Jurisdiction: civil
Date: 2018-08-06 00:00:00

21.06.2018 року КП «Водоканал» звернулось до суду з позовом до [PERSON], [PERSON], [PERSON] про стягнення боргу по оплаті за воду і послуги каналізації у розмірі 13226 грн. 25 коп. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначав, що в квартирі [ADDRESS] зареєстровані та проживають відповідачі, які користуються послугами КП «Водоканал», але оплату за спожиту воду та послуги каналізації вносять не в повному обсязі, тому у них виникла заборгованість за період з 01.10.2014 року по 01.10.2017 року в розмірі 13226 грн. 25 коп. КП «Водоканал» звертався до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення заборгованості з відповідачів, однак ухвалою Заводського районного суду м. Запоріжжя від 14.12.2017 року відмовлено у прийнятті заяви про видачу судового наказу. У зв'язку із зазначеним КП «Водоканал» звернувся до відповідачів в порядку позовного провадження. Від представника позивача - Голіздри М.В., надійшла заява про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Від відповідачів надійшли заяви про розгляд справи без їх участі, позовні вимоги визнають у повному обсязі. Відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалось. Суд, дослідивши письмові матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. На підставі рішення виконавчого комітету Запорізької міської Ради № 546 від 28.10.1999 р. «Про порядок оплати послуг за водоспоживання і водовідведення», збір абонентної плати з населення за водокористування і водовідведення проводиться окремо від інших комунальних платежів та передано функції по збору платежів від населення комунальному підприємству «Водоканал». Загальні положення про плату за комунальні послуги та строки їх внесення передбачені ст.ст. 67, 68 ЖК України, та визначено, що наймачі (власники) квартир зобов'язані своєчасно вносити плату за комунальні послуги, до числа яких входять послуги з водопостачання і каналізації. Відповідно до ст. 64 ЖК України члени сім'ї наймача, що проживають спільно з ним, несуть солідарну відповідальність за зобов'язанням з договору найму житлового приміщення. На підставі договору про надання послуг з централізованого водопостачання і водовідведення, укладеного між КП «Водоканал» та [PERSON], позивачем надавались послуги з централізованого водопостачання і водовідведення користувачам [PERSON], [PERSON], [PERSON] за адресою: [ADDRESS]. Як вбачається із розрахунку КП «Водоканал» по особовому рахунку [NUMBER], відкритому на ім'я [PERSON], відповідачі отримували послуги з водопостачання холодної води та послуги каналізації з 01.10.2014 року по 01.10.2017 року, однак сплачували їх не в повному обсязі, в результаті чого утворилась заборгованість в розмірі 5168,05 грн., та мають заборгованість станом на 01.10.2014 року в сумі 8058,20 грн. Загальна сума заборгованості складає 13226,25 грн.(а.с.6,7). Зазначена заборгованість до теперішнього часу відповідачами не сплачена, в добровільному порядку спір не вирішено. Частиною 1 ст. 206 ЦПК передбачено, що відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. Відповідно до ч.4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд, аналізуючи і оцінюючи докази по справі, приходить до висновку, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню. При цьому, визнання відповідачами позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Відповідно до ч.1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Згідно положень ч.1 ст. 142 ЦПК України, ч.3 ст. 7 Закону України «Про судовий збір» у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Отже, у зв'язку із визнанням відповідачами позову до початку розгляду справи по суті, 50 відсотків судового збору в сумі 881,00 грн. від 1762,00 грн., сплаченого позивачем при поданні позову до суду згідно платіжних доручень № 2188 від 29.03.2018 року та № 206 від 26.10.2017 року, підлягають поверненню позивачу з державного бюджету, а 50 відсотків судового збору в сумі 881,00 грн. підлягають стягненню з відповідачів на користь позивача.

Outcome: approved