Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-17 00:00:00

21 жовтня 2019 року [PERSON] звернулася до Соснівського районного суду м. Черкаси з позовом до [PERSON] , в якому просить стягнути з останнього на її користь аліменти на утримання повнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , який продовжує навчання, у розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, починаючи від дня пред`явлення позову до суду і до закінчення навчання, але не більше ніж до досягнення ним 23 років. Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що 10 лютого 2001 року позивач та відповідач зареєстрували шлюб. [INFO] у них народився син [PERSON] . Усі обов`язки по утриманню та вихованню сина несе позивач, яка намагається надати дитині все необхідне. На даний час їх син є студентом 4 курсу денної форми навчання КМРФ ДУІТ за спеціальністю 271 «Річковий та морський транспорт», з терміном навчання з 01 вересня 2016 року по 30 червня 2020 року. Позивач неодноразово зверталася до відповідача, який працює та має регулярний заробіток, в зв`язку з чим має можливість надавати допомогу дитині, з проханням надавати кошти на навчання дитини. Добровільно виділяти кошти на утримання сина, який продовжує навчання, відповідач відмовляється, в зв`язку з чим позивач звернулася до суду з вказаною позовною заявою. Ухвалою Соснівського районного суду м. Черкаси від 06 грудня 2019 року відкрито спрощене позовне провадження у вказаній справі, призначено судове засідання та надано відповідачу строк для подання відзиву на позовну заяву. У визначений вказаною ухвалою суду строк, відповідач [PERSON] своїм правом, передбаченим ЦПК України, не скористався та відзив на позовну заяву [PERSON] до суду не надав. Позивач [PERSON] у судове засідання не з`явилася, звернулася до суду з заявою, в якій просить справу розглянути без її участі, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, проти заочного розгляду справи та винесення заочного рішення не заперечує. Відповідач [PERSON] у судове засідання повторно не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, відповідно до вимог ст.128 ЦПК України, шляхом направлення судових повісток на останню відому адресу його реєстрації та проживання, яка зазначена позивачем у позовній заяві, а також відповідно до вимог ч.10 ст.187 ЦПК України, шляхом розміщення оголошення на офіційному веб - порталі судової влади України. Згідно ч.4 ст.223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Відповідно до ч.1 ст.280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Відповідач належним чином повідомлений про дату, час та місце проведення судового засідання, однак, в судове засідання без поважних причин двічі не з`явився, відзиву чи заперечень щодо позовної заяви до суду не надав. Приймаючи до уваги, що позивач не заперечує проти заочного вирішення справи, суд вважає за можливе вирішити справу на підставі наявних у ній даних та доказів та ухвалити, за результатами її розгляду, заочне рішення. Відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі, якщо відповідно до положень цього кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснюється. Оскільки розгляд справи відбувався за відсутності учасників судового процесу, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснювалось. Суд, вивчивши матеріали справи, надані сторонами докази, дослідивши їх всебічно, повно, безпосередньо та об`єктивно, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, достатність і взаємний зв`язок у сукупності, з`ясувавши всі обставини справи, приходить до наступного висновку. Згідно п.2 постанови Пленуму Верховного Суду України від 12 червня 2009 року №2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції», відповідно до статей 55, 124 Конституції України та статті 3 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ст.ст. 15, 16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Згідно ст.76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до ч.1 ст.95 ЦПК України, письмовими доказами є документи (крім електронних документів), які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору. Згідно ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.\~ Судом встановлено, що позивач та відповідач з 10 лютого 2001 року перебували у зареєстрованому шлюбі, який розірвано рішенням Соснівського районного суду м. Черкаси від 09 листопада 2011 року. Згідно копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого Відділом реєстрації актів громадянського стану Соснівського районного управління юстиції м. Черкаси Черкаської області 01 серпня 2001 року, [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON] , [INFO] , про що в книзі записів актів громадянського стану про народження [INFO] серпня [INFO] року вчинено відповідний запис за №676. Рішенням Соснівського районного суду м. Черкаси від 26 жовтня 2018 року, за результатами розгляду цивільної справи №712/8170/18, 2/712/1914/18 за позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дитини, позов задоволено; стягнуто з [PERSON] , [INFO] , реєстраційний номер облікової картки платника податків [NUMBER] , який проживає за адресою: [ADDRESS] , не працюючого, аліменти на користь [PERSON] , [INFO] , реєстраційний номер облікової картки платників податків [NUMBER] , яка проживає\~ за адресою: [ADDRESS] , на утримання сина [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/3 частини\~ усіх видів заробітку, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 01 листопада 2018 року та до його повноліття. Вказане рішення до суду апеляційної інстанції не оскаржувалося та набрало законної сили 03 грудня 2018 року. 11 липня 2019 року\~ [PERSON] , [INFO] , який є сином позивача та відповідача, досяг повноліття, в зв`язку з чим право позивача на отримання аліментів на його утримання, на підставі вищевказаного рішення суду, припинилося. Згідно ст.53 Конституції України, кожен має право на освіту. Повна загальна середня освіта є обов`язковою. Держава забезпечує доступність і безоплатність дошкільної, повної загальної середньої, професійно-технічної, вищої освіти в державних і комунальних навчальних закладах; розвиток дошкільної, повної загальної середньої, позашкільної, професійно-технічної, вищої і післядипломної освіти, різних форм навчання; надання державних стипендій та пільг учням і студентам. Згідно довідки №1427 Коледжу морського і річкового флоту Державного університету інфраструктури та технологій Міністерства освіти і науки України\~ від 03 липня 2019 року, [PERSON] навчається на ІV курсі денної форми навчання КМРФ ДУІТ за спеціальністю 271 «Річковий та морський транспорт». Термін навчання з 01 вересня 2016 року до 30 червня 2020 року. Відповідно до ч.3 ст.199 СК України, право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає донька, син, а також самі донька, син, які продовжують навчання. Згідно позовної заяви, позивач [PERSON] проживає за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до копії Витягу з Єдиного державного демографічного реєстру щодо реєстрації місця проживання №7111-810787-2017 від 12 вересня 2017 року, [PERSON] , [INFO] , зареєстрований за адресою: [ADDRESS] . Крім того, позивач [PERSON] у позовній заяві зазначила, що спільна з відповідачем дитина син [PERSON] , [INFO] , проживає разом з нею. Доказів, які спростовують вищевказані доводи позивача, матеріали цивільної справи не місять та відповідачем не надано. Таким чином, позивач [PERSON] , відповідно до ч.3 ст.199 СК України, має право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів на утримання сина -\~ [PERSON] , який продовжує навчання.\~ Згідно позовної заяви [PERSON] , її спільний з відповідачем син - [PERSON] знаходиться на повному її утриманні. Зазначені доводи позивача матеріалами цивільної справи та відповідачем не спростовані. Згідно довідки про доходи, виданої Приватним підприємством «БРІАРЕЙ» 26 червня 2019 року, [PERSON] , реєстраційний номер облікової картки платника податків [NUMBER] , працює на ПП «БРІАРЕЙ» оббивальником меблів та за період з 02 листопада 2018 року по 17 січня 2019 року включно отримав, за винятком аліментів, заробітну плату у загальній сумі 10004 гривні 04 копійки. Згідно довідки про доходи, виданої СПД ФОП [PERSON] 20 червня 2019 року, [PERSON] , реєстраційний номер облікової картки платника податків [NUMBER] , працює у СПД ФОП [PERSON] оббивальником меблів та за період з 18 січня 2019 року по 30 червня 2019 року включно отримав, за винятком аліментів, заробітну плату у загальній сумі 23547 гривень 62 копійки. Будь-яких доказів неможливості відповідача надавати матеріальну допомогу на навчання сина [PERSON] , [INFO] , перебування на його утриманні інших дітей, сплати останнім аліментів, наявності стягнень з відповідача за виконавчими документами, матеріали цивільної справи не містять. Відповідно до ч.1 ст.199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення 23 років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Згідно ч.1 ст.200 СК України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у ст.182 цього Кодексу. Відповідно до ст.201 СК України, до відносин між батьками і донькою, сином щодо надання їм утримання застосовуються норми статей 187, 189 - 192 і 194 - 197 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів суд враховує обставини, передбачені ст.182 СК України, до яких відносяться: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, доньки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Згідно п. 20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення донькою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Відповідно ч.1 ст.191 Сімейного кодексу України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. На підставі викладеного та приймаючи до уваги, що відповідачем заперечень щодо позовних вимог не надано, суд приходить до висновку, що з [PERSON] необхідно стягувати на користь [PERSON] аліменти на утримання сина [PERSON] , [INFO] , який продовжує навчання, у розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з дня звернення з заявою до суду, тобто з 21 жовтня 2019 року і до закінчення навчання в Коледжі морського і річкового флоту Державного університету інфраструктури та технологій Міністерства освіти і науки України, тобто до 30 червня 2020 року включно, але не довше ніж до досягнення ним 23 річного віку. Відповідно п.1 ч.1 ст.430 ЦПК України, суд допускає стягнення аліментів у межах суми за один місяць до негайного виконання. Згідно ч.1 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до п.3 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір», від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі\~ у справах про стягнення аліментів. Враховуючи, що позивач [PERSON] при зверненні до суду з позовною заявою була звільнена від сплати судового збору, приймаючи до уваги, що її позовні вимоги підлягають задоволенню, суд приходить до висновку, що з відповідача на користь держави необхідно стягнути судовий збір в сумі 768 гривень 40 копійок. На підставі викладеного, відповідно до ст.53 Конституції України, ст.ст.184, 191, 199, 200, 201 СК України та

Outcome: approved