overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-07 00:00:00

21 березня 2017 року [PERSON] звернувся до суду із заявою, в якій просив встановити факт, що померла 12 вересня 2016 року [PERSON], [INFO], є матірю заявника. Свої вимоги тим, що померла є його матірю, після смерті якої відкрилась спадщина, але в документах є розбіжності в написанні прізвища матері та прізвища заявника, в звязку з чим встановити факт родинних відносин іншим шляхом неможливо і це позбавляє заявника можливості отримати спадщину. В судовому засіданні заявник подану заяву підтримав та просив її задовольнити. Заінтересована особа Козелецька районна державна нотаріальна контора не забезпечили явку свого представника в судове засідання, надавши заяву про розгляд справи за їх відсутності та зазначили про відсутність заперечень щодо поданої заяви. Свідок [PERSON], що є братом заявника та свідок [PERSON], що є сусідкою померлої [PERSON] підтвердили, що остання є матір»ю заявника. Заслухавши заявника, свідків, дослідивши надані докази по справі судом встановлено наступне. Згідно копії свідоцтва про народження [PERSON] серії ЯЭ № 474443, складеного російською мовою, матірю останнього є [PERSON] (а.с. 8). Паспортом громадянина України серії НК № 722216, виданим Чернігівським РВ УМВС України в Чернігівській області 04 листопада 1999 року, підтверджується прізвище заявника «Дьогтяр» (а.с. 4-5). У відповідності до свідоцтва про смерть [PERSON] померла 12 вересня 2016 року, про що Виконкомом Красилівської сільської ради Козелецького району Чернігівської області зроблений актовий запис за номером 14 (а.с. 7). Згідно довідки виконкому Красилівської сільської ради Козелецького району Чернігівської області № 309 від 14.09.2016, - [PERSON] дійсно є сином [PERSON], яка проживала за адресою: [INFO] (а.с. 9). З копії спадкової справи вбачається, що [PERSON] звернувся до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини після померлої матері [PERSON], яка склала на користь нього заповіт. Свідками [PERSON] та [PERSON] підтверджено, що матірю [PERSON] є [PERSON]. В свідоцтві про народження заявника прізвище матері зазначено російською, що в подальшому потягло за собою невірний переклад. Надані докази та досліджені в судовому засіданні обставини обєктивно узгоджуються між собою і дають суду підстави вважати доведеним факт родинних відносин [PERSON] та померлої [PERSON], яка є матірю заявника. Встановлено також, що інших можливостей його підтвердити заявник не має, а встановлення даного факту пов'язано з правом спадкування.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-23 00:00:00

21 березня 2017 року [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу. В позові зазначила, що з відповідачем перебуває в зареєстрованому шлюбі. Від даного шлюбу вони мають повнолітніх дітей. Їхнє подружнє життя з відповідачем не склалось, між ними постійно виникають сварки, що робить їхнє спільне проживання неможливим. Вони близько десяти років проживають окремо та не підтримують шлюбних відносин. Подальше спільне життя і збереження шлюбу стало суперечити їхнім спільним інтересам як чоловіка та дружини. В позові позивач просила розірвати шлюб між нею та відповідачем, та залишити після розірвання шлюбу, шлюбне прізвище Довган. На попереднє судове засідання позивач не зявилася, від представника позивача, за довіреністю, надійшла до суду заява про розгляд справи у його відсутність, в якій вказав, що позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити. Відповідач на попереднє судове засідання не з'явився, надав до суду заяву про розгляд справи без його участі, в якій вказав, що позовні вимоги визнає та згідний на розірвання шлюбу Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України у разі якщо розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Вивчивши матеріали справи, а саме: свідоцтво про шлюб видане відділом запису актів громадського стану м. Житомира серії І-ТП № 397111 від 28.09.1979 року; ксерокопію паспорта відповідача; ксерокопію паспорта позивача; ксерокопію ідентифікаційного номера позивача; ксерокопію ідентифікаційного коду відповідача, суд вважає, що визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує будь-чиїх прав, свобод та інтересів, а тому, суд, має можливість, відповідно до ч. 4 ст. 130 ЦПК України, ухвалити в попередньому судовому засіданні рішення про задоволення позову, оскільки відповідно до ч.1 ст. 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Правовідносини, що виникли між сторонами, регулюються ч. 3 ст. 105, ч. 1 ст. 110 СК України. Підлягає стягненню з відповідача на користь позивача сплачений нею при подачі позовної заяви судовий збір. На підставі наведеного, ч. 3 ст. 105, ч.1 ст. 110 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-18 00:00:00

