Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-10 00:00:00

21.09.2018 року представник позивача подав до суду позовну заяву, в якій просив стягнути з відповідача суму заборгованості за кредитним договором в загальному розмірі 12503 грн. 45 коп. і сплачений судовий збір. \~ \~ \~ \~В обґрунтування позовних вимог представник позивача вказав, що 10.03.2016 року між банком та відповідачем була укладена Генеральна угода про реструктуризацію заборгованості, відповідно до умов якого відповідач отримав кредит у розмірі 5152 грн. 18 коп. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 0,01 %. Позивач свої зобовязання за договором виконав в повному обсязі, надавши відповідачеві кредитні кошти у розмірі, встановленому Генеральною угодою. Оскільки відповідач умови кредитного договору не виконував за ним перед банком виникла сума заборгованості, яка станом на 30.08.2018 року становить в загальному розмірі 12503 грн. 45 коп., яка складається з наступного: 5152 грн. 20 коп. заборгованість за кредитом; 1 грн. 29 коп.- заборгованість по відсоткам за користування кредитом; 5564 грн. 16 коп. - заборгованість за пенею та комісією, а також штрафу відповідно до пункту 2.2 Генеральної угоди у розмірі 1785 грн. 80 коп. В добровільному порядку відповідач не погашає наявну заборгованість. Представник позивача надав до суду заяву з проханням розглядати справу у його відсутність. Відповідачу за вказаною адресою у позовній заяві, була направлена копія ухвали про відкриття провадження у справі та копія позовної заяви з додатками. Відповідно до відповіді Відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання ГУДМС України в Харківській області від 25.10.2018 року, [PERSON] за вказаною адресою в позовній заяві, а саме: вул. [PERSON], б. 7 кв. 2, м. Харків, знято з реєстрації 06.07.2018 року. Тому, відповідно до ч.10 ст. 187 ЦПК України на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі інтернет 15.11.2018 року було викладено судове повідомлення, в якому зазначено, що в провадженні суду знаходиться вказана вище справа та розяснено відповідачу його право щодо направлення до суду відзиву на позовну заяву і всіх письмових та електронних доказів, висновків експертів та заяв свідків, що підтверджують заперечення відповідача. У встановлений судом строк відзив на позовну заяву відповідач не подавав. Заяв, клопотань та заперечень до суду не надходило. За таких обставин, у відповідності до положень ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд ухвалює рішення на підставі наявних у справі доказів. Судом встановлено,\~що 10.03.2016 року [PERSON]\~підписав Генеральну\~угоду разом\~з запропонованими\~АТ КБ\~«Приватбанк» Умовами\~та правилами\~надання банківських\~послуг,\~які викладені\~на банківському\~сайтіhttp://privatbank.ua/rules, таким чином відповідач уклав договір про надання банківських послуг, а саме, отримання кредитних коштів у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 0,01 %. Проте, отримавши в користування доступ до кредитних коштів, [PERSON] свої зобовязання з погашення кредиту та відсотків за його використання належним чином не виконує. Вказані обставини\~встановлені судом\~на підставі\~наданої позивачемкопії Генеральної угоди,\~підписаної 10.03.2016 року [PERSON], з якої вбачається, що відповідач виявив бажання оформити на своє імя кредитну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 0,01 %. Отримання кредитних коштів та наявність заборгованості за кредитним договором б/н від 10.03.2016\~рокупідтверджується наданим позивачем розрахунком, з якого вбачається, що за період з 10.03.2016 року по 30.08.2018 року заборгованість [PERSON]\~становить загальну\~суму в\~розмірі 12503 грн. 45 коп., з яких: 5152 грн. 20 коп. заборгованість за кредитом; 1 грн. 29 коп.- заборгованість по відсоткам за користування кредитом; 5564 грн. 16 коп. - заборгованість за пенею та комісією, а також штрафу відповідно до пункту 2.2 Генеральної угоди у розмірі 1785 грн. 80 коп. Відтак, встановлені обставини свідчать про те, що між сторонами виник спір з правовідносин зобовязального характеру, для вирішення якого підлягають застосуванню положення Книги Пятої Цивільного Кодексу України, зокрема, [PERSON] 48, 49, параграф 2 [PERSON] 71 та умови кредитного договору, укладеного між сторонами. Аргументи позивача, викладені на обґрунтування наявності підстав для задоволення позову, підтверджуються наданою суду копією Генеральної угоди,\~підписаної 10.03.2016 року [PERSON], що свідчить про волевиявлення відповідача на отримання кредитного ліміту, та розрахунком заборгованості, який підтверджує, як отримання і використання відповідачем кредитних коштів, так і наявність заборгованості з погашення кредиту та відсотків за його використання. Відповідно до\~п.1.1.3.2.11.\~ Умов\~та правил\~[PERSON] має\~право проводити\~договірне списання\~з усіх\~відкритих в\~Банках рахунків\~Клієнта в\~погашення кредитної\~заборгованості Клієнта\~і третіх\~осіб ,\~за кредитами,\~в яких\~Клієнт є\~поручителем,\~а також\~будь-якої\~іншої заборгованості\~,\~яка виникла\~у Клієнта\~зважаючи невиконаних\~зобовязань перед\~Банком.\~ \~ Відтак, суд приходить до висновку, що встановлені вище обставини свідчать про порушення [PERSON] прав позивача на належне виконання боржником своїх зобовязань. Для захисту порушеного права позивача суд застосовує наступні норми права. Частину 1 ст. 526 ЦК України, якою встановлено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Частину 1 ст. 546 ЦК України, якою встановлено, що виконання зобов'язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком. Порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання) частина 1 ст. 610 ЦК України. Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором кредитодавець зобовязується надати грошові кошти позичальнику в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити відсотки. Відповідно до ч. 1 ст.\~1048\~ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. На підставі\~викладеного,\~суд приходить\~до висновку\~про наявність\~правових підстав\~для задоволення\~позову в\~частині стягнення\~з відповідача\~на користь\~позивача 5152 грн. 20 коп. заборгованості за кредитом; 1 грн. 29 коп.- заборгованості по відсоткам за користування кредитом; 5564 грн. 16 коп. - заборгованості за пенею та комісією. Поряд з цим, аргументи позивача, викладені на обґрунтування позовних вимог в частині стягнення з відповідача штрафу відповідно до пункту 2.2 Генеральної угоди у розмірі 1785 грн. 80 коп. є безпідставними з наступних причин. Статтею 549 ЦК України встановлено, що неустойкою є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобовязання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобовязання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобовязання за кожен день прострочення виконання. З кредитного договору вбачається, що умовами даного договору передбачено два види цивільно-правової відповідальності на випадок неналежного виконання грошового зобовязання пеня та штраф. Положеннями статті 61\~Конституції України визначено, що ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення. Відтак, враховуючи вищевикладене, а також те, що відповідно до ст.\~549\~ЦК України штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності і їх одночасне застосування за одне й те саме порушення виконання грошового зобовязання за кредитним договором свідчить про недотримання положень, закріплених у статті 61 Конституції України, суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення позову в частині стягнення з відповідача штрафу в розмірі 1785 грн. 80 коп. На підставі ст. 141 ЦПК України, стороні на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує понесені та документально підтверджені судові витрати. Таким чином, суд приходить до висновку, що з відповідача необхідно стягнути на користь позивача понесені та документально підтвердженні судові витрати з оплати судового збору за подання позовної заяви в розмірі 1762 грн. \~ \~ \~ \~ На підставі викладеного, відповідно до ст.ст. 526, 546, 549, 610, 1048, 1054 ЦК України,

Outcome: partial