Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-24 00:00:00

20.02.2015 року заявник [PERSON] звернувся до суду з заявою, в якій вказує, що він народився [INFO] в с. Зозів Липовецького району Вінницької області. За місцем роботи, на Севастопільському ДРСУ Кримоблдорбуду йому було видано трудову книжку. Однак, при заповненні трудової книжки, його по-батькові російською мовою записано «[PERSON]», замість вірного «[PERSON]». Тривалий час заявник не звертав на цей факт уваги. На теперішній час заявник досяг пенсійного віку та звернувся до УПФУ в м. Артемівську та Артемівському районі для призначення пенсії, однак йому було відмовлено та запропоновано звернутися до суду для встановлення факту належності трудової книжки. Звернутися до Кримоблдорбуду, який заповнював трудову книжку, для виправлення вказаної помилки у трудовій книжці заявник не має можливості, оскільки вказане підприємство вже не існує. Заявник просив суд постановити рішення, яким встановити факт належності йому трудової книжки [NUMBER], заповненої і виданої 18 серпня 1980 року на ім'я російською мовою «[PERSON]». В судовому засіданні заявник на вимогах про встановлення факту належності йому трудової книжки наполягав та просив їх задовольнити. Представник заінтересованої особи Управління ПФУ в м. Артемівську та Артемівському районі у судове засідання не з'явилася, від представника управління надійшло клопотання, в якому вона просить розглянути справу без участі представника, та не заперечує проти встановлення факту належності трудової книжки [PERSON] Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову, суд за наявності для цього законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Таким чином, визнання відповідачем пред'явленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Суд, заслухавши доводи та пояснення заявника, вивчивши матеріали справи, вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 256 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Із свідоцтва про народження заявника, виданого 03.12.1959 року Зозівською сільською радою Липовецького району Вінницької області вбачається, що в книзі записів актів громадянського стану про народження зроблено актовий запис № 57 про народження [INFO] [PERSON]. Відповідно до даних паспорту -[PERSON] також народився [INFO] в с. Зозів Липовецького району Вінницької області. Російською мовою його по-батькові записане як «[PERSON]». З картки платника податків, виданої Артемівською ОДПІ також вбачається, що [PERSON] народився [INFO]. З копії трудової книжки [NUMBER] заповненої 18.08.1980 року російською мовою, вбачається, що дійсно «[PERSON]» у 1980 році працював у Севастопільскому ДРСУ Кримоблдорбуд. У суду немає підстав сумніватися у тому, що трудова книжка [NUMBER], заповнена 18 серпня 1980 року на ім'я російською мовою «[PERSON]», дійсно належить заявнику [PERSON], 1959 року народження, оскільки інші анкетні дані цієї особи, вказані в трудовій книжці, повністю співпадають з анкетними даними, які містяться в його свідоцтві про народження та паспорті. Таким чином, доводи заявника знайшли своє підтвердження у судовому засіданні. Приймаючи до уваги, те, що від встановлення цього факту залежить виникнення для заявника особистих чи майнових прав і діюче законодавство не передбачає іншого порядку його встановлення, заява підлягає задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved