Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-09 00:00:00

20 липня 2016 року позивач звернулась до Орджонікідзевського районного суду міста Маріуполя Донецької області з даним позовом, яким просить шлюб між нею та відповідачем розірвати. В обґрунтування позову зазначає, що з відповідачем перебуває у зареєстрованому шлюбі з 28 вересня 2013 року. Від шлюбу мають сина, [PERSON], [INFO]. Сімейні відносини припинені 5 місяців тому з причини втрати взаєморозуміння, різні погляди на сімейне життя. Вважає, що сімя розпалась остаточно та не бачить сенсу у подальшому існуванні їх шлюбу. Позивач до зали судового засідання не прибула, надавши заяву, в якій просить розглядати справу за її відсутності, позовні вимоги підтримує, на їх задоволенні наполягає та зазначає, що протягом наданого їм строку для примирення вони сімейні відносини не налагодили, тому просить позов задовольнити. Після розірвання шлюбу бажає залишити прізвище [PERSON] без змін. Відповідач на початку розгляду справи позовні вимоги не визнав, проти розірвання шлюбу заперечував, мотивуючи тим, що бажає зберегти сімю та просив надати строк для примирення. Після спливу вказаного строку у судове засідання не прибув з невідомих причин, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 28 вересня 2013 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб, виданим 28 вересня 2013 року Жовтневим відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Маріупольського міського управління юстиції у Донецькій області, актовий запис № 774. Також встановлено, що сторони мають малолітнього сина, [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження останнього. Відповідно до ч. 3\~ст.105 Сімейного кодексу України (СК України) шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до\~статті 110 цього Кодексу. Згідно ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Із доводів позову вбачається, що сімейні відносини між сторонами не підтримуються з причини втрати взаєморозуміння та різні погляди на сімейне життя. Позивач на розірванні шлюбу наполягає, при цьому зазначає, що протягом наданого їм строку для примирення вони сімейні відносини не налагодили Будь-яких доказів на спростування вказаних обставин відповідачем не надано. Зважаючи на наведене, враховуючи, що відповідно ч. 1 ст. 24 Сімейного Кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка; примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається, суд дійшов висновку, що між сторонами склались взаємини, за яких подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить принципу його добровільності та інтересам позивача. Після розірвання шлюбу прізвище позивачу за її бажанням залишити без змін. Відповідно до положень ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати з оплати судового збору у розмірі 551,20 гривень. На підставі наведеного,

Outcome: approved