Jurisdiction: civil
Date: 2021-08-30 00:00:00

20.11.2018 р., [PERSON] звернувся до суду зі вказаним позовом, вказавши його підставою те, що постановою державного виконавця Тернівського відділу ДВС м. Кривого Рогу від 21.09.2018 відкрито виконавче провадження №57274483 з виконання виконавчого напису №5294 від 29.06.2014, вчиненого приватним нотаріусом Чернігівського міського нотаріального округу Завалієвим Артемом Анатолійовичем, про стягнення з нього на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» заборгованості у розмірі 35985грн. 11 коп., яка виникла за кредитним договором від 20.12.2007. Поданий банком кредитний договір б/н від 20.12.2007 р. не підтверджує безспірність заборгованості. Крім цього, вважає, що нотаріус Завалієв А.А., вчинив виконавчий напис №5294, із суттєвим порушенням, а саме без наявності визначених законодавством документів. Ухвалою від 04.02.2019 відкрито провадження у справі. Ухвалою суду від 26.10.2020 судом було витребувано у АТ «ПриватБанк» копію кредитного договору від 20.12.2007 р. і розрахунок заборгованості позивача [PERSON] за період з 20.12.2007 р. по 30.04.2017 р., на які є посилання у виконавчому написі нотаріуса Завалієва А.А. № 5294 від 29.06.2017 р.. Ухвалу суду від 26.10.2020 було отримано відповідачем АТ «ПриватБанк» 30.12.2020. Проте докази, які були витребувані вказаною ухвалою, відповідачем АТ «ПриватБанк» суду не подані без повідомлення причин їх неподання. Тому суд здійснює розгляд справи за наявними в ній доказами, що відповідає ч. 10 ст. 84 ЦПК України. Представник позивача письмово просив розглядати справу у його та позивача відсутність. Представник відповідача АТ КБ «Приватбанк» надіслав до суду відзив на позов, в якому просив розглядати справу за його відсутності та відмовити в задоволенні позову, посилаючись на те, що виконавчий напис правомірний, нотаріус діяв в рамках чинного законодавства, а виконавчий напис вчинено з дотриманням всіх вимог законодавства. Відповідач приватний нотаріус Чернігівського міського нотаріального округу Завалієв А.А. письмово просив розглядати справу за його відсутності, відзив на позов не надав. Представник третьої особи Тернівського відділу\~державної виконавчої\~служби м.Кривого\~Рогу Головного\~територіального управління\~юстиції у\~Дніпропетровській областіне скористався правом подачі пояснення щодо позову. Згідно з ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Частиною 1 статті 13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Суд, перевіривши матеріали справи, оцінивши надані докази, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Згідно з ч. 1 ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. На підставі ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Судом встановлено, що 29 червня 2017 року приватним нотаріусом Чернігівського міського нотаріального округу Завалієвим А.А. було вчинено виконавчий напис, зареєстрований у реєстрі за № 5294 про стягнення з [PERSON] , який народився [INFO] в місті Кривий Ріг Дніпропетровської області, місце проживання; [ADDRESS] , місце роботи: невідоме, реєстраційний номер облікової картки платника податків [NUMBER] , на користь Публічного акціонерного товариства Комерційного банку «Приватбанк», що є правонаступником Закритого акціонерного товариства Комерційного банку «Приватбанк», місцезнаходження якого: місто Київ, вулиця Грушевського, будинок №1Д, ідентифікаційний код юридичної особи 14360570, к/р [NUMBER] у НБУ в Дніпропетровській області, МФО 305299, невиплачених в строк відповідно до умов Кредитного договору від 20 грудня 2007 року та Розрахунку заборгованості за договором станом на 30.04.2017, грошових коштів у сумі 35985 (тридцять п`ять тисяч дев`ятсот вісімдесят п`ять) гривень 11 коп., з урахуванням: -заборгованості за тілом кредиту у розмірі 6684 грн. 42 коп.; -заборгованості за відсотками у розмірі 20496 грн. 76 коп.; -заборгованості з комісії та пені у розмірі 6614 грн. 16 коп.; -заборгованості по штрафам (фіксована частина) у розмірі 500 грн. 00 коп.; -заборгованості по штрафам (відсоток від суми заборгованості) у розмірі 1689грн. 77коп., стягнення здійснюється\~за період\~з 20\~грудня 2007\~року по\~30\~квітня 2017\~року(а.с.12). 21.09.2018 державним виконавцем Тернівського відділу\~державної виконавчої\~служби м.Кривого\~Рогу Головного\~територіального управління\~юстиції у\~Дніпропетровській областіГнатковою О.Г. на підставі виконавчого напису було відкрито виконавче провадження №57274483 з примусового виконання виконавчого напису №5294 від 29.06.2017 про стягнення з [PERSON] на користь ПАТ КБ «Приватбанк» боргу 35985,11 грн. (а.