Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-12 00:00:00

20 листопада 2019 року публічне акціонерне товариство комерційний банк «Приватбанк» (далі - ПАТ КБ «Приватбанк») звернулося до суду з вказаним позовом до [PERSON] . Свої вимоги обґрунтовує тим, що 12 лютого 2016 року відповідно до Генеральної угоди про реструктуризацію заборгованості та приєднання до Умов та правил надання продукту кредитних карт банк надав [PERSON] кредит у розмірі 30258 грн. 43 коп. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку, а відповідач зобов`язався повернути кредит, сплачувати проценти, виходячи з 18% річних на суму залишку заборгованості за кредитом, а також пеню та штрафи за порушення строків погашення заборгованості. Однак, в порушення умов кредитного договору, [PERSON] погашення кредиту не здійснював і станом на 18 жовтня 2019 року має заборгованість по кредиту у розмірі 18103 грн. 59 коп. Посилаючись на викладені обставини, просив про задоволення позову. Особи, які беруть участь у справі, в судове засідання не з`явилися. Позивач надав до суду заяву про розгляд справи за відсутності його представника, в якій, крім цього, зазначив, що повністю підтримує позовні вимоги та не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не з`явився, надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, в якій також, зазначив, що позовні вимоги визнає повністю та не заперечує проти задоволення позову. Дослідивши письмові докази, що є в матеріалах справи, суд встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Між ПАТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON] був укладений кредитний договір № SAMDN51000128173527 від 11 грудня 2013 року (а.с. 7). 12 лютого 2016 року між сторонами укладена Генеральна угода про реструктуризацію заборгованості та приєднання до Умов та правил надання продукту кредитних карт (далі - Генеральна угода), відповідно до якої позивач надав [PERSON] кредит в сумі 30258 грн. 43 коп. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну карту на споживчі цілі строком на 36 місяців, шляхом встановлення кредитної лінії в обмін на його зобов`язання по поверненню суми кредиту та сплаті відсотків за користування кредитом у розмірі 1,5% на місяць на суму залишку заборгованості за кредитом, шляхом внесення щомісячного платежу в розмірі 1097 грн. 78 коп., який складається із заборгованості по кредиту, процентів та інших витрат у відповідності до умов та правил, з кінцевим терміном повернення кредиту 28 лютого 2019 року. У випадку порушення позичальником строків погашення заборгованості більш як на 31 день по зобов`язанням, строк сплати яких настав, позичальник сплачує банку пеню в розмірі визначеному в Умовах та правила надання банківських послуг від суми залишку непогашеної заборгованості по кредиту за кожен день прострочення та штраф в розмірі 2712 грн. 33 коп. (п.п. 2.1, 2.2, 2,8 Генеральної угоди). Із Генеральної угоди та анкети-заяви, підписаної [PERSON] вбачається, що він ознайомлений та погоджується з Умовами та правилами надання банківських послуг. Відповідач не виконував своїх зобов`язань за вказаним вище договором, не надавав своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, а також інші витрати відповідно до умов договору. Згідно з розрахунком, його заборгованість станом на 18 жовтня 2019 року становить 18103 грн. 59 коп., з яких: заборгованість за кредитом - 14207 грн. 09 коп., заборгованість по процентам за користування кредитом - 615 грн. 89 коп., заборгованість за пенею та комісією - 568 грн. 28 коп. та штраф - 2712 грн. 33 коп. Ці обставини підтверджуються розрахунком заборгованості за договором від 12 лютого 2016 року (а. с. 5). Згідно з ч. 1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором кредитор зобов`язується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити відсотки. Відповідно до вимог ст.ст. 525, 526, 530 ЦК України, зобов`язання повинні виконуватися належним чином і в строк, встановлений в договорі, одностороння відмова від зобов`язання, якщо інше не встановлено договором, не допускається. Одним із видів порушення зобов`язання є прострочення невиконання зобов`язання в обумовлений сторонами строк. За порушення зобов`язання винна особа несе цивільно-правову відповідальність, тобто зазнає основаних на законі невигідних правових наслідків, які полягають у позбавленні боржника певних прав або у приєднанні до невиконаного обов`язку нового додаткового, зокрема, у випадку стягнення неустойки (пені, штрафу). Відповідач порушив умови договору та не виконав взяті на себе зобов`язання, тобто в односторонньому порядку відмовився від виконання договірних зобов`язань, а тому у суду є підстави для задоволення позову. Позивачем сплачено в рахунок судового збору за звернення до суду із цим позовом 1921 грн. 00 коп., що підтверджується відповідним платіжним дорученням. Частиною 1 статті 142 ЦПК України передбачено, що у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті, суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Таким чином, враховуючи вимоги ч. 1 ст. 141, ч. 1 ст. 142 ЦПК України, позивачу з державного бюджету має бути повернуто 960 грн. 50 коп. (50% суми сплаченого судового збору), а інші 50% сплаченого судового збору мають бути стягнуті на користь позивача з відповідача. На підставі викладеного,

Outcome: approved