Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-06 00:00:00

20.12.2016 року позивачі звернулися до суду з позовом до Первомайської районної державної адміністрації Миколаївської про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування, обґрунтувавши позовні вимоги тим, що 03 серпня 2013 року померла їх бабуся [PERSON], після смерті якої відкрилася спадщина на спадкове майно, до якого входить земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 6,99 га, розташована в межах території Первомайської районної ради Первомайського району Миколаївської області. Спадкоємцями за законом після смерті бабусі являються позивачі по справі [PERSON] та [PERSON] так як їх батько [PERSON], син спадкодавиці помер 07.01.2005 р. З метою отримання свідоцтва про право на спадщину після смерті бабусі позивачі звернулися до приватного нотаріуса Первомайського міського нотаріального округу Миколаївської області. Однак нотаріус відмовив їм у видачі відповідного свідоцтва, оскільки документи, які підтверджують право власності спадкодавця на земельну ділянку ними надані не були. На підтвердження належності спадкового майна, позивачі зазначили, що на підставі розпорядження Первомайської райдержадміністрації від 20 серпня 2002 року № 229-р, [PERSON] належить право приватної власності на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 6,99 га, розташовану в межах території Первомайської районної ради Первомайського району Миколаївської області, що підтверджується копією державного акту на право приватної власності на землю серії Р1 № 425204, що перебувала відповідно до копії договору оренди від 01.03.2009 р. в оренді ФГ «МТД». Оригінал зазначеного державного акту втрачений. В звязку з вищезазначеним виникла необхідність звернення до суду з позовом про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] Представник позивачів в судове засідання надала заяву з проханням слухати справу у її відсутність, підтримала позовні вимоги в повному обсязі, просила їх задовольнити. Представник відповідача в судове засідання не зявився, надав суду заяву з проханням слухати справу за його відсутності, проти задоволення позову не заперечував. Дослідивши матеріали справи, надані суду докази, суд приходить до наступного висновку. У судовому засіданні встановлено, що позивачі, відповідно до положень ст. 1258, 1266 ЦК України, є спадкоємцями за законом після смерті їх бабусі [PERSON], яка померла 03.08.2013 року. Син спадкодавця [PERSON] помер 07.01.2005 р. 22.09.2016 р. рішенням Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області встановлено факт, що [PERSON], яка померла 03.08.2013 р., є бабусею [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], та відповідно матірю [PERSON], який помер 07.01.2005 р. До складу спадщини після смерті [PERSON] входить земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 6,99 га, розташована в межах території Первомайської районної ради Первомайського району Миколаївської області. Довідкою Управління Держгеокадастру у Первомайському районі Миколаївської області № 29-14.05-0.4-960/24-16 від 15.06.2016 року підтверджено, що гр. [PERSON] був виданий державний акт на право приватної власності на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 6,99 га, розташовану в межах території Первомайської районної ради Первомайського району Миколаївської області серії Р1 № 425204, що перебувала відповідно до копії договору оренди від 01.03.2009 р. в оренді ФГ «МТД». 02.02.2017 року [PERSON] та [PERSON] звернулись до приватного нотаріуса Первомайського міського нотаріального округу Миколаївської області з метою отримання свідоцтва про право на спадщину після смерті бабусі, проте їм було відмовлено у видачі свідоцтва на право на спадщину на вказану земельну ділянку, через те, що у них відсутній оригінал правовстановлюючого документу на нього. Згідно довідки Першої Первомайської нотаріальної контори Миколаївської області №68/01-16 від 17.01.2017 р. та Другої Первомайської нотаріальної контори Миколаївської області №47/01-16 від 16.01.2017 р. спадкова справа після смерті [PERSON], яка померла 03.08.2013 р., не заводилась. Згідно ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Відповідно до п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України за № 7 від 30.05.2008 «Про судову практику у справах про спадкування», у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Відповідно до ст.1216 ЦК України спадкування є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ч. 1 ст. 1266 ЦК України внуки, правнуки спадкодавця спадкують ту частку спадщини, яка належала б за законом їхнім матері, батькові, бабі, дідові, якби вони були живими на час відкриття спадщини. Відповідно до ч. 1 ст. 1267 ЦК України частки у спадщині кожного із спадкоємців за законом є рівними. Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. З урахуванням наведеного позовні вимоги позивачів є обґрунтованими та законними і підлягають задоволенню в повному обсязі.

Outcome: approved