Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-13 00:00:00

19 серпня 2014 року [PERSON] звернулася до Межівського районного суду з позовом до дочірнього підприємства «Дніпропетровський облавтодор» відкритого акціонерного товариства «Державна акціонерна компанія «Автомобільні дороги України» про стягнення одноразової матеріальної допомоги та витрат по відрядженню. В обґрунтування своїх вимог зазначила, що з 15 серпня 1979 року по 30 вересня 2013 року вона працювала на філії «Межівський райавтодор» дочірнього підприємства «Дніпропетровський облавтодор» відкритого акціонерного товариства «Державна акціонерна компанія «Автомобільні дороги України» на різних посадах, в останній час - провідним інженером з окладом 2 585 гривень на місяць. 30 вересня 2013 року вона була звільнена у зв'язку з виходом на пенсію за віком. Заробітна плата їй була сплачена вчасно, але відповідачем були порушені приписи п.6.33 колективного договору, оскільки не було сплачено 5 місячних окладів при звільненні, передбачених для працівників, що безперервно відпрацювали в системі облавтодору більше 25 років. Крім цього, за період з липня 2012 року по вересень 2013 року підприємство не сплатило позивачці витрати по відрядженню в сумі 2 528,95 гривень через відсутність коштів. Просить суд стягнути з дочірнього підприємства «Дніпропетровський облавтодор» відкритого акціонерного товариства «Державна акціонерна компанія «Автомобільні дороги України» на її користь одноразову матеріальну допомогу в сумі 12 925 гривень та витрати по відрядженню в сумі 2 528,95 гривень, а всього - 15 443,95 гривні, та витрати на правову допомогу у сумі 250 гривень. Позивачка в судовому засіданні змінила свої позовні вимоги відмовившись від вимог в частині стягнення з відповідача 2528,95грн. суми витрат по відрядження у зв'язку з добровільною виплатою відповідачем. Представник відповідача в судове засідання не з'явився, надав суду заперечення в яких зазначив, що позовні вимоги є необґрунтованими. Згідно відомості на виплату грошей №ПР-0000005 за серпень 2014 року філії «Покровський райавтодор» дочірнього підприємства «Дніпропетровський облавтодор» відкритого акціонерного товариства «Державна акціонерна компанія «Автомобільні дороги України» [PERSON] виплачено грошові кошти у розмірі 2 528,95 гривень, зазначені нею у позовній заяві, як заборгованість по витратам на відрядження, що засвідчено підписом позивачки. Щодо виплати одноразової допомоги при виході на пенсію, відповідач вважає, що вона є соціальною пільгою, не належить до фонду оплати праці, згідно Інструкції зі статистики заробітної плати, затвердженої наказом Державного комітету статистики України від 13 січня 2004 року №5, та сплачується виходячи з фінансових можливостей підприємства. [PERSON] звільнилася 30 вересня 2013 року, позовну заяву подала у серпні 2014 року - з пропущенням тримісячного терміну, встановленого ч.1 ст.233 КЗпП України, а тому позовні вимоги в частині стягнення одноразової допомоги у розмірі 12 925 гривень не підлягають задоволенню. Просить суд розглянути справу за відсутністю представника відповідача та відмовити повністю у задоволенні позову з підстав, викладених вище. Суд, вислухавши позивача по справі, прийнявши до уваги заперечення, яке було надано відповідачем суду, вивчивши матеріали справи та надавши належну оцінку доказам по справі, прийшов до висновку, що змінені позовні підлягають задоволенню з наступних підстав. Встановлено, що позивачка [PERSON] з 15 серпня 1979 року по 30 вересня 2013 року вона працювала на філії «Межівський райавтодор» дочірнього підприємства «Дніпропетровський облавтодор» відкритого акціонерного товариства «Державна акціонерна компанія «Автомобільні дороги України» на різних посадах, в останній час - провідним інженером з окладом 2 585 гривень на місяць. Стаж роботи в системі облавтодору склав 34 роки 1 місяць 15 днів, Дані факти підтверджуються копією трудової книжки серії [NUMBER], виданої 12 червня 1979 року на ім'я [PERSON], листом начальника філії «Межівський райавтодор» №122 від 01 жовтня 2013 року на ім'я директора ДП «Дніпропетровський облавтодор» щодо виплати одноразової допомоги при виході на пенсію. Протоколом №1 від 10 квітня 2012 року Конференції трудового колективу ДП «Дніпропетровський облавтодор» було прийнято Колективний договір на 2012-2013 роки між адміністрацією та об'єднаною профспілковою організацією Дніпропетровського «Облавтодор». Згідно п.6.33 Колективного договору дочірнього підприємства «Дніпропетровський облавтодор» відкритого акціонерного товариства «Державна акціонерна компанія «Автомобільні дороги України», прийнятого на Конференції трудового колективу 10 квітня 2012 року, зареєстрованого виконавчим комітетом Бабушкінської районної у місті ради м.Дніпропетровська за №1492 від 12 червня 2012 року, сторони домовилися, що підприємство зобов'язується сплачувати працівникам, що виходять на пенсію за віком або достроково і відпрацювали в системі облавтодору безперервно більше 10 років одноразову допомогу в розмір двох, більше 15 - трьох, більше 20 - чотирьох, більше 25 років - п'яти місячних тарифів, окладів. Ця допомога надається працівнику у зв'язку зі звільненням з підприємства (або протягом року після звільнення у разі складного фінансового становища підприємства). Таким чином, вбачається право позивачки на отримання зазначеної одноразової допомоги, розмір якої, відповідно до листа начальника філії «Межівський райавтодор» №122 від 01 жовтня 2013 року на ім'я директора ДП «Дніпропетровський облавтодор» щодо виплати одноразової допомоги при виході на пенсію, складає 12 925 гривень. Щодо посилання відповідача на пропуск тримісячного терміну звернення до суду, слід зазначити наступне. Нормами ст.233 КЗпП України передбачено, що працівник може звернутися з заявою про вирішення трудового спору безпосередньо до районного, районного у місті, міського чи міськрайонного суду в тримісячний строк з дня, коли він дізнався або повинен був дізнатися про порушення свого права, а у справах про звільнення - в місячний строк з дня вручення копії наказу про звільнення або з дня видачі трудової книжки. У разі порушення законодавства про оплату праці працівник має право звернутися до суду з позовом про стягнення належної йому заробітної плати без обмеження будь-яким строком. Дійсно, відповідно до роз'яснень, викладених в п.3.6 Інструкції зі статистики заробітної плати, затвердженої наказом Державного комітету статистики України від 13 січня 2004 року №5, одноразова допомога працівникам, які виходять на пенсію згідно з діючим законодавством та колективними договорами не належить до фонду оплати праці, тобто не входить до структури заробітної плати в розумінні ст.2 ЗУ «Про оплату праці». Проте відповідач не приділив увагу тому, що в п.6.33 Колективного договору передбачений додатковий строк для виплати одноразової допомоги: «…або протягом року після звільнення у разі складного фінансового становища підприємства». Складне фінансове становище підприємства - це оціночне поняття, що надається його керівництвом. Таким чином, днем, коли позивачка повинна була дізнатися про порушення свого права, з урахуванням положень п.6.33 Колективного договору, є день, що настає через рік після звільнення - тобто 30 вересня 2014 року, а тому строк позовної давності для захисту порушеного права в даному випадку не пропущений. На підставі викладеного та

Outcome: approved