Jurisdiction: civil
Date: 2021-08-08 00:00:00

21.05.2021 позивач КП «Бахмут - Вода» звернувся до суду з позовом до [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] згідно якого просить стягнути солідарно з відповідачів суму заборгованості за спожиті послуги з водопостачання (водовідведення) за період з 01 листопада 2013 року по 30 квітня 2021 року в розмірі 17948,36 грн. та судові витрати в розмірі 2 270 грн. В обґрунтування позову вказує, що КП «Бахмут-Вода» має зобов`язання по забезпеченню населення питною водою та прийманню стічних вод. Позивач регулярно надавав відповідачам послуги з постачання питної води та приймання стічних вод, проводив нарахування за спожиті послуги відповідно до затверджених у встановленому законом порядку норм та тарифів. Однак, відповідачі, не заявивши відмови від споживання послуг з питного водопостачання (водовідведення) у встановленому порядку, тривалий час не виконують свої зобов`язання по сплаті отриманих послуг у повному обсязі. Порушуючи вимоги чинного законодавства щодо сплати комунальних послуг, та не сплачуючи борг за спожиті послуги з постачання питної води (прийманню стічних вод) добровільно, відповідачі спричинили майнову шкоду КП «Бахмут-Вода» в сумі 17948,36 грн., яка утворилася за період з 01.11.2013 по 30.04.2021. У зв`язку з викладеним позивач вимушений звертатися до суду з цим позовом. Ухвалою Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 08.06.2021 по вказаній справі було відкрито провадження та призначено судове засідання для розгляду справи по суті в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Відповідачам було надано строк для подання відзиву на позовну заяву, однак у строк, встановлений судом, відзиву на позовну заяву відповідачами подано не було. Представник позивача просив розглянути справу без її участі, позовні вимоги задовольнити у повному обсязі, про що в матеріалах справи міститься відповідна заява. 09.08.2021 від відповідача [PERSON] надійшла заява, в якій вона вказала про те, що позовні вимоги КП «Бахмут-Вода» про стягнення заборгованості у розмірі 17 948,36 грн. визнає, просила розглянути справу без її участі. Зважаючи на те, що справа розглядалась за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін, відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Суд, дослідивши матеріали справи, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи та вирішення спору по суті, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Згідно ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Судом встановлено, що згідно довідки № 18611 про склад сім`ї споживача послуг з централізованого водопостачання (водовідведення) за адресою: [ADDRESS] , зареєстровані відповідачі [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] (а.с.4). Відповідачі проживають та зареєстровані в квартирі за вищевказаною адресою, за якою у КП «Бахмут-Вода», що надає послуги з водопостачання (водовідведення), відкритий особовий рахунок на ім`я [PERSON] № [NUMBER] . У відповідності до розрахунку заборгованості за послуги з водопостачання (водовідведення) за період з 01 листопада 2013 року по 30 квітня 2021 року по особовому рахунку № [NUMBER] існує заборгованість в розмірі 17948,36 грн. (а.с.6). Розрахунок здійснено на основі тарифів та норм водоспоживання та водовідведення по КП «Бахмут-Вода» для споживачів населення (а.с.7-8). Наявними в матеріалах справи доказами підтверджено, що КП «Бахмут-Вода» надавало відповідачам послуги з водопостачання та водовідведення. Проте, доказів оплати вартості наданих позивачем послуг з водопостачання та водовідведення відповідачі не надали. За таких обставин при вирішенні справи суд виходить з обсягу прав і обов`язків сторін відповідно до чинного законодавства, яке регулює взаємовідносини осіб, що надають послуги із споживачами цих послуг. Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» житлово-комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та/або перебування осіб у житлових і нежитлових приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил, що здійснюється на підставі відповідних договорів про надання житлово-комунальних послуг. Споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору (ч. 1 ст. 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги»). Згідно ч. 1 ст. 10 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» ціни (тарифи) на житлово-комунальні послуги встановлюються за домовленістю сторін, крім випадків, коли відповідно до закону ціни (тарифи) є регульованими. У такому разі ціни (тарифи) встановлюються уповноваженими законом державними органами або органами місцевого самоврядування відповідно до закону. Відповідно до вимог ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Чинним законодавством передбачено, що споживач повинен сплатити вартість наданих послуг щомісячно. Згідно зі ст. 68 ЖК України, наймач (власник) зобов`язаний своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги. Таким чином, споживачі зобов`язані оплатити отримані ними житлово-комунальні послуги. Відсутність письмового договору щодо надання житлово-комунальних послуг сама по собі не може бути підставою для звільнення споживача від встановленого законом обов`язку оплати послуг у повному обсязі, якщо він фактично користується ними зі згоди постачальника послуг. За таких обставин зобов`язання відповідача оплатити надані послуги виникає на підставі закону з узгоджених дій постачальника і споживача послуг. Саме до цього зводяться висновки Верховного Суду України, викладені у постановах від 30 жовтня 2013 року по справі №6-59цс13 та від 25 листопада 2014 року по справі №3-184гс14. Суду не надано та не зазначено про існування достовірних доказів того, що відповідачі відмовлялися від споживання послуг з водопостачання (водовідведення) у встановленому порядку, чи зверталися до позивача щодо проведення перерахунку у разі можливої відсутності тривалий час в квартирі та не споживання послуг або з претензіями щодо невиконання ним зобов`язань щодо постачання послуг, або надання неякісних послуг суду. Відповідно до ч.1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підстави своїх вимог або заперечень. Згідно ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Вище приведені обставини та факти у їх сукупності надають суду можливість зробити висновок про те, що в ході судового розгляду справи представником позивача було обґрунтовано доведені ті обставини, на які він посилався як на підстави своїх вимог. До того ж, сума заборгованості була визнана у повному обсязі відповідачем [PERSON] . З огляду на викладене, оцінюючи докази у їх сукупності, суд приходить до висновку, що вимоги КП «Бахмут-Вода» про стягнення з відповідачів [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] заборгованість за спожиті послуги з водопостачання (водовідведення) в розмірі 17948,36 грн. підлягають задоволенню. Крім того, позивачем під час подання до суду позовної заяви були сплачені витрати по сплаті судового збору у сумі 2 270 грн. У відповідності з ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Як зазначено в абзаці 2 статті 12 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» від 12 червня 2009 року № 2, при повному або частковому задоволенні позову майнового характеру до кількох відповідачів судові витрати, понесені позивачем, відшкодовуються ними пропорційно розміру задоволених судом позовних вимог до кожного з відповідачів. Окрім цього, відповідно до вимог абзацу 6 пункту 35 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» від 17 жовтня 2014 року № 10, солідарне стягнення суми судових витрат законом не передбачено. За таких обставин слід стягнути з відповідачів на користь позивача судовий збір по 567,50 грн. з кожного в рівних частках, який був сплачений останнім при подачі позову за платіжним дорученням № 2757 від 11.05.2021 (а.с.1), тобто пропорційно розміру задоволених судом позовних вимог до кожного з відповідачів. На підставі викладеного та

Outcome: approved