Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-27 00:00:00

1.Стислий виклад позиції позивача, відповідача. [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] та просить суд визнати останню такою, що втратила право користування житловим приміщенням житловим будинком, що розташований за адресою: [ADDRESS] . Обґрунтовуючи позовні вимоги покликається на те, що позивач є одноосібним власником житлового будинку, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . В даному житловому будинку зареєстрована [PERSON] , проте з 2012 року не проживає. Відповідач жодних дій по утриманню будинку не здійснює, не приймає участі у витратах по утриманню житлового будинку, не сплачує комунальні платежі. З 2012 року на неодноразові звернення з проханням добровільно виписатись не реагує. Факт реєстрації відповідачки у його будинку, де ще зареєстровані члени його сімї обмежує право на вільне володіння, користування та розпорядження майном, у зв`язку з чим змушений звернутись до суду з вказаним позовом. В судове засідання представнцею позивача адвокаткою Шевчук-Філімон Н.М. скеровано заяву, в якій позов підтримує, проти заочного розгляду справи не заперечує, а тому суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності позивача та його представниці. Відповідачка [PERSON] , в судові засідання призначені 04 березня 2021 року, 27 квітня 2021 року та 28 травня 2021 року не з`явилася. В силу пункту 4 частини 8 статті 128 ЦПК України, така належно повідомлена про час та місце справи. Відзиву на позов не подала, а тому оскільки в матеріалах справи достатньо доказів для розгляду справи без її участі, представниця позивача не заперечує проти заочного розгляду справи, суд у вважає за можливе провести заочний розгляд справи на підставі наявних доказів. Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог Служба у справах дітей Бурштинської міської ради Івано-Франківської області представника не скерувала, про час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином. Неявка представника не перешкоджає подальшому руху справи. 2.Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини. Позивач є одноосібним власником житлового будинку за адресою: [ADDRESS] , на підставі договору купівлі-продажу серії ВАА 588601, посвідченого 30 липня 2002 року приватним нотаріусом Галицького районного нотаріального округу Дирдою Н.А. за реєстровим №1459(а.с.9). Згідно довідки Коростовичівської сільської ради від 29 травня 2018 року №83 [PERSON] є власником житловому будинку за адресою: [ADDRESS] (а.с.15). У вказаній квартирі окрім позивача, зареєстрована відповідачка [PERSON] , що стверджується наявними матеріалах справи довідками №84 від. 29 травня 2018 року та №144 від 29 квітня 2021 року (а.с. 16, 189). Згідно акту обстеження житлово-побутових умов проживання [PERSON] , за адресою: [ADDRESS] від 29 травня 2018 року встановлено, що [PERSON] зареєстрована за вищезазначеною адресою, проте не проживає (а.с.13). Відповідач не приймає участі у витратах по утриманню житлового будинку, не сплачує комунальні та інші платежі. 3.Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування Відповідно до частини 1 статті 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Відповідно до частини 4, 5 статті 268 ЦПК України у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи суд підписує рішення без його проголошення. Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення. Відповідно до частини 1 статті 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Відповідно до частини 2\~статті 247 ЦПК України\~у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідно до статтей 41,47 Конституції України, статті 391 Цивільного кодексу України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Кожен має право на житло. Ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше як на підставі закону за рішенням суду. Згідно\~статті 9 Житлового кодексу України, ніхто не може бути виселений із займаного житлового приміщення або обмежений у праві користування жилим приміщенням інакше як за підстав і в порядку, передбаченому законом. Відповідно до статті 72 ЖК України передбачено, що визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Стаття 319 Цивільного кодексу України\~передбачає, що власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Відповідно вселення членів сім`ї у житлове приміщення, яке належить громадянину на праві власності є результатом реалізації права власника й у них виникає право на користування чужим майном, тобто сервітутне право. Згідно частини 2 статті 405 Цивільного кодексу України, передбачені, спеціальні підстави для визнання особи такою, що втратила право на користування житлом власника: у разі відсутності без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Отже збереження або втрата права користування житлом за відсутнім мешканцем, у будь-якому випадку, прямо залежить від причин відсутності, тобто волі, намірів та свідомих дій цієї особи щодо реалізації свого права на проживання у спірному приміщенні. Таким чином суд вважає, що відповідачка добровільно покинула житловий будинок, у якому зареєстрована, а оскільки вона не проживає без поважних причин більше одного року у вказаному будинку, то в силу цього втратила право на користування житлом, у зв`язку з чим позов в цій частині підлягає задоволенню. Що стосується позовної вимоги: - зняти [PERSON] , [INFO] з реєстраційного обліку за адресою: [ADDRESS] , суд зазначає наступне. Відповідно до частини 1 статті 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі, зокрема, судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою. Відповідно до частини 1 статті 11 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», реєстрація місця проживання та місця перебування осіб здійснюється органом реєстрації. Такими є виконавчий орган сільської, селищної або міської ради, сільський голова (у разі якщо відповідно до закону виконавчий орган сільської ради не утворено). З огляду на викладене, суд вважає, що виселення відповідачки з житлового приміщення є достатньою та самостійною підставою для зняття відповідної особи з реєстрації місця проживання.

Outcome: partial