overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-03 00:00:00

20.04.2015 року позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що між ним та відповідачкою [PERSON], 14.12.2013 року було укладено шлюб. Від шлюбу дітей не мають. Подружнє життя не склалося через несумісність характерів, втрати поваги один до одного та почуття любові. Подальше спільне життя вважає неможливим, на розірванні шлюбу наполягає, просить позов задовольнити та шлюб розірвати. В судовому засідання позивач [PERSON] позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив задовольнити. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги визнала. Щодо розірвання шлюбу не заперечує. Після розірвання шлюбу просить залишити прізвище «[PERSON]». Суд, заслухавши думку позивача [PERSON], відповідача [PERSON], вивчивши та дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони з 14 грудня 2013 року перебувають в зареєстрованому шлюбі, про що свідчить в матеріалах справи свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] від 02.04.2015 року, актовий запис №1840 (а.с.3). Від даного шлюбу дітей не мають. Подружнє життя не склалося через несумісність характерів, втрати один до одного почуття поваги та любові. Шлюбно-сімейні відносини не підтримують з 10.12.2014 року. Згідно ч. 1 ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається, а тому, збереження шлюбу між сторонами на паритетних засадах неможливе, вжиття судом заходів щодо примирення буде суперечити інтересам подружжя та моральним засадам суспільства. Відповідно до ст.113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу наділі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Отже, аналізуючи всі докази в сукупності, суд приходить до висновку про необхідність задоволення позовних вимог в повному обсязі.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-26 00:00:00

20.04.2015 року позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом про розірвання шлюбу з відповідачем [PERSON] вказуючи, що шлюб був зареєстрований між ними 13.05.2009 року виконавчим комітетом Дорошівської сільської ради Вознесенського району Миколаївської області, актовий запис №2, від даного шлюбу мають неповнолітніх дітей - доньку [PERSON] [INFO], сина [PERSON] [INFO], сина [PERSON] [INFO], сина [PERSON] [INFO], які проживають з позивачкою. Посилаючись на те, що єдиною сім'єю перестали проживати з грудня 2013 року через сварки із-за взаємопротилежних поглядів на сімейні відносини, небажання чоловіка утримувати сім'ю, його неврівноважену поведінку, що мало наслідком також припинення ведення спільного господарства, виникнення відчуження, позивач просив позов задовольнити. Позивач [PERSON] в судовому засіданні позов підтримала, на примирення не згідна. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позов визнав. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу неможливе з причин, вказаних позивачем та суперечить їх інтересам, тому позов підлягає задоволенню. Згідно ст.112 Сімейного кодексу України, суд, з'ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову, постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше сумісне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-10 00:00:00

20.04.2015 року позивач звернувся до суду із позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В позові з.азначено, що [PERSON] з відповідачем [PERSON] зареєстрували шлюб 18.12.2001 року. Від шлюбу мають неповнолітнього сина [PERSON] [INFO]. Позивач вважає, що сім'я з відповідачем розпалась у зв'язку із тим, що вони не зійшлись характерами, мають різні погляди на життя, внаслідок чого в їхніх стосунках виникла неприязнь, яка з часом перетворилась в психологічну несумісність. Спільне життя припинено з 2013 року. [PERSON] прохає розірвати шлюб, оскільки відновлення сім'ї не можливе. В судовому засіданні позивач позов підтримав, прохав задовольнити та пояснив, що не вбачає можливості збереження сім'ї, адже він з відповідачем не мешкає уже два роки, їхній спільній дитини вже виповнилось тринадцять повних років, а тому відновлення сімейних стосунків не вбачає за можливе. Відповідач в судовому засіданні позов визнала, та пояснила, що вона з позивачем не мешкає разом більше 2 років, оскільки мають різні характери. Суд, вислухавши пояснення сторін, вивчивши надані ними докази, прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб 18.12.2001 року, про що свідчить свідоцтво про одруження серії [NUMBER] виданого відділом реєстрації актів громадянського стану Валківського районного управління юстиції Харківської області, прізвище після укладення шлюбу [PERSON] змінила на [PERSON].(а.с.4) Відповідно до свідоцтв про народження у сторін є дитина [PERSON] [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] виданого відділом реєстрації актів громадянського стану Валківського районного управління юстиції Харківської області 15.01.2002 року.(а.с.13). Відповідно до ч. 1 ст. 55 СК України, дружина та чоловік зобов'язанні спільно піклуватись про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім'ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Згідно зі ст. 111 СК України, суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства. Відповідно до ст. 112 СК України, суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. При таких поясненнях сторін, суд не вбачає можливості для збереження сім'ї, оскільки, позивач та відповідач наполягають на розірванні шлюбу та не бажають відновлювати сімейні стосунки. Спору про розподіл майна у сторін не виникає.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-17 00:00:00

20.04.2015 року позивач звернулась до суду з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу. В позові зазначено, що 04.05.2000 року [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб. Від шлюбу дітей не мають. З 2015 року припинено спільне життя у звязку із тим, що сторони не зійшлись характерами та мають різні погляди на життя, внаслідок чого в їх стосунках виникла неприязнь, яка з часом перетворилась в психологічну несумісність. [PERSON] вимагає розірвати шлюб зареєстрований із [PERSON] 04.05.2000 року Валківським відділом реєстрації актів громадянського стану Харківської області. В судовому засіданні позивач була відсутня, проте надала заява відповідно до якої позов підтримує та прохає проводити судове засідання без її участі. Не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не зявився, хоча належним чином повідомлений про день, час та місце судового розгляду справи, про що свідчить повідомлення про вручення йому судової повістки - виклику до суду, клопотань про відкладення розгляду справи від нього не надходило. Відповідно до ч. 1 ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки, або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Дослідивши докази, що є у справі, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що 04.05.2000 року, [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб, про що свідчить свідоцтво про одруження серії І-ВЛ № 104852 від 04.05.2000 року, видане Валківським відділом реєстрації актів громадянського стану Харківської області, актовий запис № 15. Після одруження [PERSON] змінила прізвище на «Сторіжко».( а.с.4) Як вбачається з позову подальше сумісне подружнє життя сторін не можливе та суперечить інтересам позивача, оскільки сторони мешкають окремо, не мають наміру відновлювати шлюбні стосунки. Згідно зі ст. 112 СК України, суд зясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. При таких обставинах, суд вважає, що реєстрація шлюбу на даний час носить формальний характер і повинна бути скасована. Спору про розподіл майна у сторін не виникає. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-19 00:00:00

20.04.2015 року позивач звернулась до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу. В обґрунтування позову зазначила, що перебуває з відповідачем у шлюбі з 25.02.2006 року. Від шлюбу мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. Подружнє життя не склалося, вони припинили шлюбні відносини, спільного господарства не ведуть, а тому подальше збереження шлюбу вважає недоцільним. Сторони через канцелярію суду подали заяви, в яких просили розглянути справу без їх особистої участі, при цьому позивач наполягала на розірванні шлюбу, а відповідач проти розірвання шлюбу не заперечував. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Сторони перебувають у шлюбі з 25 лютого 2006 року. Від шлюбу мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. Сторони припинили шлюбні відносини. Подальше збереження шлюбу не відповідає інтересам сторін. Примирення між сторонами не можливе. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Відповідно до ч. 3 ст. 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до збереження шлюбних відносин є порушенням права чоловіка, дружини на свободу та особисту недоторканість. Відповідно до ст. 109 СК України шлюб розривається судом, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їх права, а також права їх дітей. Згідно із положеннями ст.ст. 110-112 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам дитини, що має істотне значення. Статтею 16 Загальної декларації прав людини від 10 грудня 1948 року передбачено, що чоловіки і жінки користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. За таких умов подальше збереження шлюбу суперечитиме інтересам сторін.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-11 00:00:00

20.04.2015 року позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою про розірвання шлюбу з [PERSON], в якій вказує, що 27 жовтня 2007 р. вона уклала шлюб з відповідачем, який було зареєстровано відділом реєстрації актів цивільного стану по м. Артемівську Артемівського міськрайонного управління юстиції, актовий запис № 623. Від шлюбу сторони мають малолітню дитину - сина [PERSON], [INFO]. Сімейно-шлюбні відносини між сторонами припинені. Вони проживають спільно з відповідачем. Шлюб просить розірвати з тієї причини, що вони з відповідачем не зійшлись характером та поглядами на життя і виховання дитини, у зв'язку із чим між ними постійно виникали суперечки та сварки. Спільне господарство не ведеться, дитина залишається проживати з позивачкою, спору про розподіл майна немає. Позивачка просила суд постановити рішення, яким розірвати шлюб між нею та відповідачем. У судове засідання позивачка не з'явилася, від неї надійшла заява, в якій вона просила позовні вимоги задовольнити, ухвалити заочне рішення, розглянути справу у її відсутності та після розірвання шлюбу залишити прізвище «[PERSON]». Відповідач у судове засідання не з'явився. Він у встановленому законом порядку був повідомлений про дату, час і місце судового засідання. Але про причини неявки суд не сповістив. Від нього не надійшло клопотання про відкладення слухання справи. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Вивчивши матеріали справи, беручи до уваги те, що сторони вже припинили сімейно-шлюбні відносини, подальше сумісне життя та збереження сім'ї між ними неможливе, шлюб між подружжям має бути розірвано. Згідно зі ст. 112 ч. 2 Сімейного Кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше сумісне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Судом встановлено, що за обставин, які склалися, подальше сумісне життя подружжя і збереження шлюбу неможливі, оскільки це буде суперечить інтересам позивача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-04 00:00:00

20.04.2015 року позивачка звернулась до суду із зазначеним позовом, в якому просила стягнути з відповідача аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], в розмірі 1/3 частки з усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з дня подачі позовної заяви до повноліття дитини. Вимоги мотивує тим, що 01.08.2014 року з відповідачем було укладено шлюб, від якого мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. Відповідач [PERSON] ніякої допомоги на утримання дитини не надає, інших дітей немає, стягнення по виконавчим документам з нього не проводяться. Тому звернулась до суду з відповідним позовом. В судове засідання позивачка не зявилась, надіслала до суду заяву про розгляд справи у її відсутність, позов підтримала повністю та просила про його задоволення. Відповідач в судове засідання не зявився, надіслав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність, позов [PERSON] визнав повністю. Судом встановлено, що сторони з 01.08.2014 року перебувають у зареєстрованому шлюбі від якого мають неповнолітню дитину [PERSON], [INFO]. Відповідач систематичної матеріальної допомоги на утримання дитини в достатньому розмірі не надає. В заяві про розгляд справи у його відсутність, позов [PERSON] визнав повністю. Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Тому суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача аліменти. При винесенні рішення та визначенні розміру аліментів суд враховує обставини, передбачені ст.182 СК України, а саме стан здоров'я дитини та платника аліментів, матеріальний стан сторін по справі, відсутність на утриманні у відповідача інших осіб, та приходить до висновку про необхідність стягнення з відповідача на користь позивача аліментів на утримання дитини у розмірі 1/3 частини його заробітку (доходу). Згідно ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Крім того, з відповідача необхідно стягнути судовий збір у розмірі 243 грн. 60 коп., від сплати якого звільнений позивач.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-20 00:00:00

20.04.2015 р. позивачка звернулася до суду з позовом, у якому просить суд стягнути з відповідача аліменти в розмірі 500 грн. щомісяця на утримання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO] до його повноліття та аліменти в розмірі 500 грн. щомісяця на її утримання до досягнення дитиною трьохрічного віку. В обґрунтування позовних вимог посилається на наступне. Позивачка перебуває у шлюбі з відповідачем з 06.07.2012 р. Від шлюбу мають дитину - [PERSON], [INFO]. Починаючи з кінця листопада 2014 р. сторони проживають окремо один від одного. Син знаходиться на утриманні позивачки. Але відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання дитини, чим ставить її та дитину в скрутне матеріальне становище, у зв'язку з чим позивачка змушена звернутись до суду з вищезазначеним позовом. Позивачка, до судового засідання не з'явилась, надала до суду заяву, в якій просить розглядати справу за її відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Відповідач до судового засідання не з'явився, надав до суду заяву, в якій просить слухати справу без його участі, позов визнав. Суд, перевіривши матеріали справи, прийшов до наступного. Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. Сторони перебувають у шлюбі з 06.07.2012 р. Від шлюбу мають дитину - [PERSON], [INFO]. Починаючи з кінця листопада 2014 р. сторони проживають окремо один від одного, син мешкає разом з позивачкою та знаходиться на її утриманні, відповідач на утримання сина не надає матеріальну допомогу. Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з вимогами ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів, суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ст. 184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, суд за заявою одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. У відповідності до ч.2 ст. 84 СК України, дружина, з якою проживає дитини, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Позивач не може повноцінно утримувати дитину, оскільки одна виховує сина, якому ще немає трьох років та немає поки можливості влаштуватися на роботу. Згідно з наданими суду даними, відповідач є здоровою людиною, працездатний, має нерегулярний мінливий заробіток, аліментів на інших дітей не сплачує. При визначенні розміру аліментів на неповнолітню дитину судом враховуються зазначені обставини, а також можливість надання утримання другим з батьків. Таким чином, суд вважає, що маються підстави для задоволення позову. При подачі позовної заяви судовий збір не сплачено, в зв'язку з чим суд стягує з відповідача судовий збір на користь держави. У відповідності зі ст.367 п.1 ч.1 ЦПК України суд вважає за необхідне допустити негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів, у межах суми платежу за один місяць. Враховуючи викладене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-27 00:00:00

