Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-26 00:00:00

1.Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача. У липні 2018 року позивач ТОВ «Хмельницьке» звернувся до суду із позовом до [PERSON] , треті особи на стороні позивача ДП «Хмельницьке» та КСП «Ліктрави», третя особа на стороні відповідача [PERSON] та Лісовогринівецька сільська рада, про витребування майна із чужого незаконного володіння. В обґрунтування позовних вимог вказав, що ТОВ «Хмельницьке» є власником низки приміщень іменованого об`єкту «Сушильне господарство» з номерами [ADDRESS] , [ADDRESS] , [ADDRESS] [ADDRESS] та які знаходяться на ділянці 2-го господарського двору ДП «Хмельницьке» і за призначенням є складом лікарської сировини площею 22,8 кв.м та приміщеннями 3-х складів сушок площами 275,7 кв.м, 740,4 кв.м, 837,3 кв.м відповідно. Згідно розпорядження Хмельницької районної державної адміністрації Хмельницької області від 20.06.2008 року №729/08 ДП «Хмельницьке» було розроблено технічну документацію із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право постійного користування земельними ділянками в тому числі і на земельну ділянку 2-го господарського двору, на якій розташовані спірні об`єкти нерухомості та сформовано земельну ділянку для ведення сільськогосподарського виробництва, площею 0,7722 га з кадастровим номером 6825083601:01:001:0664. Посилається, що набувши право власності на спірні об`єкти нерухомості, до ТОВ «Хмельницьке» перейшло право користування зазначеною земельною ділянкою без зміни її цільового призначення. Рішенням чергової 27-ї сесії Лісовогринівецької сільської ради 4-го скликання від 09.02.2006 року №2 іменованому об`єкту «Сушильне господарство» присвоєно адресу: [ADDRESS] . Вказані об`єкти нерухомості, а саме приміщення складу лікарської сировини, площею 22,8 кв.м, та приміщення 2-х сушок площами 275,7 кв.м і 740,4 кв.м відповідно були передані в оренду [PERSON] згідно договору оренди №16 від 31.12.2012 року. Рішенням 15-ї сесії Хмельницької районної ради VI скликання від 06.03.2013 року №39-15/2013 було змінено межі сіл Лісові Гринівці та Скаржинці, зокрема межі с. Лісові Гринівці було збільшено на 1182,3109 га. Як наслідок, земельна ділянка з кадастровим номером 6825083601:01:001:0664 перейшли у межі с. Лісові Гринівці та відповідно у розпорядження Лісовогринівецької сільської ради. Впродовж 2014-2015 років, Лісовогринівецька сільська рада, ігноруючи права ТОВ «Хмельницьке» щодо користування земельною ділянкою та скориставшись тим, що відомості про земельну ділянку з кадастровим номером 6825083601:01:001:0664 не були перенесені в автоматичному порядку із Державного реєстру земель до Державного земельного кадастру, своїми рішеннями змінила цільове призначення цієї земельної ділянки та присвоїла кожному із спірних об`єктів нерухомості, які на цій ділянці розташовані, нову адресу: [ADDRESS] . Також, своїми рішеннями №194-197 від 08.07.2014 року Лісовогринівецька сільська рада надала КП «Лісовогринівецьке »дозвіл на виготовлення проектів землеустрою щодо відведення 4-х земельних ділянок, на яких вже знаходилися спірні приміщення, та затвердила такі проекти своїми рішеннями №№48-51 від 16.03.2015 року. Зазначено, що таким чином, всупереч вимогам діючого законодавства, КП «Лісовогринівецьке» в межах сформованої ДП «Хмельницьке» земельної ділянки з кадастровим номером 6825083601:01:001:0664 було сформовано чотири земельні ділянки з кадастровими номерами 6825083600:01:001:1065, 68250803600:01:001:1066, 68250803600:01:001:1067 та 68250803600:01:001:1068. Після цього, КП «Лісовогринівецьке» уклало 4-ри договори суперфіцію від 24.03.2015 року про передачу [PERSON] вищезазначених земельних ділянок під будівництво. Останній, з метою привласнення приміщень іменованого об`єкту «Сушильне господарство», що перебувало у його тимчасовому віданні згідно договору оренди №16 від 31.12.2012 року, в порушення вимог містобудівного законодавства, підготовив і подав 4-ри декларації про готовність об`єктів до експлуатації від 15.06.2015 року, до яких вніс завідомо неправдиву інформацію про нібито збудування на цих земельних ділянках приміщення прохідної та приміщення 3-х складів. Протиправність декларацій про готовність вказаних об`єктів до експлуатації підтверджується тим фактом, що відповідні декларації а також інші документи дозвільного характеру, що стосується будівництва за адресою: [ADDRESS] у відповідному єдиному реєстрі ДАБІ відсутні. На підставі таких підробних документів, 01.07.2015 року [PERSON] зареєстрував право власності про нібито збудовані ним три склади та прохідну, що розташовані за адресою: [ADDRESS] . Вподальшому, з метою створення перешкод ТОВ «Хмельницьке» у поверненні належних об`єктів нерухомості, 10.07.2015 року [PERSON] уклав чотири договори дарування, за якими подарував чотири спірні об`єкти своєму сину [PERSON] . Вважає, що вказані договори дарування є нікчемними, оскільки порушують публічний порядок, а саме право власності товариства на спірні об`єкти нерухомості. На підставі викладеного, посилаючись на положення ст..41 Конституції України, ст..ст. 15, 20, 317, 321, 388, 400 ЦК України просив суд витребувати у [PERSON] та передати ТОВ «Хмельницьке», належні йому на праві власності приміщення сушки площею 275,7 кв.м, що розташоване за адресою: [ADDRESS] ; приміщення сушки площею 740,4 кв.м, що розташоване за адресою: [ADDRESS] ; приміщення сушки площею 837,3 кв.м, що розташоване за адресою: [ADDRESS] та приміщення складу лікарської сировини площею 22,8 кв.м, що розташоване за адресою: [ADDRESS] , а також стягнути з відповідача на користь товариства понесені ним судові витрати у сумі 19071 гривень. Треті особи на стороні відповідача КСП «Ліктрави» та ДП «Хмельницьке» поданий ТОВ «Хмельницьке» позов підтримало у повному обсязі та просило його задовольнити. Зазначило, що ДП «Хмельницьке» було відчужено ТОВ «Хмельницьке» приміщення трьох сушок та склад лікарської сировини, що розташовані за адресою: [ADDRESS] . До відчуження вказаного майна ДП «Хмельницьке» була сформована земельна ділянка з кадастровим номером 6825083601:01:001:0664, на якій і були розташовані вказані об`єкти. Водночас, скориставшись тим, що такі відомості не були перенесені в автоматичному режимі при формуванні єдиної кадастрової карти України, КП «Лісовогрнівецьке», за допомогою Лісовогринівецької сільської ради, в інтересах [PERSON] , всупереч діючому законодавству, сформувало на цій земельній ділянці чотири інших земельних ділянок з кадастровими номерами 6825083600:01:001:1065, 68250803600:01:001:1066, 68250803600:01:001:1067 та 68250803600:01:001:1068. В подальшому це призвело до можливості протиправного привласнення спірних об`єктів нерухомості, які належать на праві власності ТОВ «Хмельницьке» [PERSON] . У своєму відзиві на позов відповідач [PERSON] , позовні вимоги ТОВ «Хмельницьке» не визнав, та просив у їх задоволенні відмовити. Зазначив, що йому, на праві власності належать чотири об`єкти нерухомості: приміщення трьох складів площами 752,9 кв.м, 683,8 кв.м, 278,6 кв.м та прохідна площею 20,5 кв.м. Вказані об`єкти розташовані за адресами: [ADDRESS] та 40 на земельних ділянках із кадастровими номерами 6825083600:01:001:1065, 68250803600:01:001:1066, 68250803600:01:001:1067 та 68250803600:01:001:1068. Належні позивачу ТОВ «Хмельницьке» об`єкти нерухомості, а саме приміщення трьох складів є зовсім іншими об`єктами, які мають інші площі, розташовані за іншою адресою ( [ADDRESS] ) на зовсім іншій земельній ділянці, яка має кадастровий номер 682508360003:007:1058. За таких обставин вважає, що посилання позивача на те, що об`єкти нерухомості, що розташовані за адресою: [ADDRESS] , та які належать йому на праві власності і об`єкти нерухомості, які розташовані по [ADDRESS] , що належать позивачу, не є тотожними. Крім того, зауважив, що позивачем не доведено факт належності йому на праві власності склад лікарської сировини, площею 22,8 кв.м, оскільки за договором купівлі-продажу від 22.08.2008 року ТОВ «Хмельницьке» набувало не сформований об`єкт нерухомості, а будівельні матеріали; до того ж вказаний договір у порушення вимог ст..ст.657, 334 ЦК України не був посвідчений нотаріально. У своєму відзиві на позов, третя особа на стороні відповідача [PERSON] , посилаючись на безпідставність позовних вимог, просив у їх задоволенні відмовити у повному обсязі. Зазначив, що відповідно до укладених між ним та КП «Лісовогринівецьке» договорів суперфіція від 24.03.2015 року йому було передано у користування під забудову чотири земельні ділянки, що розташовані по [ADDRESS] та [ADDRESS] . Вказаним ділянкам були присвоєні відповідні кадастрові номера. На вказаних ділянках ним були побудовані чотири об`єкти нерухомості: три склади площами 752,9 кв.м, 683,8 кв.м, 278,6 кв.м та прохідна площею 20,5 кв.м, які за договорами дарування від 10.07.2015 року були ним подаровані [PERSON] . Зазначив, що належні позивачу приміщення розташовані за іншою адресою ( [ADDRESS] та на іншій земельній ділянці, ніж об`єкти, що розташовані на земельних ділянках по [ADDRESS] . Третя особа на стороні відповідача Лісовогринівецька сільська рада позов не визнала, та просила відмовити у його задоволенні. В своїх поясненнях на позов зазначила, що складські приміщення, які належні відповідачу [PERSON] не є тими і самими об`єктами, які належать позивачу. Земельні ділянки з кадастровими номерами 6825083600:01:001:1065, 68250803600:01:001:1066, 68250803600:01:001:1067 та 68250803600:01:001:1068 були сформовані у відповідності до вимог діючого законодавства, відповідні рішення сільської ради ніким не оспорювалися та є чинними. Також зазначено, що на території с. Лісові [ADDRESS] існує як [ADDRESS] . Представник позивача в судовому засіданні вимоги позовної заяви підтримав та просив задовольнити в повному обсязі з підстав наведених у позові. Відповідачі будучи повідомленими належним чином в судове засідання не з`явилися. Представник відповідача [PERSON] в судове засідання з`явилася, заперечила проти позову та просить відмовити в задоволенні позову. Представник третьої\~особи Жирик Я.І. (довіритель КСП «Ліктрави») в судовому засіданні підтримав позовні вимоги. Представник третьої особи [PERSON] С [PERSON] О. (довіритель [PERSON] ) заперечив проти позову та просить відмовити в його задоволенні. 2.Заяви, клопотання, інші процесуальні дії у справі. 10.07.2018 ТОВ «Хмельницьке» звернувся до суду із вказаним позовом. 10.07.2018 за протоколом автоматизованого розподілу судової справи позовну заяву ТОВ «Хмельницьке» передано до розгляду судді Карплюку О.І. Ухвалою суду від 13.07.2018 року вказаний позов був прийнятий до розгляду та відкрито провадження у справі. Ухвалою Хмельницького міськрайонного суду від 13.09.2018 року провадження у даній справі було закрито на підставі п.1 ч.1 ст.255 ЦПК України (справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства). Постановою Хмельницького апеляційного суду від 03.12.2018 року ухвалу Хмельницького міськрайонного суду від 13.09.2018 року про закриття провадження у даній справі було скасовано, а справу направлено до суду першої інстанції для продовження розгляду. 11.12.2018 року за протоколом автоматизованого розподілу судової справи позовну заяву ТОВ «Хмельницьке» передано до розгляду судді Стефанишину С.Л. Ухвалою суду від 15.01.2019 року справу прийнято до провадження та призначено її до розгляду в порядку загального позовного провадження. 11.03.2019 року від третьої особи на стороні відповідача [PERSON] надійшло клопотання про закриття провадження у даній справі у зв`язку з тим, що вона не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства. Ухвалою суду від 11.03.2019 року у задоволенні вказаного клопотання було відмовлено. 3.Фактичні обставини справи, встановлені судом та зміст спірних правовідносин. Суд, дослідивши матеріали справи, встановив наступні обставини справи та відповідні правовідносини. Встановлено, що 22 серпня 2008 року між ДП «Хмельницьке» та ТОВ «Хмельницьке» був укладений договір купівлі-продажу, за яким останнє придбало у власність будівельні матеріали, які було використано на побудування «Склад лікарської сировини», а саме: фундамент, стіни, покрівля, перекриття, підлога, сходи, електрика, водопровід, каналізація, опалення, що знаходяться за адресою: [ADDRESS] . Вказаний договір нотаріально не посвідчений. 12 вересня 2013 року між ДП «Хмельницьке» та ТОВ «Хмельницьке» був укладений договір купівлі-продажу нежитлового приміщення за яким останнє набуло право власності на приміщення сушки загальною площею 275,7 кв.м, що розташоване за адресою: [ADDRESS] . Вказаний договір був посвідчений приватним нотаріусом Хмельницького міського нотаріального округу Пруняком В.І. та зареєстровано у реєстрі за № 1937 В цей же день, 12 вересня 2013 року, між вказаними товариствами був укладений ще один договір купівлі-продажу нежитлового приміщення за яким останнє набуло право власності на приміщення сушки загальною площею 740,4 кв.м, що розташоване за адресою: [ADDRESS] . Вказаний договір був посвідчений приватним нотаріусом Хмельницького міського нотаріального округу Пруняком В.І. та зареєстровано у реєстрі за № 1936. Також, 15 грудня 2014 року між КСП «Ліктрави» та ТОВ «Хмельницьке» був укладений договір купівлі-продажу нежитлового приміщення, за яким останнє набуло право власності на приміщення сушки загальною площею 837,3 кв.м, що розташоване за адресою: [ADDRESS] . Вказаний договір був посвідчений приватним нотаріусом Хмельницького міського нотаріального округу Пруняком В.І. та зареєстровано у реєстрі за № 2135. Право власності на вищевказані об`єкти нерухомості (3 приміщення сушки) зареєстровано за ТОВ «Хмельницьке», що підтверджується витягами з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно з індексними номерами 9311739 від 12.09.2013 року, 9308097 від 12.09.2013 року та 30996013 від 15.12.2014 року відповідно. Також, як зазначено у договорах, всі три об`єкти нерухомості розташовані на земельній ділянці загальною площею 7,6461 га, яка перебуває у користуванні продавця відповідно до Державного акту на право постійного користування земельною ділянкою серії ЯЯ № 333981, виданого Хмельницькою районною Державною адміністрацією Хмельницької області 05.12.2011 року, кадастровий номер земельної ділянки 6825083600:03:007:1058. Рішенням Хмельницької районної ради №39-15/2013 від 06.03.2013 року було змінено межі села Лісові Гринівці шляхом включення до складу села 1182,3109 га земель. Рішенням Лісовогринівецької сільської ради 6-го скликання №№ 48, 49, 50, 51 від 16.03.2015 року вирішено затвердити КП «Лісовогринівецьке» проекти землеустрою щодо відведення земельних ділянок з площами 0,0889 га, 0,2245 га, 0,0688 га, 0,1959 га із земель комунальної власності (категорія землі сільськогосподарського призначення) для ведення підсобного сільського господарства, розташованих за адресою: [ADDRESS] ; а також вирішено передати у постійне користування КП «Лісовогринівецьке» земельні ділянки з кадастровими номерами 6825083600:01:001:1067, 6825083600:01:001:1068, 6825083600:01:001:1066, 6825083600:01:001:1065. Відповідне право власності на вказані земельні ділянки за Лісовогринівецькою сільською радою та право користування за КП «Лісовогринівецьке» зареєстровано у державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, що підтверджено відповідними витягами, що містяться в матеріалах справи. 24 березня 2015 року між ФОП [PERSON] та КП «Лісовогринівецьке`було укладено чотири договори суперфіція за якими ФОП [PERSON] набув право користування земельними ділянками площами 0,1959 га, 0,0668 га, 0,2245 га, 0,0889 га, що розташовані за адресами: [ADDRESS] та 40 відповідно, для будівництва та експлуатації складських приміщень. 27 червня 2015 року за [PERSON] було зареєстровано право власності на наступне нерухоме майно: прохідну, площею 20,5 кв.м, що розташована за адресою: [ADDRESS] ; склад, площею 683,8 кв.м, що розташований за адресою: [ADDRESS] ; склад, площею 278,6 кв.м, що розташований за адресою: [ADDRESS] ; склад, площею 752,9 кв.м, що розташований за адресою: [ADDRESS] 10 липня 2015 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено чотири договори дарування нежитлового приміщення №1046, 1048, 1050, 1052 згідно яких останній набув право власності на прохідну площею 20,5 кв.м, що розташована за адресою: [ADDRESS] ; склад, площею 683,8 кв.м, що розташований за адресою: [ADDRESS] ; склад, площею 278,6 кв.м, що розташований за адресою: [ADDRESS] ; склад, площею 752,9 кв.м, що розташований за адресою: [ADDRESS] 4.Мотивована оцінка аргументів сторін, порушення прав та норми права, які застосував суд. Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін; кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (частини 1 та 3 ст.12 ЦПК України). Згідно положень частин першої та другої ст..13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. За приписами ст.81 ЦПК України Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом; докази подаються сторонами та іншими учасниками справи; доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. За змістом статей 317,\~318\~Цивільного кодексу\~України власнику належить право володіти, користуватися і розпоряджатися своїм майном. Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом (стаття 321 цього Кодексу). Право кожної особи на звернення до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу визначено статтею 16 Цивільного кодексу України\~. Здійснення власником свого права власності передусім полягає у безперешкодному, вільному та на власний розсуд використанні всього комплексу правомочностей власника, визначених законом, - володіння, користування, розпорядження майном. Відповідно до статті 387\~Цивільного кодексу\~України власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним. Зазначений засіб захисту права власності застосовується у тому випадку, коли власник фактично позбавлений можливості володіти і користуватися належною йому річчю, тобто коли річ незаконно вибуває із його володіння. Згідно з наведеною нормою власник має право реалізувати своє право на захист шляхом звернення до суду з вимогою про витребування свого майна із чужого незаконного володіння із дотриманням вимог, передбачених\~Цивільним кодексом України. Правовий аналіз положень\~статті 387 цього Кодексу\~дає підстави для висновку, що у наведеній нормі йдеться про право власника на віндикаційний позов, тобто позов власника, який не володіє, до невласника, який незаконно володіє майном, про вилучення цього майна в натурі. Віндикаційний позов належить до речово-правових способів захисту; захищає право власності в цілому, оскільки він пред`являється у тих випадках, коли порушено права володіння, користування та розпорядження одночасно. Сторонами у віндикаційному позові є власник речі, який не лише позбавлений можливості користуватися і розпоряджатися річчю, але вже й фактично нею не володіє, та незаконний фактичний володілець речі (як добросовісний, так і недобросовісний). Витребування майна шляхом віндикації застосовується до відносин речово-правового характеру, зокрема якщо між власником і володільцем майна немає договірних відносин і майно перебуває у володільця не на підставі укладеного з власником договору. Згідно зі\~статтею\~387 Цивільного кодексу України\~власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним, а стаття 388\~цього Кодексу встановлює правила реалізації власником його права на витребування майна від добросовісного набувача. Правила частини 1\~статті 388\~Цивільного кодексу\~України стосуються випадків, коли набувач за відплатним договором придбав майно в особи, яка не мала права його відчужувати, про що набувач не знав і не міг знати (добросовісний набувач). У такому випадку власник має право витребувати це майно від набувача лише в разі, якщо майно: 1) було загублене власником або особою, якій він передав майно у володіння; 2) було викрадене у власника або особи, якій він передав майно у володіння; 3) вибуло з володіння власника або особи, якій він передав майно у володіння, не з їхньої волі іншим шляхом. У частині 3 цієї статті наведено самостійне правило: якщо майно було набуте безвідплатно в особи, яка не мала права його відчужувати, власник має право витребувати його від добросовісного набувача в усіх випадках. Володілець визнається добросовісним, якщо здобуваючи річ, він не знав і не повинен був знати про те, що відчужувач речі не має права на її відчуження. У випадку, якщо володілець речі знав чи повинен був знати, що здобуває річ в особи, яка не мала права на її відчуження, він вважається недобросовісним. Для визнання набувача недобросовісним необхідно встановити намір чи грубу необережність, що встановлюється, виходячи із презумпції добросовісності набувача. Отже, предмет доказування у цій справі становлять обставини, які підтверджують правомірність вимог позивача про повернення йому майна з чужого незаконного володіння, як-от: факти, що підтверджують його право власності або інше суб`єктивне право титульного володільця на витребуване майно, факт вибуття майна з володіння позивача, наявність майна в натурі у незаконному володінні відповідача, відсутність у відповідача правових підстав для володіння майном. Звертаючись до суду з вказаним позовом позивач, в якості обґрунтування позовних вимог зазначив, що на спірне майно (приміщення трьох сушок та приміщення складу лікарської сировини), яке належить йому на праві власності, [PERSON] (третьою собою на стороні відповідача) незаконно, шляхом підроблення документів, було оформлено право власності, як на новостворене майно, яке у подальшому, за договорами дарування, було відчужене відповідачу у справі [PERSON] . Як було встановлено судом і підтверджено матеріалами справи позивачу, на праві власності належать приміщення трьох сушок площами 275,7 кв.м, 740,4 кв.м та 837,3 кв.м, які розташовані за адресою [ADDRESS] . Всі три об`єкти нерухомості на момент їх придбання позивачем були розташовані на земельній ділянці загальною площею 7,6461 га, яка перебуває у користуванні продавця відповідно до Державного акту на право постійного користування земельною ділянкою серії ЯЯ № 333981, виданого Хмельницькою районною Державною адміністрацією Хмельницької області 05.12.2011 року, кадастровий номер земельної ділянки 6825083600:03:007:1058. Посилання позивача про те, що йому належить на праві власності приміщення лікарської сировини, площею 22,8 кв.м, суд до уваги не приймає, оскільки належних доказів на підтвердження цієї обставини позивачем не надано. Представлений позивачем договір купівлі-продажу від 22.08.2008 року, укладений між ДП «Хмельницьке» та ТОВ «Хмельницьке», суд до уваги не приймає, оскільки згідно його положень покупець набув право власності не на об`єкт нерухомості «склад лікарської сировини», а лише на матеріали, які було використано на його будівництво: фундамент, підлогу, сходи, електрику, водопровід, каналізацію, опалення. Водночас, згідно наявних матеріалах справи [PERSON] на праві власності належать: прохідна площею 20,5 кв.м, що розташована за адресою: [ADDRESS] ; склад, площею 683,8 кв.м, що розташований за адресою: [ADDRESS] ; склад, площею 278,6 кв.м, що розташований за адресою: [ADDRESS] ; склад, площею 752,9 кв.м, що розташований за адресою: [ADDRESS] . Вказані об`єкти були збудовані на земельних ділянках, яким присвоєні кадастрові номери: 6825083600:01:001:1067, 6825083600:01:001:1068, 6825083600:01:001:1066, 6825083600:01:001:1065. Крім того, згідно відповіді Лісовогринівецької сільської ради №402, від 21.03.2019 року та долученої до неї план-схеми розташування земельних ділянок вбачається, що на території с. Лісові [ADDRESS] існує як [ADDRESS] ; а належні позивачу і відповідачу об`єкти нерухомості розташовані на різних земельних ділянках, в різних частинах села і між собою не межують. Вказане позивачем належними і допустимими доказами не спростовано. Жодних належних і допустимих доказів того, що належні позивачу приміщення трьох сушок площами 275,7 кв.м, 740,4 кв.м та 837,3 кв.м, які розташовані за адресою [ADDRESS] та прохідна площею 20,5 кв.м, що розташована за адресою: [ADDRESS] ; склад, площею 683,8 кв.м, що розташований за адресою: [ADDRESS] ; склад, площею 278,6 кв.м, що розташований за адресою: [ADDRESS] ; склад, площею 752,9 кв.м, що розташований за адресою: [ADDRESS] , які належать відповідачу у справі, є одними і тими самими об`єктами нерухомості, розміщені на одній і тій самій земельній ділянці позивачем суду не надано та в матеріалах справи не міститься. Також позивачем не доведений той факт, що належне йому майно, а саме приміщеннями сушок площами 275,7 кв.м, 740,4 кв.м та 837,3 кв.м, які розташовані за адресою [ADDRESS] на теперішній час перебуває у володінні відповідача. За таких обставин суд приходить до переконання, що поданий позивачем позов є необґрунтованим та задоволенню не підлягає. 5.Судові витрати. Відповідно до ст. 141 ЦПК у зв`язку із відмовою у позові судовий збір покладається на позивача.

Outcome: dismissed