Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-04 00:00:00

21 лютого 2017 року, [PERSON], треті особи: Великомихайлівська районна адміністрація Одеської області, відділ держгеокадастру у Великомихайлівському районі Одеської області звернулась до суду із позовною заявою до Тростянецької сільської ради Великомихайлівського району Одеської області про встановлення факту родинних відносин та визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування за законом. Свої вимоги обґрунтовує тим, що 24.09.2002 року померла її рідна сестра [PERSON], що підтверджується записом акту про смерть №15 від 26.09.2002 року, складеним Тростянецькою сільською радою Великомихайлівського районну Одеської області, яка постійно проживала в [INFO], разом з нею в домоволодінні, яке належить їй, згідно довідки за №493/02-16 від 28 грудня 2016 року, виданої Тростянецькою сільською радою Великомихайлівського району Одеської області. Після смерті сестри відкрилась спадщина на земельну частку (пай) розміром 7,9 в умовних кадастрових гектарах КСП «імені Войкова» с. Тростянець Великомихайлівського району Одеської області, згідно сертифікату на право на земельну частку(пай) серії ОД 0325469, виданого Великомихайлівською районною державною адміністрацією згідно розпорядження голови районної державної адміністрації №199А-1996 від 03.04.1996 року та зареєстрованого у книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за №369 по Тростянецькій сільській раді, що підтверджується довідкою №174/02-24 від 21.12.2016 року виданою управлінням агропромислового комплексу Великомихайлівської районної державної адміністрації. Крім неї на вищевказане майно померлої рідної сестри [PERSON] більше ніхто не претендує, так як вона є єдиною спадкоємницею після смерті рідної сестри, прийняла спадщину, оскільки на час смерті рідна сестра проживала разом із нею, вона доглядала її, та на протязі шести місяців з дня смерті вступила в управління спадковим майном. У січні 2017 року, з метою оформлення права на спадщину її рідної сестри [PERSON], вона звернулась із заявою до державного нотаріуса де була відкрита спадкова справа, що підтверджується витягом про реєстрацію в спадковому реєстрі за №60110088 від 17.01.2017 року, однак нотаріусом було розяснено та надано письмову відповідь, про те, що у Великомихайлівській районній державній нотаріальній конторі наявна спадкова справа №10/2017 після смерті 26.09.2002 року [PERSON], однак видати їй свідоцтво про право на спадщину після смерті сестри на належне їй право на земельну частку (пай), неможливо у звязку із відсутністю правовстановлюючих документів, які підтверджують факт родинних відносин між ними та відсутністю правовстановлюючих документів на земельну частку (пай), в звязку із втратою оригіналу правовстановлюючого документа, а саме сертифікату серії ОД 0325469. Про втрату сертифікату нею було подано оголошення до Великомихайлівської районної газети «Єдність» від 21.01.2017 року, про те, що вважати недійсним втрачений сертифікат серії ОД 0325469, виданий згідно розпорядження голови РДА №199/А-1996 від 03.04.1996 року на імя [PERSON]. З метою підтвердження факту родинних відносин з покійною сестрою [PERSON], вона звернулась із заявою до Тростянецької сільської ради, але згідно довідки за №11/02-16 від 11.01.2017 року, їй було повідомлено, що архів актового запису про народження [PERSON] в сільській раді за 1938 рік не зберігся. Тому позивачка, [PERSON] просить суд встановити факт родинних відносин між нею та [PERSON], яка померла 24.09.2002 року та визнати за нею право на земельну частку (пай) площею 7,9 в умовних кадастрових гектарах, яка розташована на території Тростянецької сільської ради Великомихайлівського району Одеської області із земель реформованого КСП «імені Войкова» в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON], право на яку вона мала відповідно до сертифіката на право на земельну частку (пай) серії ОД 0325469. В судовому засіданні позивач [PERSON] заявлені вимоги підтримала в повному обсязі та вважає їх такими, що підлягають задоволенню з підстав, викладених в позовній заяві та наполягає на їх задоволенні. В судовому засіданні представник позивача [PERSON]- [PERSON] підтримав позов у повному обсязі. Пояснив, що померлій [PERSON] видавався сертифікат на право на земельну частку (пай), що підтверджено належними доказами та ніким не оспорюється; оригінал сертифікату позивачем було втрачено; про втрату сертифікату було належним чином повідомлено шляхом публікації оголошення в засобах масової інформації.