overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-29 00:00:00

20.12.2016 року [PERSON] звернулася в суд з вказаною позовною заявою в якій зазначила, що 06 жовтня 2006 року померла її бабка [PERSON], яка по день смерті проживала і була зареєстрована в [INFO]. Після смерті бабки залишилось спадкове майно, спадкоємцем по заповіту якої є вона [PERSON] При зверненні в нотаріальну контору з заявою про отримання свідоцтва про право на спадщину, їй було відмовлено у видачі правовстановлюючого документа через пропуск термінів для прийняття спадщини, встановлених ст. 1270 ЦК України. Причиною пропуску терміну звернення в нотаріальну контору з заявою про прийняття спадщини стало те, що вона не знала про існування заповіту. Просить визнати строк для прийняття спадщини пропущеним з поважних причин та визначити додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини три місяці. У судове засідання сторони не зявилися, але від них поступили заяви про розгляд справи у їх відсутності. Згідно поданих заяв позивач [PERSON] позов підтримує, представник відповідача [PERSON] сільської ради Шаргородського району Вінницької області сільський голова [PERSON] позов визнає. Треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача [PERSON], [PERSON] проти задоволення заяви [PERSON] не заперечують. За таких обставин, суд проводить розгляд справи у відсутності сторін без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Судом встановлено, що 06 жовтня 2006 року померла [PERSON], яка по день смерті проживала і була зареєстрована в [INFO] (а.с.5), спадкоємцем по заповіту якої є її онука - [PERSON] (а.с.7), яка вступила у фактичне управління спадщиною, але всупереч вимогам законодавства не подала у нотаріальну контору заяву про прийняття спадщини через те, що не знала про існування заповіту. Даному факту відповідають спадкові правовідносини, які регулюються ст. ст. 1220, 1270, 1272 ЦК України, відповідно до яких спадщина відкривається внаслідок смерті особи. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважних причин, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини (ст. 1272 ЦК України). Оскільки судом встановлено, що строк для прийняття спадщини [PERSON] пропустила з поважних причин, тому є підстави для визначення додаткового строку для подання нею заяви про прийняття спадщини.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-06 00:00:00

20.12.2016 року, [PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання сина [PERSON], [INFO], в розмірі 1/4 частини з усіх видів доходу, до досягнення дитиною повноліття. (а.с.1-3) Свою вимоги мотивує тим, що відповідач матеріальної допомоги на дитину не надає, а тому вона вимушена звернутися до суду за захистом своїх прав. В судове засідання сторони не з»явилися. Від позивачки надійшла заява про розгляд справи без її участі, при цьому позов вона підтримала, про постановлення заочного рішення не заперечує.(а.с.28) Відповідач також надав заяву про розгляд справи без його участі, при цьому позов визнав.(а.с.29) Ознайомившись із заявами, суд,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-10 00:00:00

20.12.2016 року [PERSON] звернулася до Миргородського міськрайонного суду із позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини. В судовому засіданні позивачка [PERSON] позов підтримала. Пояснила, що перебуває в зареєстрованому шлюбі з відповідачем від якого вони мають спільну неповнолітню дитину сина [PERSON] [INFO]. Відповідач надає матеріальну допомогу на утримання сина, але недостатню та не регулярну, що спонукало її звернутися з даним позовом до суду. Просить суд стягувати з відповідача [PERSON] на її користь аліменти на утримання неповнолітньої дитини сина [PERSON] [INFO] в розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно до досягнення дитиною повноліття. Відповідач [PERSON] суду пояснив, що дійсно у них з позивачкою є неповнолітній син [PERSON] [INFO]. Він згоден сплачувати аліменти на утримання сина в тому розмірі в якому просить позивачка. Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши та проаналізувавши письмові докази по справі, приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з таких підстав. Встановлено, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі та мають спільну неповнолітню дитину сина [PERSON] [INFO] (а.с.5). Згідно ст.ст. 180; 181; 182 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька. Розмір аліментів на одну дитину за жодних обставин не може бути меншим 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Зважаючи на вище викладене, позов підлягає до задоволення. Судові витрати підлягають до стягнення з відповідача [PERSON] на користь держави у відповідності до ст. 88 ЦПК України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-01 00:00:00

20.12.2016 року [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 14.02.2015 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Балаклійського районного управління юстиції у Харківській області, актовий запис №16. В обґрунтування позову зазначила, що з 14.02.2015 року перебуває у шлюбі з відповідачем. Від шлюбу мають малолітню дочку [PERSON], [INFO]. Спільне життя з відповідачем не склалося через відсутність взаєморозуміння, різні погляди на сімейне життя. Шлюбні відносини між ними припинені з 18.04.2015 року, примирення не можливе. Збереження шлюбу буде суперечити її інтересам. Сторони в судове засідання не з'явилися. Позивачка [PERSON] подала заяву про розгляд справи за її відсутності, наполягала на задоволенні позовної заяви. Відповідач [PERSON] подав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги про розірвання шлюбу визнав. Зважаючи на те, що всі особи, які беруть участь у справі в судове засідання не з'явилися, відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок наявних у справі доказів у їх сукупності, суд дійшов наступного: Згідно свідоцтву про шлюб та копії свідоцтва про народження, сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 14.02.2015 року, від шлюбу мають спільну дочку [PERSON], [INFO]. (а. с. 6, 7). Зі змісту заяв, поданих сторонами, вбачається, що ними визнані та, відповідно до ч. 1 ст. 61 ЦПК України, не підлягають доказуванню ті обставини, що фактично вони припинили шлюбні стосунки, проживають окремо, спільне господарство не ведуть, збереження шлюбу суперечило б інтересам позивачки. Спору про розділ майна та місце проживання малолітньої дочки між сторонами немає. Згідно із ст. 51 Конституції України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов'язки у шлюбі та сім'ї. Згідно ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. У відповідністю зі ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи, що позивачка [PERSON] у заяві наполягала на розірванні шлюбу, проти чого не заперечував відповідач [PERSON], а подальше збереження шлюбу є неможливим та суперечило б інтересам позивачки, позовна заява про розірвання шлюбу є обґрунтованою і підлягає задоволенню. У відповідності до ст. 88 ЦПК України, з відповідача належить стягнути на користь позивачки судові витрати: 551 грн. 20 коп. судового збору.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-11 00:00:00

20.12.2016 року [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини де вказала, що перебувала з відповідачем у цивільному шлюбі. Від шлюбу мають неповнолітню дитину: [PERSON], [INFO]. 16.10.2015 року відповідач залишив сім'ю, проживає окремо, на утримання дитини матеріальну (грошову) допомогу не надає, просила стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дитини в розмірі 1/4 частини від всіх видів заробітку (доходів), але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. В судове засідання сторони не з'явились, про дату, час та місце проведення судового засідання були повідомленні належним чином. Позивач надав суду клопотання про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить їх задовольнити. Відповідач надіслав суду телефонограму, якою повідомив, що позовні вимоги [PERSON] визнає, просить розглянути справу за його відсутності. Дослідивши письмові докази, суд приходе такого висновку. Відповідно до ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої Верховною Радою України 27 лютого 1991 року, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Згідно ч.1,2 ст. 27 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої Верховною Радою України 27 лютого 1991 року, кожна дитина має право на рівень життя, необхідний для її фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку. Батьки несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Як вбачається з матеріалів справи, сторони проживали спільно без реєстрації шлюбних відносин, від спільного проживання у них народилася дитина: [PERSON], [INFO], про що свідчить свідоцтво про народження серії [NUMBER] від 12 грудня 2011 року. Згідно довідки Володимирської сільської ради від 13 грудня 2016 року № 2907-03-15-01, [PERSON], [INFO] знаходиться на утриманні матері [PERSON] Враховуючи наведені обставини, з урахуванням майнового становища відповідача, який не працює та з врахуванням вимог ст. 182 СК України, суд вважає за необхідне задовольнити позовні вимоги [PERSON] Відповідно до ст. 181 Сімейного кодексу України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька, і (або) у твердій грошовій сумі. З огляду на наведене, суд визначає розмір аліментів, які має сплачувати відповідач на утримання неповнолітньої дитини в розмірі 1/4 частини заробітку (доходу). На підставі ст. 88 ЦПК України з відповідача [PERSON] належить стягнути судовий збір в дохід держави в сумі 551 грн. 20 коп.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-23 00:00:00

20.12.2016 року [PERSON] звернулася з позовом до суду та просить розірвати шлюб між нею та відповідачем [PERSON], зареєстрований 25 вересня 2004 року виконавчим комітетом Гладковицької сільської ради Овруцького району Житомирської області, актовий запис №8. Зазначила, що перебуває у шлюбі з відповідачем, від шлюбу мають дітей - [PERSON], [INFO]. та [PERSON], [INFO], відносини в сім»ї не склалися, на протязі двох останніх років в сім»ї було відсутнє взаєморозуміння. В даний час в сім»ї склалися такі стосунки при яких спільне життя стало неможливе. Миритися з відповідачем не бажає. Вважає, що їхня сім»я розпалася та зберегти її неможливо, а тому має твердий намір розірвати шлюб. Сторони надали заяви про розгляд справи у їх відсутність, позивач позовні вимоги підтримує, а відповідач їх визнає. Суд проаналізувавши наявні докази, приходить до висновку, що заявлений позов підлягає задоволенню з таких підстав. Факт перебування сторін у шлюбі підтверджується свідоцтвом про шлюб від 25.09.2004 року [NUMBER] (а.с. 3). Від шлюбу сторони мають дітей - [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження [NUMBER] та [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження [NUMBER]. Відповідно до ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Згідно із ст. 112 СК України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ст. 111 СК України суд вживає заходи щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства. За нормами ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Отже, збереження шлюбу між сторонами на паритетних засадах неможливе, вжиття судом подальших заходів щодо примирення буде суперечити інтересам сторін. За таких обставин, суд приходить до висновку, що вказана сім'я розпалась остаточно, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу неможливі, тому шлюб необхідно розірвати. Позивачем сплачено судовий збір в сумі 551,20 грн., який стягувати з відповідача не бажає , про що свідчить заява.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-26 00:00:00

20.12.2016 року до Краматорського міського суду надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини. Позовні вимоги обґрунтувала тим, що вона з 06.11.2010 року по 22.08.2014 року перебувала у зареєстрованому шлюбі з відповідачем, від якого вони мають неповнолітню дитину: [PERSON], [INFO]. Рішенням Краматорського міського суду Донецької області від 22.08.2014 року, шлюб між сторонами було розірвано. Після припинення шлюбних відносин відповідач допомоги на утримання дитини не надає. Просить стягнути з відповідача на її користь на утримання дитини аліменти в розмірі 1/4 частки його заробітку кожного місяця до досягнення дитиною повноліття. У судове засідання позивачка [PERSON] не зявилася, надала суду заяву, в якій просила справу розглянути у судовому засіданні за її відсутності та задовольнити позовні вимоги. Була не проти винесення по справі заочного рішення. Відповідач [PERSON] у судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, через оголошення на офіційному веб-порталі Судової влади України, про причини неявки суду не повідомив, у зв'язку з чим зі згоди позивачки суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Згідно ст. 212 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Всебічно та об'єктивно вивчивши матеріали справи, суд вважає за можливе ухвалити рішення, яким задовольнити позовні вимоги. Судом встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі у період з 06.11.2010 року по 22.08.2014 року. Від шлюбу вони мають неповнолітню дитину: [PERSON], [INFO], про що свідчить свідоцтво про народження серії І-НО № 428503 (а.с.12). Згідно зі статтею 180 Сімейного кодексу України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення повноліття. Стаття 181 Сімейного Кодексу України передбачає, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються в частці від доходу його матері, батька або у твердій грошовій сумі. Відповідно до ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Виходячи з обставин справи, з урахуванням того, що кожен з батьків повинен утримувати дитину до досягнення повноліття, суд дійшов висновку про необхідність стягнення з відповідача на користь позивачки аліменти у частці від його доходу, яка складатиме 1/4 частки його заробітку кожного місяця до досягнення дитиною повноліття, щомісяця, починаючи з 20.12.2016 року. В силу статті 88 ЦПК України підлягає стягненню з відповідача судовий збір в сумі 640,00 гривень у дохід держави. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-30 00:00:00

20.12. 2016 року до Пустомитівського районного суду Львівської області надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу. У позовній заяві позивач просить суд розірвати шлюб укладений між сторонами, зареєстрований 01.02. 2007 року Зимноводівською сільською радою Пустомитівського району Львівської області, актовий запис № 2. Позивач у позовній заяві, як на підстави для задоволення заявлених позовних вимог, покликається на наступні обставини: сторони зареєстрували шлюб 01.02. 2007 року. Від спільного шлюбу у сторін народився син [PERSON] 09.06. [INFO]. Спільно з відповідачем позивач подружніх стосунків не підтримує, спільного господарства не веде, шлюб носить формальний характер. У сторін склалися різні погляди на життя. Позивач вважає, що подальше перебування сторін у шлюбі та примирення неможливі, а тому змушена звертатися до суду із позовом про розірвання шлюбу. На підставі наведеного позивач у позовній заяві просить суд задоволити заявлені позовні вимоги. Позивач [PERSON] у судове засідання не зявилася, проте подала до суду письмову заяву у якій просить суд розглядати справу без її участі, позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явився, хоча належними чином був повідомлений про час та місце розгляду справи про причини своєї неявки суд не повідомив, заяв про розгляд справи без участі відповідача чи відкладення розгляду справи до суду від останнього не надходило. Проаналізувавши матеріали цивільної справи, суд вважає, що існує достатньо підстав визначених ст. 224 ЦПК України для проведення заочного судового розгляду справи, без участі відповідача, у відповідності до ч. 4 ст. 169 ЦПК України, за наявними у ній доказами та ухвалення за його результатом рішення, відповідно ст. 226 ЦПК України. Згідно ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу технічними засобами не здійснюється. Проаналізувавши матеріали цивільної справи, зокрема: Свідоцтво про шлюб серії І СГ № 046864 від 01.02. 2007 року; Свідоцтво про народження серії 1 СГ № 108230 від 21.06. 2007 року повно та всебічно дослідивши всі докази у справі у їх сукупності, судом встановлено: відповідно до ч. 1 ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ч. 1 ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Позов про розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. Зважаючи на те, що разом із відповідачем позивач шлюбних стосунків не підтримує, спільного господарства не веде, сторони спроб для примирення не здійснюють, шлюб між сторонами набув формального характеру, суд вважає, що збереження шлюбу між сторонами є неможливим. На підставі наведеного, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги заявлені позивачем підставні та підлягають задоволенню. Згідно ч. 1 ст. 88 ЦПК України з відповідача в користь позивача слід стягнути документально підтвердженні судові витрати понесені позивачем, які складаються із судового збору. На підставі наведеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-01 00:00:00

20.12.2016 року до суду звернулось ВАТ «Запоріжжяобленерго» в особі Східної групи по обслуговуванню побутових споживачів з позовом про стягнення з [PERSON] заборгованості за спожиту електричну енергію у розмірі 2 576,33 грн.. Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що ВАТ «Запоріжжяобленерго» на підставі відкритого особового рахунку № 551411086 зобовязалось постачати електричну енергію\~ [PERSON], який мешкає за адресою: м. Запоріжжя, вул. Васильєва, буд. 36. Однак, відповідач свої зобовязання з оплати спожитої електричної енергії не виконав, внаслідок чого, за останнім утворилась заборгованість в сумі 2 576,33 грн. за період з\~\~28.11.2015 року по 06.07.2016 року. Представник позивача в судове засідання не зявився, до суду надійшла заява за підписом уповноваженого представника, в якому останній просить суд позов задовольнити, розглянути справу без участі представника позивача, проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідач в судові засідання жодного разу не зявився, судом направлено на адресу відповідача, за якою останній зареєстрований та фактично проживає судові повістки. Разом з тим, на адресу суду повернувся конверт з причини «за закінченням терміну зберігання». У звязку з вищезазначеним, на підставі абз. 5 ч. 5 ст. 74 ЦПК України, суд вважає, що відповідач належним чином повідомлений про дату, час та місце слухання справи. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-01 00:00:00

20.12.2016 року до суду звернулось ВАТ «Запоріжжяобленерго» в особі Східної групи по обслуговуванню побутових споживачів з позовом про стягнення з [PERSON] заборгованості за спожиту електричну енергію у розмірі 2\~634,20 грн. Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що ВАТ «Запоріжжяобленерго» на підставі відкритого особового рахунку № 551815046 зобовязалось постачати електричну енергію\~ відповідачу, який мешкає за адресою: м. Запоріжжя, вул. Польова, буд. 62. Однак, відповідач свої зобовязання з оплати спожитої електричної енергії не виконав, внаслідок чого, за останнім утворилась заборгованість в сумі 2 634,20 грн. за період з\~\~08.02.2016 року по 27.07.2016 року. Представник позивача в судове засідання не зявився, до суду надійшла заява за підписом уповноваженого представника, в якому останній просить суд позов задовольнити, розглянути справу без участі представника позивача, проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідач в судові засідання жодного разу не зявився, судом направлено на адресу відповідача, за якою останній зареєстрований та фактично проживає судові повістки. Разом з тим, на адресу суду повернувся конверт з причини «за закінченням терміну зберігання». У звязку з вищезазначеним, на підставі абз. 5 ч. 5 ст. 74 ЦПК України, суд вважає, що відповідач належним чином повідомлений про дату, час та місце слухання справи. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-01 00:00:00

20.12.2016 року до суду звернулось ВАТ «Запоріжжяобленерго» в особі Східної групи по обслуговуванню побутових споживачів з позовом про стягнення з [PERSON] заборгованості за спожиту електричну енергію у розмірі 5\~695,89 грн. Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що ВАТ «Запоріжжяобленерго» на підставі відкритого особового рахунку № 551407048 зобовязалось постачати електричну енергію\~ [PERSON], яка мешкає за адресою: м. Запоріжжя, вул. Тополіна, буд. 16. Однак, відповідач свої зобовязання з оплати спожитої електричної енергії не виконала, внаслідок чого, за останньою утворилась заборгованість в сумі 5\~695,89 грн. за період з\~\~19.11.2015 року по 01.10.2016 року. Представник позивача в судове засідання не зявився, до суду надійшла заява за підписом уповноваженого представника, в якому останній просить суд позов задовольнити, розглянути справу без участі представника позивача, проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідач в судові засідання жодного разу не зявився, судом направлено на адресу відповідача, за якою останній зареєстрований та фактично проживає судові повістки. Разом з тим, на адресу суду повернувся конверт з причини «за закінченням терміну зберігання». У звязку з вищезазначеним, на підставі абз. 5 ч. 5 ст. 74 ЦПК України, суд вважає, що відповідач належним чином повідомлений про дату, час та місце слухання справи. На підставі викладеного,

Outcome: approved