Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-29 00:00:00

1.Позиція сторони заявника. 28.01.2019 року до Заводського районного суду міста Дніпдзержинська Дніпропетровської області звернулась з заявою [PERSON] , де заінтересована особа - Заводський районний відділ ДМС в місті Кам`янське «про оголошення особи безвісно відсутнім». За вимогами заявника поставлено питання про визнання безвісно відсутнім - [PERSON] , [INFO] , уродженця міста Дніпродзержинська Дніпропетровської області, останнє місце реєстрації: [ADDRESS] . В обґрунтування своєї заяви [PERSON] , зазначає, що їй та її покійному чоловіку - [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] та її сину - [PERSON] , [INFO] належить квартира [ADDRESS] на підставі Свідоцтва про право власності на житло [NUMBER] від 13.01.2004 року згідно з Законом України «Про приватизацію державного житлового фонду». Ще в 2006 році син пішов із дому без відомих мені причин та по цей час місце знаходження його не відомо, всі свої документи, крім паспорта, син, залишив вдома в квартирі, так само залишились його особисті речі. В даний час звернутись за призначенням житлової субсидії, однак фактична реєстрація місця проживання та фактична відсутність при цьому мого сина [PERSON] , [INFO] ., не дає можливості звернутись за отримання житлової субсидії. Через це 05.11.2018 року вона звернулась до ЧЧ Кам`янського ВП із заявою про розшук свого сина, який пішов із дому у 2006-2008 роках, точну дату не пам`ятає, та не повернувся. Поліція вчинивши відповідні заходи не змогла встановити місце знаходження сина [PERSON] 2. Позиція заінтересована особа. Заводський районний відділ Державної Міграційної служби в місті Кам`янське, в особі Начальника Заводського РВ в місті Кам`янському ГУДМС України в Дніпропетровській області Берковської Людмили Григорівни, надіслала заяву, про розгляд прави без участі представника, та прийняти рішення відповідно до чинного законодавства. 3. Процесуальні питання пов`язанні з розглядом справи. 21.12.2018 року заявник [PERSON] звернулась до Заводського районного суду міста Дніпродзержинська Дніпропетровської області з заявою. 28.01.2019 року ухвалою Заводського районного суду міста Дніпродзержинська Дніпропетровської області відкрито провадження за заявою в порядку окремого провадження. 28.01.2019 року ухвалою Заводського районного суду міста Дніпродзержинська Дніпропетровської області витребувано докази: - з Кам`янської об`єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Дніпропетровській області; - з Комунального підприємства «ДНІПРОДЗЕРЖИНСЬКЕ БЮРО ТЕХНІЧНОЇ ІНВЕНТАРИЗАЦІЇ»; -з Комунального закладу «Кам`янська міська лікарня №1» ДОР»; - з Заводського районного у місті Кам`янське відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровської області; - з Кам`янського відділу поліції Головного управління національної поліції в Дніпропетровській області. Заявник [PERSON] скористалась правом на подачу заяви про проведення судового розгляду за своєю відсутності, не заперечуючи проти ухвалення заочного судового рішення. Заінтересована особа Заводський районний відділ Державної Міграційної служби в місті Кам`янське, в особі Начальника Заводського РВ в місті Кам`янському ГУДМС України в Дніпропетровській області Берковської Людмили Григорівни. надіслала заяву, про розгляд прави без участі представника, відповідно до чинного законодавства. В зв`язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється на підставі ч.2 ст.247 Цивільного процесуального кодексу України. Відповідно до ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи, що дозволило суду вважати за необхідне визнати його неявку з неповажних причин, провести заочний розгляд справи, розглянути справу на підставі наявних у справі доказів. 4. Фактичні обставини встановлені судом. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] , відповідно до копії свідоцтва про народження є батьками [PERSON] , [INFO] , свідоцтво серія [NUMBER] , видане Палацом щастя Дніпродзержинську (а.с. 17). Відповідно до свідоцтва про розірвання шлюбу серія [NUMBER] , виданого Дніпровським відділом ЗАЦС міста Дніпродзержинська шлюб між [PERSON] та [PERSON] - 25 жовтня 1984 року розірваний (а.с. 15). [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] уклали шлюб 24 січня 1992 року, що підтверджено копією свідоцтва про укладення шлюбу серія [NUMBER] (а.с. 16). [PERSON] , [INFO] , змінила прізвище на « [PERSON] », що підтверджено копією свідоцтва про укладення шлюбу серія [NUMBER] (а.с. 16). Відповідно до свідоцтвом про право власності на житло від 13 січня 2004 року (а.с. 11), яке посвідчує те, що квартира [ADDRESS] дійсно належить на праві спільної сумісної власності [PERSON] та членам її сім`ї [PERSON] , [PERSON] , та є приватизованою згідно з Законом України «Про приватизацію державного житлового фонду» (а.с.12). Свідоцтво видане згідно з розпорядженням від 13 січня 2004р. №5п/81- року та зареєстроване за №21563 в книзі 129. Актом №1152 про не проживання від 03.12.2018 року затвердженого директором КП КМР «УКОЖФ» про те, [PERSON] , [INFO] не проживає з 2008 року (а.с. 13). Довідкою №3/34397 від 03.12.2018 року виданої [PERSON] , [INFO] , ІПП [NUMBER] , зареєстрованої за адресою: [ADDRESS] , у тому, що її сім`я має складається з 2 осіб з 04.10.2013 року, а саме: - [PERSON] , дата реєстрації 10.03.1989 рік, - [PERSON] - син, який був зареєстрований 26.05.1992 р. (а.с. 17). Відповідно до висновку за матеріалами ЖЄО №24281 від 05.11.2018 року, зазначено, що 05.11.2018 року до ЧЧ Кам`янського ВП надійшло повідомлений від гр. [PERSON] [INFO] , мешкає [ADDRESS] , про те, прохає розшукати її сина [PERSON] який пішов із дому у 2006 р. та не повернувся (а.с. 18). Зі змісту висновку вбачається, що під час виїзду у складі СОГ Кам`янського ВП на вище вказану адресу було встановлено що громадянка [PERSON] звернулась із заявою по даному факту та пояснила, що вона загубила із сином родинні зв`язки у 2006 році та їй необхідно з ним зв`язатись для оформлення субсидії (а.с. 18). При розгляді даного матеріалу було встановлено що вжитими заходами встановити місцезнаходження [PERSON] не виявилось за можливе. Причетність [PERSON] до кримінального правопорушення та будь-якого іншого правопорушення не встановлено (а.с.18). Відповідно до відповіді Комунального закладу «Кам`янська міська лікарня №1 Дніпропетровської обласної ради» адміністрація повідомляє, що громадянин [PERSON] , [INFO] , останнє місце реєстрації: [ADDRESS] , на обліку у лікаря - психіатра та лікаря - нарколога не перебуває, за медичною допомогою не звертався (а.с. 41). Відповідно до відповіді Заводського районного у місті Кам`янське відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровської області зазначено, що актових записів про державну реєстрацію на громадянина [PERSON] , [INFO] , останнє місце реєстрації: [ADDRESS] в період з 2006 року по теперішній час не надходило (а.с. 42). Відповідно до відповіді Головного управління національної поліції в Дніпропетровській області Кам`янський відділ поліції повідомляє: що громадянка [PERSON] , [INFO] зверталась до ОВС з заявами з приводу відсутності сина громадянина [PERSON] , [INFO] : -ЖЄО Заводського ВП № 10774 від 29.08.2014 року (за матеріалом прийняте рішення про списання до справи відповідно до ЗУ «Про звернення громадян») (а.с. 47); -ЖЄО Кам`янського ВП № 16835 від 01.10.2017 рок (списано до справи) (а.с.45); -ЖЄО Кам`янського ВП № 23582 від 26.10.2018 рок (списано до справи) (а.с.48); -ЖЄО Кам`янського ВП № 24281 від 05.11.2018 рок (списано до справи) (а.с.49). Також повідомлено, що громадянина [PERSON] , [INFO] [INFO] працівниками Управління патрульної поліції Дніпропетровської області було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 178 КУпАП. Відомості про перебування в розшуку, притягнення до кримінальної відповідальності громадянина [PERSON] , [INFO] відсутні (а.с. 45). Відповідно до відповіді Державної фіскальної служби України, Головного управління ДФС у Дніпропетровській області, зазначено, що станом на теперішній час Кам`янська ОДПІ ліквідована, правонаступником Кам`янської ОДПІ є Головне управління ДПС у Дніпропетровській області, структурні підрозділи, якого здійснюють функції надання відомостей з Державного реєстру на запити, що надходять від державних та інших органів враховуючи викладене відповідь чи перебуває на обліку в якості платника податків та отримання доходів не надали (а.с. 50). Відповідно до відповіді Обласного комунального підприємства «Дніпродзержинське бюро технічної інвентаризації», що відповідно до даних інвентаризації за [PERSON] було зареєстроване право власності на частку (частка в праві спільної сумісної власності трьох осіб) квартиру [ADDRESS] , на підставі свідоцтва про право власності від 13.01.2004 року виданого Фондом Комунальної власності (а.с. 60). 5. Правові норми законодавства застосовані судом. Ст. 43 ЦК України. 1. Фізична особа може бути визнана судом безвісно відсутньою, якщо протягом одного року в місці її постійного проживання немає відомостей про місце її перебування. 2. У разі неможливості встановити день одержання останніх відомостей про місце перебування особи початком її безвісної відсутності вважається перше число місяця, що йде за тим, у якому були одержані такі відомості, а в разі неможливості встановити цей місяць - перше січня наступного року. 3. Порядок визнання фізичної особи безвісно відсутньою встановлюється Цивільним процесуальним кодексом України. Стаття 44. Опіка над майном фізичної особи, яка визнана безвісно відсутньою, а також особи, зниклої безвісти 1. На підставі рішення суду про визнання фізичної особи безвісно відсутньою нотаріус за останнім місцем її проживання описує належне їй майно та встановлює над ним опіку. 2. За заявою заінтересованої особи або органу опіки та піклування над майном особи, зниклої безвісти, опіка може бути встановлена нотаріусом до ухвалення судом рішення про визнання її безвісно відсутньою. 3. Опікун над майном фізичної особи, яка визнана безвісно відсутньою, або особи, зниклої безвісти, приймає виконання цивільних обов`язків на її користь, погашає за рахунок її майна борги, управляє цим майном в її інтересах. 4. За заявою заінтересованої особи опікун над майном фізичної особи, яка визнана безвісно відсутньою, або особи, зниклої безвісти, надає за рахунок цього майна утримання особам, яких вони за законом зобов`язані утримувати. 5. Опіка над майном припиняється у разі скасування рішення суду про визнання фізичної особи безвісно відсутньою, а також у разі появи особи, зниклої безвісти. Відповідно до ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі. Ст. 4 ЦПК України визначає, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребування судом у передбачених цим Кодексом випадках. Ст. 76 ЦПК України визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків. Відповідно до ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів в їх сукупності. З урахуванням вимог ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Згідно зі ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; чи слід позов задовольнити або в позові відмовити; як розподілити між сторонами судові витрати; чи є підстави допустити негайне виконання судового рішення; чи є підстави для скасування заходів забезпечення позову. При ухваленні рішення суд не може виходити за межі позовних вимог. Згідно ч. 2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про визнання фізичної особи безвісно відсутньою. Відповідно до ч. 1ст. 306 ЦПК України, у заяві про визнання фізичної особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою повинно бути зазначено: для якої мети необхідно заявникові визнати фізичну особу безвісно відсутньою або оголосити її померлою; обставини, що підтверджують безвісну відсутність фізичної особи, або обставини, що загрожували смертю фізичній особі, яка пропала безвісти, або обставини, що дають підставу припускати її загибель від певного нещасного випадку. Ці відомості дозволяють визначити право осіб на звернення до суду в справі цієї категорії, коло заінтересованих осіб, необхідні докази. За вимогами ст.ст. 305-309 Цивільного процесуального кодексу України, виникнення справ про визнання громадян безвісно відсутніми зумовлені необхідністю захисту майнових прав громадян, справи про правовий статус яких розглядається судом, захистом інтересів осіб, які мають певні правовідносини з особою, тривала відсутність якої позбавляє їх можливості користуватись своїми правами. Розглядаючи цю справу суд виходить з того, що безвісна відсутність - це посвідчення в судовому порядку тривалої відсутності фізичної особи в місці її постійного проживання за умов, що не вдалося встановити місця її знаходження (перебування). При визнанні особи безвісно відсутньою застосовується презумпція, що особа є живою, однак встановити її місце знаходження у цей час неможливо, причому вказана презумпція має спростовний характер. Ч. 2 ст. 307 ЦПК України, одночасно суд вживає заходів через органи опіки та піклування щодо встановлення опіки над майном фізичної особи, місцеперебування якої невідоме, якщо опіку над майном ще не встановлено. У постанові Верховного Суду від 07 травня 2018 року у справі № 225/1297/17 зроблено висновок, що «безвісна відсутність - це посвідчення в судовому порядку тривалої відсутності фізичної особи в місці її постійного проживання за умов, що не вдалося встановити місця її знаходження (перебування). При визнанні особи безвісно відсутньою застосовується презумпція, що особа є живою, однак встановити її місце знаходження у цей час неможливо, причому вказана презумпція має спростовний характер. Статтями 12, 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Зазначена норма передбачає перш за все з`ясування місця постійного проживання особи на час її зникнення, заходів, які приймав заявник для встановлення місця знаходження особи, щодо якої ставиться питання про визнання безвісно відсутньою, та чи були вичерпані усі можливості для її знаходження. Підставами для визнання фізичної особи безвісно відсутньою є сукупність юридичних фактів, тобто юридичний склад, до якого включаються: а) відсутність відомостей про перебування фізичної особи у місці її постійного проживання; б) відсутність відомостей про дійсне перебування особи і неможливість отримати такі відомості; в) сплив річного строку з дня одержання останніх відомостей про місце перебування фізичної особи або з дня, визначеного відповідно до частини другої статті 43 ЦК України; г) наявність у заявника правової зацікавленості у вирішенні питання про визнання особи безвісно відсутньою. . 