Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-16 00:00:00

20 серпня 2014 року позивач звернувся до Іллічівського районного суду м. Маріуполя з позовом до ЖСК « Ракета », Маріупольської міської Ради про визнання права власності в порядку спадкування, де зазначив, що після смерті його батька - [PERSON] відкрилась спадщина на квартиру [ADDRESS]. Його батько був членом житлово - будівельного кооперативу « Ракета ». На підставі рішення виконкому Жданівської міської ради № 75190 від 12.11.1965 року та ордеру № 7519 , йому була надана квартира [ADDRESS], яка складалась з двох житлових кімнат, площею 27, 9 кв.м. Відповідно до копії технічного паспорту на вищевказану квартиру, квартира має загальну площу 43, 2 кв.м., житлову площу - 28, 7 кв.м., що складається з 2 - х кімнат, площею 11. 3 кв.м. та 17, 4 кв.м., кухні - 5, 8 кв.м., уборної ( сумісної ) - 2, 6 кв.м., коридору - 5, 0 кв.м., вбудованої шафи 0, 3 кв.м., балкону - 0, 8 кв.м. Вартість квартири складає 41 731 грн. Як вбачається із довідки № 20/14 від 31.07.2014 року, виданої головою житлово - будівельного кооперативу « Ракета » [PERSON] [PERSON] повністю сплатив пайові внески за вказану квартиру. Однак право власності на вищевказану квартиру у встановленому законом порядку не оформлено та не зареєстровано, що підтверджується довідкою ДКП « Маріупольське БТІ » від 03.07.2014 року № 1687 та листом Реєстраційної служби Маріупольського МУЮ від 17.07.2014 року № 2622/4.6-15. Його батько [PERSON] помер [INFO], що підтверджується свідоцтвом про смерть, виданим 01.07.1997 року № 199255. [PERSON], є сином [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження, виданий 13.10.1966 року № 048177, та є єдиним спадкоємцем. На день смерті його батька ( [INFO] ) він проживав та був зареєстрований у вказаній квартирі, що підтверджується випискою з домової книги та паспортних відомостей, та фактично вступив в управління спадковим майном та прийняв спадщину після смерті [PERSON]. Заяву про відмову від спадщини він не подавав. У встановленому законом порядку він звернувся до державної нотаріальної контори для прийняття спадщини. Інших спадкоємців, окрім нього, за законом немає. Між тим, 05.08.2014 року постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії нотаріусом було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину в зв'язку з тим, що відсутні правовстановлюючі документи щодо належності спадкового майна спадкодавцеві. Просив визнати за ним право власності на квартиру [ADDRESS] у порядку спадкування за законом після смерті його батька - [PERSON], загальною площею 43, 2 кв.м., житловою площею - 28, 7 кв.м., що складається з 2 - х кімнат, площею 11. 3 кв.м. та 17, 4 кв.м., кухні - 5, 8 кв.м., уборної ( сумісної ) - 2, 6 кв.м., коридору - 5, 0 кв.м., вбудованої шафи 0, 3 кв.м., балкону - 0, 8 кв.м. До судового засідання позивач не з'явився, надав до суду заяву, якою підтримав позовні вимоги та просив їх задовольнити. Представник відповідача - ЖСК « Ракета » до судового засідання не з'явилася, надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала в повному обсязі. Представник відповідача - Маріупольської міської ради Наливай О.С., що діяла на підставі довіреності, до судового засідання не з'явилася, надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, заперечувала проти задоволення позову. Суд, вислухавши сторони, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що за ордером № 7519 від 12.11.1965 р. [PERSON] - батьку позивача, була надана 2-во кімнатна квартира за адресою :[ADDRESS] за списком кооперативу «Ракета». Протягом 14 років та станом на 1979 рік [PERSON] був сплачений повний пайовий внесок за квартиру. [INFO] [PERSON] помер та після його смерті відкрилась спадщина на спірну квартиру. На час смерті позивач [PERSON] проживав разом зі спадкодавцем та фактично прийняв спадщину. 1 серпня 2014 року [PERSON] звернувся до державної нотаріальної контори з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину. 05.08.2014 року постановою державного нотаріуса Третьої Маріупольської державної нотаріальної контори [PERSON] було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину в зв'язку з тим, що спадкоємцем не представлено правовстановлюючих документів на квартиру, у зв'язку з чим позивач просив визнати за ним право власності на квартиру [ADDRESS] в порядку спадкування. ( а.с.10) Вирішуючи питання щодо обґрунтованості заявлених позовних вимог, суд приходить до наступного. Як вбачається з матеріалів справи, спадкодавець [PERSON] помер [INFO]. (а.с. 17). Таким чином, дані правовідносини виникли до набрання чинності Цивільним кодексом в редакції від 01 січня 2004 року, тому суд вирішує питання про права та обов'язки осіб, які беруть участь у справі відповідно до Цивільного кодексу Української РСР в редакції 1963 року. Виходячи з аналізу розділу VII Цивільного кодексу Української РСР, спадкування це перехід прав, які існували у спадкодавця на момент його смерті та не припинилися у зв'язку з його смертю до осіб, які були живими на момент смерті спадкодавця. Умовою для переходу в порядку спадкування права власності на об'єкти нерухомості, в тому числі, на житловий будинок, інші споруди, земельну ділянку є набуття спадкодавцем зазначеного права у встановленому законодавством України порядку. Відповідно до п 4 ст. 3 Закону України від 01 липня 2004 року № 1952-1У «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» права на нерухоме майно, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за таких умов: якщо реєстрація прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав діяло законодавство, що не передбачало обов'язкової реєстрації таких прав. Згідно ст.. 15 Закону України «Про власність» від 7.02.1991 р.( що був чинний на час виникнення спірних правовідносин), члени житлового, житлово-будівельного, дачного, гаражного чи іншого кооперативу або товариства, який повністю вніс свій пайовий внесок за квартиру, дачу, гараж, іншу будівлю або приміщення, надані йому у користування, набуває право власності на це майно. Таким чином, спадкодавець [PERSON] станом на 1979 рік набув право власності на квартиру [ADDRESS].( а.с.38). Згідно технічного паспорту, виданого міським комунальним підприємством « Маріупольське бюро технічної інвентаризації » 26.06.2014 року вартість квартири [ADDRESS] визначена у розмірі 41 731 грн. (а.с. 11 - 13). Відповідно до ст.. 529 ЦК УРСР( в редакції 1963р), що діяла на час виникнення спірних правовідносин, позивач, як син померлого - є спадкоємцем першої черги.( а.с.9). За вимогами ст.. 549 ЦК УРСР ( в редакції 1963р), що діяла на час виникнення спірних правовідносин, , визнається,що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном. Як вбачається з наданих суду документів, позивач з 19.09.1966 р. по 31.01.2003 року ,тобто на час смерті [PERSON], проживав разом зі спадкодавцем у квартирі [ADDRESS], після його смерті був прийнятий у члени кооперативу «Ракета», про що свідчить виписка з протоколу зібрання ЖБК «Ракета» № 18/3 від 18 березня 1997 року, тобто фактично вступив в управління або володіння спадковим майном. ( а.с.18-23, 32, 37) 1 серпня 2014 року [PERSON] звернувся до державної нотаріальної контори з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину. 05.08.2014 року постановою державного нотаріуса Третьої Маріупольської державної нотаріальної контори [PERSON] було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину в зв'язку з тим, що спадкоємцем не представлено правовстановлюючих документів на квартиру та позивач звернувся до суду про захист своїх прав. ( а.с.29,49). Аналізуючи надані суду докази, суд приходить до висновку про те,що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню та за ним слід визнати право власності в порядку спадкування на квартиру [ADDRESS], також судом встановлено, що права інших осіб при цьому не порушуються.

Outcome: approved