Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-21 00:00:00

21 липня 2016 року [PERSON] звернулася до суду із позовом до [PERSON] про стягнення додаткових витрат на утримання дітей, мотивуючи вимоги тим, що відповідач не бере участі у належному матеріальному утриманні дітей, чим порушує їх права на достатній рівень життя. Позивачка [PERSON] у судовому засіданні заявлені позовні вимоги підтримала у повному обсязі та пояснила, що перебувала у зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Від цього шлюбу вони мають дітей [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], які після розірвання шлюбу (26 липня 2010 року) проживають з нею. Зазначає, що аліменти, які сплачує відповідач, з врахуванням її заробітку не дозволяють їй забезпечити дітей найнеобхіднішим, а добровільно між ними не досягнуто згоди щодо участі в додаткових витратах. На підставі ст.ст.180,185 СК України просила стягнути з відповідача на її користь додаткові витрати на придбання ліків для дітей у сумі 1200 грн. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні заявлені позовні вимоги визнав частково, при ухваленні рішення поклався на розсуд суду. На обгрунтування своєї позиції зазначив, що він сплачує аліменти на утримання дітей у розмірі 1/3 частини його доходів щомісячно, чим і виконує свій обовязок з утримання дітей. Вислухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали справи та дослідивши надані докази в межах заявлених вимог (ст.11 ЦПК України), суд встановив наступне. [PERSON] і [PERSON] 26 липня 2008 року зареєстрували шлюб /а.с.5/. Від шлюбу мають дітей [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO] /а.с.3,4/. Рішенням Краснолиманського міського суду від 26.07.2010 року, яке набрало законної сили 06.08.2010 року, з [PERSON] на користь [PERSON] стягнуто аліменти на утримання неповнолітніх дітей [PERSON] та [PERSON] у розмірі 1/3 частини заробітку (доходу), але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку /а.с.6/. Відповідно до Конвенції ООН про права дітей від 20 листопада 1989 року (ратифікована Україною Постановою Верховної [PERSON] України від 27 лютого 1991 р. № 789-X11) дитина, з огляду на його фізичну й розумову незрілість вимагає спеціального захисту й турботи, включаючи належний правовий захист, як до так і після народження. Обов'язок батьків по утримуванню дітей до досягнення ними повноліття закріплений в ч.2\~ст.51 Конституції України,\~ст.180 Сімейного кодексу України. Відповідно до положень\~ст.141 СК України\~мати, батько мають рівні права та обовязки, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обовязків щодо дитини. Згідно ч.1\~ст.185 СК України\~той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобовязані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Аналіз положень\~ст.185 СК України\~дає підстави для висновку про те, що при вирішенні вимог про участь одного з батьків у додаткових витратах на дитину, суд має встановити реальне існування особливих обставин, які викликають необхідність таких витрат. Лише при наявності цих умов і їх встановленні можливе ухвалення рішення про стягнення таких витрат в конкретній сумі. До особливих обставин, які викликають необхідність додаткових витрат на дитину закон відносить насамперед випадки, коли дитина, яка знаходиться на утриманні батьків, потребує додаткових витрат на неї у звязку із розвитком певних її здібностей, страждає на тяжку хворобу, є калікою. Особливі обставини можуть бути зумовлені, як негативними (хвороба), так і позитивними фактами (схильність дитини до музики, що потребує купівлі музичного інструменту, або до певного виду спорту, що вимагає додаткових матеріальних витрат, або дитина потребує оздоровлення та відпочинку біля моря чи на гірському курорті). Такі особливі обставини будуть індивідуальними у кожному конкретному випадку. Наявність таких витрат має довести особа, що заявляє позовні вимоги про стягнення додаткових витрат. Ці кошти є додатковими, на відміну від коштів, які отримуються одним з батьків на утримання дитини. Розмір додаткових витрат на дитину повинен обґрунтовуватись відповідними документами (наприклад, витрати на спеціальний медичний догляд\~довідкою медичного закладу про вартість медичних послуг; витрати на лікування, на санаторно-курортне лікування виписками з історії хвороби дитини, рецептами лікарів, довідками, чеками, рахунками, проїзними документами тощо). Позивачкою на підтвердження своїх вимог до позову додані товарні чеки на придбання лікарських засобів, а саме чек від 05.12.2013 р. № 811 (фармазол, мукалтін, ф/ч від кашлю) на суму 37,55 грн., № 142 від 07.02.2016 р. (фармазол) на суму 15,15 грн., № 472 від 30.04.2016 р. (л-нт вишнев.) на суму 9,50 грн., № 271 (алмемікс, антітус, пертус) на суму 40,25 грн. /а.с.8/, б/н (мукалтін, пертусін, інгаліпт) на суму 44 грн., від 03.10.2015 р. (інгаліпт, бокасепт) на суму 34,50 грн., № 544 (мукалтін, сіроп колф, левоміц.) на суму 33,10 грн., від 04.01.2016 р. на суму 11,75 грн. /а.с.9/. Також позивачем надані чеки на придбання лікарських засобів ТОВ «Екселліо» на суми 36,54 грн., 66 грн., 109,50 грн., 18,80 грн., 33,10 грн., 28,00 грн., 24,20 грн., 98 грн., 22,90 грн., 17,50 грн., 51,66 грн., 210 грн., 15,25 грн., 14 грн. /а.с.10-11/. Окрім того, позивачем наданий чек ТОВ «Родій Фарм» на суму 52,54 грн. та ТОВ «Аптека 503» на суму 13,80 грн. /а.с.11а/, чеки на придбання лікарських засобів на суму 13,20 грн., 10,65 грн., 29,10 грн., 8,40 грн., 40,60 грн., 64,40 грн., 28,10 грн., 14,75 грн., 20,35 грн., 165,90 грн., 15,60 грн., 18,00 грн. /а.с.12/, 75,05 грн., 130,90 грн., 29,15 грн., 41,75 грн., 51,50 грн., 38,20 грн., 27,83 грн., 17,50 грн., 49,75 грн. /а.с.13/, 35,10 грн., 14,50 грн., 24,70 грн., 19,27 грн., 35,20 грн., 19,45 грн., 140,70 грн., 30,05 грн. /а.с.14/, 41,08 грн., 70,05 грн., 50,4 грн. /а.с.15/. Таким чином, загальна сума понесених витрат позивачкою [PERSON] на придбання ліків склала 2408,77 грн. Відповідно до ехокардіографії [PERSON] від 28.07.2015 р., у неї встановлено пролапс мітрального клапану до 3 мм (мінімальний). Згідно з виписки з історії розвитку дитини [PERSON], вона перебуває на «Д» обліку у лікаря кардіолога, хворіє застудними захворюваннями. Згідно з виписки з історії хвороби [PERSON], вона потребує санаторно-курортного лікування органів дихання, оскільки перебуває на «Д» обліку ПМК. Аналізуючи вищенаведені обставини, суд приходить до переконання, що позивачка купувала ліки саме для дітей, оскільки [PERSON] хворіє застудними захворюваннями, а [PERSON] перебуває на обліку у лікаря-кардіолога. Додаткові витрати не є додатковим стягненням коштів на утримання дитини. Аліменти необхідні, щоб забезпечити нормальні матеріальні умови для життя дитини. В окремих випадках за наявності особливих обставин, крім звичайних витрат на дитину вимагаються додаткові. Розмір додаткових витрат повинен визначатися залежно від передбачуваних або фактично понесених витрат на дитину. Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначаються за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення (ч.2\~ст.185 СК України). Визначення обставин, що можуть бути визнані істотними, закон відносить до компетенції суду. У будь-якому разі істотними є такі обставини, як стан здоровя, матеріальне становище відповідача, наявність у нього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних дружини, чоловіка, батьків, повнолітніх дітей тощо. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно (ч.3\~ст.185 СК України). У п.18 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розяснено, що участь у додаткових витратах на утримання дитини, можна притягати лише батьків, у цих випадках йдеться про фактично зазнані або передбачувані витрати, тому їх необхідно визначати у твердій грошовій сумі. Оцінивши надані по справі докази, суд дійшов висновку, що витрати, понесені [PERSON] на придбання лікарських засобів для дітей у сумі 2408,77 грн. є додатковими у розумінні ст.185 СК України, тому відповідач також повинен брати участь у цих витратах, відповідно позовні вимоги підлягають задоволенню, а з відповідача на користь позивачки підлягає стягненню сума додаткових витрат 1200 грн. Відповідно до вимог\~\~статті 88 ЦПК України, позивач не сплачувала судовий збір при звернені з даним позовом до суду, тому з відповідача в дохід держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 551,20 гривень. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved