Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-04 00:00:00

20.09.2019 року позивач звернувся до суду з позовом про стягнення заборгованості за договором про надання кредиту з відповідача в сумі 14 969 грн., 00 коп. Позовні вимоги обґрунтовано тим, що 31.05.2019 року між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та відповідачем укладено договір про надання кредиту №238290494 на суму 10 000 грн. зі сплатою процентів строком на 29 календарних днів шляхом перерахування грошових коштів на банківський рахунок позичальника (банківська карта № [NUMBER] ). 29.06.2019 року строк платежу за договором закінчився, а відповідач не виконав свої зобов`язання, а саме: не повернув кредит, не сплатив проценти. Станом на 10.09.2019 року заборгованість відповідача за договором склала: сума кредиту 10 000 грн, проценти за користування кредитом - 29 грн.,00 коп., пеня - 4940 грн.,00 коп, а всього 14 969 грн.00 коп. Ухвалою судді від 28.10.2019 року у справі відкрито провадження для розгляду за правилами спрощеного позовного провадження. Представник позивача подав клопотання про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги ним підтримуються у повному обсязі, просить суд задовольнити позов. Відповідач про час, дату, місце судового розгляду повідомлявся належним чином, через канцелярію суду було подано клопотання про розгляд у відсутність та письмові пояснення, в яких відповідач просив відмовити у задоволенні позову в повному обсязі, посилаючись на те що кредит не оформляла, електрону заявку не подавала та смого екземпляру договору не має. Суд, у порядку спрощеного позовного провадження, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються відповідно з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив такі обставини та дійшов до таких висновків. Судом встановлено, що на офіційному сайті Товариства з обмеженою відповідальністю «Манівео швидка фінансова допомога» в мережі Інтернет розміщено «Правила надання грошових коштів у кредит Товариства з обмеженою відповідальністю «Манівео швидка фінансова допомога», які є публічною пропозицією (офертою) на укладення кредитного договору на умовах і в порядку, що визначені ними. 31.05.2019 року між сторонами укладено договір №238290494 про надання кредиту на суму 10 000,00 грн. зі сплатою процентів строком на 29 календарних днів шляхом перерахування грошових коштів на банківський рахунок позичальника, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 0,01 % від суми кредиту за кожень день користування кредитом та 1,3 % від залишку суми кредиту за кожен день прострочення повернення кредиту, починаючи з першого дня порушення позичальником умов договору до моменту повного виконання позичальником своїх зобов`язань. Виконання позивачем (кредитором) обов`язку щодо надання грошових коштів у розмірі 10 000 грн. відповідачеві (позичальнику) підтверджується платіжним дорученням від 31.05.2019 року. Згідно з статтею 1054 Цивільного кодексу України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язуються надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Кредитний договір укладається у письмовій формі, відповідно до статті 1055 Цивільного кодексу України. Відповідно до статті 525 Цивільного кодексу України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору, що передбачено статтею 526 Цивільного кодексу України. За приписами частин 1, 2 статті 612 Цивільного кодексу України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом, відповідаючи перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення. Відповідач в своїх поясненнях посилається на те що, права цифрового підпису не має і не мала, та за його отриманям не зверталась до державних органів. Електронні правочини оформлюються шляхом фіксації волі сторін та його змісту. Така фіксація здійснюється за допомогою складання документу, який відтворює волю сторін. На відміну від традиційної письмової форми правочину воля сторін електронного правочину втілюється в електронному документі. У ст. 3 Закону України «Про електрону комерцію» зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Відповідно до положень статей 5, 15 Закону України «Про електронній документи та електронний документообіг», електронний документ - документ, інформація в якому зафіксована у вигляді електронних даних, включаючи обов`язкові реквізити документа. Електронний документ може бути створений, переданий, збережений перетворений електронними засобами у візуальну форму. Візуальною формою подання електронного документа є відображення даних, які він містить, електронними засобами або на папері у формі, придатній для приймання його змісту людиною. Суб`єкти електронного документообігу, які здійснюють його на договірних засадах, самостійно визначають режим доступу до електронних документів, що містять конфіденційну інформацію, встановлюють для них систему (способи) захисту. Згідно зі ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Стаття 11 Закону України «Про захист прав споживачів» встановила, що у договорі про надання споживчого кредиту зазначаються: 1) сума кредиту; 2) детальний розпис сукупної вартості кредиту для споживача (у процентному значенні та грошовому виразі) з урахуванням відсоткової ставки за кредитом та вартості всіх послуг (реєстратора, нотаріуса, страховика, оцінювача тощо), пов`язаних з одержанням, обслуговуванням, погашенням кредиту та укладенням договору про надання споживчого кредиту; 3) дата видачі кредиту або, якщо кредит видаватиметься частинами, дати і суми надання таких частин кредиту та інші умови надання кредиту; 4) право дострокового повернення кредиту; 5) річна відсоткова ставка за кредитом; 6) умови дострокового розірвання договору; 7) інші умови, визначені законодавством. Також відповідачем не зазначено, що у зв`язку з тим,що він договір не підписував, не звертався до правоохоронних органів та не подавав позовної заяви до суду про визнання договору не дійсним. Оскільки відповідач не виконує умови договору у добровільному порядку, сума отриманого кредиту, проценти за користування ним та проценти за прострочення терміну повернення кредиту, підлягають примусовому стягненню. Згідно з розрахунком заборгованості, наданим представником позивача, сума непогашеного відповідачем кредиту станом на 10.09.2019 року заборгованість відповідача за договором склала: сума кредиту 10 000 грн, проценти за користування кредитом - 29 грн.,00 коп., пеня - 4940 грн.,00 коп, а всього 14 969 грн.00 коп. Відповідно до ст. 141 Цивільного процесуального України, з відповідача підлягає стягненню на користь позивача документально підтверджена сплачена сума судового збору у розмірі 1921,00 грн.

Outcome: approved