Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-23 00:00:00

21.04.2015 року [PERSON] звернувся до суду з позовною заявою до Державного підприємства «Бар`єр» м. Дніпродзержинська, в якій просив стягнути з підприємства на свою користь заборгованість по заробітній платі та одноразову грошову допомогу як учаснику ліквідації аварії на ЧАЕС 1986 1987 роках В судовому засіданні [PERSON] уточнив позовні вимоги і просив стягнути з підприємства на свою користь заборгованість по заробітній платі в розмірі 2935,62 грн. середній заробіток за весь час затримки за період з 11.03.2015 року по 24.09.2015 року (118 робочих дня) у загальній сумі 16246,24 грн., виходячи з розміру середньоденної заробітної плати 137,68 грн. і моральну шкоду в розмірі 10000 грн. На підприємстві він працював з 16.10.2012 року по 10.03.2015 року. Був звільнений з роботи за власним бажанням. У день звільнення і до теперішнього часу ДП «Бар`єр» не сплачує йому заборгованість по заробітній платі. Такі обставини вимушують його хвилюватися, морально він страждає, що призводить до погіршення стану його здоров`я. Представник відповідача за довіреністю [PERSON] позовні вимоги [PERSON] визнала частково, пояснила, що підприємство не заперечує виплатити позивачу заборгованість по заробітній платі у розмірі 2935,62 грн. Вини підприємства немає у зв`язку з відсутністю грошових коштів на підприємстві, тому ДП «Бар`єр» не згідно сплачувати середній заробіток за весь час затримки розрахунку за період з 11.03.2015 року по 24.09.2015 року і моральну шкоду у розмірі 10000 грн. Суд, вислухавши позивача, представника підприємства, дослідивши письмові докази у справі, вважає, що уточнені в судовому засіданні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч.1 ст. 116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства проводиться в день звільнення. Згідно з ч.1 ст. 117 КЗпП України у разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 КЗпП України, при відсутності спору про їх розмір підприємство повинно виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. Позивач перебував у трудових відносинах з підприємством, тому що працював дозиметри стом на ДП «Бар`єр» з 16.10.2012 року по 10.03.015 року. Був звільнений з роботи за власним бажанням. На момент звільнення заробітна плата не виплачена, заборгованість по заробітній платі становить 2935 грн. 62 коп. Середній заробіток за весь час затримки за період з 11.03.2015 року по 24.09.2015 року (118 робочих дня) у загальній сумі 16246,24 грн., виходячи з розміру середньоденної заробітної плати 137,68 грн. Відсутність коштів на ДП «Бар`єр» не виключає відповідальності і обов`язку роботодавця наступного дня після пред`явлення ним роботодавцеві вимог про розрахунок на підставі ст. 117 КЗпП України стягнути на користь працівника середнього заробітку за весь період затримки розрахунку. Статтею 237-1 КЗпП України передбачено відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв`язків і вимагають від працівника додаткових зусиль для організації свого життя. Враховуючи, що [PERSON] має статус ліквідатора аварії на ЧАЕС 2 категорії, потребує профілактичного лікування, на яке потрібні кошти, у зв`язку з несвоєчасною невиплатою йому заробітної плати він не мав можливості створювати собі і своїй сім`ї необхідні умови для життя, вимушений був шукати кошти, позичати у інших людей, з якими не може своєчасно розрахуватися, що призводить до моральних страждань, погіршення стану здоров`я, тому суд вважає, що сума у розмірі 2000 грн. в рахунок відшкодування моральної шкоди є пропорційною тим моральним стражданням, які причинило підприємство грубим порушення норм трудового законодавства. В задоволення вимог про стягнення моральної шкоди у розмірі 10000 грн. суд вважає необхідним відмовити. При зверненні до суду з позовом про стягнення заборгованості по заробітній латі позивач згідно з Законом України «Про судовий збір» звільнений від сплати судового збору. Суд задовольнив його вимоги про стягнення заборгованості, середнього заробітку, моральної шкоди, тому відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України вважає необхідним стягнути з підприємства у прибуток держави судовий збір у розмірі 487 грн. 20 коп. Згідно з ч.1 ст. 367 ЦПК України рішення суду про стягнення заробітної плати допустити до негайного виконання в межах платежу за один місяць. Виходячи з викладеного,

Outcome: partial