Jurisdiction: civil
Date: 2020-05-05 00:00:00

21 грудня 2019 року позивач АТ «Перший Український міжнародний банк» звернувся до суду із позовом до [PERSON] , в якому просив стягнути заборгованість у сумі 32549,74 грн. та витрати зі сплати судового збору в розмірі 1 921,00 гривень. В обґрунтування позовних вимог зазначив, що 18.02.2014 року ПАТ «Банк Ренесанс Капітал» на підставі кредитного договору №GP-6069330 було видано кредит [PERSON] у сумі 7296,00 грн.. 19 липня 2016 року ПАТ «Банк Ренесанс Капітал» припинилося шляхом приєднання до ПАТ «Перший Український Міжнародний Банк». ПАТ «ПУМБ» є правонаступником усіх прав та зобов`язань ПАТ «Банк «Ренесанс Капітал». На баланс ПАТ «ПУМБ», внаслідок приєднання ПАТ «Банк Ренесанс Капітал», була передана заборгованість за кредитним договором відповідача. Відповідач не виконує свої кредитні зобов`язання належним чином довготривалий строк та має прострочену заборгованість, яка станом на 29.11.2019 складає 32 549,74 гривень. Ухвалою суду від 04.03.2020 року вирішено розглядати справу в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін. В судове засідання сторони не викликалися. Відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України, суд розглядає справу у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. У відповідності до вимог ст. 280-281 ЦПК України, з урахуванням особливостей, встановлених для розгляду справ в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін, суд вважає за можливе вирішити справу в заочному порядку, з огляду на те, що відповідач повідомлявся про перебування в провадженні суду даної справи на поштову адресу за місцем реєстрації, однак у встановлений судом термін відзив на позовну заяву та/або клопотання про розгляд справи з викликом сторін - не подав, в судове засідання не з`явився, крім того, позивач не заперечує проти заочного вирішення справи. Відповідач [PERSON] не скористався процесуальним правом подачі відзиву на позовну заяву, подачі зустрічної позовної заяви. Суд проводить судове засідання без фіксування технічними засобами, що буде відповідати вимогам ст. 247 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи у їх сукупності, всебічно та повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають істотне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Частинами 1, 2 статті 2 ЦПК України передбачено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі. Згідно ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Перевіряючи доводи позивача, судом встановлено, що 18.02.2014 року між ПАТ «Банк Ренесанс Капітал» та [PERSON] було укладено кредитний договір №GP-6069330, на підставі якого відповідач отримала кредит у розмірі 7 296,00 гривень, з кінцевим терміном повернення - 18.02.2017 року (згідно графіку). Відповідно до Умов, у випадку порушення позичальником своїх зобов`язань за кредитним договором, кредитор має право достроково стягувати заборгованість за кредитом, нараховані проценти, комісію та штраф. 19 липня 2016 року Публічне акціонерне товариство «Банк «Ренесанс Капітал» припинилося шляхом приєднання до Публічного акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний Банк». Зазначена обставина підтверджується витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців. Акціонерне товариство «ПУМБ» є правонаступником усіх прав та зобов`язань ПАТ «Банк «Ренесанс Капітал» та ПАТ «ПУМБ», що підтверджується витягом зі Статуту. Згідно з ч. 1 ст. 104 ЦК України юридична особа припиняється в результаті реорганізації (злиття, приєднання, поділу, перетворення) або ліквідації. У разі реорганізації юридичних осіб майно, права та обов`язки переходять до правонаступників. На баланс ПАТ «ПУМБ» внаслідок приєднання ПАТ «Банк «Ренесанс Капітал» була передана заборгованість за вказаним кредитним договором. Статтею 629 ЦК України зазначено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами. Згідно зі ст. 526 ЦК України зобов`язання повинні виконуватися сторонами належним чином відповідно до умов договору. Цивільний кодекс, крім обов`язку належного виконання зобов`язання встановлює також принцип своєчасності його виконання: відповідно до п. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ч. 1 ст. 1050 Цивільного Кодексу України та абз. 2 ч. 10 ст. 11 Закону України «Про захист прав споживачів» позивач як кредитодавець має право вимагати повернення усієї суми заборгованості, якщо відповідач як позичальник прострочив сплату чергових платежів понад 1 місяць. Як зазначив позивач, відповідачем були порушенні умови договору і станом на 29.11.2019 року за [PERSON] рахується заборгованість у розмірі 32 549,74 гривень, яка складається з: 6632,07 грн. - заборгованість за кредитом, 1458,6 грн. - заборгованість по процентам, 4177грн. - заборгованість за комісією, 20282,07 грн. - штрафні санкції. Разом з тим, позивачем розрахунок суми заборгованості по кредитному договору не надано. Доказами, які підтверджують наявність заборгованості та її розмір є первинні документи, оформлені відповідно до статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність». Згідно із вказаною нормою закону підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це не можливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Відповідно до пункту 5.6 Положення про організацію операційної діяльності в банках України, затвердженого постановою Правління Національного банку України від 18 червня 2003 року № 254, виписки з особових рахунків клієнтів є підтвердженням виконаних за день операцій і призначаються для видачі або відсилання клієнту. Крім того, відповідно до укладеного між АТ «Банк Ренесанс Капітал» та [PERSON] договору остання отримала кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок у розмірі 7296,00 грн., з базовою сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 15% річних, з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки 36 місяці (а.с. 7 - копія пропозиції). Договір між сторонами був укладений відповідно до вимог статті 634 ЦК України. Відповідач не надала своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом та відсотками, а також інших витрат відповідно до умов договору. Відповідно до статті 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Договір є обов`язковим для виконання сторонами (стаття 629 ЦК України). Відповідно до частини першої статті 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Частиною першою статті 612 ЦК України встановлено, боржник вважається таким, що прострочив, якщо приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Згідно частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. Відповідно до частини другої статті 1056-1 ЦК України розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів. Якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу ( частина перша статті 1050 ЦК України). Положеннями статті 625 ЦК України встановлено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення. Відповідно до частини другої статті 1054 та частини другої статті 1050 ЦК України наслідками порушення відповідачем зобов`язання щодо повернення чергової частини суми кредиту є право позивача достроково вимагати повернення всієї суми кредиту. Відповідно до статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Судом встановлено факт невиконання належним чином відповідачем зобов`язань по поверненню кредитних коштів позивачу. У зв`язку з порушеннями зобов`язань за укладеним договором, відповідач [PERSON] станом на 29.11 2019 року, має заборгованість в сумі 32 549,74 грн., з яких: 6632,07 грн. - заборгованість за кредитом, 1458,6 грн. - заборгованість по процентам, 4177грн. - заборгованість за комісією, 20282,07 грн. - штрафні санкції (а.с.12-13). Крім того, банк, пред`являючи вимоги про погашення кредиту, просив у тому числі, крім тіла кредиту та відсотків, стягнути й інші складові його повної вартості, зокрема заборгованість за комісією та штрафи за несвоєчасну сплату кредиту, посилаючись на наявні між сторонами погоджені Загальні умови кредитування, відкриття та ведення рахунків (п. 6.2.), на які йдеться посилання у Пропозиції укласти договори (оферта). Однак в матеріалах справи відсутні вказані Загальні умови кредитування, що позбавляє суд можливості вирішити питання як про ознайомлення відповідача з ними, про що свідчитиме підпис [PERSON] як позичальника, так і питання обґрунтованості заявлених вимог в частині стягнення штрафів, оскільки ця сума є значною, порівняно з тілом кредиту. Велика Палата Верховного Суду у своїй постанові від 03 липня 2019 року по справі №342/180/17 (провадження № 14-131цс19) зазначила, що оскільки у заяві позичальника, підписаній сторонами, відсутні умови договору про встановлення відповідальності у вигляді неустойки (пені, штрафів) за порушення зобов`язання у вигляді грошової суми та її визначеного розміру, то відсутні підстави вважати, що сторони обумовили у письмовому вигляді ціну договору, яка встановлена у формі відповідальності у вигляді неустойки (пені, штрафів) за порушення термінів виконання договірних зобов`язань. Тому відсутні підстави вважати, що при укладенні договору із [PERSON] АТ «ПУМБ» дотрималось вимог, передбачених частиною другою статті 11 Закону України «Про захист прав споживачів» № 1023-XII про повідомлення споживача про умови кредитування та узгодження зі споживачем саме тих умов, про які вважав узгодженими банк. А отже враховуючи викладене, вимоги в частині стягнення штрафу в 20282,07 грн. задоволенню не підлягають. Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави (частина перша статті 2 ЦПК України). Згідно статті 89 ЦПК України, виключне право оцінки доказів належить суду, який має оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Враховуючи, що цивільне судочинство згідно частин першої-третьої статті 12 ЦПК України здійснюється на засадах змагальності сторін та кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, так як відповідно до частини шостої статті 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях, беручи до уваги, що обставини, на які посилається позивач, як на підстави для задоволення позову, частково знайшли своє підтвердження у судовому засіданні, тому суд дійшов висновку, що позовні вимоги АТ «ПУМБ» до [PERSON] про стягнення заборгованості слід задовольнити частково, стягнувши з відповідача на користь позивача суму заборгованості в розмірі 12267,67 грн. Згідно частини першої статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених вимог. Позивачем заявлено вимогу про відшкодування судових витрат: судового збору в сумі 1921,00 грн., сплачений ним при подачі позову (а.с. 1), тому оскільки позов підлягає задоволенню частково, суд з врахуванням зазначеного вважає можливим відшкодувати позивачу понесені витрати в сумі 724,00 грн. (12267,67 грн. (сума боргу, стягнута судом) * 1921,00 грн. (сума судового збору, сплачена позивачем) / 32549,74 грн. (сума боргу, заявлена до стягнення).

Outcome: partial