Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-11 00:00:00

19 січня 2018 року [PERSON]звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Просила розірвати шлюб зареєстрований між [PERSON]та [PERSON], 26 травня 2001 року, відділом реєстрації актів громадського стану Вільнянського районного управління юстиції Запорізької області, актовий запис № 35 розірвати. В обґрунтування заявлених вимог посилається на те, що 26 травня 2001 року між нею та відповідачем було зареєстровано шлюб, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії 1-ЖС № 057531 та відміткою у її паспорті.З відповідачем мають двох дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. З 26 квітня 2015 року шлюбні відносини між ними припинені, спільне господарство з відповідачем не ведеться, мають окремий бюджет, проживають окремо. Відповідач створив нову родину. Примиритися, поновити шлюбні стосунки та зберегти шлюб неможливо. Донька проживає з відповідачем, син проживає із нею. Спору щодо місця проживання сина та утримання дітей між ними немає. Спір щодо поділу їх спільного майна буде вирішено в судовому порядку в провадженні № 2/204/2035/17 (справа № 204/7185/16ц). Після розірвання шлюбу вона бажає залишити шлюбне прізвище - [PERSON]. Зважаючи на неможливість поновити шлюбні стосунки, вона вимушена звернутися до суду з цим позовом. У судове засідання позивачка не зявилась, надала до суду письмову заяву в якій просила розглянути справу без її участі, позовні вимоги підтримала у повному обсязі та просила їх задовольнити. У судове засідання відповідач не зявився, надав до суду письмову заяву в якій просив розглянути справу без його участі, позовні вимоги визнав у повному обсязі. Згідно з ч. 3 ст. 211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Враховуючи те, що сторони, будучи належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи, до судового засідання не зявились, надали до суду письмові заяви, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється. Вивчивши матеріали справи, суд вважає що позов, у силу ст. ст. 104 - 107 Сімейного Кодексу України, підлягає задоволенню з наступних підстав. Суд встановив такі обставини і визначені відповідно до них правовідносини. [PERSON] та [PERSON] травня 2001 року зареєстрували шлюб, що підтверджується свідоцтвом про одруження серії 1-ЖС № 057531, виданим відділом реєстрації актів громадського стану Вільнянського районного управління юстиції Запорізької області, про що 26 травня 2001 зроблено відповідний актовий запис № 35 (а. с. 10). Від шлюбу [PERSON] та [PERSON]мають двох спільних дітей: [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії І-ЖС № 029011, виданим відділом реєстрації актів громадського стану Вільнянського районного управління юстиції Запорізької області, про що 13 грудня 2001 року зроблено відповідний запис № 132 (а. с. 10) та [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії 1-КИ № 262544, виданим Красногвардійським відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції, про що 09 грудня 2009 року зроблено відповідний запис № 1261 (а. с. 11). Шлюбні відносини між сторонами припинені з 26 квітня 2015 року, що підтверджується заявами сторін (а. с. 23, 24). Підстав для надання строку для примирення судом не встановлено. Положеннями ч. ч. 3, 4 ст. 56 Сімейного кодексу України (далі - СК України) передбачено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв'язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Згідно з ст. 112 СК України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Частина перша ст. 8 Конвенції про захист прав та основоположних свобод передбачає право особи на повагу до свого приватного та сімейного життя. Поняття «приватного та сімейного життя» ЄСПЛ не є чітко визначеним, і охоплює широкий спектр питань, серед яких, зокрема, є права особи на приватний простір, право визначати своє приватне життя (справа «Пек проти Сполученого Королівства» від 28.01.2003 року, заява №44647\\98). Згідно з ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Відповідно до ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Відповідно до ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Згідно з ч. 2 ст. 114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Відповідно до ч. 3 ст. 115 СК України, документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Судом встановлено, що подружнє життя між сторонами не склалося, сімейні відносини не підтримують, спільного господарства не ведуть, спільного бюджету не мають, це свідчить про стійкий розлад подружніх стосунків, внаслідок чого подальше спільне проживання та збереження сімї є неможливим, так як це суперечить інтересам сторін. Фактично взаємини сторін як подружжя відсутні, тому суд вважає за можливе їх шлюб в якому є двоє дітей розірвати. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача судовий збір у сумі 704 грн. 80 коп. На підставі викладеного,

Outcome: approved