Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-08 00:00:00

21.04.2015р. позивач звернувся до суду з вказаним позовом, який мотивує тим, що він з 26.07.2012р. призначений на посаду директора КП «Готель Україна» Запорізької обласної ради. Розпорядженням голови Запорізької обласної ради №53-св від 25.03.2015 року йому було оголошено догану за порушення трудової дисципліни, яке виявилось у невиконанні показників фінансового плану за 2014 року, а підставою для цього доповідна записка начальника Управління з питань спільної власності територіальних громад виконавчого апарату ЗОР від 20.03.2015р. про результати фінансово-господарської діяльності комунальних підприємств в 2014р.. Накладення дисциплінарного стягнення вважає необґрунтованим та незаконним, оскільки при подачі нарикінці 2013р. проекту фінансового плану на 2014 рік він не міг передбачити факторів, що спричинили зниження діяльності підприємства, зокрема погіршення економічної ситуації в країні через події в Криму та на сході. Фінансовий план на наступний рік відображає, як правило, очікувані результати в запланованому році, які повинні бути направлені на отримання валового та чистого прибутку, розмір яких не може бути мешим, ніж прогнозовані та планові показники поточного року з урахуванням прогнозованого рівня інфляції. Вважає, що невиконання фінансового плану не знаходилось в безпосередній залежності від його дій і наявність збитків не свідчить, що ним, як керівником, не виконувались трудові обовязки і не приймались заходи для забезпечення роботи підприємства. Просить визнати незаконним та скасувати розпорядження голови Запорізької обласної ради №53-св від 25.03.2015р. про притягнення його до дисциплінарної відповідальності у вигляді догани. Рішенням Хортицького районного суду м.Запаоріжжя від 08.10.2015р., яке залишено без змін ухвалою Апеляційного суду Запорізької області від 01.12.2015р., в задоволенні даного позову було відмовлено повністю. Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.11.2016р. зазначені судові рішення скасовані, справа направлена на новий розгляд до суду першої інстанції. Під час нового судового розгляду позивач [PERSON] та його представник [PERSON] позов підтримали повністю з підстав, викладених у позовній заяві. Просили позовні вимоги задовольнити. Представник відповідача [PERSON] позов не визнала повністю. Вважає позовні вимоги необґрунтованими, недоведеними і такими, що не підлягають задоволенню. Просить в задоволенні позову відмовити. Письмові заперечення долучені до матеріалів справи. Третя особа - голова Запорізької обласної ради [PERSON] в судове засідання не прибув за невідомими причинами, про час та місце судового розгляду повідомлявся належним чином. При цьому, судом встановлено, що на даний час повноваження [PERSON] як голови Запорізької обласної ради припинені, під час попереднього розгляду даної справи він надав заяву про розгляд справи без його участі, просив в задоволені позову відмовити. Вислухавши думку осіб, які беруть участь у справі, суд вважає можливим розглядати справу у відсутність третьої особи [PERSON] Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, вважає позов обґрунтованим та таким, що підлягає повному задоволенню, виходячи з такого. Відповідно до ст. 139 КЗпП України працівники зобов'язані працювати чесно і сумлінно, своєчасно і точно виконувати розпорядження власника або уповноваженого ним органу, додержувати трудової і технологічної дисципліни, вимог нормативних актів про охорону праці, дбайливо ставитися до майна власника, з яким укладено трудовий договір. Відповідно до ст.147,147-1 КЗпП України за порушення трудової дисципліни до працівника може бути застосовано тільки один з таких заходів стягнення: 1) догана; 2) звільнення. Дисциплінарні стягнення застосовуються органом, якому надано право прийняття на роботу (обрання, затвердження і призначення на посаду) даного працівника. На працівників, які несуть дисциплінарну відповідальність за статутами, положеннями та іншими актами законодавства про дисципліну, дисциплінарні стягнення можуть накладатися також органами, вищестоящими щодо органів, вказаних у частині першій цієї статті. Відповідно до ст.148 КЗпП України дисциплінарне стягнення застосовується власником або уповноваженим ним органом безпосередньо за виявленням проступку, але не пізніше одного місяця з дня його виявлення, не рахуючи часу звільнення працівника від роботи у зв'язку з тимчасовою непрацездатністю або перебування його у відпустці. Дисциплінарне стягнення не може бути накладене пізніше шести місяців з дня вчинення проступку. Відповідно до ст.149 КЗпП України до застосування дисциплінарного стягнення власник або уповноважений ним орган повинен зажадати від порушника трудової дисципліни письмові пояснення. За кожне порушення трудової дисципліни може бути застосовано лише одне дисциплінарне стягнення. При обранні виду стягнення власник або уповноважений ним орган повинен враховувати ступінь тяжкості вчиненого проступку і заподіяну ним шкоду, обставини, за яких вчинено проступок, і попередню роботу працівника. Стягнення оголошується в наказі (розпорядженні) і повідомляється працівникові під розписку. Відповідно до ст.150 КЗпП України дисциплінарне стягнення може бути оскаржене працівником у порядку, встановленому чинним законодавством (глава XV цього Кодексу). Судом встановлено, що комунальне підприємство «Готель Україна» Запорізької обласної ради входить до складу обєктів спільної власності територіальних громад сіл, селищ, міст Запорізької області, є підпорядкованим, підзвітним та підконтрольним Запорізькій обласній раді. Ці обставини підтверджуються сукупністю наданих суду документів та не оспорюються сторонами. Відповідно до п.20 ч.1 ст.43 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» до повноважень обласних рад відноситься вирішення в установленому законом порядку питань щодо управління об'єктами спільної власності територіальних громад сіл, селищ, міст, районів у містах, що перебувають в управлінні районних і обласних рад; призначення і звільнення їх керівників. Рішенням Запорізької обласної ради №6 від 26.07.2012р. [PERSON] призначено на посаду директора КП «Готель Україна» Запорізької обласної ради (арк..6 т.1). 26.07.2012р. між Запорізькою обласною радою, як Органом управління, та [PERSON], як Керівником КП «Готель Україна» ЗОР, було укладено Контракт строком з 26.07.2012р. по 26.07.2017р., відповідно до якого [PERSON] узяв на себе зобовязання безпосередньо здійснювати керівництво Підприємством, забезпечувати його прибуткову діяльність, ефективне використання і збереження закріпленого майна, а Орган управління зобовязується створити належні умови для організації праці Керівника (арк..9-10 т.1). На підставі зазначеного Контракту між сторонами виникли трудові відносини. 08.01.2014р. між цими ж сторонами було укладено Додаткову угоду до Контракту від 26.07.2012р., пунктом 2.5. якої передбачено, що Керівник зобовязаний забезпечити виконання показників фінансового плану за звітний період, високоефективну, стабільну роботу підприємства, зміцнення його фінансового стану, отримання прибутку підприємства, динамічний соціально-економічний розвиток підприємства (арк..11-14 т.1). Відповідно до п.4.1 Контракту, у випадку невиконання чи неналежного виконання обовязків, передбачених цим контрактом, сторони несуть відповідальність згідно з чинним законодавством України та цим Контрактом. Відповідно до п.4 додатку 3 Переліку питань з управління об'єктами спільної власності територіальних громад сіл, селищ, міст області, які вирішуються головою обласної ради або за його дорученням першим заступником голови обласної ради за погодженням з відповідною профільною постійною комісією обласної ради, затвердженого рішенням Запорізької обласної ради №33 від 24.11.2011р. «Про розмежування основних функцій щодо здійснення повноважень з управління об'єктами спільної власності територіальних громад сіл, селищ, міст Запорізької області» (далі Рішення №33) , притягнення керівників комунальних підприємств, установ, закладів, що є об'єктами спільної власності територіальних громад, сіл, селищ, міст області до дисциплінарної відповідальності (застосування дисциплінарного стягнення у вигляді догани) в установленому законодавством порядку віднесено до повноважень голови обласної ради. Дане питання вирішується за погодженням з постійною комісією з питань управління обєктами спільної власності територіальних громад області (арк..97-112 т.1) Розпорядженням голови Запорізької обласної ради №53-св від 25.03.2015р. директора комунального підприємства «Готель Україна» Запорізької обласної ради [PERSON] притягнуто до дисциплінарної відповідальності у вигляді догани за порушення трудової дисципліни, яке виявилось у невиконанні показників фінансового плану за 2014 рік (арк..7 т.1). Вказане розпорядження погоджено з Постійною комісією з питань управління обєктами спільної власності територіальних громад області, протокол №283 від 25.03.2015р. (арк.144-163 т.2) Підставою для притягнення [PERSON] до дисциплінарної відповідальності стала доповідна записка начальника Управління з питань спільної власності територіальних громад виконавчого апарту ЗОР від 20.03.2015р. про результати фінансово-господарської діяльності комунальних підприємств за 2014рік (арк..57-67 т.1). Згідно з даним документом КП «Готель Україна» ЗОР виконало фінансовий план на 2014 рік в частині отримання доходів на 59,8%, доходи від реалізації товарів, робіт, послуг порівняно з 2013р. знизилось на 31,9%, збитки підприємства становлять 150,5 тис.грн. проти запланового прибутку в сумі 11,4 тис.грн., розмір дебіторської заборгованості становить 32,76 тис.грн., кредиторської 194,6тис.грн. Також судом встановлено, що Порядок складання та затвердження фінансових планів комунальних підприємств, що є об'єктами спільної власності територіальних громад сіл, селищ, міст Запорізької області (далі - Порядок) затверджений рішенням Запорізької обласної ради №34 від 30.05.2013р., яким також зобовязано Управління з питань спільної власності територіальних громад ЗОР забезпечувати контроль за виконанням фінансових планів (арк..93-96 т.1). Згідно з цим Порядком, фінансовий план підприємства складається за формою згідно з додатком 1 до Порядку на кожен наступний рік з поквартальною розбивкою і відображає очікувані фінансові результати в запланованому році. Фінансовий план підприємства також містить довідкову інформацію щодо фактичних показників минулого року та планових показників поточного року. Підприємство складає фінансовий план та готує пояснювальну записку щодо складання фінансового плану підприємства та звіту про його виконання за формою згідно з додатком 2 до Порядку (п.2). Фінансовий план підприємства забезпечує отримання чистого прибутку, розмір якого не може бути меншим, ніж фактично досягнутий показник попереднього року. У разі зменшення чистого прибутку, порівняно з відповідним періодом попереднього року, підприємство обов'язково повинно надати аналітичний висновок з обґрунтуванням причин такого зменшення (п.3). Проект фінансового плану подається для опрацювання до виконавчого апарату ЗОР до 25 жовтня року, що передує плановому, і затверджується уповноваженим органом до 10 грудня року, що передлує плановому (п.4,8). Зміни до затвердженого фінансового плану можуть вноситися не більше двох разів протяго планового року з дозволу уповноваженого органу (п.9). Згідно з п.6 Порядку керівник підприємства несе відповідальність за достовірність та обґрунтованість планування показників фінансового плану. За несвоєчасне подання на розгляд, погодження або затвердження річного фінансового плану та звіту про його виконання посадові особи підприємства несуть дисциплінарну відповідальність в установленому порядку. Звіт про виконання фінансового плану підприємство надає Уповноваженому органу щокварталу в строки, установлені для подання фінансової звітності, разом з пояснювальною запискою щодо результатів діяльності за квартал та із зазначенням за окремими факторами причин значних відхилень фактичних показників від планових. Звіт про виконання фінансового плану підприємства за IV квартал подається разом із звітом про виконання фінансового плану підприємства за рік (п.10). Фінансовий план КП «Готель Україна» ЗОР на 2014рік передбачав отримання доходів в розмірі 3808,80тис.грн. (в 2012р. 4579,8тис.грн., в 2013р. 5026,3тис.грн.), в т.ч. чистий дохід від реалізації продукції (товарів, робіт, послуг) 3794,8тис.грн. Планові витрати в 2014р. становили 3797,4тис.грн. (в 2012р. 4760,3тис.грн., в 2013р. 5016,10тис.грн), в т.ч. загальна їх частина становила собівартість продукції (товарів, робіт, послуг) 2495,8 тис.грн. Планувалось отримання чистого прибутку в розмірі 11,4 тис.грн. (в 2012р. збитки 180,5тис.грн., в 2013р. прибуток 10,2тис.грн.) (арк..68-69 т.1) Відповідно до пояснювальної записки до проекту фінансового плану на 2014р. за підписом директора [PERSON], доходи КП «Готель Україна» складаються з 77,2% доходів від надання готельних послуг та 22,8% - ресторанних послуг. Причиною заниження планового показника доходу в зрівнянні з минулими періодами є технічний стан та оснащення номерного фонду готелю, який не дає можливості повноцінно конкурувати на ринку готельних послуг. При цьому, вказані показники обґрунтовані збільшенням пропозиції по наданню готельних послуг в м.Запоріжжі. Зменшення витрат обґрунтували економією житлово-комунальних витрат. Зазначено, що на загальні витрати та фінансовий результат негативно впливає утримання збиткового обєкту «Заміський будинок», який не використовується в статутній діяльності (арк..72-73 т.1) Згідно із Звітом про виконання фінансового плану КП «Готель «Україна» ЗОР за 2014 рік та пояснювальної записки до нього від 27.02.2015р., доходи підприємства склали 2278,6тис.грн. або 59,8% від запланованих 3808,8тис.грн., в т.ч. чистий дохід від реалізації продукції (товарів, робіт, послуг) 2253,5 або 59,4% від запланованого 3794,8тис.грн., витрати склали 2429,1тис.грн. або 64% від запланованих 3797,4тис.грн., загальний результат - збитки в розмірі 150,5тис.грн. замість запланованого чистого прибутку 11,4тис.грн. (арк..113-117 т.1). Відповідно до листа № 01-13-0307 від 23.03.2015 р., головою Запорізької обласної ради [PERSON] запрошені пояснення у керівників комунальних підприємств, що належать до спільної власності територіальних громад Запорізької області, у т.ч. [PERSON], щодо причин допущених збитків комунальними підприємствами за підсумками фінансово-господарської діяльності за 2014 рік (арк..123 т.1). На виконання зазначеного листа директором КП «Готель «Україна» ЗОР [PERSON] 23.03.2015р. за №61 були надані письмові пояснення щодо збитків за підсумками фінансово-господарської діяльності за 2014 рік, які він обґрунтував зниженням наповненості проживаючих із-за нестабільної ситуації в Україні та утриманням збиткового обєкту «Заміський будинок» на о.Хортиця (доходи -0,0тис.грн., витрати 56,9тис.грн). Також вказано як на причину збитків - здійснення додаткових витрат в сумі 30,5тис.грн., повязаних із зміною назви підприємства, переоформленням сертифікатів відповідності на послуги, підтвердженням відповідності категоризації 3х зіркового готелю, оформленням та судовими витратами по земельним відносинам. З метою стабілізації роботи підприємства в 2015р. заплановано отримання доходу від здачі частини приміщень в оренду (арк..25 т.1). Згідно з ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданих відповідно до цього кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно ч.3 ст. 10, ч.1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Зясувавши повно, всебічно та обєктивно усі обставини справи, оцінивши за своїм внутрішнім переконанням надані сторонами докази з точки зору їх належності, допустимості, достовірності, достатності і взаємозвязку, виходячи з вимог діючого законодавства, суд приходить до висновку про безпідставність притягнення позивача [PERSON] як директора КП «Готель Україна» ЗОР до дисциплінарної відповідальності у вигляді догани. При постановленні рішення суд враховує розяснення, що містяться в п.22 постанови Пленуму ВСУ №9 від 06.11.1992р. «Про парктику розгляду судами трудових спорів», а саме те, що при розгляді справ про притягнення працівників до дисциплінарної відповідальності судам слід зясовувати, в чому саме конкретно проявилось порушення, чи додержані власником або уповноваженим ним органом правила і порядоу застосування дисциплінарних стягнень. Трудова дисципліна - це система правових норм, що регулюють внутрішній трудовий розпорядок, встановлюють трудові обовязки працівників та роботодавця, визначають заохочення за успіхи в роботі й відповідальність за невиконання цих обовязків. Порушення трудової дисципліни це невиконання чи неналежне виконання працівником покладених на нього трудовим договором обовязків без поважних причин. Порушенням трудової дисципліни також вважається недотримання під час виробничого процесу правил поведінки, встановлених чинним законодавством, правилами внутрішнього трулового розпорядку, посадовими інструкціями, наказами і розпоряджаннями роботодавця; відмова працівника без поважної причини укласти договір про повну матеріальну відповідальність, якщо укладання такого договору передбачено чинним законодавством; відмова чи ухилення без поважної причини від проходження медичного огляду, спеціального навчання в робочий час та складання іспиту з техніки безпеки, якщо це обовязкові умови допуску до роботи. Порушення працівником трудової дисципліни, невиконання або неналежне виконання покладених на нього трудових обовязків є підставою для притягнення його до дисциплінарної відповідальності. Закон не вимагає, щоб таке порушення обов'язково призводило до будь-яких шкідливих наслідків. Для притягнення працівника до дисциплінарної відповідальності досить, щоб був зафіксований сам факт порушення. Крім того, цілком необхідною умовою для притягнення працівника до дисциплінарної відповідальності є вина. В трудовому законодавстві не розкривається зміст категорії вини, не визначаються її види. У відповідних випадках орган, який розглядає трудовий спір, може застосовувати за аналогією норми інших галузей вітчизняного права. При цьому, за правилами трудового законодавства працівник вважається невинуватим доти, доки роботодавець не доведе, що він винен у невиконанні чи неналежному виконанні прийнятих на себе обовязків. Презумпція невинуватості викликана тим, що працівник виконує свою роботу за договором з підляганням внутрішньому трудовому розпорядку, а роботодавець зобовязаний забезпечувати йому умови праці, необхідні для виконання, тоді як останній зобовязаний своєчасно і точно їх виконувати. Презумпція невинуватості є заходом захисту трудового правовідношення, прав працівника від субєктивної оцінки його дій, поведінки з боку роботодавця і безпідставного притягнення його до дисциплінарної відповідальності. Вирішуючи дану справу, суд встановив, що позивач був притягнутий відповідачем до дисциплінарної відповідальності за порушення трудової дисципліни, яке, на переконання відповідача, виявилось у невиконанні показників фінансового плану за 2014 рік. При цьому, відповідач вважає, що в даному випадку позивач не виконав п.2.5 Контракту від 26.07.2012р., згідно з яким саме він як Керівник підприємства зобовязаний забезпечити виконання фінансового плану за звітний період. Тобто фактично накладання дисциплінарного стягненна повязується відповідачем з неналежним виконанням позивачем своїх трудових обовязків, визначених Контрактом. В той же час, суд, оцінивши зміст визначених Контрактом обовязків позивача як керівника підприємства, в т.ч. зазначених в п.2.5, вважає, що вони по суті зводяться до необхідності забезпечити високоефективну, стабільну роботу підприємства, зміцнення його фінансового стану, отримання прибутку підприємства, динамічний соціально-економічний розвиток підприємства. Суд вважає, що в даному випадку цей обовязок є загальним, неконкретизованим. Конкретний перелік дій, які повинен вчиняти Керівник підприємства з метою забезпечення загальної роботи підприємства, в т.ч. з метою виконання показників фінансового плану, Контрактом не визначені. Іншими будь-якими розпорядчими документами відповідача такі обовязкові дії також не встановлено. Крім того, суд вважає, що суть дисциплінарного проступку, за який позивача притягнуто до дисциплінарної відповідальності, - невиконання показників фінансового плану в 2014р. не відповідає змісту його обовязку, який визначено п.2.5 Контракту, - забезпечення виконання показників фінансового плану. Контрактом не покладено на Керівника підприємства обовязку безпосередньо виконувати фінансовий план, оскільки таке виконання є обовязком підприємства загалом як субєкта господарської діяльності, а Керівник лише повинен створити відповідні умови для цього. Суд вважає, що в провину позивача як Керівника не може бути покладено само по собі невиконання показників фінансового плану підприємством. Враховуючи те, що підставою для накладання дисциплінарного стягнення є наявність в діях працівника складу дисциплінарного проступку (тобто порушення трудової дисципліни, невиконання чи неналежне виконання трудових обовязків, вина працівника), суд вважає, що відповідач повинен був встановити та довести ці обставини саме на момент прийняття рішення про накладання дисциплінарного стягнення. Так, судом встановлено, що на момент видачі розпорядження №53-св від 25.03.2015р. про притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності відповідач мав в розпорядженні доповідну записку начальника Управління з питань спільної власності територіальних громад виконавчого апарату ЗОР від 20.03.2015р. про результати фінансово-господарської діяльності комунальних підприємств за 2014рік та пояснення директора КП «Готель Україна» ЗОР [PERSON] від 23.03.2015р. Проаналізувавши зміст вказаних документів, суд вважає, що ними встановлено лише факт отримання в 2014р. КП «Готель Україна» ЗОР збитків в сумі 150,5тис.грн., які пояснені [PERSON] зниженням наповненості проживаючих із-за нестабільної ситуації в Україні та утриманням збиткового обєкту «Заміський будинок» на о.Хортиця, а також додатковими витратами, повязаних із зміною назви підприємства, переоформленням сертифікатів відповідності на послуги, підтвердженням відповідності категоризації 3х зіркового готелю, оформленням та судовими витратами по земельним відносинам. Зазначені документи не містять інформації про обсяг та характер конкретних дій [PERSON] як керівника КП «Готель Україна» ЗОР, за якою можливо було б дійти висновку про наявність в його діях (бездіяльності) фактів, що свідчили про неприйняття ним заходів для забезпечення виконання підприємством показників фінансового плану в 2014р. та недосягнення запланованих результатів саме з його вини. При цьому, судом встановлено, що додаткових пояснень від [PERSON] з метою зясування питання які заходи були вжиті безпосередньо ним як Керівником з метою недопущення негативного результату роботи підприємства