Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-24 00:00:00

21.04.2021 року до суду надійшла позовна заява, у якій представник позивача в інтересах позивача просить визнати виконавчий напис, таким, що не підлягає виконанню, вчинений 25.09.2019 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Незнайком Євгеном Вікторовичем, зареєстрованим в реєстрі за №6215, про звернення стягнення з [PERSON] на користь АТ «БАНК ФОРВАРД» заборгованості у розмірі 17004,7 гривень. Також просять стягнути з Акціонерного товариства «ФОРВАРД БАНК» на користь позивача - [PERSON] витрати на професійну правничу допомогу в сумі 6000 гривень. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва Павелків Тетяною Леонідівною розглянуто заяву про примусове виконання АТ «Банк Форвард», 04 листопада 2019 року та винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП №60480568. Згідно постанови на підставі виконавчого напису №6215 від 25.09.2019 року, виданого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Незнайком Є.В. постановлено стягнути з [PERSON] на користь АТ «Форвард Банк» заборгованості в розмірі 17004,7 гривень. 27 січня 2020 року приватний виконавець Павелків Т.Л. також винесла постанову про арешт коштів боржника, що містяться на відкритих рахунках в ПАТ «ОТП Банк», ПАТ «Державний ощадний банк України», ПАТ «Райффайзен Банк Аваль», ПАТ «Укрсиббанк», ПАТ «Альфа-Банк», АТ КБ «Приватбанк», ПАТ «Креді агріколь банк», ПАТ АБ «Укргазбанк», ПАТ «Універсал Банк», АТ «ПУМБ» а також на кошти на рахунках, що будуть відкриті після винесення постанови про арешт коштів боржника, крім коштів, що містяться на рахунках накладення арешту та/або стягнення на які заборонено законом, та належить боржнику [PERSON] 24 грудня 2020 року приватним виконавцем Павелків Т.Л. в рамках даного виконавчого провадження також винесено постанову про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника, якою постановлено звернути стягнення на доходи боржника, що отримує дохід у управлінні соціального захисту населення Славутицької міської ради Київської області. Після накладення арешту на банківські рахунки позивач [PERSON] дізнався про наявність відкритого виконавчого провадження за виконавчим написом нотаріуса про стягнення з нього грошових коштів та накладення арешту на рахунки в банках. Його представнику були надані копії документів. Після аналізу наданих копій документів було виявлено, що даний виконавчий напис вчинено всупереч вимог чинного законодавства, що стало підставою для звернення позивача в особі представника - адвоката Климчук В.В., до суду з даною позовною заявою про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню зважаючи на наступне. Всупереч вимогам п.п.2.3. Глави 16 розділу II Порядку відповідач не дотримався визначеної процедури і не надіслав позивачу [PERSON] , письмової вимоги про усунення порушень по кредитному договору не менше, як за 30 днів до вчинення виконавчого напису, чим позбавив позивача права оскаржити вимоги у судовому порядку або надати письмові заперечення. Зважаючи на те, що позивач [PERSON] , взагалі не володів інформацією щодо сум, які відповідач мав намір з нього стягнути за виконавчим написом, порушено одну з таких обов`язкових умову вчинення нотаріусом виконавчого напису, як безспірність заборгованості. Заборгованість, зазначена у виконавчому написі є спірною і не зрозуміло, за який період вона нарахована (згідно даних у виконавчому написі стягнення заборгованості проводиться за період з 10.09.2018 року по 10.10.2018 року, а її розмір становить 16154,7 гривень) і складається з заборгованості за сумою кредиту - 11948,58 гривень, заборгованості за процентами - 3206,12 гривень, плати за пропуск мінімальних платежів - 1000 гривень. Сам по собі факт подання стягувачем відповідних документів нотаріусу не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого. Приватний нотаріус при вчиненні виконавчого напису не перевірив наявність доказів належного направлення та отримання позивачем (боржником) письмової вимоги про усунення порушень, що призвело до порушення процедури вчинення напису, передбаченої пунктом 2.3. глави 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України. Крім того, постановою Київського апеляційного адміністративного суду у справі № 826/20084/14 від 22.02.2017 року, залишеною без змін ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01 листопада 2017 року, визнано незаконною та нечинною постанову КМУ № 662 від 26.11.2014 року «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів», зокрема, п. 2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин, провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою КМУ від 29 червня 1999 року № 1172, на який посилався приватний нотаріус у виконавчому написі. Посилання приватного нотаріуса на вказаний пункт Переліку, та його застосування при вчиненні виконавчого напису №6215 від 25.09.2019 року не має жодних правових підстав, а сам виконавчий напис не може вважатись документом, за яким має проводитись стягнення грошових сум з позивача [PERSON] . Крім того за надання позивачу професійної правничої допомоги [PERSON] сплачено адвокату Климчук В.В. гонорар у сумі 6000 гривень. Факт понесення позивачем [PERSON] витрат на професійну правничу допомогу підтверджується документами які долучені до позовної заяви і тому просять їх стягнути з відповідача (а.с.2-10). Також до суду надійшла заява представника позивача про забезпечення позову, в якій представник позивача просить застосувати захід забезпечення позову та зупинити стягнення у виконавчому провадженні №60480568, відкритому Приватним виконавцем виконавчого округу м. Києва Павелків Тетяною Леонідівною, на підставі оскаржуваного позивачем виконавчого напису №6215, виданого 25.09.2019 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Незнайком Євгеном Вікторовичем, зареєстрованим про звернення стягнення з [PERSON] на користь АТ «БАНК ФОРВАРД» заборгованості у розмірі 17004,7 гривень (а.с.52-55). Ухвалою судді від 26.04.2021 року було відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін (а.с.49,50). Відповідачу було запропоновано протягом п`ятнадцяти днів із дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі подати відзив на позовну заяву та роз`яснено, що розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін проводиться за його клопотанням, яке він може подати в строк для подання відзиву на позов. Відповідач ухвалу про відкриття провадження у справі, позовну заяву з пакетом документів та судову повістку отримав 11.05.2021 року. Проте на час розгляду справи відповідачем відзиву не подано (а.с.71). Ухвалою від 26.04.2021 року заяву про забезпечення позову було задоволено, зупинено стягнення у виконавчому провадженні №60480568, відкритому Приватним виконавцем виконавчого округу м. Києва Павелків тетяною Леонідівною, на підставі оскаржуваного позивачем виконавчого напису №6215 виданого 25.09.20190 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Незнайком Євгеном Вікторовичем ( а.с.62). 25.05.2021 року на виконання ухвали від 26.04.2021 року, яку отримано 11.05.2021 року, від приватного виконавця Павелків Т.Л., до суду надійшли належним чином завірені матеріали виконавчого провадження №60480568 (а.с.75-120). Приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Незнайком Євгеном Вікторовичем, на запит суду документів не надано, при цьому судову повістку з пакетом документів, в тому числі вимогу про надання документів ним отримано 11.05.2021 року (а.с.73). В призначене судове засідання 25.05.2021 року, позивач та його представник не з`явилися, надали до суду письмову заяву про розгляд справи за їх відсутності, позовні вимоги підтримують в повному обсязі. Представник відповідача в судове засідання не з`явився, про день судового розгляду справи повідомлений належним чином, що підтверджується поштовим повідомленням, яке міститься в матеріалах справи (а.с.71). Третя особа: приватний виконавець Павелків Т.Л., про день судового розгляду справи повідомлена належним чином, що підтверджується поштовим повідомленням, яке міститься в матеріалах справи (а.с.72). Третя особа: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Незнайко Є.В., про день судового розгляду справи повідомлявся судовою повісткою, яка була надіслана на його адресу рекомендованим листом з повідомленням, отримано 11.05.2021 року (а.с.73). Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. З огляду на викладене фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. З матеріалів справи судом встановлено, що як вбачається з копії заяви [PERSON] , №102389638 від 11.12.2012 року оформленої на бланку ПАТ «Банк Руский Стандарт» (кредитний договір №102389638) позивачу [PERSON] , надано кредит з наступними умовами кредитування (блок 2.КРЕДИТНИЙ ДОГОВІР): Сума кредиту - 11242,00 грн., строк кредиту - 548 днів з 11.12.2012 по 11.06.2014 Графік платежів: щомісячний платіж -1086,00 грн., дата платежу - 11 числа кожного місяця з січня 2013 по червень 2014, строк надання послуги - 18 місяців. 25 вересня 2020 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Незнайком Євгеном Вікторовичем, на підставі статей 87-91 Закону України «Про нотаріат» та п.2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 року № 1172, було вчинено виконавчий напис №6215 про звернення стягнення з громадянина [PERSON] (позивача у справі). Відповідно до змісту виконавчого напису стягнення проводиться з громадянина [PERSON] за кредитним договором №102389638 від 11.12.2012 року, укладеним з ПАТ «Банк Руский Стандарт», правонаступником якого є АТ «БАНК ФОРВАРД», ідентифікаційний код юридичної особи 34186061, юридична адреса:01032, м.Київ, вул.Саксаганського, 105. Строк платежу за кредитним договором настав, боржником допущено прострочення платежів. Стягнення заборгованості проводиться за період з 10.09.2018 року по 10.10.2018 року. Сума повної заборгованості складає 16154,7 гривень, в тому числі: заборгованість за сумою кредиту становить 11948,58 гривень; заборгованість за процентами становить 3206,12 гривень; плата за пропуск мінімальних платежів становить 1000 гривень. За вчинення цього виконавчого напису нотаріусом на підставі ст. 31 Закону України «Про нотаріат» стягнуто плати із Стягувача в розмірі 850,00 гривень, які підлягають стягненню з Боржника на користь Стягувача. Загальна сума, що підлягає стягненню 17004,70 гривень. 02 листопада 2019 року відповідач АТ «Банк Форвард» звернувся до приватного виконавця Павелків Т.Л., з заявою про примусове виконання рішення (стягнення з [PERSON] заборгованості за виконавчим написом нотаріуса). 04 листопада 2019 року приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва Павелків Т.Л., винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП №60480568. Згідно постанови на підставі виконавчого напису №6215 від 25.09.2019 року, виданого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Незнайком Є.В., постановлено стягнути з [PERSON] на користь АТ «Форвард Банк» заборгованості в розмірі 17004,70 гривень. Тобто про наявність вказаного виконавчого напису позивачу стало відомо після накладення арешту на рахунки позивача, які були накладені приватним виконавцем виконавчого округу м. Києва Павелків Т.Л., інших відомостей чи заперечень і тверджень суду не надано. Після цього позивач звернувся з позовом до суду про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню. Суд, вирішуючи спір згідно встановлених обставин справи та відповідних їм правовідносин, дослідивши матеріали справи, оцінивши та давши належну оцінку зібраним по справі доказам, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. За загальним правилом статей 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу, має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес у один із способів, визначених частиною другою статті 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом чи судом у визначених законом випадах. При цьому, відповідно до статті 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Згідно з частиною першої ст.1 Закону України «Про нотаріат», нотаріат в Україні - це система органів і посадових осіб, на які покладено обов`язок посвідчувати права, а також факти, що мають юридичне значення, та вчиняти інші нотаріальні дії, передбачені цим Законом, з метою надання їм юридичної вірогідності. Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом «Про нотаріат» та іншими актами законодавства України (частина перша статті 39 Закону «Про нотаріат»). Цим актом є, зокрема, Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений наказом Міністерства юстиції України 22 лютого 2012 року № 296/5 та зареєстрований у Міністерстві юстиції України 22 лютого 2012 року за № 282/20595 (далі - Порядку вчинення нотаріальних дій, Порядок). Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія (пункт 19 статті 34 Закону України «Про нотаріат»). Правовому регулюванню процедури вчинення нотаріусами виконавчих написів присвячена Глава 14 Закону України «Про нотаріат» та Глава 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій. Так, згідно зі статтею 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Статтею 88 Закону України «Про нотаріат» визначено умови вчинення виконавчих написів. Відповідно до приписів цієї статті Закону нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Порядок вчинення нотаріальних дій містить такі самі правила та умови вчинення виконавчого напису (пункти 1, 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку). Згідно з підпунктом 2.1 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку для вчинення виконавчого напису стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява, у якій, зокрема, мають бути зазначені: відомості про найменування і місце проживання або місцезнаходження стягувача та боржника; дата і місце народження боржника - фізичної особи, місце його роботи; номери рахунків у банках, кредитних установах, код за ЄДРПОУ для юридичної особи; строк, за який має провадитися стягнення; інформація щодо суми, яка підлягає стягненню, або предметів, що підлягатимуть витребуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти тощо. Заява може містити також іншу інформацію, необхідну для вчинення виконавчого напису. У разі якщо нотаріусу необхідно отримати іншу інформацію чи документи, які мають відношення до вчинення виконавчого напису, нотаріус вправі витребувати їх у стягувача (підпункт 2.2 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку). Вчинення виконавчого напису в разі порушення основного зобов`язання та (або) умов іпотечного договору здійснюється нотаріусом після спливу тридцяти днів з моменту надісланих іпотекодержателем повідомлень - письмової вимоги про усунення порушень іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця. Повідомлення вважається надісланим, якщо є відмітка іпотекодавця на письмовому повідомленні про його отримання або відмітка поштового відділення зв`язку про відправлення повідомлення на вказану в іпотечному договорі адресу (підпункт 2.3 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку). Крім того, підпунктами 3.2, 3.5 пункту 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку передбачено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172 (далі - Перелік документів). При вчиненні виконавчого напису, нотаріус, повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у вказаному Переліку документів. При цьому, цей Перелік документів не передбачає інших умов вчинення виконавчих написів нотаріусами ніж ті, які зазначені в Законі України «Про нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій. Стаття 50 Закону України «Про нотаріат» передбачає, що нотаріальна дія або відмова у її вчиненні, нотаріальний акт оскаржуються до суду. Право на оскарження нотаріальної дії або відмови у її вчиненні, нотаріального акта має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії чи акти. Таким чином, вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником. Отже, відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й, крім того, також бути безспірною, заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем. Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (стаття 88 Закону України «Про нотаріат»). Однак характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Захист прав боржника в процесі вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається в спосіб, передбачений підпунктом 2.3 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку, - шляхом надіслання іпотекодержателем повідомлень - письмової вимоги про усунення порушень іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця. Натомість нотаріус вирішує питання про вчинення виконавчого напису на підставі документів, наданих лише однією стороною, стягувачем, і не зобов`язаний запитувати та одержувати пояснення боржника з приводу заборгованості для підтвердження чи спростування її безспірності. Таким чином, вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно із відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Проте, сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого. З огляду на наведене та з урахуванням приписів статей 15, 16, 18 ЦК України, статей 50, 87, 88 Закону України «Про нотаріат» захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису. Тому при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не потрібно обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат» у такому спорі необхідно перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. Разом із тим, законодавством не визначений виключний перелік обставин, які свідчать про наявність спору щодо заборгованості. Ці обставини встановлюються судом відповідно до загальних правил цивільного процесу за наслідками перевірки доводів боржника та оцінки наданих ним доказів. Вказана правова позиція висловлена Верховним Судом України у справі № 6-887цс17. В обґрунтування позову, позивач послався на те, що приватний нотаріус при вчиненні виконавчого напису не перевірив наявність доказів належного направлення та отримання позивачем (боржником) письмової вимоги про усунення порушень, що призвело до порушення процедури вчинення напису, передбаченої пунктом 2.3. глави 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України. В порушення ст. 87 Закону України «Про нотаріат», підпунктів 3.1, 3.2 Глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій, нотаріус вчинив виконавчий напис, хоча з дня виникнення права вимоги минуло більше трьох років, а будь-які письмові угоди про збільшення строку позовної давності, відсутні. Заборгованість, зазначена у виконавчому написі, на момент його вчинення була спірною. Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису. Згідно висновку Великої Палати Верховного Суду, викладеним у постанові від 28 березня 2018 року у справі № 444/9519/12, право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України. В охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання. Крім того постановою Київського апеляційного адміністративного суду у справі № 826/20084/14 від 22.02.2017 року, залишеною без змін ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01 листопада 2017 року, визнано незаконною та нечинною постанову КМУ № 662 від 26.11.2014 року «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів», зокрема, п. 2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин, провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою КМУ від 29 червня 1999 року № 1172, на який посилався приватний нотаріус у виконавчому написі. Посилання приватного нотаріуса Незнайко Є.В., на вказаний пункт Переліку, та його застосування при вчиненні виконавчого напису №6215 від 25.09.2019 року не має жодних правових підстав, а сам виконавчий напис не може вважатись документом, за яким має проводитись стягнення грошових сум з позивача [PERSON] . Вказані обставини є підставою для визнання виконавчого напису приватного нотаріусу Київського міського нотаріального округу Незнайка Євгена Вікторовича №6215 від 25.09.2019 року, про стягнення з [PERSON] , на користь АТ «Форвард Банк» заборгованості у розмірі 17004,70 гривень таким, що не підлягає виконанню. Згідно з положеннями ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи. Відповідно до ст.2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. За таких обставин, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, а виконавчий напис приватного нотаріуса приватного нотаріусу Київського міського нотаріального округу Незнайка Євгена Вікторовича №6215 від 25.09.2019 року, про стягнення з [PERSON] на користь АТ «Форвард Банк» заборгованості у розмірі 17004,7 гривень таким, що не підлягає виконанню. СУДОВІ ВИТРАТИ. Відповідно до ч.6 ст. 141 ЦПК України якщо сторону на користь якої ухвалено рішення звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати з відповідача на користь держави, тому в даному випадку з відповідача підлягає стягненню судовий збір за подання позову до суду у розмірі 908 гривень 00 копійок та заяви про забезпечення позову в розмірі 454 гривень 00 копійок, всього, в сумі 1362 гривні 00 копійок, оскільки позивач від сплати судового збору звільнений, так як він є особою, евакуйованою у 1986 році із зони відчуження (посвідчення категорії 2, серія [NUMBER] ), у зв`язку з чим на підставі п.10 ст.5 ЗУ «Про судовий збір» він звільнений від сплати судового збору, а позовні вимоги позивача задоволені в повному обсязі. Згідно з ч.ч.1,2 ст.15 ЦПК України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків встановлених законом. За змістом ч.1 п.1 ч.З ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. За надання позивачу професійної правничої допомоги [PERSON] сплачено адвокату Климчук В.В. гонорар у сумі 6000 грн. Факт понесення позивачем [PERSON] витрат на професійну правничу допомогу підтверджується наступними документами: договором про надання правової допомоги №2-03-21 від 05.03.2021 року з додатками; актом наданих послуг від 14.04.2021року (додаток 3 до договору); рахунком-фактурою від 14.04.2021року; товарним чеком №2-03-21 від 14.04.2021року; детальним описом робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Суд вважає, що факт понесення позивачем витрат на професійну правничу допомогу у сумі 6000,00 гривень підтверджується належними доказами і вони підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved