Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-23 00:00:00

21.05.2014 року до суду надійшов позов ПАТ «ДЕЛЬТА БАНК», в якому останній просить стягнути з відповідача заборгованість за договором кредиту, укладеним 01.03.2008 року між ПАТ «Дельта Банк» (на той час ТОВ «Комерційний Банк «Дельта») і [PERSON], станом на 27.03.2014 року в сумі 2568,75 гривень, а також судові витрати. Позов обґрунтований тим, що на підставі укладеного кредитного договору № 005-20065-010308 відповідачу було надано кредит в розмірі 6270,00 гривень на придбання певного майна, в порядку та на умовах, встановлених договором, із встановлених ним же порядком та строками погашенням кредиту. Проте, відповідач порушила умови договору, тому позивач звернувся до суду з вимогою про стягнення з відповідача заборгованості за договором. В судове засідання представник позивача не з'явився, просив справу розглянути за його відсутності, не заперечував проти заочного розгляду справи (а.с. 2). Відповідач в судове засідання не з'явилась, просила розглянути справу за її відсутності. Вказала про не визнання позову внаслідок відсутності заборгованості, на підтвердження чого надала фотокопії квитанцій про оплату (а.с. 27-44). Відповідно до ст. 11 ЦПК України суд розглядає справи в межах заявлених вимог і на підставі наданих доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Судом встановлені такі обставини і визначені відповідні до них правовідносини. 01.03.2008 року між ПАТ «Дельта Банк» (на той час ТОВ «Комерційний Банк «Дельта») і [PERSON] укладений договір № 005-20065-010308, предметом якого стало надання кредиту у сумі 6270,00 гривень на придбання певного майна, на передбачених Договором умовах, на 30 місяців з кінцевим терміном повернення кредиту 29.08.2010 року. Відповідно до п.2.3, п.2.8 Договору, за користуванням кредитом позичальник сплачує кредитору проценти, виходячи зі ставки 0,01% в рік, за надання кредиту - комісію 14,9% від частини суми кредиту; п.2.9 передбачено, що до 1 числа кожного місяця відповідач повинна вносити плату в сумі 284,00 гривень (а.с.3-4). Згідно до меморіального ордеру № 9018663 від 03.03.2008 року позивач виконав свої зобов'язання перед відповідачем (а.с. 5). Банк вважає наявною у відповідача заборгованість за кредитним договором, яка станом на 27.03.2014 року становить 2568,75 гривень, що складається з: заборгованості за сумою кредиту - 725,75 гривень, заборгованості за відсотками - 1843,00 гривень. Викладене підтверджує розрахунком (а.с. 6). Відповідач повинна була сплатити Банку протягом строку дії кредитного договору з 01.03.2008р. по 31.08.2010р. 8500,99 гривень у відповідності до встановленого Графіку платежів (а.с. 28). Як убачається з наданих відповідачем квитанцій Банку сплачено 8336 гривень, по 284грн. щомісячно. Відсутня лише квитанція про платіж за квітень 2008р., однак здійснення платежу в 283,93грн. підтверджується Розрахунком ціни позову, доданим до позовної заяви (а.с. 6). Таким чином Банку загалом сплачено 8519,93 гривень, що навіть перевищує суму зобов'язання відповідача. Крім того, вказані в доданому до позовної заяви Розрахунку ціни позову дані не відповідають наданому відповідачу Графіку платежів в частині необхідної суми щомісячної оплати. Згідно до останнього це по 284грн. щомісячно. Розрахунок ціни позову не відповідає цьому Графіку і квитанціям в частині щомісячних платежів. Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Як свідчать матеріали справи, позичальник у розмірі та на умовах, встановлених кредитним договором, повернула кредит та сплатила проценти, виконавши перед Банком свої зобов'язання. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed