Jurisdiction: civil
Date: 2020-05-03 00:00:00

19 лютого 2020 року позивач звернулася до суду із позовом до відповідача про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей. В обґрунтування вимог посилалась на те, що з 14.02.2012 по 28.03.2016 перебувала у зареєстрованому шлюбі із відповідачем. У шлюбі мають двох неповнолітніх дітей: сина [PERSON] , 2008 року народження, та сина [PERSON] , 2012 року народження. Діти проживають спільно із позивачем та знаходяться на її утриманні. Відповідач матеріальної допомоги на утримання дітей у добровільному порядку не надає, що ставить позивача в скрутне матеріальне становище. Просила стягнути з відповідача на свою користь на утримання неповнолітніх синів аліменти у розмірі 2500,00 гривень щомісячно і до досягнення ними повноліття. Відповідно до ухвали суду від 13 березня 2020 року справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження із викликом сторін у судове засідання. Позивач [PERSON] у судове засідання не прибула, надавши заяву про розгляд справи у її відсутність, якою позовні вимоги підтримала, а також зазначила про згоду на вирішення справи у заочному порядку. Відповідач [PERSON] , будучи у встановленому порядку повідомленим про час і місце розгляду справи, у удове засідання повторно не прибув з невідомих причин, відзиву на пред`явлений позов, а також будь-яких яких інших заяв чи клопотань не надав. Враховуючи положення ст. 280 ЦПК України, зважаючи на наявність письмової згоди позивача, суд вважає можливим ухвалити рішення у справі на підставі наявних доказів у заочному порядку. Дослідивши матеріали справи, суд вважає позов обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав. Матеріалами справи встановлено, що з 14 лютого 2012 року сторони перебували у зареєстрованому шлюбі та рішенням Жовтневого районного суду міста Маріуполя Донецької області від 15 березня 2016 року шлюб між ними розірвано. Як вбачається зі свідоцтва про народження [NUMBER] , виданого Іллічівським відділом ДРАЦС Маріупольського МУЮ у Донецькій області від 12.04.2008, [PERSON] народився [INFO] , про що вчинено актовий запис № 259. Батьками зазначені: батьком - [PERSON] , матір`ю - [PERSON] . Як вбачається зі свідоцтва про народження [NUMBER] , виданого Жовтневим відділом ДРАЦС Маріупольського МУЮ у Донецькій області від 04.09.2012, [PERSON] народився [INFO] , про що вчинено актовий запис № 1102. Батьками зазначені: батьком - [PERSON] , матір`ю - [PERSON] . Згідно із довідкою про реєстрацію місця проживання від 03.02.2020 неповнолітні [PERSON] та [PERSON] зареєстровані та проживають спільно із позивачем [PERSON] за адресою: [ADDRESS] . Згідно зі ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття. При ухиленні від цього обов`язку, відповідно до ч. 3 ст. 181 Сімейного Кодексу України, кошти на утримання дитини присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Дослідивши обставини, передбачені ст. 182 СК України, та перевіривши їх наданими сторонами доказами, враховуючи, насамперед, інтереси неповнолітніх дітей, суд вважає за можливе стягнути з відповідача на їх утримання на користь позивача аліменти у розмірі 2500,00 гривень щомісячно і до досягнення ними повноліття, тим самим задовольнивши пред`явлений позов по суті. Відповідач, не прибувши в судове засідання та не надавши відзиву на пред`явлений позов, не побажав реалізувати своє процесуальне право на спростування його доводів і доказування належного утримання неповнолітніх дітей, і тим самим не оспорює наявності підстав для стягнення з нього аліментів у наведеному розмірі. У відповідності до положень ст.ст. 133, 141, 142 ЦПК України, враховуючи, що позивача звільнено від сплати судового збору за даною категорією справ, з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 840,80 гривень. На підставі ст.ст. 180-184 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved