Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-25 00:00:00

1 липня 2014 року позивач [PERSON] звернулась в суд з позовом до [PERSON] про стягнення боргу за договором позики. Вона обґрунтовувала свої вимоги тим, що 15 квітня 2014 року уклала з відповідачем [PERSON] договір позики, згідно якого позичила останній грошові кошти у сумі 10000грн. на строк до 1 травня 2014 року, про що позичальник [PERSON] надала розписку. При цьому, ними були узгоджені усі істотні умови договору позики, що були викладені у розписці, в якій вказали предмет договору, суму, строки повернення позики, і ця розписка була написана власноруч [PERSON] за її особистим підписом. Вона зі свого боку виконала умови договору позики та надала у борг [PERSON] гроші у сумі 10000грн., яка у свою чергу не виконала свої зобов'язання за договором та у визначений у розписці строк борг не повернула. Враховуючи, що до теперішнього часу борг їй не повернуто, просила стягнути на її користь з відповідачки [PERSON] суму боргу за розпискою в розмірі 10000грн., 3% річних від простроченої суми в розмірі 38грн.63коп, а також відшкодувати судові витрати. В судовому засіданні позивач [PERSON] підтримала свої позовні вимоги, посилаючись на викладені у позовній заяві обставини. Відповідач [PERSON] та її представник [PERSON] у судовому засіданні позов не визнали та просили у його задоволенні відмовити. [PERSON] пояснила, що дійсно розписка, яка є у матеріалах справи, написана нею позивачу власноруч, її зміст вона не оспорює. Однак, на її думку, вона не повинна повертати позивачу гроші в сумі 10000грн., оскільки вони призначалися для покриття недостачі на за місцем її роботи у магазині, яким володіє позивач. Розписка написана нею внаслідок погроз з боку позивача, але надати буд-які докази щодо цих погроз або нестачі у магазині вона не може. Заслухавши пояснення учасників судового розгляду, перевіривши матеріали по справі, суд прийшов до наступного. Судом встановлено, що [PERSON] 15 квітня 2014 року видала розписку [PERSON] про те, що взяла у останньої суму у розмірі 10000грн. та зобов'язалася повернути борг до 1 травня 2014 року в повному обсязі, вказавши у ній, що видала розписку без примусу(а.с.6). Згідно ст.509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має прав вимагати від боржника виконання його обов'язку. В силу ст.525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Статтею 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). В силу ст.1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Згідно ч.2 ст.1047 ЦК України на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Відповідно до ч.1 ст.1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та у порядку, що встановлені договором. В силу ч.1 ст.1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 ЦК України. Згідно ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Відповідно до ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. В силу ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 ЦПК України. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають ті обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Таким чином, суд вважає, що вимоги позивача [PERSON] ґрунтуються на діючому законодавстві і підлягають задоволенню, оскільки у судовому засіданні знайшов своє підтвердження факт надання позивачем [PERSON] у борг відповідачу [PERSON] грошових коштів в сумі 10000грн. у позику, про що [PERSON] було складено відповідну розписку від 15 квітня 2014 року, що не спростована відповідачем, яка пояснила в судовому засіданні, що розписка дійсно написана нею за особистим підписом, з її змістом вона погодилася. Сторони при складенні розписки досягли згоди щодо усіх істотних умов договору позики та її складення є підтвердженням передання грошей у вищевказаній сумі позивачем відповідачу, при цьому, призначення позичених коштів не спростовує факт укладення договору. До теперішнього часу відповідачем [PERSON] не виконані зобов'язання щодо сплати боргу на користь позивача по справі. Приймаючи до уваги викладене, суд вважає за необхідне задовольнити позов та стягнути з відповідача [PERSON] на користь позивача [PERSON] суму боргу за розпискою в розмірі 10000грн. Крім того, на підставі правил ст.1048, 1050 ЦК України з відповідача на користь позивача слід стягнути 3% річних від простроченої суми у зв'язку з порушенням грошового зобов'язання станом на 16 червня 2014 року, що складає суму 38грн.63коп. (10000грн.х3%:365дн.х47дн.). У зв'язку з задоволенням позову з відповідача на користь позивача слід стягнути судові витрати, що складаються з судового збору в розмірі 243грн.60коп.

Outcome: approved