Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-21 00:00:00

21.08.2020 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення на її користь аліментів у розмірі ј частини від усіх видів його доходів, але не менше 50% прожиткового мінімуму на одну особу, на утримання [PERSON] , [INFO] , на період його навчання, та стягнення на її користь аліментів на утримання [PERSON] , [INFO] , на період його навчання у твердій грошовій сумі у розмірі 19 800 грн. Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 04.09.2020 року відкрито провадження по вказаній справі за правилами спрощеного провадження та призначено справу до розгляду на 23 вересня 2020 року. 23.09.2020 року відповідач звернувся до суду із заявою про відкладення розгляду справи, у зв`язку з чим судове засідання відкладене на 29.10.2020 року. 29.10.2020 року у зв`язку із знаходженням судді Кузнецової В.В. на лікарняному слухання справи відкладено на 03.12.2020 року. 03.12.2020 року у зв`язку з відсутністю відомостей щодо вручення судової повістки відповідачу судове засідання відкладене на 13.01.2021 року. 12.01.2021 року до суду надійшов відзив відповідача, у якому останні просить відмовити у задоволені позву, оскільки позивач звернулася до суду після закінчення навчання, а також, що на сьогоднішній день стан його здоров`я та матеріальне становище не дозволяє надавати матеріальну допомогу. 13.01.2021 року відповідач звернувся до суду із заявою про відкладення розгляду справи, у зв`язку з чим судове засідання відкладене на 15.02.2020 року. 15.02.2021 року судове засідання відкладене на 04.03.2021 року. 04.03.2021 року у зв`язку з мінування будівлі Приморського районного суду м.Одеси слухання справи відкладене на 22.04.2021 року. Позивач в судове засідання не з`явилася, подала до суду заяву про розгляд справи без її участі, позов підтримує повністю. Відповідач в судове засідання не з`явився. Згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Заперечення проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження від сторін у справі не надходили. Дослідивши у судовому засіданні матеріали справи в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін та подані докази, з`ясувавши всі обставини справи в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом установлені такі факти і відповідні їм правовідносини. Судом встановлено і матеріалами справи підтверджено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу сторони мають повнолітнього сина [PERSON] , [INFO] про що свідчить свідоцтво про народження [NUMBER] від 09.04.2008 р. Як вбачається з договору №Д17029 про надання освітніх послуг за денною формою навчання від 15.08.2017 року, [PERSON] навчається на денній формі навчання у Національному університеті «Одеська морська академія» (Морехідне училище імені О.І. Маринеска) з 01.09.2017 року, строк закінчення училища 30 червня 2020 року. Вартість навчання на контрактній основі складає 39 600 грн., у тому числі: за 2-й курс- 13200,00 грн., 3-й курс - 13200,00 грн., 4-й курс - 13200,00 грн.. [PERSON] самостійного доходу немає, постійно проживає разом позивачем. Таким чином, [PERSON] та [PERSON] , мешкають разом за адресою : [ADDRESS] . Позивач зазначає, що немає можливості утримувати сина самостійно, оскільки крім звичайних речей (житло, їжа, одяг взуття) вона витрачає кошти на його навчання (сплату контракту) в розмірі 13 200 грн. на рік. Відповідно до ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 р. (ратифікованої Україною 27.02.1991 р.), в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи правними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Законодавцем положенням ч. 2 ст. 51 Конституції України закріплений конституційний обов`язок батьків утримувати своїх дітей. Згідно ч. 1, 2 ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебувають вони у шлюбі між собою. Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує : стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Згідно ст.ст. 199, 200 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу; право на утримання припиняється у разі припинення навчання; право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання; суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу; при визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Як роз`яснено у п. 20 Постанови Пленуму ВСУ від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Як вбачається з матеріалів справи відповідач є інвалідом 2 групи. Крім того, з 11.04.2019 року по 22.04.2019 рокую з 07.06.2019 року по 21.06.2019 року, з 24.06.2019 року по 01.08.2019 року, з 10.09.2019 року по 11.10.2019 року [PERSON] проходив лікування у лікарнях. Також з 18.12.2019 року по 30.12.2019 року відповідач знаходився на стаціонарному лікуванні в багатопрофільному медичному центрі ОНМедУ кардіологічному відділенні. Крім того, у відповідача на забезпеченні є неповнолітні діти [PERSON] , 2017 року народження, та [PERSON] , 2019 року народження. Також на забезпеченні [PERSON] знаходиться його мати - [PERSON] , 1946 року народження, інвалід 2 групи. Як вказує відповідач на сьогоднішній день він безробітний. З довідки про доходи №385884871884 вбачається, що розмір пенсії [PERSON] складає 2871,40 грн. на місяць. Статтею 76 ЦПК України передбачено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Частиною 1 ст. 77 ЦПК України передбачено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Відповідно до ч. 2 ст. 78 ЦПК України, якою передбачені вимоги щодо допустимості доказів, обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Статтями 12 та 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які посилається як на підставу вимог та заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Жодних доказів щодо інших доходів відповідача, офіційного працевлаштування відповідача, його додаткового доходу від підприємницької діяльності, позивачем до суду не надано. Також позивачем не надано до суду клопотання про витребування будь яких доказів щодо доходів [PERSON] чи клопотання про забезпечення доказів з даного приводу. З урахуванням викладеного, суд дійшов висновку, що позовні вимоги [PERSON] задоволенню не підлягають.

Outcome: dismissed