Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-28 00:00:00

1 Стислий виклад позиції позивача та відповідача. Позивач Кредитна спілка «Всеукраїнське народне кредитне товариство» звернулось до суду із позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. У своєму позові позивач зазначив, що між 19 грудня 2008 року між кредитною спілкою «Всеукраїнське народне кредитне товариство» та [PERSON] був укладений кредитний договір № 05692-92-08, згідно якого відповідач отримала кредит в сумі 8 000 грн. для ремонту будинку під 60 відсотків річних, який зобов`язалась повернути у термін до 19 грудня 2010 року. Відповідач не сплатила жодного платежу, а тому виникла заборгованість за кредитним договором. Крім того, сторона за договором [PERSON] [INFO] померла, у зв`язку із чим замінено останню на її правонаступника [PERSON] . Тому просить суд стягнути з відповідача [PERSON] на користь Кредитної спілки «Всеукраїнське народне кредитне товариство» заборгованість по кредитному договору № 05692-92-08 від 19 грудня 2008 року на загальну суму в розмірі 45 831,50 грн., що вкладається з тіла кредиту в розмірі 8 000 грн. та відсотків 36 908,35 грн. та 923,15 грн. та стягнути судові витрати. В судове засідання представник позивача Кредитної спілки «Всеукраїнське народне кредитне товариство» Калакуцький Г.А. не з`явився, в матеріалах справи мається заява про розгляд справи за відсутність представника позивача та підтримує позовні вимоги в повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилась, в матеріалах справи мається заява про розгляд справи за відсутність відповідача. Також відповідач надала відзив на позов, у якому просить суд відмовити в задоволенні позову. Посилається на те, що позовна заява до неї подана з пропуском строку передбаченого ст.1281 ЦК України. Про смерть [PERSON] позивач дізнався 25 грудня 2013 року та через сім місяців подав позов до неї про стягнення боргу, тобто через сім місяців від дати коли позивач дізнався про смерть спадкодавця. Зобов`язання по договору не виконувалось з 2009 року. Строк вимоги за періодичними платежами настав набагато раніше ніж 2013 року та позивач мав право звернутися з позовом до відповідача ще раніше, або навіть за життя [PERSON] що свідчить про пропуск всіх строків позовної давності і права на звернення до спадкоємців. 2. Заяви, клопотання учасників справи 25 грудня 2013 року представником позивача надано клопотання про зупинення провадження по справі. 17 березня 2014 року представником позивача надана заява про залучення правонаступника по справі. 22 липня 2014 року представником позивача до суду надана уточнена позовна заява, де вимоги пред`явлені до [PERSON] 01 серпня 2014 року представником позивача надана заява про розгляд справи у відсутності представника позивача в порядку заочного розгляду. 27 жовтня 2017 року відповідачем надана заява про перегляд заочного рішення суду. 05 лютого 2018 року відповідачем наданий відзив на позов. 3.Процесуальні дії суду 02 грудня 2013 року ухвалою Криничанського районного суду Дніпропетровської області відкрито провадження по справі. 13 грудня 2013 року ухвалою Криничанського районного суду Дніпропетровської області призначено справу до розгляду в судовому засіданні. 17 січня 2014 року ухвалою Криничанського районного суду Дніпропетровської області провадження по справі закрито 17 лютого 2014 року ухвалою Апеляційного суду Дніпропетровської області ухвалу від 17 січня 2014 року скасовано 28 лютого 2014 року ухвалою Криничанського районного суду Дніпропетровської області\~ відкрито провадження по справі. 11 березня 2014 року ухвалою Криничанського районного суду Дніпропетровської області призначено справу до розгляду в судовому засіданні. 08 квітня 2014 року ухвалою Криничанського районного суду Дніпропетровської області замінено первісного відповідача належним [PERSON] та справі передана до Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області. 05 серпня 2014 року Заводським районним судом м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області винесено рішення. 18 грудня 2017 року ухвалою Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області рішення скасовано. 03 квітня 2018 року ухвалою суду відмовлено відповідачу про направлення справи на розгляд до іншого суду. 07 червня 2018 року ухвалою суду закрито підготовче провадження та справа призначена до розгляду. 04 грудня 2018 року відповідачем надане клопотання про перенесення розгляд справи. 