Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-12 00:00:00

21.10.2021 адвокат Тимчишин Т.М. в інтересах [PERSON] вернувся в суд із заявою про встановлення факту належності [PERSON] свідоцтва про право особистої власності на житловий будинок, видане 31.07.1990 виконавчим комітетом Градівської сільської ради Городоцького р-ну Львівської обл. на ім`я [PERSON] , мотивуючи тим, що на підставі вищеозначеного свідоцтва [PERSON] на праві власності належав житловий будинок на [ADDRESS] , що після смерті останнього спадщину прийняла [PERSON] , однак спадкових прав не оформила. [PERSON] має намір оформити спадщину після смерті [INFO] матері [PERSON] , однак через розбіжності у правовстановлюючих документах на майно та у свідоцтві про смерть спадкодавця [PERSON] , нотаріус в оформленні спадщини відмовила, тому [PERSON] змушена звернутись із означеною заявою до суду. В судове засідання [PERSON] не з`явилась, 23.11.2021 представник [PERSON] подав заяву про розгляд справи у відсутності його та заявниці. Представник Городоцької міської ради в судове засідання не з`явився, 12.11.2021 міський голова подав пояснення, не заперечує щодо задоволення заяви, просив про розгляд справи за відсутності їх представництва. Суд відповідно до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України вважає можливим розглядати справу у відсутності сторін, на підставі наявних у справі доказів та без фіксації судового процесу технічними засобами. Вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що заява підлягає задоволенню. Згідно положень п. 6 ч. 1 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по-батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по-батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. За правовими позиціями Верховного Суду України щодо судової практики розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення, коли громадяни не можуть використати правовстановлюючі документи, оскільки зазначені в них прізвище, ім`я, по-батькові, місце чи час народження не відповідають записам у правовстановлюючому документі, якщо хоч і не посвідчують особу, але є необхідними для підтвердження певного права, а установи, які видали ці документи, не можуть виправити допущені в них помилки, відповідно до п.6 ч.1 ст. 315 ЦПК України, громадяни мають право звернутися до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документу. У Постанові Пленуму\~Верховного Суду\~України №5\~від 31.03.1995р.\~«Про судову\~практику у\~справах про\~встановлення фактів,\~що мають\~юридичне значення» зазначено, що суд вправі розглядати справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі прізвище, ім`я, по-батькові якої зазначені в документі не збігаються в свідоцтві про народження, паспорті, свідоцтві про смерть, інше. Проте, сам по собі факт належності документу не породжує для його власника жодних прав, юридичне значення має той факт, що підтверджений документом. Таким чином, для заявника важливо, не так саме одержання документа, як оформлення особистих чи майнових прав, що випливають із цього факту, це означає, що в судовому порядку можна встановити належність громадянину такого документа, який є правовстановлюючим. З копії свідоцтва про смерть серія [NUMBER] (а.с.6) убачається, що [PERSON] помер [INFO] . Із копій довідки Самбірського міжміського бюро технічної інвентаризації № 430 від 05.03.2018 та свідоцтва на право особистої власності на жилий будинок від 31.07.1990 (а.с.3, 9) убачається, що таке на підставі рішення виконкому Городоцької районної ради народних депутатів № 295 від 19.07.1990 видано на житловий будинок на [ADDRESS] на ім`я [PERSON] . Рішенням Городоцького районного суду Львівської обл. встановлено, що [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] є батьком [PERSON] , [INFO] , що померла [INFO] . При розгляді заяви встановлено, що [PERSON] , що померла [INFO] , є матір`ю [PERSON] . Із повідомлення Городоцької державної нотаріальної контори від 10.09.2021 № 860/01-16 (а.с.8) убачається про неможливість видачі [PERSON] свідоцтва про право на спадщину після смерті [INFO] [PERSON] , через через розбіжності у правовстановлюючих документах на майно та у свідоцтві про смерть спадкодавця [PERSON] . Оскільки розбіжності у свідоцтві на право особистої власності на жилий будинок від 31.07.1990 не можуть бути виправлені шляхом внесення змін до такого, що унеможливлює прийняття спадщини заявником, суд доходить висновку, що заява підлягає задоволенню.

Outcome: approved