Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-28 00:00:00

21 серпня 2015 року до суду надійшла позовна заява [PERSON] до Подільської районної у м. Києві державної адміністрації, третя особа: Комунальне підприємство «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Подільського району міста Києва», - про визнання членом родини померлого наймача квартири з правом користування жилим приміщенням зазначеної квартири та зобов»язання укласти договір найму житлового приміщення. В позовній заяві позивачка просить визнати її членом родини померлого наймача квартири [PERSON] з правом користування вказаним жилим приміщенням; зобов»язати відповідача укласти з позивачкою договір найму житлового приміщення за адресою: [ADDRESS]. Свої позовні вимоги позивачка обґрунтовує тим, що вона вступила у фактичне володіння та управління квартирою за адресою: [ADDRESS] , але не може нею користуватися , оскільки вона опечатана , так як її рідний брат при житті не виготовив технічний паспорт на квартиру і не отримав свідоцтва про право власності на неї. Дана квартира належала на підставі ордеру на житлове приміщення № 120532 серія Б громадянину [PERSON]. Відповідно до довідки, виданої комунальним підприємством «Виноградар Подільського району міста Києва» [PERSON] за вказаною адресою був зареєстрований з 15.03.1994 р. по 21.05.2015 р. та знятий з реєстраційного обліку по смерті про що видано свідоцтво про смерть серія [NUMBER]. Позивачка зверталась до Десятої київської державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, проте зазначена квартира до складу спадщини не увійшла , оскільки не була приватизована її братом, тому вона вимушена звернутись до суду з вказаним позовом для захисту своїх прав. Позивачка в судовому засіданні позовні вимоги підтримала, просили їх задовольнити. Представник відповідача в судовому засіданні заперечив проти задоволення позову, пояснив, що , в спірна квартира є неприватизованою , в ній ніхто не зареєстрований. Із зазначеного вбачається, що для того, щоб визнати позивачку членом сім»ї померлого наймача, визнати за нею право користування та укласти з нею договір найму спірної квартири необхідно, щоб позивачка постійно до часу смерті наймача проживала разом з ним, вела з ним спільне господарство, доказів чого суду надано не було. Крім того, представник відповідача зазначив, як вбачається з паспорту позивачки, копія якого знаходиться в матеріалах справи , вона з 06.06.1986 року зареєстрована та проживає за адресою: [ADDRESS], тобто окремо від померлого наймача, що виключає можливість визнання за нею права користування спірною квартирою. Ордер на позивача також не видавався , а був виданий лише на [PERSON]. В довідці про склад сім»ї позивачка також не зазначена. Посилання позивачки на прийняття спадщини від [PERSON] є необґрунтованими, оскільки у останнього були відсутні майнові права , а тому вона не є об»єктом спадкування. Заявлені позовні вимоги не відповідають нормам чинного законодавства. Відповідно до ч.1 ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, тобто обов'язок доказування покладений на сторони. Дослідивши та оцінивши письмові докази по справі у їх сукупності, вислухавши позивачку та представника відповідача, суд приходить до висновку, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено , що квартира за адресою: [ADDRESS] належала на підставі ордеру на житлове приміщення № 120532 серія Б громадянину [PERSON] (а.с.15). Відповідно до довідки виданої комунальним підприємством «Виноградар Подільського району міста Києва» [PERSON] за вказаною адресою був зареєстрований з 15.03.1994 року по 21.05.2015 року та знятий з реєстраційного обліку по смерті (а.с.16). Згідно довідки від 26.12.2008 року в квартирі [ADDRESS], був зареєстрований [PERSON] - наймач з 15.03.1994 року (а.с.17). Як встановлено в судовому засіданні, позивачка [PERSON] є сестрою [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження (а.с.14). Крім того з матеріалів справи вбачається, що позивачка зареєстрована та проживає за іншою адресою (а.с.13). Відповідно до ч.1 ст. 63 ЖК України, предметом договору найму жилого приміщення в будинках державного і громадського житлового фонду є окрема квартира або інше ізольоване жиле приміщення, що складається з однієї чи кількох кімнат, а також одноквартирний жилий будинок. Відповідно до ч. 1 ст. 64 Житлового кодексу УРСР, члени сім'ї наймача, які проживають разом з ним, користуються нарівні з наймачем усіма правами і несуть усі обов'язки, що випливають з договору найму жилого приміщення. Повнолітні члени сім'ї несуть солідарну з наймачем майнову відповідальність за зобов'язаннями, що випливають із зазначеного договору. Згідно ч. 2 ст. 64 ЖК УРСР, до членів сім'ї наймача належать дружина наймача, їх діти і батьки. Членами сім'ї наймача може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають газом з наймачем і ведуть з ним спільне господарство. Відповідно до ст. 65 ЖК УРСР, наймач вправі в установленому порядку за письмовою згодою всіх членів сім'ї, які проживають разом з ним, вселити в займане ним жиле приміщення свою дружину, дітей, батьків, а також інших осіб. На вселення до батьків їх неповнолітніх дітей зазначеної згоди не потрібно. Згідно ч. 1 ст.106 ЖК УРСР, повнолітній член сім»ї наймача вправі за згодою наймача та інших членів сім»ї, які проживають разом з ним, вимагати визнання його наймачем за раніше укладеним договором найму житлового приміщення замість попереднього наймача. Таке ж право у разі смерті наймача або втрати ним права на жиле приміщення належить будь-якому членові сім»ї наймача. Як вбачається з матеріалів справи позивачка зверталась до Десятої київської державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини (а.с.18). Проте квартира за адресою: [ADDRESS] не була приватизована покійним братом позивачки, тому до складу спадщини не увійшла. Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов»язки , що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Таким чином, оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, суд прийшов до висновку, що у задоволенні заяви про визнання членом родини померлого наймача квартири з правом користування жилим приміщенням зазначеної квартири та зобов»язання укласти договір найму житлового приміщення слід відмовити. Тому

Outcome: dismissed