Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-27 00:00:00

20.12.2016 року ПАТ КБ «ПриватБанк» (надалі Банк) звернулось до суду з вищевказаним позовом до [PERSON], який мотивовано тим, що відповідно до Генеральної угоди про реструктуризацію заборгованості та приєднання до Умов та правил надання продукту кредитних карт від 26.11.2013 року [PERSON] як позичальник отримала кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку в розмірі 6 882,00 грн. зі сплатою відсотків за користування в розмірі 18% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Погашення заборгованості здійснюється в наступному порядку: починаючи з «1» по «25» число кожного місяця відповідач надає Банку грошові кошти (щомісячний платіж) для погашення заборгованості за кредитом. Відповідач підтвердила свою згоду на те, що підписана Генеральна угода разом із запропонованими ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» Умовами та правилами, Тарифами складають між нею та Банком Кредитний договір, що підтверджується її підписом у заяві. Позивач виконав свої зобов'язання та надав Позичальнику кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку в розмірі, встановленому договором. Однак, відповідач не надавала своєчасно Банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов договору. В зв'язку з тим, що відповідач не виконала належним чином умови укладеного Договору, позивач звернувся до суду з даним позовом та просив суд стягнути з відповідача заборгованість за вказаним Договором, яка станом на 07.12.2016 року становить 17 679,00 грн. та складається з наступного: - 6 542,32 грн. - заборгованість за кредитом; - 3 618,02 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; - 6 803,94 грн. - заборгованість за пенею та комісією; - 714,72 грн. - штраф відповідно до п.2.2 Генеральної угоди. В судове засідання представник позивача не з'явився, надавши суду заяву, в якій позов підтримав, просив розгляд справи проводити за його відсутності, проти винесення заочного рішення не заперечив. Відповідач [PERSON] в судове засідання повторно не з`явилася, хоча про день, час та місце розгляду справи повідомлялася судом завчасно. Враховуючи зазначені обставини, зважаючи на те, що позивач не заперечує проти винесення заочного рішення, судом ухвалено провести заочний розгляд справи за наявними у ній доказами, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності та взаємозв'язку, суд прийшов до переконання в тому, що позов підлягає до задоволення, з наступних підстав. Однією із загальних засад цивільного законодавства, зокрема, є свобода договору, що стверджується п. 3 ч. 1 ст. 3 ЦК України, а в ч.1 ст. 626 ЦК України зазначено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Відповідно до ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією зі сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Відповідно до ч.1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Судом встановлено, що відповідно до Генеральної угоди про реструктуризацію заборгованості та приєднання до Умов та правил надання продукту кредитних карт від 26.11.2013 року [PERSON] як позичальник отримала кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку в розмірі 6 882,00 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 1,5% на місяць на суму залишку заборгованості за кредитом (18% річних) (а.с.5-30). Відповідно до ст. 526, 530 ЦК України зобов'язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до вимог договору та закону. Відповідач належним чином не виконував умови кредитного договору. Згідно ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно ч.1 ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами, однак, згідно розрахунку суми боргу (а.с.4), заборгованість відповідача по договору на 07.12.2016 року становить 17 679,00 грн. та складається з наступного: - 6 542,32 грн. - заборгованість за кредитом; - 3 618,02 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; - 6 803,94 грн. - заборгованість за пенею та комісією; - 714,72 грн. - штраф відповідно до п.2.2 Генеральної угоди. Відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. В ході розгляду справи судом встановлено, що відповідач отримав на підставі укладеного договору кредитні кошти зі сплатою відсотків за користування, але взяті на себе зобов'язання належним чином не виконав, чим істотно порушив умови укладеного договору. Зазначені обставини переконують суд в наявності підстав для стягнення заборгованості з відповідача на користь позивача. Відповідно до ч.1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею документально підтверджені судові витрати. На підставі викладеного та

Outcome: approved