Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-22 00:00:00

1. Щодо позову. 1.1. Відповідно до позовної заяви, 30.08.2007р. між АКБ «ТАС-Комерцбанк», правонаступником якого є ПАТ «Сведбанк» та [PERSON] було укладено кредитний договір №2102/0807/88-008, згідно умов банк зобовязався надати відповідачу кредит у сумі 125000,00 доларів США, а останній зобовязався в порядку та на умовах, визначених кредитним договором повертати кредит, виплачувати проценти за користування кредитом, сплачувати комісію та інші передбачені платежі в сумі, строки та на умовах, передбачених кредитним договором. В позові вказано, що 28.11.2012р. ПАТ «Сведбанк» відступило ТОВ «Факторингова компанія «Вектор Плюс» згідно договору факторингу №15 свої права вимоги за зобовязаннями відповідача по кредитному договору. Позивач зазначає, що відповідач у порушення умов кредитного договору зобовязання належним чином не виконує, в результаті чого виникла заборгованість, яка станом на 12.08.2014р. становить у розмірі 208592,25 доларів США, що еквівалентно 2740693,57грн. та складається з: 106247,62 доларів США, що еквівалентно 1395987,47грн. заборгованість по кредиту; 45609,43 доларів США, що еквівалентно 599262,30грн. заборгованість за процентами; 56735,24доларів США, що еквівалентно 745444,31грн. нарахована пеня. У звязку з наведеним позивач просить стягнути з відповідача на користь ТОВ «ФК «Вектор Плюс» заборгованість за кредитним договором у розмірі 208592,25 доларів США, що еквівалентно 2740693,57грн.; покласти на відповідача понесені судові витрати. 1.2. Представник позивача за довіреністю [PERSON] надав суду заяву, якою просив справу розглянути без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, надав згоду на ухвалення заочного рішення, на підставі чого суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст.224 ЦПК України. 2. Щодо позиції відповідача та пояснення інших осіб. 2.1. Відповідач та його уповноважений представник в судове засідання не зявилися, про місце та час розгляду справи повідомлені належним чином, про причини неявки суд не повідомили, заяв про розгляд справи за їхньої відсутності на адресу суду не надходило. 3. Щодо встановлених обставин та інших доказів. 3.1. 30.08.2007р. між АКБ «ТАС-Комерцбанк» та [PERSON] було укладено кредитний договір №2102/0807/88-008, відповідно умов якого відповідач отримав грошові кошти у розмірі 125000,00 доларів США (кредит), на строк з 30.08.2007р. по 30.08.2017р., зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 12,50% річних за весь строк фактичного користування кредитом, що підтверджується п.п.1.1,1.3,1.4 кредитного договору. 3.2. Кредитні кошти призначені на споживчі цілі, що підтверджується п.1.4 кредитного договору. 3.3. Відповідно умов договору, кредит надається банком у готівковій формі через касу банку на підставі заяви позичальника з урахуванням вартості і ліквідності майна, що передається позичальником в іпотеку банку, що підтверджується п.1.2 кредитного договору. 3.4. Позивачем були виконані вимоги п.1.2 кредитного договору, факт отримання відповідачем кредиту у вищевказаній сумі підтверджується копією заяви на видачу готівки №u1452-001 від 30.08.2007р., яка наявна в матеріалах справи. 3.5. За умовами договору, відповідач зобовязався повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом та виконати свої зобовязання у повному обсязі у строки, передбачені цим договором, що підтверджується п.1.1 кредитного договору. 3.6. У порушення умов кредитного договору відповідач зобов'язання належним чином не виконує, у звязку з чим утворилась заборгованість. 3.7. Заборгованість за кредитним договором №2102/0807/88-008 від 30.08.2007р. станом на 28.11.2012р. становить 208592,25 доларів США, що еквівалентно 2740693,57грн., що складається з: 106247,62 доларів США, що еквівалентно 1395987,47грн. заборгованість по основній сумі кредиту; 45609,43 доларів США, що еквівалентно 599262,30грн. заборгованість за процентами; 0,00грн. заборгованість за нарахованою комісією; 56735,24доларів США, що еквівалентно 745444,31грн. нарахована пеня, що підтверджується довідкою-розроахунком заборгованості від 12.08.2014р., виданою представником ТОВ «ФК «Вектор Плюс». 3.8. ПАТ «Сведбанк» є правонаступником по всіх правах та зобовязаннях АКБ «ТАС-Комерцбанк», крім того - ПАТ «Сведбанк» змінило найменування на ПАТ «Омега Банк» на підставі рішення Річних Загальних Зборів акціонерів від 29.04.2013р., що підтверджується п.1.1. Статуту ПАТ «Омега Банк». 3.9. На підставі договору факторингу №15 від 28.11.2012р., ПАТ «Сведбанк» відступило ТОВ «ФК «Вектор Плюс» право вимоги за зобовязаннями відповідача по вказаному кредитному договору. 3.10. На час звернення до суду відповідач зобов'язання за кредитним договором не виконав. 3.11. Позивач в повному обсязі виконав свої зобов'язання за договором, а саме надав відповідачу кредит у розмірі, встановленому договором. 3.12. Рішенням Дніпровського районного суду м.Херсона від 27.08.2015р. визнано недійним кредитний договір №2102/0807/88-008 від 30.08.2007р., укладений від імені [PERSON] з АКБ «ТАС-Комерцбанк», правонаступником якого є ПАТ «Сведбанк», а в подальшому ТОВ «ФК «Вектор Плюс»; визнано недійсним іпотечний договір від 30.08.2007р., укладений від імені [PERSON] з АКБ «ТАС-Комерцбанк», правонаступником якого є ПАТ «Сведбанк», а в подальшому ТОВ «ФК «Вектор Плюс». 