\~ Просив задовольнити позов. Представник відповідача - Тростянецької сільської ради Великомихайлівського району Одеської області [PERSON] в судовому засіданні підтвердила факт родинних відносин між позивачкою [PERSON] та померлою [PERSON], зазначивши що вони є рідними сестрами. Додатково повідомила, що [PERSON] постійно проживала та була зареєстрована до дня своєї смерті в будинку №13 по вулиці Шкільній села Тростянець Великомихайлівського району Одеської області, де на день смерті разом з нею проживала [PERSON], яка її ([PERSON]Ф.) поховала та на протязі шести місяців з дня смерті фактично вступила в управління спадковим майном. Не заперечувала про визнання права власності на земельну частку (пай) площею 7,9 в умовних кадастрових гектарах, яка розташована на території Тростянецької сільської ради Великомихайлівського району Одеської області із земель реформованого КСП «імені Войкова» в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON], право на яку вона мала відповідно до сертифіката на право на земельну частку (пай) серії ОД №0325469. Не заперечувала проти задоволення позову, визнала позовні вимоги у повному обсязі. Представник третьої особи - Великомихайлівської районної державної адміністрації Одеської області [PERSON] в судовому засіданні\~ пояснив, що дійсно на підставі розпорядження Великомихайлівської районної державної адміністрації Одеської області від 03.04.1996 року №199/А-1996 видавався сертифікат серії ОД №0325469 на імя [PERSON], про що свідчить запис в Книзі реєстрації сертифікатів. Просив винести рішення на розсуд суду. Представник третьої особи відділу Держгеокадастру у Великомихайлівському районі Одеської області в судове засідання не з'явився, надав клопотання про розгляд справи за його відсутності. В заяві зазначив, що просить винести рішення на розсуд суду. Надав письмові пояснення та повідомив наступне. Пунктами 10, 11, 12 додатку №1 до Методичних рекомендацій щодо паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям, затверджених наказом Державного комітету України по земельним ресурсам №11 від 20.02.1996 року було передбачено, що сертифікати про право власності на земельну частку (пай) видаються відповідною районною державною адміністрацією особі, яка має на це право. Видача дублікатів сертифікату проводиться тими ж органами, що їх видали. Книги реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) по Тростянецькій сільській раді Великомихайлівського району Одеської області знаходяться в розпорядженні Великомихайлівської районної державної адміністрації Одеської області. Враховуючи вищезазначене, права та обовязки [PERSON] Держгеокадастру у Великомихайлівському районі Одеської області не будуть порушені, оскільки, згідно ст.5 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості загальних ділянок власникам земельних часток (паїв)» повноваження щодо виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв) за межами населених пунктів належать районним державним адміністраціям. Отже, позов [PERSON] жодним чином не зачіпає права [PERSON] Держгеокадастру у Великомихайлівському районі Одеської області, тому вважає, що визначення позивачем [PERSON] Держгеокадастру у Великомихайлівському районі Одеської області в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, по даній справі є таким, що не відповідає вимогам ст.35 ЦПК України. Вислухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, дослідивши матеріали справи, оцінивши надані сторонами докази в їх сукупності, суд дійшов до наступного. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ Судом встановлено, що [PERSON], померла 24.09.2002 року, що підтверджується копією актового запису про смерть №15 від 26.09.2002 року, складеного Тростянецькою сільською радою Великомихайлівського району Одеської області. Останнім місцем проживання померлої було с. Тростянець Великомихайлівського району Одеської області, що підтверджується довідкою Тростянецької сільської ради Великомихайлівського району Одеської області №493/02-16 від 28.12.2016 року. \~\~ \~Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на належне їй майно та майнові права, зокрема, на право на земельну частку (пай), що знаходиться на території Тростянецької сільської ради Великомихайлівського району Одеської області, яке належало їй відповідно до сертифіката на право на земельну частку (пай) серії ОД №0325469, виданого Великомихайлівською районною державною адміністрацією згідно розпорядження голови районної державної адміністрації №199А-1996 від 03.04.1996 року та зареєстрованого у книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за №369 по Тростянецькій сільській раді, що підтверджується довідкою №174/02-24 від 21.12.2016 року виданою управлінням агропромислового комплексу Великомихайлівської районної державної адміністрації, оригінал якого було втрачено.\~\~\~\~\~ \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ Судом встановлено, що відповідно до повідомлення Великомихайлівської районної державної нотаріальної контори Одеської області від 20.02.2017 року №310/02-14/10-2017, [PERSON], як рідна сестра [PERSON], звернулася до Великомихайлівської районної державної нотаріальної контори Одеської області, де на підставі її заяви було відкрито спадкову справу за №10/2017, на майно померлої, [PERSON], але у видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті рідної сестри на належне їй право на земельну частку (пай) відмовлено, у звязку з відсутністю документів, які підтверджують факт родинних відносин між ними та відсутністю правовстановлюючих документів. Про втрату сертифікату було подано оголошення до Великомихайлівської районної газети «Єдність» від 21 січня 2017 року, про те, що вважати недійсним втрачений сертифікат серії ОД 0325469, виданий згідно розпорядження голови РДА №199/А-1996 від 03.04.1996 року на імя [PERSON]. \~ \~\~\~Виходячи з вищевказаного, спадкоємцем другої черги за законом в порядку\~ст. 530 ЦК України\~в редакції від 18.07.1963 року, що прийняла спадщину може вважатись [PERSON] за умови надання документів у підтвердження факту родинних зв'язків між спадкодавцем та особою, що подала заяву про прийняття спадщини. Оскільки [PERSON] не надано відповідні документи, що підтверджують факт родинних відносин між спадкодавцем та особою, що подала заяву про прийняття спадщини, а також не надано оригіналу правовстановлюючого документу на спадкове майно, а саме, сертифікату про право на земельну частку пай, в зв'язку з тим, що він втрачений, що підтверджується оголошенням в ЗМІ, у нотаріуса відсутня можливість видати свідоцтво про право на спадщину. Відповідно до п.7 ППВСУ «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» №5 від 31.03.1995 року, суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки. Встановлення факту родинних відносин між [PERSON] та [PERSON], в судовому порядку надає [PERSON] можливість реалізувати право на спадщину. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ Відповідно до\~ст. 256 ЦПК України\~справи про встановлення фактів, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб розглядаються в судовому порядку. Судом встановлено, що документи, які б підтверджували родинні відносини відсутні, однак факт родинних відносин між [PERSON] та [PERSON] підтверджується поясненнями свідків [PERSON], [PERSON] та письмовими доказами. Так, в судовому засіданні свідки [PERSON] та [PERSON] пояснили, що померла [PERSON] проживала в [INFO], працювала в колгоспі і отримала сертифікат на право на земельну частку (пай). Вона дійсно була рідною сестрою позивачки [PERSON], яка до дня її смерті проживала разом з нею та вступила в управління та володіння її спадковим майном. Суд визнає підтвердження свідків достовірними і приймає їх в якості доказів, оскільки свідки [PERSON], [PERSON], кожен окремо, добре знали померлу [PERSON] та сімю позивачки. З урахуванням наведеного, у суду немає підстав ставити під сумнів достовірність і правдивість фактів, повідомлених свідками. Дані про їхню заінтересованість в результаті розгляду справи - відсутні, їх показання об'єктивно підтверджуються і не суперечать іншим зібраним у справі доказам. Згідно повідомлення Великомихайлівського районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області №447/55-24 від 05.04.2017 року, актовий запис про народження спадкодавця за 1938-1939 роки не збереглися. Відповідно до копії актового запису про шлюб №37 від 13.11.1958 року, складеного Тростянецькою сільською радою Великомихайлівського району Одеської області гр.[PERSON] уклав шлюб з [PERSON] (дошлюбне прізвище [PERSON]). Згідно копії свідоцтва про народження ЯИ №421455 від 02.02.1955 року, складеного [PERSON] бюро ЗАГС Одеської області, виданого на підставі поновленого актового запису про народження №35 від 02.02.1955 року, [PERSON], [INFO], народилась в с.Малоплоске Великомихайлівського району Одеської області, її батьками є [PERSON] та [PERSON]. 09.10.1960 року вона змінила своє родове прізвище «Дубровіна» на шлюбне прізвище «Шульгіна», уклавши шлюб з гр.[PERSON], що підтверджується копією повторного свідоцтва про шлюб 1-ЖД №272552, виданого Великомихайлівським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області на підставі актового запису про шлюб №11 від 09.10.1960 року, складеного виконавчим комітетом Тростянецької сільської ради Великомихайлівського району Одеської області. Таким чином, зібрані по справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для задоволення позовної заяви [PERSON] до Тростянецької сільської ради Великомихайлівського району Одеської області в частині встановлення факту родинних відносин між нею та її рідною сестрою [PERSON]. Пунктом 11 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008 року роз'яснено, що при вирішенні спору про спадкування права на земельну частку (пай) основним документом, що посвідчує таке право, є сертифікат про право на земельну частку (пай). Згідно з п. 1\~ст. 1 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» від 05.06.2003 року\~право па земельну частку (пай) мають громадяни - спадкоємці права на земельну частку (пай), посвідчену сертифікатом чи Державним актом. Судом встановлено, що оригінал правовстановлюючого документу на спадкове майно, тобто Сертифікат на право на земельну частку (пай) серії ОД 0325469, виданого Великомихайлівською районною державною адміністрацією Одеської області згідно розпорядження голови районної державної адміністрації №199А-1996 від 03.04.1996 року та зареєстрованого у книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за №369 по Тростянецькій сільській раді Великомихайлівського району Одеської області, втрачений, що доводиться оголошенням в ЗМІ, позивачка [PERSON] не має можливості оформити право власності на спадкове майно в нотаріальному порядку. Враховуючи відкриття спадщини у 2002 році, до спадкових правовідносин застосовуються положення ЦК УРСР, який діяв на момент відкриття та прийняття спадщини. Відповідно до п. 4 Прикінцевих та Перехідних положень ЦК України новий ЦК України \~застосовується до цивільних правовідносин, що виникли після набрання ним чинності. Згідно положень ст.524 ЦК УРСР від 18.07.1963 року, спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Відповідно до ст.530 ЦК України \~ при відсутності спадкоємців першої черги або при неприйнятті ними спадщини, а також в разі, коли всі спадкоємці першої черги не закликаються до спадкування, успадковують у рівних частках: брати і сестри померлого, а також дід та бабка померлого як з боку батька, так і збоку матері (друга) черга.\~\~\~\~\~ Відповідно до вимог ст.ст.\~548,549 ЦК України, для прийняття спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Спадщина вважається прийнятою, якщо спадкоємець фактично вступив в управління або володіння спадковим майном. Відповідно до п.4 Постанови Пленуму ВСУ УРСР №4 від 24.06.1983 року «Про практику розгляду судами України справ про спадкування», яка діяла на час виникнення спірних правовідносин, передбачений ст.549 ЦК шестимісячний \~строк для прийняття\~\~спадщини\~\~може\~\~бути продовжений судом за заявою заінтересованої особи при доведеності поважності причин його пропуску. Якщо у вказаний строк позивач вступив в управління або володіння спадковим майном або його частиною, суд з цих підстав вирішує питання про визнання права на спадкове майно, а не про продовження пропущеного строку. Відповідно до ст. 1 Закону України «Про порядок виділення в натурі ( на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв) \~право на земельну частку (пай) мають колишні члени колективних сільськогосподарських підприємств, сільськогосподарських кооперативів, сільськогосподарських акціонерних товариств, у тому числі створених на базі радгоспів та інших державних сільськогосподарських підприємств, а також пенсіонери з їх числа, які отримали сертифікати на право на земельну частку (пай) у встановленому законодавством порядку. Згідно з ст.2 вищевказаного Закону основним документом, що посвідчує право на земельну частку (пай), є сертифікат на право на земельну частку (пай), виданий районною (міською) державною адміністрацією. Документами, що посвідчують право на земельну частку (пай), також є: свідоцтво про право на спадщину; посвідчені у\~\~ встановленому\~\~ законом\~\~порядку\~\~договори купівлі-продажу, дарування, міни, до яких додається сертифікат на право на земельну частку (пай);\~\~рішення суду про визнання права на земельну частку (пай). Відповідно до пуктів 16, 17 розділі Х «Перехідні положення ЗК