Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-19 00:00:00

21.03.2013 року позивач звернулася в суд з позовом до ТОВ «ОТП Факторинг Україна», ПАТ «ОТП Банк» про визнання недійсними договору купівлі-продажу кредитного портфелю від 24.12.2010 року та договору про відступлення права вимоги. В обґрунтування заявлених позовних вимог позивачем зазначено, що 19.02.2008 року між нею та ЗАТ «ОТП Банк» укладено кредитний договір № CМ - SМЕВ01/010/2008/1 на підставі якого вона отримала кредитні кошти з кінцевим терміном повернення не пізніше 18.02.2023 року. Виконання нею зобов»язань за кредитним договором № CМ - SМЕВ 01/010/2008/1 від 19.02.2008 року забезпечено договором іпотеки №РМ/SМЕВ01/010/208/1 від 19.02.2008 року. 24.12.2010 року між ПАТ «ОТП Банк» і ТОВ «ОТП Факторинг Україна» було укладено договір б\\н купівлі-продажу кредитного портфелю та договір про відступлення права вимоги. Відповідно до умов договору про відступлення права вимоги у зв»язку з укладенням договору купівлі-продажу кредитного портфелю ПАТ «ОТП Банк» передано ТОВ «ОТП Факторинг Україна» права вимоги за кредитними договорами, перелік яких міститься у додатку №1, які забезпечені іпотекою або заставою. Відповідно, за договорами, які були предметом купівлі-продажу до ТОВ «ОТП Факторинг Україна» перейшли всі права кредитора, як сторони, що іменується іпотекодержатель, у тому числі і за укладеними з нею договорами. Відповідно до пункту 2.1.2. кредитного договору № CМ - SМЕВ 01/010/2008/1 від 19.02.2008 року банк зобов»язався не розголошувати третім особам інформацію про позичальника, яка складає банківську таємницю. Отже будь-яка інформація, що стосується цього ж договору є конфіденційною і не може передаватися третім особам без попередньої письмової згоди іншої сторони договору, а саме позичальника. Будь-яка інформація щодо неї та факту первісного кредитного договору згідно умов цього ж договору має статус банківської таємниці. Однак у зв»язку з укладенням оспорюваних договорів відбулася заміна кредитора у зобов»язанні та передача новому кредитору усіх документів, які засвідчують права, що передані, у тому числі усієї інформації, яка є важливою для їх здійснення, що було прямо заборонено пунктом 2.1.2. кредитного договору № CМ - SМЕВ 01/010/2008/1 від 19.02.2008 року. На виконання зазначених умов договору заміна кредитора у зобов»язанні не могла здійснюватись без згоди боржників, а тому укладення оспорюваних договорів відбулось з прямим порушенням правил ст. 516 ЦК України та Закону України «Про захист персональних даних». Крім того, у результаті укладення відповідачами оспорюваних договорів ПАТ «ОТП Банк», як первісний володілець її персональних даних за договорами кредиту та іпотеки фактично передав їх третій особі ТОВ «ОТП Факторинг Україна», не повідомивши її про це протягом десяти робочих днів, внаслідок чого відбулось передання, отримання та безконтрольна обробка персональних даних без її на те згоди, чим також порушено пункт 2.1.2. кредитного договору та Закон України «Про захист персональних даних». У зв»язку з укладенням відповідачами договорів купівлі-продажу кредитного портфелю та про відступлення права вимоги ПАТ «ОТП Банк» передало ТОВ «ОТП Факторинг Україна» всі права іпотекодержателя на предмет іпотеки - нежитлові приміщення №5,№11 за адресою: м. Вінниця, вул. Козицького, буд. 63, про що не повідомлено іпотекодавця протягом п»яти днів з момету передачі, чим порушено ст. 24 Закону України «Про іпотеку» Посилаючись на те, що укладення 24.12.2010 року відповідачами договорів купівлі-продажу кредитного портфелю та про відступлення права вимоги мало місце з порушенням Законів України «Про захист персональних даних» та «Про іпотеку» просила визнати їх недійсними. 12.09.2013 року [PERSON] подала заяву про зміну позовних вимог. З зазначених у позовній заяві підстав просила визнати недійсним договір купівлі-продажу кредитного портфелю від 24.12.2010 року, укладений між ПАТ «ОТП Банк» і ТОВ «ОТП Факторинг Україна» в частині передачі (продажу) прав по кредитному договору № CМ - SМЕВ01/010/2008/1, укладеному 19.02.2008 року з ЗАТ «ОТП Банк». У судовому засіданні позивач та її представник підтримали позовні вимоги з урахуванням їх змін, просили задовольнити. Будучи присутнім, у судовому засіданні представник відповідачів ПАТ «ОТП Банк» та ТОВ «ОТП Факторинг Україна» позов не визнав. Представник відповідачів стверджував, що на час укладення ПАТ «ОТП Банк» та ТОВ «ОТП Факторинг Україна», правовідносини між останніми та позичальником [PERSON] регулювалися нормами Цивільного кодексу України та Законом України «Про банки та банківську діяльність». Пунктом 2.1.2. пункту 2 кредитного договору, укладеного між ЗАТ «ОТП Банк» та [PERSON] передбачено, що кредитор зобов»язаний не розголошувати третім особам інформацію про позичальника, яка складає банківську таємницю, за виключенням випадків, коли це є обов»язком банку, чи необхідне банку для захисту його інтересів. На час укладення оспорюваного позивачем договору купівлі-продажу кредитного портфелю позичальник [PERSON] не виконувала умови кредитного договору щодо погашення кредиту та сплати відсотків, а станом на 23.12.2011 року розмір заборгованості складав 31 928, 62 дол. США.. Договір купівлі-продажу кредитного портфелю фактично є договором факторингу за яким право вимоги до позичальника за кредитним договором передано факторові, що не є розкриттям банківської таємниці. Просив відмовити в задоволенні заявленого позову [PERSON] Треті особи [PERSON] та [PERSON], просили позовні вимоги [PERSON] визнати обґрунтованими та задовольнити. У судове засідання 13.02.2015 року представник відповідачів не з»явився, подав до суду клопотання про розглядь справи за його відсутності. Третя особа [PERSON] про дату та місце судового засідання, призначеного на 13.02.2015 року повідомлена, з будь-якими клопотаннями до суду не зверталась. З огляду на викладене, врахувавши думку позивача та її представника, третьої особи [PERSON], суд визнав за можливе завершувати судовий розгляд справи за відсутності представника відповідачів та третьої особи [PERSON] Заслухавши думку учасників судового розгляду справи, перевіривши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що заявлені вимоги не підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 19.02.2008 року між [PERSON] та ЗАТ «ОТП Банк» було укладено кредитний договір № CМ - SМЕВ01/010/2008/1 відповідно до якого позичальник отримала кредит у розмірі 405 000, 00 дол.США на споживчі цілі з кінцевим терміном повернення не пізніше 18.02.2023 року. (а.с.5-8). 19.02.2008 року між АТ «ОТП Банк» та [PERSON] було укладено договір іпотеки №РМ/SМЕВ01/010/208/1 предметом якого є нерухоме майно - нежитлові приміщення №5,№11 за адресою: м. Вінниця, вул. Козицького, буд. 63, яке передано в іпотеку ЗАТ «ОТП Банк» для забезпечення виконання [PERSON] зобов»язань за кредитним договором № CМ - SМЕВ 01/010/2008/1 від 19.02.2008 року (а.с. 9-10). Відповідно до рішення загальних зборів акціонерів ЗАТ «ОТП Банк» від 23.04.2009 року ЗАТ «ОТП Банк» змінило назву на ПАТ «ОТП Банк». ПАТ «ОТП Банк» є правонаступником всіх прав та обов»язків ЗАТ «ОТП Банк». Судом також встановлено, що 10.12.2010 року між ТОВ «ОТП Факторинг Україна» та ПАТ «ОТП Банк» укладено договір купівлі-продажу кредитного портфелю. (а.с.18-31). За правилами ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи (за винятком тих осіб, які не мають цивільної процесуальної дієздатності), в інтересах яких заявлено вимоги. Правилами ст. 10 цього Кодексу визначено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим кодексом. Звертаючись в суд з позовом, позивач просила визнати недійсним укладений 24.12.2010 року між ТОВ «ОТП Факторинг Україна» та ПАТ «ОТП Банк» договір купівлі-продажу кредитного портфелю, а саме в частині кредитного договору № CМ - SМЕВ01/010/2008/1 укладеного нею 19.02.2008 року з ЗАТ «ОТП Банк» з тих підстав, що кредитором у порушення умов зазначеного кредитного договору та Закону України «Про захист персональних даних» без її на те згоди було розкрито третім особам її персональні дані, що складають банківську таємницю. Відповідно до частини 1 ст. 215 цього Кодексу, підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою-третьою, п»ятою та шостою статті 203 цього Кодексу, а частиною 1 ст. 203 ЦК України визначено, що зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам, Як видно зі змісту пункту 2.1.2. кредитного договору № CМ - SМЕВ 01/010/2008/1 від 19.02.2008 року, укладеного між [PERSON] та ЗАТ «ОТП Банк», банк зобов»язався не розголошувати третім особам інформацію про позичальника, яка складає банківську таємницю, за виключенням випадків передання такої інформації, в порядку та в об»ємі визначеному чинним законодавством України, в бюро кредитних історій, а також коли розкриття банківської таємниці є обов»язковим для банку у відповідності з чинним законодавством чи необхідне банку для захисту його прав та інтересів. Відповідно до частини 1 ст. 21 Закону України «Про захист персональних даних» про передачу персональних даних третій особі володілець персональних даних протягом десяти робочих днів повідомляє суб»єкта персональних даних, якщо цього вимагають умови його згоди або інше не передбачено законом. Заперечуючи проти позову, представник відповідача стверджував, що під час укладання оспорюваного позивачами договору купівлі-продажу кредитного портфелю ПАТ «ОТП Банк» не було порушено умови кредитного договору № CМ - SМЕВ 01/010/2008/1 від 19.02.2008 року, викладені у п. 2.1.2.,. Зазначені правовідносини сторін за договором купівлі-продажу кредитного портфелю врегульовані ЦК України та Законом України «Про банки та банківську діяльність». За правилами статтей 512,516 ЦК України: кредитор у зобов»язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги); заміна кредитора у зобов»язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов»язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов»язку первісному кредиторові є належним виконанням. Відповідно до ст. 60 Закону України «Про банки та банківську діяльність», банківською таємницею, зокрема, є: відомості про банківські рахунки клієнтів, у тому числі кореспондентські рахунки банків у Національному банку України; операції, які були проведені на користь чи за дорученням клієнта, здійснені ним угоди; фінансово-економічний стан клієнтів; системи охорони банку та клієнтів; інформація про організаційно-правову структуру юридичної особи - клієнта, її керівників, напрями діяльності; відомості стосовно комерційної діяльності клієнтів чи комерційної таємниці, будь-якого проекту, винаходів, зразків продукції та інша комерційна інформація; інформація щодо звітності по окремому банку, за винятком тієї, що підлягає опублікуванню; коди, що використовуються банками для захисту інформації. Як видно зі змісту зазначеного вище договору купівлі-продажу кредитного портфелю продавець (ПАТ «ОТП Банк») продає (переуступає) покупцю (ТОВ «ОТП Факторинг Україна») права на кредитний портфель, який включає в себе кредитні договори (перелік яких міститься у Додатку 1 до цього договору), а покупець приймає такий кредитний портфель та зобов»язується сплатити на користь продавця винагороду. Покупець набуває усі права вимоги за кредитними договорами, що є дійсними на дату набрання чинності, включаючи, але не обмежуючись правами вимоги до боржників щодо сплати суми основного боргу; правами вимоги до боржників щодо сплати процентів, нарахованих на суму основного боргу; а також правами вимоги до боржників щодо сплати штрафних санкцій. Продавець зобов»язаний передати права за окремими договорами застави та\\або договорами іпотеки, укладеними між продавцем та боржниками для забезпечення виконання зобов»язань за кредитними договорами. Передача таких договорів має бути оформлена відповідним договором про передачу прав на заставлене майно. Розкриття банківської таємниці у зв»язку з передачею кредитного портфелю та, зокрема кредитних договорі покупцю вважається дозволеним розкриттям банківської таємниці та не є порушенням чинного законодавства України. Продавець зобов»язаний повідомити боржників/поручителів про укладення цього договору протягом 20 робочих днів з дати набрання чинності. За даними витягу №1 з додатку до договору купівлі-продажу кредитного портфелю від 24.12.2010 року предметом купівлі-продажу був і кредитний договір № CМ - SМЕВ01/010/2008/1 укладений 19.02.2008 року між [PERSON] та ЗАТ «ОТП Банк» (а.с.31). Наразі, судом встановлено, що укладений відповідачами у справі договір купівлі-продажу кредитного портфелю предметом якого був і кредитний договір № CМ - SМЕВ01/010/2008/1 укладений 19.02.2008 року між [PERSON] та ЗАТ «ОТП Банк» стосувався тільки передачі покупцю за договором, як новому кредитору права вимоги, в межах яких не було розголошено інформацію яка складала б банківську таємницю третім особам. Такі повноваження ПАТ «ОТП Банк», щодо заміни кредитора у зобов»язанні без згоди на те боржника відповідають вимогам ст. 516 ЦК України та ст. 62 Закону України «Про банки та банківську діяльність», якою передбачено право банку розкривати інформацію, що містить банківську таємницю, особі на користь якої відчужуються активи та зобов»язання банку при виконанні заходів, передбачених програмою оздоровлення банку. Між тим, умовами оспорюваного позивачем договору передбачено, що продавець, а саме ПАТ «ОТП Банк» зобов»язалося повідомити боржників про укладення договору купівлі-продажу кредитного портфелю протягом 20 робочих днів з дати набрання чинності, однак останнім не надано суду доказів на підтвердження виконання зазначених умов договору. Проте, відповідно до правил частини 2 ст. 516 ЦК України ризик настання несприятливих наслідків з цього приводу несе новий кредитор, а правилом ст. 518 цього ж Кодексу передбачено, що боржник який не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов»язанні, він має право висунути проти вимоги нового кредитора заперечення, які він мав проти первісного кредитора на момент пред»явлення йому вимоги новим кредитором, - на момент його виконання. З огляду на викладене, суд не може не погодитися з твердженнями позивача про те, що укладаючи 24.12.2010 року договір купівлі-продажу кредитного портфелю предметом якого був і кредитний договір № CМ - SМЕВ01/010/2008/1 укладений 19.02.2008 року між [PERSON] та ЗАТ «ОТП Банк» відповідачами було допущено порушення умов зазначеного кредитного договору та положень Закону України «Про захист персональних даних», а відтак у суду відсутні підстави для задоволення позовних вимог [PERSON] про визнання недійсним зазначеного договору у частині, що стосується передачі (продажу) прав по кредитному договору за яким вона є позичальником. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed