Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-30 00:00:00

21 квітня 2016 року [PERSON] в інтересах малолітньої [PERSON], [INFO], звернулася до суду з позовом до [PERSON] про позбавлення батьківських прав. Свої вимоги позивачка мотивувала тим, що відповідач є батьком її онуки - малолітньої [PERSON], [INFO]. Мати дитини, а її донька, [PERSON], померла [INFO]. З [PERSON] її донька фактично припинила сімейні стосунки в листопаді 2007 року, а розлучилася 05 лютого 2009 року. На момент смерті [PERSON] проживала разом із дітьми та другим чоловіком - [PERSON] З моменту фактичного припинення сімейних стосунків доньки та відповідача і до цього часу, останній не приймав участі у вихованні та утриманні дитини. Вона має намір оформити опікунство над малолітньою онукою і в подальшому займатись її вихованням та розвитком, але відповідно до п. 35 Постанови Кабінету Міністрів України №866 від 24 вересня 2008 року не може цього зробити, адже дитина не позбавлена батьківського піклування. Посилаючись на викладені вище обставини, позивачка просить позбавити [PERSON] батьківських прав відносно малолітньої дитини, [PERSON], [INFO]. В судовому засіданні позивачка [PERSON] та представник останньої за довіреністю, [PERSON], позов підтримали, просили його задовольнити з підстав, викладених у позовній заяві. Відповідач [PERSON] позов визнав повністю, не заперечував проти позбавлення його батьківських прав відносно малолітньої доньки [PERSON], 2006 року народження. Представник третьої особи - органу опіки та піклування Марківської сільської ради Білопільського району Сумської області в судове засідання не з'явився, хоча належним чином був сповіщений про час, день та місце розгляду справи, причини неявки не повідомив (а. с. 27). Представник третьої особи - служби у справах дітей Сумської міської ради у судове засідання не з'явився. Начальник служби надіслав листа про розгляд справи без участі їх представника, позов підтримує в повному обсязі (а. с. 29). Заслухавши сторони, свідків, повно, всебічно і об'єктивно дослідивши матеріали справи та оцінивши їх у сукупності з точки зору належності, допустимості і взаємозв'язку, суд приходить до наступних висновків. Згідно зі статтею 27 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, діючої на Україні з 27 вересня 1991 року, держави-учасники визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки несуть основну відповідальність за забезпечення умов життя, необхідних для розвитку дитини, в межах своїх здібностей і фінансових можливостей. Дані гарантії закріплені і в інших нормативних документах щодо охорони дитинства. Так, відповідно до ст. 150 СК України батьки зобов'язані виховувати своїх дітей, піклуватись про їх здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, забезпечувати здобуття освіти, готувати до самостійного життя. Батьки повинні поважати дитину. Статтею 155 СК України встановлено, що здійснення батьками своїх прав та виконання обов'язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Частиною 1 статті 164 СК України встановлено, що мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: 1) не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров'я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; 2) ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини; 3) жорстоко поводяться з дитиною; 4) є хронічними алкоголіками або наркоманами; 5) вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; 6) засуджені за вчинення умисного злочину щодо дитини. Згідно з п. 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 20 березня 2007 року №3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. Судом встановлено, що батьками [PERSON], [INFO], яка народилася в м. Суми, про що відділом реєстрації актів цивільного стану Сумського міського управління юстиції Сумської області в Книзі реєстрації народжень зроблено відповідний актовий запис за №562, є [PERSON] та [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] (а. с. 7). Шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано 05 лютого 2009 року (а. с. 8). Відповідно до свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] 14 лютого 2014 року [PERSON] зареєструвала шлюб із [PERSON], у зв'язку з чим їй було змінено прізвище на [PERSON] (а. с. 9). У відповідності до свідоцтва про смерть серії [NUMBER] [PERSON] померла [INFO] (а. с. 10). З акту обстеження умов проживання від 27 травня 2015 року вбачається, що малолітня [PERSON] проживає за адресою: [ADDRESS] з вітчимом та братом у двокімнатній квартирі. У дітей є окрема кімната. У квартирі створені всі умови для проживання та розвитку дітей (а. с. 39). Дитина навчається у Сумській загальноосвітній школі І-ІІІ ступенів №22. За час навчання зарекомендувала себе як старанна, дисциплінована, працелюбна, уважна учениця. Має добрий загальний розвиток. Баба, [PERSON], та вітчим, [PERSON], постійно підтримують зв'язок з класним керівником, відвідують батьківській збори, цікавляться успіхами та шкільним життям дівчинки, забезпечують всім необхідним, створюють всі умови для її розвитку та виховання, беруть активну участь у житті класу. Також [PERSON] з жовтня 2015 року займається в хореографічному колективі. Зарекомендувала себе як старанна, дисциплінована, працелюбна, уважна дитина. Вітчим, [PERSON], приводить дівчинку на заняття та забирає з них, цікавиться її успіхами, забезпечує всім необхідним для повноцінного відвідування танцювального колективу (а. с. 11-12) . Допитані у судовому засіданні свідки [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON] показали, що після фактичного припинення шлюбних стосунків відповідача і [PERSON] у 2007 році малолітня [PERSON] залишилася проживати разом із матір'ю. Остання спочатку разом зі своєю матір'ю - бабою дитини, [PERSON], а в подальшому з другим чоловіком, [PERSON], займалася вихованням і утриманням дитини. Відповідач із донькою не спілкувався, участі в її вихованні та утриманні не приймав, на свята не відвідував. При цьому ані мати дитини, ані її другий чоловік не перешкоджали [PERSON] спілкуватися з донькою. Своїм батьком малолітня [PERSON] вважає вітчима - [PERSON] Відповідач [PERSON] у судовому засіданні підтвердив, що після припинення фактичних шлюбних стосунків із [PERSON] не підтримував з донькою спілкувався рідко, на свята не відвідував, матеріальної допомоги не надавав, станом здоров'я та успіхами в навчанні не цікавився. На даний час він створив нову сім'ю, де у нього підростає ще одна дитина. Проти позбавлення батьківських прав відносно малолітньої доньки [PERSON], 2006 року народження не заперечував. Позивачка, [PERSON], є рідною бабою малолітньої [PERSON], [INFO] по лінії матері, що об'єктивно підтверджується матеріалами справи (а. с. 51-52). Остання має задовільний стан здоров'я, на обліку у лікарів нарколога і психіатра не перебуває, позитивно характеризується за місцем проживання і роботи, має власне благоустроєне житло (а. с. 38 43) Згідно з висновком служби у справах дітей Сумської міської ради від 30 травня 2016 року [PERSON] можливо позбавити батьківських прав відносно його малолітньої доньки, [PERSON], [INFO] так як останній самоусунувся від виховання дитини, матеріальної допомоги їй не надавав, участі у вихованні й утриманні не приймав (а. с. 30). Підсумовуючи викладене вище, суд вважає, що відповідач неналежним чином відносився та відноситься до виконання своїх батьківських обов'язків, всупереч інтересам та потребам дитини, без врахування її прав. За таких обставин суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог [PERSON] у повному обсязі. На підставі викладеного,

Outcome: approved