Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-03 00:00:00

21.11.2017р. [PERSON] звернулась до суду з позовом в інтересах [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої доньки [PERSON], [INFO]., в розмірі 1/3 частини усіх видів його заробітку, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, вказуючи, що [PERSON] та [PERSON] перебували в зареєстрованому шлюбі, від якого [INFO]. у них народилася донька [PERSON], яка проживає з матір'ю та знаходиться на її повному утриманні. Відповідач здоровий, працездатний, інших утриманців не має, а тому може сплачувати аліменти на утримання доньки в розмірі, який просить позивач. Представник позивача надала суду заяву в якій просила розглядати справу без її участі, при цьому зменшила позовні вимоги та просила стягнути з відповідача аліменти на утримання неповнолітньої доньки [PERSON], [INFO]., в розмірі 1/4 частини усіх видів його заробітку, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідач також надав суду заяву, в якій не заперечував проти стягнення з нього аліментів на утримання неповнолітньої доньки [PERSON], [INFO]., в розмірі 1/4 частини усіх видів його заробітку, та просив розглядати справу без його участі. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку. Судом встановлено, що шлюб між сторонами було зареєстровано Степківською сільською радою Первомайського району Миколаївської області 27.09.2012р., актовий запис №14 (а.с.3). Під час шлюбу [INFO]. у сторін народилася донька [PERSON] (а.с.4), яка проживає разом з позивачем (а.с.5). Відповідач проживає окремо. Рішенням Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 06.09.2016р. шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано (а.с.6). Відповідно до ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Згідно ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Статтею 183 СК України визначено, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Згідно із ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує, стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Таким чином, враховуючи вище викладене, те, що відповідач визнав позов, є працездатеним, працює в Первомайському ВП ГУ НП в Миколаївській області, отримує постійну заробітну плату, аліменти нікому іншому не сплачує (а.с.22), суд вважає, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню в повному обсязі. Відповідно до п.3 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» у справах про стягнення аліментів позивачі від сплати судового збору під час розгляду справи звільняються. Отже, на підставі ст. 141 ЦПК України, з відповідача необхідно стягнути судові витрати у вигляді судового збору на користь держави, в розмірі 640 грн.

Outcome: approved