Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-27 00:00:00

1. Зміст доводів пред`явленого позову. 1.1. В травні 2018 року [PERSON] звернувся до суду з вказаним позовом та посилається на те, що він працював в ДП «МА «Бориспіль» на посаді старшого прийомоздавальника багажу - комірника камери незапитаного багажу служби обслуговування в терміналах аеровокзального комплексу. В результаті проведення службового розслідування та позапланової інвентаризації було виявлено, що позивач здійснював заволодіння чужими речами та ухилявся від внесення до програми АРМ інформації про знахідки, прийняті на зберігання. Наказом т.в.о. генерального директора ДП «МА «Бориспіль» №11-07/1-711/п від 17 квітня 2018 року [PERSON] був звільнений з роботи з 18 квітня 2018 року у зв`язку з втратою довір`я до нього, на підставі п.2 ч.1 ст.41 КЗпП України. Однак речі, якими [PERSON] заволодів в приміщенні складу знахідок, були продуктами харчування. Він діяв у виконання усного розпорядження адміністратора камери незапитаного багажу [PERSON] , який дозволив приймати продукти харчування на тимчасове зберігання та знищувати їх через дві доби після прийняття. Ці обставини свідчать про те, що позивач не порушував трудову дисципліну та не вчиняв дії, які давали підстави для втрати довір`я до нього. Крім того, за здійснення заволодіння чужими речами [PERSON] була оголошена догана. Ця обставина свідчить про те, що позивач був двічі притягнутий до відповідальності за одне й те саме правопорушення, що прямо суперечить ст.61 Конституції України. Тому [PERSON] просить суд скасувати наказ т.в.о. генерального директора ДП «МА «Бориспіль» №11-07/1-711/п від 17 квітня 2018 року, поновити позивача на посаді старшого прийомоздавальника багажу - комірника камери незапитаного багажу служби обслуговування в терміналах аеровокзального комплексу з 18 квітня 2018 року та стягнути з ДП «МА «Бориспіль» середній заробіток за час вимушеного прогулу за період часу з 18 квітня 2018 року до дня ухвалення судового рішення. 2. Процесуальні рішення, вчиненні під час розгляду цивільної справи. 2.1. Ухвалою судді Бориспільського міськрайонного суду від 15 травня 2018 року (а.с.24-25) було відкрито провадження у цивільній справі та призначено підготовче судове засідання. 2.2. Ухвалою Бориспільського міськрайонного суду, занесеною до протоколу судового засідання від 23 листопада 2018 року (а.с.51-52 т.3), було задоволено клопотання про допит свідків [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] 2.3. Ухвалою Бориспільського міськрайонного суду від 23 листопада 2018 року (а.с.54-55 т.3) було закрито підготовче провадження та призначено розгляд цивільної справи до судового розгляду по суті. 2.4. Ухвалою Бориспільського міськрайонного суду від 30 січня 2020 року (а.с.101-102 т.3) був поновлений судовий розгляд цивільної справи для витребування у ДП «МА «Бориспіль» довідки з інформацією про розмір заробітної плати, нарахованої [PERSON] за два місяці, які передували місяцю звільнення з роботи; а також про кількість робочих днів, відпрацьованих позивачем за два місяці, які передували місяцю звільнення з роботи. 3. Ставлення учасників цивільного процесу до пред`явленого позову. 3.1. У судовому засіданні [PERSON] та його представник [PERSON] підтримують позов та наполягають на його задоволенні. 3.2. Представник відповідача Сінькевич В.А. не визнає позов та посилається на відсутність в матеріалах цивільної справи доказів на підтвердження того, що [PERSON] заволодів продуктами харчування, а не чужими речами. Зі змісту п.3.20 Змін та доповнень до Технології про порядок дій при виявленні знахідки, її зберіганні, обліку та видачі вбачається, що було заборонено прийняття будь-яких продуктів харчування на зберігання до камери знахідок камери незапитаного багажу. Крім того, позивач неодноразово ухилявся від внесення до системи АРМ відомостей про знахідки, прийняті на зберігання. Систематичне неналежне виконання [PERSON] вказаних посадових обов`язків стало підставою для втрати довір`я до нього. Тому представник відповідача Сінькевич В.А. просить суд відмовити у задоволенні позову. 4. Обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин. 4.1. [PERSON] працював в ДП «МА «Бориспіль» на посаді старшого прийомоздавальника багажу - комірника камери незапитаного багажу служби пасажирського обслуговування. Ця обставина підтверджується копією трудової книжки серії [NUMBER] , заведеної на ім`я позивача (а.с.10-19 т.1). 4.2. Зі змісту п.4.1, п.4.22 посадової інструкції старшого прийомоздавальника багажу - комірника камери незапитаного багажу служби пасажирського обслуговування №34-05/1-10 від 14 березня 2017 року (а.с.163-168 т.1) вбачається, що на [PERSON] були покладені обов`язки організувати та контролювати роботу прийомоздавальників багажу камери незапитаного багажу, дотримуватись вимог організаційно-розпорядчих, організаційно-технологічних документів та вимог посадової інструкції. 4.3. Зі змісту п.11.5 Технології про порядок дій при виявленні знахідки, її зберіганні, обліку та видачі (а.с.125-136 т.1) вбачається, що на прийомоздавальників багажу камери знахідок камери незапитаного багажу служби пасажирського обслуговування був покладений обов`язок забезпечувати схоронність прийнятих на зберігання знахідок. Зі змісту п.3.20 змін та доповнень до вказаної Технології (а.с.118-123 т.1) продукти харчування на зберігання до камери знахідок камери незапитаного багажу служби пасажирського обслуговування або складу знахідок не приймались. 4.4. [PERSON] був ознайомлений з посадовою інструкцією старшого прийомоздавальника багажу - комірника камери незапитаного багажу служби пасажирського обслуговування №34-05/1-10 від 14 березня 2017 року, Технологією про порядок дій при виявленні знахідки, її зберіганні, обліку та видачі, а також змінами та доповненнями до вказаної Технології. Ця обставина підтверджується підписами позивача на аркушах ознайомлення з наведеними документами (а.с.137-138, 169 т.1). 4.5. 1 травня 2014 року [PERSON] уклав з відповідачем договір про повну індивідуальну матеріальну відповідальність №11-14-308 (а.с.92 т.1), за яким позивач зобов`язався дбайливо ставитись до матеріальних цінностей, переданих йому для зберігання, та вживати заходи до запобігання збитку; своєчасно повідомляти адміністрації підприємства про всі обставини, що загрожують забезпеченню схоронності довірених йому матеріальних цінностей; вести облік, складати й представляти у встановленому порядку товарні, грошові та інші звіти про рух і залишки довірених йому матеріальних цінностей. Крім того, [PERSON] прийняв на себе повну матеріальну відповідальність за незабезпечення схоронності довірених йому матеріальних цінностей. 4.6. Наказом генерального директора ДП «МА «Бориспіль» №01-07/1-33 від 16 січня 2018 року (а.с.55 т.1) була створена комісія для проведення службового розслідування з метою виявлення обставин щодо виявлення обставин, які могли свідчити про неправомірність дій прийомоздавальників камери незапитаного багажу. 19 лютого 2018 року вказана комісія склала акт про результати службового розслідування №41-26-6 (а.с.38-45 т.1), в якому вона запропонувала керівництву ДП «МА «Бориспіль» застосувати до [PERSON] дисциплінарне стягнення у вигляді догани за порушення ним п.4.1, п.4.22 посадової інструкції старшого прийомоздавальника багажу - комірника камери незапитаного багажу служби пасажирського обслуговування №34-05/1-10 від 14 березня 2017 року, а також п.3.20 змін та доповнень до Технології про порядок дій при виявленні знахідки, її зберіганні, обліку та видачі. 4.7. На підставі п.2 наказу т.в.о. генерального директора ДП «МА «Бориспіль» №11-07/1-393/п від 2 березня 2018 року (а.с.35-37 т.1) за результатами проведення вказаного службового розслідування [PERSON] була оголошена догана. 4.8. Крім того, наказом генерального директора ДП «МА «Бориспіль» №11-07/1-52/п від 12 січня 2018 року (а.с.46-52 т.1) [PERSON] був переміщений на посаду старшого прийомоздавальника багажу - комірника камери незапитаного багажу служби обслуговування в терміналах аеровокзального комплексу. 4.9. Наказом генерального директора ДП «МА «Бориспіль» №01-07-49 від 7 лютого 2018 року (а.с.14 т.2) було передбачено проведення в термін з 7 лютого 2018 року до 16 лютого 2018 року позапланової інвентаризації у камері незапитаного багажу міжнародних рейсів та рейсів по Україні, камері схову та камері знахідок камери незапитаного багажу служби обслуговування в терміналах аеровокзального комплексу. 4.10. Наказом генерального директора ДП «МА «Бориспіль» №01-07/1-102 від 3 березня 2018 року (а.с.234-235 т.2) була створена комісія для проведення службового розслідування з метою перевірки наявності у вчинках працівників камери незапитаного багажу ознак винних дій, що давали підстави для втрати до них довір`я. 20 березня 2018 року вказана комісія склала акт №41-26-10 (а.с.224-230 т.2), в якому вона запропонувала керівництву ДП «МА «Бориспіль» розірвати трудовий договір з [PERSON] у зв`язку з втратою довір`я до нього, на підставі п.2 ч.1 ст.41 КЗпП України. 4.11. 22 березня 2018 року ДП «МА «Бориспіль» звернулось до професійної спілки ДП «МА «Бориспіль» з поданням №11-22-52 (а.с.273-274 т.2), в якому відповідач просив надати згоду на звільнення [PERSON] з роботи у зв`язку з втратою довір`я до нього. 12 квітня 2018 року профспілковий комітет вказаної професійної спілки надав ДП «МА «Бориспіль» згоду на звільнення позивача з роботи на підставі п.2 ч.1 ст.41 КЗпП України. Ця обставина підтверджується копією витягу із протоколу засідання профспілкового комітету професійної спілки ДП «МА «Бориспіль» №301-01-73 від 12 квітня 2018 року (а.с.276 т.2). 4.12. Наказом т.в.о. генерального директора ДП «МА «Бориспіль» №11-07/1-711/п від 17 квітня 2018 року (а.с.6-7 т.1) старший прийомоздавальник багажу - комірника камери незапитаного багажу служби обслуговування в терміналах аеровокзального комплексу [PERSON] був звільнений з роботи з 18 квітня 2018 року у зв`язку з втратою довір`я до нього, на підставі п.2 ч.1 ст.41 КЗпП України. 4.13. Спірні правовідносини регулюються главою ІІІ «Трудовий договір» КЗпП України. 5. Норми права та стала судова практика, якими керується суд при вирішенні спору. а. норми матеріального права. 5.1. Відповідно до п.2 ч.1 ст.41 КЗпП України трудовий договір з ініціативи власника або уповноваженого ним органу може бути розірваний у випадку винних дій працівника, який безпосередньо обслуговує грошові або товарні цінності, якщо ці дії дають підстави для втрати довір`я до нього з боку власника або уповноваженого ним органу. 5.2. Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України в п.28 постанови №9 від 6 листопада 1992 року «Про практику розгляду судами трудових спорів», при розгляді справ про поновлення на роботі осіб, звільнених за пунктом 2 ст.41 КЗпП, судам слід враховувати, що розірвання трудового договору з цієї підстави, не є заходом дисциплінарного стягнення і тому вимоги статтею 148, 149 КЗпП про строк і порядок застосування дисциплінарних стягнень на ці випадки не поширюються. Разом з тим при вирішенні справ про звільнення з вказаних підстав суди мають брати до уваги відповідно час, що пройшов з моменту вчинення винних дій, наступну поведінку працівника і інші конкретні обставини, що мають значення для правильного вирішення спору. Звільнення з підстав втрати довір`я (п.2 ст.41 КЗпП) суд може визнати обґрунтованим, якщо працівник, який безпосередньо обслуговує грошові або товарні цінності (зайнятий їх прийманням, зберіганням, транспортуванням, розподілом тощо), вчинив умисно або необережно такі дії, які дають власнику або уповноваженому ним органу підстави для втрати до нього довір`я (зокрема, порушення правил проведення операцій з матеріальними цінностями). При встановленні у передбаченому законом порядку факту вчинення працівниками розкрадання, хабарництва і інших корисливих правопорушень ці працівники можуть бути звільнені з підстав втрати довір`я до них і у тому випадку, коли зазначені дії не пов`язані з їх роботою. 5.3. Згідно з ч.1 ст.235 КЗпП України у разі звільнення без законної підстави або незаконного переведення на іншу роботу, в тому числі у зв`язку з повідомленням про порушення вимог Закону України «Про запобігання корупції» іншою особою, працівник повинен бути поновлений на попередній роботі органом, який розглядає трудовий спір. 5.4. Відповідно до ч.2 ст.235 КЗпП України при винесенні рішення про поновлення на роботі орган, який розглядає трудовий спір, одночасно приймає рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу або різниці в заробітку за час виконання нижчеоплачуваної роботи, але не більше як за один рік. Якщо заява про поновлення на роботі розглядається більше одного року, не з вини працівника, орган, який розглядає трудовий спір, виносить рішення про виплату середнього заробітку за весь час вимушеного прогулу. 5.5. Згідно з абз.1 п.8 Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №100 від 8 лютого 1995 року, нарахування виплат, що обчислюються із середньої заробітної плати за останні два місяці роботи, провадяться шляхом множення середньоденного (годинного) заробітку на число робочих днів (годин), а у випадках, передбачених чинним законодавством, календарних днів, які мають бути оплачені за середнім заробітком. б. норми процесуального права. 5.6. Відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. 5.7. Згідно з ч.2 ст.89 ЦПК України суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів в їх сукупності. 5.8. Відповідно до ч.1, ч.2 ст.77 цього Кодексу належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. 5.9. Згідно з ч.1 ст.80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. 6. Мотиви, якими керується суд при вирішенні спору. 6.1. Встановлено, що на [PERSON] був покладений обов`язок щодо організації забезпечення прийомоздавальниками багажу камери незапитаного багажу схоронності прийнятих на зберігання знахідок. Безумовно, знахідки відносяться до товарних цінностей. Ці обставини переконливо свідчать про те, що позивач займав посаду, пов`язану з обслуговуванням товарних цінностей. Саме тому з ним був укладений договір про повну індивідуальну матеріальну відповідальність №11-14-308 від 1 травня 2014 року (а.с.92 т.1). 6.2. З дослідженого у судовому засіданні відеозапису (а.с.48 т.3) та змісту акту перегляду цього відеозапису №41-26/2-6 від 1 лютого 2018 року (а.с.58-61 т.1) вбачається, що 19 грудня 2017 року о 19 годині 13 хвилин [PERSON] зайшов в приміщення складу знахідок, підійшов до стелажу з написом «Поточний місяць» та дістав два поліетиленові пакети. О 19 годині 47 хвилин позивач виніс поліетиленовий пакет темного кольору з приміщення складу знахідок. О 19 годині 49 хвилин він поклав його до службової шафи, що розташовується в приміщенні камери незапитаного багажу. О 19 годині 58 хвилин [PERSON] забрав поліетиленовий пакет темного кольору та вийшов з приміщення камери незапитаного багажу. 25 грудня 2017 року в 00 годин 5 хвилин позивач взяв поліетиленовий пакет жовтого кольору та вийшов з приміщення камери знахідок. 6.3. Допитані у судовому засіданні свідки [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] показали, що вони працювали в камері незапитаного багажу ДП «МА «Бориспіль». Їх безпосереднім керівником був [PERSON] . Він усно дозволив приймати продукти харчування, зберігати їх декілька днів та знищувати у випадку, якщо пасажири не звернуться за ними. Допитаний у судовому засіданні свідок [PERSON] показав, що він працював в ДП «МА «Бориспіль» на посаді адміністратора камери незапитаного багажу. Він, дійсно, дозволив прийомоздавальникам багажу приймати продукти харчування, зберігати їх декілька днів та знищувати у випадку, якщо пасажири не звернуться за ними. Аналогічна інформація міститься в копії пояснювальної [PERSON] (а.с.180 т.1), а також копії доповідної [PERSON] (а.с.181 т.1). Однак свідки [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] не пам`ятають того, що відбувалось 19 та 25 грудня 2017 року. Ця обставина свідчить про те, що показання вказаних свідків, пояснювальна [PERSON] та доповідна [PERSON] не є достатніми та належними доказами на підтвердження того, що у двох поліетиленових пакетах, які позивач виніс з приміщення складу знахідок, беззаперечно містились продукти харчування, а не чужі речі. Зокрема, в матеріалах цивільної справи відсутні навіть копії актів знищення продуктів харчування, складених [PERSON] 19 та 25 грудня 2017 року. 6.4. Аналіз наведених обставин переконливо свідчить про те, що [PERSON] не тільки не виконав посадовий обов`язок щодо забезпечення збереження знахідок, а, навпаки, двічі приймав безпосередню участь у незаконному заволодінні чужими речами. У такий спосіб він порушив вимоги п.4.1, п.4.22 посадової інструкції старшого прийомоздавальника багажу - комірника камери незапитаного багажу служби пасажирського обслуговування №34-05/1-10 від 14 березня 2017 року, а також п.11.5 Технології про порядок дій при виявленні знахідки, її зберіганні, обліку та видачі. 6.5. З огляду на це суд вважає, що на [PERSON] цілком законно було накладено дисциплінарне стягнення у виді догани. 6.6. Крім того, зі змісту акта проведення позапланової ревізії №34-26/9-3 від 19 лютого 2018 року (а.с.15-221 т.2) вбачається, що в результаті проведення позапланової інвентаризації камери знахідок камери незапитаного багажу було виявлено, що [PERSON] не вніс до програми АРМ відомості про каблучку з білого металу, свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, посвідчення водія, грошові кошти в розмірі 15 гривень та 1 банку консервного виробу торгової марки «Белуга». Однак ці речі були фактично виявлені в камері знахідок. Жодного іншого випадку нестачі речей, прийнятих [PERSON] на зберігання, не було виявлено. 6.7. Невнесення до програми АРМ інформації про декілька речей не може бути достатньою підставою для остаточної втрати довір`я до позивача. За незаконне заволодіння чужими речами на [PERSON] вже накладено дисциплінарне стягнення у вигляді догани. Додаткове звільнення його з роботи за цей же проступок призвело до подвійного притягнення позивача до відповідальності за одне і те ж саме правопорушення, що суворо заборонено згідно зі ст.61 Конституції України. Ці обставини свідчать про те, що [PERSON] був безпідставно звільнений з роботи у зв`язку з втратою довір`я до нього, на підставі п.2 ч.1 ст.41 КЗпП України. 6.8. Зі змісту довідки про середню заробітну плату №14.5-59/1-358 від 18 лютого 2020 року (а.с.107 т.3) вбачається, що розмір середньоденної заробітної плати позивача на день його звільнення з роботи становив 454 гривні 85 копійок. За період часу з 18 квітня 2018 року до дня ухвалення рішення суду тривалість вимушеного прогулу [PERSON] склала 467 робочих днів. Ці обставини свідчать про те, що розмір середнього заробітку позивача за час вимушеного прогулу склав 212414 гривень 95 копійок (454,85 х 467). 6.9. З огляду на це суд вважає, що з метою забезпечення законності та відновлення порушених прав позивача належить скасувати наказ т.в.о. генерального директора ДП «МА «Бориспіль» №11-07/1-711/п від 17 квітня 2018 року, поновити [PERSON] на посаді старшого прийомоздавальника багажу - комірника камери незапитаного багажу служби обслуговування в терміналах аеровокзального комплексу з 18 квітня 2018 року та стягнути з ДП «МА «Бориспіль» на користь позивача середній заробіток за час вимушеного прогулу в розмірі 212414 гривень 95 копійок.

Outcome: approved