Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-03 00:00:00

19 лютого 2019 року позивач, [PERSON],звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за договором позики ( ціна позову 54522,84 грн.). На підтвердження заявлених позовних вимог зазначив, що 02.02.2009 року позичив відповідачці під розписку 1500 доларів США і 1500 євро. Наразі кошти йому не повернуті. Рішенням Дунаєвецького\~районного суду\~від 15.03.2018р.\~стягнуто з\~відповідачки 3\~%\~річних \~від 27750\~грн.\~в розмірі\~90777грн.\~відповідно до\~вимог ст.625\~ЦК України,\~згідно якої\~боржник,\~який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлено договором або законом. Сума боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за період з 31.12.2012 р. по 31.12.2018 року становить 77273,31 грн. 27750,47 = 54522,84 грн., які просить стягнути з відповідачки [PERSON]. Ухвалою Дунаєвецького районного суду Хмельницької області від 05 березня 2019 року по справі відкрито провадження в порядку спрощеного позовного провадження. Позивач [PERSON] в судове засідання не зявився, в поданій до суду позовній заяві просив проводити розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, не заперечує на заочний розгляд справи. Відповідачка [PERSON] в судове засідання не з'явилася, хоча належним чином була повідомлена про день і час судового засідання , про що свідчить поштове повідомлення, причин неявки до суду не повідомила, заяв про розгляд справи в судовому засіданні у її відсутності не подавала, не подано відзив на позов. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.280-287 ЦПК України. Відповідно до ч.2\~ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього\~Кодексу\~розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою технічного засобу не здійснюється. Суд ухвалив проводити розгляд даної справи у відсутності сторін по наявних матеріалах. Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, з'ясувавши всі обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, що мають значення для вирішення справи по суті, дійшов висновку, що позовні вимоги до задоволення не підлягають з наступних підстав. Встановлено, що 02.02.2009 року [PERSON] відповідно до наданої йому розписки позичив [PERSON] грошові кошти в сумі 1500 доларів США та 1500 євро, які остання зобовязалася повернути по першій вимозі. У звязку з неналежним виконанням зобовязань [PERSON], позивач звернувся до суду з позовом про стягнення боргу. Рішенням Дунаєвецького районного суду від 25.04.2012 року на користь позивача стягнуто суму боргу - 1500 доларів США, що еквівалентно курсу долара станом на 25.04.12 р. -11981,55 грн. та 3% річних від суми боргу\~ 72,12 доларів США, що еквівалентно - 576,07 грн., а також стягнуто 1500 євро, що еквівалентно курсу євро станом на 25.04.12 р.- 15768,92 грн. та 3% річних від суми боргу 72,12 євро, що еквівалентно 758,17 грн., а всього\~стягнуто борг в розмірі 27750,47 грн. та 3% річних від суми боргу в розмірі 1334,24 грн., стягнуто також 290,80 грн. судових витрат. На примусове виконання вказаного рішення був виданий виконавчий лист №2206/223/12 від 29.11.2012року, однак рішення суду не виконано. Вказане рішення набрало законної сили, проте відповідачка обовязок зі сплати грошової суми, покладений на неї в судовому порядку, належним чином не виконала ,що свідчить про прострочення нею виконання свого зобовязання щодо виплати коштів по договору позики. Наявність судових рішень про задоволення вимог позивача, яке не виконано відповідачкою, не припиняє зобовязальних правовідносин сторін вказаного договору та не звільняє останнього від відповідальності за невиконання грошового зобовязання, а також не позбавляє кредитора права на отримання коштів, передбачених ч.2 ст.625 ЦК України. Відповідно до ч.2 ст.625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлено договором або законом. Позивач [PERSON] просить стягнути з відповідачки борг \~з урахуванням\~встановленого індексу\~інфляції за\~період з\~31.12.2012\~р.\~по 31.12.2018\~року ,\~що становить\~27750,47\~ х\~1,005х\~1,249\~х1,433\~х 1,124\~х 1,137х\~1,098\~=\~77273,31\~грн.\~ 27750,47\~=\~54522,84\~грн.,\~ , однак з таким погодитися не можна враховуючи наступне. За змістом статті 1 Закону України від 03 липня 1991 року № 1282-Х11 « Про індексацію грошових доходів населення» індекс інфляції (індекс споживчих цін) це показник, що характеризує динаміку загального рівня цін на товари та послуги, які купує населення для невиробничого споживання. Офіційний індекс інфляції, що розраховується Держкомстатом, визначає рівень знецінення національної грошової одиниці України, тобто купівельної спроможності гривні, а не іноземної валюти. Отже, індексація внаслідок знецінення підлягає лише грошова одиниця України гривня, а іноземна валюта, яка була предметом договору, індексації не підлягає. Норми ч.2 ст.625 ЦК України щодо сплати боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції поширюються лише на випадки прострочення грошового зобовязання, визначеного у гривнях. Оскільки між сторонами виникли правовідносини на підставі договору позики від 02.02.2009року, за змістом якої [PERSON] позичила у [PERSON] грошові кошти в іноземній валюті - 1500 доларів США та 1500 євро, які судом стягнуті позивачу , а тому застосування до таких грошових зобовязань положень закону в частині нарахування індексу інфляції , який регулює порядок сплати боргу, визначеного у гривнях , не підлягає. Прийняття судового\~рішення про\~стягнення грошового\~боргу в\~національній валюті\~не змінює\~природу грошового\~ зобовязання як такого, що визначене в іноземній валюті, і не є підставою для застосування положень ч.2 ст.625 ЦК України щодо сплати суми боргу з урахуванням індексу інфляції за договором позики від 02.02.2009 р. А тому заявлений позов є безпідставним і задоволенню не підлягає.

Outcome: dismissed