Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-27 00:00:00

20 січня 2020 року до Дружківського міського суду Донецької області звернулася з заявою [PERSON] про встановлення факту належності їй сертифікату на право власності на земельну ділянку (пай). Вказала, що 15 жовтня 2008 року Костянтинівською державною адміністрацією Донецької області їй був виданий вказаний сертифікат. Як наслідок, вона отримала право на земельний пай площею 4,2707 га. Для укладання додаткового договору оренди їй знадобився сертифікат, але у ньому було помічено помилку в правильності написання її прізвища. Тобто у паспорті воно вказано як « [PERSON] », а у сертифікаті « [PERSON] ». З метою подальшого укладання договору їй необхідно виправити розбіжності у написанні прізвища у сертифікаті на право власності на земельну ділянку (пай). Просить суд встановити факт належності їй правовстановлюючого документу: сертифікату на право власності на земельну ділянку площею 4,2707 га. серії ЯЖ№ 9433383, зареєстрованого за № 010815700326 від 15 жовтня 2008 року, укладеного на « [PERSON] ». 23 січня 2020 року було відкрито провадження у цивільній справі; призначено відкритий судовий розгляд справи. У судове засідання заявник [PERSON] не з`явилася, про час та місце розгляду справи сповіщена належним чином: судовою повісткою. Надала заяву про розгляд справи у її відсутність. Заінтересована особа - представник територіальної громади Дружківської міської ради до суду також не з`явився, про час та місце розгляду справи сповіщений належним чином: судовою повісткою. Надав заяву про розгляд справи в його відсутність. Відповідно до ч. 3 ст.211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне. Відповідно до копії свідоцтва про укладення шлюбу від 14 березня 1980 року, актовий запис №113, виданого міським бюро ЗАГС м. Усть-Кут Іркутської області, прізвище заявника зазначено правильно як « [PERSON] ». Згідно з копією паспорту громадянина України серії [NUMBER] від 18 грудня 2014 року, виданого Дружківським МС ГУДМС України в Донецькій області, прізвище заявника вказано як « [PERSON] ». У картці платника податків № 17238 від 21 березня 1998 року, виданої Державною податковою інспекцією у м. Дружківці Головного управління Міндоходів у Донецькій області прізвище заявника зазначене « [PERSON] ». Копією пенсійного посвідчення № [NUMBER] серії [NUMBER] від 12 березня 2019 року прізвище заявника зазначено як « [PERSON] ». « [PERSON] » є власником земельної ділянки площею 4,2707 га., яка розташована за адресою: Донецька область, Костянтинівський район Білокузьминівська сільська рада. Підстава - державний акт на право власності на земельну ділянку від 15 жовтня 2008 року. У копії архівного витягу від 19 лютого 2020 року № 77, виданого архівним відділом Костянтинівською районною державною адміністрацією вказано, що « [PERSON] » вийшла з членів КСП «Червона зірка» Білокузьминівської сільської ради та площі земель, які надаються їм у власність. Відповідно до роз`яснень, викладених у п.12 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», № 5 від 31.03.1995 року, при розгляді справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали суд повинен запропонувати заявникові подати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення. Разом з тим, цей порядок не застосовується, якщо виправлення в таких документах належним чином не застережені або ж їх реквізити нечітко виражені внаслідок тривалого використання, неналежного зберігання, тощо. Це є підставою для вирішення питання про встановлення факту, про який йдеться в документі, відповідно до чинного законодавства. Разом з тим, суд може встановити факти належності особі документів, які не відносяться до таких, що посвідчують особу, наприклад, трудової книжки, іншого документу, що посвідчує трудовий стаж. Встановлення факту, що має юридичне значення для заявника необхідно для підтвердження права власності на нерухоме майно. Відповідно до вимог ч.2 ст.89 ЦПК України, жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. За таких обставин, судом достовірно встановлено, що у державному акті на право власності на земельну ділянку від 15 жовтня 2008 року невірно вказано прізвище власника, а саме: повинно бути зазначено прізвище « [PERSON] » замість невірно вказаного « [PERSON] ». Іншим чином внести зміни до державного акту у заявника не має можливості, а тому заява [PERSON] про встановлення факту належності державного акту на право власності на земельну ділянку, підлягає задоволенню.

Outcome: approved