Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-21 00:00:00

20.01.2016 року представник позивача звернувся до суду з позовом про дострокове розірвання кредитного договору №441, укладеного 04.06.2015 року між районною кредитною спілкою «Гетьман» та [PERSON], та про стягнення у солідарному порядку з [PERSON] та [PERSON] з [PERSON], які виступили поручителями по зазначеному договору, заборгованості в сумі 9732,19 грн, а також судового збору в розмірі 1378,00 грн, мотивуючи свої вимоги тим, що спірна заборгованість виникла через невиконання відповідачками як умов вказаного кредитного договору, так і умов договорів поруки №581 та №582 від 04.06.2015 року. 01.02.2016 року представником позивача було подано до суду заяву про зміну позовних вимог у звязку з тим, що 29.01.2016 року відповідачкою [PERSON] частково було сплачено заборгованість в сумі 1800,00 грн, а тому станом на 01.02.2016 року заборгованість по поверненню кредиту складає 7932,19 грн. [PERSON] через це в уточненій позовній заяві представник позивача і просить зменшити розмір позовних вимог на суму 1800,00 грн, однак вищевказаний кредитний договір все одно просить достроково розірвати та остаточно стягнути солідарно з відповідачів борг у сумі 7932,19 грн, а також судовий збір у сумі 1378,00 грн. В судове засідання представник позивача не зявився, але подав письмову заяву про розгляд справи у його відсутності, підтримання змінених позовних вимог у повному обсязі та не заперечення проти заочного розгляду справи (а.с.40). Відповідачі до суду також не з'явилися, однак про день, час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином та вчасно, крім того, належним чином були повідомлені про зміну позовних вимог у справі (а.с.25-26, 30, 37-39), заперечень з приводу яких від останніх не надходило. За таких обставин суд на підставі ст.224 ЦПК України визнав можливим розглядати справу заочно у відсутності [PERSON], [PERSON] та [PERSON], оскільки в справі достатньо доказів про права та взаємовідносини сторін. Відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши всі матеріали справи, суд приходить до переконання про необхідність задоволення позовних вимог з наступних підстав. З копії кредитного договору №441 (а.с.5-6) вбачається, що 04.06.2015 року районною кредитною спілкою Гетьман в особі голови правління [PERSON] (Кредитодавець) та [PERSON] (Позичальник) був укладений договір, згідно з яким Кредитодавець зобовязувався надати Позичальнику кредит в сумі 10000,00 грн, а Позичальник зобовязувався повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом на умовах, визначених цим договором, що також підтверджується копією заяви про надання кредиту (а.с.7). Відповідно до підпункту б) п.5.4.3 кредитного договору №441 у випадку затримання сплати Позичальником частини кредиту та/або процентів щонайменше на один календарний місяць, Кредитодавець має право вимагати від Позичальника дострокового повернення кредиту. Згідно з копією видаткового касового ордеру від 04.06.2015 року (а.с.10) [PERSON] отримала кредитні кошти в розмірі 10000,00 грн. На забезпечення виконання зобовязання за кредитним договором №441 від 04.06.2015 року були укладені договори поруки №581 та №582 від того ж 04.06.2015 року (а.с.8-9), згідно з копіями яких [PERSON] та [PERSON] взяли на себе обовязок відповідати за зобовязаннями [PERSON], що випливають із кредитного договору №441 від 04.06.2015 року, а п.2.1, 2.2 вказаних Договорів поруки передбачена солідарна відповідальність [PERSON] та [PERSON] (Поручителів) та [PERSON] (Боржника) перед районною кредитною спілкою Гетьман (Кредитором). Однак відповідачі своєчасно не сплачували грошових сум по кредиту та процентів за користування ним, у звязку з чим РКС «Гетьман» неодноразово надсилала [PERSON], [PERSON] та [PERSON] нагадування, попередження та повідомлення про необхідність сплатити заборгованість (а.с.11-15), але жодних заходів щодо повернення заборгованості боржниками вжито не було. Відповідно до ст.526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства. Відповідно до ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (Кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно зі ст.1050 ЦК України якщо договором встановлений обовязок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст.1048 ЦК України. Відповідно до розрахунку суми боргу по договору №441 від 04.06.2015 року (а.с.34) вбачається, що станом на 01.02.2016 року заборгованість по сплаті кредиту становить 7932,19 грн. Відповідно до ч.1 ст.543 ЦК України у разі солідарного обовязку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обовязку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо. Згідно зі ст.554 ЦК України у разі порушення боржником зобовязання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Оскільки відповідачі [PERSON] та [PERSON] несуть солідарний обовязок перед позивачем за невиконання зобовязання відповідачкою [PERSON] за договором про надання кредиту, то суд вважає за необхідне стягнути солідарно з усіх відповідачів на користь позивача заборгованість по кредитному договору №441 від 04.06.2015 року в сумі 7932,19 грн. Крім цього, на підставі ст.88 ЦПК України суд вважає, що оскільки позов підлягає задоволенню в повному обсязі, то з відповідачів необхідно стягнути солідарно на користь позивача сплачене останнім державне мито в розмірі 1378,00 грн. На підставі наведеного та ст.526, 530, 543, 554, 1050, 1054 ЦК України,

Outcome: approved