Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-14 00:00:00

21 грудня 2016 року до Оріхівського районного суду Запорізької області надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON], треті особи: рада опіки та піклування при виконавчому комітеті Таврійської сільської ради Оріхівського району Запорізької області, служба у справах дітей при Оріхівській районній державній адміністрації Запорізької області про позбавлення батьківських прав. Позовні вимоги обґрунтовані наступним. [PERSON] перебувала у шлюбі з відповідачем [PERSON]. Вони мають малолітнього сина - [PERSON], [INFO]. На підставі рішення Оріхівського районного суду Запорізької області від 29.05.2013 року шлюб між ними розірвано. Їх син, [PERSON], проживає разом з позивачкою. Усі обов'язки щодо виховання та утримання дитини позивачка здійснює самостійно. Рішенням Оріхівського районного суду Запорізької області від 29.05.2013 року з відповідача на користь позивачки на утримання неповнолітнього сина було стягнуто аліменти, але відповідач ухиляється від їх сплати. Оскільки відповідач, [PERSON], ухиляється від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини, матеріальної допомоги не надає, не піклується про фізичний і духовний розвиток сина, його навчання, підготовку до самостійного життя, взагалі не спілкується з дитиною, позивачка вимушена була звернутися до суду з позовом про позбавлення [PERSON] батьківських прав відносно малолітнього сина, [PERSON] В судовому засіданні позивачка та її представник позовні вимоги підтримали та просили суд їх задовольнити у повному обсязі. Відповідач у судовому засіданні заперечував проти задоволення позовних вимог та просив в задоволенні позову відмовити в повному обсязі. Представник третьої особи - служби у справах дітей при Оріхівській районній державній адміністрації Запорізької області - у судовому засіданні вважав за доцільне позбавити [PERSON] батьківських прав по відношенню до малолітнього сина [PERSON], оскільки позов є обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню. Третя особа рада опіки та піклування при виконавчому комітеті Таврійської сільської ради Оріхівського району Запорізької області у судове засідання свого представника не направила, але надала заяву, в якій прохає розглянути справу без їх участі, проти позовних вимог не заперечують. Вислухавши пояснення учасників судового засідання, дослідивши матеріали справи, суд прийшов до наступного висновку. Так дійсно, між [PERSON] та [PERSON] 22.06.2007 року було зареєстровано шлюб, що підтверджено Свідоцтвом про шлюб Серія [NUMBER], виданим 22.06.2007 року виконавчим комітетом Кіровської сільської ради Оріхівського району Запорізької області. Від шлюбу сторони мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], що підтверджено Свідоцтвом про народження Серія [NUMBER], виданим 11.02.2008 року виконавчим комітетом Комишуваської селищної ради Оріхівського району Запорізької області. Згідно рішення Оріхівського районного суду Запорізької області від 29.05.2013 року, шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано та позивачці [PERSON] змінено прізвище на [PERSON]. Стягнуто з [PERSON] аліменти на утримання неповнолітньої дитини - сина [PERSON], [INFO], у розмірі ? частки усіх видів доходів відповідача, але не менше 30 % прожиткового мінімуму, встановленого для дитини відповідного віку. Згідно рішення виконавчого комітету Таврійської сільської ради Оріхівського району Запорізької області № 33 від 28.09.2016 року, було затверджено висновок ради опіки та піклування при виконавчому комітеті Таврійської сільської ради Оріхівського району Запорізької області про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON], [INFO], по відношенню до неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. Довідка № 429, видана 28.10.2016 року Таврійською сільською радою Оріхівського району Запорізької області, Акт обстеження житлово-побутових умов проживання [PERSON] за адресою: [ADDRESS] від 09.11.2016 року підтверджують той факт, що [PERSON], [INFO], проживає разом з матір'ю [PERSON]. У відповідності до ст. 150 Сімейного Кодексу України батьки зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Відповідно до ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» на батьків покладається відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки зобов'язані виховувати дітей, піклуватися про їх здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку їх природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Пунктом 2 частини 164 СК України передбачено, що підставою для позбавлення батьків або одного з них батьківських прав, може бути ухилення останніх від виконання своїх обов'язків по вихованню дітей, засудження за вчинення умисного злочину щодо дитини. Згідно розрахунку заборгованості по аліментам, наданим Заводським відділом державної виконавчої служби міста Запоріжжя Головного територіального управління юстиції Запорізької області, заборгованість [PERSON] по сплаті аліментів на утримання малолітньої дитини [PERSON] починаючи станом на 01.11.2016 року становить 31021,63 грн. Відповідно до довідки Комунального закладу «Таврійська загальноосвітня школа І-ІІІ ступенів» Оріхівської районної ради Запорізької області № 91 від 08.11.2016 року, [PERSON], [INFO], є учнем 3 класу Комунального закладу «Таврійська загальноосвітня школа І-ІІІ ступенів» Оріхівської районної ради Запорізької області. Батько учня, [PERSON], участі у вихованні сина не приймає. Позбавлення батьківських прав є заходом відповідальності батьків за невиконання або неналежне виконання ними своїх батьківських обов'язків. Головною метою такого заходу є захист інтересів малолітніх та неповнолітніх дітей і стимулювання батьків щодо належного виконання своїх обов'язків. Ухилення батьків від виховання дитини, як підстава позбавлення батьківських прав, можлива лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїх обов'язків. Тобто, коли батьки не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. Пунктом 15 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» від 30.03.2007 року, позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. У відповідності до ч. 4 ст. 19 СК України при розгляді спорів судом щодо позбавлення батьківських прав обов'язковою є участь органу опіки та піклування та у відповідності до ч. 5 цієї статті подає суду письмовий висновок щодо розв'язання спору. Згідно ч. 6 ст. 19 СК України суд може не погодитися з висновком , якщо він є недостатньо обґрунтованим, суперечить інтересам дитини. Суд вважає зазначений висновок обґрунтованим та таким, що не суперечить інтересам дитини, а тому приходить до висновку про доцільність позбавлення батьківських прав відповідача. Умовою по ухиленню від обов'язків по вихованню дитини, як підстава позбавлення батьківських прав, передбачена п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України, може бути лише винна поведінка особи, свідоме нехтування нею своїми батьківськими обов'язками. Відповідно до положень ст..ст. 10, 60 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог. Позивачкою доведено, що поведінка відповідача, [PERSON], відносно його малолітнього сина, [PERSON], є свідомим нехтуванням ним своїми батьківськими обов'язками. На підставі ч. 1 ст. 88 ЦПК України, суд стягує з відповідача на користь позивачки судовий збір, сплачений нею при поданні позовної заяви. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved