Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-01 00:00:00

21.09.2015р. представник позивача Цимбалістий М.М. звернувся до суду із зазначеним позовом, покликаючись на те, що між ПАТ «ОТП Банк» та відповідачкою [PERSON] укладено кредитні договори за №2004277037 від 18.06.2013р. на суму 12520 грн. та №2007665717 від 10.01.2014р. на суму 29922,40 грн. Стверджує, що 22.12.2014р. між ПАТ «ОТП Банк» та ТзОВ «ОТП Факторинг Україна» було укладено договори факторингу за №№22/12/14/1-1, 22/12/14/1-2. Згідно вищевказаних договорів ПАТ «ОТП Банк» відступило, а ТзОВ «ОТП Факторинг Україна» прийняло на себе зобов'язання за кредитними договорами від 18.06.2013р. та від 10.01.2014р. Зазначає, що відповідач, уклавши з позивачем кредитні договори та отримавши грошові кошти, не виконує належним чином свої договірні зобов'язання, що призвело до виникнення заборгованості перед позивачем. Станом на 20.08.2015р. відповідачка [PERSON] заборгувала фінансовій установі за кредитним договором від 18.06.2013р. кошти в сумі 11537,19 грн. та за кредитним договором від 10.01.2014р. кошти в сумі 34694,73 грн., а всього кошти на загальну суму 46231,92 грн. З огляду на наведене просить суд стягнути з відповідачки на користь позивача заборгованість за вищевказаними кредитними договорами на загальну суму 46231,92 грн. та понесені судові витрати. Крім того, просить розглядати дану справу за його (представника позивача) відсутності. В судове засідання представник позивача не з'явився, однак надіслав заяву, в якій вказав, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі і просить розглянути справу за його відсутності. Відповідачка [PERSON] в судовому засіданні позов визнала. Пояснила, що перший кредит взяла на лікування зятя, а наступний на лікування того ж таки зятя і сестри. Підтвердила ті обставини, що ознайомлювалася з умовами укладених кредитних договорів, в тому числі з графіками щомісячних внесків. Покликалася на тяжке матеріальне становище, обумовлене її звільненням з роботи, як на підставу порушення своїх грошових зобов'язань. Заслухавши пояснення відповідачки та дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини такої, суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити. Підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема є договори та інші правочини (п.1 ч.2 ст.11 ЦК України). Судом встановлено, що 18.06.2013р. між ПАТ «ОТП Банк» та відповідачкою [PERSON] укладено кредитний договір за №2004277037, у відповідності до якого позивач надав позичальнику - відповідачці [PERSON] кредит в сумі 12520 грн. з кінцевим терміном погашення не пізніше 18.06.2016р. Окрім цього, встановлено, що 10.01.2014р між ПАТ «ОТП Банк» та відповідачкою [PERSON] укладено черговий кредитний договір за №2007665717 на суму 29922,40 грн. з кінцевим терміном погашення не пізніше 10.01.2017р. Згідно з п.п. 1.4.2, 1.4.3, 1.4.4 вищевказаних Кредитних договорів повернення відповідної частини кредиту, сплати процентів та комісії здійснюється позичальником щомісяця в дату платежу та в розмірах, зазначених в графіку платежів. Проценти за користування кредитами сплачуються щомісячно одночасно з погашенням суми отриманого кредиту, виходячи із розміру процентної, ставки визначеної п.1.1 Договору. За обслуговування кредиту позичальник щомісяця, одночасно з погашенням суми кредиту і процентами, сплачує комісію, розмір якої зазначений у графіках платежу. Дані кредитні договори укладені в письмовій формі, підписані уповноваженими на те посадовими особами Банку та особисто відповідачкою [PERSON], зміст правочину не суперечить актам цивільного законодавства та моральним засадам суспільства, і на підставі ст.629 ЦК України цей договір є обов'язковим до виконання. Надавши суму кредиту позичальнику [PERSON], фінансова установа виконала зобов'язання за вказаними кредитними договорами, що підтверджується заявами на видачу готівки від 18.06.2013р. та від 10.01.2014р. З матеріалів справи вбачається, що 22.12.2014р. між ПАТ «ОТП Банк» та ТзОВ «ОТП Факторинг Україна» було укладено договори факторингу за №№22/12/14/1-1, 22/12/14/1-2. Згідно вищевказаних договорів ПАТ «ОТП Банк» відступило, а ТзОВ «ОТП Факторинг Україна» прийняло на себе зобов'язання за кредитними договорами від 18.06.2013р. та від 10.01.2014р. Відповідно до ст.1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов'язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату, а клієнт відступає або зобов'язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Клієнт може відступити факторові свою грошову вимогу до боржника з метою забезпечення виконання зобов'язання клієнта перед фактором. Зобов'язання фактора за договором факторингу може передбачати надання клієнтові послуг, пов'язаних із грошовою вимогою, право якої він відступає. Слід зазначити те, що всупереч вимогам Договорів позичальник належним чином не виконує взяті на себе зобов'язання за вказаними кредитними договорами, а саме своєчасно не виконує умов договорів щодо повернення заборгованості за кредитами та відсотків за користування кредитними коштами. Позивачем вживалися заходи до погашення відповідачкою [PERSON] суми заборгованості в добровільному порядку, проте такі бажаних результатів не дали, внаслідок чого станом на 20.08.2015р. у відповідачки виникла заборгованість перед фінансовою установою на загальну суму 46231,92 грн. На час розгляду справи в суді позичальник, відповідачка по справі, простроченої заборгованості не погасила. Вказані обставини підтверджуються: заявою представника позивача; поясненнями відповідачки; копіями кредитних договорів від 18.06.2013р. та від 10.01.2014р.; копіями договорів факторингу за №№22/12/14/1-1, 22/12/14/1-2; довідками про розрахунок заборгованості по вищезазначених кредитних договорах; копіями листів-вимог про погашення заборгованості, адресованих відповідачці [PERSON] Частина 1 ст.1054 ЦК України визначає, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. У відповідності до ч.2 ст. 1054 ЦК України до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 Глави 71 ЦК України, тобто положення про договір позики. Згідно ч.2 ст.1050 ЦК України якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 цього Кодексу. Відповідно до ст.ст. 525, 526, 530 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, при чому зобов'язання має виконуватись належним чином і у встановлений строк відповідно до умов договору. Згідно ст.ст.611, 625, 629 ЦК України договір є обов'язковим до виконання сторонами. Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов'язання або розірвання договору, зміна умов договору, сплата неустойки чи відшкодування збитків. Порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання) (ст.610 ЦК України). Одним із видів порушення зобов'язання є прострочення - невиконання зобов'язання в обумовлений сторонами строк. Відповідно до ст.612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив виконання зобов'язання, якщо він не приступив до його виконання або не виконав зобов'язання у строк, встановлений договором або законом. Отже, беручи до уваги те, що відповідачка належним чином не виконувала умов кредитних договорів, у зв'язку з чим вважається такою, що прострочила виконання зобов'язання, суд приходить до висновку, що даний позов підставний і підлягає задоволенню. З відповідачки [PERSON] в користь позивача ТзОВ «ОТП Факторинг Україна»слід стягнути суму боргу за кредитними договорами від 18.06.2013р. та від 10.01.2014р. у розмірі 46231,92 грн., тобто в межах заявлених позовних вимог. Крім того, відповідно до вимог ст.88 ЦПК України, підлягають стягненню з відповідачки в користь позивача понесені ним судові витрати по сплаті судового. На підставі викладеного,

Outcome: approved