с.13). Відповідно до п. 19 ст. 34 Закону України «Про нотаріат», виконавчий напис є нотаріальною дією, що вчиняють нотаріуси. Згідно зі статтею 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Умови вчинення виконавчих написів визначені Порядком вчинення виконавчих дій нотаріусами України, затвердженим наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 № 296/5. Відповідно до п.2 Переліку документів для одержання виконавчого напису, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 р. № 1172, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, для одержання виконавчого напису за кредитним договором додаються: оригінал кредитного договору; засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості. Згідно з п.п. 1.1., 3.1, 3.2 глави 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 р. за № 296/5, для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість, або на правочинах, що передбачають звернення стягнення на майно на підставі виконавчих написів. Нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем, за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Мнісітрів України від 29.06.1999 р. № 1172. П. 3.5 Глави 16 Порядку визначено, що при вчиненні виконавчого напису, нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.99 № 1172. Відповідно до статті 88 Закону України «Про нотаріат» нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Розрахунок боргу, здійснений банком щодо наявності грошового зобов`язання позивача по кредиту, процентах, річних та пені, не може вважатися документом, який підтверджує безспірність вимог банку до боржника. Отже, з виконавчого напису вбачається спір про право, оскільки позивач заперечує проти наявності договірних відносин (кредитного договору) з відповідачем - АТ КБ «ПриватБанк». Тому у даному випадку не можна вести мову про безспірність стягнення на користь АТ КБ «Приватбанк» із позивача грошової суми. З урахуванням приписів статей 15, 16, 18 ЦК України, статей 50, 87, 88 Закону України «Про нотаріат» захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчинення виконавчого напису. Тому суд при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було не вирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису та чи не минуло більше трьох років з дня виникнення права вимоги. Тому суд вважає, що заборгованість не можна вважати безспірною. Нотаріусом при вчиненні виконавчого напису не було з`ясовано, чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису, чи не минуло більше трьох років з дня виникнення права вимоги. Зі змісту відзиву представника відповідача АТ КБ «ПриватБанк» взагалі не вбачається, що між позивачем та відповідачем - АТ КБ «ПриватБанк» наявні будь-які правовідносини, оскільки відзив має шаблонну форму, не містить жодного посилання на номер договору та дати його підписання сторонами, також відсутні будь-які розрахунки заборгованості, копії заяв-анкет, копії договору на який посилається представник відповідача, а також до відзиву не долучено жодного письмового доказу в підтвердження обґрунтування змісту відзиву. Крім того чи були надані нотаріусу для вчинення виконавчого напису всі документи, не відомо, оскільки нотаріусом відзив на адресу суду не надходив, а відповідних підтверджень АТ КБ «ПриватБанк» не надав. Статтею 12 ЦПК України передбачено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій. Статтею 13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків,встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках,коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена,а також в інших випадках,передбачених цим Кодексом. Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Статтею 77 ЦПК України передбачено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Відповідно до ст.ст. 79, 80 ЦПК України достовірними є докази,на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Враховуючи викладене, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, оскільки відповідачем АТ КБ «ПриватБанк» не надано жодних доказів, що між АТ КБ «ПриватБанк» та позивачем [PERSON] існують договірні зобов`язання, а так само про наявність заборгованості, а нотаріус при вчиненні напису не переконався належним чином чи справді на момент вчинення виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала взагалі заборгованість. Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України з відповідача АТ КБ «ПриватБанк» на користь позивача підлягають відшкодуванню судові витрати по сплаті судового збору за подання позивачем позовної заяви у сумі 908 грн. та заяви про забезпечення позову в сумі 454 грн.. На підставі наведеного,

Outcome: approved