Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-09 00:00:00

21 лютого 2017 року [PERSON] звернулася до суду із позовом до батька свого сина [PERSON] про позбавлення його батьківських прав, в якому свої вимоги обґрунтовувала наступним чином. Він є рідним батьком її сина [PERSON], 12 березня 2011 року, однак ухиляється від виконання своїх батьківських обовязків, не піклується про його розвиток та виховання, матеріально не забезпечує. З 29 липня 2015 року вона знаходиться у зареєстрованому шлюбі з [PERSON], який піклується про [PERSON], тому просила позбавити [PERSON] батьківських прав. В судовому засіданні позивачка та її представник позов підтримали та просили його задовольнити з підстав викладених в ньому. Відповідач в судове засідання не з`явився, про дату та час слухання справи судом повідомлений своєчасно та належним чином. Представник третьої особи в судове засідання не з`явилась, також надіслала на адресу суду заяву, в якій позов підтримала та просила його задовольнити. Суд, дослідивши матеріали справи в межах заявлених позовних вимог та на підставі наданих доказів, прийшов до висновку, що позовна заява підлягає задоволенню з таких підстав. Відповідно до вимог ст.ст. 150, 155, 180 СК України батьки зобовязані виховувати дитину, піклуватися про її здоровя, фізичний, духовний та моральний розвиток, що є найважливішими обовязками матері і батька, а також повинні утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Статтею 12 Закону України «Про охорону дитинства» від 26 квітня 2001 року передбачено, що на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобовязані виховувати дитину, піклуватися про її здоровя, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Згідно ч.4 ст.155 СК України ухилення батьків від виконання батьківських обовязків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. Зокрема, п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України передбачає, що батько може бути позбавлений судом батьківських прав, якщо він ухиляються від виконання своїх обовязків по вихованню дитини. Позбавлення батьківських прав є найбільш суворою мірою відповідальності, яка може бути застосована до батьків у разі постійного та злісного ухилення ними від виконання своїх обовязків. [PERSON] та [PERSON] від спільного проживання у цивільному шлюбі мають сина [PERSON]. З грудня 2013 року сторони припинили свої сімейні стосунки. З цього часу дитина проживає з матір`ю в с. Киселівка Снігурівського району Миколаївської області Відповідач є батьком неповнолітньої дитини [PERSON], [INFO]. З 29 липня 2015 року позивачка знаходиться у зареєстрованому шлюбі з [PERSON], який дбає про дитину, займається його вихованням та матеріальним забезпеченням. Згідно з висновком служби у справах дітей Снігурівської районної державної адміністрації Миколаївської області від 1 березня 2017 року адміністрація вважає доцільним позбавити відповідача батьківських прав відносно його неповнолітнього сина [PERSON], 12 березня 2011, оскільки він з часу розірвання стосунків із [PERSON] вихованням сина не займається, матеріально його не утримує, аліменти не сплачує, його життям та здоров`ям не цікавиться. Вже четвертий рік про дитину дбає вітчим [PERSON], якого дитина вважає своїм батьком. За таких досліджених доказів суд вважає, що відповідач дійсно ухиляється від виконання своїх батьківських обовязків по вихованню та утриманню сина, тому з метою захисту його прав та інтересів відповідача слід позбавити батьківських прав. Окрім цього, згідно зі ст. 88 ЦПК України з відповідача підлягає стягнення судовий збір на користь позивачки в сумі 640грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved