Jurisdiction: civil
Date: 2019-08-06 00:00:00

19 червня 2019 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на її утримання в розмірі 3000 грн. щомісячно, до досягнення дитиною [PERSON] , [INFO] трьох років. В обгрунтування позову зазначено, що сторони по справі з 22 липня 2000 рокуперебувають у зареєстрованому шлюбі. За час спільного проживання в них народилося троє дітей - [PERSON] , [INFO] , який на даний час є повнолітнім, [PERSON] , [INFO] та [PERSON] [INFO] . Батько дітей участі у їх вихованні не бере, не надає коштів на їх утримання, діти перебувають на повному утриманні матері. Також зазначає, що вона здійснює догляд за малолітньою дочкою, яка не досягла трирічного віку, а тому сама потребує матеріальної допомоги. Враховуючи, що відповідач є здоровим, працездатним чоловіком та має можливість надавати їй допомогу, просила позов задовольнити. Позивач та її представник в судове засідання не з`явилися, представник позивачки адвокат Падучак І.І. подала до суду письмове клопотання про розгляд справи за її відсутності. Позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Відповідач [PERSON] у судове засідання не прибув, не повідомив суд про причини своєї неявки, не подав клопотання про відкладення судового розгляду, чи слухання справи без його участі, не подав відзиву на позов, про місце, дату і час судового засідання був повідомлений в установленому законом порядку. Участь у судових засіданнях це право, а не обов`язок сторін по справі. Відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ч.1 ст.280 ЦПК України. В зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши письмові докази, суд прийшов до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення. Судом встановлено, що з 22 липня 2000 року сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі, що підтверджується свідоцтвом про одруження серія [NUMBER] , виданим 22 липня 2000 року відділом реєстрації актів громадянського стану Тернопільської міської ради Тернопільської області. [PERSON] та [PERSON] є батьками неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження [PERSON] серія [NUMBER] виданого 29 квітня 2004 року народження відділом реєстрації актів громадянського стану Тернопільської міської ради Тернопільської області та повною випискою з акту про народження [PERSON] № акту 1063011/00/AU/2017/501686 складеного 20 січня 2017 року відділом реєстрації актів громадянського стану у Скерневицях Республіка Польща. Спірні правовідносини сторін виникли із сімейних відносин та регулюються нормами Сімейного кодексу України. Стаття 5 Протоколу № 7 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачає, що кожен з подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов`язками цивільного характеру, що виникають зі вступу у шлюб, перебування в шлюбі та у випадку його розірвання. Відповідно до вимог ст. 75 СК України дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного. Право на утримання (аліменти) має той із подружжя, який є непрацездатним, потребує матеріальної допомоги за умови, що другий із подружжя може надавати матеріальну допомогу. Один із подружжя є таким, що потребує матеріальної допомоги, якщо заробітна плата, пенсія, доходи від використання його майна, інші доходи не забезпечують йому прожиткового мінімуму встановленого законом. Частиною 4 ст. 84 СК України передбачено, що дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Утримання одному з подружжя надається другим із подружжя у натуральній грошовій формі за їхньою згодою. За рішенням суду аліменти присуджуються одному із подружжя, як правило у грошовій формі. Аліменти сплачуються щомісячно (частини 1-3 ст. 77 СК України). Таким чином, сімейним законодавством передбачено право дружини-матері на утримання чоловіком-батьком до досягнення дитиною трирічного віку незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Принципове положення законодавця полягає у тому, що право на утримання має дружина, з якою проживає дитина, і в разі розірвання шлюбу. Подання суду доказів того, що дружина, з якою проживає дитина, потребує матеріальної допомоги, не є обов`язковим, оскільки право на аліменти належить дружині-матері незалежно від цієї обставини. Відповідно до ч.1 ст. 80 СК України аліменти присуджуються одному із подружжя у частці від заробітку (доходу) другого подружжя і (або) у твердій грошовій сумі. В добровільному порядку питання щодо утримання дружини позивач та відповідач не вирішили. Визначаючи розмір аліментів на утримання дружини, суд виходить з того, що відповідач є є працездатною особою, позивачка у зв`язку з доглядом за дитиною, якій менше трьох років, не має змоги працювати і утримувати себе, і враховуючи відсутність в неї самостійного доходу, чоловік має їй компенсувати втрату можливості повноцінно себе реалізувати у громадському житті та надавати визначену законодавством допомогу дружині. Згідно зі ст. 182 Сімейного кодексу України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Таким чином, виходячи з принципу справедливості, розумності та з урахуванням потреб дружини, можливостей відповідача, суд приходить до висновку про часткове задоволення позову та стягнення з відповідача аліментів на дружину до досягнення дитиною трьох років в розмірі 1000 гривень щомісяця. Аліменти присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову (ч.1 ст.191 СК України). Також, суд визнає необхідним застосувати п.1 ч.1 ст. 430 ЦПК України і допустити негайне виконання рішення суду у межах суми платежу за один місяць. Відповідно до ч.6 ст.141 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Outcome: partial