Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-11 00:00:00

21.08.2019 року [PERSON] звернулась до суду з позовною заявою до [PERSON] , в якій просила визнати [PERSON] , [INFO] , таким, що втратив право користування житловим приміщенням, а саме: квартирою [ADDRESS] . Свої вимоги позивачка мотивувала тим, що відповідач не проживає в даній квартирі понад один рік, не сплачує комунальні платежі, в утриманні житла участі не приймає, його особистих речей у квартирі немає. Ухвалою судді Заводського районного суду м. Миколаєва від 25.09.2019 року відкрито провадження у справі. У судове засідання позивач не з`явилась, надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала, проти заочного рішення не заперечувала. Відповідач до судового засідання не з`явився, про день розгляду справи був повідомлений належним чином. Причини неявки суду не повідомив. Суд вважає за можливе ухвалити рішення про заочний розгляд справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Враховуючи, що всі особи, які беруть участь у справі, в судове засідання не з`явились, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Як встановлено в судовому засіданні, у квартирі [ADDRESS] зареєстровані: [PERSON] , [INFO] , яка є донькою позивачки; [PERSON] , [INFO] , який є колишнім чоловіком [PERSON] ; [PERSON] , [INFO] , який є онуком позивачки, що підтверджено довідкою, виданою Житлово-комунальним підприємством «БРИЗ» № 2 від 26.07.2019 року. Право власності позивачки на квартиру [ADDRESS] підтверджується договором купівлі-продажу, посвідченим приватним нотаріусом Миколаївського міського нотаріального округу від 09.11.1995 року та зареєстрованим в реєстрі за № 6271. Судом встановлено, що відповідач - [PERSON] у вищезазначеній квартирі не проживає з 07.02.2018 року, спірною житловою площею не користується, витрати, пов`язані з оплатою житлово-комунальних послуг не несе, вказане знайшло своє підтвердження дослідженими письмовими доказами по справі, зокрема Актом обстеження факту не проживання від 30.07.2019 року. Дослідивши в сукупності надані докази, суд вважає встановленим факт відсутності [PERSON] у жилому приміщенні спірної квартири, понад один рік без поважних причин. Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Права власника житлового приміщення також визначені ст. 150 ЖК України, зокрема, громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди. У відповідності до ст. 156 ч. 1 ЖК України члени сім`ї власника жилого будинку (квартири), які проживають разом з ним у будинку (квартирі), що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку (квартири), якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням. На підставі викладеного, суд приходить до висновку про те, що відповідач [PERSON] втратив право користування житловим приміщенням у квартирі [ADDRESS] , оскільки не проживає в спірній квартирі без поважних причин більше строків, встановлених ст. 71 ЖК України. Оскільки між позивачкою та [PERSON] відсутні будь-які договірні відносини з приводу користування житловим приміщенням, останній не проживає та не користується зазначеною квартирою більше року, суд вважає, що [PERSON] втратив право користування жилим приміщенням в квартирі [ADDRESS] та підлягає зняттю з реєстрації за вказаною адресою.

Outcome: approved