Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-18 00:00:00

21.04.2016 року до суду звернулася [PERSON] з позовною заявою до [PERSON], [PERSON] про визнання недійсним договору купівлі-продажу та про усунення перешкод в користуванні власністю. В обґрунтування позову позивач вказує, що у 2015 році вона вирішила придбати квартиру у [PERSON] Тому, 30.07.2015 р. вона разом зі своєю подругою [PERSON] прийшли до нотаріальної контори з метою продажу двокімнатної квартири [ADDRESS] та купівлі однокімнатної квартири розташованої по [ADDRESS]. В цей же день був укладений договір купівлі-продажу однокімнатної квартири розташованої по [ADDRESS], належної [PERSON], при укладені якого продавцю гроші передавала [PERSON], так як позивачка дала їх на зберігання в приссутності свідка [PERSON] Нотаріус помилково вказала покупцем [PERSON], хоча в розписці [PERSON], яка була продавцев, вказано, що гроші за спірну квартиру віддавала позивачка [PERSON] Відповідачка після купівлі квартири зареєструвала позивачку та її дитину [PERSON], себе та свого співмешканця [PERSON] З моменту купівлі квартири відповідачі спірною квартирою не цікавляться і не користуються, витрати на її утримання не несуть . Просить визнати договір купівлі-продажу від 30.07.2015 року частково недійсним. Визнати [PERSON] покупцем спірної квартири та визнати за нею право власності на квартиру [ADDRESS], позбавити права користування житловим приміщенням [PERSON] та [PERSON] Позивач [PERSON] в судове засідання не зявилася, про час та місце проведення судового засідання повідомлена завчасно та в установленому законом порядку, надала суду заяву про розгляд справи у її відсутність, проти заочного рішення не заперечує. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] в судове засідання не зявилися, про час та місце проведення судового засідання повідомлені належним чином. Дослідивши письмові докази, суд вважає, що позов, в порядку заочного розгляду справи зі згоди позивача, слід задовольнити з наступних підстав. Судом встановлені обставини справи та відповідні їм правовідносини. Відповідно до договору купівлі продажу, укладеного між [PERSON] та [PERSON] від 30.07.2015, та витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, квартира на праві приватної власності належить [PERSON], а.с. 9-10. Згідно розписки від 30.07.2015 [PERSON] отримала від [PERSON] кошти в розмірі 6,500 долларів США за належну їй однокімнатну квартиру в м. Кривий Ріг, [ADDRESS], при купівлі-продажу даного житла [PERSON], а.с.11. Актами від 18.04.2016 р. підтверджується факт того, що [PERSON] та [PERSON], ніколи не проживали за адресою м. Кривий Ріг, [ADDRESS], а.с. 13, натомість [PERSON] та [PERSON] постійно проживали з моменту купівлі спірної квартири, а.с. 14. Довідкою від 21.03.2016 р. встановлено, що [PERSON] та [PERSON] дійсно зареєстровані за адресою [ADDRESS] а.с. 45. Відповідно до ч.ч.1-3 ст.203 ЦК України, зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Згідно ч.1 ст.215 ЦК України, підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Відповідно до ст.217 ЦК України, недійсність окремої частини правочину не має наслідком недійсності інших частин і правочину в цілому, якщо можна припустити, що правочин був вчинений і без включення до нього недійсної частини. Ст.655 ЦК України передбачено, що при купівлі продажу одна сторона (продавець) передає у власність другій стороні майно, а покупець приймає майно і сплачує за нього певну грошову суму. Відповідно до ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Згідно до ст. 391 ЦК України власник має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Таким чином судом встановлено, що у [PERSON] було відсутнє волевиявлення щодо купівлі спірної квартири та правовідносини щодо купівлі-продажу квартири фактично виникли між [PERSON] та позивачем [PERSON], між якими відбувався розрахунок згідно розписки, про що нотаріуса сторонами угоди повідомлено не було, та що є підставою визнання правочину частково недійсним. Тому позовні вимоги є обгрунтованими та слід визнати недійсним договір купівлі - продажу квартири [ADDRESS] від 30 липня 2015 року, зареєстрований в реєстрі за №1063, в частині, що стосується покупця - [PERSON], а також визнати покупцем за договором купівлі - продажу квартири від 30 липня 2015 року [PERSON], визнати за [PERSON] право власності на квартири [ADDRESS] Крім того, на підставі ст.391 ЦК слід визнати [PERSON] та [PERSON] такими, що втратила право користування зазначеною вище квартирою. На підставі ст. ст. 203, 210, 215, 217, 317, 319, 391, 655 ЦК України,

Outcome: approved