України» \~\~передбачено, громадянам - власникам земельних часток (паїв) за їх бажанням виділяються в натурі (на місцевості) земельні ділянки з видачею державних актів на право власності на землю. Сертифікати на право на земельну частку (пай), отримані громадянами, вважаються правовстановлюючими документами при реалізації ними прав вимоги на відведення земельної частки (пай) в натурі (на місцевості) відповідно до законодавства. Сертифікати на право на земельну частку (пай) є дійсними до виділення власникам земельних часток (паїв) у натурі (на місцевості) земельних ділянок та видачі їм державних актів на право власності на землю. Згідно п.3.5 інформаційного листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 року №24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» у разі втрати, пошкодження сертифіката про право на земельну частку (пай) аналогічного порядку видачі нового сертифікату на ім'я спадкодавця спадкоємцям особи, яка мала право на земельну частку (пай), не передбачено. Отже, належним способом захисту прав спадкоємців у разі відмови нотаріуса видати свідоцтво право на спадщину на земельну частку (пай) є звернення спадкоємців з вимогами про визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування. Відповідно до\~ст.560 ЦК УРСР\~спадкоємці, закликані до спадкоємства, мають одержати в державній конторі за місцем відкриття спадщини свідоцтво про право на спадщину. \~Факт того, що, померлій 24.09.2002 року [PERSON], належить земельна ділянка на території Тростянецької сільської ради Великомихайлівського району Одеської області, відповідно до сертифіката на право на земельну частку (пай) серії ОД 0325469, підтверджується довідкою №174/02-24 від 21.12.2016 року, виданою управлінням агропромислового розвитку Великомихайлівської районної державної адміністрації Одеської області; копією розпорядження Великомихайлівської районної державної адміністрації Одеської області №199/96 від 03.04.1996 року та витягом з документації із землеустрою, що включена до Державного фонду документації із землеустрою. При цьому, як вказав Пленум Вищого спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ в п.11\~постанови №7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», при вирішенні спору про спадкування права на земельну частку (пай), основним документом, що посвідчує таке право, є сертифікат про право на земельну частку (пай), який відповідно до п.17 Перехідних положень Земельного кодексу України\~діє до моменту видачі особі державного акту на право приватної власності на земельну ділянку і відсутність якого відповідно до п.2 [PERSON] 7, п.1 [PERSON] 13 розділу І та п/п.4.12 п.4 [PERSON] 10 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого\~наказом Міністерства юстиції №296/5 від 22 лютого 2012 року, є підставою для відмови у вчиненні нотаріусом відповідної нотаріальної дії та відмови у видачі спадкоємцеві свідоцтва про право на спадщину.\~\~ Згідно із абз. 2 п. 23\~постанови Пленуму Верховного Суду України \~\~від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування»\~свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. З урахуванням наведених положень закону право на спадщину мають особи, які її прийняли. Разом із тим свідоцтво про право\~\~на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину у порядку, встановленому законодавством. Отже, за наявності умов у спадкоємця для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину, позовні вимоги про визнання прав на спадщину задоволенню не підлягають. Особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження в разі порушення, невизнання або оспорювання її прав, свобод чи інтересів, зокрема у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину. Право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності (ст. 392 ЦК України). Отже, з огляду на наведене, беручи до уваги неможливість оформлення спадкових прав у встановленому законом порядку, у звязку із втратою документа, який засвідчує право власності спадкоємця: сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ОД 0325469, суд вважає, що позов [PERSON] до Тростянецької сільської ради Великомихайлівського району Одеської області, з участю третьої особи: Великомихайлівської районної державної адміністрації Одеської області, відділу Держгеокадастру у Великомихайлівському районі Одеської області, про встановлення факту родинних відносин та визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування, слід задовольнити повністю. На підставі наведеного,

Outcome: approved