Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-12 00:00:00

1. Позивач звернулась до суду із позовом про розірвання шлюбу та стягнення аліментів, мотивуючи тим, що шлюб фактично розпався, причина розпаду - несумісність характерів, постійні сварки та скандали, що виникали на цьому ґрунті, втрата почуття любові та взаємоповаги. Крім того позивач зазначила, що від шлюбу мають неповнолітніх дітей, проте відповідач ухиляється від обов'язку утримувати своїх неповнолітніх дітей, добровільно не надає матеріальну допомогу на їх утримання, неповнолітні діти проживають разом з позивачем. У зв'язку з наведеним просила шлюб розірвати; після розірвання шлюбу залишити їй прізвище - «[PERSON]»; стягнути з відповідача на її користь на утримання неповнолітніх дітей: доньки [PERSON], [INFO] та доньки [PERSON], [INFO] аліменти у розмірі 1/3 частини усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для однієї дитини відповідного віку до досягнення дітьми повноліття; стягнути з відповідача понесені судові витрати. Ухвалою Дніпровського районного суду м.Херсона від 13.10.2014р. позовні вимоги [PERSON] в частині розірвання шлюбу залишено без розгляду. 2. Позивач в судове засідання не з'явилась, однак на адресу суду надала заяву, якою просила стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітніх дітей: доньки [PERSON], [INFO] та доньки [PERSON], [INFO] у розмірі 1/3 частини усіх видів заробітку відповідача щомісячно, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для однієї дитини відповідного віку, починаючи з дня подання позовної заяви до досягнення найстаршою дитиною повноліття, які підтримує в повному обсязі. Також просила справу розглянути без її участі. 2.1. Відповідач в судове засідання не з'явився, однак на адресу суду надав заяву, якою позовні вимоги щодо стягнення з нього на користь позивача аліментів на утримання неповнолітніх дітей визнав в повному обсязі, не заперечував проти їх задоволення, просив справу розглянути без його участі. 3. Дослідивши матеріали справи, суд встановив, що сторони перебувають в шлюбі, зареєстрованому 24.08.2002р. Антонівською селищною радою Дніпровського району м.Херсона, актовий запис №31; від шлюбу мають неповнолітніх дітей: доньку [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження, виданого 18.03.2003р. Антонівською селищною радою Дніпровського району м.Херсона, актовий запис №21 та доньку [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження, виданого 29.11.2012р. відділом державної реєстрації актів цивільного стану Дніпровського районного управління юстиції у м.Херсоні, актовий запис № 916; відповідач ухиляється від обов'язку утримувати своїх неповнолітніх дітей, добровільно не надає достатню матеріальну допомогу на їх утримання; неповнолітні діти проживають разом із позивачем, що підтверджується довідкою про склад сім?ї №1815, виданої Виконавчим комітетом Антонівської селищної ради від 15.09.2014р.; відповідач інших дітей, непрацездатну дружину, батьків, дочки, сина на утриманні не має. 4. Так, відповідно ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст.181 СК України - за рішенням суду кошти на утримання дитини присуджуються у частці від доходу або у твердій грошовій сумі, при визначенні розміру аліментів. Відповідно до ст.182 СК України, суд враховує - стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно ч.2 ст. 182 СК України - мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Статтею 183 СК України передбачено, що частка заробітку, яка буде стягуватись як аліменти на дитину, визначається судом. Статтею 191 СК України передбачено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Відповідно до ст.88 ЦПК України, якщо позивач, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. 5. Враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку про те, що є всі підстави для задоволення позову, оскільки судом встановлено, що відповідач ухиляється від обов'язку добровільно утримувати своїх неповнолітніх дітей, не надає матеріальну допомогу на їх утримання. Також, на підставі ст.88 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягають стягненню судові витрати, які складаються із суми судового збору - 243,60грн., від якого позивач звільнена при подачі позову до суду. 5.

Outcome: approved