overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-29 00:00:00

20 жовтня 2011 року [PERSON] передав у власність [PERSON] 35000 грн, які останній зобов'язався повернути по першій вимозі, але до березня 2013 року. Розпискою від 26 березня 2013 року сторони встановили нові строки повернення позики: 2000 грн позичальник зобов'язався повернути до 1 квітня 2013 року, а в подальшому - 2000 грн до 5-го числа кожного місяця до повного погашення боргу. 6 травня 2014 року [PERSON] надав [PERSON] розписку, в якій зобов'язався повернути борг до 14 травня 2014 року. Позивач, посилаючись на те, що відповідач до сьогоднішнього часу повернув йому лише 5000 грн, звернувся до суду з позовом про стягнення з нього 30000 грн боргу та 900 грн 3 % річних за прострочення грошового зобов'язання. Відповідач позов визнав частково та пояснив, що повернув позивачу 7500 грн 45 коп, в підтвердження чого надав квитанції. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до часткового задоволення, виходячи з наступного. Судом встановлено, що 20 жовтня 2011 року [PERSON] отримав від [PERSON] 35000 грн, та зобов'язався до 14 травня 2014 року його повернути, про що свідчить розписка від 6 травня ц.р. Відповідно до ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Станом на 30 липня 2014 року відповідач повернув лише 7500 грн 45 коп, з чим погодився позивач. Згідно ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. У встановлений строк відповідач зобов'язання за договором позики не виконав, а тому з нього на користь позивача слід стягнути 27499 грн 55 коп боргу та 3 % річних, які становлять 824 грн 99 коп (27499,55 х 3 %), оскільки добровільно їх відшкодувати він відмовився. У відповідності до ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача пропорційно до задоволеної частини позовних вимог слід стягнути понесені ним витрати по оплаті 274 грн 99 коп судового збору та, з урахуванням складності справи і часу, витраченого на її розгляд, - 1300 грн за надання правової допомоги адвокатом. На підставі викладеного, ст.ст. 625, 1046, 1049 ЦК України,

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-21 00:00:00

20 жовтня 2012 року [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб у відділі ДРАЦС по м. Золотоноші Золотоніського МУЮ у Черкаській області за актовим записом №171 (свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] від 20.10.2012року). Пісдя одруження дружині присвоєно прізвище - [PERSON] . Від даного шлюбу сторони мають неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . Спору про поділ спільно нажитого майна на час подачі позову між сторонами не існує. Шлюбні відносини між подружжям припинені, сторони, спільне господарство не ведуть. Причиною цьому стало те, що подружжя мають різні погляди на сімейне життя, відповідач має залежність від азартних ігор, в результаті чого постійно відбувалися сварки, тому перебування в шлюбі суперечить інтересам кожного з сторін. Сторони не підтримують шлюбних відносин, спільне господарство не ведуть, а тому вважаючи, що примирення неможливе, [PERSON] звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу з [PERSON] . У судове засідання позивач [PERSON] н.п. не з`явилася, надіславши до суду заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримує повністю та вразі неявки відповідача проти винесення заочного рішення, не заперечує. Після розірвання шлюбу просила залишити шлюбне прізвище - [PERSON] . Відповідач [PERSON] судове засідання не з`явився, хоча належним чином був повідомлений про суть позову, час та місце розгляду справи, оголошенням на сайті суду. Так як у справі достатньо матеріалів про права та взаємовідносини сторін, суд, враховуючи письмову заяву позивача, яка наполягала на позовних вимогах, та неодноразові неявки відповідача, розглядає справу за відсутності сторін, по матеріалах справи - заочно. Суд, вивчивши матеріали справи, приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] підлягають до повного задоволення з наступних підстав. Згідно із ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає і ст. 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН від 10.12.1948 року, згідно з якою чоловіки та жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Відповідно до ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Оскільки у судовому засіданні було достовірно встановлено, що збереження шлюбу неможливе, так як сторони подружніх стосунків не підтримують, до даного часу мір до примирення не приймали, позивач на примирення не згідна, тобто її вільна згода на проживання у шлюбі відсутня, а тому суд вважає, що подальше спільне життя подружжя буде суперечити інтересам дружини. Згідно з ч. 2 ст. 114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішення суду про розірвання шлюбу. На підставі зазначеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-08 00:00:00

20 жовтня 2012 року сторони зареєстрували шлюб, про що свідчить свідоцтво про шлюб, серія [NUMBER] видане відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Валківського районного управління юстиції Харківської області, актовий запис № 64. В сім'ї сторін народилася дитина, син [PERSON], [INFO], який проживає разом з матір'ю. Спільне життя між сторонами не склалося, в даний час вони проживають окремо, вони не підтримують подружніх стосунків, сім'я існує формально. Позивачка ставить питання про розірвання шлюбу, вона вважає, що сім'я розпалася остаточно, відновити подружні стосунки вони не бажають, у них різні погляди на життя, на сімейні відносини. В судовому засідання позивачка була відсутньою, але від неї надійшла заява про слухання справи за її відсутності, просить позов задовольнити в повному об'ємі. Відповідач в судове засідання не з'явився, але від нього надійшла заява про слухання справи без його участі, позов визнає. Суд, вивчивши матеріали справи, приходить до висновку про те, що позов підлягає задоволенню. Із матеріалів справи видно, що 20 жовтня 2012 року сторони зареєстрували шлюб, про що свідчить свідоцтво про шлюб, серії [NUMBER] видане відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Валківського районного управління юстиції Харківської області, актовий запис № 64. В сім'ї сторін народилася дитина, син [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження, серії [NUMBER] виданого 27 лютого 2013 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Валківського районного управління юстиції Харківської області, актовий запис № 11. Спільне життя між сторонами не склалося, в даний час вони проживають окремо, не підтримують подружніх стосунків, сім'я існує формально. При таких обставинах, суд вважає, що сім'ю зберегти не можливо, оскільки сім'я сторін розпалася остаточно і відновити їх подружні стосунки немає можливості, сторони миритися не бажають. Згідно зі ст.112 Сімейного Кодексу України, суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини звернення до суду про розірвання шлюбу, та інші обставини із життя подружжя. Суд постановляє рішення, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їх дітей. Питання про розподіл майна сторони не порушують.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-03 00:00:00

20 жовтня 2014 року [PERSON] звернувся до суду з заявою про встановлення факту, який має юридичне значення. В обґрунтування вимог заявник [PERSON] посилався на те, що [INFO] померла його мати - [PERSON]. 12 березня 2001 року Миколаївською сільською радою Новомосковського району Дніпропетровської області його матері був виданий Державний акт на право приватної власності на землю серія ІV-ДП № 062876 на право власності на земельну ділянку площею 3,600 га., яка надана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва та розташована на території Миколаївської сільської ради Новомосковського району Дніпропетровської області. В Державному акті помилково по батькові мати була зазначена як Євтихіївна зазначена помилка не дає йому, як спадкоємцю першої черги за законом, реалізувати свої спадкові права. В зв'язку з наведеним, заявник [PERSON] просив суд встановити факт, який має юридичне значення, а саме, що Державний акт на право приватної власності на землю серія ІV-ДП № 062876 на право власності на земельну ділянку площею 3,600 га., яка надана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва та розташована на території Миколаївської сільської ради Новомосковського району Дніпропетровської області, який виданий 12 березня 2001 року Миколаївською сільською радою Новомосковського району Дніпропетровської області на ім'я [PERSON], був виданий [PERSON], яка померла [INFO]. В судове засідання представник заявника не з'явився, в своїй заяві просив суд розглянути справу без його участі, вимоги [PERSON] підтримує в повному обсязі. Представники третіх осіб - Новомосковської районної державної нотаріальної контори, Миколаївської сільської ради Новомосковського району Дніпропетровської області в судове засідання не з'явилися. Суд, дослідивши докази, надані представником заявника, приходить до переконання, що заява обґрунтована і підлягає задоволенню, з наступного. Судом встановлено, що [INFO] померла мати позивача - [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть. Встановлено, що 12 березня 2001 року Миколаївською сільською радою Новомосковського району Дніпропетровської області [PERSON] був виданий Державний акт на право приватної власності на землю серія ІV-ДП № 062876 на право власності на земельну ділянку площею 3,600 га., яка надана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва та розташована на території Миколаївської сільської ради Новомосковського району Дніпропетровської області, що підтверджується зазначеним вище Державним актом на право приватної власності на землю Відповідно до ст. 256 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення фактів, які мають юридичне значення. Суд приходить до переконання, що в Державному акті на право приватної власності на землю, власник по батькові помилково зазначена як Євтихіївна, тому, вимоги підлягають задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-21 00:00:00

