Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-13 00:00:00

20 березня 2017 року позивачка звернулася до суду з вказаним позовом, позовні вимоги обґрунтувала тим, що вона перебувала з відповідачем у шлюбі від якого мають сина [PERSON], [INFO], відповідач ухиляється від утримання дитини, матеріальної допомоги добровільно не надає. Дитина є інвалідом дитинства, що потребує додаткового догляду. На підставі викладеного просить суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання сина в розмірі 1/3 частини заробітної плати щомісячно, починаючи з для подання заяви і до повноліття дитини (а.с. 1-3) В судовому засіданні позивачка позов підтримала поросила задовольнити. Відповідач в судовому засіданні заперечував проти задоволення позовних вимог, пояснив, що утримує дитину і не ухиляється від її утримання. Також відповідачем було подано заперечення на позовну заяву з яких вбачається, що відповідач просить задовольнити позовні вимоги частково, стягнути з нього на користь позивачки аліменти на утримання неповнолітнього сина аліменти в розмірі 500 гривень на місяць. Вислухавши пояснення позивачки, відповідача, вивчивши заперечення відповідача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про часткове задоволення позовних вимог з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 27 жовтня 2006 року (а.с. 5). Від шлюбу сторони сина - [PERSON], [INFO], що підтверджується копіями свідоцтва про народження (а.с.6). Відповідно наданої довідки про доходи відповідача, вбачається, що останній працює в КП «Міськсвітло» ДМР на посаді начальника вироб. техн. служби. Статтею 180 СК України передбачено, що батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст. 181 СК України - способи виконання батьками обов'язку утримування дітей визначаються за домовленістю ними, а в разі відсутності такої домовленості кошти (аліменти) на утримання дітей стягуються за рішенням суду, вони присуджуються у частці від доходу матері, батька або у твердій грошовій сумі. Відповідно до ч.2 ст. 182 СК України, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути менш, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Частиною 1 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Вирішуючи питання щодо розміру аліментів, які підлягають стягненню з відповідача, суд приймає до уваги і вимоги ст.ст. 182, 199, 200 СК України та дійсні обставини справи, зокрема : - матеріальне становище та стан здоров'я позивача; - матеріальне становище відповідача; - потреби дитини у харчуванні, забезпеченні її одягом; Разом з тим, визначаючи розмір аліментів, суд враховує ту обставину, що обов'язок утримання дітей покладається в рівній мірі на обох батьків, однак враховуючи прожитковий мінімум на дитину відповідного віку, суд вважає необхідним стягнути з відповідача аліменти у в розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня пред'явлення позову і до досягнення дитиною повноліття, оскільки саме такий розмір аліментів, на думку суду, забезпечить першочергові потреби дитини і буде відповідати вимогам ч. 2 ст. 182 СК України. Оцінюючи усі докази, які були досліджені судом під час розгляду справи в їх сукупності та розглядаючи позов в межах заявлених позовних вимог і на підставі наданих сторонами доказів, як того вимагає ч. 1 ст. 11 ЦПК України, суд приходить до висновку про часткове задоволення позовних вимог.

Outcome: partial