Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-16 00:00:00

1 лютого 2017 року моторне (транспортне) страхове бюро України (далі МТСБУ) звернулося до Київського районного суду з позовною заявою до [PERSON] про відшкодування в порядку регресу витрат, пов'язаних з регламентною виплатою. У судовому засіданні представник позивача позов підтримав та пояснив, що 11 жовтня 2015 року сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля Рено, державний номер [NUMBER] під керуванням [PERSON] та автомобіля БМВ, державний номер [NUMBER] під керуванням [PERSON]. На підставі п.п. «а» 41.1 ст. 41 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільної-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» [PERSON] було виплачено страхове відшкодування у розмірі 36129 гривень 20 копійок. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні не міг визначитися зі своєю правовою позицією. Він не визнав себе винуватцем у скоєнні дорожньо-транспортної пригоди, яка сталася 11 жовтня 2015 року, та вважав відомості, викладені в звіті про незалежну оцінку щодо визначення вартості матеріальної шкоди автомобілю БМВ - такими, що не відповідають дійсності. Вислухавши пояснення представника позивача, відповідача, дослідивши матеріали справи, суд вважає що позов підлягає задоволенню. У судовому засіданні встановлено, що 11 жовтня 2015 року сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля Рено, державний номер [NUMBER] під керуванням [PERSON] та автомобіля БМВ, державний номер [NUMBER] під керуванням [PERSON]. Постановою судді Київського районного суду м. Одеси від 15 січня 2016 року [PERSON] визнаний винним у скоєнні адміністративного правопорушення за ст.. 124 КпАП України, провадження по справі за адміністративним правопорушенням закрито на підставі ст.. 38 КпАП України. Слід зазначити, що під час розгляду адміністративного матеріалу [PERSON] був присутнім у залі судового засідання, надав свої пояснення, отримав копію постанови, однак жодних дій щодо оскарження постанови не здійснював. 5 лютого 2016 року [PERSON] звернувся з заявою до МТСБУ про виплату йому страхового відшкодування, у зв'язку з відсутністю у [PERSON] страхового полісу, передбаченого Законом України «Про обов'язкове страхування цивільної-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». Згідно зі звітом № 16-11\\1 про незалежну оцінку ТОВ «Делфи Групп» вартість матеріальної шкоди, спричиненої автомобілю БМВ Х5, державний номер [NUMBER], складає 36129 гривень 20 копійок. Відповідач у судовому засіданні заперечував щодо прийняття судом до уваги та оцінки в якості доказу даного звіту, з посиланням на невідповідність відомостей, викладених у звіті, судом було роз'яснено відповідачу про можливість надання клопотання про призначення експертизи для підтвердження своєї позиції, однак відповідач відмовився. 3 березня 2016 року заступником генерального директора МТСБУ підписано наказ № 1727, згідно з яким прийнято рішення про виплату [PERSON] у відшкодування шкоди заподіяної в результаті ДТП 36129 гривень 20 копійок. На підставі платіжного доручення № 1727рв від 4 березня 2016 року [PERSON] отримав страхове відшкодування у розмірі 36129 гривень 20 копійок. Відповідно до ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше, як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього кодексу в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно зі ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Відповідно до ст. 41 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих, відшкодовує шкоду на умовах, визначених Законом, у разі заподіяння транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність. Враховуючи вищевикладене, суд вважає позов МТСБУ в частині стягнення з [PERSON] виплаченої суми страхового відшкодування у розмірі 36129 гривень 20 копійок підлягаючим задоволенню. Відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Ст. 79 ЦПК України передбачені види судових витрат, зокрема судовий збір та витрати на правову допомогу. Так представником позивача був сплачений судовий збір у розмірі у розмірі 1600 гривень, що підтверджується платіжним дорученням № 47768 від 18 січня 2017 року. На підставі викладеного та

Outcome: approved