Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-01 00:00:00

21 жовтня 2016року [PERSON] звернувся в суд з позовом до ДП «Шахта №1 Нововолинська» про стягнення компенсації за невикористану відпустку, вихідної допомоги при звільненні та середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні. Свої вимоги обґрунтовує тим, що працював гірником підземним на ДП «Шахта №1 Нововолинська». Наказом №60к від 12 травня 2016 року він був звільнений з вищевказаного підприємства на підставі п.1 ст.40 КЗпП України. У день звільнення роботодавець не виплатив йому розрахункові в сумі 11846,94 грн., що включають заробітну плату та компенсаційні виплати. Враховуючи, що його середньоденний заробіток становив 265,50 грн., просить суд стягнути з відповідача в свою користь 9521,79 грн. невиплачених розрахункових (компенсації за невикористану відпустку та вихідної допомоги при звільненні) та 30267 грн. середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільнені. 08 листопада 2016 року позивач [PERSON] уточнив позовні вимоги, про що подав до суду письмову заяву. В заяві просив стягнути з відповідача у свою користь 9521,79 грн. заборгованості за вихідною допомогою, 29205 грн. середнього заробітку за весь час затримки виплати заробітної плати. У судове засідання позивач [PERSON] не зявився, подав до суду письмову заяву, в якій просив розглядати справу у його відсутності, позов підтримав, просив його задоволити. Представник відповідача ДП «Шахта №1 Нововолинська» у судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Суд, у відповідності до ст.224, ст.225 ЦПК України ухвалив проводити заочний розгляд справи. Дослідивши матеріали справи в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення. Відповідно до ст.116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, проводиться в день звільнення, або не пізніше наступного дня після пред'явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Згідно ст.117 КЗпП України в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки зазначені в ст.116 КЗпП України, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. Згідно копії трудової книжки позивача (а.с.5-6) [PERSON] був звільнений з ДП «Шахта №1 Нововолинська» на підставі п.1 ст.40 КЗпП України (а.с.5). Відповідно до довідок ДП «Шахта №1 Нововолинська» №1147/14 та №1148/14 від 03 жовтня 2016 року середньоденна заробітна плата позивача становила 265,50 грн., а середньомісячна його заробітна плата - 5575,50 грн. (а.с.7). У судовому засіданні встановлено, що станом на день ухвалення рішення відповідач не виплатив позивачу суми належні при звільнені, що згідно довідки ДП «Шахта №1 Нововолинська» №1149/14 від 03 жовтня 2016 року становлять 9521,79 грн. (а.с.8). Згідно з пунктом 8 розділу IV Порядку нарахування виплат, що обчислюються із середньої заробітної плати за останні 2 місяці роботи, провадяться шляхом множення середньоденного (годинного) заробітку на число робочих днів (годин), а у випадках, передбачених чинним законодавством, календарних днів, які мають бути оплачені за середнім заробітком. Аналогічна правова позиція викладена в ухвалах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 15 лютого 2012 року та від 11 червня 2014 року. Суд, з огляду на вищевикладене, задоволює позов і стягує з відповідача «Шахта №1 «Нововолинська» в користь [PERSON] 9521,79 грн. невиплачених розрахункових (компенсації за невикористану відпустку, вихідної допомоги при звільненні), 29205 грн. середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільнені за період з 13 травня 2016 року по 21 жовтня 2016 року включно, з розрахунку 265,50 грн. (середньоденний заробіток) x 110 ( робочих днів). Також, суд стягує з відповідача «Шахта №1 «Нововолинська» в дохід держави 551,20 грн. судового збору.

Outcome: approved