overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-04 00:00:00

20 лютого 2018 року позивачка звернулась до суду із позовом, в якому просить розірвати шлюб з відповідачем [PERSON], зареєстрований 26 лютого 2011 року виконкомом Воскресенської селищної ради Жовтневого району Миколаївської області. В обґрунтування позову вказувала, що сімейне життя між сторонами не склалося, одруження виявилось невдалим, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу вона вважає неможливим. Вказала, що спору щодо місця проживання спільної дитини та спільного майна не має. В судове засідання позивач не зявилася, надіслала суду заяву, в якій позовні вимоги підтримала в повному обсязі з підстав, викладених в позовній заяві та просила справу розглянути за його відсутності. Відповідач в судове засідання не зявився, надіслав суду заяву, в якій позовні вимоги визнає в повному обсязі з підстав, викладених в позовній заяві та просив справу розглянути за його відсутності. Відповідно до частини 2 статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, суд вважає позов обґрунтованим і підлягаючим задоволенню, з огляду на наступне. Судом встановлено, що 26 лютого 2011 року між сторонами укладено шлюб, який зареєстрований виконкомом Воскресенської селищної ради Жовтневого району Миколаївської області, про що зроблено актовий запис №2. Від даного шлюбу сторони мають дитину: [PERSON], [INFO]. Зі змісту позовної заяви вбачається, що спору щодо місця проживання дитини та розподілу сумісного майна подружжя сторони не мають. Відповідно до статті 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, при цьому, примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Зазначена норма національного законодавства відповідає статті 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім'ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Шлюб може укладатися тільки при вільній і повній згоді сторін, що одружуються. Згідно приписів статті 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. При дослідженні судом фактичних взаємин між сторонами дійсних причин розірвання шлюбу встановлено, що подальше спільне життя сторін та збереження шлюбу буде суперечити інтересам чоловіка та дружини, що виключає відновлення колишніх сімейних відносин та збереження шлюбу. Суд, вирішуючи питання про розірвання шлюбу, вважає за необхідне зясувати прізвище подружжя після розірвання шлюбу. Позивачкою в заяві зазначено про залишення їй прізвища, яке вона отримала при реєстрації шлюбу, а тому відповідно до статті 113 СК України, позивачу слід залишити прізвище, яке вона набула під час державної реєстрації шлюбу, що розривається.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-07-23 00:00:00

20 лютого 2018 року позивачка звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позовні вимоги обґрунтовано тим, що сторони перебувають у шлюбі від вересня 2009 року. Від шлюбу сторони мають двох малолітніх дітей. Стосунки з відповідачем розладилися. Сторони проживають окремо одне від одного, не ведуть спільне господарство, шлюбних відносин не підтримують. Зберігати сімю позивачка не бажає, вважає, що шлюб носить формальний характер і просить суд шлюб розірвати (а.с.а.с. 2, 3, 11, 14, 15). Позивачка у судовому засіданні підтримала заявлений позов, пояснивши, що вона з відповідачем перебуває у шлюбі від 26.09.2009 року. Сторони мають двох малолітніх синів [PERSON] та [PERSON]. Від червня 2016 року сторони проживають окремо одне від одного, не ведуть спільне господарство, шлюбних відносин не підтримують. Відповідач тривалий час зловживає спиртними напоями та наркотиками, влаштовує сварки, що впливає на моральний стан родини і насамперед дітей. Відповідач у суді заперечував проти задоволення позову, пояснивши, що бажає зберегти сімю. Відповідач дійсно тривалий час вживав алкоголь, намагався лікуватися у реабілітаційному центрі, проте ці спроби виявилися невдалими. Наркотики він не вживає, але вживав налбуфін (знеболювальне) протягом пяти років майже кожного дня. Останній раз цей препарат відповідач вживав біля 4 місяців тому. Суд, заслухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали справи, дійшов висновку про те, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Відповідно до частини 3 статті 105 Сімейного кодексу України (далі СК) шлюб припиняється шляхом його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду у відповідності зі статтею 110 цього Кодексу. Згідно зі статтею 112 СК суд зясовує фактичні взаємовідносини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, приймає до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інших обставин життя подружжя. Суд ухвалює рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило би інтересам одного з них, інтересам їх дітей, які мають суттєве значення. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі від 26.09.2009 року. Шлюб зареєстровано у Бабушкінському відділі реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції (актовий запис 692) (а.с. 7). Від шлюбу сторони мають двох малолітніх синів, [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], які після розірвання шлюбу мешкатимуть разом з позивачкою (а.с.а.с. 5, 6). Через відсутність взаєморозуміння та постійних сварок, які виникають в родині з різноманітних причин, відсутність у сторін бажання створити міцну та дружню сімю від червня 2016 року сторони не ведуть спільне господарство та не підтримують шлюбних відносин, мешкають окремо одне від одного. Позивачка зберігати сімю не бажає, вважає, що сімя розпалася остаточно і збереження сімї неможливе. Спору щодо поділу спільно нажитого майна між сторонами не існує. За вказаних обставин суд вважає, що позовні вимоги обґрунтовані й підлягають задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-22 00:00:00

20 лютого 2018 року позивачка звернулася до суду з позовом до відповідача, в якому просила суд, стягнути з [PERSON], [INFO] на користь [PERSON] аліменти на утримання неповнолітнього [PERSON], [INFO] в твердій грошовій сумі в розмірі 3000 гривень щомісячно, починаючи з дати подання позову і до досягнення дитиною повноліття. Позивач в судове засідання не зявився, надав до суду заяву в якій позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив справу розглянути без його участі. Відповідач в судове засідання не зявився, надав до суду заяву в якій позовні вимоги позивача підтримав у повному обсязі, просив справу розглянути без його участі. Судом встановлено, 03.05.2009 року позивачка та відповідач уклали шлюб у Новодолинській сільраді Овідіопольського району Одеської області. 17.08.2012 року рішенням Овідіопольського районного суду Одеської області шлюб був розірваний. Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину, [PERSON] [INFO]. Відповідач ніякої матеріальної допомоги на дитину не надає. Для нормального повноцінного життя дитині потрібне відповідне харчування, одяг та багато інших речей. Позивачці дуже важко забезпечувати дитину усім необхідним, тому вона змушена звернутися до суду. Згідно ч. 1, 2 ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебувають вони у шлюбі між собою. Відповідно до ст.ст. 150, 157 СК України батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, і той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов'язаний брати участь у її вихованні та утриманні. У відповідності до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ч.2 ст. 184 СК України, розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону. Відповідно до частини першої, другої статті 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ч.4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. За таких обставин суд дійшов до висновку, що позовні вимоги обґрунтовані і підлягають задоволенню. З урахуванням вимог\~ст. 141 ЦПК України\~та задоволення позову позивачки, яка в даному випадку звільнена від сплати судового збору по розгляду позовних вимог щодо стягнення аліментів, з відповідача на користь держави слід стягнути суму судового збору у сумі 704,80 грн. На підставі викладеного й

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-29 00:00:00

20 лютого 2018 року позивачка звернулася до суду з позовом про стягнення аліментів на своє утримання до досягнення дитиною трирічного віку у розмірі ј частини зі всіх видів доходу відповідача. В обґрунтування своїх вимог зазначила, що вона перебувала у цивільному шлюбі з [PERSON] . Від шлюбу у них народилася дочка [PERSON] , [INFO] . На теперішній час сторони спільно не проживають, спільного господарства не ведуть, дитина знаходиться на повному утриманні матері. У зв`язку із тим, що вона перебуває у декретній відпустці по догляду за дитиною, просить стягнути аліменти на її утримання до досягнення дочкою трирічного віку у розмірі ј частки. Позивачка надала суду письмову заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити. Відповідач у судове засідання не з`явився з невідомих суду причин, про день та час розгляду справи був повідомлений у встановленому законом порядку. З огляду на те, що в матеріалах справи достатньо даних про права та взаємодію сторін, справа розглянута заочно, у відсутності відповідача. Фіксація судового процесу технічними засобами не велась у відповідності до ч.2 ст.247 ЦПК України, у зв`язку із розглядом справи за відсутності осіб, які беруть участь у справі. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON] , [INFO] , що відображено у свідоцтві про народження серії [NUMBER] , виданому Кальміуським районним у місті Маріуполі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області (актовий запис №631 від 07 вересня 2018 року). На даний час дитина проживає разом з матір`ю за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується довідкою вданою 18.02.2019 року КСН «Новоселівка». Згідно ст.84 Сімейного кодексу України, дружина з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. У зв`язку з чим, суд вважає, що вимоги [PERSON] підлягають задоволенню. Відповідно до ст.141 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір у сумі 768,40 гривень.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-09 00:00:00

20 лютого 2018 року позивач по справі звернувся до Шевченківського районного суду Харківської області із зазначеним позовом, яким просить суд розірвати шлюб між ним та відповідачем по справі, зареєстрований 30 квітня 2011 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Шевченківського районного управління юстиції Харківської області, актовий запис № 22. В позовній заяві вказує, що з відповідачем по справі перебуває у зареєстрованому шлюбі, від якого мають спільну доньку - [PERSON], [INFO]. Спільне життя сторін не склалося через відсутність взаємопорозуміння, бажання проживати однією сім'єю і вести спільне господарство. У зв'язку із цим позивач змушений звернутися до суду з даним позовом, яким просить розірвати шлюб з відповідачкою. В судове засідання позивач не з'явився, проте надав д суду письмову заяву про розгляд справи у його відсутність, просив суд задовольнити позов та розірвати шлюб між ним та відповідачкою по справі. Відповідач в судовому засіданні погодилася з позовом та просила суд розірвати шлюб між нею та позивачем. Суд, перевіривши матеріали справи вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом установлені такі факти та відповідні їм правовідносини. [PERSON] з відповідачем [PERSON] перебуває у шлюбі, зареєстрованому 30 квітня 2011 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Шевченківського районного управління юстиції Харківської області, актовий запис № 22, що підтверджується оригіналом свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 30.04.2011 року (а.с.3). Від даного шлюбу сторони мають спільну доньку - [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження дитини серії [NUMBER] від 29.09.2011 року в матеріалах справи (а.с.4), яка після розлучення залишиться проживати разом із відповідачкою. Шлюб сторін виявився невдалим через відсутність взаємного порозуміння, поваги, різні погляди на сімейне життя та ведення господарства, внаслідок чого виникали сварки, що призвело до фактичного припинення шлюбних відносин. Фактично сім'я сторін розпалася, шлюб існує лише формально. Подальше спільне життя та збереження шлюбу не можливе, а отже сенсу підтримувати сімейні відносини - немає. У відповідності до вимог ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Суд, вивчивши матеріали справи, враховуючи, що відповідач повністю визнає позов, вважає, що позовна заява про розірвання шлюбу підлягає задоволенню відповідно до ст. 112 СК України, так як подальше життя подружжя у шлюбі буде суперечити їх інтересам.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-27 00:00:00

20 лютого 2018 року Попанянським районним судом Луганської області вказана справа була розглянута та було ухвалено рішення, відповідно до якого вимоги задоволено, а саме з відповідачів по справі [PERSON] та [PERSON] в солідарному порядку стягнуто на користь КС «Компаньйон» суму кредиту у розмірі 9335 (дев*ять тисяч триста тридцять п*ять) грн. 43 коп..\~\~ Перевіривши матеріали справи, суд дійшов наступного. 28.03. 2018 року до суду від позивача КС «Компаньйон» надійшла уточнена заява про збільшення розміру позовних вимог, а саме сума боргу на 20.02.2018 складає 10688 (десять тисяч шістсот вісімдесят вісім) грн.14 коп. Відповідно до п. 1 ч. 1\~ст. 270 ЦПК України\~суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення. Як вбачається з матеріалів справи, КС «Компаньйон» звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] та [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. В прохальній частині позивач просивстягнути з відповідачв в солідарному порядку суму за кредитним договором в розмірі 9335,43 грн. Згідно ст. 31 ЦК України крім прав та обов*зків, визначений у статті 257 цього кодексу, позивач має право протягом усього часу розгляду справи змінити підставу або предмет позову, збільшити або зменшити розмір позовних вимог, відмовитися від позову, а відповідач має право визнатипозов повністю або частково, пред*явити зустрічний позов. З часу подання позову до суд минуло 26 днів і тому розмір відсотків з 10.06.2017 року по 20.02.2018 року складає : 49% - 1352,71 грн. Оскільки, при постановленні рішення процентна ставка по договору збільшилася, а рішення ухвалене до збільшення, тому суд вважає за необхідне постановити додаткове рішення.\~\~\~\~\~\~ Враховуючи викладене та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-29 00:00:00

20 лютого 2019 року [PERSON] звернулася до Очаківського міськрайонного суду Миколаївської області із зазначеним позовом до [PERSON] Свої вимоги обґрунтовувала тим, що вона перебуває з відповідачем у шлюбі, зареєстрованому 06 квітня 1983 року відділом запису актів громадянського стану Очаківського району Миколаївської області. Сімейні відносини між ними припинені через різні погляди на сімейне життя та ведення спільного господарства, сімейні стосунки припиненні з 1985 року, а тому просила розірвати їхній з відповідачем шлюб. Позивачка в судове засідання не з`явилася, надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності. Крім цього, зазначила, що повністю підтримує позовні вимоги та не заперечує проти ухвалення заочного рішення по справі. Відповідач в судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, про час та місце судового засідання повідомлений належним чином. Суд, на підставі ч. 1 ст. 280 ЦПК України, враховуючи згоду позивачки і наявність достатніх даних для вирішення спору, вважає можливим провести заочний розгляд справи. Дослідивши письмові докази по справі, суд дійшов наступного. Сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 06 квітня 1983 року відділом запису актів громадянського стану Очаківського району Миколаївської області, про що складено відповідний запис за № 52. Зазначений факт підтверджується дослідженим у судовому засіданні свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] . Причинами розпаду сім`ї стали різні погляди на сімейне життя та ведення спільного господарства, подружні стосунки фактично припинені з 1985 року. Враховуючи викладене, суд вважає, що шлюб, укладений між сторонами, фактично розпався, та що за зазначених обставин їх подальше сумісне життя і збереження сім`ї є неможливим, тому, в силу ч. 1 ст. 110, ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України, вимоги позивачки про розірвання шлюбу є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Згідно з ч. 2 ст. 114 Сімейного кодексу України, у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Позивачкою сплачено в рахунок судового збору за звернення до суду із цим позовом 768 грн. 40 коп., що підтверджується відповідною квитанцією. Відповідно до ч. 1 ст.\~141\~ЦПК України стороні, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а тому з відповідача на користь позивача слід стягнути судові витрати у розмірі 768 грн. 40 коп. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-18 00:00:00

20 лютого 2019 року [PERSON] звернулася до суду із заявою, про встановлення факту родинних відносин, мотивуючи свої вимоги тим, що [INFO] померла її мати - [PERSON] Після її смерті відкрилася спадщина на належне їй майно та син заявниці звернувся до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини за заповітом, проте у видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті [PERSON] йому було відмовлено та надане роз'яснення про необхідність підтвердження родинних відносин між заявницею та її померлою матір'ю, так як в документах розбіжність в написанні прізвища. Заявниця в судове засідання не з'явилась, подала заяву про розгляд справи без її участі, заявлені уточнені вимоги підтримала в повному обсязі. Представник Миколаївської сільської ради Сумського району до суду не з'явився, направивши заяву про розгляд справи без його участі. Дослідивши матеріали справи, повно, всебічно та об'єктивно дослідивши наявні у справі докази та оцінивши їх у сукупності, суд приходить до висновку, що заява підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 315 Цивільно-процесуального кодексу України суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами. Судом встановлено, що [INFO] померла [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про смерть [NUMBER] (а.с. 11). Згідно свідоцтва про шлюб серія [NUMBER] заявниця уклала шлюб з [PERSON] та змінила своє дівоче прізвище - [PERSON] на [PERSON]. Згідно свідоцтва про народження заявниці [PERSON] мати вказана - [PERSON] (а.с.10). Однак в свідоцтві про смерть серія [NUMBER] мати заявниці вказана як - [PERSON] (а.с.11). Таким чином, суд вважає за необхідне заяву [PERSON] задовольнити і встановити факт родинних відносин, а саме те, що [PERSON], яка померла [INFO] є матір'ю заявниці. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-04-29 00:00:00

20 лютого 2019 року до суду заявлено позов [PERSON] , в якому вона вимагає розірвати шлюб між нею і відповідачем, [PERSON] , зареєстрований 12.01.2016 відділом державної реєстрації актів цивільного стану Чернівецького міського управління юстиції, актовий запис № 13, та після розірвання шлюбу змінити дошлюбне прізвище з « [PERSON] » на « [PERSON] », обґрунтовуючи свої вимоги тим, що спільне життя з відповідачем у них не склалося, по причині того, що між ними виникали постійні непорозуміння та конфлікти, з вини відповідача. Сім`я остаточно розпалася, фактично шлюбні відносини між ними припинені, проживаємо окремо один від одного протягом. Спільного господарства з відповідачем не ведуть. Подальше сумісне життя і збереження сім`ї вважає неможливим, це суперечить її інтересам, та інтересам сім`ї. Примирення з відповідачем є неможливе. Позивачка, [PERSON] в судове засідання не з`явилася, проте її представник за дорученням Гавриш В.Ю. подала до суду заяву про розгляд справи у її та позивачки відсутності, позовні вимоги підтримала в повному обсязі. (а.с. 30-31) Відповідач, [PERSON] будучи належним чином повідомлений про місце та час розгляду справи в судове засідання не з`явився, повідомлення про причини своєї неявки, відзиву на позовну заяву та заяву про розгляд справи за його відсутності до суду не надіслав, в силу чого, суд не вбачає підстав для відкладення розгляду справи та вважає за можливе вирішити справу на підставі наявних у ній даних та доказів, що регламентується ч. 4 ст. 223 ЦПК України. (а.с.29-30). Відповідно до ч. 3 ст. 105 Сімейного Кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, беручи до уваги вимоги ст. 110 Сімейного Кодексу. Згідно зі ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. У відповідності до ч. 1 ст.113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. З`ясувавши позицію позивачки та дослідивши матеріали справи, суд уважає за необхідне постановити рішення про розірвання шлюбу, оскільки в судовому засіданні встановлено, що сім`я сторін розпалася остаточно і збереження шлюбу буде суперечити інтересам одного із них. Спору про поділ майна немає, а тому шлюб необхідно розірвати на підставі ст. ст. 110, 112 Сімейного Кодексу України, як такий, що буде суперечити інтересам одного із них. Оскільки позивачкою в позовній заяві не заявляється вимога щодо відшкодування відповідачем судових витрат, тому з [PERSON] судовий збір стягненню не підлягає. На підставі викладеного та

Outcome: approved