Jurisdiction: civil
Date: 2019-08-11 00:00:00

20.09.2018 року до суду надійшла вказана позовна заява, відповідно до якої представник позивача за довіреністю [PERSON] просить: визнати за [PERSON] після [PERSON] , яка померла [INFO] , в порядку спадкування за законом право на: житловий будинок [ADDRESS] ; земельну ділянку сільськогосподарського призначення площею 5,7380 га на території Золочівської селищної ради Харківської області (на підставі Державного акту серії [NUMBER] від 08.06.2005 року, виданого Золочівською РДА Харківської області); право на земельну частку (пай) у землі, яка перебуває у колективній власності КСП «Зоря» розміром 6,25 в умовних кадастрових гектарах (на підставі Сертифікату на право на земельну частку (пай) від 08.12.2003 року серії [NUMBER] , виданого Золочівською РДА Харківської області). Свої вимоги представник позивача мотивувала тим, що за життя батькові [PERSON] [PERSON] належали в т.ч. житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами [ADDRESS] , земельна ділянка сільськогосподарського призначення площею 5,7380 га на території Золочівської селищної ради та право на земельну частку (пай) у землі, яка перебуває у колективній власності КСП «Зоря» розміром 6,25 в умовних кадастрових гектарах. Після смерті [INFO] [PERSON] , яка настала в результаті протиправних дій його сина [PERSON] , останнього було позбавлено права на спадкування після смерті батька. Тому фактично все майно [PERSON] успадкувала його дружина [PERSON] , яка померла [INFO] також не залишивши заповіту. При цьому [PERSON] після смерті матері звернувся до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини після смерті батьків, проте, отримав відмову нотаріуса у вчиненні нотаріальної дії, з мотивів в т.ч. неможливості вирахувати частку спадщини, яка належала [PERSON] після смерті її чоловіка до вирішення справи щодо усунення від права на спадщину сина спадкодавця. В даний час відсутні будь-які судові рішення, якими б [PERSON] було усунуто від спадщини після батька, при цьому він не позбавлений права прийняти спадщину після матері. Тому позивач змушений звернутися до суду, оскільки його право не визнається і він не може розпорядитися своєю власністю. У судове засідання позивач та його представник за довіреністю [PERSON] не з`явилися, через канцелярію суду остання надала письмову заяву з проханням справу розглядати без їхньої участі, позовні вимоги підтримала в повному обсязі. Представник відповідача Золочівський селищний голова Канівець Л.В. в судове засідання також не з`явився, подав через канцелярію суду письмову заяву, в якій просив суд розглянути позов без участі їхнього представника, вирішення справи відніс на розсуд суду. Представник третьої особи відділу державної реєстрації Золочівської районної державної адміністрації Харківської області Гресь І.І., в судове засідання також не з`явилася, через канцелярію суду подала письмову заяву, відповідно до якої просила суд розглянути вказану справу без участі їх представника. Зважаючи на те, що всі особи, які беруть участь у справі, в судове засідання не з`явилися, відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази у їх сукупності, встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. [INFO] року в родині [PERSON] та [PERSON] , народився син [PERSON] , про що 26 липня 1985 року складено актовий запис № 147, та 19 травня 2016 року Золочівським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківській області повторно видано свідоцтво про народження серії [NUMBER] . Відповідно до копії рішення Золочівської селищної ради народних депутатів Золочівського району Харківської області № 148 від 22 липня 1997 року [PERSON] було передано безкоштовно в приватну власність земельну ділянку для будівництва та обслуговування жилого будинку та господарських споруд загальною площею 0,08 га, розташовану в [ADDRESS] . Як вбачається з копії свідоцтва про право приватної власності на житловий будинок від 12 січня 1998 року, виданого виконавчим комітетом Золочівської селищної ради Харківської області, зареєстрованого в Дергачівському міжміському бюро технічної інвентаризації 09.03.1988 року в реєстровій книзі № 25 за реєстровим № 3129, житловий будинок з надвірними будівлями і спорудами [ADDRESS] в цілому належить [PERSON] на підставі рішення виконкому Золочівської селищної ради народних депутатів № 6 від 12.01.1988 року взамін договору купівлі-продажу, посвідченого Золочівською держнотконторою 03.12.1974 року по реєстру 1318. Згідно інформації директора КП «Архітектурно-інвентаризаційне бюро Золочівського району» Бєлової С.М. вих. № 99 від 13.10.2017 року, наданої на запит адвоката Смаль В.В. техніком бюро проведено інвентаризацію житлового будинку «Б-1» (1977 року будівництва) загальною площею 80,2 кв.м., житловою площею 44,1 кв.м, з належним до нього господарськими будівлями і спорудами, розташованого за адресою: [ADDRESS] . Даний будинок зареєстрована станом на 31.12.2012 рік на праві приватної власності в цілій частині за [PERSON] (померлим [INFO] ) згідно свідоцтва про право особистої власності на житловий будинок, виданого на підставі рішення виконавчого комітету Золочівської селищної ради № 6 від 12.01.1988 року. Самовільного будівництва та переобладнання не виявлено. Інвентаризаційна вартість житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами станом на 14.11.2017 року складає 228169 грн. Житловий будинок «Б-1» 1977 року будівництва, житловою площею 44,1 кв.м, загальною площею 80,2 кв.м., розташований за адресою: [ADDRESS] має такі господарські будівлі та споруди: тамбур «б», веранда «б1», ганок «б2», сараї «Г», «Ж», погріб «Д», вбиральня «З», літня кухня «З», огорожа №1-3, колодязь № 4, що вбачається із копії технічного паспорта, інвентаризаційна справа № 2387. Як вбачається з копії домової книги на будинок [ADDRESS] у вказаному будинку зареєстрованими значаться [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] . Згідно копії державного акту на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER] від 08 червня 2005 року [PERSON] на підставі розпорядження голови Золочівської райдержадміністрації від 18.02.2005 року № 122 належить земельна ділянка площею 5,7380 га, розташована на території Золочівської селищної ради, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер [NUMBER] ; [NUMBER] . Земельні ділянки з кадастровими номерами [NUMBER] та [NUMBER] площею 2,4194 га та 3,3186 га відповідно, що перебувають у власності [PERSON] , станом на 01.01.2017 року мають наступну вартість 70888,70 грн. та 117586,91 грн., що підтверджується витягами з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки відділу у Золочівському районі Головного управління Держгеокадастру у Харківській області від 29.11.2017 року № 524/172-17 та № 525/172-17 відповідно. Відповідно до сертифікату на право на земельну частку (пай) від 08.12.2003 року, зареєстрованого 08 грудня 2003 року у Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за [NUMBER], [PERSON] на підставі рішення Золочівської райдержадміністрації від 30.10.2003 року № 475 належить право на земельну частку (пай) у землі, яка перебуває у колективній власності КСП «Зоря» розміром 6,25 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі ( на місцевості). [INFO] у віці 62 років помер [PERSON] , про що 23 травня 2011 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Золочівського районного управління юстиції Харківської області складено актовий запис № 111 та 22.01.2016 року повторно видано відповідне свідоцтво про смерть серії [NUMBER] . [INFO] у віці 63 років померла [PERSON] , про що 22 липня 2011 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Золочівського районного управління юстиції Харківської області складено актовий запис № 149 та 22.01.2016 року повторно видано відповідне свідоцтво про смерть серії [NUMBER] . Згідно інформації щодо спадкової справи, наданої завідувачем Четвертої Харківської державної нотаріальної контори в порядку виконання обов`язків завідувача Золочівської державної контори Харківської області Козелько Т.М., від 28.11.2018 року № 2627/02-14, після смерті [PERSON] , померлого [INFO] , в нотаріальній конторі була заведена спадкова справа 144/2012. 13 травня 2012 року до нотаріальної контори поштою надійшла заява про прийняття спадщини від сина спадкодавця, [PERSON] . Після смерті [PERSON] , померлої [INFO] була заведена спадкова справа № 145/2012. 13 травня 2012 року до нотаріальної контори поштою надійшла заява про прийняття спадщини від сина спадкодавця, [PERSON] . 14.02.2017 року нотаріальною конторою була надана постанова про відмову у вчиненні нотаріальної дії на ім`я [PERSON] на тій підставі, що у відношенні нього був винесений обвинувальний вирок у вбивстві батька. Інших заяв про прийняття або про відмову від спадщини до нотаріальної контори не надходило, свідоцтво про право на спадщину ні за законом ні за заповітом нікому не видавалося. Постановою про відмову у вчинені нотаріальної дії від 14.02.2017 року №285/02-31, винесеною державним нотаріусом Дергачівської державної нотаріальної контори Харківської області, в порядку виконання обов`язків завідувача Золочівської державної нотаріальної контори Харківської області Борисенко К.В., [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину після померлого [INFO] його батька [PERSON] , а також у видачі свідоцтва про право на спадщину після померлої [INFO] його матері [PERSON] , яка була спадкоємцем свого чоловіка [PERSON] , яка прийняла спадщину, але не оформила свої спадкових прав з тих підстав, що в матеріалах спадкової справи наявна копія вироку суду за яким [PERSON] визнано винним у вчиненні злочину передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України, тобто у спричиненні умисного тяжкого тілесного ушкодження, що спричинило смерть потерпілого - його батька [PERSON] ; та узв`язку з неможливостю вирахувати частку спадщини, яка належала [PERSON] після смерті її чоловіка до вирішення справи щодо усунення від права на спадщину сина спадкодавця. При вирішенні спору суд виходить з того, що спірні правовідносини врегульовані наступними положеннями закону: Згідно із ч. 1 ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Відповідно до статтей 1216-1223 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина третя статті 46 цього Кодексу). Спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Стаття 1224 ЦК України перелічує випадки усунення від права на спадкування. Так не мають права на спадкування в тому числі особи, які умисно позбавили життя спадкодавця чи будь-кого з можливих спадкоємців або вчинили замах на їхнє життя. Положення абзацу першого цієї частини не застосовується до особи, яка вчинила такий замах, якщо спадкодавець, знаючи про це, все ж призначив її своїм спадкоємцем за заповітом. Згідно ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Стаття 1261 ЦК України перелічує осіб з першої черги спадкоємців за законом. Так у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Статті 1268-1270 ЦК України визначають, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Проаналізувавши встановлені факти на предмет дотримання вказаних нор закону, суд доходить висновку, що [PERSON] за життя володів житловим будинком [ADDRESS] , на праві власності, що підтверджується в т.ч. свідоцтвом про право приватної власності на житловий будинок від 12.01.1988 року, виданим виконавчим комітетом Золочівської селищної ради, земельними ділянками з кадастровими номерами [NUMBER] та [NUMBER] площею 2,4194 га та 3,3186 га згідно державного акту на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER] від 08 червня 2005 року, а крім того правом на земельну частку (пай) у колективній власності КСП «Зоря» розміром 6,25 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі ( на місцевості) згідно сертифікату на право на земельну частку (пай) від 08.12.2003 року.Після смерті [PERSON] вказане майно як спадкоємець за законом успадкувала його дружина - [PERSON] , яка на час смерті чоловіка постійно проживала разом з ним та фактично прийняла спадщину. При цьому син спадкодавця позивач у справі [PERSON] , хоча і проживав на момент смерті разом з батьком, проте здійснив злочин у відношенні нього, що потягло його смерть, а тому не здійснив свої спадкові права після смерті батька відповідно до положень ст.1224 ЦК України. [INFO] [PERSON] померла, не встигнувши оформити свої спадкові права на вказане нерухоме майно після смерті чоловіка. Проте виникнення у спадкоємця права на спадщину, яке пов`язується з її прийняттям як майнового права, зумовлює входження права на неї до складу спадщини після смерті спадкоємця, який не одержав свідоцтва про право на спадщину (статті 1296, 1297 ЦК). Водночас виникнення вказаного права у позивача на спірний будинок пов`язано лише із фактом прийняття спадщини після смерті [PERSON] за законом відповідно до положень ст.ст. 1268, 1269 ЦК України. До складу вказаної спадщини після смерті [PERSON] увійшли усі права та обов`язки, що [PERSON] мала на момент смерті, в тому числі і ті, що вона набула як спадкоємець після смерті свого чоловіка [PERSON] , з моменту відкриття спадщини [INFO] , яку [PERSON] прийняла, як така, що проживала зі спадкодавцем на момент його смерті. Позивач [PERSON] , як спадкоємець за законом згідно ст. 1217,1218, 1233, 1268, 1269, 1270 ЦК України, прийняв спадщину після смерті матері, оскільки був зареєстрований разом з нею на час її смерті та відповідно успадкував вказаний житловий будинок, земельні ділянки та право на земельну частку (пай). Відомостей щодо інших спадкоємців, які б мали право на обов`язкову частку у спадкуванні вказаного житлового будинку суду не надано. Той факт, що спадкодавець [PERSON] , успадкувавши вказане майно після свого чоловіка та не встигла отримати відповідні правовстановлюючі документи, не є перешкодою для переходу даного майна до спадкоємця за законом [PERSON] , оскільки положення ст.1268 ЦК України обумовлюють, що спадщина належить спадкоємцю з моменту відкриття. Тобто позивач як спадкоємець першої черги, в розумінні положень ст.ст. 1223, 1261, 1268, 1269 Цивільного кодексу України, після смерті [PERSON] , будучи зареєстрованим разом з нею на момент смерті, фактично прийняв спадщину у вигляді вказаних житлового будинку, земельних ділянок та земельну частку (пай). Інформація про інших спадкоємців у суду відсутня. Проте, враховуючи неможливість вирахувати частку спадщини, яка належала [PERSON] після смерті її чоловіка до вирішення справи щодо усунення від права на спадщину сина спадкодавця [PERSON] , позивач позбавлений можливості оформити право власності на спадкове майно у нотаріальному порядку, в зв`язку з чим його право, підлягає захисту, а позов задоволенню.

Outcome: approved