overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-01 00:00:00

21.07.2016 року позивачка звернулася до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу. В обґрунтування позову посилається на те, що вони з відповідачем одружилися 12.09.1998 року. Від шлюбу сторони мають доньку [PERSON], [INFO]. Позивачка вважає, що шлюб розпався остаточно й родину зберегти неможливо у зв'язку з відсутністю взаєморозуміння по більшості питань, що стосуються сімейного життя та взаємовідносин подружжя, подружні відносини припинені з 2014 року року. Просить розірвати шлюб між нею та відповідачем. Позивачка в судове засідання не з'явилася, надала заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити. Відповідач у судове засідання не з'явився по невідомій суду причині, хоча про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, заяву про розгляд справи за його відсутності не надав. Відповідно до вимог ст. ст. 224-225 ЦПК України, судом прийняте рішення про заочний розгляд справи. Згідно ст. 212 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Проаналізувавши в сукупності зібрані в справі докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 12.09.1998 року у Андріївській сільській Раді Слов'янського району Донецької області, актовий запис за № 7, що підтверджується свідоцтвом про одруження (а.с.5). Від шлюбу сторони мають доньку [PERSON], [INFO]. (а.с.10) Згідно ст. ст. 110, 112 Сімейного Кодексу України, шлюб розривається, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя чоловіка й жінки, та збереження родини стали неможливими. Суд вважає, що доводи позивачки про розпад родини й неможливості надалі зберігати сімейні відносини знайшли підтвердження в судовому засіданні. Таким чином, суд вважає, що подальше збереження сімейних відносин при сформованих взаєминах між сторонами неможливо, позивач категорично наполягає на розірванні шлюбу, перспектива відновлення родини втрачена. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-09 00:00:00

21.07.2016 року представник заявника [PERSON] [PERSON] звернувся до суду із цією заявою посилаючись на те, що [PERSON] є спадкоємцем майна померлої 19.01.2005 року матері [PERSON] Проте оформити спадкові права не може із-за розбіжностей у написанні прізвища його та матері, тому змушений просити суд встановити факт, що [PERSON] є сином [PERSON], померлої 19.01.2005 року. Сторони в судове засідання не з'явилися, подали суду заяви, якими просили справу вирішити в їх відсутності. Представник заявника [PERSON] заяву підтримав з підстав, викладених у заяві (а.с.19). Представники заінтересованих осіб в.о. начальника Старосамбірського районного відділу ДРАЦС Головного територіального управління юстиції у Львівській області та сільський голова Солянуватської сільської ради проти вимог [PERSON] не заперечили (а.с.20-21). Дослідивши докази суд вважає, що заява підлягає задоволенню, мотивуючи це наступним: У відповідності з п.1 ч.1 ст.256 Цивільного процесуального кодексу України суди розглядають справи про встановлення фактів родинних відносин між фізичними особами. Згідно долучених до справи документів заявник [PERSON], [INFO], уродженець та житель [INFO]. У відповідності до свідоцтва про укладення шлюбу ІІ - СГ № 257834, [PERSON] та [PERSON] 16.02.1982 року одружилися, прийнявше спільне прізвище [PERSON]. Проте у свідоцтві про народження ЯВ №557824 заявник значиться як [PERSON], а батьками записані [PERSON] та [PERSON]. Згідно свідоцтв про смерть (а.с.8) 09.07.1985 року у віці 81 рік помер [PERSON], а (а.с.7) 19.01.2005 року у віці 85 років померла [PERSON]. Відповідно до довідки, виданої виконавчим комітетом Соянуватської сільської ради за № 56 від 28.01.2016 року, [PERSON], яка померла 19.01.2005 року, до дня смерті була зареєстрована та проживала у [INFO], разом із сином [PERSON], [INFO], невісткою [PERSON], [INFO] та онукою [PERSON], [PERSON] та [PERSON] є однією і тією ж особою та є сином померлої 19.01.2005 року [PERSON] (а.с.9). Досліджені докази у їх сукупності дають підстави вважати незаперечним факт родинних відносин між покійною [PERSON] та заявником [PERSON] Висновком (а.с.10) начальник відділу ДРАЦС Старосамбірського РУЮ відмовила [PERSON] у внесенні змін та доповнень до актового запису про народження. Оскільки заявнику встановлення факту родинних відносин із [PERSON] необхідно для оформлення спадщини, від чого залежить зміна його особистих прав, проти чого не заперечують представники заінтересованих осіб, а іншого порядку встановлення таких фактів законом не визначено, то

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-03 00:00:00

21.07.2016 р. Селидівським міським судом Донецької області ухвалено рішення за позовом [PERSON], яка діє в інтересах малолітньої дитини [PERSON], до [PERSON], третя особа Орган опіки та піклування Селидівської міської ради, про стягнення аліментів на дитину, в якому з [PERSON], [INFO], на утримання малолітньої дитини [PERSON], [INFO], стягнуто аліменти у розмірі ? частини від усіх доходів (заробітку), мінімальний розмір яких на одну дитину не може бути меншим ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісяця до досягнення малолітньою повноліття на користь [PERSON], прийомної матері малолітньої [PERSON], [INFO], але не було зазначено з якого часу починається стягнення аліментів. Відповідно до ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову. Згідно п. 1 ч. 1\~ст. 220 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою осіб, які беруть участь у справі, чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо стосовно якої-небудь позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення. З таких підстав, суд вважає необхідним ухвалити додаткове рішення, в якому зазначити, що стягнення аліментів необхідно починати з 12.07.2016 року.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-03 00:00:00

21.07.2017 [PERSON] звернулась до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилалася на те, що одруження з відповідачем виявилося невдалим через несумісність поглядів на спільне життя та сімейні відносини, збереження сім'ї та подальше спільне життя неможливі. Шлюбні відносини між сторонами фактично припинені з 2016 року. Сторони проживають окремо, спільне господарство не ведеться. Від даного шлюбу сторони неповнолітніх дітей не мають. Від позивача та відповідача надійшли заяви про розгляд справи без їх участі, позовні вимоги позивач підтримує, а відповідач визнає у повному обсязі. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Судом установлені такі факти та відповідні їм правовідносини: шлюб між сторонами зареєстрований 13.12.1991 року відділом ЗАГС міськвиконкому за актовим записом № 2866. Відповідно до ст. 110 Сімейного Кодексу України, позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя. Згідно ст. 112 Сімейного Кодексу України, суд зясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. З урахуванням досліджених доказів по справі, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити інтересам одного з них, а тому позов законний, обґрунтований і такий, що підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-03 00:00:00

21.07.2017 [PERSON] звернулась до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилалася на те, що одруження з відповідачем виявилося невдалим через різні погляди на життя та виховання дітей, збереження сім'ї та подальше спільне життя неможливі. Шлюбні відносини між сторонами фактично припинені з березня 2017 року. Сторони проживають окремо, спільне господарство не ведеться. Від даного шлюбу сторони мають неповнолітніх дітей [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. Від позивача та відповідача надійшли заяви про розгляд справи без їх участі, позовні вимоги позивач підтримує, а відповідач визнає у повному обсязі. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Судом установлені такі факти та відповідні їм правовідносини: шлюб між сторонами був зареєстрований 28.07.2006 року Шевченківським відділом реєстрації актів цивільного стану Запорізького міського управління юстиції, за актовим записом № 346. Відповідно до ст. 110 Сімейного Кодексу України, позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя. Згідно ст. 112 Сімейного Кодексу України, суд зясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. З урахуванням досліджених доказів по справі, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити інтересам одного з них та їх дітей, а тому позов законний, обґрунтований і такий, що підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-13 00:00:00

21.07.2017 до суду надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] про звільнення від сплати аліментів на утримання дитини. Позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що 28.04.2007 позивач уклала шлюб з відповідачем, який 04.09.2012 було розірвано. Від шлюбу сторони мають малолітнього сина [PERSON], [INFO], який з 25.05.2017 мешкає разом з позивачем. В той же час, рішенням Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 30.11.2011 з позивача на користь відповідача було стягнуто аліменти на утримання сина у розмірі 1/5 частки всіх її доходів щомісячно, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття. На сьогодні позивач уклала інший шлюб, та взяла прізвище чоловіка «Андрєєва». На даний час, починаючи з 25.05.2017, лише позивач несе витрати по утриманню сина, який мешкає з позивачем, в тому числі, витрати на оздоровлення, по оплаті спортивних і інших занять сина. Таким чином, позивач вважала, що стягнення з неї аліментів на користь відповідача на утримання сина не відповідає обставинам, що склались з 25.05.2017.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-08 00:00:00

21.07.2017 заявник звернулась до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документу. В обґрунтування заявлених вимог посилається на те, що після смерті його чоловіка залишилось спадкове майно, вона є спадкоємцем за законом. При оформленні спадкових прав, заявник виявила, що у Свідоцтві про право власності на житло від 28.08.1995 [NUMBER] прізвище спадкодавця записано невірно, а саме замість «[PERSON]» вказано «[PERSON]». Вказана помилка створює труднощі в оформленні спадщини. Представник заявника надав суду заяву про розгляд справи за її відсутності, заявлені вимоги свого довірителя підтримує у повному обсязі та просить суд їх задовольнити. Представник заінтересованої особи у судове засідання не з'явився, надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, вимоги заявника підтримав. Враховуючи вищевикладені обставини, відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, вивчивши та дослідивши матеріали справи, з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються заявлені вимоги, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, приходить до наступних висновків. Відповідно до ч. 1 ст. 234 ЦПК України в порядку окремого провадження розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав, або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Так судом встановлено, що заявник перебувала у зареєстрованому шлюбі із [PERSON], що підтверджується копією Рішення Радомишльського районного суду Житомирської області від 12.06.2017 у цивільній справі № 289/954/17. [PERSON] помер [INFO] у віці 37 років у с. Дубовик Радомишльського району Житомирської області, що підтверджується копією Свідоцтва про смерть (повторно) від 11.09.2007 серії [NUMBER] (а.с.6). 28.08.1995 видано Свідоцтво про право власності на житло [NUMBER], згідно якого [PERSON] та членам його сім'ї належить житло, яке знаходиться за адресою: [ADDRESS] (а.с.7). Встановлення факту належності правовстановлюючого документу [PERSON] має для заявника юридичне значення, оскільки остання хоче оформити свої спадкові права. Отже, факт належності [PERSON] правовстановлюючого документу знайшов своє підтвердження відповідно до наявних у справі письмових доказів. Враховуючи, що не встановлення вищевказаного факту може призвести до порушення майнових прав заявника, а інший порядок встановлення даного факту законом не визначено, суд задовольняє заяву. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-11 00:00:00

21.07.2017 позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON], в якому просить шлюб між ними розірвати, посилаючись на те, що сімейне життя сторін не склалося, через різні погляди на життя та сімейні відносини, що призвело до припинення сімейних відносин. Позивачка зазначила, що сторони з 2013 року не ведуть спільного господарства і не підтримують шлюбні відносини, подальше збереження шлюбу неможливе та суперечить її інтересам. Позивачка [PERSON] в судове засідання не з`явилася. Про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином. 12.12.2017 представник позивачки подав суду заяву про розгляд справи у відсутності позивачки [PERSON] в якій зазначив, що позовні вимоги позивачка підтримує в повному обсязі і просить їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не з'явився. Про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини своєї неявки суд не повідомив, з заявою про розгляд справи у його відсутності до суду не звертався. Враховуючи положення ст.ст. 169, 224 ЦПК України, а також те, що позивач згідно поданої заяви не заперечує проти вирішення справи у порядку передбаченому ст. 224 ЦПК України, суд ухвалив провести заочний розгляд справи у відсутності відповідача на підставі наявних доказів. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що 27.09.2008 сторони [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб у Відділі реєстрації актів цивільного стану Ленінського районного управління у місті Севастополі, про що в книзі реєстрації актів про одруження зроблено запис за № 1037. Від шлюбу дітей подружжя не має. Судом встановлено, що сторони не ведуть спільного господарства, не підтримують шлюбні стосунки, примирення між ними не можливе і подальше збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, оскільки шлюб сторін носить формальний характер. Згідно ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Враховуючи обставини наведені вище, суд вважає за необхідне задовольнити позов [PERSON] про розірвання шлюбу в повному обсязі, оскільки дійшов висновку про те, що сім`я сторін розпалася повністю, примирення між ними не можливе і подальше збереження шлюбу суперечить інтересам позивача. Відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Виходячи з цього, суд приходить до висновку, що з відповідача на користь позивачки підлягає стягненню сума сплаченого позивачкою судового збору у розмірі 640,00 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-25 00:00:00

21.07.2017р. [PERSON] звернувся до Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська із позовом до ДВНЗ «Національний гірничий університет» (треті особи Міністерство освіти та науки України) про стягнення ненарахованої та недоплаченої суми стипендії та інфляційних втрат (а.с. № 3 7). В обґрунтування позовних вимог, позивач в позовній заяві посилався на те, що він в 01.09.2014р. був зарахований до складу студентів Національного гірничого університету, прийнятих на навчання за державним замовленням за денною формою навчання поза конкурсом за напрямом підготовки «гірництво». Позивача було зарахований до цього вищого навчального закладу на пільгових умовах, як дитину шахтаря, який має стаж підземної роботи більше 15 років. Факт наявності підземного стажу роботи батька позивача, [PERSON], більше 15 років надав позивачу право на отримання з вересня 2014р. соціальної стипендії в розмірі прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб, відповідно до статті 5 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці». Але навчальний заклад, всупереч вимогам законодавства, на час навчання виплачував позивачу лише академічну стипендію за успішне навчання, значно меншу за прожитковий мінімум, встановлений для працездатних осіб. Враховуючи вищевикладене, позивач просить суд стягнути з університету на його користь ненараховану та невиплачену стипендію, враховуючи інфляційні втрати, за період з вересня 2014р. по грудень 2016р. у розмірі 13269 грн. 54 коп. Представник позивача [PERSON] (діє на підставі довіреності від 03.07.2017р. а.с. № 8) надав у судове засідання заяву, в якій просив розглянути справу без його участі, позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив суд їх задовольнити. Крім того, представник позивача зазначив, що належним відповідачем по даній справі є - ДВНЗ «Національний гірничий університет», проти залучення співвідповідачем по справі третю особу - Міністерство освіти та науки України заперечував (а.с. № 47). Представник відповідача ДВНЗ «Національний гірничий університет» в судове засідання 26.10.2017р. не зявився, проте направив до суду клопотання, в якому просив залучити Міністерство освіти та науки України до участі у розгляді справи в якості співвідповідача (а.с. № 39 40). Вирішуючи вказане клопотання,

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-10 00:00:00

21.07.2017 року [PERSON] звернувся до суду з заявою, в якій просить суд ухвалити рішення, яким встановити факт, що [PERSON], [INFO] постійно проживав на території України з 16.11.1990 року по даний час, в тому числі, станом на 24.08.1991 року. В обґрунтування своїх вимог зазначає, що у 1990 році він приїхав в Україну. З того часу по 15.11.1997р. постійно проживав та був зареєстрований за адресою: [ADDRESS], разом з [PERSON]. З 15.11.1997 року він разом з [PERSON] проживав на [ADDRESS]. Враховуючи вищенаведе, просить суд встановити факт, що він постійно проживав на території України з 16.11.1990 року по даний час. В судовому засіданні представник заявника - [PERSON] заяву підтримала, покликаючись на викладені в ній обставини. Просила заяву задовольнити. Представник заінтересованої особи - Шевченківського районного відділу у м. Львові Головного управління ДМС у Львівській області в судове засідання не з'явився, однак направив на адресу суду клопотання, в якому просить суд слухати справу у його відсутності, а тому суд вважає за можливе заслухати справу на підставі наявних доказів. Заслухавши пояснення представника заявника, з'ясувавши дійсні обставини справи, дослідивши зібрані по справі докази, суд приходить до висновку, що заява підлягає задоволенню з таких підстав. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON], [INFO] з 16.11.1990 року по 15.11.1997р. постійно проживав на Україні та був зареєстрований за адресою: [ADDRESS], разом з [PERSON], а з 15.11.1997 року разом з [PERSON] проживав на [ADDRESS]. Даний факт стверджується поясненнями представника заявника, а також письмовими поясненнями [PERSON] Крім цього з копії Диплому, бланк серія [NUMBER] /а.с. 5/ вбачається, що [PERSON] у 1990 році вступив до Харківського державного фармацевтичного інституту Української фармацевтичної академії та у 1995 році закінчив його. Факт постійного поживання [PERSON] в Україні підтверджується також і Свідоцтвом про спеціалізовану підготовку з медицини (клінічна ординатура), бланк серія [NUMBER] /а.с. 7/, з якого вбачається, що останній з 27.08.1999 року по 26.08.2003 року пройшов повний курс підготовки в клінічній ординатурі за спеціальністю клінічна лабораторна діагностика. У відповідності до ч. 2 ст. 256 ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Враховуючи вищенаведене, оцінивши зібрані по справі докази суд вважає, що заяву слід задовольнити.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-22 00:00:00

21.07.2017 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, зазначивши в позовній заяві, що 29.08.2015 року у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Кобеляцького районного управління юстиції у Полтавській області, актовий запис № 93, зареєстрував шлюб з відповідачем. Спільне проживання припинили з жовтня 2016 року, по тій причині, що між ними постійно виникали сварки та непорозуміння, що призвело до втрати почуття любові та поваги одне до одного, в результаті чого сімя розпалася. Від шлюбу дітей не мають. Майновий спір між сторонами відсутній. Сторони в судове засідання не зявилися. Позивач [PERSON] надав суду заяву, в якій підтримав позовні вимоги та прохав їх задовольнити, розглянувши справу в його відсутності. Відповідач [PERSON] надала суду заяву, в якій визнала позовні вимоги та не заперечувала проти їх задоволення, прохала розглянути справу в її відсутності. Суд, перевіривши та дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено обставини, що сторони припинили спільне проживання з жовтня 2016 року та тривалий час проживають окремо один від одного, від шлюбу дітей не мають, майнового спору теж, тому подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача.

Outcome: approved