Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-18 00:00:00

20 грудня 2017 року позивач [PERSON] спілка «САМАРА» звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. В обґрунтування позову зазначено, що 17 серпня 2016 року між позивачем та відповідачем було укладено кредитний договір № 143/16, відповідно до умов якого позивач надав відповідачу кредитні кошти у розмірі 6940,00 грн., строком на 12 місяців, починаючи з 17.08.2016 року по 16.08.2017 року, а відповідач взяв на себе зобовязання повернути отриманий кредит,\~\~щомісячно у період з 20 по 30 число кожного місяця згідно з графіком погашення заборгованості, та відповідно до п.4.1 договору сплатити проценти за користування кредитом. За період своєчасного повернення кредиту фактично за кожен день користування коштами. Але відповідач свої зобовязання за договором належним чином не виконував, не надавав своєчасно позивачу кошти для погашення заборгованості за кредитом, процентам, тобто порушив графік повернення кредиту, тому нарахування процентів за користування кредитом здійснювалось відповідно до п.4.4 договору за кожен день простроченого платежу, що склало\~\~13775,90 грн. Позивач просить стягнути з відповідача на його користь, в звязку з невиконанням відповідачем зобовязань за договором, станом на 16.11.2017 року заборгованість в розмірі 20715,90 грн., яка складається із заборгованості по кредиту у розмірі 6940,00 грн., та із заборгованості по процентам за користування кредитом у розмірі 13775,90 грн., та суму судового збору в розмірі 1600,00 гривень. 23 січня 2018 року ухвалою суду відкрито провадження у справі. 21.02.2018 року ухвалою суду розгляд справи відкладено через неявку сторін. У судове засідання представник позивача не зявився, в позові просив справу розглянути у його відсутність, позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив їх задовольнити, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився\~та ухвалою суду від 19 березня 2018 року вирішено питання про розгляд справи на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановити заочне рішення). Дослідивши письмові докази у справі, всебічно і повно зясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, обєктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, застосувавши до спірних правовідносин відповідні норми матеріального та процесуального права, вважає, що заявлений позов підлягає задоволенню у повному обсязі з огляду на наступне. Згідно ч. 1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. 17.08.2016р. між\~[PERSON] спілкою «Самара» та відповідачем було укладено кредитний договір № 143/16, згідно умов якого банк надав відповідачу кредит у розмірі 6940,00 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом, а відповідач зобовязався кошти прийняти, належним чином їх використовувати та повернути у строк до 16.08.2017 р. на умовах, передбачених зазначеним кредитним договором (а.с.4-5). На підставі ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст.525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається,\~якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно з ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. На підставі ст.610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Відповідно до ч.1 ст.612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Згідно зі ст.629 ЦК України договір є обовязковим для виконання сторонами. Всупереч вищевикладеним положенням, відповідач свої зобовязання належним чином не виконав, допустив прострочення повернення кредитних коштів та сплати процентів за користування кредитом, внаслідок чого у нього виникла заборгованість за кредитним договором № 143/16 від 17 серпня 2016 року, яка відповідно до розрахунку станом на 16 листопада 2017. Становить 20715,90 грн. та складається з: заборгованості за кредитом у розмірі 6940,00 грн., заборгованості з сплати процентів за користування кредитом у розмірі 13775,90 грн. (а.с.3). Відповідач всупереч положенням статті 81 ЦПК України не надав суду жодних доказів, які б спростовували факт існування вказаної заборгованості. З огляду на викладене, суд доходить висновку, що вимоги позивача є обґрунтованим, в повному обсязі доведеними з його боку та підлягають задоволенню. З урахуванням положень ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати повязані зі сплатою судового збору в розмірі 1600,00 гривень.

Outcome: approved