Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-04 00:00:00

20.11.2020 [PERSON] звернулася до суду з позовом про визнання [PERSON] , [INFO] , таким, що втратив право на користування житловим приміщенням - будинком [ADDRESS] . В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що вона є одноосібним власником житлового будинку [ADDRESS] . Крім неї в даному будинку зареєстрований колишній чоловік доньки [PERSON] , однак в ньому не проживає більше півтора роки, не сплачує комунальні платежі, в утриманні житла участі не бере, особистих речей в будинку не має. Перешкод в користуванні жилим приміщенням вона відповідачу не чинила. Реєстрація відповідача в будинку створює перешкоди в користуванні житловим будинком, оскільки плату за комунальні послуги вона здійснює з урахуванням зареєстрованого в будинку відповідача, повноцінно скористатись субсидією по оплаті комунальних послуг не може. Крім цього, відповідач після розлучення з її дочкою перестав бути членом їхньої родини і його реєстрація спричиняє їм лише незручності. Враховуючи, що [PERSON] втратив право на користування житловим приміщенням будинком [ADDRESS] у зв`язку з відсутністю за місцем реєстрації без поважних причин понад один рік, добровільно знятись з реєстрації не бажає, тому вона як власник житлового будинку змушена звернутися до суду за захистом своїх прав. В судове засідання позивач [PERSON] не з`явилася, однак подала заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити. Відповідач [PERSON] , будучи належним чином повідомлений про час і місце судового розгляду, в судове засідання не з`явився, причину неявки не повідомив, відзиву на позов не подав. За таких обставин розгляд справи проводиться заочно у відсутності відповідача, проти чого позивач не заперечив. Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що позов слід задовольнити з наступних підстав. Відповідно до ст. 41 Конституції України право власності є непорушним, ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Згідно із ч.1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Відповідно до ч.1 ст.383 ЦК України власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів сім`ї, інших осіб. Судом встановлено, що позивач [PERSON] є власником житлового будинку [ADDRESS] на підставі рішення Вороцівської сільської ради Яворівського району Львівської області №13 від 24.02.2009, що стверджується свідоцтвом про право власності на нерухоме майно від 18.03.2009. Також судом встановлено, що відповідач по справі [PERSON] є колишнім чоловіком доньки позивача [PERSON] , шлюб між якими рішенням Яворівського районного суду Львівської області від 23.10.2018 розірвано. Як вбачається із довідки Вороцівської сільської ради Яворівського району Львівської області №366 від 19.05.2020, відповідач по справі [PERSON] , зареєстрований за адресою [ADDRESS] . З актів обстеження житлового будинку [ADDRESS] від 07.11.2019, 09.12.2019, 10.01.2020, 07.02.2020, 09.03.2020, 07.04.2020, вбачається, що [PERSON] дійсно зареєстрований за адресою [ADDRESS] , проте не проживає за місцем реєстрації. Відповідно до вимог ст.391 ЦК України власник має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядженням майном, хоч би ці порушення не були пов`язані із позбавленням володіння. Згідно з ч.2 ст. 405 ЦК України член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Як встановлено судом, відповідач по справі [PERSON] , [INFO] , зареєстрований в житловому будинку [ADDRESS] як член сім`ї власника. На даний час відповідач проживає за іншою адресою, житлом не користується, а відтак втратив право на користування житловим приміщенням. Оскільки на даний час відсутня будь-яка домовленість між власником та відповідачем на право користування житловим приміщенням, відповідач в добровільному порядку знятись з реєстрації наміру не виявляє, тому суд вважає, що відповідача [PERSON] слід визнати таким, що втратив право на користування житлом. За таких обставин суд дійшов висновку, що позов [PERSON] є підставним та підлягає до задоволення. Відповідно до ст. 141 ЦПК України сплачений позивачем судовий збір в розмірі 840 грн. 80 коп. підлягає до стягнення з відповідача [PERSON] .

Outcome: approved