Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-02 00:00:00

20.03.2019 року представник позивача Органу опіки та піклування виконавчого комітету Саксаганської районної у м. Кривому Розі ради звернувся до суду з позовною заявою, яка у подальшому уточнювалась, 03.10.2019 року, яка і є предметом розгляду та в якій просить суд: позбавити батьківських прав [PERSON] у відношенні неповнолітнього [PERSON] , [INFO] , та малолітніх [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , стягнути з [PERSON] аліменти на утримання неповнолітнього [PERSON] , малолітніх [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] в розмірі 1/6 частини (на кожного) з усіх видів доходів громадян, але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, на користь державного закладу, в якому перебуватиме дитина або опікуна; позбавити [PERSON] батьківських прав у відношенні малолітніх [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , стягнути з [PERSON] аліменти на утримання малолітніх [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] в розмірі 1/6 частини (на кожного) з усіх видів доходів громадян, але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, на користь державного закладу, в якому перебуватиме дитина або опікуна; окрім цього визнати неовнолітнього [PERSON] , [INFO] та малолітніх [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , такими, що мають право користуватися житлом за адресою: [ADDRESS] ; накласти заборону на відчуження майна у вигляді житла за адресою: [ADDRESS] , до досягнення повноліття [PERSON] . Пред`явлені вимоги мотивовано тим, що [PERSON] , 1985 року народження, та [PERSON] , 1975 року народження, від спільного проживання без реєстрації шлюбу мають на вихованні дев`ятеро дітей: неповнолітнього [PERSON] , [INFO] , та мало-літніх: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . У відношенні неповнолітнього [PERSON] та малолітніх [PERSON] та [PERSON] , гр. [PERSON] є одинокою матір`ю. Сім`я мешкає за адресою: [ADDRESS] . Із 08.04.2010 родина гр. [PERSON] та гр. [PERSON] перебуває на обліку сімей, які опинилися у складних життєвих обставинах Криворізького міського центру соціальних служб для сім`ї, дітей та молоді у зв`язку із ухиленням батьків від виконання батьківських обов`язків. Діти даної родини в черговий раз поновлені на обліку дітей із сімей, які опинилися у складних життєвих обставинах в службі у справах дітей виконкому Саксаганської районної у місті ради. Сім`я гр. [PERSON] та гр. [PERSON] неодноразово перебувала під соціальним супроводом Криворізького міського центру соціальних служб для сім`ї, дітей та молоді, у зв`язку із неналежним виконанням батьківських обов`язків батьками, антисанітарні умови проживання. Неодноразово з відповідачами проводилася профілактично-роз`яснювальна робота спеціалістами служби у справах дітей виконкому Саксаганської районної у місті ради, фахівцями із соціальної роботи Криворізького міського центру соціальних служб для сім`ї, дітей та молоді, інспекторами сектору ювенальної превенції Саксаганського відділення поліції Криворізького відділу поліції Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області. З моменту повернення на територію Саксаганського району, а саме 14.11.2018 року у відношенні батьків складено два адміністративні протоколи за ст. 184 КУпАП. По одному разу постановами Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу батьки визнанні винними у скоєнні адміністративного правопорушення передбаченого вищевказаною статтею. У листопаді 2017 року через недбальство батьків [PERSON] потрапив під потяг, в результаті чого дитина стала інвалідом: потягом ампутовано ступню. У грудні 2015 року орган опіки та піклування виконкому Саксаганської районної у місті ради звертався з позовом до суду про відібрання малолітніх дітей у батьків без позбавлення батьківських прав, проте в зв`язку з тим, що батьки привели житло у належний стан, створили умови для проживання, виховання та гармонійного розвитку дітей, позов залишено без розгляду. 18.02.2019 року під час проведення рейду «Неблагополучна сім`я» та на підставі листів комунального некомерційного підприємства «Центр первинної медико-санітарної допомоги № 4» Криворізької міської ради, Криворізького міського центру соціальних служб для сім`ї, дітей та молоді, адміністрації Криворізької загальноосвітньої школи № 51 комісйно відвідано сім`ю [PERSON] та [PERSON] . Під час відвідування лікарем загальної практики сімейної медицини [PERSON] та фельдшером швидкої допомоги встановлено загрозу життю та здоров`ю дітей даної родини, у зв`язку із санітарно-гігієнічними умовами (наявність великої кількості чадного газу в будівлі, діти брудні, голодні, менші хворі). За заявами матері [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] госпіталізовано до КЗ «Криворізька міська дитяча лікарня № 4» Криворізької міської ради без матері, старших дітей влаштовано до комунального закладу «Центр соціально-психологічної реабілітації дітей» Криворізької міської ради. 19.02.2019 року на засіданні комісії з питань захисту прав дитини розглянуто питання «Про відібрання вісьмох дітей [PERSON] , 2003 року народження, [PERSON] , 2008 року народження, [PERSON] , 2010 року народження, [PERSON] , 2011 року народження, [PERSON] , 2012 року народження, [PERSON] , 2015 року народження, [PERSON] , 2016 року народження, [PERSON] , 2017 року народження, у гр. [PERSON] та гр. [PERSON] та доцільність позбавлення останніх батьківських прав у відношенні до відібраних дітей». 20.02.2019 року виконкомом Саксаганської районної у місті ради прийнято рішення № 88 «Про відібрання неповнолітнього [PERSON] та малолітніх [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] у батьків та тимчасове влаштування їх до державного закладу». 05.05.2019 року у пологовому відділенні Комунального некомерційного підприємства «Криворізький перинатальний центр зі стаціонаром» Криворізької міської ради [PERSON] народила хлопчика, [PERSON] . Протягом місяця новонароджена диина перебувала у відділенні інтенсивної терапії. Наразі дитина перебуває у Комунальному некомерційному підприємстві «Криворізька міська дитяча лікарня №4» Криворізької міської ради. Рішенням Виконкому районної у місті ради від 18.09.2019 року №366 малолітнього [PERSON] відібрано у матері та тимчасово влаштовано до Будинку дитини. Крім того, в позові зазначила, що з моменту відібрання дітей житлово-побутові умови за адресою: [ADDRESS] , не змінилися, батьками не вжито жодних заходів задля повенення дітей на виховання. 10.05.2019 року [PERSON] уклала договір найма житлової нерухомості з [PERSON] , за адресою: [ADDRESS] . Однак, службою у справах дітей встановлено, що власником вказаного будинку, є [PERSON] , яка померла шість років тому. Відповідно до інформації служби у справах дітей Виконкому Центрально-Міської районної у місті ради, будинок [ADDRESS] , не придатний для проживання в ньому новонародженої дитини. Також, представник позивача в уточненій позовній заяві вказала, що порушивши п.5 Правил реєстрації місця проживання, батьки протягом трьох місяців з моменту факту народження дітей не зареєстрували місце постійного проживання [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] , чим порушили право дітей на користування житлом. У судове засідання представник позивача [PERSON] не з`явилась, однак поза межами судового засідання, а саме 03 лютого 2021 року подала до суду заяву, в якій просила суд проводити розгляд вказаної справи без участі представника позивача, наполягала на задоволенні позовних вимог. Відповідач [PERSON] до судового засідання не з`явився, однак 03 лютого 2021 року звернувся до суду з заявою в якій просив суд проводити розгляд справи без його участі, в задоволення заявлених позовних вимог просив відмовити. Крім того, надаючи пояснення щодо заявлених позовних вимог у судовому засіданні 30.08.2019 року зазначав, що вони разом з дітьми проживали за адресою [ADDRESS] , у вказаному будинку наявні дві великих та одна маленька кімната, опалення в будинку пічне, будинок придатний для проживання малолітніх дітей, а тому просив суд відмовити в задоволенні заявленних