Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-13 00:00:00

20 вересня 2016 року [PERSON] звернулася до Миргородського міськрайонного суду Полтавської області з позовом до [PERSON] міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Полтавській області про зняття арешту із належної їй на праві власності земельної ділянки кадастровий номер 5323281400:00:008:0096 площею 6,2438 га., яка розташована на території Гаркушинської сільської ради Миргородського району. В обґрунтування позовних вимог зазначила, що у серпні 2016 року зясувала, що на належну їй земельну ділянку накладено арешт на виконання рішення суду про стягнення з неї грошового боргу на користь банку, що позбавляє її можливості вільно розпоряджатися своєю власністю. На даний час жодної заборгованості перед банком вона не має, а тому просить суд зняти арешт з належної їй земельної ділянки. В судове засідання позивачка [PERSON] не зявилася, будучи належним чином повідомленою про день та час судового розгляду справи. Представник позивачки [PERSON] [PERSON] позов підтримала просила його задовольнити з підстав викладених в позовній заяві, як законний та обґрунтований. Представник відповідача [PERSON] міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Полтавській області в судове засідання не зявився, але направив на адресу суду заперечення на позов та клопотання про розгляд справи у відсутності представника. ВДВС повідомляє, що дійсно на виконанні в установі перебував виконавчий документ ВП №21366234 з виконання судового наказу виданого Миргородським міськрайонним судом про стягнення з [PERSON] на користь ПАТ КБ «ПриватБанку» грошового боргу в сумі 4195,43 грн. З метою забезпечення виконання рішення суду на належну [PERSON] земельну ділянку було накладено арешт. В подальшому виконавчий документ було повернуто стягувачу згідно п.2 ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження», а виконавче провадження знищено. Арешт накладений на майно [PERSON] знятий не був. На даний час на виконанні у ВДВС немає жодних виконавчих документів щодо позивачки. При розгляді справи покладаються на розсуд суду. Представник третьої особи - ПАТ КБ «ПриватБанку» в судове засідання не зявився, але направив на адресу суду заяву про проведення розгляду справи у відсутності представника. Борг позивачем перед ПАТ КБ «ПриватБанком» погашено в повному обсязі. Заслухавши пояснення представника позивачки [PERSON] [PERSON], дослідивши та проаналізувавши письмові матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Згідно Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна на належну позивачці [PERSON] земельну ділянку площею 6,2438 га кадастровий номер 5323281400:00:008:0096 накладено арешт на підставі постанови серія та номер АЕ 505147 виданої 15.09.2010 року ВДВС [PERSON] МРУЮ, головним державним виконавцем Мальченко Т.О. (а.с.6-7). З повідомлення [PERSON] ВДВС ГТУЮ у Полтавській області вбачається, що 15.09.2010 року на виконанні у відділі знаходилося виконавче провадження ВП №21366234 з виконання судового наказу №2-н190 від 23.05.2008 року виданого [PERSON] м/с про стягнення боргу в сумі 4195,43 грн. з [PERSON] на користь ПАТ КБ «ПриватБанку». 15.09.2010 року постановою державного виконавця був накладений арешт на нерухоме майно боржника. 05.11.2010 року згідно ч.2 ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчий документ повернуто стягувачу. На даний час на виконанні у ВДВС відсутні будь-які виконавчі провадження по яких позивачка [PERSON] була б боржником (а.с.5). Третя особа ПАТ КБ «ПриватБанк» направив на адресу суду заяву з якої вбачається, що позивачем 16.08.2016 року сплачено борг перед ПАТ КБ «ПриватБанком» в повному обсязі (а.с.18). Відповідно до ст. 41 Конституції України, ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Згідно ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Отже, станом на день розгляду справи в суді, арешт накладений на майно позивачки [PERSON] неправомірно і повинен бути знятий, зважаючи на що позов слід задовольнити.

Outcome: approved