Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-25 00:00:00

20.03. 2014 року до Пустомитівського районного суду Львівської області надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON]. У позовній заяві позивач просить суд стягнути з [PERSON] в користь [PERSON] 240 000, 00 грн. заборгованості; судові витрати покласти на відповідача. Позивач у позовній заяві як на підстави для задоволення заявлених позовних вимог покликається на наступні обставини: 19.09. 2011 року позивачем передано відповідачеві позику у розмірі 240 000 грн., про що відповідачем позивачеві надана письмова розписка. Відповідач зобов'язався повернути позивачеві позику до 19.09. 2012 року, проте по теперішній час відповідач своїх зобов'язань за договором позики перед позивачем не виконав. На підставі наведеного позивач у позовній заяві просить суд задоволити заявлені позовні вимоги. Позивач [PERSON] у судовому засіданні заявлені позовні вимоги підтримала, пояснення дала аналогічні викладеним у позовній заяві, позов просить задоволити. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні заявлені позивачем позовні вимоги визнала та пояснила, що дійсно 19.09. 2011 року вона отримала у позивача позику у розмірі 240 000, 00 грн. повернути цю суму позики в обумовлений строк відповідач не може, оскільки не володіє такими коштами, проти задоволення позову не заперечує. Заслухавши пояснення сторін у справі, проаналізувавши матеріали цивільної справи, зокрема: розписку [PERSON] від 19.09. 2011 року, яка видана [PERSON], з якої слідує, що відповідач отримала від позивача у позику 240 000, 00 грн. із строком повернення до 19.09. 2012 року та дослідивши всі докази у справі у їх сукупності, суд прийшов до переконання, що обставини на які покликається позивач у позовній заяві, як на підстави для задоволення заявлених нею позовних вимог знайшли своє підтвердження у представлених суду доказах. Беручи до уваги те, що відповідач заявлені позивачем позовні вимоги визнала у повному обсязі, суд прийшов до висновку, що в силу вимог ч. 1 ст. 61 ЦПК України, факт укладення між сторонами 19.09. 2011 року Договору позики, розрахунок ціни позову за Договором позики, наявність у відповідача заборгованості перед позивачем за Договором позики у розмірі 240 000, 00 грн. доказування не потребують. За змістом ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову, яке не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд у мотивувальній частині рішення може вказати лише про визнання позову та прийняття його судом. З метою забезпечення правильного й однакового застосування судами окремих положень цивільного процесуального законодавства Пленум Верховного Суду України у п. 24 Постанови № 2 від 12.06. 2009 року роз'яснив, що у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з'ясування і дослідження інших обставин справи. За вказаних вище обставин, беручи до уваги те, що у відповідача перед позивачем існує заборгованість за Договором позики у розмірі 240 000, 00 грн.; те, що відповідач визнав заявлені позивачем позовні вимоги та ухвалення рішення суду на користь позивача не суперечить правам, свободам та інтересам третіх осіб, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги заявлені позивачем підставні та підлягають задоволенню. В силу вимоги ч. 1 ст. 88 ЦПК України з відповідача в користь позивача слід стягнути понесені позивачем документально підтверджені судові витрати, які складаються із оплаченого позивачем судового збору за подання до суду позовної заяви. На підставі наведеного та

Outcome: approved