Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-08 00:00:00

21 липня 2016 року [PERSON] звернулася до Кіровського районного суду м. Дніпропетровська з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись у позовній заяві на те, що вони з відповідачем одружені з 21.12.2007 року, від шлюбу мають малолітніх дітей - [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. З травня 2016 року між нею та відповідачем припинено подружні стосунки та ведення спільного господарства, через відсутність взаєморозуміння в родині та психологічну несумісність, шлюбно-сімейні стосунки між ними не поновлювались, зберігати шлюб з відповідачем не бажає, вважає, що збереження шлюбу не можливе, тому просила суд шлюб розірвати (а.с.2-4). Позивачка у судовому засіданні заявлені позовні вимоги підтримала та наполягала на їх задоволені. Відповідач у судовому засіданні проти позову не заперечував, вважає, що шлюбні стосунки не можливо поновити. Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 21.12.2007 року який зареєстровано Кіровським відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції Дніпропетровської області, актовий запис № 878, від шлюбу мають малолітніх дітей - [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про одруження та копіями свідоцтв про народження дітей, наявними в матеріалах справи. (а.с.7-8). Також у судовому засіданні судом встановлено, що з травня 2016 року між сторонами було припинено подружні стосунки через відсутність взаєморозуміння в родині та психологічну несумісність, шлюбно-сімейні стосунки між ними не поновлювались, зберігати сім`ю сторони не бажають, строком на примирення наданим судом не скористались, спору щодо майна між ними не має, тому сторони наполягають на розірванні шлюбу, що підтверджуються поясненнями наданими сторонами у судовому засіданні. Згідно ст. 110 Сімейного Кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Відповідно до ст. 112 Сімейного Кодексу України, при розгляді справи про розірвання шлюбу суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи вищезазначені обставини, та приймаючи до уваги, що шлюбно-сімейні відносини між сторонами по даній справі припинені та відносини між сторонами по справі не поновлювались, сторони наполягають на розірванні шлюбу, строком на примирення наданим судом не скористались, зберігати шлюб не бажають й вважають, що це не можливо, суд приходить до висновку про те, що шлюб сторін по даній справі розпався остаточно, відновлений бути не може, а тому шлюб між сторонами по даній справі підлягає розірванню. Крім того, суд, вирішуючи питання про розірвання шлюбу вважає за необхідне з'ясувати прізвище позивачки, після розірвання шлюбу, залишити їй прізвище «Амфітеатрова», яке вона не змінювала під час реєстрації шлюбу. На підставі викладеного,

Outcome: approved