Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-13 00:00:00

21.06.2017 року позивач - [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідача - Жеребківської сільської ради Чуднівського району Житомирської області про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування за заповітом, мотивуючи свої вимоги тим, що заповідачка позивача - [PERSON], яка померла [INFO] року і після її смерті відкрилась спадщина на земельну ділянку площею 3,2582 га, з кадастровим номером [NUMBER], яка розташована на території Жеребківської сільської ради, Чуднівського району Житомирської області. Інших спадкоємців, які претендують на спадкове майно не має. Позивач звернувся із заявою про прийняття спадщини до нотаріальної контори, щоб отримати свідоцтво про право на спадщину за заповітом після смерті спадкодавці на вищевказану земельну ділянку, однак йому було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії, у зв'язку з відсутністю правовстановлюючого документа так, як він втрачений і поновити його на даний час неможливо, в зв'язку зі смертю власника земельної ділянки. Позивач - [PERSON] до суду не з'явився, в тексті позовної заяви просить справу розглядати у його відсутність, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач Жеребківська сільська рада Чуднівського району Житомирської області не забезпечила участь свого представника у судовому засіданні, до суду надійшла заява за підписом голови сільської ради, згідно якої Жеребківська сільська рада позов визнає у повному обсязі, просить розглядати справу без участі представника сільської ради. На підставі статей 158, 169 Цивільного процесуального кодексу України (надалі по тексту ЦПК України) суд вважає можливим розглядати справу за відсутності сторін та ухвалити рішення у справі на підставі наявних в ній доказів. Відповідно до ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Відповідно до пункту 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України №2 від 12.06.2009 року «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з'ясування і дослідження інших обставин справи. Суд приходить до висновку, що визнання позову відповідачем не суперечить закону, не порушує прав, свобод та інтересів сторін чи інших осіб. Дослідивши письмові докази, суд встановив такі факти та відповідні їм правовідносини. Відповідно до ст.1216 Цивільного кодексу України (надалі по тексту - ЦК України) спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ч.1 ст.1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Відповідно до ч.5 ст.1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно до ст.392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. На підставі наведеного вище та

Outcome: approved