Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-09 00:00:00

20 січня 2020 року позивачка [PERSON] звернулась до суду з вищевказаним позовом до відповідача, який зареєстрований на території Одеського (кол.Овідіопольського) району Одеської області. позиція сторін В обґрунтуванні своїх позовних вимог позивачка [PERSON] зазначила, що їй та третій особі, яка не заявляє самостійних вимог відповідно до Свідоцтва про право власності на квартиру від 10 вересня 1997 року зареєстрованого РБТІ за реєстровим №295 та Свідоцтва про право на спадщину за законом від 03.08.2001 року зареєстрованого в реєстрі за № 943, на праві спільної сумісної власності належить однокімнатна квартира площею 41.8 кв.м., що розташована за адресою: [ADDRESS] (далі по тексту спірна квартира). В цієї квартирі з її згоди був зареєстрований відповідач [PERSON] , який з 2009 року добровільно виселився з квартири, вивіз усе належне йому майно, добровільно змінив місце свого проживання і з того часу в квартирі не проживає. Добровільно знятися з реєстраційного обліку з квартири відповідач не бажає. Реєстрація відповідача в квартирі порушує її право користування та розпорядження цим майном, а тому позивачка просить визнати відповідача таким, що втратив право користування житловим приміщенням - квартирою. Позивачка в ході судового розгляду позов підтримала, просить розглянути справу на підставі поданих документів. Відповідач до суду не з`явився, хоча належним чином був повідомлений про час та місце слухання справи. Третя особа до суду не з`явився, копію позову та матеріли до нього отримав належним чином, просить справу розглянути без його участі. рух справи 23 січня 2020 року судом першої інстанції позивачці був наданий строк для усунення недоліків. 04 червня 2020 року судом першої інстанції було прийнято рішення про відкриття цивільного провадження. Дослідивши письмові матеріали по справі, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступного. Відповідно до ст.71 ЖК України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім`ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Відповідно до ст. 72 ЖК України визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщення внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, проводиться в судовому порядку. обставини, які встановлені судом Позивачці [PERSON] , [INFO] та третій особі, яка не заявляє самостійних вимог відповідно до Свідоцтва про право власності на квартиру від 10 вересня 1997 року зареєстрованого РБТІ за реєстровим №295 та Свідоцтва про право на спадщину за законом від 03.08.2001 року зареєстрованого в реєстрі за № 943, на праві спільної сумісної власності належить однокімнатна квартира площею 41.8 кв.м., що розташована за адресою: [ADDRESS] . З позову видно, що відповідач [PERSON] , [INFO] , зареєстрований як фізична особа за вищевказаною адресою, його реєстрація перешкоджає власнику житлового будинку належним чином користуватись будинком, тягне за собою додаткові витрати по комунальним послугам. Добровільно знятись з реєстрації він не бажає. Відповідач до кримінальної відповідальності не притягувався. В ході розгляду справи судом було з`ясовано, що відповідач по справі має інше житло, згідно акту обстеження житлового приміщення від 06 грудня 2019 року відповідач по місцю мешкання не зберігає особистих речей. При цьому позивачка будучи, власником нерухомого майна - при наявності зареєстрованої фізичної особи несе додаткові витрати по користуванню житловим приміщенням, що обмежує її право як власника житлового приміщення. Тому суд вважає, що відповідач є особою такою, що втратив право користування вищевказаним житловим приміщенням. Позивачка звернулась з позовними вимогами, щодо визнання судового рішення таким, що є підставою для зняття відповідача з реєстраційного обліку. З урахуванням предмету позову, вимоги з якими звернулась позивачка, суд відповідно до ст.ст. 15,16 ЦК України вважає, що такі позовні вимоги не підлягають судовому захисту, а тому в цій частині суд вважає необхідним відмовити. судові витрати При подані позову позивачка судовий збір не сплатила у зв`язку з тим, що звільнена від сплати судового збору, суд прийшов до висновку, що позов є обґрунтований, а тому відповідно до ст. 141 ЦПК України, суд вважає можливим стягнути з відповідача на користь держави судовий збір в розмірі 840,80 грн.

Outcome: partial