Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-16 00:00:00

21 грудня 2020 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення грошових коштів, сплачених в якості авансу в розмірі 50 073,12 грн. На обґрунтування своїх вимог позивач зазначила, що за домовленістю з відповідачем про укладення договору купівлі-продажу нерухомого майна, сплатила їй аванс в розмірі 1 800 дол. США, про що [PERSON] надала розписку. Однак, відповідач не вчинила жодних дій щодо відчуження нерухомого майна на користь позивача, а також не повертає отримані в якості авансу кошти. У зв`язку із наведеним, позивач змушена звернутись до суду. Представник позивача в судове засідання не з`явився, направив до суду заяву про здійснення розгляду справи без його участі, не заперечує проти винесення заочного рішення. Відповідач в судове засідання не з`явилась, про день та час слухання справи повідомлена належним чином, причини неявки суду не повідомила, заяв чи клопотань в судове засідання не направляла. Враховуючи вимоги ст. 280 ЦПК України, а також беручи до уваги згоду представника позивача по справі, суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи на підставі тих доказів, які є в матеріалах справи. Дослідивши надані докази, вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 29.12.2017 року [PERSON] домовилася із [PERSON] про купівлю домоволодіння у с. Крачки Хмельницького району Хмельницької області та подальше оформлення договору купівлі-продажу нерухомого майна на [PERSON] , який є онуком позивача. Вартість домоволодіння була обумовлена сторонами в розмірі 2 500 доларів США. Частину із цієї суми, а саме 1 800 доларів США позивач сплатила відповідачу 29.12.2017 року, про що остання склала розписку, де вказала про отримання від позивача грошових коштів в розмірі 1 800 доларів США та зобов`язувалась до 09.01.2018 року зробити переоформлення будинку на [PERSON] . Дані обставини підтверджуються копією розписки. Після складання розписки та отримання коштів станом на день слухання справи, відповідач жодних дій щодо відчуження будь-якого домоволодіння в с. Крачки Хмельницького району Хмельницької області на користь позивача не здійснила, отримані в якості авансу кошти не повернула, доказів іншого суду не надано. Згідно з ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ч. 1 ст. 11 ЦК України, підставою виникнення цивільних прав та обов`язків, є, серед іншого, договори та інші правочини. Згідно із вимогами ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ст. 610 ЦК України порушення зобов`язання є його невиконання. Статтею 530 ЦК України визначено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства. Відповідно до ч. 1 ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно правового висновку, викладеного в постанові Верховного Суду від 28.11.2019 у справі № 910/1084/18, який є обов`язковим на підставі положень ч.4 ст. 263 ЦПК України, аванс є звичайною сумою попередньої оплати за договором, яка не виконує забезпечувальної функції, властивої завдатку. У разі невиконання зобов`язання, по якому передавався аванс, незалежно від того, з чиєї вини це відбулося, аванс підлягає поверненню особі, яка його сплатила. Крім того, слід зазначити, що аналогічний правовий висновок викладено і у постанові Верховного Суду України від 13.02.2013 року в справі №6-176цс12. Зокрема, Судова палата в цивільних справах Верховного Суду України зазначає, що згідно із ч. 2 ст. 570 ЦК України, якщо не буде встановлено, що сума сплачена в рахунок належних з боржника за попереднім договором платежів, є завдатком, вона вважається авансом. Законом не передбачено, що якщо аванс згідно з умовами попереднього договору був переданий, а зобов`язання не виконано, тобто основний договір у визначений попереднім договором строк не укладений, то аванс залишається у сторони, яка його отримала. Така умова попереднього договору суперечить вимогам чинного законодавства. В ухвалах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 6 березня 2012 року, від 14 березня 2012 року, від 27 липня 2011 року у справах про стягнення авансових платежів, сплачених за попередніми договорами і розірвання таких договорів суд касаційної інстанції дійшов висновку про те, що в разі не укладення сторонами основних договорів у строк, визначений попередніми договорами, передані позивачами в рахунок оплати за основними договорами грошові кошти є відповідно до ст. 570 ЦК України не завдатком, а авансом і підлягають поверненню особам, які їх сплатили. Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст. 546 ЦК України, попереднім є договір, сторони якого зобов`язуються протягом певного строку (у певний термін) укласти договір в майбутньому (основний договір) на умовах, встановлених попереднім договором. Зобов`язання, встановлене попереднім договором, припиняється, якщо основний договір не укладений протягом строку (у термін), встановленого попереднім договором, або якщо жодна із сторін не направить другій стороні пропозицію про його укладення. Відповідно до ч. 1 ст. 546 ЦК України, виконання зобов`язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком, правом довірчої власності. Згідно зі ст. 570 ЦК України завдатком є грошова сума або рухоме майно, що видається кредиторові боржником у рахунок належних з нього за договором платежів, на підтвердження зобов`язання і на забезпечення його виконання. Якщо не буде встановлено, що сума, сплачена в рахунок належних з боржника платежів, є завдатком, вона вважається авансом. Таким чином, внесення завдатку як способу виконання зобов`язання може мати місце лише в разі наявності зобов`язання, яке повинно було виникати на підставі договору купівлі - продажу будинку та земельної ділянки (домоволодіння). Оскільки договори купівлі - продажу будинку й земельної ділянки, які б за своєю формою та змістом відповідали вимогам закону, між сторонами у справі укладені не були, а сторони лише домовились укласти такі договори у майбутньому, передана позивачем відповідачу грошова сума в розмірі 1 800 доларів СІЛА є авансом, який підлягає поверненню позивачу. Таким чином, сума грошових коштів, сплачених в якості авансу в розмірі 1 800 доларів США на день подачі позову становить 50 073,12 грн. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, судові витрати по справі становлять 840,80 грн., які підлягають стягненню з відповідача на користь позивача. З урахуванням викладеного,

Outcome: approved