3.13. Рішенням Апеляційного суду Херсонської області від 28.10.2015р. рішення Дніпровського районного суду м.Херсона від 27.08.2015р. скасовано і ухвалено нове, яким відмовлено [PERSON] у задоволенні його позовних вимог. 3.14. Вказаним рішенням Апеляційного суду Херсонської області встановлено, що зазначений кредитний договір відповідачем укладався та підписувався, тобто є дійсним. 3.15. Судовий збір в розмірі 3654,00грн. сплачений позивачем. 4. Щодо правовідносин. 4.1. Відповідно до ст.60 ЦПК України, кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених ст.61 ЦПК України. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. 4.2. Відповідно до ч.3 ст.61 ЦПК України, обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. 4.3. Відповідно до ст.514 ЦК України, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. 4.4. Відповідно до ч.1 ст.526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. 4.5. Відповідно до ч.1 ст.530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). 4.6. Відповідно до ст.533 ЦК України грошове зобов'язання має бути виконане у гривнях. Якщо у зобовязанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом. Використання іноземної валюти, а також платіжних документів в іноземній валюті при здійсненні розрахунків на території України за зобовязаннями допускається у випадках, порядку та на умовах, встановлених законом. 4.7. Статтею 536 ЦК України передбачено, що за користування чужими грошовими коштами боржник зобов'язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. 4.8. Відповідно до ст.599 ЦК України, зобовязання припиняється виконанням, проведеним належним чином. 4.9. Відповідно до ст.610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). 4.10. Відповідно до ст.611 ЦК України, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: 1) припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов'язання; 3)сплата неустойки; 4)відшкодування збитків та моральної шкоди. 4.11. Відповідно до п.8.1 кредитного договору, за порушення строків погашення заборгованості за кредитом та/або строків сплати процентів за користування кредитом Позичальник сплачує пеню за кожний день прострочення в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми простроченої заборгованості. 4.12. Відповідно до ст.525 ЦК України, передбачено недопустимість односторонньої відмови від зобовязання. 4.13. Відповідно до ч.2 ст.615 ЦК України, одностороння відмова від зобовязання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобовязання. 4.14. Відповідно до ч.1 ст.1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. 4.15. Відповідно ч.2 ст.1050 ЦК України - якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. 4.16. Відповідно до п.3.9 кредитного договору, якщо позичальник порушує строки платежів. встановлені п.3.1. цього договору Банк має право вимагати дострокового повернення кредиту та сплати процентів, а Позичальник зобовязаний виконати зазначені зобовязання в порядку, передбаченому цим пунктом договору. 4.17. Відповідно до ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та платити проценти. 4.18. Відповідно до п.12 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 5 від 30.03.2012 р. «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають з кредитних правовідносин», у разі якщо кредит правомірно наданий в іноземній валюті та кредитодавець (позивач) просить стягнути кошти в іноземній валюті, суд у резолютивній частині рішення зазначає про стягнення таких коштів саме в іноземній валюті, що відповідає вимогам частини третьої статті 553 ЦК України. 4.19. Відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України, на користь позивача з відповідача підлягають стягненню сплачені та документально підтверджені судові витрати пропорційно до задоволеної частини позовних вимог. 4.20. Згідно п.79 рішення Європейського суду з прав людини (справа «Білуха проти України» від 09.11.2006р. (Заява N 33949/02), відповідно до прецедентної практики Суду заявник має право на відшкодування витрат, тільки якщо буде доведено, що вони були необхідні та фактично понесені, а також є обґрунтованими за розміром. 5. Щодо мотивів, порушених прав, свобод чи інтересів. 5.1. Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, закріплено принцип права на справедливий суд, який означає, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру. Оскільки позивач виконав зобовязання належним чином відповідно до умов кредитного договору, а відповідач порушив взяті на себе договором зобовязання та не повернув кредит, порушене право позивача на отримання належної йому суми позики, процентів за користування позикою та неустойки - за порушення зобов'язання, встановленого договором, підлягає судовому захисту. Відповідно, суд прийшов до висновку про наявність правових підстав для задоволення позову та стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за кредитним договором. 5.2. Крім того - оскільки позивачем понесені судові витрати по сплаті судового збору, позивачем доведено, що вони були необхідні та фактично понесені, а також є обґрунтованими за розміром, вказані судові витрати підлягають стягненню з відповідача, що відповідає вимогам ч.1 ст.88 ЦПК України, п.79 рішення Європейського суду з прав людини (справа «Білуха проти України») від 09.11.2006р.

Outcome: approved