Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-19 00:00:00

20.09.2016 року заявник звернувся до Марківського районного суду Луганської області з заявою про встановлення факту смерті, в якій просив прийняти рішення, яким встановити факт смерті його дружини - [PERSON], яка настала [INFO] В обгрунтування своєї заяви заявник посилаюється на те, що [PERSON] доводиться дружиною заявника, померла [INFO] в Російській Федерації, Республіка Башкортостан, місто Уфа, про що видане свідоцтво про смерть Серія [NUMBER] від 31.08.2016 року. 20.09.2016 року [PERSON] звернувся до Марківського районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Луганській області, з метою проведення реєстрації смерті [PERSON] однак, йому в реєстраціїї смерті було відмовлено на підставі того, що у заявника відсутні документи, які потрібні для проведення державної реєстрації смерті особи, а саме свідоцтво про смерть Серія [NUMBER] від 31.08.2016 було видане на території не підконтрольній українській владі. Тому заявник звернувся до суду з вказаною заявою. Заявник [PERSON] в судове засідання не з'явився, в позовній заяві просив розглянути справу за його відсутності, вимоги, викладені в заяві, підтримує, просить їх задовольнити. Представник заінтересованої особи Марківського районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану в судове засідання не з'явилась, надала письмову заяву про розгляд справи у її відсутності та не заперечує проти задоволення позовних вимог, заперечень з приводу заявлених вимог не надала. Відповідно до ст.197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень ЦПК України розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про те, що заявлені вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що заявник [PERSON] звернувся до суду з заявою в якій зазначив, що він є чоловіком померлої [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про шлюб [NUMBER] від 08.03.1963 (а.с.9). [INFO] в Російській Федерації, Республіки Башкортостан, місто Уфа, померла [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про смерть Серія [NUMBER], від 31.08.2016 року (а.с.8). 20 вересня 2016 року, [PERSON], звернувся до Марківського районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану, з метою проведення реєстрації смерті [PERSON], однак, йому було відмовлено в реєстрації смерті, на підставі того, що у заявника відсутні документи, які потрібні для проведення державної реєстрації смерті особи, а саме відсутній медичний документ виданий медичним закладом, який розташований на території підконтрольній українській владі (а.с.11). У відповідності до п. 8 ч. 1 ст. 256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту: смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. У судовому порядку можуть також бути встановлені інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. У відповідності до ст. 11 ч. 1 ЦПК суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів, поданих сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Згідно до п. 13 Постанови Пленуму Верховного суду України № 5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», суд встановлює факт смерті за умовами підтвердження доказами, що ця подія мала місце у певний час та за певних обставин. Згідно зі ст. 14 ЦПК України, рішення про встановлення факту, що має юридичне значення, яке набрало законної сили, є обов'язковим для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами. Приймаючи до уваги викладені заявником обставини, підтвердження їх належними доказами, відсутність заперечень з боку заінтересованих осіб, з метою захисту прав особи, суд вважає, що заявлені вимоги підлягають задоволенню. Висновки суду підтверджуються письмовими доказами, дослідженими у судовому засіданні. Відповідно до змін прийнятих Верховною радою України до Цивільно - процесуального кодексу України від 04.02.2016 року за №990-19 щодо встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України за ч.4 ст.257-1 ЦПК України рішення підлягає негайному виконанню. На підставі викладеного,

Outcome: approved