Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-22 00:00:00

1 листопада 2017 року позивач звернувся до суду з позовом, в якому просив, змінити умови контракту: розділ VII Строк дії та інші умови Контракту доповнити пунктом: «розірвання Контракту з підстав, передбачених п.3-2 розділу VI цього Контракту може бути проведено лише за попередньою згодою виборного органу, первинної профспілкової організації, членом якої є працівник, та в разі виявленої невідповідності працівника займаній посаді.» Пункт 1 розділу VII Строк та інші умови Контракту викласти в такій редакції: «Строк дії цього контракту з « _ » листопада 2016 року по «_» листопада 2019 року». 26 грудня 2017 року позивач подав заяву про збільшення позовних вимог, поновлення на роботі та стягнення середньої заробітної плати за час вимушеного прогулу, в якій ставить вимогу про визнання противними дії відповідача щодо звільнення позивача, поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу. До початку розгляду справи по суті, 29 січня 2018 року позивач подав уточнену позовну заяву, в якій ставить питання про поновлення його на посаді артиста-вокаліста КЗ Сумський обласний академічний театр драми та музичної комедії ім. М.С. Щепкіна та стягнути з відповідача на його користь середній заробіток за час вимушеного прогулу з 1 грудня 2017 року по день винесення рішення. Свої вимоги мотивує тим, що з 1 лютого 2008 року прийнятий на посаду артиста-вокаліста Комунального закладу Культури Сумської Обласної Ради-Сумський Обласний Академічний Театр Драми та музичної комедії ім. М.С.Щепкіна. В листопаді 2016 року директор театру повідомив про необхідність підписання контрактів, в разі не підписання, працівники підлягають звільненню. Таким чином, позивач був змушений підписати контракт, який не містив номера, дати та строку дії. Незважаючи на завіряння директора щодо недопущення звільнення працівників театру по закінченню строку дії контракту, 22 вересня 2017 року позивач отримав повідомлення про звільнення по закінченню строку дії контракту від 29 листопада 2016 року. Оскільки підписати контракт був змушений під загрозою звільнення і при цьому був впевнений, що до контракту будуть внесені відповідні зміни, які погоджені профспілками, вважає дане звільнення незаконним. В судовому засіданні позивач та його представник підтримали останню уточнену позовну заяву від 29 січня 2018 року. Представник відповідача проти позову заперечив, подав письмовий відзив, в кому в задоволенні позову просив відмовити. Свою позицію обгрунтовує тим, що відповідно до змін в Закон України «Про культуру», внесених Законом України «»Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо запровадження контрактної форми роботи у сфері культури та конкурсної процедури призначення керівників державних та комунальних закладів культури» від 28.01.2016 року, трудові відносини з професійними творчими працівниками державних та комунальних закладів культури оформлюються шляхом укладення контрактів. З позивачем був укладений контракт на 1 рік, по закінченню дії контракту [PERSON] було звільнено на підставі п. 9 ст. 39 КЗпП України. Тому вважає, що підстави для поновлення позивача на посаді та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу відсутні. (а.с.141-144). Ухвалою судді Зарічного районного суду м. Суми Бурда Б.В. від 13 листопада 2017 року відкрито провадження у справі, призначено судове засідання на 29 січня 2018 року. 26 грудня 2017 року позивач подав заяву про збільшення позовних вимог. Ухвалою судді Зарічного районного суду м. Суми від 18 січня 2018 року уточнений позов від 26 грудня 2017 року залишено без руху. 29 січня 2019 року позивач подав уточнену позовну заяву. Протокольною ухвалою головуючого від 29 січня 2019 року судове засідання відкладено до 6 березня 2018 року для направлення уточненої позовної заяви сторонам. 6 березня 2019 року відкладено розгляд справи до 20 березня 2018 року у зв`язку із зайнятістю головуючого судді в розгляді іншої справи. Ухвалою від 20 березня 2018 року залишено позов [PERSON] до Комунального закладу Культури Сумської Обласної Ради-Сумський Обласний Академічний Театр Драми та музичної комедії ім. М.С.Щепкіна, третя особа: голова ПК ППО «Солідарність» Комунального закладу Культури Сумської Обласної Ради-Сумський Обласний Академічний Театр Драми та музичної комедії ім.. М.С.Щепкіна [PERSON], голова ПК ППО Комунального Закладу Культури Сумської Обласної Ради-Сумський Обласний Академічний Театр Драми та музичної комедії ім.. М.С.Щепкіна [PERSON] про зміну та доповнення умов контракту без розгляду. Призначено справу до судового розгляду на 25 квітня 2018 року. 25 квітня 2019 року судове засідання відкладено до 11 травня 2018 року у зв`язку із зайнятістю головуючого судді в колегіальному розгляді кримінальної справи. Протокольною ухвалою головуючого від 11 травня 2018 року оголошено перерву в судовому засіданні до 30 травня 2018 року, у зв`язку з неявкою свідків та третьої особи, яку заявлено як свідка. Протокольною ухвалою головуючого від 30 травня 2018 року оголошено перерву в судовому засіданні до 25 липня 2018 року для виклику свідка. Згідно розпорядження №71 від 5 вересня 2018 року, та протоколу повторного автоматизованого розподілу, у зв`язку зі звільненням судді [PERSON] справу передано судді Кривцовій Г.В. Ухвалою судді Зарічного районного суду м. Суми Кривцової Г.В. від 13 вересня 2018 року справу прийнято до розгляду, призначено судове засідання на 8 листопада 2018 року. Протокольною ухвалою головуючого від 8 листопада 2018 року відкладено розгляд справи до 6 лютого 2019 року для виклику свідків. Протокольною ухвалою головуючого від 10 квітня 2019 року відкладено розгляд справи до 27 червня 2019 року за клопотанням представника позивача. Згідно розпорядження №56 та протоколу повторного автоматизованого розподілу, у зв`язку з призначенням судді Кривцової Г.В. на посаду судді Верховного Суду справу передано судді Шелєховій Г.В. Ухвалою судді Зарічного районного суду м. Суми Шелєхової Г.В. від 11 травня 2019 року справу прийнято до розгляду, призначено судове засідання на 4 червня 2019 року. Протокольною ухвалою головуючого від 4 червня 2019 року розгляд справи відкладено до 2 липня 2019 року за клопотанням представника позивача. Протокольною ухвалою головуючого від 2 липня 2019 року оголошено перерву в судовому засіданні до 15 серпня 2019 року для виклику свідка. Згідно довідки від 18 липня 2019 року, судове засідання на 15 серпня 2019 року призначено помилково, наступна дата - 9 вересня 2019 року. Протокольною ухвалою головуючого від 9 вересня 2019 року, розгляд справи відкладено до 17 жовтня 2019 року за клопотанням представника позивача. 17 жовтня 2019 року відкладено розгляд справи до 23 жовтня 2019 року у зв`язку зі знаходженням головуючого судді у відрядженні до м. Київ. Суд, вислухавши пояснення з`явившихся учасників, вивчивши письмові матеріали справи, вважає, що позов не підлягає задоволенню, виходячи з наступного: Як вбачається з копії трудової книжки, [PERSON] 1 лютого 2008 року прийнятий на посаду артиста-вокаліста першої категорії на умовах безстрокового трудового договору до Сумського Обласного Академічного Театру Драми та музичної комедії ім. М.С. Щепкіна (Т. 1 а.с. 95). 06 вересня 2016 року позивача було письмово попереджено про наступну зміну з 10 листопада 2016 року істотних умов праці. З попередженням позивач ознайомився 6 вересня 2016 року (Т. 1 а.с.145). 6 вересня 2016 року [PERSON] подав письмову заяву про те, що згоден на зміну істотних умов праці - припинення безстрокового трудового договору та укладення контракту на один рік без проведення конкурсу з 10 листопада 2016 року (Т.1 а. с. 146). Як вбачається з протоколу, 10 листопада 2016 року відбулися збори творчого колективу театру щодо розробки змін до контрактів, запропонованих на підпис працівникам творчого складу Сумський Обласний Академічний Театр Драми та музичної комедії ім. М.С.Щепкіна (Т. 1 а.с.100-102). 29 листопада 2016 року позивачем підписаний контракт №138/16 зі строком дії з 30 листопада 2016 року по 30 листопада 2017 року (Т.1 а.с.147-150). 29 листопада 2016 року наказом №263-к звільнено [PERSON] з посади артиста-вокаліста першої категорії згідно п. 9 ч. 1 ст. 36 КЗпП (Т. 1 а.с.151). Наказом від 29 листопада 2016 року №264-к прийнято [PERSON] з 30 листопада 2016 року на роботу до театру на посаду артиста-вокаліста 1 категорії, строком на 1 рік, без проведення конкурсу, на умовах укладеного з ним контракту (Т. 1 а.