Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-02 00:00:00

21.09.2015 року [PERSON] звернулась до суду з позовною заявою до Садового товариства «Банківець», Мас. «Мале-1» (далі СТ «Банківець», Товариство), в якій, з урахуванням доповнень, просить:1) захистити її права від забороненої агресивної практики відповідача шляхом визнання вимог відповідача щодо сплати членських внесків незаконними діями, які порушують права споживача; 2) визначити Статут відповідача таким, що не відповідає вимогам законів України; 3) визнати діяльність СТ «Банківець» щодо надання комунальних послуг та господарську діяльність недійсною, яка не відповідає законам України, зокрема ч.4 ст.19 Закону України «про захист прав споживачів»; 4) визнати незаконним та скасувати рішення загальних зборів СТ «Банківець» від 23.08.2015 року; 5) стягнути з відповідача в рахунок відшкодування спричиненої моральної шкоди 1000 грн. (а.с.1-3, 39-41). Позов мотивований тим, що актом від 15.09.2015р. відповідач вимагає від позивачки сплати членських внесків з 2011 року під загрозою відключення садового будинку від водопостачання та енергозабезпечення, між тим за надання цих послуг позивачка сплачує своєчасно по показниках лічильників. На думку позивача, ці дії містять ознаки злочину за ст..356 КК України «Самовправство». Сплата членських внесків не передбачена Статутом СТ «Банківець», а за не сплату внесків на ведення господарської діяльності Статутом передбачено включення з членів товариства. Крім того, Статут СТ «Банківець» передбачає як правову підставу для створення та функціонування товариства Закони України, які втратили свою чинність, а саме: «Про обєднання громадян» та «Про власність», тому, на думку позивачки, цей Статут не відповідає вимогам законів України. Відповідач як неприбуткова громадська організація, яка створена та діє без права господарювання, порушує закони України, ухиляється від сплати податків, оскільки надає комунальні послуги у вигляді постачання електроенергії та води, таким чином, здійснює господарську діяльність, не маючи на це права та без ліцензії, між тим такий вид діяльності потребує ліцензування. Відповідач зазначає в Статуті неправдиві відомості про перебування у користуванні СТ «Банківець» 3га землі, між тим, на думку позивача ці землі передані у власність громадян. Крім того, вважає, що відповідач своїми діями по відключенню садового будинку позивачки від електроенергії та води 19.09.2015р. спричинив їй моральну шкоду, яка виразилась в тому, що в холодильнику зіпсувались продукти харчування, що були заготовлені для святкування Дня народження чоловіки позивачки 20.09.2015р., та було зіпсовано свято. По цей час енерго та водопостачання садового будинку позивача не відновлено відповідачем, що спричиняє позивачці моральні страждання та погіршення стану її здоровя. (а.с.1-3, 39-41, 53, 92-93, 141-143, 198-199, 214-215). В судовому засіданні представник позивача [PERSON] заявлені вимоги підтримав з підстав, заявлених у позові та додаткових обґрунтуваннях до позову. Крім того, заперечував членство позивача в СТ «Банківець», оскільки [PERSON] ніколи заяву на вступ у члени товариства не складала. Представники відповідача [PERSON] та [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги не визнали, пояснили, що хоч заяви [PERSON] на вступ у члени СТ «Банківець» у них немає, вони вважають її членом товариства, яке є правонаступником СОК «Банківець», а тому, на їх думку, [PERSON] повинна сплачувати членські внески, за рахунок який і здійснює свою діяльність СТ «Банківець». Пояснили, що на загальних зборах 23.08.2015р. було прийнято рішення відключити садовий будинок позивача від води та електроенергії за систематичну несплату членських внесків, так як тарифи на електроенергію для СТ «Банківець» встановлює ВАТ «Одесабленерго» згідно договору, укладеного між ними, а втрати електроенергії, ремонт електромереж, освітлення вулиць оплачується за рахунок членських внесків садоводів. [PERSON] ж сама ситуація склалась і з оплатою за воду. Воду СТ «Банківець» отримує від своїх сусідів за їх згодою, своєї свердловини товариство не має. Тариф за кубометр води СТ «Банківець» розрахувало для своїх членів, виходячи з витрат на оплату електроенергії за подачу води та витрат на ремонт водогону. Інші невраховані витрати також оплачуються з членських внесків садоводів. Оскільки [PERSON] відмовляється сплачувати членські внески, її 20.09.2015р. після неодноразових попереджень було відключено від подачі води та світла. Але після цього вона самовільно підключила свій садовий будинок до електромереж та користується електроенергією. Про те, що 23.08.2015р. відбудуться загальні збори, особисто позивачку не повідомили, а зробили оголошення на дошці на вхідних воротах СТ «Банківець». Стверджують, що комунальних послуг вони не надають, а забезпечують водою та електроенергією тільки членів свого товариства, господарчою діяльністю не займаються, Статут товариства зареєстрований в компетентних органах та є законним. Просили в задоволенні позову відмовити у повному обсязі. Представник третьої особи [PERSON] суду пояснив, що СТ «Банківець» перебуває на податковому обліку в Роздільнянській обєднаній державній податковій інспекції Головного управління ДФС в Одеській області. До них з письмовими запитами зверталась позивачка [PERSON] та її представник [PERSON], на які інспекція надали їм відповіді стосовно сплати податків відповідачем. На підставі звернення позивачки була проведена виїзна позапланова перевірка відповідача, за наслідками якої складений [PERSON] від 15.09.2014р. За виявлені порушення на відповідача накладені штрафні санкції. (а.с.116-136). Заслухавши пояснення сторін, дослідивши письмові матеріли справи, суд встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Садівниче товариство «Банківець», Мас. «Мале-1» зареєстроване 16.04.2007 року, що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію юридичної особи (а.с.163). Загальними зборами від 24.02.2007 року було затверджено статут [PERSON] товариства «Банківець», Мас. «Мале-1» зі змінами від 27.05.2007р., зареєстрований в [PERSON] сільській раді 27.03.2007р. (а.с.33-38). Відповідно до п.1.1 Статуту Товариство складається на момент прийняття Статуту з 38 членів. П. 1.2, п. 1.3 Статуту визначено, що СТ «Банківець» являє собою добровільне загальне об'єднання його членів, не відноситься до господарчих госпрозрахункових організацій, від своєї діяльності прибутку не має, утримується за рахунок внесків громадян, членів Товариства. Для здійснення цілей Товариство вправі укладати не заборонені законом угоди у відношенні загальної власності (дороги, мережа водо та електропостачання, інші споруди, які не перебувають у приватній власності членів товариства) для задоволення потреб Товариства та його членів. Відповідно до п.1.4 Статут Товариства затверджується на загальних зборах його членів та регулює взаємодію Товариства з органами влади, іншими організаціям, установами, громадянами, а також внутрішні взаємовідносини між членами товариства. [PERSON] п.2.2 Статуту прийом до членів Товариства проводиться загальними зборами членів в присутності подателя заяви. Заява до вступу в Товариство подається в Правління Товариства, яке його попередньо розглядає, а потім виносить на загальні збори для ухвалення рішення. [PERSON] з п. 5.2 Статуту, загальні збори є вищим органом Товариства. Вони складаються з членів Товариства або призначених ними представників. П.п. 5.4, 5.6 Статуту визначено, що загальні збори вправі розглядати будь-які питання діяльності товариства і приймати по ним рішення. Загальні збори скликаються в міру необхідності, але не рідше одного разу в один-два роки. Відповідно до п.5.7 п.5.8 Статуту, загальні збори визнаються правомірними при присутності на них не менше половини плюс один чоловік від загального числа членів товариства та приймають рішення простою більшістю голосів. Один член Товариства володіє одним голосом. [PERSON] п.5.14 Статуту рішення загальних зборів оформлюються протоколом в 5-ти денний термін, підписуються головою та секретарем зборів, звіряються печаткою Товариства. П.5.13.Статуту відносить до компетенції Правління Товариства скликання загальних зборів, підготування повісток дня, інформування членів Товариства про дату проведення зборів. П.5.9 надає право члену Товариства звернутись в суд з заявою про визнання недійсним рішення загальних зборів, винесених з порушенням закону або даного Статуту. Враховуючи зазначене, діяльність СТ «Банківець» на час розгляду справи в суді регулюється його Статутом, Цивільним кодексом України та\~Законом України «Про громадські обєднання». Відповідно до ст.. 83,85 ЦК України СТ «Банківець» є непідприємницьким товариством, і не має на меті одержання прибутку для його наступного розподілу між учасниками. Установчим документом товариства на підстав ст.87 ЦК України є затверджений учасниками статут або засновницький договір між учасниками, якщо інше не встановлено законом. Вимоги до змісту Статут визначені в ст..11 Закону України «Про громадські обєднання» та ст.88 ЦК України, згідно яких в статуті товариства вказуються найменування юридичної особи, органи управління товариством, їх компетенція, порядок прийняття ними рішень, порядок вступу до товариства та виходу з нього, якщо додаткові вимоги щодо змісту статуту не встановлені цим Кодексом або іншим законом. Судом встановлено, що протоколом профкому Держбанка №69 від 20.08.1987 р. постановлено виділити позивачці [PERSON] земельну ділянку. (а.с.265). Протоколом №1 від 27.08.1987р. загальних зборів садоводів-любителів при обласній конторі Держбанку вирішено створити садівниче товариство при обласній конторі Держбанку «Банковець» в складі 51 члена, в якому [PERSON] на підставі жеребкування отримала земельну ділянку №40 (а.с.257-259). Протоколом загальних зборів №10 від 26.07.1992р. садівничого товариства «Банківець» виділено в користування позивачці на підставі її заяви ще ? земельної ділянки №39 (а.с.26-263,266). У 1998 році позивачка отримала Державний акт на право приватної власності на землю та за рішенням від 04.11.2009р. виконкому [PERSON] сільської ради Роздільнянського району Одеської області 12.02.2010р. отримала свідоцтво про право власності на садовий будинок, розташований в СТ «Банківець» СМ «Мале-1» ? 39, 40. (а.с.8,91). Протоколом загальних зборів садово-городничого кооперативу «Банківець» від 24.02.207р., який діяв на підставі Статуту від 31.01.1998р. (а.с.249-253), на якому [PERSON] не була присутня, вирішено створити Саівниче товариство «Банківець» у складі 38 членів, яке буде правонаступником СГК «Банківець» та затверджено його Статут (а.с.254-256). В Статуті створеного СТ «Банківець» відсутні відомості про те, що Товариство є правонаступником СГК «Банківець» та не доданий список його членів. Представник [PERSON] в судовому засіданні категорично заперечував членство позивачці у створеному у 2007 році СТ «Банківець». Заяви [PERSON] на прийняття її в члени СТ «Банківець» та рішення загальних зборів з цього приводу суду не надано. Таким чином, виходячи з наявних у справі доказів, суд вважає, що позивачка [PERSON] не є членом СТ «Банківець». [PERSON] від 09.11.2015р. № 12096/15/61-15 Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг розяснено, що Садове товариство в розумінні Правил користування електричною енергією, затверджених постановою НКРЕ від 31.07.1996р.№28 (далі - Правила), є «населеним пунктом», а його члени є «споживачами населеного пункту». Таким чином, питання щодо користування електричною енергією, зокрема, щодо відключення електроустановки споживачів населеного пункту членів СТ та не членів СТ від електропостачання регулюються установчими документами СТ та /або укладеними договорами між споживачами населеного пункту та населеним пунктом щодо обслуговування технологічних електричних мереж населеного пункту. [PERSON] розяснено право споживача у разі виходу із складу населеного пункту або прийняття відповідного рішення органом управління населеного пункту для користування електричною енергією змінити у встановленому порядку схему електропостачання та приєднати належну йому електроустановку до електричних мереж електропередавальної організації, укласти тристоронній договір про користування електричною енергією на території населеного пункту з постачальником електричної енергії та населеним пунктом на основі Типового договору та Договору про користування електричною енергією відповідно до Правил користування електричною енергією для населення, затверджених постановою КМУ від 26.07.1999р. № 1357 (а.с.145). Судом встановлено, що постачання електричної енергії [PERSON] товариству «Банківець» здійснюється на підставі договору про постачання електричної енергії №231 від 05.05.2004р., укладеному між ВАТ ЕК «Одесаобленерго» (Постачальник) та СТ «Банківець» (Споживач) (а.с.156-162). Позивачка [PERSON] користувалась електричною енергією, яку отримувало СТ «Банківець» від Постачальника, без укладання письмового Договору. Крім того, позивачка користувалась і водою з водогону на території СТ «Банківець». Як пояснили представники Товариства в судовому засіданні, воду СТ «Банківець» отримує на підставі усної домовленості з іншою організацією. На загальних зборах членів СТ «Банківець» від 06.06.2015р. розглядалось питання про самовільне підключення до водогону позивачки [PERSON] та було вирішено письмово її повідомити про те, що ремонт водопровідної труби, яка лопнула при підключенні відводу, буде здійснено за її рахунок (а.с.181). [PERSON] протоколу загальних зборів СТ «Банківець» від 23.08.2015р., на яких з 38 членів були присутні 21 чоловік, до повістки дня було включено пять питань: 1) звіт ревізійної комісії за наслідками ревізії фінансово-господарчої діяльності за період з 01.07.2011р. по 30.06.2015р.; 2) вибори голови, касира, водолія та членів правління; 3) перегляд тарифів на воду та членські внески; 4) різне; 5) про несплату членських внесків [PERSON] По пятому питанню одноголосно було вирішено за несплату членських внесків членом товариства [PERSON] та небажанням їх сплачувати припинити подачу води та електроенергії на ділянку позивачки (а.с. 184-185). [PERSON] на відключення від лінії електропостачання СТ «Банківець» ділянки №40 від 20.09.2015р. , складеного о 18.00 год. комісією у кількості 5 осіб, ділянку №40 [PERSON] на підставі рішення загальних зборів було відключено від загальної мережі електропостачання (а.с.248). Суд вважає, що прийняте по пятому питанню рішення загальних зборів від 23.08.2015р. є незаконним та підлягає скасуванню з наступних підстав. Вказане рішення було прийнято у відсутність позивачки, без повідомлення її про дату, час та місце проведення загальних зборів, хоч СТ «Банківець» вважало позивачку своїм членом та зобовязано було повідомити її як члена про скликання зборів, та питання відключення її земельної ділянки від світла та води безпосередньо стосувалось прав та інтересів позивачки. Крім того, відповідно до п.2.7 Статуту СТ «Банківець» за систематичну несплату членських внесків передбачена така міра відповідальності як припинення членства в Товаристві, але ніяким чином не відключення від світла та води. Між тим, з наданих позивачкою квитанцій вбачається, що вона регулярно сплачувала СТ «Банківець» грошові кошти за використані електроенергію та воду і заборгованості з цього приводу не мала (а.с.9). Наявність квитанцій про прийняття оплати за спожиту електроенергію та воду, які видавав відповідач позивачці, свідчить про наявність усного договору між сторонами про право користування [PERSON] водою та електроенергією і обовязок сплатити за спожиті ресурси. [PERSON], доказів членства позивачки в СТ «Банківець» суду не надано, а обовязок сплати членських внесків не членом Товариства Статутом не передбачений. Договору ж між СТ «Банківець» та [PERSON] про користування останньою водою та електроенергією за умови сплати членських внесків не укладалось. Таким чином, хоч право на скарження до суду рішення загальних зборів мають згідно Статуту тільки члени Товариства, суд вважає, що позивачка правомірно звернулась до суду на захист свого порушеного права з позовом про скасування рішення загальних зборів в частині припинення подачі води та світла на ділянку позивача за несплату нею членських внесків. Отже, право позивача в цій частині є порушеним та підлягає захисту. Твердження позивачки про те, що діями відповідача по відключенню її садового будинку від світла та води їй була спричинена моральна шкода, яка виразилася в зіпсуванні продуктів харчування, зриві сімейного свята та погіршенні стану її здоровя, не знайшли свого підтвердження в судовому засіданні, не є загальновідомими обставинами в сенсі ст. 61 ЦПК України, не підтверджені належними та допустимими доказами, а тому позовна вимога про відшкодування моральної шкоди в сумі 1000 грн. задоволенню не підлягає. Що стосується інших позовних вимог позивача, то вони також задоволенню не підлягають, виходячи з наступного. Відповідно до ст.55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань. Відповідно до ч. 1 ст. 15 ЦК кожна особа \~має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорення. Таким чином, у розумінні закону, субєктивне право на захист це юридично закріплена можливість особи використати заходи правоохоронного характеру для поновлення порушеного права і припинення дій, які порушують це право. [PERSON] зі ст. 15 ЦПК загальні суди розглядають в порядку цивільного судочинства справи щодо захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин, а також з інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства (ч. 1). Законом може бути передбачено розгляд інших справ за правилами цивільного судочинства (ч.\~2). Ст. 3 ЦПК передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів (ч. 1). У випадках, встановлених законом, до суду можуть звертатися органи та особи, яким надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб, або державні чи суспільні інтереси (ч. 2). Верховний Суд України вказав на те, що власник порушеного права може скористатися певним способом захисту свого права. Частіше за все спосіб захисту порушеного права прямо визначається спеціальним законом, який регламентує конкретні цивільні правовідносини. \~ З матеріалів справи вбачається, що позивачка не є членом СТ «Банківець», але звернулась до суду та фактично просить визнати Статут та діяльність Товариства, яке не є господарчим, не отримує прибуток, а утворено для задоволення потреб саме своїх членів, створення умов для їх нормального проживання і відпочинку, такими, що не відповідають законам України, а також визнати незаконним та скасувати рішення загальних зборів від 23.08.2015р. в повному обсязі. Але позивачка не вказала та не довела в судовому засіданні, яким чином незаконний, на її думку, Статут та незаконна господарча діяльність Товариства, а також перші чотири пункти оскаржуваного рішення загальних зборів Товариства порушують її цивільні права і які саме особисті права або інтереси порушені і підлягають захисту в обраний позивачкою спосіб в порядку цивільного судочинства. Слід зазначити, що Статут юридичної особи за своєю правовою природою є актом, який визначає правовий статус юридичної особи, обов'язки учасників, посадових осіб товариства та інших працівників та порядок затвердження та внесення змін до статуту. За усталеною практикою підставами для визнання індивідуального акта ненормативного характеру, в тому числі статуту, недійсним, є його невідповідність вимогам чинного законодавства та/або визначеній законом компетенції органу, який видав (затвердив) цей акт. Крім того, обов'язковою умовою визнання акта недійсним є порушення у зв'язку з прийняттям відповідного акта прав та законних інтересів позивача. Таким чином, розглядаючи інші заявлені позивачкою позовні вимоги суд не знайшов фактів порушення особистих прав та інтересів позивачки, які підлягають захисту в порядку цивільного судочинства в обраний нею спосіб. Частиною 2 ст. 16 ЦК встановлено способи захисту цивільних прав та інтересів судом. Застосування конкретного \~способу захисту цивільного права залежить як від змісту субєктивного права, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення. \~ Особа, законний інтерес або право якої порушено, може скористатися способом захисту, який прямо передбачений нормою матеріального права або може скористатися можливістю вибору між декількома способами захисту, якщо це не заборонено законом. Якщо ж спеціальні норми не встановлюють конкретних заходів, то особа має право обрати спосіб із числа передбачених ст. 16 ЦК з урахуванням специфіки порушеного права й характеру правопорушення. Вимога позивачки захистити її права як споживача від забороненої агресивної практики відповідача шляхом визнання вимог відповідача відносно позивачки щодо сплати членських внесків незаконними діями, які порушують права споживача, не ґрунтується на законі, не передбачена ні спеціальним законом, ні ст.16 ЦК України. За несплату членських внесків відповідач прийняв рішення відключити [PERSON]М від користування водою та електроенергією не як споживача на підставі Закону України «Про захист прав споживачів», а як члена садового товариства, оскільки вважає позивачку членом СТ «Банківець». Крім того, вимога, яка не прийняла форму рішення або іншого акту, який підлягає виконанню, не порушує прав або інтересів позивачки, оскільки не породжує для неї будь-яких прав та обовязків. Вимога ж, яка оформлена рішенням загальних зборів від 23.08.2015р., судом розглянута. Питання про незаконне зазначення відповідачем у податковій звітності відомостей про користування ним 3 га землі та незаконне надання відповідачу [PERSON] сільською радою Роздільнянського району Одеської області пільг щодо сплати земельного податку, поставлене представником позивачки під час розгляду справи в суді, виходить за межі заявлених позовних вимог та не є предметом розгляду по цій справі. Судові витрати, від яких звільнена позивачка при зверненні з даною позовною заявою як інвалід групи, підлягають стягненню з відповідача на користь Державного бюджету України на підставі ст.88 ЦПК України.

Outcome: partial