7. Висновки та мотиви прийнятого рішення. Рішення суду як найважливіший акт правосуддя покликане забезпечити захист гарантованих Конституцією України прав і свобод людини та здійснення проголошеного Основним Законом України принципу верховенства права. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Тобто саме на суд покладено обов`язок під час ухвалення рішення вирішити, чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги позивача та якими доказами вони підтверджуються; перевірити наявність чи відсутність певних обставин за допомогою доказів шляхом їх оцінки; оцінити подані сторонами докази та дійти висновку про наявність або відсутність певних юридичних фактів. Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року). 22 листопада 2018 року Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду в рамках справи № 225/882/17, провадження № 61-34068св18 (ЄДРСРУ № 78044509) підтвердив правові позиції стосовно підстав для визнання особи безвісно відсутньою. Так, у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 07 травня 2018 року у справі № 225/1297/17 зроблено висновок, що «безвісна відсутність - це посвідчення в судовому порядку тривалої відсутності фізичної особи в місці її постійного проживання за умов, що не вдалося встановити місця її знаходження (перебування). Підставами для визнання фізичної особи безвісно відсутньою є сукупність юридичних фактів, тобто юридичний склад, до якого включаються: а) відсутність відомостей про перебування фізичної особи у місці її постійного проживання; б) відсутність відомостей про дійсне перебування особи і неможливість отримати такі відомості; в) сплив річного строку з дня одержання останніх відомостей про місце перебування фізичної або з дня, визначеного відповідно до частини другої статті 43 ЦК України; г) наявність у заявника правової зацікавленості у вирішенні питання про визнання особи безвісно відсутньою». При визнанні особи безвісно відсутньою застосовується презумпція, що особа є живою, однак встановити її місце знаходження у цей час неможливо, причому вказана презумпція має спростовний характер. Більше того, визнання судом у встановленому законом порядку фізичної особи безвісно відсутньою (стаття 43 ЦК України) жодним чином не свідчить про смерть такої особи, так і не виключає самої можливості смерті. Зазначене зумовлює одночасну наявність двох припущень щодо двох взаємовиключних життєвих станів безвісно відсутньої фізичної особи (особа жива, особа померла). З`ясувавши всі обставини у справі, а саме відсутність відомостей про перебування фізичної особи - [PERSON] , у місці його постійного проживання, за адресою: [ADDRESS] , відсутність відомостей про дійсне перебування особи і неможливість отримати такі відомості, сплив річного строку з дня одержання останніх відомостей про місце перебування фізичної особи [PERSON] або з дня, та наявність у заявника [PERSON] правової зацікавленості у вирішенні питання про визнання особи безвісно відсутньою, а саме оформлення субсидії, вирішення питань соціального захисту особи заявника, яка потребує сторонньої допомоги, а тож судом встановлено достатньо підстав, які надають можливість визнати [PERSON] , [INFO] безвісно відсутнім. Враховуючи, що заявником вказується 2006 рік як рік з якого втрачено зв`язок із сином [PERSON] , та не відомо заявниці, яка є матір`ю останнього [PERSON] місце його знаходження, що також узгоджується із інформацією отриманою на запити суду, згідно до якої останньою відомістю щодо особи [PERSON] , [INFO] , відображена у постанові від [INFO], за якою працівниками Управління патрульної поліції Дніпропетровської області було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 178 КУпАП, та інших відомостей щодо місця перебування особи [PERSON] на час розгляду справи не встановлено, і зазначений період з 14.10.2018 року складає більш одного року, тобто тривалої відсутності фізичної особи в місці її постійного проживання, так як не вдалося встановити місця її знаходження (перебування), що узгоджується із приписами ст. 43 ЦК України, та надає підстави для задоволення заяви [PERSON] .. Враховуючи що за [PERSON] зареєстровано право спільної часткової власності на квартиру [ADDRESS] , згідно до свідоцтва про право власності на нерухоме майно видане Фондом комунальної власності 13.01.2004 року, серії [NUMBER], на підставі розпорядження від 13.01.2004 року № 5п/81-р, то зазначене майнове право [PERSON] підлягає захисту в порядку визначеному ч. 2 ст. 307 ЦПК України, як встановлення опіки над майном. 8. Розподіл судових витрат між сторонами. Судові витрати сплачені відповідно до квитанції № 88 від 20 грудня 2018 року в розмірі 352,4 грн., залишити за заявником - [PERSON] .

Outcome: approved