Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-23 00:00:00

21.04.2020 позивач звернувся до Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська з позовом до [PERSON] , Товариства з додатковою відповідальністю «Страхове товариство «Домінанта», Моторного (транспортного) страхового бюро України про відшкодування шкоди. В обґрунтування даної позовної заяви позивач посилався на те, що 05.04.2018 у м. Дніпрі на пр. О. Поля 81 сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля «Daewoo Lanos», д/н [NUMBER] під керуванням водія [PERSON] та автомобіля «Mitsubishi Outlander», д/н [NUMBER] , під керуванням водія [PERSON] , внаслідок чого обидва транспортних засоби отримали механічні пошкодження. Цивільно-правова відповідальність відповідача була застрахована у ТДВ «Страхове товариство «Домінанта» на підставі полісу № АМ/157310. Постановою Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 17.04.2019 відповідача [PERSON] визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП. Відповідно до висновку № 045/18 по визначенню вартості матеріального збитку КТЗ вартість матеріального збитку нанесеного власнику автомобіля «Mitsubishi Outlander», д/н [NUMBER] , складає 206\~992,26 грн. та є його ринковою вартістю та 1800 грн. вартість послуг експерта. Страхову виплату позивач не отримав, оскільки на сайті МТСБУ опубліковано інформацію про початок врегулювання страхових випадків за зобов`язаннями ТДВ «Страхове товариство «Домінанта» оскільки компанія втратила право укладати договори ОСЦПВ у зв`язку із втратою статусу асоційованого члена МТСБУ. У зв`язку із викладеним позивач просить стягнути з відповідача [PERSON] суму матеріального збитку з урахуванням витрат на послуги експерта у розмірі 108\~792,26 грн., а також моральну шкоду у розмірі 50\~000 грн. Стягнути солідарно з відповідачів ТДВ «Страхове товариство «Домінанта» та МТСБУ суму страхового відшкодування у розмірі 100\~000 грн., а також судові витрати. Представник позивача надав заяву в якій позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив розглянути справу без його участі. Представник МТСБУ надав суду відзив на позовну заяву в якому просив відмовити в задоволенні позову щодо МТСБУ оскільки ТДВ «Страхове товариство «Домінанта» не перебуває в стадії ліквідації та не визнано банкрутом. Інші сторони в судове засідання не з`явились, про час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином, про причини неявки суду не повідомили. Згідно з ч.1 ст.223 ЦПК України та ч.2 ст.247 ЦПК України, враховуючи неявку в судове засідання всіх учасників справи, розгляд справи 24.11.2020 здійснювався за відсутності сторін (їх представників) та без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Суд, вивчивши матеріали справи, оцінивши докази у відповідності до вимог ст.89 ЦПК України, вважає за можливе задовольнити позовні вимоги в повному обсязі з наступних підстав. Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. Відповідно до ч. 2 ст. 124 Конституції України, юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі. Згідно ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Статтею 12 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставі своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненнями фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Відповідно до змісту ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно ст. 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Статтею 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. У відповідності до ч. 6 ст. 82 ЦПК України, постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, яка набрала законної сили, є обов`язковою для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої винесено постанову, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Судом встановлено, що 05.04.2018 у м. Дніпрі на пр. О. Поля 81 сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля «Daewoo Lanos», д/н [NUMBER] під керуванням водія [PERSON] та автомобіля «Mitsubishi Outlander», д/н [NUMBER] , під керуванням водія [PERSON] , внаслідок чого обидва транспортних засоби отримали механічні пошкодження. Постановою Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 17.04.2019 відповідача [PERSON] визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП. Відповідно до\~приписів ч.\~6\~ст.\~82\~ЦПК України\~вирок суду\~в кримінальному\~провадженні,\~ухвала про\~закриття кримінального\~провадження і\~звільнення особи\~від кримінальної\~відповідальності або\~постанова суду\~у справі\~про адміністративне\~правопорушення,\~які набрали\~законної сили,\~є обов`язковими\~для суду,\~що розглядає\~справу про\~правові наслідки\~дій чи\~бездіяльності особи,\~стосовно якої\~ухвалений вирок,\~ухвала або\~постанова суду,\~лише в\~питанні,\~чи мали\~місце ці\~дії (бездіяльність)\~та чи\~вчинені вони\~цією особою,\~а тому\~фактичні обставини\~встановлені постановою\~Кіровського районного суду\~міста Дніпропетровська\~від 17.04.2019 є преюдиційними і доведенню не підлягають. Цивільно-правова відповідальність відповідача була застрахована у ТДВ «Страхове товариство «Домінанта» на підставі полісу № АМ/157310 (а.с. 42). Установлено також, що згідно висновку № 045/18 від 11.05.2018 експертного дослідження по визначенню вартості матеріального збитку КТЗ, складеного судовим експертом Цаберябим В.М. вартість матеріального збитку, нанесеного власнику «Mitsubishi Outlander», д/н [NUMBER] , пошкодженого внаслідок ДТП, визначена ринковою вартістю у зв`язку з тим що сума відновлювального ремонту перевищує ринкову вартість автомобіля та становить 206\~992,26 грн. (а.с.17-28). Вартість автотоварознавчого експертного дослідження складає 1 800 грн. (а.с. № 8). Позивач звертався до страхової компаній та до МТСБУ з метою отримати страхове відшкодування, проте страхову виплату позивач так і не отримав, оскільки на сайті МТСБУ опубліковано інформацію про початок врегулювання страхових випадків за зобов`язаннями ТДВ «Страхове товариство «Домінанта» оскільки компанія втратила право укладати договори ОСЦПВ у зв`язку із втратою статусу асоційованого члена МТСБУ (а.с. № 9-12). Вказане також підтверджується відзивом на позовну заяву представника МТСБУ (а.с .№ 45-52). Згідно Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань відсутні будь-які відомості про визнання банкрутом або ліквідацію ТДВ «Страхове товариство «Домінанта», за таких обставин відсутні підстави для стягнення вказаного страхового відшкодування з МТСБУ. Відповідно до п.4 Постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого Суду України «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» №4 від 01.03.2013р. розглядаючи позови про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, суди повинні мати на увазі, що відповідно до ст.ст. 1166, 1187 ЦК України шкода, завдана особі чи майну фізичної або юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її завдала. Обов`язок відшкодувати завдану шкоду виникає у її завдавача за умови, що дії останнього були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, - незалежно від наявності вини. Відповідно до ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Так, відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є зокрема діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Приписами ст. 1188 ЦК України визначений порядок відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок взаємодії декількох джерел підвищеної небезпеки, відповідно до якого шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. Згідно ч. 2 ст. 1192 ЦК України розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначаються відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Пунктами 5, 6 указаної постанови Пленуму визначено, що джерелом підвищеної небезпеки належить визнавати будь-яку діяльність, здійснення якої створює підвищену небезпеку завдання шкоди через неможливість контролю за нею людини, а також діяльність, пов`язану з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів. Особою, яка зобов`язана відшкодувати шкоду, завдану джерелом підвищеної небезпеки, є фізична або юридична особа, що на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди, позички тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Якщо особа під час керування транспортним засобом має посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії і реєстраційний документ на транспортний засіб, переданий їй власником або іншою особою, яка на законній підставі використовує такий транспортний засіб, то саме ця особа буде нести відповідальність за завдання шкоди (пункт 2.2. Правил дорожнього руху України). Право потерпілого на відшкодування шкоди її заподіювачем є абсолютним і суд не вправі відмовити в такому позові з тих підстав, що цивільно-правова відповідальність заподіювача шкоди застрахована. У разі задоволення такого позову заподіювач шкоди не позбавлений можливості пред`явити майнові вимоги до страхової компанії (правова позиція Верховного Суду України у справі № 6-2808 цс15 від 20 січня 2016 року). Під реальними збитками відповідно до ст. 22 ЦК України є витрати, яких особа мусить зробити для відновлення свого порушеного права. Таким чином, неправомірними діями відповідача [PERSON] пов`язаними з використанням джерела підвищеної небезпеки (транспортного засобу) [PERSON] було завдано майнової шкоди та прямих збитків, які знаходяться в безпосередньому причинно-слідчому зв`язку зі вказаними діями відповідача і підлягають повному відшкодуванню за рахунок винної особи. Ураховуючи право позивача на відшкодування шкоди від її заподіювача, а також приймаючи до уваги, що в ході розгляду справи було встановлено судом та доведено позивачем спричинення шкоди саме [PERSON] , суд дійшов висновку про стягнення із останнього як заподіювача шкоди різницю матеріальної шкоди між страховим відшкодуванням та загальною сумою заподіяної шкоди, визначену висновком № 045/18 експертного дослідження по визначенню вартості матеріального збитку КТЗ, у розмірі 106\~992,26 грн., яка залишилась не відшкодована, а також вартість автотоварознавчого експертного дослідження, яка складає 1 800 грн. Крім того, з відповідача Товариства з додатковою відповідальністю «Страхове товариство «Домінанта» підлягає стягненню сума страхового відшкодування у розмірі 100\~000 грн. Розглядаючи вимоги позивачів в частині стягнення з відповідача моральної шкоди у розмірі 50\~000 грн. на користь [PERSON] суд приходить до наступного. Згідно з ч. 1\~ст. 1167 ЦК України\~моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Відповідно до п. 5\~постанови Пленуму ВСУ від 31.03.1995р. № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди»\~згідно з загальними підставами цивільно-правової відповідальності обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору. Враховуючи те, що сама дорожня-транспортна пригода призвела до переживань [PERSON] , стресу від самої ДТП, від чого він переніс певні душевні страждання, викликані дискомфортом у вигляді неможливості тривалий час користуватися автомобілем та зміни звичного способу життя з урахуванням принципів розумності і справедливості, суд вважає за можливе стягнути з відповідача [PERSON] на користь [PERSON] 5 000 грн. в рахунок відшкодування моральної шкоди. На думку суду, саме ця сума відповідає ступеню та характеру моральних страждань [PERSON] . Крім того, розмір відшкодування моральної шкоди має бути не більш аніж достатнім для розумного задоволення моральної шкоди позивача і не повинен призводити до його збагачення. Сума моральної шкоди, на стягненні якої наполягає позивач, яка дорівнює 50 000 грн. є явно завищеною. У зв`язку з вищевикладеним, позовні вимоги позивача є обґрунтованими, а тому підлягають частковому задоволенню. Обговорюючи питання розподілу судових витрат відповідно до положень ст. 141 ЦПК України, приймаючи до уваги часткове задоволення позовних вимог, суд вважає за можливе стягнути з відповідачів [PERSON] та ТДВ «Страхове товариство «Домінанта» на користь [PERSON] (оскільки він є платником за квитанцією, а.с.№ 8) судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 2137,92 грн. пропорційно до задоволеної частини вимог по 1\~068,96 грн. з кожного. На підставі вищевикладеного,

Outcome: partial