Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-04 00:00:00

21.06.2019 року до суду звернувся позивач адвокат Позняков В.Г,. в інтересах неповнолітньої [PERSON] , законний представник неповнолітнього позивача [PERSON] ,. з позовом до про зняття арешту з нерухомого майна, до відповідача Дніпровського відділу державної виконавчої служби м. Кам`янське Головного територіального управління юстиції в Дніпропетровській області . Ухвалою Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області від 26.07.2019 року відкрите провадження у справі. Справу призначено до розгляду в спрощеному провадженні без виклику сторін на 05.09.2019 року. Згідно заявлених позовних вимог за позовною заявою позивач просить зняти арешт з нерухомого майна, належного на праві власності [PERSON] , [INFO] , померлого [INFO] , реєстраційний номер обтяження 12218826, підстава обтяження постанова про арешт майна боржника та оголошення заборони його відчуження ВП № 31452052 від 28.02.2012 року, Дніпровський відділ ДВС Дніпродзержинського МУЮ (д/в [PERSON] ) 18.01.2006 року на підставі п. 10 ст. 37 ЗУ «Про виконавче провадження» з ВДВС Верхньодніпровського РУЮ для виконання за належністю до Дніпровського відділу ДВС було направлено виконавчий лист № 2/838/01 від 08.01.2001 року про стягнення аліментів з боржника [PERSON] . Постановою державного виконавця відділу 18.01.2006 року за № 651 відкрите виконавче провадження з виконання вказаного рішення суду. Дніпровським відділом ДВС при виконанні рішення суду вносяться зміни до постанови про арешт майна боржника. об`єкт обтяження: невизначене майно, все майно. Власник [PERSON] , [INFO] : [ADDRESS] . Обтяжувач: Дніпровський відділ державної виконавчої служби Дніпродзержинського міського управління юстиції, код: 34974239, 51939 Дніпропетровська область, м. Дніпродзержинськ пр. Перемоги, 63. Заявник: Дніпровський відділ державної виконавчої служби Дніпродзержинського міського управління юстиції, код: 34974239, 51939 Дніпропетровська область, м. Дніпродзержинськ пр. Перемоги, 63 В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на наступне: [PERSON] , [INFO] , народилась в родині [PERSON] і [PERSON] Відповідно до договору дарування від 24.11.2000 року власником будинку [ADDRESS] є [PERSON] [INFO] [PERSON] , помер. На час смерті [PERSON] , і по теперішній час [PERSON] , і [PERSON] , проживають за адресою: [ADDRESS] . [PERSON] , є спадкоємцем майна [PERSON] , та момент смерті останнього проживала та була зареєстрована за адресою: [ADDRESS] . При оформленні спадщини, що залишилась після смерті [PERSON] ,. було з`ясована, що на майно покійного [PERSON] , було накладено арешт за ВП № 31452052 від 28.02.2012 року Дніпровський відділ ДВС Дніпродзержинського МУЮ (д/в [PERSON] ) 18.01.2006 року на підставі п. 10 ст. 37 ЗУ «Про виконавче провадження» з ВДВС Верхньодніпровського РУЮ для виконання за належністю до Дніпровського відділу ДВС було направлено виконавчий лист № 2/838/01 від 08.01.2001 року про стягнення аліментів з боржника [PERSON] . Постановою державного виконавця відділу 18.01.2006 року від 18.01.2006 року за № 651 відкрите виконавче провадження з виконання вказаного рішення суду При зверненні до Дніпровського відділу ДВС м. Кам`янське було отримано відповідь, що виконавче провадження № 31452052 було завершене 05.01.2012 року з підстав передбачених п.10 ч. 1 с. 49 ЗУ «Про виконавче провадження» направлення за належністю до іншого відділу ДВС. Наявність не знятого арешту на майно боржника перешкоджає позивачу реалізувати свої спадкові права, що й стало підставою звернення до суду. Справа розглядалась в спрощеному провадженні без виклику сторін. Відповідач відзив на позовну заяву не надав. Відповідно до п. 1 ст. 6 Європейської Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, ратифікованої Україною, Законом України № 475/97-ВР від 17 липня 1997 року, яка відповідно до ст.9 Конституції України є частиною національного законодавства України, кожна людина при визначенні її громадянських прав та обов`язків має право на справедливий розгляд справи незалежним та безстороннім судом. Відповідно до вимог ст. 55 Конституції України кожному гарантується судовий захист його прав і свобод. Згідно ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку , встановленому цим кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів Завданням суду при здійсненні правосуддя, в силу ст. 2 Закону України Про судоустрій і статус суддів є забезпечити кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною радою України. За змістом положень вказаних норм, розпорядження своїм правом на захист є диспозитивною нормою цивільного законодавства, яке полягає у наданні особі, яка вважає свої права порушеними, невизнаними або оспорюваними, можливості застосувати способи захисту, визначені законом або договором. Відповідно до ч. 1 ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, держави та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором При цьому, предметом позову є матеріально-правова вимога позивача до відповідача, а підставою - посилання на належне йому право, юридичні факти, що призвели до порушення цього права, та правове обґрунтування необхідності його захисту. Отже, виходячи із наведеного, на момент звернення із тим чи іншим позовом, права та інтереси, на захист яких поданий позов вже мають бути порушені, невизнані або оспорювані особою, до якої пред`явлений позов, тобто, законодавець пов`язує факт звернення до суду із наявністю вже порушених прав та інтересів позивача. Метою ж позову є розгляд спору і захист вже порушених, невизнаних або оспорюваних суб`єктивних прав або законних інтересів позивача. Суд, з`ясувавши зміст позовних вимог, вивчивши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, приходить до таких висновків. Судом встановлено такі факти та відповідні їм правовідносини Судом встановлено, що позивач [PERSON] , [INFO] , народилась в родині [PERSON] і [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження. Відповідно до договору дарування від 24.11.2000 року власником будинку [ADDRESS] є [PERSON] , що підтверджується копією договору дарування. [INFO] [PERSON] , помер, що підтверджується копією свідоцтва про смерть. На час смерті [PERSON] , і по теперішній час, [PERSON] , і [PERSON] , проживають за адресою: [ADDRESS] . [PERSON] , є спадкоємцем майна [PERSON] , і момент смерті останнього проживала та була зареєстрована за адресою: [ADDRESS] . При оформленні спадщини, що залишилась після смерті [PERSON] ,. було з`ясовано, що на майно покійного [PERSON] , було накладено арешт за ВП № 31452052 від 28.02.2012 року, Дніпровським відділом ДВС Дніпродзержинського МУЮ (д/в [PERSON] ) 18.01.2006 року на підставі п. 10 ст. 37 ЗУ «Про виконавче провадження» з ВДВС Верхньодніпровського РУЮ для виконання за належністю до Дніпровського відділу ДВС було направлено виконавчий лист № 2/838/01 від 08.01.2001 року про стягнення аліментів з боржника [PERSON] . Постановою державного виконавця відділу 18.01.2006 року від 18.012006 року за № 651 відкрите виконавче провадження з виконання вказаного рішення суду При зверненні до Дніпровського відділу ДВС м. Кам`янське було отримано відповідь, що виконавче провадження № 31452052 було завершене 0501.2012 року з підстав передбачених п.10 ч. 1 с. 49 ЗУ «Про виконавче провадження» направлення за належністю до іншого відділу ДВС. Накладений арешт на майно позивача обмежує права позивача щодо спадкування майна, яке залишилось після смерті її батька. Відповідно до ЗУ «Про виконавче провадження», в редакції, що діяла на момент закінчення виконавчого провадження, тобто на 05.0.2012 року та ЗУ «Про виконавче провадження», що діє на даний час: виконавче провадження підлягає закінченню у разі смерті боржника згідно зі ст. ст. 49, 39 вказаних ЗУ «Про виконавче провадження». Зазначеними вище Законами України «Про виконавче провадження», також передбачено, що у разі закінчення виконавчого провадження арешт, накладений на майно, кошти боржника знімається, ст. 50, 40 вказаних Законів. Відповідно до п.1 ч. 1 ст. 26 ЗУ «Про виконавче провадження» - Виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону за заявою стягувача про примусове виконання рішенн Відповідно до ст. 40 ЗУ «Про виконавче провадження» - У разі закінчення виконавчого провадження (крім офіційного оприлюднення повідомлення про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури, закінчення виконавчого провадження за судовим рішенням, винесеним у порядку забезпечення позову чи вжиття запобіжних заходів, а також, крім випадків нестягнення виконавчого збору або витрат виконавчого провадження, нестягнення основної винагороди приватним виконавцем), повернення виконавчого документа до суду, який його видав, арешт, накладений на майно (кошти) боржника, знімається, відомості про боржника виключаються з Єдиного реєстру боржників, скасовуються інші вжиті виконавцем заходи щодо виконання рішення, а також проводяться інші необхідні дії у зв`язку із закінченням виконавчого провадження. Статтею 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналась 17 липня 1997 року, відповідно до Закону від 17 липня 1997 року № 475/97-ВР «Про ратифікацію Конвенції про захист прав і основоположних свобод 1950р. Першого протоколу та протоколів № 2, № 4, № 7 та № 11 до Конвенції» закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи безперешкодно користуватись своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватись і розпоряджатись належним йому майном, на власний розсуд вчиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб Відповідно до ст. 321 ЦК України - право власності є непорушним. ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до ст. 391 ЦК України - власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядженням своїм майном. Судом встановлено, що законний представник позивача звертався до відділу державної виконавчої служби із прохання про зняття арешту з належного [PERSON] , майна. Тобто позивачем дотриманий досудовий порядок врегулювання зазначеного спору. Представником позивача були отриманні відповіді про відсутність виконавчих проваджень з виконання виконавчого листа № 2-838 від 08.02.2001 року, виданого Новомосковським районним судом про стягнення з [PERSON] , тому відсутні законні підстави та технічна можливість для зняття арешту, відповідь Верхньодніпровського районного відділу ДВС ГТУЮ в Дніпропетровській області від 11.07.2018 року. І відповідь Дніпровського ВДВС м. Кам`янське ГТУЮ в Дніпропетровській області від 25.03.2019 року, згідно якої виконавче провадження № 31452052 було завершене 0501.2012 року з підстав передбачених п.10 ч. 1 с. 49 ЗУ «Про виконавче провадження» направлення за належністю до іншого відділу ДВС. Станом на теперішній час відсутні підстави передбачені ст. ст. 40, 59 ЗУ «Про виконавче провадження» для зняття арешту з майна [PERSON] . Виходячи з вищевикладеного суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог щодо скасування арешту, накладеного на майно, яке належало [PERSON] , так як закриваючи виконавчі провадження державний виконавець повен був вирішити і питання про скасування арешту, який ним накладався на майно. За наведених вище обставин суд вважає, що позовні вимоги про скасування арешту з майна [PERSON] , накладеного за постановою Дніпровського ВДВС м. Дніпродзержинська ГТЮ в Дніпропетровській області оскільки боржник за наведеним вище виконавчим провадженням помер. В свою чергу суд враховує, що відповідно до вимог ст. 1216. 1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків від фізичної особи, яка померла, до інших осіб. Відповідно борги спадкодавця, за виключенням тісно пов`язаних з його особою, входять до складу спадщини, і не матимуть наслідком порушення прав кредиторів Понесені позивачем судові витрати по сплаті судового збору в сумі 768.40 грн., покласти на позивача [PERSON] .

Outcome: approved