Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-03 00:00:00

21 липня 2017 року [PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позову зазначає, що 30 грудня 2011 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Луцького міського управління юстиції Волинської області був зареєстрований шлюб між сторонами, про що зроблений актовий запис №1958. Від шлюбу мають двох дітей 2013 та 2014 років народження. Позивач зазначає, що спільне життя між ними не склалося, в них відсутнє взаєморозуміння, розходяться погляди у сімейному житті та побуті. Зазначає, що збереження сім'ї неможливе. З наведених підстав просить суд розірвати шлюб. Позивач та її представник у судовому засіданні позовні вимоги підтримала та просила суд їх задовольнити. Відповідач у судовому засіданні заперечив позовні вимоги та вказав, що не бажає розривати шлюб. Заслухавши пояснення позивача, її представника та відповідача, дослідивши письмові матеріали справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги слід задовольнити, з наступних підстав. Судом встановлено, що 30 грудня 2011 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Луцького міського управління юстиції Волинської області був зареєстрований шлюб між сторонами, про що зроблений актовий запис №1958 (а.с.4). Від шлюбу сторони мають сина [PERSON], [INFO], а також дочку [PERSON], [INFO] (а.с.7, 9). Відповідно до ч.1 ст. 24 Сімейного кодексу України (далі - СК України), шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно зі змістом ст. 55 СК України, дружина та чоловік зобов'язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім'ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружини, взаємодопомоги. Чоловік зобов'язаний утверджувати в сім'ї повагу до матері. Дружина зобов'язана утверджувати в сім'ї повагу до батька. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сім'ї за свою поведінку в ній. Як вбачається зі змісту ч. 3 та 4 ст. 56 СК України, кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Пунктом 5 постанови Пленуму Верховного Суду від 12.06.1998 року № 16 «Про застосування судами деяких норм Кодексу про шлюб та сім'ю встановлено, що проголошена Конституцією охорона сім'ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження сім'ї стали неможливими. Статтею 112 СК України визначено, що суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи особливий характер сімейних відносин, які склалися в даній сім'ї, та їх об'єктивну недоступність для оточуючих, а також беручи до уваги категоричне заперечення позивачем щодо збереження сім'ї, з врахуванням вимог ст.ст. 24, 55, 56, 112 СК України, суд приходить до висновку, що позовні вимоги стосовно розірвання шлюбу є підставними та підлягають до задоволення. При цьому суд не приймає до уваги заперечень відповідача щодо розірвання шлюбу, оскільки шлюб є добровільним союзом чоловіка та жінки. У разі заперечення однією зі сторін на перебування у шлюбі, він існувати не може та підлягає розірванню. Відповідно до частини першої статті 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Оскільки за подання позовної вимоги про розірвання шлюбу позивач сплатила судовий збір у розмірі 640,00 грн., тому вказану суму судового збору слід стягнути з відповідача на користь позивача (а.с.1). На підставі наведеного та

Outcome: approved