Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-14 00:00:00

21.11.2017 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] і просить постановити рішення, яким розірвати їхній шлюб зареєстрований 22.01.2014 року в відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Галицького районного управління юстиції, - дитину: сина, [PERSON], 12.03.2014р.н. залишити проживати з матір'ю. З позовної заяви поданої позивачем, вбачається, що 22.01.2014 року в відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Галицького районного управління юстиції було зареєстровано шлюб між сторонами. У шлюбі народилася одна дитина: син [PERSON], [INFO]. Сімейне життя не склалося по тій причині, що у них, як в подружжя відсутнє взаєморозуміння, повага, виникали сімейні конфлікти. Різні погляди на життя, все це негативно впливає на сімейну атмосферу, що і призвело до розпаду сім'ї. Разом не проживають, примирення між ними не можливе. Просить позовні вимоги задовольнити з викладених у позові підстав. Позивач в судове засідання не з'явився. Згідно поданої заяви, позовні вимоги підтримує повністю і просить справу розглянути без його участі. Відповідач, [PERSON] також в судове засідання не з'явився, хоча у встановленому законом порядку була повідомлена про час та місце судового засідання. Із поданої нею заяви вбачається, що відповідач не заперечує проти позовних вимог позивача, позов визнає повністю і просить справу розглядати у її відсутності, також просила залишити їй після розірвання шлюбу прізвище - [PERSON]. У разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до задоволення. Відповідно до ч.1 ст. 55 Сімейного кодексу України, дружина та чоловік зобов'язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім'ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Згідно ч.3, ч.4 ст. 56 Сімейного кодексу України, кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв'язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 22.01.2014 року в Галицькоиу районному відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Івано-Франківській області, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії І-НМ № 187944 від 21.11.2017 року (а.с.3). У шлюбі народилася одна дитина: син [PERSON], [INFO] (а.с.4). Сімейне життя у подружжя не склалося по тій причині, що у них відсутнє взаєморозуміння, повага, виникали конфлікти. Шлюбно-сімейні відносини припинилися, сім'я розпалася остаточно. Згідно ч.1 ст. 24 Сімейного кодексу України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. За таких обставин, суд прийшов до висновку, що шлюб між [PERSON] та [PERSON] слід розірвати. Дитину залишити проживати із матірю- Штогрин О.В. Згідно ст. 113 Сімейного кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. На підставі вищенаведеного та ст.ст. 105, 110, 112 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved