Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-10 00:00:00

21 січня 2013 року між публічним акціонерним товариством «Дельта Банк» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 001-03366-210113, що підтверджується заявою відповідача від 21.01.2013. 27 квітня 2018 року між ПАТ «Дельта Банк» та товариством з обмеженою відповідальністю «РОСВЕН ІНВЕСТ УКРАЇНА» було укладено договір про відступлення прав вимоги за кредитними договорами № 410/К, відповідно до якого ПАТ «Дельта Банк» відступив на користь ТОВ «РОСВЕН ІНВЕСТ УКРАЇНА», своє право вимоги заборгованості за кредитними Договорами, в тому числі за кредитним договором № 001-03366-210113 від 21.01.2013, укладеного між ПАТ «Дельта Банк» та [PERSON] , прострочена заборгованість за яким складає: прострочена заборгованість по тілу кредиту 5\~285,07 грн.; прострочені відсотки за користування кредитом 1\~989,77 грн., а всього 7\~274,84 грн., що підтверджується витягом з реєстру передачі прав вимоги. Водночас позивачем до позовної заяви не додано доказів відступлення йому ПАТ «Дельта Банк» права вимоги за кредитним договором № 001-03366-210113 від 21.01.2013 в частині 3% річних в розмірі 469,57 грн. та інфляційних втрат в розмірі 1\~034,11 грн. У позовній заяві також не наведено обґрунтованого розрахунку зазначених сум. Вирішуючи питання про наявність підстав для задоволення позову, суд виходить з такого. Згідно з ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Статтею 526 ЦК України встановлено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Частиною 2 статті 1054 ЦК України передбачено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71 Цивільного кодексу України, тобто норми про договір позики. Частиною 1 статті 1049 ЦК України передбачено, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно з ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Частиною 2 статті 1056-1 ЦК України передбачено, що розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозиції, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів. Згідно зі ст.ст. 610, 612 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. Боржник вважається таким, що прострочив виконання, якщо він не виконав його у строк, передбачений умовами договору або встановлений законом. Боржник, який прострочив зобов`язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливості виконання, що випадково настало після прострочення. Відповідно до ч. 1 ст. 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 Цивільного кодексу України, на підставі ч. 2 якої боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший процентів не встановлений договором або законом. На підставі ст. 617 ЦК України особа, яка порушила зобов`язання, звільняється від відповідальності за порушення зобов`язання, якщо вона доведе, що це порушення сталося внаслідок випадку або непереборної сили. Не вважається випадком, зокрема, відсутність у боржника відповідних коштів. Згідно з ч. 1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Пунктом 1 частини першої статті 512 ЦК України визначено, що кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Відповідно до ч. 1 ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. З огляду на викладене, до позивача на підставі договору про відступлення прав вимоги за кредитними договорами № 410/К від 27.04.2018 перейшло право вимоги до відповідача на суму 7\~274,84 грн. за кредитним договором № 001-03366-210113 від 21.01.2013, а відтак позов в цій частині є обґрунтованим та підлягає задоволенню. Разом з цим, позивачем не доведено відступлення йому ПАТ «Дельта Банк» права вимоги до відповідача за кредитним договором № 001-03366-210113 від 21.01.2013 в частині 3% річних в розмірі 469,57 грн. та інфляційних втрат в розмірі 1\~034,11 грн., а у позовній заяві зазначено, що додаткових нарахувань штрафних санкцій, пені та іншого з моменту відступлення права вимоги новим кредитором не було здійснено. З огляду на викладене, позовні вимоги в частині стягнення з відповідача 3% річних в розмірі 469,57 грн. та інфляційних втрат в розмірі 1\~034,11 грн. є необґрунтованими та не підлягають задоволенню. Таким чином, суд дійшов висновку про те, що позов підлягає задоволенню у вищезазначеній частині. Згідно з ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. До позовної заяви додано платіжне доручення від 14.05.2021 № 294, яким підтверджується сплата позивачем судового збору у розмірі 2\~270,00 грн., отже, враховуючи часткове задоволення позову на суму 7\~274,84 грн., що становить 82,87% від заявленої позивачем суми, розмір судових витрат, що підлягає стягненню з відповідача на користь позивача, становить: 2\~270,00*82,87% = 1\~881,15 грн. Інші судові витрати, понесені учасниками справи, відсутні. Враховуючи вищезазначене та

Outcome: partial