20.04.2015 р. позов [PERSON] було задоволено. 27.08.2015 р. позивач [PERSON] звернулась до суду із заявою про роз'яснення рішення Оболонського р/с м. Києва від 20.04.2015 р., в якій просить роз'яснити рішення суду, яке є незрозумілим в частині адреси житлового будинку. Суд дослідивши матеріали цивільної справи, з'ясував наступне. У відповідності до ст. 221 ЦПК України, якщо рішення суду є незрозумілим для осіб, які брали участь у справі, або для державного виконавця, суд за їхньою заявою постановляє ухвалу, в якій роз'яснює своє рішення, не змінюючи при цьому його змісту. Подання заяви про роз'яснення рішення суду допускається, якщо воно ще не виконане або не закінчився строк, протягом якого рішення може бути пред'явлене до примусового виконання. Як вбачається із доданих матеріалів до даної заяви, позивач помилково вказала літери нумерації будинку на який має право власності, а тому суд приходить до висновку про задоволення заяви про роз'яснення рішення Оболонського районного суду м. Києва від 20.04.2015 р. Тому

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-08 00:00:00

20.04.2015 р. ТОВ «Факторингова компанія «Вектор плюс» звернулась до суду із заявою про перегляд заочного рішення Оболонського р/с м. Києва від 04.03.2015 р. у справі за позовом [PERSON] до ПАТ «Сведбанк» про визнання договору припиненим. В обґрунтування своїх вимог представник заявника вказав, що 28.11.2012 р. банк ПАТ «Сведбанк» відступив заявнику - ТОВ «Факторингова компанія «Вектор плюс» у відповідності до договору факторингу № 15 та договором про відступлення прав за іпотечними договорами від 28.11.2012 р. щодо майна [PERSON] При цьому позивачу було відомо щодо заміни сторони у виконавчому провадженні та відступлення прав вимоги. Із вищевикладених підстав просить суд скасувати заочне рішення та призначити його до нового розгляду. У судове засідання з'явився представник заявника [PERSON], який у судовому засіданні не зміг надати жодного пояснення та належних та допустимих доказів щодо правонаступництва по даній справі. У відповідності до ст. 232 ЦПК України заочне рішення підлягає скасуванню, якщо судом буде встановлено, що відповідач не з'явився в судове засідання та не повідомив про причини неявки з поважних причин і докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи. Суд, дослідивши матеріали справи приходить до висновку, що зважаючи на не недоведеність своїх вимог по даній заяві як правонаступника за договором відступлення права вимоги після ПАТ «Сведбанк», у заяві про перегляд заочного рішення ТОВ «Факторингова компанія «Вектор плюс» потрібно відмовити як у безпідставній та такою, яка отримана від не уповноваженої особи. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-24 00:00:00

20.04.2016 [PERSON] звернулась до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилалась на те, що спільне життя з відповідачем не склалося, через втрату взаємної любові та поваги, різницю характерів, відсутністю спільних інтересів, що призвело до фактичного припинення між ними шлюбних відносин з травня 2015 року. В своїй заяві позивач зазначає, що від даного шлюбу сторони мають неповнолітню доньку - [PERSON], [INFO], яка проживає із позивачем. Від позивача та відповідача надійшли заяви про розгляд справи без їх участі, позовні вимоги позивач підтримує, а відповідач визнає у повному обсязі. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Судом установлені такі факти та відповідні їм правовідносини: шлюб між сторонами був зареєстрований 30.10.2013 року міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Запорізького міського управління юстиції, за актовим записом № 1277. Відповідно до ст. 110 Сімейного Кодексу України, позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Згідно до ст. 112 Сімейного Кодексу України, суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Від шлюбу сторони мають неповнолітню доньку - [PERSON], [INFO]. Так, в своїй заяві позивач зазначає про те, що відповідач постійно вчиняє сварки, через що шлюбні відносини фактично припинені. З урахуванням досліджених доказів по справі, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити інтересам одного з них, інтересам їхньої дитини, а тому позов законний, обґрунтований і такий, що підлягає задоволенню.

Outcome: approved