Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-12 00:00:00

21.05.2016 позивач [PERSON] звернулася в суд з позовом до відповідача [PERSON], в якому просить визнати останню такою, що втратила право користування будинком [ADDRESS], та примусово зняти її з реєстраційного обліку в її будинку. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що їй на праві власності належать 65/100 частин вищевказаного будинку. В даному будинку відповідач, її звідна сестра, була зареєстрована у якості члена її сім'ї. Реєстрація відповідача була здійснена у зв'язку з тим, що їй після закінчення училища (при якому вона була зареєстрована раніше) потрібно було йти працювати, а без приписки складно знайти роботу. Відповідач жодного дня не проживала фактично за місцем реєстрації, витрат на утримання будинку [ADDRESS] не несла. Всі витрати несла вона і своєчасно оплачувала комунальні платежі та податок на землю в повному обсязі. Домовленості про порядок користування будинком [ADDRESS] не було, адже відповідачу фактично потрібно було дотриматися формальностей, щоб працевлаштуватися. Де на сьогодні проживає відповідач їй не відомо, зв'язок із нею вона не підтримує. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила їх задовольнити. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явилася. Про час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином в порядку передбаченому ст. 74 ЦПК України. Про причини своєї неявки в судове засідання відповідач суд не повідомила. Третя особа Солом'янський РВ ГУ ДМС України в м. Києві в судове засідання свого представника не направила про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином. При таких даних, суд у відповідності до положень ст.ст. 169, 224 ЦПК України, знаходить можливим провести заочний розгляд справи у відсутності відповідача та представника третьої особи. Заслухавши пояснення позивача, покази свідків [PERSON], [PERSON], дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, з наступних підстав. Судом встановлено, що позивач [PERSON] є власником 65/100 частин будинку, що знаходиться в [ADDRESS], що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за законом серія ВЕО №819425 від 13.05.2007 року. Як зазначено позивачем, співвласником житлового будинку [ADDRESS], являвся покійний [PERSON], [INFO], котрий помер, ще [INFO], не залишивши після себе спадкоємців, на підтвердження чого надано суду копію рішення виконавчого комітету Залізничної районної ради народних депутатів м. Києва від 19.11.1990 №274 пункт №27 про затвердження розрахунків дольової участі співвласників у домоволодінні та надання дозволу на видачу свідоцтва про право особистої власності на домоволодіння, копію витягу з будинкової книги. Згідно з довідкою форми №3, виданої структурним підрозділом ЖЕД-901 КП «Керуючої компанії з обслуговування житлового фонду Солом'янського району м.Києва» від 27.05.2016 №3493, на даний час в житловому будинку [ADDRESS] зареєстровані позивач [PERSON], її сини [PERSON], [PERSON], мати [PERSON], а також відповідач [PERSON] Як видно з матеріалів справи відповідач була зареєстрована в житловому будинку [ADDRESS] у якості члена сім'ї позивача. Як зазначено позивачем, реєстрація відповідача була здійснена лише для отримання прописки, необхідної для працевлаштування. Відповідач жодного дня не проживала фактично за місцем реєстрації, витрат на утримання будинку [ADDRESS] не несла. Всі витрати несе позивач в повному обсязі, домовленості про порядок користування будинком [ADDRESS] не було, де на сьогодні проживає відповідач їй не відомо, зв'язок із нею вона не підтримує. Факт не проживання відповідача у будинку № 138-138а більше одного року підтверджується наданими суду письмовими доказами, а саме, актами обстеження житлово-побутових умов від 06.04.2012, 26.04.2012, 07.07.2012, 18.11.2015, 23.05.2016. Окрім того, факт не проживання відповідача у будинку [ADDRESS] більше одного року підтвердили [PERSON], [PERSON], які допитані в якості свідків, та в своїх показах зазначили, що відповідач їм відома як зведена сестра позивача, в будинку позивача остання ніколи не проживала, її особисті речі у будинку відсутні, жодного разу вона не з'являлася та не намагалася вселитися. Як наполягала позивач в судовому засіданні у своїх поясненнях, жодних перешкод з її боку відповідачу у користуванні квартирою ні вона, ні члени її сім'ї не чинили, в відповідач дій які б свідчили про наміри та бажання зберегти за собою право користування житловим приміщенням не вчиняла. Обставини, які б вказували на те, що позивач чинить відповідачеві перешкоди в користуванні спірною квартирою, та обставин, які б вказували на поважність причин відсутності відповідача в ході розгляду справи судом встановлено не було. Правовідносини сторін, які випливають із вищевказаних обставин, стосовно права членів сім'ї власника житлового приміщення на користування ним урегульовано положеннями статті 405 ЦК України. За змістом частини першої вказаної статті, члени сім'ї власника житла, які проживають разом із ним, мають право користування цим житлом відповідно до закону (особистий сервітут). Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. У відповідності до ч. 2 ст. 405 ЦК України, якщо інше не встановлено законом, договором чи заповітом, на підставі яких встановлено сервітут, то відсутність члена сім'ї понад один рік без поважних причин є юридичним фактом, що є підставою для втрати членом сім'ї права користування житлом. Стаття 15 ЦК України закріплює право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Відповідно до частини першої статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Таким чином, враховуючи вищевикладене, оскільки відповідач не проживає в будинку [ADDRESS] понад один рік без поважних причин, суд приходить до висновку про те, що вимоги позивача належить задовольнити в повному обсязі, визнавши відповідача такою, що втратила право користування житловим приміщенням, та зняти останню з реєстраційного обліку. З огляду на висновок суду про задоволення позовних вимог та з урахуванням положень ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача належить стягнути судові витрати - сплачений судовий збір у сумі 551,20 грн. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved