overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-30 00:00:00

21 липня 2015 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, мотивуючи свої вимоги тим, що з відповідачем зареєстрували шлюб 02.09.2000 року, про що було зроблено актовий запис № 1090. Від шлюбу сторони мають спільну неповнолітню дитину - доньку [PERSON], [INFO]. Вказує, що спільне життя з відповідачем не склалося. Шлюбні відносини припинили своє існування, спільне господарство не ведеться. За таких обставин вважає збереження шлюбу неможливим. Звертаючись до суду позивач просить розірвати шлюб, укладений між нею та [PERSON] 02 вересня 2000 року. Позивач в судове засідання не з'явилась, через канцелярію суду надала заяву про розгляд справи за її відсутності. Додатково зазначила, що позов підтримує в повному обсязі, просить його задовольнити. Відповідач в судове засідання не з'явився, через канцелярію суду надав заяву про розгляд справи за його відсутності. Додатково зазначив, що проти розлучення не заперечує. Оскільки всі особи, що беруть участь у справі в судове засідання не з'явились, відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, який зареєстрований 02 вересня 2000 року, про що було зроблено актовий запис № 1090 (а.с. 4). Від шлюбу сторони мають спільну неповнолітню дитину - доньку [PERSON], [INFO] (а.с. 5). Суд, приймаючи до уваги обставини справи, письмові пояснення сторін, які визнаються судом достовірними, дійшов висновку, що шлюб на підставі ст. 112 Сімейного кодексу України належить розірвати, оскільки перебування сторін у шлюбі носить формальний характер, примирення між подружжям неможливо і збереження шлюбу буде суперечити їх інтересам та інтересам дитини, що підтверджено дослідженими судом доказами. Позивачем понесені і документально підтвердженні судові витрати в сумі 243,60 грн. судового збору, які згідно ст. 88 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-11 00:00:00

21 липня 2015 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів у розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку щомісячно на утримання неповнолітньої дитини: [PERSON], [INFO], посилаючись на те, що він є опікуном дитини. Відповідачка є інвалідом дитинства та згідно з висновком лікарсько-консультативної комісії комунального лікувально-профілактичного закладу «Міський психіатричний диспансер м.Костянтинівки» від 21.04.2015 р. № 282 не може виконувати батьківські обовязки за станом здоровя. Дитині надано статус позбавленої батьківського піклування. Добровільно відповідачка аліменти на утримання дитини не сплачує. Позивач [PERSON] в судове засідання зявився, підтримав позовні вимоги в повному обсязі.. Відповідач [PERSON] в судове засідання зявилася, надав підтримала позовні вимоги в повному обсязі, не заперечувала про стягнення з неї аліментів на утримання дитини [PERSON], 2007 року народженя. Вивчивши заяви, дослідивши матеріали справи, судом встановлені наступні факти і відповідні їм правовідносини. Згідно свідоцтва про народження малолітня [PERSON], 13 листопада 2007 року, виданого відділом реєстрації актів цивільного стану по м.Костянтинівці Донецької області серія 1-НО № 169287 від 23 листопада 2007 року, в графі мати вказана [PERSON] (а.с.2). Згідно рішення виконавчого комітету Костянтинівської міської ради в Донецькій області № 158 від 20.05.2015 року малолітній [PERSON], [INFO], присвоєно статус дитини позбавленої батьківського піклування, у звязку з тим, що мати [PERSON], [INFO], згідно з висновком лікарсько-консультативної комісії комунального лікувально-профілактичного закладу «Міський психіатричний диспансер м.Костянтинівки» від 21.04.2015 р. № 282 не може виконувати батьківські обовязки за станом здоровя (а.с.9). Згідно з рішення виконавчого комітету Костянтинівської міської ради в Донецькій області № 214 від 15.07.2015 року опікуном над малолітньою [PERSON], [INFO] призначено [PERSON], [INFO] (а.с.10). Згідно копії посвідчення № 109006 відповідач [PERSON], [INFO] є інвалідом дитинства безстроково (а.с.7). Відомостей про наявність у відповідача інших утриманців і обставин, що перешкоджають задоволенню позову, суд не має. У відповідності зі ст.180 Сімейного Кодексу України батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-06 00:00:00

21 липня 2015 року [PERSON] звернулася в суд із заявою про встановлення факту перебування на утримані сина [PERSON], який помер 31 травня 2015 року. Вимоги обґрунтовує тим, що вона проживала разом зі своїм сином [PERSON] та його сім?єю до дня його смерті, вели спільне господарство. Вказує, що вона [INFO]. На день смерті її син отримував пенсію в розмірі 9490 грн., вона отримувала пенсію в розмірі 2588,29 грн.. Постійним і основним джерелом засобів для її існування була допомога син. Заявник має бажання на даний час перейти на пенсію у звязку з втратою годувальника. Для її призначення необхідно подати в управління Пенсійного фонду України довідку з місця проживання про перебування на утриманні сина. Оскільки у довідці житлово-комунального підприємства №1 ЖКО Нововолинської міської ради не вказано, що вона перебувала на утримані сина, а лише зазначено, що остання проживала разом із ним, вели спільне господарство, тому виникла необхідність встановити факт перебування заявника [PERSON] на утриманні сина [PERSON], який необхідний заявнику для призначення пенсії в звязку із втратою годувальника. В судовому засіданні представник заявника [PERSON], заявлені вимоги підтримала, просить встановити, що [PERSON], [INFO], перебувала на утриманні свого сина [PERSON], який помер 31 травня 2015 року. Представник заінтересованої особи в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Заслухавши пояснення представника заявника [PERSON], показання свідка [PERSON], дослідивши письмові матеріали справи в їх сукупності, суд встановив, що [PERSON], [INFO], перебувала на утриманні свого сина [PERSON], який помер 31 травня 2015 року. Беручи до уваги зібрані у справі докази та їх належну оцінку, суд дійшов висновку про відсутність спору про право матеріальне і встановлює факт перебуванні на утриманні , а саме що [PERSON], [INFO], перебувала на утриманні свого сина [PERSON], який помер 31 травня 2015 року, який необхідний заявниці для призначення пенсії в звязку із втратою годувальника, що передбачено п.1 ч.1 ст. 256 ЦПК України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-08 00:00:00

21 липня 2015 року [PERSON] звернулася до Великобагачанського районного суду із позовом до [PERSON] про стягнення суми боргу. В судовому засіданні позивачка [PERSON] позов підтримала. Пояснила, що 27.09.2014 року вона дала в борг відповідачці [PERSON] 17900,00 грн. Дану суму відповідачка повинна була їй повернути до 27 жовтня 2014 року, але цього не зробила, що спонукало її звернутися з даним позовом до суду. Просить суд стягнути з відповідачки [PERSON] на її користь 17900,00 грн. боргу та понесені нею при зверненні з позовом до суду судові витрати. Відповідачка [PERSON] будучи належним чином повідомленою про час та місце розгляду справи (а.с. 19, 23) до суду в судове засідання не з'явилася, заяв, клопотань про відкладення розгляду справи не подала. Протокольною ухвалою суду від 09 вересня 2015 року відповідно до положень ст. ст. 77, 225 ч. 1 ЦПК України ухвалено справу розглянути у відсутність відповідача, в порядку її заочного вирішення. Суд заслухавши пояснення позивача, дослідивши та проаналізувавши письмові докази по справі приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з таких підстав. Встановлено, що позивачка [PERSON] передала в борг [PERSON] 17900,00 грн., [PERSON] зобов'язувалася повернути борг до 27 жовтня 2014 року, але своїх зобов'язань не виконала, що підтверджується відповідною розпискою (а.с. 24). Відповідно до ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Згідно ч.2 ст. 1047 ЦК України на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Договір позики як загальна договірна конструкція є підставою для виникнення правовідносин, учасниками яких є будь-які фізичні або юридичні особи, оскільки норми ЦК України не містять жодного винятку як суб'єктного складу. Відповідач по справі будучи належним чином повідомленою про час та місце розгляду справи, не надіслав до суду жодного належного і допустимого доказу того, що нею вказана вище сума боргу виплачена частково чи в повному обсязі. Не подала до суду своїх заперечень щодо позову, що судом сприймається як визнання відповідачкою позовних вимог позивача, а тому позов підлягає до задоволення. Витрати по оплаті судового збору підлягають до стягнення на користь позивача на підставі ст. 88 ЦПК України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-10 00:00:00

21 липня 2015 року [PERSON] звернулася до Очаківського міськрайонного суду Миколаївської області із вказаною заявою. Свої вимоги заявниця обґрунтовувала тим, що під час оформлення пенсії дізналася про існування розбіжностей в написанні її дошлюбного прізвища у трудовій книжці. Так, у цьому документі її прізвище помилково вказано як «Маштоляр», тоді як фактично її дошлюбне прізвище [PERSON]. Посилаючись на викладене, просила встановити факт належності їй даної трудової книжки. У судовому засіданні заявниця свої вимоги підтримала. Представник заінтересованої особи управління Пенсійного фонду України в м. Очакові та Очаківському районі Миколаївської області в судовому засіданні не заперечувала проти задоволення заяви. Вислухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, допитавши свідків, дослідивши письмові докази, суд дійшов наступного. У відповідності з п. 6 ч. 1 ст. 256 ЦПК України суд вправі встановити факт належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, імя, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з імям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. 01 серпня 1976 року [PERSON] було видано трудову книжку, при заповненні якої дошлюбне прізвище було закреслено та вказано «Калиманова» (російською мовою) (а. с. 7). Як вбачається зі свідоцтва про укладення шлюбу серії І-ФП № 341000 (а. с. 6), 24 липня 1977 року було укладено шлюб між [PERSON] та [PERSON], останній присвоєно прізвище [PERSON]. Згідно з паспортом серії ЕО № 301644, виданого 28 березня 1997 року, прізвище заявниці вказано як [PERSON] (а. с. 4). Вказана розбіжність у написанні дошлюбного прізвища ставить під сумнів належність трудової книжки саме заявниці. 14 липня 2015 року управлінням Пенсійного фонду України в м. Очакові та Очаківському районі Миколаївської області заявниці відмовлено у врахуванні стажу роботи при призначенні пенсії за даними трудової книжки та запропоновано звернутися до суду (а. с. 8-9). Факт належності заявниці трудової книжки підтверджується дослідженими у судовому засіданні письмовим доказом, а саме свідоцтвом про народження, з якого вбачається, що дошлюбне прізвище заявниці [PERSON], а також показаннями допитаних в якості свідків у цій справі [PERSON] та [PERSON]. З урахуванням викладеного, а також з огляду на необхідність встановлення юридичного факту для реалізації заявницею свого права на отримання пенсії, суд дійшов висновку, що зазначені вище докази у своїй сукупності доводять той факт, що вказана вище трудова книжканалежить саме [PERSON], [INFO], але при її виготовленні неправильно зазначено дошлюбне прізвище, а тому її вимогипро встановлення цього факту є обґрунтованими та підлягають задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-05 00:00:00

21 липня 2015 року [PERSON] звернулася до суду з позовом. Вказувала, що перебуває з відповідачем в зареєстрованому шлюбі з 04 липня 1976 року. Від шлюбу мають повнолітніх дітей. Зазначала, що спільне життя у них не склалось, з 1996 року вони проживають окремо, тому через неможливість подальшого спільного проживання однією сімєю, просила шлюб розірвати. Сторони у судове засідання не зявились, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, у своїх заявах позивач позов підтримала, відповідач позов визнав, просили розглянути справу без їх участі. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків. Із матеріалів справи вбачається, що з 04 липня 1976 року [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], перебувають у шлюбі, який зареєстровано Яснопільщанською сільською радою Липоводолинського району Сумської області, актовий запис №9. [PERSON] зареєстрована та проживає [INFO]. [PERSON] зареєстрований та проживає у [INFO]. Відповідно до ч.3 ст.105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. За таких обставин, за відсутності між сторонами взаєморозуміння, поваги, спільного вирішення сімейних проблем, відмови від поновлення та продовження подальших, у розумінні ст.3, ч.ч.5, 6 ст.7, ст.51 СК України шлюбних відносин, суд вважає, що подальше збереження шлюбу буде суперечити їхнім інтересам, що в силу ч.2 ст.112 СК України є підставами для розірвання шлюбу за позовом одного з подружжя. Тому, позовні вимоги підлягають задоволенню, а шлюб - розірванню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-19 00:00:00

21 липня 2015 року [PERSON] звернулася до суду із заявою про встановлення факту родинних відносин, стверджуючи, що 07 березня 2008 року померла її мати [PERSON]. Після її смерті відкрилася спадщина на земельну ділянку в с.Пужайково на території Пужайківської сільської ради Балтського району Одеської області. Заявниця вказує, що отримати свідоцтво про право на спадщину вона не може, оскільки немає документів, що підтверджують родинні відносини між нею (заявницею) та її матірю [PERSON] У звязку з цим заявниця звернулася до суду з даною заявою та просить суд встановити факт родинних відносин, а саме, що [PERSON], яка померла 07 березня 2008 року є рідною матірю [PERSON], народженої 02 березня 1954 року. В судове засідання заявниця не зявилася, була належним чином сповіщеною про день і час судового розгляду справи та надала до суду заяву про розгляд справи без її участі, просила заяву задовольнити. Заінтересована особа - Іллічівська міська рада Одеської області теж була належним чином сповіщена про день і час судового розгляду справи, однак до суду представник не зявився, надав заяву про розгляд справи без його участі, проти задоволення даної заяви не заперечив. Вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що дана заява підлягає задоволенню. Судом встановлено, що згідно копії свідоцтва про народження (а.с.6), батьками [PERSON], [INFO] вказано: «Красножен Демян Юхимович » та «Красножен Марія Олександрівна». Відповідно до копії свідоцтва про смерть (а.с.5), 07 березня 2008 року [PERSON] померла. Відповідно до копії свідоцтва про шлюб (а.с.12), 14 травня 1977 року [PERSON] уклала шлюб з [PERSON] та її прізвище після укладення шлюбу стало: «Трохимчук». Разом з тим, відповідно до копії картки платника податку (а.с.8), копії державного акту на право власності на земельну ділянку (а.с.14) вказано прізвище померлої, як «Красножон». Таким чином, зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на розбіжності в написанні прізвища заявниці та її матері, що є підставою для задоволення даної заяви. Згідно п.1 ч.1 ст.256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-02 00:00:00

21 липня 2015 року [PERSON], який діє в інтересах [PERSON], звернувся до суду з зазначеним позовом, мотивуючи вимоги тим, що [INFO] в с.Яланець Томашпільського району Вінницької області померла бабка позивачки [PERSON] і після смерті якої відкрилася спадщина, на належне їй майно. Нотаріусом у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом відмовлено у зв'язку з пропуском шестимісячного строку для звернення до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, а тому з цим позовом вона вимушена звернутися до суду, який просить ухвалити рішення про визначення їй додаткового строку для прийняття спадщини. В судове засідання представник позивачки [PERSON] не з»явився, надіслав до суду заяву, в якій просить позов задовольнити і визначити [PERSON] додатковий строк для подачі заяви до нотаріальної контори для оформлення спадшини. Від Яланецької сільської ради надійшла заява, в якій вона просить справу по суті розглянути у відсутності представника останньої, позовні вимоги визнає. Розглянувши заяви, дослідивши матеріали справи, суд вважає позов обгрунтованим, який підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до частини першої статті 1269, частини першої статті 1270 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Згідно з частинами першою та третьою статті 1272 ЦК України якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Судом встановлено, що [INFO] в с.Яланець Томашпільського району Вінницької області померла [PERSON]. Відповідно до ч.3 ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Суд дійшов висновку про поважність пропуску [PERSON] строку для подання заяви для прийняття спадщини та визначенню їй додаткового цього строку, а саме, визначити цей строк у термін три місяці після набрання рішенням законної сили. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-21 00:00:00

21 липня 2015 року головний лікар КМУ «Чернівецька обласна психіатрична лікарня» [PERSON] звернулась до суду з заявою про госпіталізацію [PERSON] до психіатричного закладу у примусовому порядку. Посилалась на те, що [PERSON], [INFO], зареєстрована та проживає в [INFO]. Вона 19 липня 2015 року була госпіталізована у 8-е відділення Чернівецької обласної психіатричної лікарні бригадою швидкої медичної допомоги в зв'язку з її небезпекою для себе і оточуючих. Після огляду [PERSON] комісією в складі заступника головного лікаря з лікувальної роботи [PERSON], в.о.завідуючого відділенням [PERSON], лікаря [PERSON] зроблено висновок про необхідність її госпіталізації у стаціонар психіатричної лікарні для лікування у зв'язку із тим, що у неї виявлено порушення аллошимічної орієнтировки, прискореногентне мислення, наявність маячних ідей величі, психомоторне збудження, відсутність критики. Комісія підтвердила обґрунтованість рішення про госпіталізацію та прийшла до висновку, що лікування [PERSON] можливе тільки в умовах стаціонару в психіатричному відділенні обласної психіатричної лікарні, однак згода хворої на госпіталізацію відсутня у зв'язку з неможливістю її отримати через її психічний розлад. Просить госпіталізувати у примусовому порядку [PERSON] у Чернівецьку обласну психіатричну лікарню для лікування. В судовому засіданні представник Чернівецької обласної психіатричної лікарні вимоги заяви підтримав повністю, просить госпіталізувати у примусовому порядку [PERSON] у Чернівецьку обласну психіатричну лікарню для лікування з підстав, вказаних в заяві, повністю підтвердивши викладені в ній обставини. Заслухавши пояснення представника Чернівецької обласної психіатричної лікарні, висновок прокурора, яка вважає вимоги заяви обґрунтованими, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що вимоги заяви обґрунтовані і підлягають до задоволення. Судом встановлено, що [PERSON], [INFO], зареєстрована та проживає в [INFO]. Вона 19 липня 2015 року була госпіталізована у 8-е відділення Чернівецької обласної психіатричної лікарні бригадою швидкої медичної допомоги в зв'язку з її небезпекою для себе і оточуючих (а.с.2-3). Після огляду [PERSON] комісією в складі заступника головного лікаря з лікувальної роботи [PERSON], в.о.завідуючого відділенням [PERSON], лікаря [PERSON] зроблено висновок про необхідність її госпіталізації у стаціонар психіатричної лікарні для лікування у зв'язку із тим, що у неї виявлено порушення аллошимічної орієнтировки, прискореногентне мислення, наявність маячних ідей величі, психомоторне збудження, відсутність критики, встановлений важкий психічний розлад, який відповідає діагностичним критеріям манії з психотичними симптомами (а.с.3). Оскільки згода хворої на госпіталізацію відсутня у зв'язку з неможливістю її отримати через психічний розлад, тому суд вважає, що належить госпіталізувати у примусовому порядку у психіатричний стаціонар [PERSON] для лікування, задовольнивши вимоги заяви. На підставі викладеного, ст. ст. 12, 19, 22 Закону України Про психіатричну допомогу, ст.ст.10, 11, 209, 212, 214-215, 218, 281, 282 ЦПК України, суд, -

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-11 00:00:00

21 липня 2015 року до суду звернувся [PERSON] з позовом (а.с.3-4) до [PERSON] в якому мотивуючи тим, що у нього з дружиною подружні відносини не склалися, збереження сімї суперечить його інтересам, спільне господарство не ведеться. Від шлюбу мають дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Просить суд, шлюб, зареєстрований Відділом реєстрації актів цивільного стану Іллічівського міського управління юстиції Одеської області 20.05.2011 року під актовим записом №155 між ним і відповідачкою розірвати. Позивач у судове засідання прибув, позовні вимоги підтримав у повному обсязі. Відповідачка у судове засідання прибула, позовні вимоги підтримала повному обсязі. Суд, дослідивши та перевіривши докази встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Згідно свідоцтва про шлюб виданого Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Іллічівського міського управління юстиції Одеської області 20.05.2011 року під актовим записом №155 зареєстрований шлюб між [PERSON] та [PERSON] . Від шлюбу сторони мають спільних доньку, яким на сьогоднішній день віком більше року. Відповідно до положень ч.1 ст.110, ч.2 ст.112 СК України позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя та суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Із зазначеного суд дійшов висновку, що позивач з відповідачем тривалий час не проживає однією сімєю, збереження шлюбу суперечило б інтересам позивача, а тому позовна вимога підлягає задоволенню.

Outcome: approved