Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-09 00:00:00

21.01.2019 року до суду звернувся позивач орган органу з питань опіки та піклування при Верхньодніпровській районній державній адміністрації в особі служби у справах дітей Верхньодніпровської районної державної адміністрації Дніпропетровської області в інтересах малолітньої дитини: [PERSON] до відповідача [PERSON], треті особи, що не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору: комунальний заклад «Дніпропетровський спеціалізований будинок дитини» Дніпропетровської обласної ради», рада з питань опіки та піклування при виконавчому комітеті Верхівцевської міської ради Верхньодніпровського району Дніпропетровської області з позовом про позбавлення батьківських прав 22.02.2019 року отримана довідка про реєстрацію місця проживання відповідача фізичної особи. 25.02.2019 року ухвалою Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області відкрите провадження у справі та справу призначено до розгляду в підготовчому судовому засіданні на 10.04.2019 року. 10.04.2019 року проведене підготовче судове засідання, справу призначено до розгляду на 10.04.2019 року Учасникам розгляду справи роз'яснені права та обов'язки відповідно до 43, 44, 49 ЦПК України. 10.04.2019 року в судовому засіданні оголошена вступна та резолютивна частина рішення. Згідно заявлених позовних вимог позивач просить позбавити батьківських прав відповідача [PERSON], по відношенню до її малолітньої дитини - [PERSON], [INFO] та стягнути аліменти на утримання дитини в розмірі Ѕ частини всіх видів її заробітку (доходу) але не менше 50% від прожиткового мінімуму для дитини в відповідного віку на користь особи, або державного закладу де перебуватимуть діти. В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на наступне: відповідач [PERSON], є матір'ю дитини [PERSON],[INFO] . Батько дитини записаний за вказівкою матері в відповідно до ст. 135 СК України. На даний час дитина перебуває у державному КЗ «Дніпропетровський спеціалізований будинок дитини» Дніпропетровської обласної ради» м. Дніпро, згідно з рішенням виконавчого комітету Верхівцевської міської ради Верхньодніпровського району Дніпропетровської області від 20 червня 2018 року № 68, як дитина з інвалідністю, яка залишилась без піклування батьків, на повному державному забезпеченні. Згідно повідомлення від 01.11.2018 року, наданого адміністрацією КЗ «Дніпропетровський спеціалізований будинок дитини» ДОР», малолітнього [PERSON], [INFO], який перебуває у закладі з 22.06.2018 року, ні мати, ні інші близькі родичі не відвідували, не цікавились станом його здоров'я, ні письмово ні по телефону. Будь-якої матеріальної допомогти не надавали. Відповідач [PERSON], залишила дитину у відділенні патології м.Кам'янське та була відсутня з 18. \~ \~ \~ \~12.2017 року по 03.01.2018 року. Після встановлення місця її перебування сімейним лікарем було роз'яснено про необхідність проявляти турботу а догляд за новонародженою дитиною. [PERSON]В,. з'явилась в лікарні та вже 04.01.2018 року самовільно забрала дитину з лікарні, чим перервала профілактичне лікування від вродженої інфекції. Коли дитину необхідно було госпіталізовувати у зв'язку з погіршенням стану здоров'я, 22 лютого 2018 року, мати відмовилась від госпіталізації внаслідок чого дитина була госпіталізована з тіткою [PERSON]. Після цих подій до служби у справах дітей Верхньодніпровської райдержадміністрації надійшло повідомлення КЗ «Верхньодніпровська центральна районна лікарня» ДОР» про дитину, яка знаходиться у відділенні без догляду матері та інших родичів, яка була переведена з ОДКЛ м. Дніпро де знаходилась на стаціонарному лікуванні. Малолітній страждає на декілька хронічних захворювань та має розлади живлення, потребує постійного медичного нагляду та лікування. Місце перебування матері невідоме, до лікарні ніхто з близьких родичів не приходив та не цікавився станом здоров'я. відповідач постійно змінює місце свого проживання. Мати свідомо залишила свого новонародженого сина у небезпеці, не забезпечила належного догляду, харчування, перешкоджала лікуванню малолітньої дитини, що негативно вплинуло на його стан та фізичний розвиток. Необхідність захисту прав та законних інтересів малолітньої дитини, яка в силу свого віку самостійно не може захистити свої права та законні інтереси й стало підставою звернення із позовом до суду. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала давши пояснення , за підставами, викладеними в позовній заяві. Також пояснила, що відповідачка протягом тривалого часу навіть не реєструвала народження дитини в органах державної реєстрації актів цивільного стану. В зв'язку з чим службою у справах дітей були зібрані документи, необхідні для реєстрації народження дитини, але коли представник служби з'явилась до органу реєстрації актів цивільного стану, виявилось що за пів години до того мати зареєструвала народження дитини. Службою було отримано копію свідоцтва про народження. За весь цей час мати жодного разу не з'являлась до служби у справах дітей, не поцікалась де знаходиться її дитини, не брала дозволу на її відвідування. Взагалі відповідачка є безвідповідальною матір'ю,бродяжить , в її будинку антисанітарні умова. Крім даної дитини відповідачка має ще трьох дітей, які проживають з нею. Відповідач [PERSON]В ., в судове засідання не з'явилася, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, про причини неявки суд не повідомила. Заяв про розгляд справи у їх відсутність не подала. Відзиву на позовну заяву не подала. Представники третіх осіб, що не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору: КЗ «Дніпропетровський спеціалізований будинок дитини» ДОР» та ради з питань опіки та піклування при виконавчому комітеті Верхівцевської міської ради в судове засідання не з'явились, подавши заяви про розгляд справи у їх відсутність, згідно яких позовні вимоги підтримали та просили їх задовольнити. Відповідності до п. 1 ст. 6 Європейської Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, ратифікованої Україною, Законом України № 475/97-ВР від 17 липня 1997 року, яка відповідно до ст.9 Конституції України є частиною національного законодавства України, кожна людина при визначенні її громадянських прав та обов'язків має право на справедливий розгляд справи незалежним та безстороннім судом. Відповідно до вимог ст. 55 Конституції України кожному гарантується судовий захист його прав і свобод. Згідно ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку , встановленому цим кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів Завданням суду при здійсненні правосуддя, в силу ст. 2 Закону України Про судоустрій і статус суддів» є забезпечити кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов'язковість яких надана Верховною радою України. За змістом положень вказаних норм, розпорядження своїм правом на захист є диспозитивною нормою цивільного законодавства, яке полягає у наданні особі, яка вважає свої права порушеними, невизнаними або оспорюваними, можливості застосувати способи захисту, визначені законом або договором. Відповідно до ч. 1 ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, держави та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором При цьому, предметом позову є матеріально-правова вимога позивача до відповідача, а підставою - посилання на належне йому право, юридичні факти, що призвели до порушення цього права, та правове обґрунтування необхідності його захисту. Отже, виходячи із наведеного, на момент звернення із тим чи іншим позовом, права та інтереси, на захист яких поданий позов вже мають бути порушені, невизнані або оспорювані особою, до якої пред'явлений позов, тобто, законодавець пов'язує факт звернення до суду із наявністю вже порушених прав та інтересів позивача. Метою ж позову є розгляд спору і захист вже порушених, невизнаних або оспорюваних суб'єктивних прав або законних інтересів позивача. Суд, заслухавши пояснення учасників розгляду справи, з'ясувавши зміст позовних вимог, вивчивши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, приходить до таких висновків. Судом встановлено такі факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що відповідач [PERSON], має двох малолітню дитину [PERSON] [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження дитини. Батько дитини записаний у відповідності із ч. 1 ст. 135 СК України, що підтверджується витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян.. Відповідно до п. 2 ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від своїх обов'язків по вихованню дитини. З досліджених в судовому засіданні доказів судом встановлене наступне. На даний час дитина [PERSON], [INFO], перебуває у державному КЗ «Дніпропетровський спеціалізований будинок дитини» Дніпропетровської обласної ради» м. Дніпро, згідно з рішенням виконавчого комітету Верхівцевської міської ради Верхньодніпровського району Дніпропетровської області від 20 червня 2018 року № 68, як дитина з інвалідністю, яка залишилась без піклування батьків, на повному державному забезпеченні, що підтверджується повідомленнями комунального закладу та рішенням Верхівцевської міської ради. Згідно повідомлення від 01.11.2018 року, наданого адміністрацією КЗ «Дніпропетровський спеціалізований будинок дитини» ДОР», малолітнього [PERSON], [INFO], який перебуває у закладі з 22.06.2018 року, ні мати, ні інші близькі родичі не відвідували, не цікавились станом його здоров'я, ні письмово ні по телефону. Будь-якої матеріальної допомоги дитині не надавали. Відповідач [PERSON], залишила дитину у відділенні патології м.Кам'янське та була відсутня з 18. \~ \~ \~ \~12.2017 року по 03.01.2018 року. Після встановлення місця її перебування сімейним лікарем було роз'яснено про необхідність проявляти турботу а догляд за новонародженою дитиною. [PERSON]В,. з'явилась в лікарні та вже 04.01.2018 року самовільно забрала дитину з лікарні, чим перервала профілактичне лікування від вродженої інфекції. Коли дитину необхідно було госпіталізовувати у зв'язку з погіршенням стану здоров'я, 22 лютого 2018 року. мати відмовилась від госпіталізації внаслідок чого дитина була госпіталізована з тіткою [PERSON]. Після цих подій до служби у справах дітей Верхньодніпровської райдержадміністрації надійшло повідомлення КЗ « Верхньодніпровська центральна районна лікарня» ДОР» про дитину, яка знаходиться у відділенні без догляду матері та інших родичів, яка була переведена з ОДКЛ м. Дніпро де знаходилась на стаціонарному лікуванні. Малолітній страждає на декілька хронічних захворювань та має розлади живлення, потребує постійного медичного нагляду та лікування, що підтверджується повідомленнями лікарні Відповідно до пояснень представника позивача відповідач постійно змінює місце свого проживання. Мати свідомо залишила свого новонародженого сина у небезпеці, не забезпечили належного догляду, харчування, перешкоджала лікуванню малолітньої дитини, що негативно вплинуло на його стан та фізичний розвиток. Виходячи з досліджених у справі доказів, судом встановлено, що в порушення ст.ст. 150, 180 СК України, згідно яких батьки зобов'язані піклуватись про здоров'я дитини, забезпечувати здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати до самостійного життя, поважати дитину, утримувати дитину до досягненню нею повноліття, як встановлено в судовому засіданні відповідач [PERSON], злісно ухиляється від виконання цих своїх обов'язків, не бажає займатись вихованням та утриманням свого малолітнього сина, по відношенню до нього займає пасивну позицію. Навіть протягом тривалого часу не реєструвала народження дитини. Відповідно до рішення органу опіки та піклування Верхньодніпровської районної державної адміністрації від 10.04.2019 року також вирішено за доцільне позбавити відповідачку батьківських прав по відношенню до її малолітнього сина [PERSON], [INFO]. Оцінюючи всі надані суду докази, суд вважає встановленим факт порушення прав малолітньої дитини відповідачки: [PERSON], [INFO], щодо створення та забезпечення відповідачкою нормальних умов для його проживання, лікування, забезпечення життєво необхідних потреб, матеріального утримання, виховання. Також суд вважає, що перебування дитини в родині відповідачки створює умови небезпечні для її життя та здоров'я, так як дитина не отримує потрібного лікування, харчування, догляду. Мати постійно залишає дитину в медичних закладах одну, без догляду, якого потребує дитина даного віку. Подальша доля цієї дитини відповідачку не цікавить, так як з пояснень представника позивача встановлено, що після вилучення дитини з родини матері та влаштування до дитячого закладу, мати жодного разу дитину не відвідала, не поцікавилась станом її здоров'я, не придбала необхідних медикаментів, дитячого харчування, памперсів, одягу для дитини. Частиною 1 т. 3 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року, яка ратифікована Україною 27.02.1991 року та набула чинності для України 27.09.1991 року, визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Виходячи з вищевикладених обставин, суд у відповідності із обраним позивачем способом захисту порушених прав малолітньої дитини, вважає за доцільне задовольнити позовні вимоги та позбавити відповідача батьківських прав по відношенню до її малолітнього сина [PERSON], [INFO]. Відповідно до ч. 3 ст. 166 СК України, - при задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину. Враховуючи, що судом ухвалюється рішення про позбавлення відповідачки батьківських прав, суд вважає за потрібне задовольнити позовні вимоги і про стягнення аліментів та стягнути з відповідачки аліменти на утримання дитини - [PERSON],\~[INFO]\~ в\~розмірі \~1/6\~ частини\~ всіх\~ \~видів \~її заробітку\~(доходу),\~але не\~менше 50%\~ від\~прожиткового мінімуму\~ для\~ дитини\~відповідного віку,\~щомісячно,\~до досягнення\~дитиною \~повноліття,\~на користь\~ \~дитячого \~закладу \~або \~ особи,\~до якого\~буде поміщена\~дитина.\~ \~Суд визначає\~ \~ аліменти\~в даному\~розмірі,\~так \~як з\~пояснень представника\~ встановлено,\~що \~відповідачка \~має \~на своєму\~ утриманні\~ ще\~трьох неповнолітніх\~дітей. \~ \~ \~Відповідно до\~ч.\~ 6\~ ст.\~164\~СК України\~- \~Рішення суду про позбавлення батьківських прав після набрання ним законної сили суд надсилає органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем реєстрації народження дитини. \~ \~ Таким\~ чином\~ рішення\~ суду\~ після\~набрання законної\~сили \~ направити Верхньодніпровському районному відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції Дніпропетровської області для відома. Відповідно до ст. 141 ЦПК України стягнути з відповідача [PERSON], судовий збір на користь держави в сумі грн., 1536 грн., 80 коп., так як судом задоволені дві позовні вимоги На основі ст. 164 - 166, СК України,

Outcome: approved