Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-20 00:00:00

21.03.2017 року [PERSON] звернувся до суду із позовом до [PERSON] про зміну розміру аліментів. В позовній заяві вказує, що відповідно до виконавчого листа, виданого Покровським районним судом Дніпропетровської області на підставі рішення Покровського районного суду Дніпропетровської області від 12 квітня 2007 року (справа №2-593/2007р.) позов [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів задоволено. Присуджено стягувати щомісячно з [PERSON], [INFO], уродження смт. Покровське Покровського району Дніпропетровської області, на користь [PERSON] аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], в розмірі ? частки усіх видів заробітку (доходу) відповідача [PERSON], але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 23.03.2007 року і до досягнення дитиною повноліття. Згідно ч.1 ст.192 Сімейного кодексу України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. На теперішній час у позивача змінився сімейний стан, оскільки 26.11.2011 року у нього народилась донька [PERSON]. Окрім того, рішенням Покровського районного суду Дніпропетровської області від 20.12.2016 року присуджено стягувати з нього щомісячно на користь [PERSON] на утримання неповнолітньої доньки [PERSON], [INFO] в розмірі 1/6 частки всіх видів заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 31.10.2016 року і до досягнення дитиною повноліття. Таки чином, у позивача змінився і матеріальний стан, у звязку з чим він просить змінити розмір аліментів, які стягувалися щомісячно з [PERSON], [INFO], уродження смт. Покровське Покровського району Дніпропетровської області, на користь [PERSON] аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], в розмірі ? частки усіх видів заробітку (доходу) відповідача [PERSON], але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 23.03.2007 року і до досягнення дитиною повноліття. Справу розглянуто згідно ч.2 ст.158 ЦПК України у відсутності представника позивача, який надіслав до суду заяву з проханням справу розглянути за його відсутності, позовні вимоги підтримав та просить позов задовольнити. Справу розглянуто заочно відповідно до ст. 224 ЦПК України у відсутності відповідачки, яка не зявилася в судове засідання не повідомивши причин неявки. Про час слухання справи в суді була повідомлена належним чином. Представник позивача не заперечує проти винесення заочного рішення. Розглянувши подані документи і матеріали, зясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи та вирішення спору по суті, суд дійшов висновку, що позовна заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що згідно копії свідоцтва про народження серії І-КИ № 370231 [PERSON] та [PERSON] мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO] (а.с.4). Відповідно до копії рішення Покровського районного суду Дніпропетровської області від 20.12.2016 року позов [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів задоволено частково. Вирішено стягунути щомісячно з [PERSON], [INFO], уродженця [INFO], іпн. [NUMBER] на користь [PERSON], [INFO], уродженки [INFO], іпн. [NUMBER] на утримання\~ неповнолітньої доньки [PERSON], [INFO] в розмірі 1/6 частки всіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не менше ніж\~ 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з\~ 31.10.2016 року і\~ до досягнення дитиною повноліття та стягнути на користь держави судовий збір в розмірі 551,20 грн. У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено (а.с.5-6). Згідно копії виконавчого листа Покровського районного суду Дніпропетровської області від 12.04.2007 року [PERSON] сплачує аліменти на користь [PERSON] на утримання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO] (а.с.3). За змістом ст. 180 Сімейного кодексу\~(далі -\~СК) України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі (ч. 3ст. 181 СК України). Відповідно до положень ст. 183 СК України розмір аліментів визначається у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини. При цьому підстави визначення розміру аліментів у частках до заробітку (доходу) або у твердій сумі визначаються з урахуванням як положень ст. 182 СК України, так і положень ст.ст.183,184 СК України. Частина перша статті 192 СК України передбачає, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Згідно зп. 23Постанови Пленуму Верховного Суду України від15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв'язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров'я когось із них. Враховуючи зміст ст.ст.181,192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв'язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів. Сімейний кодекс України передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не пов'язує їх зі способом присудження (ч. 3ст. 181 СК України). Стаття 192 СК України тільки вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених в судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Право вимагати заміни розміру аліментів шляхом зміни способу присудження аліментів не може заперечуватися, адже можливість вибору способу присудження аліментів з огляду на мінливість життєвих обставин, зазначених ст.ст. 182-184 СК України, не може обмежуватися разовим її здійсненням. З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст. 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів, визначений у певній твердій грошовій сумі та навпаки). Зазначені висновки щодо подібних правовідносин викладені у постанові Верховного Суду України від 05.02.2014 року у справі № 6-143цс14. Дана постанова Верховного Суду України згідно вимог\~ст. 360-7 ЦПК України\~є обовязковою при застосуванні судами норм матеріального права у подібних правовідносинах. Судом встановлено, що в позивача змінився сімейний стан, а саме 16.11.2011 року у нього народилась донька [PERSON] Вказані обставини, на думку суду, є підставою для зміни способу стягнення аліментів та зменшення їх розміру. На підставі наведеного, суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити, змінити спосіб стягнення та розмір аліментів на утримання неповнолітньої дитини, встановлений рішенням Покровського районного суду Дніпропетровської області від 12.04.2007 року в справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів. На підставі ст.ст.\~182-184,\~192 СК України,

Outcome: approved