Jurisdiction: civil
Date: 2018-07-17 00:00:00

21 березня 2018 року позивачка звернулася до суду з позовною заявою, в якій просила шлюб з відповідачем, зареєстрований 25 листопада 2015 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Павлограду Павлоградського міськрайонного управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис № 575 розірвати. В обґрунтування позову вона зазначила, що 25 листопада 2015 року між нею та відповідачем було укладено шлюб. Від шлюбу у них 17 січня 2016 року народилася донька [PERSON]. Спільне життя з відповідачем не склалося. Фактичні шлюбні відносини припинені з січня 2018 року. Причиною розпаду сім'ї, є несумісність характерів та різні погляди на сімейне життя. Позивачка вважає, що сім'я розпалася остаточно і відновлена бути не може. Також вона бажає відновити своє дошлюбне прізвище Панченко. Ухвалою суду від 02 травня 2018 року по справі відкрито провадження та призначено підготовче судове засідання. Позивачка [PERSON] в підготовче судове засідання не зявилася, але від неї надійшла заява, в якій вона просить розглянути справу за її відсутності, позовні вимоги підтримала в повному обсязі. Розірвати шлюб та змінити прізвище на дошлюбне Панченко. Відповідач [PERSON] в підготовче судове засідання не зявився, однак від нього надійшла заява, в якій він просить розглянути справу за його відсутності, позовні вимоги визнав, та не заперечував проти розірвання шлюбу. Відповідно до ч.3, ч.4 ст.200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі визнання позову проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу. Частиною 4 статті 206\~ЦПК України встановлено, що у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Враховуючи, що визнання позову відповідачем не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд вважає доцільним ухвалити рішення в підготовчому судовому засіданні. Вивчивши та дослідивши письмові матеріали справи у їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що сторони 25 листопада 2015 року уклали шлюб (арк.с.3). Від шлюбу у них 17 січня 2016 року народилася донька [PERSON], яка проживає разом з позивачкою. Сторони шлюбно-сімейні відносини не підтримують та загальне господарство не ведуть з січня 2018 року, шлюб носить формальний характер і збереження його суперечило б інтересам сторін. Відповідно до ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно ст.113 СК України, особа, яка змінила прізвище у звязку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Відповідно до положень ст.51 Конституції України, ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Крім того, відповідно до вимог ст.141 ЦПК України з відповідача на користь позивачки повинно бути стягнено судовий збір у розмірі 704 грн. 80 коп., який було сплачено позивачкою при подачі позовної заяви і який підтверджується квитанцією (арк.с.1). На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved