overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-07 00:00:00

20.02.2017 року [PERSON] звернулася в суд з заявою про визнання її сина [PERSON] Брендона [PERSON], [INFO], недієздатним внаслідок психічного захворювання, через що він не може розуміти значення своїх дій та керувати ними. Хворий не орієнтується в суспільному житті, не може себе самостійно обслуговувати, потребує постійного стороннього догляду, допомоги для організації свого життя. [PERSON] Брендон досяг повноліття, однак в силу своєї хвороби не взмозі звернутися за виготовленням паспорта громадянина України. Крім того, вказує, що батько [PERSON] Брендона [PERSON] [PERSON] є громадянином [PERSON] і хоче забезпечити синові належний догляд та лікування за кордоном. Тому для створення хворому належних побутових умов, догляду та лікування, представлення його інтересів і захисту його прав в повсякденному житті, та в тому числі для виготовлення паспорту громадянина України та документів для виїзду за кордон, необхідний опікун. Для призначення заявника опікуном [PERSON] Брендона, необхідно визнати останнього недієздатним внаслідок психічного захворювання. В судовому засіданні заявник [PERSON] заяву підтримала та пояснила, що її син [PERSON] Брендон [PERSON] хворіє, внаслідок психічного захворювання, є інвалідом з дитинства, не здатний усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними, не орієнтується в просторі та часі, потребує сторонньої допомоги. Просить визнати [PERSON] Брендона недієздатним внаслідок психічного захворювання та призначити її опікуном сина. Заслухавши пояснення заявника, думку представника органу опіки та піклування [PERSON], яка вважає, що є підстави визнати [PERSON] Брендона [PERSON] недієздатним та в звязку з чим призначити йому опікуна [PERSON], дослідивши матеріали справи в їх сукупності, суд дійшов висновку, що заява підлягає до задоволення. Відповідно до ч.1 ст. 39 ЦК України фізична особа може бути визнана судом недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу не здатна усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. З письмових доказів справи, зокрема з акту №113 від 10.05.2017 року амбулаторної судово-психіатричної експертизи вбачається, що [PERSON] Брендон [PERSON] виявляє ознаки хронічного психічного захворювання у вигляді легкої розумової відсталості (глибоку дебільність) ускладнену мовним недорозвитком із неспроможністю усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. Відповідно до висновку, затвердженого рішенням виконавчого комітету Нововолинської міської ради №136 від 18.05.2017 року виконавчий комітет як орган опіки та піклування рекомендує призначити [PERSON], [INFO], яка проживає в м. Нововолинську, 6-мікрорайон, 3/19, опікуном над сином [PERSON] Брендоном [PERSON], [INFO]. Відповідно до ч.1 ст. 60 ЦК України суд встановлює опіку над фізичною особою у разі визнання її недієздатною і призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-18 00:00:00

20.02.2017 року, [PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, в якому вони перебувають з 07.08.2009 року.(а.с.2) Свою вимогу мотивує тим, що з відповідачем спільне життя не склалося по причині різних поглядів на життя, що призвело до втрати поваги один до одного, а тому з квітня 2014 року шлюбно-сімейні стосунки не підтримують, спільного господарства не ведуть, мають окремі бюджети. В судове засідання сторони не з'явилися. Від позивачки надійшла заява, в якій вона позов підтримала, справу просить розглянути без її участі, про постановлення заочного рішення не заперечує, а судові витрати просить покласти на неї.(а.с.18) Відповідач також надав заяву про розгляд справи без його участі, при цьому позов визнав.(а.с.17 ) Ознайомившись із заявою, суд,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-19 00:00:00

20.02.2017 року [PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей. Вимоги обґрунтовує тим, що від шлюбу з відповідачем мають двох неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. Рішенням Нововолинського міського суду Волинської області від 11.02.2014 року шлюб між сторонами розірвано. Діти перебувають на утриманні позивача. Позивач працює головним спеціалістом відділу ведення Державного реєстру виборців виконавчого комітету Нововолинської міської ради. Коштів для забезпечення дітей всім необхідним не вистачає. Відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання дітей, хоча має можливість надавати таку допомогу, оскільки є працездатним. Просить суд стягувати з відповідача аліменти на її користь на утримання дітей в розмірі по 1000 грн. на кожну дитину до досягнення дітьми повноліття та стягнути судові витрати по справі. В судове засідання позивач [PERSON] не зявилася, подала суду заяву, в якій змінила позовні вимоги, просить суд стягувати з відповідача в її користь на утримання дітей аліменти в розмірі по 900 грн. на кожну дитину щомісяця. Просить справу розглядати у її відсутності, змінені позовні вимоги підтримує, просить їх задовольнити. В судове засідання відповідач [PERSON] не зявився, подав суду заяву, в якій просить справу розглядати у його відсутності, змінені позовні вимоги визнає, не заперечив щодо стягнення з нього на утримання неповнолітніх дітей в користь позивача аліментів в розмірі по 900 гривень щомісяця на кожну дитину. Згідно ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Враховуючи визнання позову відповідачем, що визнання позову відповідачем не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, та наявність законних підстав для стягнення аліментів, суд позов задовольняє. Допустити негайне виконання рішення у межах суми платежу аліментів за один місяць. Відповідно до ст. 88 ЦПК України суд стягує з відповідача [PERSON] на користь держави судовий збір в розмірі 640 грн. Також, підлягає до задоволення відповідно до ст. 84 ЦПК України вимога позивача про стягнення витрат на правову допомогу в розмірі 700 грн., що підтверджується документально (а.с.11-13).

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-28 00:00:00

20.02.2017 року, [PERSON] звернулася в суд із заявою, в якій просить: -«Визнати [PERSON], [INFO], який зареєстрований за адресою: [ADDRESS], недієздатним.» (а.с.1-3) Заяву мотивує тим, що [PERSON], який є її батьком, перебуває на обліку в Київському міському психоневрологічному диспансері №2 по причині хронічного психічного захворювання і в даний час перебуває на стаціонарному лікуванні в Територіальному медичному об»єднанні «Психіатрія» у місті Києві. Батько не усвідомлює значення своїх дій, не може керувати ними та потребує постійної сторонньої допомоги. Визнання батька недієздатним їй необхідно для встановлення над ним опіки. В судовому засіданні [PERSON] заяву підтримала, просить її задовольнити. Заінтересовані особи вважають заяву обґрунтованою. Заслухавши пояснення учасників судового засідання, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає задоволенню на підставі ст.39ч.1 ЦК України, яка передбачає, що фізична особа може бути визнана судом недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу не здатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними. Так, як вбачається з висновку судово - психіатричної експертизи №265 від 27.04.2017 року: -«1.На теперішній час [PERSON], [INFO] виявляє ознаки хронічного стійкого психічного розладу у вигляді Органічного маячного (шизофреноподібного) розладу (згідно з МКХ-10: F 06.2) 2.За своїм психічним станом на теперішній час [PERSON], [INFO], не здатний усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. 3.За своїм психічним станом на теперішній час [PERSON], [INFO], потребує встановлення над ним опіки.» (а.с.36-38) З викладеного, суд робить висновок про достатність підстав для задоволення заяви. На підставі викладеного, ст.ст.39,40 ЦК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-16 00:00:00

20.02.2017 року [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON], в якій посилається на те, що з 18.06.2005 року перебуває у шлюбі з відповідачем, від якого мають малолітнього сина [PERSON], [INFO]. У грудні 2016 року відповідач залишив сім`ю, а дитина проживає з нею. Уточнивши в судовому засіданні заявлені позовні вимоги, просила стягувати з відповідача на свою користь аліменти на утримання малолітнього сина, починаючи з 17 березня 2017 року до досягнення дитиною повноліття у розмірі 1/4 частки з усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менш 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Наполягає на ухваленні заочного рішення, посилаючись на те, що відповідач ухиляються від судового розгляду, незважаючи на те, що вона його попередила про звернення до суду з позовною заявою про стягнення аліментів. У зв`язку з тим, що відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, будучи належним чином повідомлений про місце, час та дату розгляду справи, про поважні причини неявки суду не повідомив, заяви про розгляд справи за його відсутності до суду не надходило, тому суд вважає за можливе згідно зі ст. 224 ЦПК України розглянути позовні вимоги за його відсутності, ухваливши заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, оскільки присутній в суді позивач наполягає на такому вирішенні справи. Суд, взявши до уваги позицію позивачки [PERSON], дослідивши письмові докази у справі, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі з урахуванням уточнень щодо строку стягнення аліментів з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено. [PERSON] перебуває у шлюбі з [PERSON] з 18 червня 2005 року. Шлюб зареєстрований Баглійським відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпродзержинського міського управління юстиції Дніпропетровської області, актовий запис № 114. Від шлюбу мають малолітнього сина [PERSON], [INFO]. Актовий запис про народження дитини № 30 від 18 січня 2006 року зроблений Баглійським відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпродзержинського міського управління юстиції Дніпропетровської області. Батьком дитини в свідоцтві про народження вказаний [PERSON]. Відповідач свого батьківства в судовому порядку не оспорював. Заперечень проти позовної заяви про стягнення аліментів на утримання дитини не надав. Відповідно до ст. 180 Сімейного Кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. [PERSON] працездатний, аліменти не сплачує, тому суд вважає за необхідне стягувати з нього аліменти на користь позивачки у зазначеному вище розмірі, починаючи з 17 березня 2017 року, як просить позивачка, на утримання сина [PERSON], [INFO], до досягнення повноліття. Відповідно до вимог ч.1 ст. 367 ЦПК України рішення суду про стягнення аліментів допустити до негайного виконання в межах платежу за один місяць. Задовольнивши вимоги позивачки про стягнення аліментів на утримання дитини, суд згідно зі ст. 88 ЦПК України вважає за необхідне стягнути з відповідача у прибуток держави судовий збір у розмірі 640 гривень.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-04 00:00:00

20.02.2017 року [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування своїх позовних вимог вказує, що вона з відповідачем по справі перебуває у зареєстрованому шлюбі з 26.05.2011 року, який був зареєстрований Тернівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Криворізького міського управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис №116. Від даного шлюбу мають доньку Аліну, [INFO]. Шлюбні відносини припинили у вересні 2015 року, проживають окремо, спільне господарство не ведуть, взаємних інтересів не мають. Таким чином позивач вважає, що їх сімя розпалася повністю та остаточно і ніякого бажання на примирення в неї немає.Майнового спору та спору стосовно місця проживання дитини не мають. В судове засідання позивач не зявився, надав суду письмову заяву, в якій позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить суд розглядати справу у його відсутність, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи був повідомлений в установленому законом порядку. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що в порядку заочного розгляду справи зі згоди позивача, позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що з 26.05.2011 року сторони знаходяться в зареєстрованому шлюбі, що підтверджується свідоцтвом про шлюб, - а.с. 7. Від даного шлюбу мають доньку Аліну, [INFO], а.с.8. Шлюбні відносини припинили, спільне господарство вони не ведуть, взаємних інтересів не мають. За таких обставин, суд вважає, що сім`я розпалася, зберегти її неможливо,\~тому, відповідно до ст.ст. 100, 112 СК України, позов [PERSON] про розірвання шлюбу слід задовольнити. На підставі ст.ст. 110-112 Сімейного Кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-11 00:00:00

20.02.2017 року [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування своїх позовних вимог вказує, що вона з відповідачем по справі перебуває у зареєстрованому шлюбі з 27.01.2016 року, який був зареєстрований Тернівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Криворізького міського управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис №18. Від даного шлюбу дітей не мають. Шлюбні відносини припинили у жовтні 2016 року, проживають окремо, спільне господарство не ведуть, взаємних інтересів не мають. Таким чином позивач вважає, що їх сім'я розпалася повністю та остаточно і ніякого бажання на примирення в неї немає. Добровільно розірвати шлюб, через органи РАЦС відповідач не бажає. Майнового спору не мають. В судове засідання позивач не з'явився, надав суду письмову заяву, в якій позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить суд розглядати справу у його відсутність, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений в установленому законом порядку. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що в порядку заочного розгляду справи зі згоди позивача, позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що з 27.01.2016 року сторони знаходяться в зареєстрованому шлюбі, що підтверджується свідоцтвом про шлюб, - а.с. 6. Від даного шлюбу дітей не мають. Шлюбні відносини припинили, спільне господарство вони не ведуть, взаємних інтересів не мають. За таких обставин, суд вважає, що сім`я розпалася, зберегти її неможливо, тому, відповідно до ст.ст. 100, 112 СК України, позов [PERSON] про розірвання шлюбу слід задовольнити. На підставі ст.ст. 110-112 Сімейного Кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-29 00:00:00

20.02.2017 року [PERSON] звернулася до суду з позовом, в якому просить суд розірвати шлюб між нею та [PERSON], зареєстрований 24.08.1996 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Ширяївського районного управління юстиції в Одеській області, актовий запис № 35; після розірвання шлюбу залишити їй прізвище «[PERSON]». В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що спільне життя не склалося в зв'язку з різністю характерів та різними поглядами на сімейне життя. Позивач в судове засідання не з'явилася, надала заяву про розгляд справи за її відсутністю, позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не з'явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутністю, позовні вимоги визнає та не заперечує проти їх задоволення. Вивчивши матеріали справи, суд виходить з наступного. Як встановлено судом, 24 серпня 1996 року між сторонами укладено шлюб, про що Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Ширяївського районного управління юстиції в Одеській області зроблено актовий запис № 35 (свідоцтво про шлюб серії [NUMBER]). Від даного шлюбу мають неповнолітнього сина - [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER]. Відповідно до матеріалів справи сторони припинили шлюбні стосунки та ведення спільного господарства з жовтня 2015 року і не мають наміру їх поновлювати, проживають окремо, сім'я носить виключно формальний характер, позивач проживає з іншим чоловіком з яким має намір створити нову сім'ю та чекають народження дитини. Майновий спір у сторін відсутній. Надання строку для примирення суд вважає недоцільним. Згідно ст. 56 СК України, чоловік та дружина мають право на особисту свободу, у тому числі й на припинення шлюбу. Відповідно до ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. У відповідності до ст. 112 СК України, суд ухвалює рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що має істотне значення. Згідно зі ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Сторони вирішили після розірвання шлюбу прізвища залишити без змін. Враховуючи вищевикладене суд вважає, що позовні вимоги позивача про розірвання шлюбу підлягають задоволенню, оскільки побудова сімейних відносин повинна здійснюватися на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги і підтримки (ст. 1 СК України) та не може будуватись на примушуванні сторони до навіть формального знаходження в зареєстрованому шлюбі, а тим більш в подружніх відносинах

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-15 00:00:00

20.02.2017 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини в розмірі 1/4 частини заробітку щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму встановленого для дитини відповідного віку до досягнення дитиною повноліття. Мотивуючи свої вимоги тим, що з відповідачем рішенням суду від 03.12.2015 року шлюб був розірваний. Від шлюбу мають спільну дитину доньку [PERSON], [INFO]. Вказує, що відповідач з ними не мешкає, добровільно матеріальної допомоги на утримання дитини не надає. В судовому засіданні позивач збільшила позовні вимоги, просила стягнути аліменти з відповідача на утримання неповнолітньої дитини в розмірі 1/2 частини доходу щомісячно. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнав та не заперечував проти стягнення з нього аліментів в розмірі 1/2 частини доходу щомісячно на утримання дитини. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, враховуючи визнання збільшених позовних вимог відповідачем, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірваний рішенням Новозаводського районного суду м. Чернігова від 03.12.2015 року, яке набуло законної сили 15.12.2015 року (а.с.6-7). Від шлюбу мають неповнолітню дитину: доньку [PERSON], [INFO], батьками якої вони являються (а.с.5). Батьки зобовязані утримувати неповнолітніх дітей до досягнення ними повноліття, що передбачено ст. 180 Сімейного кодексу України. На час розгляду справи домовленості між батьками з приводу участі відповідача в утриманні дитини не досягнуто, а отже, аліменти підлягають стягненню в судовому порядку в силу ст. 181 Сімейного Кодексу України. Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову. При визначенні розміру аліментів, суд враховує стан здоровя і матеріальне становище дитини і відповідача, обставини даної справи, і вважає за необхідне

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-15 00:00:00

20.02.2017 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] у якому просить стягнути з нього аліменти на утримання неповнолітньої доньки [PERSON] в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу) відповідача до повноліття дитини. Позивач [PERSON] надала заяву про розгляд справу за її відсутності, позовні вимоги підтримує. Відповідач [PERSON] до суду надав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги визнає. Відповідно до ст. 197 ч.2 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Встановлено, що сторони мають дитину: [PERSON] [INFO], у свідоцтві про народження якої, батьком записаний [PERSON] - відповідач у справі. Відповідач має можливість виділяти кошти на утримання дитини. Згідно ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. З огляду на вищенаведене суд вважає, що вимоги позивачки законні, обґрунтовані доказами та підлягають задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-15 00:00:00

20.02.2017 року [PERSON] звернулася до суду з позовом про стягнення аліментів до [PERSON] В обґрунтування позовних вимог про стягнення аліментів позивач вказала, що з відповідачем [PERSON] перебуває у зареєстрованому шлюбі з 18.10.2002 року. Від шлюбу з відповідачем має малолітнього сина - [PERSON], [INFO]. Син перебуває повністю на її утриманні. Батько дитини не надає їй матеріальної допомоги на утримання сина. Просила стягнути з [PERSON] аліменти у примусовому порядку на утримання їхнього з відповідачем малолітнього сина у розмірі 1/3 частини зі всіх видів доходу щомісяця, починаючи від дня пред'явлення позову і до повноліття дитини. У судовому засіданні позивач [PERSON] та її представник підтримали заявлені вимоги, просили позов задоовльнити. Відповідач, про дату, час та місце судового засідання, повідомлявся за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем проживання, однак судову повістку повернуто до суду з відміткою відділу зв'язку про закінчення терміну зберігання, що за правилами п.5 ст. 74 ЦПК України є підставою для висновку суду про належне повідомлення сторони. З огляду на викладене, суд ухвалив, розглянути справу за відсутності відповідача, ухваливши заочне рішення, на підставі наявних у справі даних. Заслухавши думку позивача та її представника, дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що заявлений [PERSON] до [PERSON] позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] з 18.10.2002 року перебувають в офіційно зареєстрованому шлюбі (а.с. 6). Від шлюбу [PERSON] та [PERSON] мають сина [PERSON], [INFO] (а.с. 7). Син сторін у справі зареєстрований та проживає разом з матір'ю за адресою: [ADDRESS], перебуває на повному утриманні матері. Статтями 155, 180, 181, 182, 183 СК України передбачено, що батьки зобов'язані утримувати своїх неповнолітніх дітей, а при ухиленні батьків від цього обов'язку кошти на утримання дітей стягуються з них в судовому порядку, в розмірі визначеному судом. Звертаючись в суд з позовом, позивач стверджує, що батько хлопчика не приймає участі в його матеріальному забезпеченні, вона ж самостійно утримує сина, а тому бажає отримувати матеріальну допомогу від [PERSON] на утримання дитини у примусовому порядку. У той же час, позивач пояснила суду, що відповідач має обов'язок щодо утримання дочки від першого шлюбу, вік якої є в межах вісімнадцяти років. З урахуванням усіх обставин справи, суд вважає за можливе стягнути з відповідача аліменти у розмірі 1/4 частини зі всіх видів доходу щомісяця, однак не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму на дитину, встановленого для дітей відповідного віку, починаючи від дня пред'явлення позову і до повноліття дитини. За наведених обставин, заявлені [PERSON] позовні вимоги знайшли своє підтвердження та підлягають задоволенню, судові витрати за розгляд справи судом необхідно покласти на відповідача за правилами ст. 88 ЦПК України. На підставі викладеного та

Outcome: approved