Jurisdiction: civil
Date: 2020-12-27 00:00:00

1. Короткий виклад доводів пред`явленого позову. 1.1. В червні 2020 року [PERSON] звернувся до суду з вказаним позовом та посилається на те, що в період часу з 2 лютого 2002 року до 17 січня 2018 року він перебував в шлюбі з [PERSON] . Під час шлюбу вони придбали житловий будинок з надвірними спорудами по [ADDRESS] , земельну ділянку площею 0,3843 га з кадастровим номером 7125184400:01:000:0829 з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства, розташовану по [ADDRESS] , автомобіль марки «Volkswagen Transporter», номерний знак [NUMBER] , земельну ділянку площею 0,0900 га з кадастровим номером 3220881701:01:022:0011 з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування жилого будинку, господар-ських будівель і споруд, розташовану в с. Вороньків Бориспільського району Київської області. Позивач вважає, що перелічені об`єкти рухомого та нерухомого майна є спільною сумісною власністю сторін. 1.2. Тому [PERSON] просить суд визнати спірне домоволодіння, земельні ділянки та автомобіль об`єктом спільної сумісної власності позивача та [PERSON] ; визнати за [PERSON] право власності на автомобіль марки «Volkswagen Transporter», номерний знак [NUMBER] , житловий будинок з надвірними спорудами по [ADDRESS] та земельну ділянку площею 0,3843 га з кадастровим номером 7125184400:01:000:0829 з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства, розташовану по [ADDRESS] ; визнати за відповідачем право власності на земельну ділянку площею 0,0900 га з кадастровим номером 3220881701:01:022:0011 з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, розташовану в с.Вороньків Бориспільського району Київської області. 2. Ставлення учасників судового процесу до пред`явленого позову. 2.1. У судовому засіданні [PERSON] підтримує позов та наполягає на його задоволенні. 2.2. [PERSON] не заперечує проти визнання домоволодіння, земельних ділянок та автомобіля об`єктами спільної сумісної власності сторін. Однак вона заперечує проти варіанту поділу майна, запропонованого позивачем. Тому [PERSON] просить суд визнати за кожною стороною право власності на 1/2 частку в спірному майні. 3. Обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин. 3.1. 2 лютого 2002 року [PERSON] уклав шлюб з [PERSON] . Після одруження [PERSON] було присвоєно прізвище « [PERSON] ». Це підтверджується копією свідоцтва про одруження серії [NUMBER] від 2 лютого 2002 року (а.с.6). 3.2. 11 вересня 2009 року [PERSON] уклала з [PERSON] договір купівлі-продажу будинку (а.с.27), за яким вона придбала житловий будинок з надвірними спорудами по [ADDRESS] . Ця обставина підтверджується копією витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно №23827502 від 11 вересня 2009 року (а.с.28). 3.3. В той же день [PERSON] уклала з [PERSON] договір купівлі-продажу земельної ділянки (а.с.60), за яким вона придбала земельну ділянку площею 0,3843 га з кадастровим номером 7125184400:01:000:0829 з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства, розташовану по [ADDRESS] . Ця обставина підтверджується копією витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно №8749125 від 31 серпня 2013 року (а.с.64). 3.4. 29 вересня 2011 року за [PERSON] був зареєстрований автомобіль марки «Volkswagen Transporter», номерний знак [NUMBER] . Ця обставина підтверджується копією свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії [NUMBER] (а.с.9). 3.5. 28 жовтня 2011 року [PERSON] уклала з [PERSON] , що діяв від імені [PERSON] , договір купівлі-продажу земельної ділянки (а.с.86), за яким вона придбала земельну ділянку площею 0,0900 га з кадастровим номером 3220881701:01:022: 0011 з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, розташовану в с. Вороньків Бориспільського району Київської області. 3.6. Рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 17 січня 2018 року (а.с.7-8) шлюб між [PERSON] та відповідачем був розірваний. 3.7. Спірні правовідносини регулюються главою 8 «Право спільною сумісної власності подружжя» розділу ІІ «Шлюб. Права та обов`язки подружжя» СК України. 4. Норми права та стала судова практика, якими керується суд при вирішенні спору. 4.1. Відповідно до ст.60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом спільної сумісної власності подружжя. 4.2. Згідно з п.3 ч.1 ст.57 СК України особистою приватною власністю дружини, чоловіка є майно, набуте нею, ним за час шлюбу, але за кошти, які належали їй, йому особисто. 4.3. Відповідно до ч.6 ст.13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, враховуються іншими судами при застосуванні таких норм права. 4.4. Як роз`яснив Верховний Суд у складі колегії суддів Першої палати Касаційного цивільного суду в постанові від 5 жовтня 2020 року у справі №537/78/19 (провадження №61-17347св19), положення ст.60 СК України свідчать про презумпцію спільності права власності подружжя на майно, яке набуте ними в період шлюбу. Ця презумпція може бути спростована й один із подружжя може оспорювати поширення правового режиму спільного сумісного майна на певний об`єкт, в тому числі в судовому порядку. Тягар доказування обставин, необхідних для спростування презумпції, покладається на того з подружжя, який її спростовує. Така правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 24 травня 2017 року у справі №6-843цс17 та постановах Верховного Суду у складі колегії Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 6 лютого 2018 року у справі №235/9895/15-ц, від 5 квітня 2018 року у справі №404/1515/16-ц. У випадку, коли при розгляді вимог про поділ спільного сумісного майна подружжя буде встановлено, що один із них здійснив його відчуження чи використав його на свій розсуд проти волі іншого з подружжя, таке майно або його вартість враховується при поділі. Цей висновок у повній мірі узгоджується з правовими висновками, викладеними у постанові Верховного Суду від 3 жовтня 2018 року у справі №127/7029/15-ц (провадження №61-9018сво18), відповідно до яких у випадку відчуження майна одним із подружжя проти волі іншого з подружжя та у зв`язку з цим - неможливості встановлення його дійсної (ринкової) вартості, визначенню підлягає ринкова вартість подібного за своїми якостями (технічними характеристиками) майна на час розгляду справи. Такий підхід є гарантією справедливої сатисфакції особі у зв`язку з припиненням її права на спільне майно. 4.5. Згідно з ч.1 ст.70 СК України у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. 5. Мотиви, якими керується суд при вирішенні спору. 5.1. Встановлено, що домоволодіння, земельні ділянки та автомобіль були придбані в період часу, протягом якого [PERSON] перебував у шлюбі з відповідачем. Як вбачається з наведеної вище правової позиції, викладеної в постанові Верховного Суду України від 24 травня 2017 року у справі №6-843цс17, в постановах Верховного Суду у складі колегії Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 6 лютого 2018 року у справі №235/9895/15-ц, від 5 квітня 2018 року у справі №404/1515/16-ц та від 5 жовтня 2020 року у справі №537/78/19, в такому випадку презюмується, що домоволодіння, земельні ділянки та автомобіль є об`єктами спільної сумісної власності позивача та [PERSON] . В матеріалах цивільної справи відсутні докази на підтвердження того, що спірні об`єкти рухомого та нерухомого майна були придбані за особисті грошові кошти одного з подружжя. Ця обставина свідчить про те, що презумпція спільності права власності подружжя на майно залишилась не спростованою. 5.2. Крім того, в матеріалах цивільної справи відсутні докази на підтвердження існування обставин, що є підставою для відхилення від рівності часток сторін в домо-володінні, земельних ділянках та автомобілі. 5.3. З огляду на це суд вважає, що житловий будинок з надвірними спорудами по [ADDRESS] , земельну ділянку площею 0,3843 га з кадастровим номером 7125184400:01:000:0829 з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства, розташовану по [ADDRESS] , автомобіль марки «Volkswagen Transporter», номерний знак [NUMBER] , та земельну ділянку площею 0,0900 га з кадастровим номером 3220881701:01:022:0011 з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, розташовану в с. Вороньків Бориспільського району Київської області, належить визнати об`єктами спільної сумісної власності позивача та [PERSON] . 5.4. В порядку поділу майна, що є об`єктом спільної сумісної власності подружжя, за кожною стороною слід визнати право власності на 1/2 частку в спірному домоволодінні, земельних ділянках та автомобілі.

Outcome: partial