с.152). 22 вересня 2017 року позивачу вручене повідомлення №341 про те, що 30 листопада 2017 року його буде звільнено з посади артиста-вокаліста першої категорії по закінченню дії контракту за п. 2 ст. 36 КЗпП України (Т.1 а.с.155). Наказом №167-к від 22 листопада 2017 року звільнено [PERSON] з посади артиста-вокаліста першої категорії 30 листопада 2017 року у зв`язку із закінченням строку дії контракту (Т.1 а.с.156). В судовому засіданні свідок [PERSON] , пояснив, що працював у театрі, був головою профспілки. В 2016 році директор змусив всіх підписати контракти. З ним, як з головою профспілки, контракти не погоджувалися. Була створена ініціативна група, напрацьовані зміни, але при укладенні контрактів вони враховані не були. Свідок [PERSON] , артист-вокаліст, пояснив, що в театрі працює з 2008 року. В 2016 році був укладений перший контракт. Зміст контракту обговорювався, вносилися пропозиції, але враховані не були. З профспілкою контракт не погоджувався. Свідок [PERSON] , артист хору, пояснила, що була головою профспілки з 2008 року по 27 листопада 2017 року. Контракти профспілці для погодження не надавалися. Була створена комісія по розробці змін до контракту, але зміни внесені не були. В судовому порядку контракти не оскаржувалися. Згідно Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо запровадження контрактної форми роботи у сфері культури та конкурсної процедури призначення керівників державних та комунальних закладів культури» від 28 січня 2016 року №955-VIII до 24 лютого 2017 року з працівниками художнього та артистичного персоналу, які перебували у трудових відносинах з державними та комунальними закладами культури, протягом 1 року з дня набрання чинності законом повинні бути укладені контракти строком від 1 до 3 років без проведення конкурсу. Аналогічна норма закріплена в п. 5 розділу 1 Порядку формування на конкурсній основі кадрового складу художнього та артистичного персоналу державних та комунальних закладів культури Міністерство культури України, затвердженого наказом від 1 липня 2016 року №497. Рішенням Конституційного Суду України №5-р (І)/2019 від 12 липня 2019 року, визнано такими, що відповідають Конституції України (є конституційними), пункти 2,3 розділу ІІ «Прикінцеві положення» Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо запровадження контрактної форми роботи у сфері культури та конкурсної процедури призначення керівників державних та комунальних закладів культури» від 28 січня 2016 року №955-VIII зі змінами визнано такими, що відповідають Конституції України пункти 2,3 розділу ІІ «Прикінцевих Положень» Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо запровадження контрактної форми роботи у сфері культури та конкурсної процедури призначення керівників державних та комунальних закладів культури» від 28 січня 2016 року №955-VІІІ зі змінами. Конституційний Суд України вважає, що за змістом частини першої статті 58 Основного Закону України новий акт законодавства застосовується до тих правовідносин, які виникли після набрання ним чинності. Якщо правовідносини тривалі і виникли до ухвалення акту законодавства та продовжують існувати після його ухвалення, то нове нормативне регулювання застосовується з дня набрання ним чинності або з дня, встановленого цим нормативно-правовим актом, але не раніше дня його офіційного опублікування. Закон не має зворотної дії в часі, оскільки не поширюється на безстрокові трудові договори, укладені до його прийняття, а передбачає припинення цих договорів з моменту набрання ним чинності та можливість продовження трудових правовідносин на умовах контракту між професійними творчими працівниками (художнім та артистичним персоналом) і державними та комунальними закладами культури. Таким чином, Закон спрямований на регулювання тих правовідносин, які виникнуть після набрання ним чинності, а трудові правовідносини, що виникли раніше, повинні бути приведені у відповідність із новим юридичним регулюванням. Отже, пункти 2, 3 розділу II «Прикінцеві положення» Закону не суперечать частині першій статті 58 Конституції України. П. 2 розділу ІІ «Прикінцевих положень Закону України №955 встановлено, що набрання чинності цим законом є підставою для припинення безстрокового трудового договору з керівниками державних та комунальних закладів культури, а також з професійними творчими працівниками державних та комунальних закладів культури згідно з п. 9 ст. 36 КЗпПУ. Припинення безстрокового трудового договору не потребує повідомлення працівника за два місяці до звільнення та згоди профспілки на таке звільнення. Згідно п. 3 ст. 21 КЗпП контракт - це особлива форма трудового договору, в якому строк його дії, права, обов`язки і відповідальність сторін, умов матеріального забезпечення і організації праці працівника, умов розірвання договору, в тому числі дострокового, можуть встановлюватися угодою сторін. Мінкультури наказом від 2 серпня 2016 року №624 затвердило форму контракту з професійними творчими працівниками державних та комунальних закладів культури. Згідно п. 8 розділу 6 форми, після настання дати закінчення строку дії контракту такий контракт вважається продовженим на строк, на який він був укладений, якщо жодна зі сторін за 30 календарних днів до цієї дати письмово не поінформувала іншу сторону про своє бажання припинити дію контракту. П. 3 Прикінцевих положень Закону №955 не зобов`язує роботодавця укладати контракт з працівниками після їх звільнення їх за п. 9 ст. 36 КзпП України. Таким чином, за роботодавцем зберігається право відмовити таким працівникам в укладенні контракту і прийняти на дані посади за контрактом інших осіб. Отже, суд дійшов висновку, що звільнення позивача саме на підставі п. 9 ст. 36 КЗпП України кореспондується з п. 2, 3 Прикінцевих положень Закону№ 955-VIII. Доводи позивача про те, що закон, на підставі якого було звільнено позивача суперечить положенням Конституції України та нормам спеціального трудового законодавства, оскільки погіршує становище працівника порівняно із тим, яке існувало до прийняття цього закону, обов`язкове погодження цих питань з профспілкою, суд вважає безпідставними, оскільки на контрактну форму трудового договору положення ст. 9 КЗпП України не поширюється. До такого висновку дійшов Верховний Суд України в постанові від 26.12.2012 року по справі № 6-156цс12, згідно якого на контрактну форму трудового договору не поширюється положення ст. 9 КЗпП України про те, що умови договорів про працю, які погіршують становище працівників порівняно із законодавством України про працю, є недійсними. Позивач посилається на те, що підписуючи контракт, він був впевнений у тому, що до закінчення його дії, будуть внесені зміни, а підписанню остаточної редакції передуватиме погодження з профспілковим комітетом. Зазначає, що творчих працівників було введено в оману з метою примусу до підписання контракту. Однак, в процесі слухання справи, не знайшли свого підтвердження доводи позивача про непогодження з ним умов контракту, оскільки в матеріалах справи наявний текст контракту №138/16 від 29 листопада 2016 року (Т.1 а. с. 194-197), який підписаний позивачем. Вказаний документ має всі передбачені діючим законодавством реквізити. Таким чином, суд приходить до висновку, що позивач та відповідач погодили умови подальшої роботи [PERSON] шляхом укладення контракту. Наявність у позивача тексту контракту не підписаного представником відповідача, не спростовує факту існування екземпляру контракту, укладеного між сторонами і оформленого відповідно до вимог діючого законодавства. Як вбачається з матеріалів справи, позивач рік пропрацював за контрактом, жодного разу не звертався до адміністрації щодо внесення змін до контракту, не повідомляв з якими саме умовами він не погоджується. Умови укладеного контракту до суду не оскаржував, тобто погодився з його умовами та вживав дії по його виконанню. Вимог щодо визнання недійсними умов контракту на даний час позивач також не заявляє, що свідчить про те, що умови контракту ним не оспорюються. Таким чином, суд не вбачає підстав для поновлення позивача на посаді артиста-вокаліста КЗ Культури Сумської Обласної Ради-Сумський Обласний Академічний Театр Драми та музичної комедії ім. М.С.Щепкіна та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу. Тому в задоволенні позову належить відмовити за необгрунтованістю.

Outcome: dismissed