20 грудня 2018 року відповідачем надані додаткові пояснення по справі. 27 березня 2019 року відповідачем надана заява про розгляд справи за її відсутність. 4. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин В судовому засіданні встановлено, що 19 грудня 2008 року між кредитною спілкою «Всеукраїнське народне кредитне товариство» та [PERSON] був укладений кредитний договір № 05692-92-08, згідно якого відповідач отримала кредит в сумі 8 000 грн. для ремонту будинку під 60 відсотків річних, який зобов`язалась повернути у термін до 19 грудня 2010 року (а.с.4-6). У зв`язку із зазначеними порушеннями зобов`язань за кредитним договором у [PERSON] виникла заборгованість у розмірі 45 831,50 грн., що вкладається з тіла кредиту в розмірі 8 000 грн. та відсотків 36 908,35 грн. та 923,15 грн.\~ (а.с.84). Як встановлено в судовому засіданні сторона по кредитному договору [PERSON] померла, що вбачається зі свідоцтва про смерть, видане 24 жовтня 2012 року Виконавчим комітетом Аульської селищної ради Криничанського району Дніпропетровської області, актовий запис № 61 (а.с.20), правонаступником, тобто спадкодавцем є донька померлої\~ [PERSON] - [PERSON] . Ст.4 ЦПК України визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до вимог ст.ст.15, 16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Позивачем обраний спосіб захисту, що відповідає вимогам ч.2 ст.16 ЦК України та предметом позову є заборгованість за кредитним договором. Згідно до вимог ст.19 ЦПК України, суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства. З позовних вимог вбачається, що між сторонами виник спір з цивільних правовідносин, до яких застосовуються положення параграфа 1 глави 71 «Позика. Кредит. Банківський вклад» ЦК України, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. 5. Оцінка суду Суд, вивчивши матеріали цивільної справи та дослідивши докази по справі, вважає позов таким, що не підлягає задоволенню з наступних підстав.\~\~\~\~\~\~\~\~ Відповідно до ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами. Згідно до ч.1 ст. 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановленим договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно до ст. 509 ЦК України,\~ зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Ст.526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст.ст.549, 550 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Предметом неустойки може бути грошова сума, рухоме і нерухоме майно. Згідно ст.625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Що стосується посилання відповідача на пропущений строк позовної даності суд виходить з наступного. Згідно до матеріалів справи вбачається, що сторони договору [PERSON] та Кредитна спілка «Всеукраїнське народне кредитне товариство» визначили строк дії договору до повного виконання сторонами своїх зобов`язань за кредитом та процентами за користування ним, кінцевий строк повернення кредиту до 19 грудня 2010 року, так і строки виконання зобов`язань зі щомісячним погашенням платежів щомісячно, у розмірі та строки, визначені договором. Наслідки прострочення позичальником повернення позики визначено у частині другій статті 1050 ЦК України. Якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Сторони кредитного договору встановили як строк дії договору\~ до моменту виконання сторонами в повному обсязі взятих на себе зобов`язань, так і строки виконання зобов`язань зі щомісячним погашенням платежів. Таким чином, погашення кредитної заборгованості та строки сплати чергових платежів умовами договору визначено місяцями. Отже, поряд з установленням строку дії договору сторони встановили й строки виконання боржником окремих зобов`язань (внесення щомісячних платежів), що входять до складу зобов`язання, яке виникло на основі договору. Строк виконання кожного щомісячного зобов`язання згідно із частиною третьою статті 254 ЦК України спливає у відповідне число останнього місяця строку. Перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок (стаття 253 ЦК України). Відповідно до статті 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови в позові (частина четверта статті 267 ЦК України). Згідно із частиною першою статті 261 ЦК України перебіг позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. Так, за зобов`язанням з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання (частина п`ята статті 261 ЦК України). Для обчислення позовної давності застосовуються загальні положення про обчислення