Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-24 00:00:00

20 вересня 2019 року заявник звернулася до Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська із заявою про встановлення факту смерті. Ухвалою Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 20 вересня 2019 року відкрито провадження у справі та призначено до судового розгляду у відкритому судовому засіданні. В обґрунтування заяви посилається на те, що [INFO] її чоловік [PERSON] , [INFO] помер у м. Судак Автономної республіки Крим. Таким чином, її чоловік помер на тимчасово окупованій території України. Видане свідоцтво про смерть не відповідає вимогам законодавства України, оскільки видане на тимчасово окупованій території України. З огляду на наведене, отримати свідоцтво про смерть у відділі державної реєстрації актів цивільного стану за межами тимчасово окупованої території України неможливо, оскільки факт смерті відбувся на тимчасово окупованій території України, на якій неможливо отримати документ, що може бути прийнято відділом державної реєстрації актів цивільного стану. Заявниця в судове засідання не з`явилася, надала заяву, в якій просила розглядати справу в її відсутність. Заінтересована особа в судове засідання не з`явилася, про час та місце розгляду справи була повідомлена, причину неявки суду не повідомила. В зв`язку з неявкою осіб, які приймають участь у справі, суд розглядає справу у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Суд, дослідивши й оцінивши докази в справі в їхній сукупності, доходить висновку, що заявлені вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. За правилами п. 8 ч. 1 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. Відповідно до ст. 317 ЦПК України заява про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана родичами померлого або їхніми представниками до суду за межами такої території України. Справи про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, розглядаються невідкладно з моменту надходження відповідної заяви до суду. Ухвалене судом рішення у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, підлягає негайному виконанню. Рішення у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути оскаржено в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. Оскарження рішення не зупиняє його виконання. Як встановлено судом та підтверджується матеріалами справи, [PERSON] є дружиною [PERSON] , що підтверджується зокрема свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] виданого відділом РАЦС Орджонікідзевського району м. Тбілісі, актовий запис №534. Як випливає з паспортних даних заявниця зареєстрована за адресою [ADDRESS] . [PERSON] [INFO] , помер [INFO] у місті Судак, Автономної республіки Крим, що підтверджується копією свідоцтва про смерть, виданого на тимчасово окупованій території. Відповідно до довідки про смерть № [NUMBER] від 06 вересня 2019 року причиною смерті є фібриляція шлуночків серця, атеросклеротичний кардіосклероз. Згідно з п.1 ст.3 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» сухопутна територія Автономної Республіки Крим та міста Севастополя, внутрішні води України цих територій визначається тимчасово окупованою територією. Частиною 2 ст.9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Частиною 3 даної статті Закону передбачено, що будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків. Враховуючи вищевикладені обставини та письмові докази, судом встановлено, що [PERSON] [INFO] , помер [INFO] у місті Судаку . При цьому органи державної реєстрації актів цивільного стану на території України, яка підконтрольна органам влади України, не можуть зареєструвати факт її смерті, оскільки свідоцтво про смерть видане на тимчасово окупованій території. Відповідно до листа в.о. начальника Шевченківського районного у місті Дніпрі відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області від 11.09.2019 року за № 3233/14.2-42 у проведенні реєстрації смерті [PERSON] відмовлено, для підтвердження факту смерті пред`явлено документ, форма якого не відповідає формі визначеній наказом Міністерства юстиції України від 18.10.2000 р. №52/5 (у редакції Наказу Міністерства юстиції України від 24.12.2010 №3307/5) зі змінами до пункту 6 глави 5 розділу ІІІ вищезазначених Правил. У відповідності до наказів Міністерства юстиції України № 246/7 від 25.11.2014 року та №935/5 від 17.06.2014 року всі органи та підрозділи, які підпорядковані Міністерству юстиції України повинні були переміститися з тимчасово непідлеглих територій в населені пункти на території яких органи державної влади здійснюють свої повноваження в повному обсязі та перереєструватись, тому всі акти та документи, видані органами не переміщеними в населені пункти, на територіях яких органи державної влади здійснюють свої повноваження в повному обсязі та не перереєструвались з 01.12.2014 року вважаються недійсними. Відповідно до ст. 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» державні органи та органи місцевого самоврядування, утворені відповідно до Конституції та законів України, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території діють лише на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків. Згідно з вимогами ч. 1 ст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» підставою для про ведення державної реєстрації смерті є рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час. Рішення суду про встановлення факту, який підлягає реєстрації в органах державної реєстрації актів цивільного стану або нотаріальному посвідченню, не замінює собою документів, що видаються цими органами, а є тільки підставою для одержання зазначених документів (ч. 2 ст. 319 ЦПК України). Таким чином, судом встановлено, що обставини, викладені заявником у заяві в обґрунтування своїх вимог є достовірними, підтверджені письмовими доказами, сумніву у суду не викликають і вважаються судом доведеними, у зв`язку із чим заява [PERSON] про встановлення факту смерті її чоловіка [PERSON] підлягає задоволенню. Встановлення факту смерті для заявника має юридичне значення і необхідно для реєстрації смерті особи відповідно до норм діючого законодавства щодо реєстрації актів цивільного стану та отримання Свідоцтво про смерть на бланку, виготовленому за єдиним зразком, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 10 листопада 2010 р. № 1025 (в редакції постанови Кабінету Міністрів України від 16 вересня 2015 р. № 755)

Outcome: approved