відповідачем додатково витребувано не було, інших додаткових документів на зясування обставин, за яких було вчинено порушення, не збиралось і не оцінювалось. Разом з тим, суд вважає, що доповідна записка від 20.03.2015р. та пояснення [PERSON] не є достатніми доказами для висновку про наявність в діях останнього складу дисциплінарного проступку. Інших належних та допустимих доказів на підтвердження наявності умисних протиправних дій з боку позивача як керівника підприємства, які призвели до невиконання фінансового плану в 2014р., відповідач суду не надав і таких доказів судом під час судового розгляду не встановлено. Крім того, зі змісту розпорядження про накладання дисциплінарного стягнення на позивача та документів, що були підставою для його винесення, не вбачається, яке конкретне порушення було допущено позивачем, не зазначено, які саме дії були ним вчинені або яка бездіяльність допущена, що призвело до невиконання підприємством показників фінансового плану в 2014р. Оцінюючі причини отримання КП «Готель Україна» в 2014р. збитків, на які посилається позивач, як в своїх письмових поясненнях від 23.03.2015р., так і в судовому засіданні, суд виходить з того, що основним видом діяльності підприємства є надання готельних та ресторанних послуг, саме доходи від цих послуг становлять значну частину доходів підприємства. Реалізація цих послуг і відповідно отримання доходу повязується із наявністю попиту на ці послуги, який перебуває в прямому пропорційному звязку з рівнем доходів населення, станом економічного розвитку країни, внутрішньо- та зовнішньополітичними процесами. Загальновідомо, що наприкінці 2013р. початку 2014р. в Україні відбулись події, що призвели до анексії Криму, проведення антитерористичної операції на Донбасі, зміні політичного та економічного курсу держави тощо. Це, в свою чергу, суттєво ускладнило економічну ситуацію в країні в цілому, призвело до збитковості роботи в 2014р. майже половини вітчизняних підприємств, негативно позначилось на виконанні бюджетних та фінансових показників держави та окремих підприємств. Відповідно до ч.2 ст.61 ЦПК України обставини, визнані судом загальновідомими, не потребують доказування. Оцінивши обставини справи, враховуючи специфіку господарської діяльності підприємства, суд погоджується з доводами позивача, що зменшення доходів підприємства та отримання збитків в 2014р. сталося через складну економічну ситуацію в Україні і зменшення попиту на готельні послуги. Суд вважає, що вказані обставини є обєктивними причинами, що не дозволили підприємству отримати запланований прибуток. Представник відповідача зазначені обставини не спростував. При цьому, суд враховує, що фінансовий план згідно з відповідним Порядком є відображенням очікуваного фінансового результату у звітньому році, остаточний результат господарської діяльності підприємства може бути відмінним від запланованих показників, оскільки на їх досягнення впливають як субєктивні, так і обєктивні фактори. Суд вважає, що при складанні фінансового плану на 2014р. в жовтні 2013р. позивач не міг передбачити виникнення вищезазначених обставин, які обєктивно перешкодили досягненню позитивних фінансових результатів. Суд вважає безпідставними доводи представника відповідача про те, що позивач при складанні фінансового плану на 2014рік міг закласти нижчі показники фінансової діяльності, досягнення яких він міг реально забезпечити, в т.ч. і з урахуванням загальноекономічної ситуації, і не допустити тим самим порушення своїх трудових обовязків. В даному випадку суд враховує, що при складанні фінансового плану позивач обґрунтовано виходив з показників минулих періодів (2012р., 2013р.) і можливість отримати в 2014р. прибуток в розмірі 11,4тис.грн. обґрунтував збільшенням пропозицій по наданню готельних послуг в м.Запоріжжі, оскільки це випливало з результатів роботи підприємства в 2013р., в якому підприємство отримало прибуток в 10,2тис.грн. в зрівнянні з 2012р., коли збитки підприємства становили 180,5 тис.грн. При цьому, планові показники на звітний період по зрівнянню з минулим були занижені, що повязувалось з неналежним технічним станом та оснащенням номерного фонду готелю і неможливістю повноцінно конкурувати на ринку готельних послуг. Суд вважає безпідставними також доводи представника відповідача про те, що позивач не ініціював протягом звітного періоду внесення змін до фінансового плану підприємства, як це передбачено Порядком, в той час, коли саме на нього покладено обовязок забезпечити його виконання. В даному випадку суд виходить з того, що внесення змін до фінансового плану є правом, а не обовязком позивача, і погоджується з доводами позивача, що внесення таких змін, з урахуванням загальнодержавної економічної ситуації в 2014р., носило формальний характер і фактично не вплинуло би на основні фінансові показники роботи підприємства, не забезпечило би отримання прибутку. Суд погоджується з доводами позивача про те, що на фінансовий результат КП «Готель Україна» у 2014 році негативно вплинуло утримання комунального обєкту «Заміський будинок». Так, сторонами не оспорюється і підтверджено належними доказами, що даний обєкт тривалий час перебуває на балансі КП «Готель Україна». Аналіз наданих документів свідчить про те, що доходів від експлуатації цього обєкту протягом 2012-2014 років не було, в той час, коли витрати на нього здійснювались за рахунок КП «Готель Україна» (арк..189-198 т.1). При цьому, суд враховує, що протягом тривалого часу (2012-2014рр.) позивач як керівник КП «Готель України» неодноразово звертався до відповідача з приводу вирішення питання про зняття даного обєкту з балансу його підприємства і передачу на баланс іншого комунального підприємства (арк16,17,122,178-188,190 т.1), однак це питання не знайшло свого логічного та позитивного вирішення Запорізькою обласною радою саме через власне зволікання, а не через протиправні дії (бездіяльність) позивача. Крім того, суд вважає обґрунтованими доводи позивача про те, що в 2014р. підприємство змушено було понести додаткові витрати в сумі 30,5тис.грн., повязані із зміною назви підприємства, переоформленням правоустановчих документів тощо, оскільки відповідне рішення було прийнято Запорізькою обласною радою 26.12.2013р., тобто після затвердження фінансового плану на 2014р. Доводи представника відповідача про те, що позивач він міг передбачити ці витрати, оскільки питання зміни назви підприємства ініціювалось саме ним, суд вважає безпідставними. Вини позивача в здійсненні таких витрат, які в сукупності з іншими показниками фінансової діяльності, потягли збитковість підприємства, судом не встановлено. Також суд вважає необхідним зазначити, що згідно з Контрактом саме Орган управління зобовязаний забезпечити належні умови для виконання працівником своїх трудових обовязків, а згідно з Порядком складання та затвердження фінансів планів забезпечення контролю за виконанням фінансових планів покладається на Управління з питань спільної власності територіальних громад виконавчого апарату ЗОР, у звязку з чим щоквартально підприємство зобовязано подавати звіт про виконання фінансового плану разом з пояснювальною запискою щодо результатів та причин значних відхилень фактичних показників від планових. Судом встановлено і не оспорюється сторонами, що КП «Готель Україна» щоквартально протягом 2014р. подавало звіти про виконання фінансового плану і вже за результатами роботи в 1,2 кварталі 2014р. по підприємству мались збитки, які пояснювались керівництвом значним зниженням попиту на готельні послуги. В травні 2014р. позивач письмово звернувся до обласної ради з повідомленням про різке погіршення фінансового стану підприємства через значне зниження попиту на готельні послуги, зниження ділової активності, повідомивши про неможливість у звязку з цим виконати фінансовий план в 1 та 2 кварталі 2014р. (арк..121 т.1), в липні 2014р. письмово звертався до голови обласної ради щодо сприяння в отриманні підприємством дебиторської заборгованості (арк..201 т.1). Однак, як встановленно судом, ніяких заходів реагування в порядку здійснення функції контролю за виконанням фінансового плану відповідальними особами виконавчого апарату ЗОР не приймалось, причини невиконання фінансового плану протягом року не зясовувались, не аналізувались, питання притягнення керівника до відповідальності не ініціювалось та не вирішувалось. Жодних доказів тому, що Запорізька обласна рада як Орган управління, який зобовязаний забезпечити працівнику належні умови виконання посадових обовязків, якимось чином сприяла позивачу в забезпеченні стабільної роботи підприємства, яке до того ж є комунальним, і досягненні позитивних результатів, суду не надано і ним під час розгяду не встановлено. Отже, суд приходить до висновку, що відповідачем при вирішенні питання накладання на позивача дисциплінарного стягнення не враховані усі істотні обставини, за яких КП «Готель Україна» ЗОР в 2014р. отримав збитки. Суд вважає, що такий результат настав в силу незалежних від позивача обєктивних причин, за відсутності його субєктивної провини у цьому. Також суд вважає, що відповідач при вирішенні питання накладання дисциплінарного стягнення на позивача не врахував попередню його роботу, зокрема, те, що він був призначений на посаду директора КП «Готель Україна» ЗОР 26.07.2012р. і на момент його призначення збитки підприємства становили 444,0тис.грн., а вже в 2 півріччі 2012р. підприємство отримало прибуток 263,5тис.грн., зменшивши збитки за результатами 2012р. до 180,5тис.грн.. В 2013р. підприємство отримало прибуток в розмірі 14,5тис.грн. (арк..120 т.1). За інформацією Націнального бізнес-рейтингу, за результатами роботи 2013-2014р. КП «Готель Україна» ЗОР займає 1 місце у ТОП-3 (золото) в Запорізькій області та 48-е у ТОП-95 (срібло) в Україні за сумою місць 4-х номінацій фінансово-господарської діяльності і має право отримати офіційний статус «Лідер галузі 2015» (арк..20-24 т.1). Досягнення таких результатів, на думку суду, неможливо без здійснення ефективного керівництва підприємством. Крім того, суд враховує, що за результатами роботи підприємства в 2014р., незважаючи на те, що воно в цілому понесло збитки, розмір фактично здійснених витрат на 46% є меншим, ніж було заплановано, що свідчить про намагання керівництва підприємства зекономити кошти і зменшити розмір збитків. Дані обставини, на думку суду, свідчать про те, що позивачем як керівником підприємства приймались заходи для забезпечення ефективної стабільної прибуткової діяльності підприємства, як в минулі роки, так і в 2014р., однак в 2014р. досягти запланованих прибутків не вдалось з незалежних від його волі обєктивних причин-погіршення економічної ситуації загалом в країні, здійснення непередбачуваних витрат. Доводи представника відповідача про те, що ступінь тяжкості проступку, обставини, за яких воно вчинено, попередня робота позивача повинні враховуватись виключно при обранні виду дисциплінарного стягнення, яких ст.149 КЗпП України передбачено лише два догана і звільнення, суд вважає безпідставними. Зазначені обставини, на думку суду, повинні бути враховані не лише при оранні виду дисциплінарного стягнення, але й загалом при вирішення питання притягнення до дисциплінарної відповідальності, оскільки, за змістом норм чинного трудового законодавства, притягувати працівника до дисциплінарної відповідальності є правом, а не обовязком роботодавця. Замість накладення дисциплінарного стягнення роботодавець відповідно до ст.152 КЗпП України може застосувати до порушника трудової дисципліни інші заходи впливу, зокрема, передати питання про порушення трудової дисципліни на розгляд трудового колективу або його органу. Підсумовуючи вищевикладене, суд вважає, що підстав для накладання на позивача дисциплінарного стягнення у вигляді догани фактично не було, розпорядження голови Запорізької обласної ради №53-св від 25.03.2015р. носить формальний характер, в ньому відповідачем не конкретизований склад дисциплінарного проступку, не зазначено в чому саме виразилося порушення позивачем трудових обовязків і в яких конкретних діях чи бездіяльності воно полягало, які факти свідчать про наявність його вини в невиконанні підприємством фінансового плану за 2014р.. Вказані обставини відповідачем під час вирішення питання притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності фактично не встановлені, належними і допустимими доказами не доведені. Суд вважає, що рішення відповідача про накладання на позивача дисциплінарного стягнення у вигляді догани не відповідає фактичним обставинам справи і є необґрунтованим, у звязку з чим його слід визнати незаконним та скасувати. Доводи позивача та його представника про порушення відповідачем процедури притягнення його до дисциплінарної відповідальності, зокрема, недотримання процедури погодження питання накладання дисциплінарного стягнення з профільним постійним комітетом ради відповідно до Рішення №33 та процедури відібрання пояснень, порушення строку ознайомлення позивача з даним розпорядженням, суд вважає такими, що не заслуговують на увагу через їх невідповідність фактичним обставинам справи. Ці доводи не знайшли свого підтвердження під час судового розгляду. Таким чином, позов [PERSON] слід задовольнити повністю. Відповідно до ст.88 ЦПК України, з урахуванням того, що при подачі даного позову позивач на підставі п.1 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» був звільнений від сплати судового збору, розмір якого як за позов немайнового характеру повинен був становити 0,2 розміру мінімальної заробітної плати (в редакції Закону України «Про судовий збір», чинній на час звернення до суду з цим позовом), у звязку з повним задоволенням позову, суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь держави судовий збір в сумі 243,60грн. (1218,00грн х 0,2)

Outcome: approved