21 березня 2017 року [PERSON] звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу з відповідачем [PERSON], з яким зареєструвала шлюб 23 лютого 2002 року, мотивуючи тим, що спільне життя не склалося. Причиною цього є відсутність взаємопорозуміння між сторонами, розходження поглядів на сімейні відносити та сімейні обовязки з ведення спільного господарства. Від цього шлюбу подружжя не має спільних дітей. Позивач у судове засідання не зявилася, але надала суду письмову заяву, в якій позов підтримала та просила його задовольнити, а справу розглянути за її відсутності. Відповідач будучи своєчасно та належним чином повідомленим за місцем реєстрації про час і місце розгляду справи у судове засідання без поважних причин не зявився. Про причини неявки суду не повідомив. Позивач у своїй заяві погодилася на постановлення судом заочного рішення у справі. Дослідивши обставини справи і перевіривши їх письмовими доказами, оцінивши досліджені в судовому засіданні докази, суд приходить до висновку, що позов [PERSON] підлягає задоволенню з таких підстав. Відповідно до ст. 21 СК України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у державному органі реєстрації актів цивільного стану. Статтею 24 СК передбачено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Як вбачається з матеріалів справи, сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 23 лютого 2002 року. Від вказаного шлюбу не мають спільних дітей. Під час перебування у шлюбі, а саме 21 квітня 2015 року, позивач, у встановленому законодавством порядку, змінила своє шлюбне прізвище з [PERSON] на [PERSON]. Зі змісту позовної заяви видно, що сторони проживають окремо з лютого 2017 року. Причиною цього є відсутність взаємопорозуміння між сторонами, розходження поглядів на сімейні відносити та сімейні обовязки з ведення спільного господарства та виховання дитини. Відповідач отримавши судову повістку за місцем реєстрації не скористався своїм правом приймати участь у судовому засіданні та в разі невизнання вимог надавати докази щодо їх спростування. За таких обставин, суд приходить до висновку, що збереження вказаної сімї неможливе, так як залишення позивача та відповідача у шлюбі буде протирічити інтересам цих осіб, і вбачає необхідність в задоволенні позову та розірвання шлюбу між сторонами.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-11 00:00:00

21 березня 2017 року [PERSON] (надалі - заявник) звернулася до суду з указаною заявою. Зазначила, що [INFO] померла її мати - [PERSON], яка проживала та була зареєстрована в [ADDRESS]. Після її смерті відкрилась спадщина на сертифікат на право на земельну частку (пай) в розмірі 1,34 умовних кадастрових гектарів, яка розташована на території Мурафської сільської ради. Зазначене спадкове майно заявник прийняла, однак оформити належним чином свої спадкові права не може, оскільки в сертифікаті в прізвищі матері допущено помилку. На підставі цього нотаріусом винесено постанову про відмову у вчиненні нотаріальнлої дії. Просить встановити факт належності [PERSON], померлій [INFO] сертифіката на право на земельну частку (пай) у розмірі 1,34 умовних кадастрових гектарів, виданий на ім'я [PERSON]. У судовому засіданні представник заявника [PERSON] заяву підтрамала, просила її задовольнити, покладаючись на обставини, викладені у ній. Представник заінтересованої особи - Мурафської сільської ради Шаргородського району Вінницької області в судове засідання не з'явився, однак від сільського голови Партеки С.В. до суду надійшла заява про розгляд справи за відсутності представника сільської ради, проти задоволення заяви не заперечують. Представник заінтересованої особи - Шаргородської районної державної адміністрації Вінницької області в судове засідання не з'явився, однак від представника Дмитришеної Т.Г. до суду надійшла заява про розгляд справи за відсутності представника Шаргородської РДА, проти задоволення заяви не заперечують. Заслухавши пояснення представника заявника, розглянувши документи та матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши усі фактичні обставини, на яких ґрунтуються вимоги позивача, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи та вирішення спору по суті, суд встановив наступні обставини. Судом установлено, що [PERSON] належить сертифікат на право на земельну частку (пай) Серії [NUMBER], виданий Шаргородською районною державною адміністрацією Вінницької області 14 березня 2000 року на ім'я [PERSON]. Також цей факт підтверджується: копією паспорта заявника (а.с. 4), копією свідоцтва про сметрь [PERSON] (а.с. 5), копією довідки виконкому Мурафської сільської ради (а.с. 6), копією сертифікату на право на земельну частку (пай) Серії [NUMBER] від 14 березня 2000 року (а.с. 7), копією виписки із книги реєстрації сертифікатів на земельну частку (пай) [NUMBER] від 8 лютого 2017 року (а.с. 8), копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] (а.с. 9), копією свідоцтва про укладення шлюбу (а.с. 10), копіями погосподарських книг (а.с. 12-38). Відповідно до ч. 2 ст. 256 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Установлення цього факту має для заявника юридичне значення, оскільки дасть можливість оформити спадщину.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-11 00:00:00

21 березня 2017 року [PERSON] (надалі - заявник) звернулася до суду з указаною заявою. Зазначила, що [INFO] померла її мати - [PERSON], яка проживала та булла зареєстрована в [ADDRESS]. Після її смерті відкрилась спадщина на сертифікат на право на земельну частку (пій) в розмірі 1,34 умовних кадастрових гектарів, яка розташована на території Мурафської сільської ради. Зазначене спадкове майно заявник прийняла, однак оформити належним чином свої спадкові права не може, оскільки в сертифікаті в прізвищі матері допущено помилку. На підставі цього нотаріусом винесено постанову про відмову у вчиненні нотаріальнлої дії. Просить встановити факт належності [PERSON], померлій [INFO] сертифіката на право на земельну частку (пай) у розмірі 1,34 умовних кадастрових гектарів, виданий на ім'я [PERSON]. У судовому засіданні представник заявника [PERSON] заяву підтрамила, просила її задовольнити, покладаючись на обставини, викладені у ній. Представник заінтересованої особи - Мурафської сільської ради Шаргородського району Вінницької області в судове засідання не з'явився, однак від сільського голови [PERSON] до суду надійшла заява про розгляд справи за відсутності представника сільської ради, проти задоволення заяви не заперечують. Представник заінтересованої особи - Шаргородської районної державної адміністрації Вінницької області Вінницької області в судове засідання не з'явився, однак від до суду надійшла заява про розгляд справи за відсутності представника Шаргородської РДА, проти задоволення заяви не заперечують. Заслухавши пояснення представника заявника, розглянувши документи та матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши усі фактичні обставини, на яких ґрунтуються вимоги позивача, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи та вирішення спору по суті, суд встановив наступні обставини. Судом установлено, що [PERSON] належить сертифікат на право на земельну частку (пай) Серії [NUMBER] виданий Шаргородською районною державною адміністрацією Вінницької області 14 березня 2000 року на ім'я [PERSON]. Також цей факт підтверджується: копією паспорта заявника (а.с. 4), копією свідоцтва про сметрь [PERSON] (а.с. 5), копією довідки виконкому Мурафської сільської ради (а.с. 6), копією сертифікату на право на земельну частку (пай) Серії [NUMBER] від 14 березня 2000 року (а.с. 7), копією виписки із книги реєстрації сертифікатів на земельну частку (пай) № [NUMBER] від 8 лютого 2017 року (а.с. 8), копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] (а.с. 9), копією свідоцтва про укладення шлюбу (а.с. 10), копіями погосподарських книг (а.с. 12-38). Відповідно до ч. 2 ст. 256 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Установлення цього факту має для заявника юридичне значення, оскільки дасть можливість оформити спадщину.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-09 00:00:00

21 березня 2017 року до суду звернувся [PERSON] з позовом, в обґрунтування якого вказав, що перебуває з відповідачкою у зареєстрованому шлюбі, від якого мають спільну дитину [PERSON], [INFO]. Посилаючись на фактичне припинення шлюбних відносин з відповідачкою, через різні погляди на життя, позивач просив суд шлюб розірвати. В судове засідання позивач не зявився, про день, місце та час розгляду справи повідомлявся належним чином. До початку судового засідання через канцелярію суду подав заяву, в якій позов підтримав та просив розглядати справу за його відсутності. Відповідач в судове засідання не зявилась, про день, місце та час розгляду справи повідомлялась належним чином. Через канцелярію суду подала заяву, в якій позов визнала та просила розглянути справу за її відсутності. Після розірвання шлюбу просила залишити їй прізвище «Бова». Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов слід задовольнити з наступних підстав. Судом встановлено, що 10 червня 2011 року [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб, зареєстрований відділом державної реєстрації актів цивільного стану Варвинського районного управління юстиції, актовий запис № 30 (а.с. 8). Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину [PERSON], [INFO]. (а.с.10), яка за згодою сторін після розірвання шлюбу залишається проживати із матірю. Фактично шлюбні стосунки між подружжям припинені. На примирення сторони не згодні, оскільки стосунки між ними як для подружжя є неприйнятними, а тому збереження шлюбу шкодить їх інтересам. Відповідно до ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Відповідно до ч.2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи позицію сторін, суд вважає встановленим, що розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка, оскільки шлюбні відносини між сторонами фактично припинені, подружжя тривалий час не проживає разом. Спір про розподіл сумісного майна подружжя між сторонами на момент розгляду справи відсутній. Відповідно до вимог ч. 8 ст. 235 ЦПК України у рішенні суду про розірвання шлюбу зазначається про вибір прізвища тим з подружжя, який змінив прізвище під час державної реєстрації шлюбу, що розривається. Після розірвання шлюбу відповідачу [PERSON] слід залишити прізвище «Бова», оскільки вона виявила бажання його змінити. На підставі ст. ст. 110, 112 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-23 00:00:00

21 березня 2017 року заявник звернувся до суду із заявою про госпіталізацію [PERSON], [INFO], яка мешкає за адресою: м. Новомосковськ, пров. Дзержинського, 18. Свої вимоги заявник обґрунтував тим, що 20.03.2017р. о 13 год. 47 хв. [PERSON] була госпіталізована до психіатричного стаціонару. За думкою комісії лікарів, хвора є безпорадною і не може самостійно задовольнити свої життєві потреби, лікування можливе лише у стаціонарних умовах. У судовому засіданні представник заявника підтримав вимоги, прокурор не заперечував проти задоволення заяви. [PERSON] письмової поінформованої згоди на госпіталізацію до КЗ «ДКПЛ» ДОР не давала, що стало підставою для звернення до суду із даною заявою. Розглянувши матеріали справи, вислухавши пояснення представника заявника, заінтересованої особи, думку прокурора, суд вважає, що заява підлягає задоволенню за наступних підстав. В силу ст. 14 Закону України від 22.02.2000р. № 1489-ІІІ «Про психіатричну допомогу» особа, яка страждає на психічний розлад, може бути госпіталізована до психіатричного закладу без її усвідомленої згоди або без згоди її законного представника, якщо її обстеження або лікування можливі лише в стаціонарних умовах, та при встановленні в особи тяжкого психічного розладу, внаслідок чого вона: вчиняє чи виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї чи оточуючих, або неспроможна самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує її життєдіяльність. У судовому засіданні було встановлено, що 20.03.2017р. о 13 год. 47 хв. [PERSON] була госпіталізована до КЗ «Дніпропетровська клінічна психіатрична лікарня» Дніпропетровської обласної Ради за направленням лікаря-психіатра [PERSON] лікарні КУ «НЦРЛ» ДОС. При обстеженні її психічного стану в КЗ «ДКПЛ» ДОР комісія лікарів виявила, що хвора напружена, тривожна, підозріла. Висловлює маячні ідеї відносини, переслідування, впливу на адресу матері та оточуючих. До свого стану не критична. [PERSON] було поставлено попередній діагноз шизофренія, параноїдна форма, галюцинаторно-маячний синдром. Представник психіатричного закладу підтвердив обставини щодо поведінки та діагнозу захворювання та зазначив, що їй необхідно пройти курс лікування у стаціонарних умовах. Таким чином, суд вважає, що вимоги заявника, про госпіталізацію [PERSON] до психіатричного стаціонару без її усвідомленої згоди, обґрунтовані. Кер0уючись ст.ст. 209, 212 215, 218 Цивільного процесуального кодексу України, суд

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-23 00:00:00

21 березня 2017 року заявник звернувся до суду із заявою про госпіталізацію [PERSON], [INFO], який мешкає за адресою: Дніпропетровська обл.., Васильківський р-н., с. Добровілля, вул. Тимченко, 14. Свої вимоги заявник обґрунтував тим, що 20.03.2017 р. о 12 год. 18 хв. [PERSON] був госпіталізований до психіатричного стаціонару. За думкою комісії лікарів, хворий є небезпечним та представляє реальну загрозу для безпеки оточуючих, обумовлює безпорадність і неможливість самостійно задовольнити основні життєві потребу та несе суттєву шкоду його здоровя внаслідок погіршення психічного стану у разі, якщо особі не буде надана психіатрична допомога, лікування можливе лише у стаціонарних умовах. У судовому засіданні представник заявника підтримав вимоги, прокурор не заперечував проти задоволення заяви. [PERSON] письмової поінформованої згоди на госпіталізацію до КЗ «ДКПЛ» ДОР не дав, що стало підставою для звернення до суду із даною заявою. Розглянувши матеріали справи, вислухавши пояснення представника заявника, заінтересованої особи, думку прокурора, суд вважає, що заява підлягає задоволенню за наступних підстав. В силу ст.14 Закону України від 22.02.2000р. № 1489-ІІІ «Про психіатричну допомогу» особа, яка страждає на психічний розлад, може бути госпіталізована до психіатричного закладу без її усвідомленої згоди або без згоди її законного представника, якщо її обстеження або лікування можливі лише в стаціонарних умовах, та при встановленні в особи тяжкого психічного розладу, внаслідок чого вона: вчиняє чи виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї чи оточуючих, або неспроможна самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує його життєдіяльність. У судовому засіданні було встановлено, що 20.03.2017 р. о 12 год. 18 хв. [PERSON] був госпіталізований до КЗ «Дніпропетровська клінічна психіатрична лікарня» Дніпропетровської обласної Ради за направленням лікаря-психіатра [PERSON] лікарні КЗ «Васильківської ЦРЛ» ДОР. При обстеженні його психічного стану в КЗ «ДКПЛ» ДОР комісія лікарів виявила, що хворий психомоторно збуджений, на місці не утримується. Злобний, кусається, плюється, викрикує окремі слова, нецензурно лається, у звязку з цим продуктивному мовному контакту не доступний. Викрикує: «они говорят всех убивать или я сам умру». Емоційно напружений, злобний. Озирається по сторонам, активно жестикулює. Мімічні реакції вичурні, пантоміміка хаотична. Інструкції не усвідомлює, не виконує, негативістичний до огляду. Критика до свого стану грубо порушена. [PERSON] було поставлено попередній діагноз шизофренія, параноїдна форма, безперервний тип перебігу, галюцинаторно-параноїдний синдром на фоні виражено змішаного типа дефекту, поточний процес. Представник психіатричного закладу підтвердив обставини щодо поведінки та діагнозу захворювання та зазначив, що йому необхідно пройти курс лікування у стаціонарних умовах. Таким чином, суд вважає, що вимоги заявника, про госпіталізацію [PERSON] до психіатричного стаціонару без його усвідомленої згоди, обґрунтовані.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-23 00:00:00

21 березня 2017 року заявник звернувся до суду із заявою про госпіталізацію [PERSON], [INFO], який мешкає за адресою: Дніпропетровська обл.., с. Васильківка, вул. Інтернаціональна, 70. Свої вимоги заявник обґрунтував тим, що 20.03.2017 р. о 23 год. 59 хв. [PERSON] був госпіталізований до психіатричного стаціонару. За думкою комісії лікарів, хворий обумовлює безпорадність і неможливість самостійно задовольнити основні життєві потреби, лікування можливе лише у стаціонарних умовах. У судовому засіданні представник заявника підтримав вимоги, прокурор не заперечував проти задоволення заяви. [PERSON] письмової поінформованої згоди на госпіталізацію до КЗ «ДКПЛ» ДОР не дав, що стало підставою для звернення до суду із даною заявою. Розглянувши матеріали справи, вислухавши пояснення представника заявника, заінтересованої особи, думку прокурора, суд вважає, що заява підлягає задоволенню за наступних підстав. В силу ст.14 Закону України від 22.02.2000р. № 1489-ІІІ «Про психіатричну допомогу» особа, яка страждає на психічний розлад, може бути госпіталізована до психіатричного закладу без її усвідомленої згоди або без згоди її законного представника, якщо її обстеження або лікування можливі лише в стаціонарних умовах, та при встановленні в особи тяжкого психічного розладу, внаслідок чого вона: вчиняє чи виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї чи оточуючих, або неспроможна самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує його життєдіяльність. У судовому засіданні було встановлено, що 20.03.2017 р. о 23 год. 59 хв. [PERSON] був госпіталізований до КЗ «Дніпропетровська клінічна психіатрична лікарня» Дніпропетровської обласної Ради за направленням лікаря-психіатра [PERSON] лікарні КЗ «Васильківської ЦРЛ» ДОР. При обстеженні його психічного стану в КЗ «ДКПЛ» ДОР комісія лікарів виявила, що хворий на запитання відповідає неохоче. Виказує скарги на погану память, «рези в желудке». В очі співрозмовнику не дивиться. Вважає, що дружина хоче від нього позбавитися, що в нього рак шлунку і організм не сприймає їжу. Відмовляється від прийому їжі. Настрій знижений. Судження паралогічне, непослідовне. Мислення деталізоване з паралогіями. Орієнтований всебічно вірно. Свого стану не оцінює. [PERSON] було поставлено попередній діагноз органічний маячний (шизофреноподібний) розлад. Представник психіатричного закладу підтвердив обставини щодо поведінки та діагнозу захворювання та зазначив, що йому необхідно пройти курс лікування у стаціонарних умовах. Таким чином, суд вважає, що вимоги заявника, про госпіталізацію [PERSON] до психіатричного стаціонару без його усвідомленої згоди, обґрунтовані.

Outcome: approved