Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-23 00:00:00

20 листопада 2017 року [PERSON] та [PERSON] звернулися до суду з вказаною позовною заявою до [PERSON] сільської ради об'єднаної територіальної громади Очаківського району Миколаївської області. В обґрунтування своїх вимог посилаються на те, що 28 лютого 1998 року помер [PERSON], який для позивача був батьком, а для позивачки чоловіком. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина у вигляді житлового будинку, що розташований за адресою: Миколаївська область, Очаківський район, с. Іванівка, вул. Суворова, 29. У передбачений законом строк вони прийняли спадщину, оскільки на час смерті спадкодавця були зареєстровані та разом з ним проживали. У видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на спадковий житловий будинок нотаріусом відмовлено, у зв'язку з відсутністю правовстановлюючого документа на цей будинок на ім'я спадкодавця. Посилаючись на викладені обставини, просили визнати за ними право власності на будинок в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON], по 1/2 частці за кожним. Позивачі в судове засідання не зявилися, про причини неявки суд не повідомили, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Представник позивачів [PERSON] в судове засідання не зявився надав заяву про розгляду справи за його відсутності та відсутності позивачів, позовні вимоги підтримує та просить про їх задоволення. Представник відповідача [PERSON] сільської ради об'єднаної територіальної громади Очаківського району Миколаївської області в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. До судового засідання надано заяву за підписом сільського голови [PERSON], в якій вона просить розглянути справу за відсутності представника сільської ради, позов визнає. Дослідивши письмові матеріали справи, оглянувши матеріали спадкової справи № 07/2017, відкритої після смерті [PERSON], суд дійшов наступного. Відповідно до копії свідоцтва про смерть серії І-ФП № 049371, [PERSON] помер 28 лютого 1998 року. [PERSON] народився 07 вересня 1979 року в с. Покровка Очаківського району Миколаївської області та його батьком є [PERSON], а матірю [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про народження серії ІІ-ФП № 485391. З копії свідоцтва про одруження серії ІІІ-УР № 373270 вбачається, що 09 червня 1962 року [PERSON] уклав шлюб з [PERSON], та остання прийняла прізвище [PERSON]. Таким чином, в судовому засіданні встановлено, що позивач [PERSON] є сином спадкодавця [PERSON], а позивачка [PERSON] дружиною останнього. Згідно довідки Іванівської сільської ради Очаківського району Миколаївської області № 433/2-36 від 10 квітня 2008 року, [PERSON], який помер 28 лютого 1998 року, проживав та був зареєстрований за адресою: [INFO] з 1976 року по день своєї смерті. Разом з ним за вказаною адресою проживали та були зареєстровані: [PERSON] з 1979 року, [PERSON] з 1976 року по день смерті спадкодавця [PERSON], та продовжують проживати по теперішній час. Таким чином в судовому засіданні встановлено, що позивачі у відповідності з ч. 1 ст. 549 ЦК УРСР (1963 року), який діяв на час відкриття спадщини, прийняли спадщину після смерті [PERSON], оскільки фактично вступили в управління та володіння спадковим майном. Наведене також підтверджується матеріалами оглянутої в судовому засіданні спадкової справи № 07/2017, відкритої приватним нотаріусом Очаківського районного нотаріального округу [PERSON], та інформаційною довідкою зі спадкового реєстру від 16 січня 2018 року № 50569533. Як вбачається з розяснення приватного нотаріуса Очаківського районного нотаріального округу [PERSON]С за вих. № 204/02-14 від 08 червня 2017 року, позивачам відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок після смерті [PERSON], оскільки відсутній правовстановлюючий документ на вказане майно на ім'я спадкодавця. З довідки [PERSON] сільської ради Очаківського району Миколаївської області № 124/04.02 від 12 грудня 2017 року вбачається, що житловий будинок за адресою: Миколаївська область, Очаківський район, с. Іванівка, вул. Суворова, 29, який був збудований в 1970 році, та згідно погосподарської книги № 1 за 1996-2000 року належав [PERSON], який мав особовий рахунок № 27. 06 червня 2017 року позивачі виготовили на імя спадкодавця технічний паспорт, з якого слідує, що спадкове майно складається з житлового будинку літ. А1а1 загальною площею 54,10 кв.м, житловою площею 36,80 кв.м та з господарських будівель і споруд - гаражу літ. Б, лазні літ. В, літньої кухні літ. Г, вбиральні літ. Д, навісу літ Е, споруд № 1,2,3,4,І. Відповідно до ст.1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинялися внаслідок його смерті. Відповідно до ч. 3 ст. 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що виникли до 1 січня 2013 року визнаються дійсними за наявності однієї з таких умов: 1) реєстрація таких прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення; 2) на момент виникнення таких прав діяло законодавство, що не передбачало їх обовязкової реєстрації. Державна реєстрація права власності на житлові будинки, споруди, регулювалася підзаконними нормативними актами, зокрема такими як Інструкція про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затверджена заступником Міністра комунального господарства Української РСР 31 січня 1966 року і яка втратила чинність на підставі\~наказу Держжитлокомунгоспу від 13 грудня 1995 року № 56, Тимчасове положення про порядок реєстрації прав власності на нерухоме майно, затверджене\~наказом Міністерства юстиції України від 7лютого 2002 року № 7/5\~і зареєстроване в Мінюсті 18 лютого 2002 року за № 157/6445 (з подальшими змінами). Зазначені нормативні акти передбачали державну реєстрацію будівель, споруд, державну реєстрацію права власності на нерухоме майно, проте виникнення права власності на будинки, споруди не залежало від державної реєстрації до часу набрання чинності\~ЦК\~та\~Законом України від 1 липня 2004 року «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень». Отже, у разі відсутності державної реєстрації права на нерухоме майно, створене та оформлене в передбаченому законом порядку до набрання чинності\~Законом України від 1 липня 2004 року «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», спадкоємці які прийняли спадщину, мають право на оформлення спадкових прав. З матеріалів справи вбачається, що будинок № 29 по вул. Суворова в с. Іванівка, Очаківського району Миколаївської області побудовано у 1970 році, а господарські будівлі і споруди - в період з 1977 по 1980 рік, тобто до набрання чинності вищевказаним Законом. Враховуючи викладене та наявність записів у погосподарській книзі, суд приходить до висновку про те, що [PERSON] набув статусу власника вищевказаного житлового будинку, і той факт, що до смерті він не отримав свідоцтво про право власності на нього, не позбавляє спадкоємців [PERSON] та [PERSON] права на отримання ними спадщини за законом, а тому позов підлягає задоволенню у повному обсязі.

Outcome: approved