20 жовтня 2014 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позовних вимог зазначає, що 22 липня 2008 року зареєстрував шлюб з [PERSON] у виконавчому комітеті Орлівщинської сільської ради Новомосковського району Дніпропетровської області за актовим записом № 18, від якого мають неповнолітню дитину: сина - [PERSON], [INFO]. Сімейні відносини з відповідачем остаточно припинились з травня 2013 року через різні погляди на сімейне життя, відсутність взаємопорозуміння, що призводило до постійних сварок, внаслідок чого він та дружина втратили почуття поваги та любові один до одного. Позивач вважає, що сім'я розпалася остаточно, відновити сімейні відносини не можливо, оскільки буде суперечити його інтересам. Спорів щодо майна, що є їхньою сумісною власністю немає. В судове засідання позивач не з'явився, надавши заяву про розгляд справи за його відсутності, одночасно позовні вимоги підтримав повністю, просив їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив, заяви про розгляд справи за його відсутності не надав. Згідно ч.1 ст.224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. З урахуванням зазначених положень закону та думки позивача, який не заперечував проти заочного розгляду справи, суд ухвалив провести заочний розгляд справи. У зв'язку з тим, що сторони в судове засідання не з'явилися, на підставі ст.197 ЦПК України, фіксування судового процесу технічними засобами не здійснювалося. Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку, що позовні вимоги обґрунтовані і підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 22 липня 2008 року у виконавчому комітеті Орлівщинської сільської ради Новомосковського району Дніпропетровської області за актовим записом № 18 /а.с 5/, від якого мають неповнолітню дитину: сина - [PERSON], [INFO] /а.с. 6/. Сторони спільне господарство не ведуть, шлюбні стосунки не підтримують, проживають окремо. Вказана обставина визнана сторонами і відповідно до ч.1 ст.61 ЦПК України не підлягає доказуванню. Таким чином, фактичні взаємини подружжя свідчать, що між сторонами остаточно припинено шлюбні відносини і їх неможливо відновити, отже збереження шлюбу неможливе та суперечило б інтересам подружжя. Відповідно до вимог 112 Сімейного Кодексу України, суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, і постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. За таких обставин, суд прийшов до висновку про те, що вбачаються підстави для розірвання шлюбу.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-06 00:00:00

20 жовтня 2014 року [PERSON] звернувся до суду з цим позовом, вказуючи, що [INFO]. померла його мати [PERSON], після її смерті відкрилась спадщина, яку він має намір успадкувати. Протягом шести місяців він до нотаріальної контори не звернувся, через відсутність грошових коштів, які були витрачені на поховання спадкодавця, тому в теперішній час не має можливості прийняти спадщину через пропуск вказаного строку. Позивач в судове засідання не з'явився, проте подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримав в повному обсязі та наполягав на їх задоволенні. Представник відповідача в судове засідання не з'явився, проте надіслав заяву про розгляд справи у його відсутності та не заперечував проти позовних вимог. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до задоволення, оскільки відповідно до ст.1272 ЦК України, за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. В даному випадку позивачем в судовому засіданні наведені достатні обґрунтування, що строк для прийняття спадщини було пропущено з поважних причин, тому

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-27 00:00:00

20 жовтня 2014 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] в якому просить шлюб розірвати, посилаючись на обгрунтування викладені у позовній заяві. Позивачка в судове засідання не з'явилася, проте подала заяву, в якій позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила розглянути справу без її присутності (а.с.11). Відповідач в судові засідання не з'являвся, не повідомляючи про причини неявки, хоча про час і місце судового розгляду справи був повідомлений завчасно у встановленому законом порядку (а.с.16). З'ясувавши обставини справи, суд уважає за необхідне постановити рішення про розірвання шлюбу, оскільки в судовому засіданні встановлено, що сім`я сторін розпалася остаточно і збереження шлюбу буде суперечити інтересам одного із них. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-06 00:00:00

20 жовтня 2014 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Заявлений позов мотивує тим, що з відповідачем знаходиться в зареєстрованому шлюбі з 27 квітня 2007 року. Шлюб зареєстрований Відділом реєстрації актів цивільного стану по м. Добропілля Добропільського міськрайонного управління юстиції Донецької області, актовий запис № 73. Від шлюбу мають спільну неповнолітню дитину - [PERSON], [INFO]. Позивач просить розірвати шлюб з відповідачем, вказуючи на те, що спільне життя з відповідачем не склалося через несумісність характерів та різних поглядів на життя. Майнового спору та спору з приводу виховання дитини не має. У відкритому судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала та просила розірвати шлюб з відповідачем. Відповідач в судовому засіданні позов визнав, не заперечував проти розірвання шлюбу. Сторони спроб до примирення робити не бажають. Вислухавши позивача, відповідача, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що подальше сумісне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, у зв'язку з чим подальше ухвалення судом заходів для їх примирення суперечитиме моральним принципам суспільства. На підставі викладеного і

