Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-05 00:00:00

21.08.2014р. [PERSON] звернувся до суду з вказаною позовною заявою до [PERSON], мотивуючи вимоги тим, що 07.05.2011р. він зареєстрував шлюб з відповідачкою, від якого мають дочку [PERSON], [INFO], але рік тому вони припинили сімейні відносини, проживають окремо, спільне господарство не ведуть, дочка проживає біля матері (відповідачки). Позивач також вказує, що відразу після реєстрації шлюбу їх шлюбні стосунки не склалися, вони стали постійно сваритися, перестали поважати один одного, спільно вирішувати будь-які сімейні питання. Позивач влаштувався на роботу в м.Кременчуг, де на даний час і мешкає, а відповідачка з дитиною переїхала проживати до своїх батьків. На примирення позивач категорично не згоден, подальше спільне життя та збереження шлюбу є неможливим, у зв'язку з чим він звернувся до суду з позовом, в якому просить розірвати шлюб і визначити місце проживання дочки до її повноліття біля позивачки (а.с.2). Позивач в судове засідання не з'явився, подав до суду заяву, в якій позовні вимоги підтримав повністю, просив їх задовольнити, а справу розглянути за його відсутності (а.с.12). Відповідачка в судове засідання також не з'явилася, подала до суду заяву, в якій зазначила, що основною причиною розпаду сім'ї є різниця характерів та відсутність взаєморозуміння і довіри в стосунках, а тому позовні вимоги вона визнає повністю, справу просить розглянути без її участі (а.с.23). Відповідно до ч.2 ст.158 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. За таких обставин суд розглядає справу за відсутності сторін на підставі наданих суду доказів. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши надані суду докази у їх сукупності, прийшов до наступного. Згідно з ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлено, що [PERSON], який народився [INFO]. в смт.Саврань, Савранського району, Одеської області, і [PERSON], яка народилася [INFO] в смт.Саврань, Савранського району, Одеської області, зареєстрували шлюб 07.05.2011р., про що в Книзі реєстрації шлюбів 2011 року травня місяця 07 числа зроблено відповідний актовий запис за №23; прізвище після реєстрації шлюбу: чоловіка - [PERSON], дружини - [PERSON], що підтверджується Свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER], виданим Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Савранського районного управління юстиції Одеської області 07.05.2011р. (а.с.5). У шлюбі у подружжя [PERSON] [INFO] народилася дочка [PERSON], про що Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Савранського районного управління юстиції Одеської області видано Свідоцтво про народження серії [NUMBER] від 30.08.2011р. (а.с.6). Як вбачається з позовної заяви подружжя [PERSON] і [PERSON] рік тому припинили сімейні відносини, проживають окремо, дочка проживає біля відповідачки, подальше спільне життя з відповідачкою та збереження шлюбу суперечило б його інтересам, що має для нього істотне значення. Відповідачка згодна на розірвання шлюбу і визначення місця проживання дочки біля неї до її повноліття (а.с.23). Відповідно до ч.2 ст.104 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя (ч.1 ст.110 СК України). Частиною 3 ст.105 СК України встановлено, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Згідно ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи наведене, суд дійшов висновку, що заява позивача про розірвання шлюбу відповідає його дійсній волі, подальше спільне життя подружжя [PERSON] і [PERSON] та збереження їх шлюбу суперечило б інтересам позивача, а тому перешкод для розірвання шлюбу суд не вбачає. Як встановлено ч.8 ст.235 ЦПК України, у рішенні суду про розірвання шлюбу зазначається про вибір прізвища тим з подружжя, який змінив прізвище під час державної реєстрації шлюбу, що розривається. Згідно ч.1 ст.113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Враховуючи, що позивачка не заявляла вимог щодо зміни її прізвища на дошлюбне, суд дійшов висновку, що після розірвання шлюбу вона надалі бажає іменуватися цим прізвищем. При визначенні місця проживання дитини, якої виповнилося 3 роки, суд враховує згоду позивача і відповідачки щодо її місця проживання біля відповідачки (матері дитини), що відповідає приписам ч.1 ст.160 СК України. Суд роз'яснює, що згідно зі ст.157 СК України питання виховання дитини вирішується батьками спільно. Той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов'язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини. На підставі викладеного,

Outcome: approved