Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-19 00:00:00

20 січня 2020 року заявниця [PERSON] звернулась до суду із заявою, в якій просить встановити факт смерті її матері [PERSON] , [INFO] , місце смерті - місто Севастополь Автономної республіки Крим, яка настала [INFO] . Заяву мотивує тим, що вона є донькою [PERSON] , [INFO] , яка була громадянкою України, та під час поїздки до своєї доньки в АРК померла. З метою реєстрації смерті, а в подальшому і настання правових наслідків, пов`язаних зі смертю особи, вона звернулась з заявою до Сумського міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану, однак, у державній реєстрації смерті на території України було відмовлено з посиланням на пред`явлення документів, виданих на території, де орган державної реєстрації України тимчасово не здійснює свої повноваження, тому для подальшої реєстрації смерті матері їй потрібно встановити факт смерті на тимчасово окупованій території. У судове засідання заявниця [PERSON] подала заяву, в якій просить розглядати дану справу без її участі та підтримала викладене у заяві. Заінтересована особа - Сумський міський відділ державної реєстрації актів цивільного стану Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) повідомлена про розгляд справи електронною поштою. В зв`язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, надані заявником документи, суд приходить до висновку, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що заявниця [PERSON] народилась [INFO] , батьками записано [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серія [NUMBER] (а.с.9). 11 березня 1989 року заявниця [PERSON] уклала шлюб з [PERSON] та змінила прізвище на [PERSON] (а.с.10). Мати заявниці [PERSON] проживала в [ADDRESS] (а.с.11-13). [PERSON] , [INFO] , померла [INFO] , місце смерті м. Севастополь, що підтверджується лікарським свідоцтвом про смерть № С-00008 від 03 січня 2020 року (а.с.15). Причина смерті: «гострий перитоніт, злоякісне новоутворення нирки», що підтверджується лікарським свідоцтвом про смерть від 03.01.2020 р.(а.с.15). Відповідно до довідки від 06.01.2020 року тіло померлої [PERSON] передано для кремації 06 січня 2020 року (а.с.16-17). 18.01.2020 року [PERSON] у проведенні державної реєстрації смерті [PERSON] відмовлено (а.с.18). Встановлення факту смерті необхідно заявнику для державної реєстрації смерті її матері. Відповідно до вимог ч. 1, 2 ст. 317 ЦПК України, заява про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана родичами померлого або їхніми представниками до суду за межами такої території України. Справи про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, розглядаються невідкладно з моменту надходження відповідної заяви до суду. Відповідно до вимог ч.1 ст. 317 ЦПК України заява про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана родичами померлого або іншими представниками до суду за межами такої території України. Тобто, в порядку ст. 317 ЦПК України мають розглядатися заяви про встановлення факту смерті на території Автономної Республіки Крим, на території населених пунктів Донецької та Луганської області, визначених у розпорядженні Кабінету Міністрів України № 1085 від 07 листопада 2014 року. Відповідно до вказаного розпорядження, місто Севастополь є населеним пунктом, що розташований на тимчасово окупованій території України. Даючи оцінку допустимості наданих суду доказів, а саме документів, що видані органами та установами на тимчасово окупованій території України, суд керується положенням ч. 2 ст. 19 Конституції України, якою передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Відповідно до ст. 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правових режимів на тимчасово окупованих територіях України», будь-який акт, виданий органами, передбаченими частиною 2 вказаної статті, є недійсним та не створює правових наслідків. Разом із тим, під час вирішення питання щодо оцінки доказів у даній справі - встановлення факту смерті на окупованій території України, суд бере до уваги практику Європейського суду України з прав людини, яка відповідно до українського законодавства має застосовуватися судами при розгляді справ як джерело права (справи проти Туреччини, Молдови та Росії). Тобто, документи видані органами чи установами (зокрема, лікарняними закладами), що знаходяться на тимчасово окупованій території України, як виняток, можуть братися до уваги судом та оцінюватись разом з іншими доказами в їх сукупності та взаємозв`язку під час розгляду справ у порядку ст. 317 ЦПК України. Аналогічна позиція викладена в інформаційному листі Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 15 квітня 2016 року №9-1130/0/4-16. Враховуючи все вищевикладене, оцінивши докази по справі у їх сукупності, суд вважає необхідним встановити факт смерті громадянки України - [PERSON] , [INFO] , місце народження: с. Горки Путивльського району Сумської області, місце смерті - місто Севастополь, дата смерті - [INFO] , вік померлої - 78 років.

Outcome: approved