Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-02 00:00:00

20.09.2021 року [PERSON] звернулася до Любешівського районного суду Волинської області із вказаним позовом. Позов обґрунтовано тим, що 04.10.2009 року між позивачем та відповідачем було укладено шлюб, у якому в них народилася дочка [PERSON] , [INFO] . У зв`язку з тим, що спільне життя з відповідачем не склалося, до Любешівського районного суду Волинської області позивачем подано позов про розірвання шлюбу. Більше шести місяців вони проживають окремо. За час окремого проживання відповідач коштів на утримання дитини не надав. Дійти згоди про конкретний розмір аліментів вони з відповідачем не можуть. У зв`язку з вищевказаним, позивач просить стягнути з [PERSON] на її користь аліменти на утримання малолітньої дитини [PERSON] в розмірі ј частки усіх доходів (заробітку), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня пред`явлення позову до суду і до досягнення дитиною повноліття. Ухвалою судді від 27.09.2021 року у справі відкрито провадження та справа призначена до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. У встановлений ухвалою строк від сторін не надійшло заперечення проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження. 12.10.2021 року від відповідача надійшов відзив на пред`явлений позов, в якому він позовні вимоги визнає частково. Вказує, що не працює у зв`язку зі станом здоров`я, не має доходу аби сплачувати аліменти у вказаному позивачем розмірі. Відтак просить позов задовольнити частково, та визначити розмір аліментів у розмірі 1/7 частки усіх доходів (заробітку), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня пред`явлення позову до суду і до досягнення дитиною повноліття. Позивач в судове засідання не з`явилася, подала до суду заяву про розгляд справи без її участі, в якій позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не з`явився, причини неявки не повідомив, хоча був належним чином повідомлений про час, дату та місце розгляду справи. Відповідно до ч.2\~ст.247 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України)\~у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього\~Кодексу\~розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши подані докази, суд дійшов висновку про задоволення позову частково, виходячи з наступного. На підставі копії свідоцтва про народження дитини серії [NUMBER] від 04.02.2014 року судом встановлено, що батьком [PERSON] є відповідач [PERSON] . Статтею 8 ЗУ «Про охорону\~дитинства» визначено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного та соціального розвитку. Відповідно до положень\~Постанови №3 Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», батьки зобов`язані утримувати своїх дітей незалежно від того, перебувають вони в шлюбі чи шлюб між ними розірвано. Обов`язок батьків утримувати своїх дітей є безумовним і не залежить від того, чи є батьки працездатними та чи є в них кошти, достатні для надання утримання, а лише враховуються судом при визначенні розміру стягуваних аліментів. Відповідно до\~ст.180\~Сімейного\~кодексу\~України (далі СК України)\~батьки зобов`язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Згідно зі\~ст.141 цього Кодексу\~мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Виходячи з цього, відповідач як батько, зобов`язаний брати участь у вихованні та утриманні своїх дітей наряду з позивачем. У відповідності до ч.3\~ст.181 СК України\~за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини,\~разом з яким проживає дитина. Згідно з ч.2\~ст.182 СК України\~розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатньості заробітку (доходу) платника аліментів. Статтею 182 СК України\~передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Статтею 7 ЗУ «Про державний бюджет України на 2021 рік» також визначено прожитковий мінімум для дитини відповідного віку, який для\~дітей віком\~віком від 6 до 18 років: з 1 липня - 2510 гривень. Згідно до ч. 1, ч. 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Проаналізувавши досліджені докази в їх сукупності, з врахуванням того, що матеріали справи не містять відомостей на підтвердження наявності постійного заробітку у відповідача, наявна довідка про стан здоров`я відповідача, суд визначає аліменти на утримання малолітньої дитини в твердій грошовій сумі в розмірі 1300 (одна тисяча триста) гривень, що відповідає встановленому розміру визначеному 50 відсотками прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісяця, до досягнення повноліття, вважаючи, що такий їх розмір буде необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Такий визначений судом розмір аліментів буде відповідати принципам справедливості і розумності відповідно до загальних засад регулювання сімейних відносин, закріплених у\~ст.7 СК України. Відповідно до вимог ч. 1\~ст.191 СК України\~аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Відповідно до п. 1 ч. 1\~ст. 430 ЦПК\~України рішення у межах суми платежу за один місяць слід звернути до негайного виконання. Оскільки позивач звільнена від сплати судового збору, тому у відповідності до п. 5 ч.1 ст.5 ЗУ «Про судовий збір» \~з відповідача в дохід держави слід стягнути судовий збір в розмірі 908 гривень, встановлений\~Законом України «Про судовий збір» від 08 липня 2011 року №3674-VІ\~з урахуванням ставок судового збору станом на 01 січня 2020 року.

Outcome: partial