Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-25 00:00:00

20.09.2006 року між Акціонерним комерційним банком «Райффайзенбанк Україна», правонаступником якого є Акціонерне товариство ОТП Банк та [PERSON] було укладено кредитний договір № CNL-200/379/2006. Згідно умов договору позивач 20.06.2006 року здійснив видачу відповідачеві [PERSON] кредитних коштів в сумі 31\~100.00 доларів США на споживчі цілі. Відповідно до п.1.1 частини № 2 кредитного договору банк надає позичальнику кредит в сумі та валюті, що зазначені в частині № 1 договору, позичальник зобовязується використати кредит та повернути банку суму отриманого кредиту, а також сплатити відповідну плату за користування кредитом та виконати інші зобовязання. Згідно п.3 частини №1 кредитного договору проценти за користування кредитом розраховуються банком на підставі фіксованої процентної ставки у розмірі 13,99% річних. 21.11.2007 року між сторонами було укладено додатковий договір № CNL-200/379/2006/1, 20.07.2009 року було укладено додатковий договір №1, 22.03.2010 року було укладено додатковий договір №2, 19.04.2011 року було укладено додатковий договір №3. В якості забезпечення вказаного кредитного договору 20.06.2006 року між Акціонерним комерційним банком «Райффайзенбанк Україна», правонаступником якого є Акціонерне товариство ОТП Банк та відповідачем [PERSON] було укладено договір поруки № SR-200/379/2006. [PERSON] неналежно виконує взяті на себе договірні зобовязання. Станом на 22.09.2016 року заборгованість за вищевказаним кредитним договором становить 10925,11 доларів США, що за офіційним курсом НБУ станом на 22.09.2016 року (25.974620 грн/1 долар США) становить 283\~775.58 грн. сума заборгованості за тілом кредиту; 2739.52 доларів США, що за офіційним курсом НБУ станом на 22.09.2016 року (25.974620 грн./1 долар США) становить 71\~157.99 грн. сума заборгованості за відсотками за період з 29.12.2014 року по 21.09.2016 року; 0,00 грн. сума нарахованої пені. Загальна заборгованість за тілом кредиту та відсотками станом на 22.09.2016 року становить 13\~664.63 доларів США. Позивач просить стягнути з відповідача заборгованість в сумі 13\~664.63 (тринадцять тисяч шістсот шістдесят чотири доларів США 63 центи) та сплачений судовий збір в сумі 5404,14 грн., який розраховано та сплачено за офіційним курсом НБУ станом на 27.12.2016 року із розрахунку 26,365578 грн. за 1 долар США, виходячи з ціни позову, яка складає 360\~275,89 грн. В судове засідання позивач не зявився, просять розглядати справу у їх відсутність, позовні вимоги підтримують, не заперечують проти заочного розгляду справи. В судове засідання відповідачі [PERSON], [PERSON] не зявились, про причину неявки суд не повідомили, належним чином були повідомлені про час та місце розгляду справи за зареєстрованим в установленому порядку місцем їх проживання, що підтверджується поштовими повідомленнями, заперечень на позов не подано, тому суд вирішує справу на підставі наявних у ній доказів. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що між Акціонерним комерційним банком «Райффайзенбанк Україна», правонаступником якого є Акціонерне товариство ОТП Банк та [PERSON] 20.09.2006 року було укладено кредитний договір № CNL-200/379/2006, що підтверджується матеріалами справи (а.с. 10-14), за яким позивач, надав [PERSON] кредит в сумі 31\~100.00 доларів США на строк до 20.09.2016 року. Відповідно до п. 3 частини № 1 Кредитного договору проценти за користування кредитом розраховуються банком на основі фіксованої поцентної ставки, що становить 13,99% річних. Відповідно до п. 1.5.1 частини № 2 Кредитного договору погашення відповідної частини кредиту здійснюється позичальником щомісяця у розмірі та строки, визначені у графіку повернення кредиту та сплати процентів, шляхом безготівкового перерахування на поточний рахунок. 21.11.2007 року між сторонами було укладено додатковий договір № CNL-200/379/2006/1, 20.07.2009 року було укладено додатковий договір №1, 22.03.2010 року було укладено додатковий договір №2, 19.04.2011 року було укладено додатковий договір №3 (а.с. 18, 19-20, 21-22, 23-24). Судом встановлено, що в якості забезпечення вказаного кредитного договору 20.06.2006 року між Акціонерним комерційним банком «Райффайзенбанк Україна», правонаступником якого є Акціонерне товариство ОТП Банк та відповідачем [PERSON] було укладено договір поруки № SR-200/379/2006, 19.04.2011 року між сторонами було укладено додатковий договір № 3 (а.с.25). Стаття 1054 ЦК України встановлює, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. До договору кредиту застосовуються правила щодо позики, якщо інше не встановлено договором. На підставі ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Стаття 527 ЦК України регламентує, що боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов'язання чи звичаїв ділового обороту. Згідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Договором кредиту визначено кінцевий термін погашення кредиту 20.09.2016 року та визначено графік погашення кредиту та відсотків за його користування щомісяця. Частина 2 ст. 533 ЦК України встановлює, що якщо у зобов'язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом. Частина 2 ст. 536 ЦК України регламентує, що розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. Стаття 549 ЦК України встановлює, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання Частина 1 ст. 550 ЦК України зазначає, що право на неустойку виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобов'язання. Згідно до ч. 2 ст. 551 ЦК України, якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства. Стаття 553 ЦК України передбачає, що поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання Боржником. Стаття 554 ЦК України передбачає, що у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники. В силу ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами. Сума заборгованості, яку відповідачі повинні сплатити позивачу підтверджується наданим суду розрахунком. Суд вважає необхідним стягнути з відповідачів на користь позивача солідарно заборгованість за кредитним договором в сумі\~ 13\~664 (тринадцять тисяч шістсот шістдесят чотири) доларів США 63 центи. При поданні позову позивачем було сплачено судовий збір, що підтверджується платіжним дорученням № [NUMBER] від 28.12.2016 р. (а.с.1), тому з відповідачів згідно до ст. 88 ЦПК України належить стягнути на користь позивача суму судового збору, що складає 5404,14 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved