Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-28 00:00:00

21.10.2016 року позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, який був зареєстрований 06.10.1973 року Палацом одруження «Жовтневий» м. Харкова, актовий запис № 1543. Від шлюбу неповнолітніх дітей не мають. В обґрунтування позову позивач зазначила, що причиною розірвання шлюбу, є те що з 1996 року і по теперішній час вони з відповідачем не проживають однією сім*єю, не ведуть спільне господарство, відсутній сімейний бюджет. Під час спільного проживання виявилося, що в них різні характери та погляди на життя, які унеможливлювали сімейне життя. Відповідач не приділяв сім*ї достатньо уваги, не дбав про матеріальне благополуччя родини, зловживав спиртними напоями Залишав її з дитиною на декілька місяців, допускав подружню невірність. Такі відносини привели до втрати почуття кохання та поваги між ними, шлюбно-сімейні стосунки були припинені. Вважає, що поновлення шлюбно-сімейних відносин та збереження сім'ї не можливе і подальше збереження шлюбу суперечить її інтересам. Шлюб тривалий час носить формальний характер, у зв'язку з чим підлягає розірванню. Представник позивача [PERSON] - адвокат Лаєвська М.Л., яка діє на підставі договору про надання правової допомоги від 13.10.2016 року, у судове засідання не з'явилася, надала до суду заяву, в якій просить слухати справу без її участі, позов підтримує у повному обсязі, не заперечує проти розгляду справи у заочному порядку. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явився, про час та місце слухання справи був повідомлений своєчасно та належним чином, причини неявки суду не повідомив, заперечень проти позову або заяви про розгляд справи без його участі не надав. У відповідність до положень ч.9 ст.74 ЦПК України її виклик у судове засідання було здійснено через оголошення у пресі. З опублікуванням оголошення про виклик відповідач вважається повідомленим про час та місце розгляду справи. Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо даних про права та взаємовідносини сторін, суд вважає можливим вирішити справу на підставі наявних у ній матеріалів та ухвалити заочне рішення, проти чого не заперечує позивач, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. У зв'язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, у відповідності до положень ч. 2 ст. 197 ЦПК України, судом не здійснювалося. Суд, дослідивши надані докази у їх сукупності, вважає позов таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав. Сторони перебувають у шлюбі, який був зареєстрований 06.10.1973 року Палацом одруження «Жовтневий» м. Харкова, актовий запис № 1543(свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] Від шлюбу неповнолітніх дітей не мають. Судом встановлено, що сторони не підтримують шлюбно-сімейні стосунки з 1996 року, з того ж часу проживають окремо один від одного, не ведуть спільне господарство, відсутній сімейний бюджет. Сім*я розпалася з вини відповідача, оскільки він не приділяв сім*ї достатньо уваги, не дбав про матеріальне благополуччя родини, зловживав спиртними напоями та ображав позивача. Залишав її з дитиною на декілька місяців одну, допускав подружню невірність. В 1996 році відповідач пішов з сім*ї, поновити сімейні стосунки з позивачем він не намагався. Зі слів позивача відомо, що чоловік мешкає з іншою жінкою. Поновлювати шлюбно-сімейні відносини з відповідачем позивач категорично не бажає. Шлюб має формальний характер протягом тривалого часу, що суперечить її інтересам. Відповідно зі ст.112 Сімейного Кодексу України - суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ст.113 Сімейного Кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Оскільки позивач при реєстрації шлюбу змінила прізвище, вона має право залишити його після розірвання шлюбу. З врахуванням наведеного, приймаючи до уваги, що сторони дійшли до остаточного висновку про припинення сімейних відносин, на примирення не згодні, суд вважає необхідним шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвати, так як подальше сумісне життя подружжя і збереження сім'ї за неможливе. Згідно квитанції № 0.0.635582288.1 від 18.10.2016 року позивачем при пред'явленні позову до суду був сплачений судовий збір у розмірі 551,21 грн. Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України. З відповідача на користь позивача підлягають стягненню документально підтверджені витрати по оплаті судового збору. На підставі викладеного,

Outcome: approved