Jurisdiction: civil
Date: 2020-04-12 00:00:00

20 лютого 2020 року позивач звернулася до суду з вказаним позовом до відповідача у якому зазначила, що з [PERSON] перебуває у шлюбі з 27 березня 2013 року, який зареєстровано відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Березнегуватського районного управління юстиції Миколаївській області, актовий запис № 8. Від шлюбу мають малолітнього [PERSON] , [INFO] . Подружнє життя в сторін не склалося, шлюбні стосунки припинені. Позивач вважає, що сім`ю зберегти не можливо, оскільки примирення між ними бути не може. В зв`язку з викладеним просила розірвати шлюб укладений між нею та відповідачем, після розірвання шлюбу залишити прізвище [PERSON] . Ухвалою Березнегуватського районного суду Миколаївської області від 21 лютого 2020 року розгляд справи призначений в порядку спрощеного провадження з повідомленням сторін. Позивач в підготовче засідання надала письмову заяву, в якій позовні вимоги підтримала, просила розглянути справу без її участі. Відповідач в підготовче засідання надіслав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги позивача визнав в повному обсязі. За відсутності відзиву на позовну заяву, заперечень проти розгляду позову в порядку спрощеного позовного провадження та неявки до суду відповідача, суд вважає за можливе проводити розгляд справи за наявними в матеріалах справи доказами у відповідності до ст.279 ЦПК України. На підставі ч.2 ст.197 ЦПК України, оскільки від позивача та відповідача надійшли заяви про слухання справи за їх відсутності, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи та наявні у ній докази суд доходить наступного. З свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] слідує, що сторони зареєстрували шлюб 27 березня 2013 року у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Березнегуватського районного управління юстиції у Миколаївській області, про що зроблено відповідний актовий запис № 8 (а.с.4). У шлюбі в сторін народився син [PERSON] , [INFO] , згідно копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 05 травня 2014 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Березнегуватського районного управління юстиції у Миколаївській області (а.с.5). Сторони більше року сумісно не проживають, спільного господарства не ведуть. Відповідач змінив місце проживання окремо від позивача. [PERSON] вважає, що їх шлюб має формальний характер і сім`ю зберегти неможливо, оскільки це суперечить її інтересам та інтересам дитини, на примирення не згодна. Згідно зі ст.24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Відповідно до ст.109 СК України шлюб між подружжям, яке має дітей, розривається лише в судовому порядку. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя, згідно до ст.110 СК України. Відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо встановлено, що подальше життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Стаття 113 СК України передбачає, що особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Згідно ч.2 ст.114, ч.3 ст.115 СК України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. На підставі викладеного суд вважає, що причини, які спонукають позивача наполягати на розірванні шлюбу є обґрунтованими і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б їх інтересам та інтересам їх дитини, що має істотне значення, внаслідок чого позов підлягає задоволенню. Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України, суд покладає на відповідача обов`язок по відшкодуванню позивачу судового збору в розмірі 840 грн. 80 коп.

Outcome: approved