Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-12 00:00:00

19 травня 2017 року позивач та його представник звернулися до суду з позовною заявою до [PERSON], [PERSON], управління Державної міграційної служби України в Полтавській області про визнання особи такою, що втратила право користування житлом та про зняття з реєстраційного обліку. Свої вимоги обґрунтовують тим, що позивач 28 квітня 2012 року придбав у [PERSON] та [PERSON] згідно договору купівлі-продажу, житловий будинок з господарськими будівлями, що знаходяться по [ADDRESS]. Після оформлення договору купівлі-продажу [PERSON] та [PERSON] у вказаному будинку не проживають, з реєстраційного обліку не знялися, тому позивач вимушений звернутись до суду з позовною заявою про особи такою, що втратила право користування житлом та про зняття з реєстраційного обліку. Позивач в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Представник відповідача в судове засідання не з'явився, в матеріалах справи є заява, в якій він просить справу розглянути без його участі. Відповідачі [PERSON] та [PERSON], будучи належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду справи, в судове засідання не з'явилися. Представник третьої особи - управління ДМС України в Полтавській областів судове засідання не з'явився, будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи. Суд ухвалив провести заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів та прийняти заочне рішення відповідно до ст.ст. 224-226 ЦПК України. Давши оцінку матеріалам справи, суд приходить до наступних висновків. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі, якщо відповідно до положень Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснюється. У зв'язку з чим, на підставі ст. 197 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності сторін, на підставі наявних у справі доказів, без фіксації судового процесу. Всебічно та повно з'ясувавши обставини справи, об'єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи, надавши їм оцінку у сукупності з оголошеними та дослідженими матеріалами справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню у зв'язку з наступним. У відповідності зі ст.ст. 10, 11 ЦПК України, суд розглядає справи на принципах змагальності і диспозитивності, у межах заявлених позовних вимог на підставі доказів, наданих сторонами. Відповідно до ч. 3 ст. 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідно до договору купівлі-продажу від 28 квітня 2012 року позивач [PERSON] купив у [PERSON] та [PERSON] житловий будинок з господарськими будівлями, що розташований за адресою: [ADDRESS] (а.с. 7-8). Як вбачається з витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 42905158 та технічного паспорта на житловий будинок індивідуального житлового фонду, виданого КП Полтавського бюро технічної інвентаризації «Інвентаризатор», по [ADDRESS] знаходяться житловий будинок з господарськими будівлями, власником є [PERSON] (а.с. 9-12). Згідно довідки виконкому Малоперещепинської сільської ради Новосанжарського району Полтавської області № 1420 від 12.05.2017 року [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] зареєстровані, але не проживають з квітня 2012 року по теперішній час за адресою [ADDRESS] (а.с. 14). З акту про не проживання особи за місцем реєстрації від 16 травня 2017 р., складеного Малоперещепинським сільським головою, секретарем та депутатом сільської ради в присутності свідків, вбачається, що [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], з квітня 2012 р. не проживають в житловому будинку, розташованому за адресою: [ADDRESS] (а.с. 13). Відповідно до ч. 1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. За змістом ст.ст. 71, 72 Житлового кодексу України в разі відсутності особи за місцем проживання (реєстрації) понад шість місяців без поважних причин вона може бути позбавлена права користування цим приміщенням в судовому порядку. За таких обставин суд вважає, що відповідачі [PERSON] та [PERSON] втратили право користування житловим приміщенням в житловому будинку за адресою: [ADDRESS], оскільки не проживають у ньому без поважних причин понад шість місяців. Відповідно до ст. 150 Житлового кодексу України, громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди. Стосовно зобов'язання управління Державної міграційної служби України в Полтавській області зняти з реєстрації відповідачів суд вважає, що слід відмовити, виходячи з наступного. Порядок реєстрації місця проживання, зняття з реєстрації громадян, які на законних підставах, перебувають в України визначено Законом України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» від 11 грудня 2003 року. Відповідно до ст. 7 цього Закону зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється в день звернення особи, на підставі заяви особи або її законного представника, судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою, свідоцтва про смерть, паспорта або паспортного документа, що надійшов з органу державної реєстрації актів цивільного стану, або документа про смерть, виданого компетентним органом іноземної держави, легалізованого в установленому порядку, інших документів. Таким чином, рішення суду про виселення з житлового будинку є самостійною підставою для зняття такої особи з реєстрації місця проживання відповідним органом виконавчої влади з питань реєстрації, а тому в даному випадку вирішення цього питання взагалі не потребує судового втручання. Також позовна вимога заявлена до третьої особи. З огляду на вищезазначене, позовні вимоги в частині зняття [PERSON] та [PERSON] з реєстрації за адресою: [ADDRESS] задоволенню не підлягають, та заявлені передчасно. Таким чином, суд вважає, що позовні вимоги слід задовольнити частково.

Outcome: partial