Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-17 00:00:00

21.07.2018 р. [PERSON] звернулася в суд з позовом в інтересах [PERSON] в якому просила визнати за останньою, право власності на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розміром 2,1439 га, що розташована в межах території Грушівської сільської ради Первомайського району, Миколаївської області, кадастровий номер 4825480800:02:000:0392, в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON], який помер 26.11.2017 року в м. Первомайськ, Миколаївської області. Позовні вимоги мотивовані тим, що 26 листопада 2017 року в м. Первомайськ, Миколаївської області помер [PERSON] і після його смерті відкрилася спадщина на належне йому майно, що складається з земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 2,1439 га, що розташована в межах території Грушівської сільської ради Первомайського району Миколаївської області. У встановленому законодавством порядку позивачка прийняла спадщину, шляхом подачі відповідної заяви до Першої Первомайської держнотконтори Миколаївської області. Проте, їй було відмовлено нотаріусом та була винесена постанова від 20.07.2018 р. про відмову у вчиненні нотаріальної дії, у звязку з тим, що у неї відсутній оригінал правовстановлюючого документу на спадкове майно, при цьому нотаріус розяснила, що у разі смерті власника нерухомого майна та відсутності правовстановлюючого документу, питання визначення належності йому (спадкодавцю) цього майна та наступному його власнику (спадкоємцю) повинно вирішуватися у судовому порядку. Земельна ділянка належала померлому на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯЛ № 610185 від 03.06.2011 року. Із набранням чинності Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно і їх обтяжень» друк бланків державних актів, а також державна реєстрація і видача державних актів на право власності на земельні ділянки скасовано, повноваження по державній реєстрації прав на нерухоме майно територіальними органами земельних ресурсів припинені. А органи, які здійснюють повноваження у сфері державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень видають дублікати зазначених документів лише власникам або уповноваженим ними особам за довіреністю. Тому, отримати дублікат на померлу людину неможливо, а отже і врегулювати спір в досудовому порядку неможливо. З підстав, зазначених вище, позивачка не має можливості отримати свідоцтво про право на спадщину за заповітом, на зазначене вище спадкове майно, тому єдиним правовим способом захисту її законних прав та інтересів, відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 16 ЦК України, є звернення до суду. У підготовче засідання позивач не зявилась, а її представник надала заяву з проханням розглядати справу у відсутність її та позивачки, а позов підтримує та просить задовольнити. Представник відповідача в підготовче засідання не зявився, але надав заяву з проханням розглядати справу у його відсутність, а позов визнає і проти задоволення позовних вимог не заперечує. Суд, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Із копії державного акту на право власності на земельну ділянку (а.с. 9) видно, що [PERSON] є власником земельної ділянки площею 2,1439 га, що розташована в межах території Грушівської сільської ради Первомайського району, Миколаївської області, кадастровий номер 4825480800:02:000:0392. Це підтверджено також копією витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку від 12.07.2018 року (а.с.10-12). Копією довідки Відділу у Первомайському районі ГУ Держгеокадастру у Миколаївській області від 17.01.2018 року підтверджено, що вартість земельної ділянки складає 56846,30 грн. (а.с.13-15). Із копії заповіту, складеного 26.04.2013 року, видно, що [PERSON], належну йому земельну ділянку площею 2,1439 га, що розташована в межах території Грушівської сільської ради Первомайського району, Миколаївської області, кадастровий номер 4825480800:02:000:0392 заповів [PERSON] (а.с.6). Із копії свідоцтва про смерть видно, що [PERSON] помер 26.11.2017 року в м.Первомайськ Миколаївської області (а.с.4). Відповідно до ч. 3 ст. 200, ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову на підготовчому судовому засіданні, та у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, за відсутності всіх осіб, які беруть участь у справі, суд проводить розгляд цивільної справи без фіксування технічними засобами, за наявними у справі матеріалами. Ст. 82 ч.1 ЦПК України передбачає, що обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників. Відповідно до ст. 328 ЦК України, право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять всі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до змісту ст. 1216 ЦК України, у разі спадкування, права та обовязки спадкодавця переходять до спадкоємців. Згідно з ч. 1 ст. 392 ЦК України, власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. На підставі викладеного, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги необхідно задовольнити, оскільки відповідач визнав позов, який є обґрунтованим і визнання відповідачем позову, не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб.

Outcome: approved