Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-11 00:00:00

19 червня 2017 року позивачка звернулась до Кіровського районного суду м. Дніпропетровська з вищезазначеним позовом, в обґрунтування якого зазначила, що перебувала в шлюбі з відповідачем, який був розірваний за рішенням Кіровського районного суду м. Дніпропетровська. Від шлюбу вони з відповідачем мають спільних дітей - синів [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Діти проживають разом з позивачкою та знаходиться на її утриманні. Відповідач надає матеріальну допомогу на утримання дітей нерегулярно у недостатньому розмірі, у зв'язку з чим вона змушена звернутись з позовом про стягнення аліментів. Позивачка, з урахуванням уточненої позовної заяви, просила стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дітей в розмірі 1/2 частини від усіх видів заробітку але не менше 3 500 грн. на кожну дитину на місяць з дня пред'явлення позову та до повноліття кожної дитини (а.с. а.с. 1 - 2). В судовому засіданні позивачка позов підтримала та просила його задовольнити в повному обсязі, просила врахувати, значний розмір витрат на утримання дітей. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити. Відповідач в судовому засіданні позов визнав частково, проти призначення аліментів не заперечував, проте при визначенні їх розміру просив врахувати, що має іншу дитину, для якої оплачує навчання. Відповідач погоджувався сплачувати аліменти в розмірі 1/3 від усіх доходів на обох дітей але не більше 2 000 грн. Суд, заслухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали справи, дійшов висновку про те, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Сторони перебували в шлюбі з 24 червня 2006 року, зареєстрованому Жовтневим відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції Дніпропетровської області, актовий запис № 483. Рішенням Кіровського районного суду м. Дніпропетровська у цивільній справі № 203/3736/15-ц від 27 серпня 2015 року, яке набрало законної сили 08 вересня 2015 року, вказаний шлюб було розірвано (а.с. 8). Сторони мають спільних малолітніх дітей - синів [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], що підтверджується копіями свідоцтва про народження серії [NUMBER], виданого відділом реєстрації актів цивільного стану Шевченківського районного управління юстиції м. Києва, актовий запис № 796, та серії [NUMBER], виданого Кіровським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис № 456 (а.с.а.с. 6 - 7). Відповідно до вимог ст. 180 СК України - батьки зобов'язані утримувати своїх неповнолітніх дітей. Згідно ч.3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ч.1 ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Згідно ч.2 ст.182 СК України (в редакції, яка набрала законної сили з 08 липня 2017 року) мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Враховуючи доводи позивачки, викладені в позовні заяві та надані в судовому засіданні, а також часткове визнання відповідачем позовних вимог, суд приходить до висновку про необхідність задоволення позовних вимог про стягнення з відповідача на користь позивачки аліментів на утримання малолітніх дітей - синів [PERSON] та [PERSON]. При цьому, визначаючи розмір аліментів на утримання дітей, суд враховує вік дітей, які мешкають разом із позивачкою, перебувають на її утриманні, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів (відповідача), який є працездатним, часткове визнання позову відповідачем. Посилання відповідача на наявність витрат на оплату освіти іншої дитини не можуть бути взяті до уваги, оскільки на їх підтвердження не надано жодних доказів. Сторонами не було надано доказів щодо рівня доходів відповідача та наявності у нього нерухомого майна. Після роз'яснення судом права заявити клопотання про витребування таких доказів, у разі неможливості їх самостійного одержання, жодних клопотань заявлено не було. Позивачкою не надано жодних доказів на підтвердження витрат, на які вона посилається в обґрунтування розміру аліментів. Надані до суду копії фотографій з соціальних мереж не можуть бути достатньою підставою для визначення рівня доходів. З урахуванням зазначених вище обставин та положень закону, суд приходить до висновку про необхідність часткового задоволення позову та стягнення з відповідача на користь позивачки аліментів на утримання синів на кожну дитину в розмірі 1/5 частини від усіх видів доходів щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 19 червня 2016 року (дня пред'явлення позову), та не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку з 08 липня 2017 року (дня набрання чинності змінами у законодавстві) та до повноліття кожної дитини. Відповідно до ст.4 Закону України «Про судовий збір», ст.88 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь держави судовий збір в сумі 640 грн. 00 коп. Відповідно до п.1 ч.1 ст.367 ЦПК України суд вважає за необхідне допустити негайне виконання рішення щодо стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Outcome: partial