Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-27 00:00:00

21.08.2014 року ПАТ «БАНК ФОРУМ» в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «БАНК ФОРУМ» [PERSON] звернулось в суд із позовом до [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором № 0001/10/22-ZNW від 11.08.2010 року. Вказує, що між банком та відповідачем [PERSON] 11.08.2010 року було укладено кредитний договір, відповідно до умов якого останній було надано кредитні кошти в розмірі 80000 грн., із відсотками за користування кредитом в розмірі 23,5% річних, на строк по 10.08.2015 року. У забезпечення виконання вимог за вказаним кредитним договором, між банком та відповідачем [PERSON] 11.08.2010 року було укладено договір поруки. Станом на 22.07.2015 року заборгованість за договором становить 30005,12 грн., яку просить солідарно стягнути із відповідачів. Представник ПАТ «БАНК ФОРУМ» [PERSON] у судове засідання не зявився, подав на адресу суду заяву, якою просив справу розглядати у його відсутності по наявних у ній матеріалах, позов підтримав в повному обсязі, щодо ухвалення заочного рішення не заперечив. Відповідачі [PERSON], [PERSON] у судове засідання не зявилися, хоча повідомлялися належним чином про дату, час та місце судового засідання. Із письмових пояснень відповідача [PERSON] вбачається, що останній позовні вимоги визнає частково, однак заперечує щодо стягнення пені в сумі 4207,39 грн. та штрафу у розмірі 5000 грн., так як ні з його боку, ні з боку поручителя умови договору щодо несвоєчасного повернення кредитних коштів та процентів не порушувались. Однак, із врахуванням того, що банк перебуває у стані ліквідаційної процедури, неможливістю фізичної сплати коштів у відділені банку, відсутності рахунку, на який необхідно було сплатити кошти після початку процедури ліквідації банку, вважає, що прострочення платежів, що в подальшому потягло за особою нарахування штрафних санкцій, пені банком виникло не з його вини. Відповідно до ч. 1 ст. 224 ЦПК України суд ухвалює рішення в порядку заочного розгляду справи. Дослідивши та оцінивши представлені по справі докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення, виходячи з наступного. Судом встановлено, що 11.08.2010 року між акціонерним комерційним банком «Форум» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 0001/10/22-ZNW(далі-кредитний договір), відповідно до умов якого банк надав позичальнику кредит на споживчі цілі у сумі 80000 грн., строком до 10.08.2015 року, із платою за користування коштами в розмірі 23,5 процентів річних (а.с.7-9). Відповідно до п. 3.3.2. позичальник зобовязався щомісячно повертати частини кредитних коштів, згідно п. 2.3. цього договору, не пізніше визначеного строку банку повернути банку всю суму наданих кредитних коштів, сплачувати проценти за кредитними коштами. Водночас, п. 3.2.2. вищевказаного кредитного договору, банк має право вимагати дострокового повернення кредитних коштів та сплати процентів за користування кредитом у випадку невиконання чи неналежного виконання позичальником своїх зобовязань за цим договором у випадку невиконання чи неналежного виконання позичальником та/або поручителем зобовязань за договором забезпечення виконання зобовязань. Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. У відповідності до положень ст. 526 ЦК України, зобовязання має виконуватися належним чином, відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Згідно зі ст. 629 ЦК України договір є обовязковим для виконання сторонами. Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання). Згідно положень ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, в тому числі й сплата неустойки. Станом на 22.07.2015 року заборгованість за кредитним договором становить 20797,73 грн., в т.ч. прострочена заборгованість по поверненню кредитних коштів 14673,23 грн., поточна заборгованість по поверненню кредитних коштів 2628 грн., прострочена заборгованість за нарахованими процентами 3307,37 грн., поточна заборгованість за нарахованими процентами 189,13 грн. (а.с.4-6). В забезпечення виконання зобовязань за вищевказаним кредитним договором, між позивачем та [PERSON] було укладено договори поруки від 11.08.2010 року, відповідно до умов якого відповідач [PERSON] поручився перед кредитором за позичальником, за зобовязаннями за кредитним договором № 0001/10/22-ZNW, у повному обсязі зобовязань, в т.ч. зобовязалася в разі невиконання та/або порушення боржником своїх зобовязань перед кредитором погасити, заборгованість по кредитному договору, а саме: суму кредиту, нараховані проценти по кредиту, відсотки по простроченій позиці (штраф,пеню) та інші платежі передбачені договором. Відповідно до ч. 1 ст. 553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обовязку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобовязання боржником. Відповідно до ст. 554 ЦК України у разі порушення боржником зобовязання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Пунктом 4.1. кредитного договору передбачено обовязок позичальника сплачувати за несвоєчасне повне чи часткове повернення кредитних коштів та за несвоєчасну повну чи часткову сплату процентів неустойку у вигляді пені у розмірі подвійної облікової ставки НБУ за кожен день прострочення, що обчислюється з суми неповерненого кредиту та/або несплачених процентів. Крім того, за кожен випадок невиконання або неналежного виконання зобовязань, передбачених п. 3.3. (крім п. 3.3.2) цього договору, позичальник сплачує банку штраф у розмірі 5000 грн. Враховуючи вищевикладені обставини, позивачем було нарахованого 4207,39 грн. пені та штраф у розмірі 5000 грн. Згідно із частиною третьою статті 549 ЦК України пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. Предметом неустойки може бути грошова сума, рухоме і нерухоме майно. Якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства. Розмір неустойки, встановлений законом, може бути збільшений у договорі (ч.ч.1,2 ст. 551 ЦК України). Згідно зі ст. 614 ЦК України особа, яка порушила зобов'язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом. Особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов'язання. Особа, яка порушила зобов'язання, звільняється від відповідальності за порушення зобов'язання, якщо вона доведе, що це порушення сталося внаслідок випадку або непереборної сили. Не вважається випадком, зокрема, недодержання своїх обов'язків контрагентом боржника, відсутність на ринку товарів, потрібних для виконання зобов'язання, відсутність у боржника необхідних коштів (ст. 617 ЦК України). Так, як прострочення заборгованості виникло з обєктивних причин (банк перебуває у стані ліквідаційної процедури, не повідомив позичальника щодо зміни рахунків та адреси банку, що в подальшому унеможливило сплату кредитних коштів і процентів, відсутності в позичальника рахунку, на який необхідно було сплатити кошти після початку процедури ліквідації банку), суд вважає, що у задоволенні вимог банку про стягнення неустойки та пені слід відмовити, оскільки таке порушення умов договору сталося не з вини позичальника. Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що позовні вимоги слід задовольнити частково, та стягнути із відповідачів солідарно на користь позивача заборгованість за кредитним договором в розмірі 20797,73 грн. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, з відповідачів в доход бюджету слід стягнути 487,20 грн., тобто по 243,60 грн. з кожного.

Outcome: partial