Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-19 00:00:00

20.07.2015 року ТОВ «Кредекс Фінанс» звернулись до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором в розмірі 4937,70 грн. В обґрунтування своїх вимог вказують, що 15.01.2012 р. між ПАТ «Платинум Банк» та відповідачем було укладено кредитний договір № 1793/2071ES5DIP на суму 4667,10 грн. строком до 15.07.2014 року. ТОВ «Кредекс Фінанс» набуло право вимоги за кредитним договором на підставі договору факторингу № 1/15-ФКю від 08.05.2015 р., що був укладений з ТОВ «Європейська агенція з повернення боргів». ТОВ «Європейська агенція з повернення боргів» набуло право вимоги за кредитним договором на підставі договору факторингу №3 від 15.10.2012 року, що був укладений з ТОВ «ФК «БІЗНЕСФІНАНС». ТОВ «ФК «БІЗНЕСФІНАНС» набуло право вимоги за кредитним договором на підставі договору факторингу №20120926-Г від 26.09.2012 року, що був укладений з ПАТ «Платинум Банк», який був первинним кредитором. На підставі договору факторингу № 1/15-ФКю від 08.05.2015 р. позивач набув право грошової вимоги до відповідача в сумі 4937,70 грн., з яких: - 4043,10 грн. заборгованості за основною сумою; - 585 грн. заборгованість за відсотками; - 309,60 грн. заборгованість за пенею. В судове засідання представник позивача не зявився, подав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не прибула, однак про час і місце розгляду справи була повідомлена належним чином. Будь-яких заперечень проти позову суду не надала. За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу без участі відповідача та позивача на підставі наявних доказів. Відповідно до ч. 1 ст. 224 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.\~\~\~\~ Зважаючи на вищевказані обставини, а також на те, що позивач не заперечує проти такого вирішення справи, суд згідно з вимогами ч. 1 ст. 225 ЦПК України, прийшов до висновку про необхідність провести розгляд справи у відсутності відповідача на підставі наявних у справі доказів з ухваленням заочного рішення. Судом встановлено, що 15.01.2012 р. між ПАТ «Платинум Банк» та відповідачем було укладено кредитний договір № 1793/2071ES5DIP на суму 4667,10 грн. строком до 15.07.2014 року. ТОВ «Кредекс Фінанс» набуло право вимоги за кредитним договором на підставі договором факторингу № 1/15-ФКю від 08.05.2015 р., що був укладений з ТОВ «Європейська агенція з повернення боргів». Посилаючись на даний договір, позивач просить стягнути з відповідача 4937,70 грн., з яких: - 4043,10 грн. заборгованості за основною сумою; - 585 грн. заборгованість за відсотками; - 309,60 грн. заборгованість за пенею. На підтвердження своїх вимог позивачем надано наступні докази: 1) копія кредитного договору № 1793/2071ES5DIP (а.с. 6-7); 2) копія договору факторингу № 1/15-ФКю (а.с. 9,10); 3) копія паспорта відповідача (а.с. 8); 4) копія свідоцтва про державну реєстрацію, копією банківської ліцензії, копіями свідоцтва про реєстрацію фінансової установи (а.с. 13-16); 5) копія акту прийому-передачі реєстру заборгованостей (а.с. 10). Разом з тим, суд зазначає, що позивачем не надано належних доказів на підтвердження факту отримання позичальником коштів від ПАТ «Платинум Банк» за кредитним договором № 1793/2071ES5DIP від 15.01.2012 року в сумі 4937,70 грн. Статтею 1054 Цивільного кодексу України передбачено, що за кредитним договором банк або\~\~інша\~\~фінансова\~\~установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст. 517 ЦК України первісний кредитор у зобовязанні повинен передати новому кредиторові документи, які засвідчують права, що передаються, та інформацію, яка є важливою для їх здійснення. Боржник має право не виконувати свого обовязку новому кредиторові до надання боржникові доказів переходу до нового кредитора прав у зобовязанні. Позивач посилається на виконання первинним кредитором своїх обовязків, але не надає належних та допустимих доказів на підтвердження цього факту (документів первинного бухгалтерського обліку, що фіксують отримання відповідачем готівки, або безготівкову видаткову операцію). Згідно ст. 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобовязується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату, а клієнт відступає або зобовязується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої сторони (боржника). Згідно ст. 1083 ЦК України наступне відступлення фактором права грошової вимоги третій особі не допускається, якщо інше не встановлено договором факторингу. Якщо договором факторингу допускається наступне відступлення права грошової вимоги, воно здійснюється відповідно до положень цієї глави. Суду не надано договорів про передачу заборгованості від первинного кредитора ПАТ «Платинум Банк» першому фактору ТОВ «ФК «БІЗНЕСФІНАНС», а також від ТОВ «ФК «БІЗНЕСФІНАНС» наступному фактору ТОВ «Європейська агенція з повернення боргів». За таких обставин суд позбавлений можливості зробити висновок про правомірність передачі заборгованості від первинного фактора наступним, якщо це не було прямо передбачено кожним з попередніх договорів факторингу (ч.1 ст. 1083 ЦК України). Відповідно до ч.1 ст.1082 ЦК України боржник зобовязаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. Відповідно до ч. 2 ст. 516, ч. 2 ст. 517 ЦК України, якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобовязанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обовязку первісному кредиторові є належним виконанням. Позивачем суду не надано доказів щодо належного повідомлення відповідача про відступлення права грошової вимоги. Згідно ч. 2, 3 ст. 10 ЦПК та ч. 1 ст. 11 ЦПК України передбачено, що сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості; кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом; суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Таким чином, виходячи з принципу змагальності сторін та диспозитивності цивільного судочинства, суд позбавлений можливості самостійного витребування та збирання доказів по справі, та надання оцінки обсягу доказів, який би був достатній для задоволення вимог позивача. Дослідивши\~\~матеріали справи та подані докази, з'ясувавши всі обставини справи в їх сукупності, суд вважає, що у задоволенні позову слід відмовити повністю за недоведеністю.

Outcome: dismissed