Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-14 00:00:00

20.09.2018 року позивач [PERSON] звернулася до суду із позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що з відповідачем перебуває з 18.11.2011 року у зареєстрованому відділом державної реєстрації актів цивільного стану по м. Синельникове Синельниківського міськрайонного управління юстиції у Дніпропетровській області шлюбі, за актовим записом №227. Від шлюбу подружжя має малолітню дитину [PERSON], [INFO]. Спільне життя з відповідачем не склалося із-за несхожості характерів, різних поглядів на сімейне життя та обовязки подружжя, втрати один до одного почуття довіри та любові. З серпня 2015 року сторони разом не проживають, спільного господарства не ведуть. Відповідач проживає разом зі своїми батьками. Подальше формальне збереження сімї вважає неможливим. В звязку із викладеним, просить суд розірвати шлюб між нею та відповідачем [PERSON], зареєстрований 18.11.2011 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану по м. Синельникове Синельниківського міськрайонного управління юстиції у Дніпропетровській області, за актовим записом №227; після розірвання шлюбу залишити прізвище «Заєць». До початку судового засідання позивач надала суду письмову заяву, в якій зазначила, що заявлені вимоги підтримує повністю, просить розгляд справи здійснювати без її присутності і судові витрати з відповідача не стягувати. Відповідач [PERSON], будучи допитаним в судовому засіданні Світловодським міськрайонним судом Кіровоградської області, в порядку виконання доручення Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області, пояснив, що позовні вимоги визнає і не заперечує проти розгляду справи без його присутності. Таким чином, суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Факт перебування сторін з 18 листопада 2011 року у зареєстрованому шлюбі відділом державної реєстрації актів цивільного стану по м. Синельникове Синельниківського міськрайонного управління юстиції у Дніпропетровській області підтверджується копією Свідоцтва про шлюб серії 1-КИ №209387, виданого 18.11.2011 року зазначеним відділом реєстрації актів цивільного стану (а.с.3). Від шлюбу сторони мають малолітню дитину, а саме дочку [PERSON], [INFO], що встановлено із наданої суду копії свідоцтва про народження Серії І-КИ №383658, виданого 26 червня 2012 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану по м. Синельникове Синельниківського міськрайонного управління юстиції у Дніпропетровській області (а.с.4). Подальше збереження шлюбу суперечить інтересам позивача і дитини. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до\~ст. 141 Сімейного кодексу України, мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини. Аналізуючи наведені правові норми, приймаючи до уваги, що сторони з серпня 2015 року проживають окремо, відповідач позов визнав, суд дійшов до висновку що вимоги позивача підлягають задоволенню як належним чином обґрунтовані. Згідно ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. На підставі викладеного та ст.ст. 7, 110-113 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved