Jurisdiction: civil
Date: 2020-12-09 00:00:00

1. Короткий зміст позовних вимог 20 липня 2020 р. позивач звернувся до суду з даним позовом, в якому вказав, що він перебував у цивільному шлюбі з відповідачем з липня 2016 р. [INFO] відповідач народила сина - [PERSON] , [INFO] сина було зареєстровано в Борівському РВ ДРАЦС ГТУЮ у Харківській обл., про що зроблено відповідний актовий запис №02. У свідоцтві про народження дитини [PERSON] , серія [NUMBER] , виданого Борівським РВ ДРАЦС ГТУЮ у Харківській обл., батьком зазначений позивач [PERSON] , а матір?ю - відповідач [PERSON] . Однак, з тим, що він записаний батьком вказаної дитини, позивач не згоден з наступних підстав. З відповідачем сім?я у них фактично розпалася у вересні 2019 р. і зцього часу він з нею сумісно не проживав. Коли відповідач повідомила позивачу, що вагітна, він не сумнівався, що дитина його. На теперішній час він особисто від відповідача дізнався, що їхній спільний син не є його дитиною, а батьком дитини є [PERSON] , з яким вона тепер проживає у цивільному шлюбі. Відповідач приховувала цей факт з особистих мотивів. Тому позивач має обґрунтовані сумніви у своєму батьківстві. Позивач підтверджує те, що ним не подано іншого позову до цього самого відповідача з тим самим предметом та з тих самих підстав. Крім того, позивач просив у позовній заяві про призначення судової генетичної експертизи. 2. Позиції учасників справи Ухвалою судді від 14.08.2020 у справі відкрито провадження і справа призначена до розгляду в порядку загального позовного провадження. Розпочато підготовче провадження. Ухвалою Борівського районного суду Харківської обл. від 04.09.2020 у справі призначена судова молекулярно-генетична експертиза; провадження у справі на час проведення експертизи зупинено. 30.11.2020 з Харківського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру надійшов висновок експерта від 12.11.2020 №9/1487СЕ-20 за результатами судової молекулярно-генетичної експертизи. 30.11.2020 ухвалою Борівського районного суду Харківської обл. провадження у справі поновлено і справа призначена до судового розгляду. В підготовче судове засідання позивач надав заяву про підтримання позовних вимог та розгляд справи без його участі. Відповідач в підготовче судове засідання надала заяву про визнання позову та розгляд справи за її відсутності. Представник 3-ої особи в судове засідання не з?явилася, надала заяву в якій просить цивільну справу розглядати без її присутності, проти задоволення позовних вимог не заперечує. Суд вважає можливим розглянути справу у відсутності сторін, які заявили про розгляд справи за їх відсутності, на підставі наявних у справі матеріалів, без здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, що відповідає вимогам ч. 3 ст.211, ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Згідно ч. 3, 4 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем, в порядку, встановленому ст. 206 цього Кодексу. Згідно ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. 3. Встановлені в судовому засіданні обставини справи Судом встановлено, що до складу сім?ї зареєстрованих за адресою: [ADDRESS] входять: [PERSON] (уповноважений), [PERSON] (син), [PERSON] (співмешканець), що підтверджується довідкою про склад сім?ї (а.с.11). Відповідно до копії свідоцтва про народження [PERSON] , [INFO] , його батьком записаний [PERSON] (а.с.12). Згідно висновку експерта №9/1487СЕ-20 від 12.11.2020 Харківського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру, біологічне батьківство гр. [PERSON] відносно дитини - [PERSON] виключається (а.с.36-48). 4. Релевантні джерела права та акти їх застосування Згідно ст.2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Статтею 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до принципу диспозитивності цивільного судочинства (ст.13 ЦПК України), суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ст.76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Згідно ч.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення. Згідно ст.136 СК України особа, яка записана батьком дитини відповідно до статей 122,124,126 і 127 цього Кодексу, має право оспорити своє батьківство, пред`явивши позов про виключення запису про нього як батька з актового запису про народження дитини. У разі доведення відсутності кровного споріднення між особою, яка записана батьком, та дитиною, суд постановляє рішення про виключення відомостей про особу як батька дитини з актового запису про її народження. Оспорювання батьківства можливе лише після народження дитини і до досягнення нею повноліття. До вимоги чоловіка про виключення запису про нього як батька з актового запису про народження дитини позовна давність не застосовується. В суді встановлено, що згідно висновку експерта №9/1487СЕ-20 від 12.11.2020 Харківського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру, біологічне батьківство гр. [PERSON] відносно дитини - [PERSON] виключається Крім того, відповідач позов визнала, що в силу ч.4 ст.206 ЦПК України є підставою для задоволення позову, оскільки визнання позову не суперечить закону та не порушує права, свободи та інтереси інших осіб. Відповідно до п.2.13 Правил внесення до змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, затверджених наказом Міністерства юстиції України 12.01.2011 №96/5 зареєстровано в Міністерстві юстиції України 14 січня 2011 р. за №55/18793, підставою для внесення змін в актові записи цивільного стану є рішення суду про виключення відомостей про батька (матір) дитини з актового запису про народження, у якому зазначено про внесення конкретних змін в актові записи цивільного стану. Згідно з п.11 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 р. №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» оспорити батьківство мають право особа, яка записана батьком дитини в Книзі реєстрації народжень (ст.136 СК) шляхом пред`явлення позову про виключення відомостей про неї як батька з актового запису про народження дитини звернувшись із позовом про виключення із цього запису відомостей про її чоловіка як батька дитини, а також жінка, котра народила дитину в шлюбі (ст.138 СК), - звернувшись із позовом про виключення із цього запису відомостей про її чоловіка як батька дитини. Предметом доказування в таких справах є відсутність кровного споріднення між особою, записаною батьком, і дитиною. У разі доведеності цієї обставини суд постановляє рішення про виключення осопорених відомостей з актового запису про народження дитини. Згідно із ст.3 «Конвенції про права дитини», прийнятої 44-ю сесією Генеральної Асамблеї ООН 20 листопада 1989 року (набрала чинності для України 27 вересня 1991 року), в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється як найкращому забезпеченню інтересів дитини. Згідно із ст.134 СК України, на підставі заяв осіб, зазначених у статті 126 цього Кодексу, або рішення суду орган державної реєстрації актів цивільного стану вносить відповідні зміни до актового запису про народження, складеного органами державної реєстрації актів цивільного стану України, та видає нове Свідоцтво про народження. Відповідно до п. 2.13.1 Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, які затверджено наказом Міністерства юстиції України 12.01.2011 року 96/5 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 14.01.2011 року за № 55/18793, рішення суду про визнання батьківства (материнства), усиновлення (удочеріння), про скасування раніше винесеного рішення суду про визнання батьківства, виключення відомостей про батька (матір) дитини з актового запису про народження, скасування або визнання усиновлення (удочеріння) недійсним, про визнання шлюбу недійсним, установлення неправильності в актовому записі цивільного стану та інші, у яких зазначено про внесення конкретних змін в актові записи цивільного стану, є підставою для внесення відповідних змін до актового запису. 5. Мотиви, з яких суд виходить при ухваленні рішення Оскільки позивач стверджує про відсутність кровного споріднення між ним та дитиною [PERSON] , [INFO] , а відповідач вказаний факт визнала та не оспорює, за таких обставин суд вважає доведеною обставину відсутності кровного споріднення між особою, записаною батьком, і дитиною, а тому є необхідним ухвалити рішення про виключення відомостей про [PERSON] як батька [PERSON] з актового запису про його народження. 6. Висновки суду за результатами розгляду справи Судом було надано рівні права сторонам процесу щодо подання доказів, їх дослідження і доведення перед судом їх переконливості. Сторони скористались своїм правом в повному обсязі. Таким чином, виходячи з заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку про те, що визнання відповідачем позову не суперечить вимогам закону, а також правам інших осіб, а відтак, позовні вимоги позивача є обґрунтованими та підлягають задоволенню. З урахуванням викладеного,

Outcome: approved