позовних вимог. Відповідач [PERSON] до судового засідання не з`явилася, про день та час розгляду справи повідомлялась належним чином, причини неявки суду не повідомляла. Однак, раніше в судовому засіданні 30.08.2019 року надавала суду пояснення щодо позовних вимог, заперечували проти їх задоволення та зазначила, що батько її дітей [PERSON] проживає в цивільному шлюбі з іншою жінкою, на разі вона проживає окремо за адресою [ADDRESS] . Підтвердила факт, що двічі вона притягувалась до адміністративної відповідальності за невиконання батьківських обов`язків. Представник третьої особи Криворізького міського центру соціальних служб для сім`ї, дітей та молоді - Резніченко Ю. у судовому засіданні присутня не була, поза межами судового засідання 03 лютого 2021 року надала заяву про розгляд вказаної цивільної справи без її участі, крім того зазначила, що позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Представники третіх осіб Комунального закладу «Центр соціально-психологічної реабілітації дітей» Криворізької міської ради та Комунального закладу «Криворізький спеціалізований будинок дитини» Дніпропетровської обласної ради» у судове засідання не з`явились, про день та час розгляду справи повідомлялись належним чином, причини неявки суду не повідомили. Від в.о. директора Комунального закладу «Центр соціально-психологічної реабілітації дітей» Криворізької міської ради - Орісік О.С. надійшов лист за вих. № 354 від 18.07.2019 року, в якому останній просив суд проводити розгляд справи без їх участі та зазначив, що позовну заяву підтримують у повному обсязі. (а.с.53) Ухвалою суду від 03 квітня 2019 року провадження по справі відкрито за правилами загального позовного провадження. Ухвалою суду від 30.08.2019 року, постановленою без виходу до народчої кімнати, закрито підгоовче провадження, справу призначено до судового розгляду. Дослідивши письмові докази по справі, надавши їм оцінку в сукупності, враховуючи позицію учасників справи, суд дійшов наступних висновків. Як вбачається з матеріалів справи, [PERSON] , [INFO] є матір`ю: неповнолітнього [PERSON] , [INFO] (а.с.15); малолітніх [PERSON] , [INFO] (а.с.17); [PERSON] , [INFO] (а.с.17 на звороті); [PERSON] , [INFO] (а.с.18 на звороті); [PERSON] , [INFO] (а.с.18); [PERSON] , [INFO] (а.с.19); [PERSON] , [INFO] (а.с.19 на звороті); [PERSON] , [INFO] (а.с.20); [PERSON] , [INFO] (а.с.88) народження. [PERSON] , [INFO] є батьком малолітніх: [PERSON] , [INFO] (а.с.17 на звороті); [PERSON] , [INFO] (а.с.19 назвороті); [PERSON] , [INFO] (а.с.18); [PERSON] , [INFO] (а.с.19); [PERSON] , [INFO] (а.с.19 на звороті); [PERSON] , [INFO] (а.с.20). Згідно з рішенням комісії з питань захисту прав дитини від 19 лютого 2019 року №31 прийнято рішення про доцільність позбавлення батьківських прав гр. [PERSON] , [PERSON] у відношенні неповнолітнього [PERSON] [INFO] , малолітніх [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , у зв`язку з фактичним встановленням злісного ухиленням [PERSON] та [PERSON] від виконання своїх батьківських обов`язків. (а.с.12). Відповідно до листів за підписом головного лікаря КНП «Центр первинної медико-санітарної допомоги №4 КМР» із 2016 по 2018 рік неодноразово повідомлялось орган опіки, щодо сім`я, мати - [PERSON] , які мешкають за адресою: [ADDRESS] , які на їхню думку, потребують додаткової уваги та опинилися у складних життєвих обставинах, а саме встановлено загрозу життю та здоров`ю дітей даної родини у зв`язку із санітарно-гігієнічними умовами (а.с. 20 на звороті- 25 на звороті). Відповідно до листа Виконкому Криворізької міської ради Криворізький міський центр соціальних служб для сімї дітей та молоді від 31.01.2019 року № 44/5.1, [PERSON] та [PERSON] мають на вихованні вісім дітей. Родина проживає за адресою: [ADDRESS] . Родина перебуває під соціальним супроводом з 30.11.2018 року. 30.01.2019 року було здійснено комісійне відвідування родини за участі педагога, соціального КМЦСССДМ, соціального педагога КЗШ №51 та класного керівника старшого сина, двері ніхто не відчинив, доступу до житлового приміщення не надав. В телефонній розмові мати повідомила, що на данний час разом з усіма дітьми перебуває на прийомі у лікаря педіатра, але під час розмови з лікарем-педіатром [PERSON] стало відомо, що діти ( [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] ) гр. [PERSON] прийшли на прийом самі. На даний час мати не покращила умови проживання дітей, не підписала декларацію з лікарем-педіатром, також уникає зустрічі з працівником КМЦСССДМ, телефон жінки вимкнутий. (а.с.28) Згідно з висновком від 18 лютого 2019 року комісією служби у справах дітей виконкому Саксаганської районної в місті ради Дніпропетровської області складено Акт обстежено житлово-побутові умови родини [PERSON] та [PERSON] відповідно до якого комісія прийняла рішення: діти хворі на ГРВІ, санітарні умови украй небезпечні для життя та здоров`я дітей (а.с.26). Як убачається із висновку від 16 вересня 2019 року комісією служби у справах дітей виконкому Саксаганської районної в місті ради Дніпропетровської області складено Акт обстежено житлово-побутові умови за заявою [PERSON] , за адресою: [ADDRESS] за результатами якого комісії вирішено, що будинок [ADDRESS] не придатний для проживання багатодітної сім`ї, в якій виховується дев`ять дітей, оскільки будинок не опалюється та в ньому нестворені належні умови для виховання і утримання дітей (а.с.86). Згідно з висновку від 03 березня 2020 року комісією служби у справах дітей виконкому Саксаганської районної в місті ради Дніпропетровської області складено Акт обстежено житлово-побутові умови за заявою [PERSON] , за адресою: [ADDRESS] за результатами якого комісії вирішено КМЦСССДМ з метою збереження біологічної сім`ї, антивізуальний соціальний супровід сім`ї. (а.с. 103, 120). Рішенням Виконавчого комітету Саксаганської районної у місті ради від 18.09.2019 року №366 вирішено негайно відібрати у [PERSON] , малолітнього [PERSON] , [INFO] та тимчасвово влаштувати його до державного закладу. (а.с.85) Висновком Виконавчого комітету Саксаганської районної у місті ради від 05.03.2019 року №10/39-1126, виконком Саксаганської районної у місті ради вважає доцільним позбавити батьківських прав [PERSON] та [PERSON] у відношенні до неповнолітнього [PERSON] , [INFO] , та малолітніх [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] (а.с.10-11). Висновком виконавчого комітету Саксаганської районної у місті ради від 01.10.2019 року №10/39-4349 відповідно до якого виконком Саксаганської районної у місті ради вважає доцільним позбавити батьківських прав гр. [PERSON] у відношенні до малолітнього [PERSON] , [INFO] . (а.с.83-84) У судовому засіданні 30 серпня 2019 року було допитано в якості свідка [PERSON] , яка пояснила суду, що [PERSON] є її двоюрідною сестрою, на вихованні останньої дев`ять дітей, батька старшого сина вона не знає, інших дітей батько [PERSON] . Сім`я [PERSON] та [PERSON] проживали разом за адресою, [ADDRESS] , на думку свідка умови для проживання дітей у вказаному будинку задовільні. Свідок зазначає, що [PERSON] та [PERSON] інколи могли вживати алкогольні напої, але після того, як діти лягали спати. Окрім цього, свідок зазначає, що у її присутності останні ніколи не сварилися та приміщенні будинку не палили. Через деякий час, [PERSON] почали жити за адресою, [ADDRESS] , вказаний будинок належить бабусі свідка, а мати [PERSON] повинна вступити в спадщину. У судовому засіданні 03 лютого 2021 року за участі практичного психологу [PERSON] були опитані малолітні [PERSON] , [INFO]., [PERSON] , [INFO]., [PERSON] , [INFO]. і [PERSON] , [INFO]. Так, неповнолітній [PERSON] , [INFO]. зазначив, що він має нейтральне відношення до заявленого позову, пояснив що проживає на разі у дитячому будинку, бажання повератитися додому немає. Малолітні [PERSON] , [INFO]., [PERSON] , [INFO]. та [PERSON] , [INFO]. (кожен окремо) зазначили, що на разі вони проживають у дитячому будинку, однак їм краще жити вдома. Відповідно до ч. 1 ст. 141 СК України, мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний стан (ст. 150 СК України). Статтею 12 Закону України «Про охорону дитинства» на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Відповідно до ч. 4 ст. 155 СК України ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. Згідно з ч.1 ст.164 СК України, у випадку ухилення матері, батька дитини від виконання своїх обов`язків по її вихованню, вони можуть бути позбавленні судом батьківських прав. При цьому, в розумінні п.16 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» від 30.03.2007 року №3, який узгоджується з нормами ч.1 ст.12 Закону України «Про охорону дитинства», ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Позбавлення батьківських прав, що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей, про що зазначено в п.15 вказаної постанови. Таким чином, з аналізу зазначених вище положень закону та роз`яснень Пленуму Верховного Суду України слідує, що позбавлення батьківських прав можливе лише у разі винної поведінки відповідача, свідомого нехтування ним своїми обов`язками, при цьому докази, які б свідчили про ухилення відповідача від виконання обов`язків щодо виховання дитини мають бути безспірними. При вирішенні справи суд також приймає до уваги положення принципу 6 Декларації прав дитини, проголошеної Генеральною Асамблеєю Організації Об`єднаних Націй від 20.11.1959 року, відповідно до якого малолітня дитина не повинна, крім тих випадків, коли є виключні обставини, бути розлучена зі своїми батьками. Крім того, суд приймає до уваги, що раніше у 2015 році орган опіки та піклування вже зверталися до суду з позовом про відібрання малолітніх дітей у батьків без позбавлення батьківських прав, про те у зв`язку з тим що батьки привели житло у належний стан, створили умови для проживання, позов залишено без розгляду. Однак, судовим розглядом встановлено, що відповідачі не змінили свого способу життя та відношення до виховання дітей, у результаті неналежного виконання батьківських обов`язків малолітній [PERSON] , 2012 р.н., у листопаді 2017 року потрапив під потяг в результаті чого дитина стала інвалідом, дитині ампутовано ступню. Також у період з 2016 року по 2018 рік батьки не створювали належних умов для проживання дітей, не виконували рекомендації лікарів на які відповідачі не звертали уваги та не змінювали свого відношення до дітей та умов їх проживання. На час винесення рішення судом відповідачі по справі офіційно не працевлаштовані, разом не проживають, а [PERSON] взагалі немає постійного житла, живе де-інде, з її слів підробляє продажем квітів. [PERSON] з його слів проживає з новою співмешканкою по [ADDRESS] , яка залишила своїх дітей ради нього, однак не проти виховувати його дітей. На підставі викладеного суд дійшов висновку, що в судовому засіданні знайшов своє підтвердження факт неналежного виконання відповідачами своїх обов`язків відносно виховання неповнолітнього [PERSON] , [INFO] , та малолітніх [PERSON] [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , оскільки з лютого 2019 року батьки дітей не покращили умови свого проживання, відповідно до відомостей наданих закладом в якому перебувають діти, батько [PERSON] в період з 2019 року по 2020 рік відвідував своїх дітей лише шість разів, мати [PERSON] , взагалі один раз. За вказаних обставин позовні вимоги щодо позбавлення батьківських прав [PERSON] та [PERSON] підлягають до задоволення. Щодо вимог про стягнення аліментів Відповідно до ч. 2 ст. 166 СК України, особа, яка позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку по утриманню дитини. Одночасно з позбавленням батьківських прав суд може за вимогою позивача або за власною ініціативою вирішити питання про стягнення аліментів на дитину. У силу положень ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст. 182 СК України, а саме: при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів;4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову (ст. 191 СК України). Днем звернення позивача до суду є 20 березня 2019 року. Відповідно ч.3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. За таких обставин, враховуючи те, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення ними повноліття, приймаючи до уваги усталену практику, суд вважає, що позов в цій частині підлягає до часткового задоволення і стягує з [PERSON] аліменти на утримання неповнолітнього [PERSON] , малолітніх [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] в розмірі 1/2 частки з усіх видів її заробітної плати (доходу) щомісяця, але не менше, ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дати подання позову, на користь державного закладу, в якому буде перебувати дитина або опікуна, до досягнення дитиною повноліття, та з [PERSON] аліменти на утримання малолітніх [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/2 частки з усіх видів його заробітної плати (доходу) щомісяця, але не менше, ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дати подання позову, на користь державного закладу, в якому буде перебувати дитина або опікуна, до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Щодо позовної вимоги про визнання малолітніх [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] такими, що мають право користування житлом за адресою: [ADDRESS] , суд приходить до наступного. Відповідно до ст. 3 Конвенції про права дитини, ратифікованої Верховною Радою України 27.02.1991 року №789-ХІІ у всіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється як найкращому забезпеченню прав дітей. Згідно з ч. 1 ст. 32 Закону України «Про забезпечення організаційно-правових умов соціального захисту дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування» за дітьми-сиротами та дітьми, позбавленими батьківського піклування, а також особами з їх числа зберігається право на житло, в якому вони проживали з батьками, рідними до встановлення опіки, піклування, влаштування в прийомні сім`ї, дитячі будинки сімейного типу, заклади для дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Частиною 3 статті 32 Закону України «Про забезпечення організаційно-правових умов соціального захисту дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування» передбачено, що жилі приміщення, в яких проживали діти-сироти та діти, позбавлені батьківського піклування, до влаштування їх у сім`ї громадян України, заклади для дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування, а також щодо яких є рішення суду, не можуть бути відчужені без отримання згоди на таке від органів опіки та піклування, яка може надаватися лише в разі гарантування збереження права на житло таких дітей. Відповідно до ч. 3 ст. 25 Закону України «Про охорону дитинства» у разі передачі дітей-сиріт та дітей, позбавленого батьківського піклування, влаштування в будинки дитини, дитячі будинки, школи-інтернати, дитячі будинки сімейного типу та прийомні сім`ї жиле приміщення, в якому вони проживали, зберігається за дітьми протягом усього часу перебування їх в цих закладах, у опікунів чи піклувальників, дитячому будинку сімейного типу, прийомній сім`ї незалежно від того, чи проживають у жилому приміщенні, з якого вибули діти, інші члени сім`ї. Частиною 1 статті 248 СК України передбачено, що дитина-сирота і дитина, позбавлена батьківського піклування, яка проживає у закладі охорони здоров`я, навчальному або в іншому дитячому закладі, прийомній сім`ї, має право на збереження права користування житлом, у якому вона раніше проживала. При цьому, позивачем не надано доказів суду, щодо зареєстрованого місця проживання дітей та доказів про те, що будинок [ADDRESS] , належить на праві власності відповідачам по справі. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом (ч. 7 ст. 81 ЦПК України). Випадки, про які зазначено у ч. 7 ст. 81 ЦПК України, в даній справі не встановлені. Втім, позивачем не була надано доказів на підтвердження наявності у дітей майна та житла, не заявлено про витребування таких доказів тощо (ч. 1 ст. 13 ЦПК України), у зв`язку з чим підстави для задоволення даної вимоги позову відсутні. Таким чином, зважаючи на вищевикладене, суд приходить до висновку про часткове задоволення позову. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, з огляду на задоволення позовних вимог,

Outcome: partial