Jurisdiction: civil
Date: 2021-06-13 00:00:00

1. Описова частина. Короткий зміст позовних вимог. Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача. 06.05.2021 до Шполянського районного суду Черкаської області надійшов даний позов, в якому позивач просить визнати за ним право власності на квартиру [ADDRESS] , яка становить 29/100 частини житлового будинку [ADDRESS] з відповідною часткою господарських будівель і споруд, що складається з: житлового будинку «А», прибудови «а», прибудови «а1», прибудови «а2», прибудови «а3», сараю «Б», вбиральні «В», 1/2 частини колодязя «К», огорожі №1, огорожі №2. Свій позов позивач мотивує тим, що в серпні 2007 року він разом зі своєю сім`єю переїхав проживати в квартиру [ADDRESS] , до своєї бабусі [PERSON] . Так як бабуся мала похилий вік, вона постійно потребувала сторонньої допомоги, тому позивач разом зі своєю сім`єю проживав з бабусею, щоб доглядати її, допомагати в побуті, по господарству. Бабуся постійно говорила, що після її смерті квартира, в якій проживав позивач залишиться їй. Після двох років спільного проживання, [INFO] бабуся позивача [PERSON] померла. З серпня 2007 року, тобто ще за життя бабусі позивача [PERSON] , відкрито стала користуватися квартирою [ADDRESS] . Надалі позивач вирішив зайнятися питанням успадкування квартири, однак, серед документів померлої, він знайшов правовстановлюючі документи на квартиру, з яких дізнався, що власником даної квартири є [PERSON] . [PERSON] досить тривалий час проживала з [PERSON] . В родинних відносинах вони не перебували, але [PERSON] вважала [PERSON] своєю невісткою. [PERSON] мала сина [PERSON] , який доводився [PERSON] чоловіком, однак в зареєстрованому шлюбі вони ніколи не перебували. Підтвердженням того факту, що [PERSON] був чоловіком [PERSON] є лише запис у військовому квитку [PERSON] , в якому в графі «Сімейний стан» вказано: мати - [PERSON] , дружина - [PERSON] . [PERSON] помер [INFO] . [INFO] померла [PERSON] . Після смерті [PERSON] спадкоємців не залишилося, так як її єдиний син помер раніше [INFO]. Так як спадкоємців після смерті [PERSON] не залишилося, [PERSON] вважала себе власницею квартири, вона підтримувала її в належному стані, здійснювала поточні ремонти, доглядала за присадибною земельною ділянкою. На момент вселення в квартиру позивач не знав і, на його думку, не міг знати про те, що заволодів чужим майном, оскільки вважав, що дана квартира належала бабусі [PERSON] , тому він правомірно став володіти і користуватися даним майном. З серпня 2007 року позивач підтримує квартиру в належному стані, проводжує там ремонтні роботи, постійно доглядає за земельною ділянкою, що знаходиться біля квартири. Оскільки позивач добросовісно, відкрито і безперервно володіє і користується вказаною квартирою протягом більше 13-ти років, вкладає власні кошти для підтримання її в належному стані, у власності іншого житла не має, не є власником даної квартири і іншого способу ніж звернення до суду за захистом своїх майнових прав немає, позивач вважає, що позов необхідно задовольнити. Заяв, клопотань, від учасників справи до суду не надходило. У судове засідання представник позивача з`явився, вказав, що позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Представник відповідача у судове засідання з`явився, позов визнав у повному обсязі. Інші процесуальні дії у справі Ухвалою судді Шполянського районного суду Черкаської області від 07.05.2021 було відкрито провадження по справі та витребувано в Шполянському районному відділі державної реєстрації актів цивільного стану Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) (адреса: вул. Соборна, 16, м. Шпола, Звенигородський район, Черкаська область, 20603) витяг з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію смерті [PERSON] , яка померла [INFO] в м. Шпола, Шполянського району, Черкаської області. Витребувано в Шполянській державній нотаріальній конторі (адреса: вул. Європейська, 1-6, м. Шпола, Звенигородський район, Черкаська область, 20603) наступну інформаціючи заведена спадкова справа після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] в м. Шпола, Шполянського району, Черкаської області, та хто звернувся із заявою про прийняття спадщини чи про відмову від прийняття спадщини після смерті [PERSON] . Ухвалою Шполянського районного суду Черкаської області від 24.05.2021 було витребувано в Шполянській державній нотаріальній конторі (адреса: вул. Європейська, 1-6, м. Шпола, Звенигородський район, Черкаська область, 20603) інформацію чи заведена спадкова справа після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] в м. Шпола, Шполянського району, Черкаської області, та хто звернувся із заявою про прийняття спадщини чи про відмову від прийняття спадщини після смерті [PERSON] (в разі наявності надати копії відповідних заяв). 2. Мотивувальна частина: Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини. Суд, з`ясувавши всі обставини справи та перевіривши їх доказами, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, вважає, що позов підлягає до задоволення на підставі наступного. У суді встановлено, що відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 14.07.1986 [PERSON] народилася [INFO] . Батьками є [PERSON] та [PERSON] (а.с. 16). Згідно зі свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданого 16.10.2004 Відділом реєстрації актів цивільного стану Шполянського районного управління юстиції Черкаської області [PERSON] та [PERSON] одружились 16.10.2004. Актовий запис №94 , Після чого дружині присвоєно прізвище [PERSON] (а.с. 17). Відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 21.03.1965, [PERSON] народилася [INFO] . Матір`ю є [PERSON] (а.с. 18). Згідно з Витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища, № витягу: 00029864846 від 10.03.2021, дошлюбним прізвищем [PERSON] є прізвище « [PERSON] » (а.с. 19-20). Відповідно до свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого 18.08.2009 відділом реєстрації актів цивільного стану Шполянського районного управління юстиції Черкаської області, [PERSON] померла [INFO] у м. Шпола Черкаської області (а.с. 21). Згідно зі свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , виданим повторно 08.12.2020 Шполянським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), [PERSON] помер [INFO] в м. Шпола Черкаської області (а.с. 22). Відповідно до запису у військовому квитку [PERSON] серії [NUMBER] , в графі «Сімейний стан» вказано: мати - [PERSON] , дружина - [PERSON] (а.с. 23). Згідно з записами в будинковій книзі для реєстрації громадян, проживаючих в будинку [ADDRESS] , в даній квартирі зареєстровані: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] з 30.09.2009 (а.с. 24-30). За даними договору купівлі-продажу від 16.06.1992, укладеним між Шполянською міською радою і [PERSON] , посвідченому Шполянським державним нотаріусом Курінним В.В., зареєстрованому в реєстрі за №1470, Шполянська міська рада продала [PERSON] 29/100 частини житлового будинку з відповідною частиною надвірних будівель, що знаходиться в [ADDRESS] , на земельній ділянці розміром 683 кв. м. (копія договору купівлі-продажу додається). 24.12.1992 Шполянським відділком Черкаського ОБТІ за [PERSON] було зареєстровано 29/100 частини будинковолодіння [ADDRESS] , реєстрова книга №32, реєстровий номер 6025, інвентаризаційна справа №6086 (а.с. 31-34). Відповідно до квитанцій №459695 серії ТХ від 15.05.1992 та №456725 серії ТХ від 16.09.1992 [PERSON] сплатила 2075,50 руб та 2076,00 руб за купівлю квартири (а.с. 35). Квартира [ADDRESS] , яка становить 29/100 житлового будинку [ADDRESS] з відповідною часткою господарських будівель і споруд, складалася з: житлового будинку «А», 1/2 частини прибудови «а», 1/2 частини прибудови «а1», 1/4 частини сараю «Б», 1/4 частини вбиральні «В», колодязя «К», огорожі №1 на підставі технічного паспорта на житловий будинок індивідуального житлового фонду, інвентарний номер №6086, реєстровий номер 32-6025, станом на 02.12.1992 (36-42). Згідно з переліком об`єктів топоніміки міста Шполи, назви яких перейменовано розпорядженням голови Черкаської обласної державної адміністрації №245 від 18.05.2016, нове найменування [ADDRESS] (а.с. 43-46). Відповідно до довідки, виданої Шполянським відділком КП ЧООБТІ, станом на 01.01.2013 29/100 житлового будинку в [ADDRESS] зареєстровано у Шполянському виробничому відділку КП «Черкаське обласне обєднане бюро технічної інвентаризації» в кн. 32, реєстровий №6026, реєстраційний номер РПВН 7648118 за [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу, виданого Шполянською державною нотаріальною конторою 16.06.1992, №1470. Станом на 28.09.2004 вищевказаний будинок складається з: житлового будинку «А», прибудови «а», прибудови «а1», прибудови «а2», прибудови «а3», сараю «Б», вбиральні «В», Ѕ частини колодязя «К», огорожі №1, огорожі №2 (а.с. 47). Згідно з висновком ТОВ «Земельне бюро «Хрещатик» про ринкову вартість об`єкта оцінки, а саме: 29/100 житлового будинку (кв. 4), загальною площею 47,3 кв.м., що розташований за адресою: [ADDRESS] ), становить 122980,00 грн (а.с. 48). Відповідно до товарного чека в магазині « [INFO] » було придбано металопластикові вікна у кількості 5 штук (а.с. 50). Згідно з товарним чеком від 20.10.2020 у ФОП [PERSON] було придбано 2 профіля на загальну суму 660,00 грн (а.с. 50). Відповідно до відповіді Управління соціального захисту населення Шполянської РДА від 04.02.2021 №01-20/Д-2 [PERSON] , [INFO] , жителька [ADDRESS] , перебувала з 2016 по 2017 рік включно на обліку як одержувач субсидії для відшкодування витрат на електроенергію (для освітлення) та отримувала субсидію для придбання скрапленого газу, твердого та пічного побутового палива (а.с. 53). Згідно з підтвердженням [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] , справжність підпису яких засвідчено депутатом міської округу №1 Шполянської міської ради ОТГ [PERSON], [PERSON] зареєстрована та проживає за адресою: [ADDRESS] , [PERSON] проживає за адресою: [ADDRESS] , [PERSON] зареєстрована та проживає за адресою: [ADDRESS] . [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] підтвердили, що [PERSON] з 2007 проживає в квартирі [ADDRESS] . [PERSON] вселилася зі своєю сім`єю у вищевказану квартиру тому, що там проживала її бабуся. [PERSON] не знала, що її бабуся [PERSON] не являлася власником даної квартири. [PERSON] постійно говорила, що після смерті її квартира залишиться онуці [PERSON] , так як син власниці квартири [PERSON] помер раніше за матір. А інших спадкоємців у неї нема. [PERSON] проживала із власницею квартири [PERSON] , оскільки була її невісткою, однак в зареєстрованому шлюбі з її сином [PERSON] ніколи не перебувала. [PERSON] добросовісно вселилася у вказану квартиру, доглядала за своєю бабусею [PERSON] , а після її смерті і по цей час продовжує відкрито і безперервно нею користуватися. [PERSON] зробила ремонт у квартирі, доглядає за прилеглою земельною ділянкою, підтримує садибу в належному стані. (а.с. 54-57). Відповідно до Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори), № довідки 64670933, за параметрами пошуку: « [PERSON] » інформація відсутня (а.с. 85). Згідно з повним витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про смерть, № 00030789267, від 18.05.2021 [PERSON] померла [INFO] , що підтверджується актовим записом № 60 складеним Шполянським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) (а.с. 87). Відповідно до Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна, № довідки 257230161, [PERSON] є власником 29/100 будинку за адресою: [ADDRESS] (а.с. 99-100). Згідно з Інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину), № довідки 64942890, за параметрами запиту: « [PERSON] » у Спадковому реєстрі інформація відсутня (а.с. 106). Мотиви, з яких виходить суд, та застосування норм права. Статтею 41 Конституції України визначено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Відповідно до статті 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном (стаття 317 ЦК України). Статтею 328 ЦК України визначено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до ч.5 ст.11 ЦК України у випадках, встановлених актами цивільного законодавства, цивільні права та обов`язки можуть виникати з рішення суду. За змістом ч.ч. 1, 2 ст. 344 ЦК України особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п`яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом. Аналіз указаної норми дає підстави для висновку про те, що за набувальною давністю може бути набуто право власності на нерухоме майно, яке не має власника, або власник якого невідомий, або власник відмовився від права власності на належне йому нерухоме майно. При цьому необхідно виходити з того, що володіння є добросовісним, якщо особа при заволодінні чужим майном не знала і не могла знати про відсутність у неї підстав для набуття права власності. Отже, суду при вирішенні спору належить встановити саме факт добросовісності заявника на момент отримання ним майна, а саме, що у позивача, як володільця майна, не могло бути сумнівів у тому, що на це майно не претендують інші особи і він отримав це майно за таких обставин і з таких підстав, які є достатніми для отримання права власності на нього. Добросовісність передбачає, що володілець майна не знав і не міг знати про те, що він володіє чужим майном, тобто ті обставини, які обумовили його володіння, не давали і не могли давати володільцю сумніву щодо правомірності його володіння майном. Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 14 травня 2019 року у справі № 910/17274/17 (провадження № 12-291гс18)зроблено висновок, що «[…] добросовісність як одна із загальних засад цивільного судочинства означає фактичну чесність суб`єктів у їх поведінці, прагнення сумлінно захистити свої цивільні права та забезпечити виконання цивільних обов`язків. При вирішенні спорів має значення факт добросовісності заявника саме на момент отримання ним майна (заволодіння майном), тобто на той початковий момент, який включається в повний давнісний строк володіння майном, визначений законом. Володілець майна в момент його заволодіння не знає (і не повинен знати) про неправомірність заволодіння майном. Крім того, позивач як володілець майна повинен бути впевнений у тому, що на це майно не претендують інші особи і він отримав це майно за таких обставин і з таких підстав, які є достатніми для отримання права власності на нього. Звідси, йдеться про добросовісне, але неправомірне, в тому числі безтитульне, заволодіння майном особою, яка в подальшому претендуватиме на набуття цього майна у власність за набувальною давністю. Підставою добросовісного заволодіння майном не може бути, зокрема, будь-який договір, що опосередковує передання майна особі у володіння (володіння та користування), проте не у власність. Володіння майном за договором, що опосередковує передання майна особі у володіння (володіння та користування), проте не у власність, виключає можливість набуття майна у власність за набувальною давністю, адже у цьому разі володілець володіє майном не як власник. Якщо володілець знає або повинен знати про неправомірність заволодіння чужим майном (у тому числі і про підстави для визнання договору про його відчуження недійсним), то, незважаючи на будь-який строк безперервного володіння чужим майном, він не може його задавнити, оскільки відсутня безумовна умова набуття права власності - добросовісність заволодіння майном. Відповідна особа має добросовісно заволодіти саме чужим майном, тобто об`єкт давнісного володіння повинен мати власника або бути річчю безхазяйною (яка не має власника або власник якої невідомий). Нерухоме майно може стати предметом набуття за набувальною давністю якщо воно має такий правовий режим, тобто є об`єктом нерухомості, який прийнято в експлуатацію. Відкритість володіння майном означає, що володілець володіє річчю відкрито, без таємниць, не вчиняє дій, спрямованих на приховування від третіх осіб самого факту давнісного володіння. При цьому володілець не зобов`язаний спеціально повідомляти інших осіб про своє володіння. Володілець має поводитися з відповідним майном так само, як поводився б з ним власник. Давнісне володіння є безперервним, якщо воно не втрачалося володільцем протягом усього строку, визначеного законом для набуття права власності на майно за набувальною давністю. При цьому втрата не зі своєї волі майна його володільцем не перериває набувальної давності в разі повернення майна протягом одного року або пред`явлення протягом цього строку позову про його витребування (абзац 2 частини третьої статті 344 Цивільного кодексу України); не переривається набувальна давність, якщо особа, яка заявляє про давність володіння, є правонаступником іншого володільця, адже в такому випадку ця особа може приєднати до часу свого володіння увесь час, протягом якого цим майном володіла особа, чиїм спадкоємцем (правонаступником) вона є (частина друга статті 344 Цивільного кодексу України). Також не перериває набувальної давності здійснення володільцем фактичного розпорядження майном у вигляді передання його в тимчасове користування іншій особі. Давнісне володіння має бути безперервним протягом певного строку, тобто бути тривалим. Тривалість володіння передбачає, що має спливти визначений у Цивільному кодексі України строк, що різниться залежно від речі (нерухомої чи рухомої), яка перебуває у володінні певної особи. Для нерухомого майна такий строк складає десять років. Також для набуття права власності на майно за набувальною давністю закон не повинен обмежувати чи забороняти таке набуття. При цьому право власності за набувальною давністю на нерухоме майно, транспортні засоби, цінні папери набувається виключно за рішенням суду. Отже, набуття відповідною особою права власності за набувальною давністю можливе лише за наявності всіх указаних умов у сукупності». Такого висновку дійшов Верховний Суд в своїй постанові від 29.04.2021 у справі № 466/9865/17. Згідно з ч.ч.5, 6 ст.13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, є обов`язковими для всіх суб`єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права. Висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, враховуються іншими судами при застосуванні таких норм права. Відповідно до ч.4 ст.263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Отже, позивачем доведено той факт, що він користувався житловим будинком добросовісно, відкрито та безперервно понад 10 років. До того ж під час розгляду справи позивач належними доказами довів, що він володіє майном не за волею власника, оскільки той помер задовго до заволодіння квартирою позивачем, і не знав та не міг знати, хто є власником квартири, оскільки протягом двох років проживав зі своєю бабусею, яка постійно потребувала сторонньої допомоги та запевнила позивача, що після її смерті квартира, в якій проживав позивач, залишиться останньому . Перевіривши юридичну та фактичну обґрунтованість доводів сторін, з`ясувавши всі обставини справи та перевіривши їх доказами, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності наданих сторонами, суд доходить висновку, що встановлені у справі обставини підтверджують позицію позивача, покладену в основу позовних вимог, а відтак, позовні відмовити підлягають задоволенню. Заходи забезпечення позову не застосовувались. Відповідно до ч. 1, п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача. Позивач просить суд залишити судові витрати у справі на його рахунку.

Outcome: approved