Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-07 00:00:00

21 серпня 2018 року позивач звернулася до Марганецького міського суду Дніпропетровської області з позовом до [PERSON], третя особа: Марганецька міська рада про усунення перешкод у здійсненні права розпорядження своїм майном. В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що згідно договору купівлі- продажу від 20.06.2018 року вона являється власником будинку [ADDRESS]. Право власності зареєстровано в державному реєстрі прав на нерухоме майно, реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна № 1386966012113 від 20.06.2018 року. На момент придбання вищевказаного будинку в ньому значився зареєстрованим колишній власник будинку - [PERSON], яка являється відповідачем по даній справі, що підтверджується копією домової книги. Під час оформлення договору купівлі-продажу житлового будинку між нею та відповідачем була домовленість, яка відображена в п. 11 Договору купівлі-продажу від 20.06.2018 року про те, що до 20.07.2018 року продавець зобов'язується зняти з реєстраційного обліку усіх зареєстрованих осіб. Однак після укладення угоди Відповідач на всі її вимоги знятися з реєстрації ігнорує, а після того, як остання переїхала жити до м. Нікополя, зв'язок з нею взагалі перервався. У зв'язку з реєстрацією в будинку [ADDRESS] відповідача [PERSON], вона позбавлена можливості розпоряджатися на власний розсуд будинком, що є перешкодою у володінні та розпорядженні майном на власний розсуд, а тому за захистом своїх прав та інтересів вона вимушена звернутися до суду. Просить суд усунути їй перешкоду у здійсненні права користування та розпорядженням майном, визнавши [PERSON], [INFO] такою, що втратила право на користування будинком [ADDRESS]. 27 вересня 2018 року позивач надала уточнену позовну заяву в якій просить суд усунути їй перешкоду у здійсненні права користування та розпорядженням майном, визнавши [PERSON], [INFO] такою, що втратила право на користування будинком [ADDRESS]. Відповідно до ч. 4 ст. 19 ЦПК України, спрощене позовне провадження призначене для розгляду малозначних справ, що виникають з трудових відносин, справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи. Загальне позовне провадження призначене для розгляду справ, які через складність або інші обставини недоцільно розглядати у спрощеному позовному провадженні. Відповідно до ч. 1 ст. 274 ЦПК України, у порядку спрощеного позовного провадження може бути розглянута малозначна справа. Ухвалою судді Марганецького місського суду Дніпропетровської області від 03 вересня 2018 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження та вирішено справу розглядати без повідомлення (виклику) сторін за наявними у справі матеріалами. Окрім того відповідачу було запропоновано протягом п'ятнадцяти днів із дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі подати відзив на позовну заяву. Відповідач, у встановлений судом строк, на адресу суду клопотань про розгляд справи з повідомленням сторін та відзиву на позовну заяву не надав, тому суд вирішує справу за наявними матеріалами, відповідно до ч.8 ст.178 ЦПК України. Третя особа: Марганецька міська рада пояснення щодо позову не надала. Відповідно до ч.2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. За таких обставин суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних та доказів. Дослідив письмові докази по справі, дав їм оцінку в їх сукупності, суд прийшов до наступного. Відповідно до ст. 55 Конституції України, кожному гарантується судовий захист його прав і свобод. Частиною 2 ст. 124 Конституції України передбачено, що юрисдикція судів поши-рюється на всі правовідносини, що виникають у державі. Відповідно до ст. 6 Європейської конвенції з прав людини кожен має право на справедливий суд і публічний розгляд справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру. Згідно ч.1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право на звернення до суду для захисту своїх прав. Відповідно до ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов'язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Статтею 13 ЦПК України визначено, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних та юридичних осіб, поданим відповідно до ЦПК України, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ст.ст.76,81 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Судом встановлено, що позивач, на підставі договору купівлі-продажу житлового будинку від 20 червня 2018 року являється власником будинку [ADDRESS], що підтверджується договором купівлі-продажу житилового будинку від 20.06.2018 року, посвідченого приватним нотаріусом Марганецького міського нотаріального округу Дніпропетровської області Єрьоменко Р.П.( а.с.7-8). Право власності на який зареєстровано в державному реєстрі прав на нерухоме майно, реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна № 1386966012113 від 20.06.2018 року (а.с.9). Згідно копії домової книги для прописки громадян, проживаючих у будинку [ADDRESS] та довідкою про склад сім'ї від 01.08.2018 року, наданою головою квартального комітету, у будинку [ADDRESS] значиться зареєстрованою і відповідач по справі. ( а.с.10-12,13). Факт реєстрації відповідача за даною адресою підтверджується також і довідкою адресно-довідкового підрозділу ГУДМС України в Дніпропетровській області від 31 серпня 2018 року ( а.с.16). На підставі ч. 1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. У відповідності до ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Згідно ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до ч.1 ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі заяви особи або її законного представника; судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою. У зв'язку з реєстрацією в будинку відповідача, позивач позбавлена можливості розпоряджатися своїм майном. На підставі викладеного та аналізуючи здобуті по справі докази, суд вважає за необхідне позовні вимоги задовольнити у повному обсязі, усунути перешкоду у здійсненні [PERSON] права користування та розпорядження своїм майном, визнавши [PERSON], [INFO] такою, що втратила право на користування будинком [ADDRESS]. Крім того, у відповідності до ст. 141 ЦПК України, стягненню на користь позивача з відповідача підлягають судові витрати по оплаті судового збору, оскільки позовні вимоги задоволені повністю і ці витрати належним чином підтверджені позивачем доданою до матеріалів справи квитанцією ( а.с.1).

Outcome: approved