строків, що містяться у статтях 252 та 255 ЦК України. При цьому початок перебігу позовної давності пов`язується не стільки зі строком дії (припинення дії) договору, скільки з певними моментами (фактами), які свідчать про порушення прав особи (стаття 261 ЦК\~ України). За змістом цієї норми початок перебігу позовної давності збігається з моментом виникнення в зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд. Оскільки умовами договору передбачені окремі самостійні зобов`язання, які деталізують обов`язок боржника повернути весь борг частинами та встановлюють самостійну відповідальність за невиконання цього обов`язку, то право кредитора вважається порушеним з моменту недотримання боржником строку погашення кожного чергового платежу, а отже, і початок перебігу позовної давності за кожний черговий платіж починається з моменту порушення строку його погашення. Враховуючи, що за умовами договору погашення кредиту та процентів за його користування повинне здійснюватись позичальником щомісячно, то початок перебігу позовної давності для стягнення цих платежів необхідно обчислювати з моменту (місяця, дня) невиконання позичальником кожного із цих зобов`язань. У разі неналежного виконання позичальником зобов`язань за кредитним договором позовна давність за вимогами кредитора про повернення кредитних коштів і процентів за користування кредитом, повернення яких відповідно до умов договору визначено періодичними щомісячними платежами, повинна обчислюватися з моменту настання строку погашення кожного чергового платежу. Проте, у зв`язку з порушенням [PERSON] умов кредитного договору щодо повернення кредиту банк відповідно до частини другої статті 1050 ЦК України та умов кредитного договору використав право вимагати стягнення з позичальника заборгованості за кредитним договором, звернувшись до суду із позовом 29 листопада 2013 року про стягнення заборгованості за кредитним договором, при тому, що строк дії договору визначено до 19 грудня 2010 року. Відповідно до ст.1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно до вимог ст.1281 ЦК України, яка діяла на час звернення позивача до суду, спадкоємці зобов`язані повідомити кредитора спадкодавця про відкриття спадщини, якщо їм відомо про його борги. Кредиторові спадкодавця належить протягом шести місяців від дня, коли він дізнався або міг дізнатися про відкриття спадщини, пред`явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, незалежно від настання строку вимоги. Якщо кредитор спадкодавця не знав і не міг знати про відкриття спадщини, він має право пред`явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, протягом одного року від настання строку вимоги. Кредитор спадкодавця, який не пред`явив вимоги до спадкоємців, що прийняли спадщину, у строки, встановлені частинами другою і третьою цієї статті, позбавляється права вимоги. Так, як вбачається з матеріалів справи, про смерть боржника [PERSON] позивач дізнався 25 грудня 2013 року, а отже протягом шестимісячного строку позивач міг звернутися із вимогою безпосередньо до спадкоємця [PERSON] або через нотаріуса за місцем відкриття спадщини, до суду із вимогами до відповідача звернувся лише в липні 2014 року.\~\~ Позивачем, на виконання вимог ст.81 ЦПК України не надані докази того, що позивач\~ у встановленому порядку звертався до нотаріуса за місцем відкриття спадщини після смерті [PERSON] із претензією про виконання зобов`язань за договором. Окрім цього, [PERSON] померла [INFO] , а враховуючи, що кредитним договором передбачено погашення боргу частинами, то строк позовної давності відраховується з моменту не оплати чергової частини платежу, тобто з моменту не оплати першого платежу від 20 січня 2009 року та протягом трьох років з цього часу позивач міг звернутися з вимогами про стягнення заборгованості за вказаним договором до [PERSON] . Таким чином, пред`явивши вимогу до боржника про погашення заборгованості за кредитом, процентів за його користування позивач звернувся до суду із зазначеним позовом як до відповідача з пропуском цього строку позовної давності, визначений ст.1281 ЦК України, та, відповідно до вимог статті 267 ЦК України, сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови в позові, у зв`язку із чим позовні вимоги позивач не підлягають задоволенню. Враховуючи вимоги ст.141 ЦПК України, а також те, що в задоволені позову відмовлено, вимоги позивача про стягнення судового збору не підлягають задоволенню.

Outcome: dismissed