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-04 00:00:00

20 жовтня 2014 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на неповнолітню дитину, мотивуючи свої вимоги тим, що з 17 жовтня 2009 року перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Від даного шлюбу мають неповнолітню дитину: доньку [PERSON],[INFO], яка проживає разом з нею та перебуває на її утриманні. Відповідач відмовляється добровільно надавати матеріальну допомогу на утримання доньки. В судовому засіданні позивач [PERSON] позов підтримала в повному обсязі, просить суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітньої доньки [PERSON], [INFO], в розмірі ? частини всіх видів доходів відповідача щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подання заяви і до досягнення дитиною повноліття. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, надавши письмову заяву в якій просить розглянути справу за його відсутності, позов визнав повністю, не заперечує проти стягнення з нього аліментів на утримання неповнолітньої доньки. Заслухавши пояснення позивача, вивчивши матеріали справи суд вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Згідно свідоцтва про народження на ім'я [PERSON], [INFO] її батьком є [PERSON], тобто відповідач по справі (а.с.5). Довідкою КП «Добропільска служба єдиного замовника» від 29.10.2014 року підтверджується, що неповнолітня [PERSON], [INFO] мешкає разом зі своєю матір'ю - [PERSON], за адресою: [ADDRESS]. (а.с.7) В судовому засіданні встановлено, що відповідач не надає допомогу в добровільному порядку на утримання та виховання своєї доньки, хоча працює на «ШУ «Добропільське» на посаді електрослюсаря підземного з 01 квітня 2002 року. Даний факт підтверджується довідкою про доходи від 16.10.2014 року за № 437 та його сукупний дохід за 6 місяців складає 33848,25 грн..(а.с.6) Визнання відповідачем пред'явленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. За таких обставин суд вважає можливим задовольнити заявлені позивачкою вимоги в повному обсязі. У відповідності зі ст. 180 Сімейного Кодексу України батьки зобов'язані утримувати своїх неповнолітніх дітей до досягнення ними повноліття. Згідно ст. ст. 182, 183 СК України частина заробітку (доходу) батька, яка буде стягуватися, як аліменти, визначається судом. При цьому розмір аліментів на одну дитину за будь-яких обставин не може бути меншим 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. У відповідності з вимогами п. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду з дня пред'явлення позову. Враховуючи, що позивачка при подачі позову була звільнена від сплати судового збору, у відповідності з ч. 3 ст. 88 ЦПК України, судовий збір в розмірі 243,60 грн. належить стягнути з відповідача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-16 00:00:00

20 жовтня 2014 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дитини - [PERSON], [INFO], в твердій грошовій сумі в розмірі 800 грн. щомісячно, починаючи з дня подання заяви і до повноліття дитини. На обґрунтування своїх вимог позивачка зазначила, що відповідач є батьком [PERSON], проте в добровільному порядку коштів на утримання сина не надає. Позивач в судове засідання не з`явилась, подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутності, вимоги позову підтримала, не заперечила проти заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON], повідомлений про час і місце слухання справи належним чином, в судове засідання не з'явився. У відповідності до ст. ст. 169 ч. 4, 226 ЦПК України суд за згодою позивача вважає можливим розглянути справу на підставі наявних в ній даних та доказів в порядку заочного розгляду на підставі наявних у справі матеріалів. Дослідивши надані суду докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що неповнолітній [PERSON], [INFO], є сином сторін [PERSON] та [PERSON] На даний час дитина проживає з матір'ю - позивачем, а батько дитини [PERSON] у добровільному порядку матеріальної допомоги на утримання сина не дає, хоча в змозі та зобов'язаний таку допомогу надавати. Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України (далі - СК України) батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Згідно ч. 1 ст. 184 даного Кодексу, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може зазначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Відповідно до ч. 2 ст. 184 СК України, розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону. З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що у зв'язку з тим, що відповідач [PERSON] не надає матеріальної допомоги на утримання сина, а тому в силу ст.ст. 180-184, 191 СК України з нього підлягають стягненню аліменти на користь [PERSON] на утримання [PERSON], [INFO], які суд визначає у розмірі 516грн., що є половиною прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку в 2014 році (1032 грн.), так як батьки зобов'язанні в рівній мірі утримувати свою дитину щомісячно, починаючи з 20.10.2014 року (дня подачі позову) і до повноліття дитини.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-06 00:00:00

20 жовтня 2014 року [PERSON] звернулась до суду із заявою, вказуючи, що [INFO]. померла її мати [PERSON], після її смерті відкрилась спадщина, яку вона має намір успадкувати. Проте, через розбіжності у написанні прізвища у її свідоцтві про народження матері, де помилково вказано ([PERSON] замість [PERSON]), не може реалізувати своє право на спадщину. Заявниця в судове засідання не з`явилася, проте подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутності, заявлені вимоги підтримала в повному обсязі. Представник заінтересованої особи в судове засідання не з`явився, проте подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності, не заперечував проти встановлення даного факту. З'ясувавши позицію сторін та дослідивши матеріали справи, суд уважає, що заява підлягає до задоволення з наступних підстав. Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 256 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами. Враховуючи те, що в судовому засіданні беззаперечно доведено, що [PERSON] дійсно є рідною дочкою [PERSON], яка померла [INFO]. в с. Павлівка Погребищенського району Вінницької області, зазначений факт необхідно встановити на підставі п.1 ч.1 ст.256 ЦПК України.

Outcome: approved