Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-08 00:00:00

1 жовтня 2020 року, [PERSON] звернувся до суду з вищеназваним позовом, в якому просив суд, визначити йому додатковий строк 2 місяці для подання ним заяви приватному нотаріусу Овідіопольського РНО ПМУМЮУ (м. Одеса) Куркан Н.Ф. про прийняття спадщини за заповітом, що відкрилась після смерті його матері [PERSON] , померлої [INFO] , яка залишила на його ім`я нотаріально посвідчений заповіт від 31.01.2011 р. (реєстр. № 252), за яким, на випадок своєї смерті зробила розпорядження, яким все її майно, де б воно не було і з чого б воно не складалось, і взагалі все те, що на день її смерті буде належати їй, та на що вона за законом матиме право - заповідала йому, [PERSON] , мотивуючи пропуск звернення до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини за заповітом тим, що про вказаний заповіт, він дізнався особисто від приватного нотаріуса Куркан Н.Ф., яка надала йому лист-роз`яснення від 30.09.2020 р. № 450/02-14, яким повідомила його про пропуск ним 6-ти місячного строку прийняття спадщини та рекомендацією звернення до суду. Крім того, як на поважну причину строку звернення з заявою про прийняття спадщини, позивач вказує про те, що на час смерті своєї матері [PERSON] , померлої [INFO] , Овідіопольська РДНК не працювала, у зв`язку з відсутністю нотаріусів, та яку тимчасово заміщувала Малиновська ДНК у м. Одесі, до якої він не міг потрапити через великі черги, а в подальшому, у березні 2020 р. по всій Україні було оголошено карантин у зв`язку з пандемією коронавірусу COVID-19, тому будь-які нотаріуси не працювали. Позивач в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце судового розгляду був повідомлений належним чином, причини неявки не повідомив, надіславши до суду письмове клопотання, в якому повністю підтримав свій позов, який просив задовольнити та слухати справу за його відсутністю (а.с. 22). Відповідачка в судове засідання не з`явилася, про дату, час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, зворотним поштовим повідомленням з відміткою про вручення судової повістки, причини неявки суду не повідомила, надіславши до суду письмову заяву, в якій позов визнала повністю та з проханням про слухання справи за її відсутності (а.с. 21,23). Дослідивши письмові докази по справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України - кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ст. 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону. Згідно ст. 10-13 ЦПК України - суд при розгляді справи керується принципом верховенства права. Суд розглядає справи відповідно до Конституції України, законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Суд застосовує інші правові акти, прийняті відповідним органом на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що встановлені Конституцією та законами України. Суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. Суд застосовує норми права інших держав у разі, коли це передбачено законом України чи міжнародним договором, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України. Суд визначає в межах, встановлених цим Кодексом, порядок здійснення провадження у справі відповідно до принципу пропорційності, враховуючи: завдання цивільного судочинства; забезпечення розумного балансу між приватними й публічними інтересами; особливості предмета спору; ціну позову; складність справи; значення розгляду справи для сторін, час, необхідний для вчинення тих чи інших дій, розмір судових витрат, пов`язаних із відповідними процесуальними діями, тощо. У відповідності до ст.ст. 76-83 ЦПК України - доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами : 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків. Статтею 1217 ЦК України передбачено - спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Частиною 1 статті 1220 ЦК України передбачено, що спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. У відповідності з ч. 1 ст. 1222 ЦК України, спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Умови статті 1268 ЦК України передбачають, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Відповідно до ст. 1270 ЦК України, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається в часу відкриття спадщини. Згідно до ст. 1272 ЦК України, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого ст. 1270 ЦК України, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За позовом спадкодавця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 р. № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» передбачено, що визначаючи спадкоємцеві додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини - суд не повинен вирішувати питання про визнання за ним права на спадщину. Спадкоємець, після визначення йому додаткового строку для прийняття спадщини - має право прийняти спадщину в порядку, установленому ст. 1269 ЦК України, звернувшись в нотаріальну контору, після цього вважається таким, що прийняв спадщину. Вирішення судом спору щодо визнання права власності в порядку спадкування може відбуватися лише після прийняття спадщини. Вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Суд з`ясував і це підтверджується матеріалами цивільної справи, що [PERSON] , за життя склала нотаріально посвідчений заповіт від 31.01.2011 р. (реєстр. № 252), за яким, на випадок своєї смерті зробила розпорядження, яким все її майно, де б воно не було і з чого б воно не складалось, і взагалі все те, що на день її смерті буде належати їй, та на що вона за законом матиме право - заповідала позивачу [PERSON] (а.с. 14). Заповідач [PERSON] , померла [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 10.05.2019 р. (а.с. 7). Як встановив суд, і це вбачається зі змісту позовної заяви, що про вказаний заповіт, позивач дізнався особисто від приватного нотаріуса Куркан Н.Ф., яка надала йому лист-роз`яснення від 30.09.2020 р. № 450/02-14, яким повідомила його про пропуск ним 6-ти місячного строку прийняття спадщини та рекомендацією звернення до суду (а.с. 13). Крім того, як на поважну причину строку звернення з заявою про прийняття спадщини, позивач вказує про те, що на час смерті своєї матері [PERSON] , померлої [INFO] , Овідіопольська РДНК не працювала, у зв`язку з відсутністю нотаріусів, та яку тимчасово заміщувала Малиновська ДНК у м. Одесі, до якої він не міг потрапити через великі черги, а в подальшому, у березні 2020 р. по всій Україні було оголошено карантин у зв`язку з пандемією коронавірусу COVID-19, тому будь-які нотаріуси не працювали, Суд вважає, що позивач, в порядку ч. 1 ст. 1223 ЦК України - має право на спадкування за заповітом. З позову вбачається, що позивачем був пропущений, встановлений законом 6-ти місячний строк для прийняття спадщини з поважних, причин, пов`язаних з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця [PERSON] на вчинення ним дій, пов`язаних з прийняттям спадщини. З урахуванням викладеного, суд вважає причини пропуску позивача для звернення до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, після смерті заповідача [PERSON] , померлої [INFO] об`єктивними і поважними, та вважає за можливе, визначити позивачу додатковий строк, достатній для подання заяви про прийняття спадщини, тривалістю 2 місяці з дня набранням рішення законної сили, враховуючи визнання позову відповідачкою.

Outcome: approved