Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-01 00:00:00

20 травня 2021 року позивач звернулась до суду із позовом до відповідача про розірвання шлюбу. В обґрунтування позову зазначає, що з 17 червня 2000 року перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Від шлюбу мають неповнолітню дитину, [PERSON] , [INFO] . На теперішній час фактично шлюбі стосунки між подружжям припинено з лютого 2021 року. Причина розпаду сім`ї полягає у відсутності взаєморозуміння, взаємоповаги, несумісність характерів, різних поглядів на життя та сімейні обов`язки та цінності. Вважаючи, що шлюб розпався остаточно, просила його розірвати. Після розірвання шлюбу прізвище просила залишити без змін. Позивачка до судового засідання не з`явилась надала заяву з проханням провести розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила їх задовольнити. Відповідач у судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги визнав в повному обсязі, не заперечував проти розірвання шлюбу. Після розірвання шлюбу прізвище просила залишити без змін. Згідно з ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про обґрунтованість позову з наступних підстав. Матеріалами справи встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 17 червня 2000 року, який зареєстровано Маріупольським міським відділом державної реєстрації актів громадянського стану Донецької області, актовий запис № 254. Згідно копії свідоцтва про народження, виданого 28 жовтня 2015 року Орджонікідзевським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Маріупольського міського управління юстиції у Донецькій області, актовий запис № 831, серія [NUMBER] , [PERSON] , народилась [INFO] , в якому в графі «батьки» зазначено: батько - [PERSON] , мати - [PERSON] . Відповідно до ст.109 СК України шлюб розривається судом, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їх права, а також права їх дітей. Згідно ст. 110 СК України один із членів подружжя має право на звернення до суду з позовом про розірвання шлюбу. Відповідно до ст. 112 СК України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Позивач скористався даним правом та звернувся до суду з цим позовом і наполягає на розірванні шлюбу. Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу, а позивач не має наміру зберегти шлюб з відповідачем. За таких обставин, суд приходить до висновку, що подальше збереження шлюбу є неможливим, тому він підлягає розірванню. На підставі ст.ст. 110, 112 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved