2012 року відповідач отримав кредит у сумі 6000.00 гривень у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою 30 відсотка за користування кредитом на суму залишку заборгованості за кредитом. Банк свої зобов'язання по вищевказаному кредитному договору виконав, що підтверджується підписом у заяві. Відповідач свої зобов'язання по кредитному договору не виконує. В зв'язку з чим просить стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитним договором у сумі 58296.56 грн. та судовий збір. В судове засідання представник позивача не з'явився, але направив на адресу суду заяву в якій вказав, що позовну заяву підтримує та просить розглянути справу у відсутність їхнього представника. Відповідач в судове засідання не з'явився, хоча належним чином отримав позов та матеріали до нього, з позовом погоджується. Дослідивши письмові докази по справі суд вважає можливим задовольнити позов з наступних підстав. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 1054 ч. 1 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Так судом встановлено, що 30 травня 2012 року відповідач [PERSON], [INFO] (код [NUMBER]) отримала кредит у сумі 6000.00 гривень у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою 30 відсотків за користування кредитом на суму залишку заборгованості за кредитом. Банк свої зобов'язання по вищевказаному кредитному договору виконав, що підтверджується підписом у заяві. Відповідач свої зобов'язання по кредитному договору не виконує. Станом на 30 червня 2017 року сума заборгованості за вищевказаним кредитним договором складає 58296.56 грн.: - заборгованість за кредитом - 5972.59 грн.; - заборгованість по процентам за користування кредитом - 45846.39 грн.; - заборгованість за пенею та комісією - 3225.36 грн.; а також штрафи відповідно до пункту 2.1.1.7.6. Умов та правил надання банківських послуг: - штраф (фіксована частина) - 500.00 грн.; - штраф (процентна складова) - 2752.22 грн. А всього сума заборгованості по вищевказаному кредитному договору становить 58296.56 грн. Розрахунок заборгованості по кредитному договору судом перевірений та складений вірно. В зв'язку з вищевикладеним суд вважає, що позовна заява є обґрунтованою та підлягає задоволенню. Позивач при поданні позову сплатив судовий збір у сумі 1600 грн., а тому відповідно до ст. 88 ЦПК України судовий збір підлягає стягненню з відповідача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-23 00:00:00

21 липня 2017 року до Овідіопольського районного суду Одеської області звернувся представник позивача з вищевказаною позовною заявою в якої зазначив, що 22грудня 2016 року між товариством та відповідачем був укладений договір б/н про надання медичних послуг, позивач свої зобов'язання по договору виконував, фактично надав, що підтверджується медичним дослідженням. Відповідач свої зобов'язання по сплаті по договору про надання медичних послуг не виконує. В зв'язку з чим просить стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитним договором у сумі 49 773.63 грн. та судовий збір. В ході судового розгляду направив на адресу суду заяву в якій вказав, що позовну заяву підтримує та просить розглянути справу у відсутність їхнього представника, не заперечує проти прийняття заочного рішення. Відповідач до суду не з'явився, належним чином був повідомлений про час та місце слухання справи. Дослідивши письмові докази по справі суд вважає можливим задовольнити позов з наступних підстав. Відповідно до ст. 526 ЦПК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 625 ч.2 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від прострочення суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідно до ст. 633 ч.1 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов'язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв'язку, медичне, готельне, банківське обслуговування, тощо). Так судом встановлено, що 22 грудня 2016 року між товариством та [PERSON], [INFO], (код [NUMBER]), який зареєстрований за адресою: [ADDRESS], проживає за адресою: [ADDRESS] був укладений договір про надання медичних послуг (а.с. 8). Позивач виконував умови договору (а.с. 10,11). Відповідач свої зобов'язання по договору не виконує. Станом на 21 липня 2017 року сума заборгованості за вищевказаним договором складає: -заборгованість за договором - 45 000 грн.; -втрати від інфляції за період 27.12.2016 року по 20.07.2017 року складає: 4013.79 грн.; -проценти за користування коштами за вищевказаний період складає 759.84 грн. А всього сума заборгованості по вищевказаному договору становить 49 773.63 грн. Розрахунок заборгованості по договору судом перевірений та складений вірно. В зв'язку з вищевикладеним суд вважає, що позовна заява є обґрунтованою та підлягає задоволенню. Позивач при поданні позову сплатив судовий збір у сумі 1600 грн., а тому відповідно до ст.. 141 ЦПК України судовий збір підлягає стягненню з відповідача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-20 00:00:00

21 липня 2017 року заявник звернувся до суду із заявою про госпіталізацію [PERSON], 1982 р.н., який мешкає за адресою: [ADDRESS] Свої вимоги заявник обґрунтував тим, 20.07.2017 р. [PERSON] був госпіталізований до психіатричного стаціонару. За думкою комісії лікарів, хворий є небезпечним та представляє реальну загрозу для безпеки оточуючих та безпорадний та не може самостійно задовольняти основні життєві потреби, лікування можливе лише у стаціонарних умовах. У судовому засіданні представник заявника підтримав вимоги, прокурор - не заперечував, адвокат - на розсуд суду. [PERSON] письмової поінформованої згоди на госпіталізацію до КЗ «ДКПЛ» ДОР не дав, що стало підставою для звернення до суду із даною заявою. Розглянувши матеріали справи, вислухавши пояснення представника заявника, заінтересованої особи, думку прокурора, суд вважає, що заява підлягає задоволенню за наступних підстав. В силу ст.14 Закону України від 22.02.2000р. № 1489-ІІІ «Про психіатричну допомогу» особа, яка страждає на психічний розлад, може бути госпіталізована до психіатричного закладу без її усвідомленої згоди або без згоди її законного представника, якщо її обстеження або лікування можливі лише в стаціонарних умовах, та при встановленні в особи тяжкого психічного розладу, внаслідок чого вона: вчиняє чи виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї чи оточуючих, або неспроможна самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує його життєдіяльність. У судовому засіданні було встановлено, що 20.07.2017 р. [PERSON] був госпіталізований до КЗ «Дніпропетровська клінічна психіатрична лікарня» Дніпропетровської обласної Ради за направленням лікаря-психіатра [PERSON] лікарні КЗ «ОЦЕМД та МК» ДОР. При обстеженні його психічного стану в КЗ «ДКПЛ» ДОР комісія лікарів виявила, що хворий напружений, тривожний, дезорієнтований в місці та часі. Розмовляє сам з собою. Місця не утримається. Повідомляє що його переслідують цинани, що вони вбили його родину і його хочуть зґвалтувати та вбити. Мислення дезорганізоване. Намагається чинити опір. Психично хворим себе не вважає. Критика до свого стану порушена [PERSON] було поставлено попередній діагноз - гострий поліморфний психотичний розлад. Представник психіатричного закладу підтвердив обставини щодо поведінки та діагнозу захворювання та зазначив, що йому необхідно пройти курс лікування у стаціонарних умовах. Таким чином, суд вважає, що вимоги заявника, про госпіталізацію [PERSON] до психіатричного стаціонару без його усвідомленої згоди, обґрунтовані. Враховуючи викладене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-20 00:00:00

21 липня 2017 року заявник звернувся до суду із заявою про госпіталізацію [PERSON], [INFO] Свої вимоги заявник обґрунтував тим, що 20.07.2017р. о 14 год. 06 хв. [PERSON] була госпіталізована до психіатричного стаціонару. За думкою комісії лікарів, хвора є безпорадною і не може самостійно задовольнити свої життєві потреби, лікування можливе лише у стаціонарних умовах. У судовому засіданні представник заявника підтримав вимоги, прокурор - не заперечує, задовольнити, адвокат - на розсуд суду. [PERSON] письмової поінформованої згоди на госпіталізацію до КЗ «ДКПЛ» ДОР не давала, що стало підставою для звернення до суду із даною заявою. Розглянувши матеріали справи, вислухавши пояснення представника заявника, заінтересованої особи, думку прокурора, суд вважає, що заява підлягає задоволенню за наступних підстав. В силу ст. 14 Закону України від 22.02.2000р. № 1489-ІІІ «Про психіатричну допомогу» особа, яка страждає на психічний розлад, може бути госпіталізована до психіатричного закладу без її усвідомленої згоди або без згоди її законного представника, якщо її обстеження або лікування можливі лише в стаціонарних умовах, та при встановленні в особи тяжкого психічного розладу, внаслідок чого вона: вчиняє чи виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї чи оточуючих, або неспроможна самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує її життєдіяльність. У судовому засіданні було встановлено, що 20.07.2017р. о 14 год. 06 хв. [PERSON] була госпіталізована до КЗ «Дніпропетровська клінічна психіатрична лікарня» Дніпропетровської обласної Ради за направленням лікаря-психіатра Локатош лікарні КЗ «ОЦЕМД та МК» ДОР. При обстеженні її психічного стану в КЗ «ДКПЛ» ДОР комісія лікарів виявила, що хвора тривожна, напружена. На запитання не відповідає. На місці не утримується. Іспитує слухові обмани сприйняття. [PERSON] було поставлено попередній діагноз - шизофренія, параноїдна форма, галюцинаторно-параноїдний синдром. Представник психіатричного закладу підтвердив обставини щодо поведінки та діагнозу захворювання та зазначив, що ій необхідно пройти курс лікування у стаціонарних умовах. Таким чином, суд вважає, що вимоги заявника, про госпіталізацію [PERSON] до психіатричного стаціонару без її усвідомленої згоди, обґрунтовані. Враховуючи викладене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-20 00:00:00

21 липня 2017 року заявник звернувся до суду із заявою про госпіталізацію [PERSON], [INFO], який мешкає за адресою: [ADDRESS]. Свої вимоги заявник обґрунтував тим, що 20.07.2017 р. о 15 год. 39 хв. [PERSON] був госпіталізований до психіатричного стаціонару. За думкою комісії лікарів, хворий є небезпечним та представляє реальну загрозу для безпеки оточуючих, лікування можливе лише у стаціонарних умовах. У судовому засіданні представник заявника підтримав вимоги, прокурор - не заперечує, задовольнити, адвокат - на розсуд суду. [PERSON] письмової поінформованої згоди на госпіталізацію до КЗ «ДКПЛ» ДОР не дав, що стало підставою для звернення до суду із даною заявою. Розглянувши матеріали справи, вислухавши пояснення представника заявника, заінтересованої особи, думку прокурора, суд вважає, що заява підлягає задоволенню за наступних підстав. В силу ст.14 Закону України від 22.02.2000р. № 1489-ІІІ «Про психіатричну допомогу» особа, яка страждає на психічний розлад, може бути госпіталізована до психіатричного закладу без її усвідомленої згоди або без згоди її законного представника, якщо її обстеження або лікування можливі лише в стаціонарних умовах, та при встановленні в особи тяжкого психічного розладу, внаслідок чого вона: вчиняє чи виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї чи оточуючих, або неспроможна самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує його життєдіяльність. У судовому засіданні було встановлено, що 20.07.2017 р. о 15 год. 39 хв. [PERSON] був госпіталізований до КЗ «Дніпропетровська клінічна психіатрична лікарня» Дніпропетровської обласної Ради за направленням лікаря-психіатра Мікульського В.Н. лікарні КЗ «ОЦЕМД та МК» ДОР. При обстеженні його психічного стану в КЗ «ДКПЛ» ДОР комісія лікарів виявила, що хворий злобний, агресивний. Чує «голоси» імперативного характеру. Висловлює маячні ідеї відносини, впливу. [PERSON] було поставлено попередній діагноз - шизофренія, параноїдна форма, галюцинаторно-параноїдний синдром. Представник психіатричного закладу підтвердив обставини щодо поведінки та діагнозу захворювання та зазначив, що йому необхідно пройти курс лікування у стаціонарних умовах. Таким чином, суд вважає, що вимоги заявника, про госпіталізацію [PERSON] до психіатричного стаціонару без його усвідомленої згоди, обґрунтовані. Враховуючи викладене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-27 00:00:00

21липня 2017 року заявник звернувся до суду із заявою про госпіталізацію [PERSON], [INFO], який мешкає за адресою: [ADDRESS]. Свої вимоги заявник обґрунтував тим, що 21.07.2017р. о 14 год. 13 хв. [PERSON] був госпіталізований до психіатричного стаціонару. За думкою комісії лікарів, хворий є безпорадним, і не може самостійно задовольнити свої життєві потреби, лікування можливе лише у стаціонарних умовах. У судовому засіданні представник заявника підтримав вимоги, прокурор не заперечує, задовольнити, адвокат на розсуд суду. [PERSON] письмової поінформованої згоди на госпіталізацію до КЗ «ДКПЛ» ДОР не дав, що стало підставою для звернення до суду із даною заявою. Розглянувши матеріали справи, вислухавши пояснення представника заявника, заінтересованої особи, думку прокурора, суд вважає, що заява підлягає задоволенню за наступних підстав. В силу ст.14 Закону України від 22.02.2000р. № 1489-ІІІ «Про психіатричну допомогу» особа, яка страждає на психічний розлад, може бути госпіталізована до психіатричного закладу без її усвідомленої згоди або без згоди її законного представника, якщо її обстеження або лікування можливі лише в стаціонарних умовах, та при встановленні в особи тяжкого психічного розладу, внаслідок чого вона: вчиняє чи виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї чи оточуючих, або неспроможна самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує його життєдіяльність. У судовому засіданні було встановлено, що 21.07.2017р. о 14 год. 13 хв. [PERSON] був госпіталізований до КЗ «Дніпропетровська клінічна психіатрична лікарня» Дніпропетровської обласної Ради за направленням лікаря-психіатра Кунік лікарні КЗ „ГП № 1 ДОР. При обстеженні його психічного стану в КЗ «ДКПЛ» ДОР комісія лікарів виявила, що хворий іспитує слухові обмани сприйняття коментую чого характеру у формі чоловічих та жіночих «голосів». Вважає, що колишня дружина хоче отруїти. [PERSON] було поставлено попередній діагноз шизофренія, параноїдна форма, безперервний тип перебігу, галюцинаторно-параноїдний синдром. Представник психіатричного закладу підтвердив обставини щодо поведінки та діагнозу захворювання та зазначив, що йому необхідно пройти курс лікування у стаціонарних умовах. Таким чином, суд вважає, що вимоги заявника, про госпіталізацію [PERSON] до психіатричного стаціонару без його усвідомленої згоди, обґрунтовані. Враховуючи викладене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-30 00:00:00

21 липня 2017 року заявник звернулась з заявою до суду про встановлення опіки над [PERSON] В судове засідання заявник не зявилась, надіслала заяву відповідно до якої вимоги підтримала та просить задовольнити заяву. Зазначила, що відповідно до рішення Малинського районного суду Житомирського районного від 26 квітня 2007 року її рідний брат визнаний недієздатним та встановлено над ним опіку. Опікуном призначено її та [PERSON] матір [PERSON] [INFO] , яка померла 05 липня 2017 року. На даний час недієздатний [PERSON] проживає в будинку заявника. З метою забезпечення особистих немайнових і майнових інтересів брата просить призначити її опікуном над ним. Представник органу опіки та піклування Ксаверівської сільської ради Малинського району в судове засідання не зявився, в заяві, яку направив до суду просить вимоги заявника задовольнити. Суд,дослідивши надані докази , вважає , що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно ст. 60 Цивільного Кодексу України суд встановлює опіку над фізичною особою у разі визнання її недієздатною і призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування. Згідно копії рішення Малинського районного суду Житомирського районного від 26 квітня 2007 року [PERSON] визнано недієздатним та призначено опікуном його матір [PERSON]. Відповідно до копії свідоцтва про смерть встановлено, що [PERSON] померла 05 липня 2017 року. З подання органу опіки та піклування виконавчого комітету Ксаверівської сільської ради Малинського району видно, що орган опіки та піклування просить призначити [PERSON] опікуном над її недієздатним братом [PERSON]. Виходячи з вищевикладеного суд вважає, що заява є обґрунтованою та підлягає задоволенню.

Outcome: approved