Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-18 00:00:00

19\~лютого 2020\~року заявник\~ [PERSON] звернулась\~до Орджонікідзевського\~районного суду\~міста Маріуполя\~Донецької області\~із заявою\~про встановлення\~факту смерті\~особи у\~певний час,\~заінтересована особа:\~Лівобережний районний\~у м.Маріуполі\~відділ реєстрації\~актів цивільного\~стану Східного\~міжрегіонального управління\~Міністерства юстиції\~(м.Харків)\~про встановлення\~факту смерті\~особи у\~певний час про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України. 1. Обґрунтування заяви: В обгрунтування заяви зокрема зазначила, що вона є донькою [PERSON] , яка померла [INFO] у селі Безіменне Новоазовського району Донецької області. Причина смерті злоякісне новоутворення шийки матки. Отримати свідоцтво про смерть у відділі реєстрації актів цивільного стану неможливо, оскільки факт смерті відбувся на тимчасово окупованій території України, на якій неможливо отримати медичний документ, що може бути прийнято відділом державної реєстрації актів цивільного стану для здійснення реєстрації смерті відповідно до ст.17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану». Встановлення факту необхідне для отримання свідоцтва про смерть. Посилаючись, зокрема на ст.315 318 ЦПК України, просила встановити факт смерті [PERSON] , [INFO] , уродженки села Безіменне Новоазовського району Донецької області, /Україна. місце смерті село Безіменне Новоазовського району Донецької області, Україна; смерть якої настала [INFO] у віці 71 рік, вказавши причину смерті злоякісне новоутворення шийки матки. 2. Судовий розгляд: Заявниця [PERSON] в судове засідання не з`явилася, подала до суду заяву про розгляду справи за її відсутності, заяву просила задовольнити. Представник заінтересованої особи в судове засідання також не з`явився, до суду надійшов лист з проханням розглянути заяву у відсутності представника відділу, рішення прийняти на розсуд суду. 3. Оцінка фактичних обставин та позиція суду: Відповідно до розпорядження Кабінету Міністрів України від 07.11.2014 р. №1085-р, на території Новоазовського району Донецької області, органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження. Розпорядженням Кабінету Міністрів України від 02.12.2015 р. №1275-р затверджено перелік населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція. Відповідно до вказаного розпорядження с.Безіменне Новоазовського району Донецької області також було включено до переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція. З матеріалів справи вбачається, що заявниця [PERSON] є донькою [PERSON] . Також з матеріалів справи вбачається, що відповідно до свідоцтва про смерть, виданого від 27.01.2020 року, Новоазовським відділом запису актів цивільного стану було складено актовий запис про смерть [PERSON] , [INFO] , яка померла [INFO] у селі Безіменне Новоазовського району у віці 71 рік. Згідно довідки про причину смерті №7 від 25.01.2020 року, виданого Новоазовським районним центром первинної медико санітарної допомоги, причина смерті [PERSON] злоякісне новоутворення шийки матки. Відповідно до відмови у проведенні державної реєстрації від 19.02.2020 року, виданого Лівобережний районним у м.Маріуполі відділом реєстрації актів цивільного стану Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Харків), підставою відмови у реєстрації акту цивільного стану, стало подання Заявницею документа, форма якого не відповідає наказу Міністерства охорони здоров`я України від 08.08.2006 року №545. Відповідно до ч.2 ст.9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. При цьому, частина 3 цієї статті передбачає, що будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків. В той\~же час,\~ч.4 ст.10 ЦПК України і ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» покладає на суд обов`язок при розгляді справ застосовувати Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і Протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини (надалі -ЄСПЛ) як джерело права. Так, у справах проти Туреччини (зокрема, «Loizidou v. Turkey», «Cyprus v. Turkey»), а також Молдови та Росії (зокрема, «Mozer v. the Republic of Moldova and Russia», «Ilascu and Others v. Moldova and Russia»), ЄСПЛ застосував «намібійський виняток», який було сформульовано у Консультативному висновку Міжнародного суду (ООН) у справі Намібії. Зазначений виняток полягає в тому, що не можуть визнаватися недійсними всі документи, видані на окупованій території, оскільки це може зашкодити правам мешканців такої території. Зокрема, недійсність не може бути застосована до таких дій, як, наприклад, реєстрація народжень, смертей і шлюбів, невизнання яких може завдати лише шкоди особам, які проживають на такій території. Застосовуючи «намібійський виняток» у справі «Кіпр проти Туреччини», ЄСПЛ, зокрема, зазначив, що виходячи з інтересів мешканців, що проживають на окупованій території, треті держави та міжнародні організації, особливо суди, не можуть просто ігнорувати дії фактично існуючих на такій території органів влади. Протилежний висновок означав би цілковите нехтування всіма правами мешканців цієї території при будь-якому обговоренні їх у міжнародному контексті, а це становило б позбавлення їх наймінімальніших прав, що їм належать. Отже, суд як виняток, приймає до уваги документи, видані органами та установами (зокрема, лікарняними закладами), що знаходяться на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, та оцінює їх разом з іншими доказами в їх сукупності та взаємозв`язку. Згідно п.8 ч.1 ст.315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. Частина 1 ст.17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» передбачає, що державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі: 1) документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров`я або судово-медичною установою; 2) рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою. Стаття 76 ЦПК України передбачає, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків. Таким чином, оскільки документи, які видані на території с.Безіменне Новоазовського району Донецької області щодо смерті [PERSON] є недійсними та іншим способом отримати належні до допустимі документи щодо смерті своєї матері заявниця не має можливості з об`єктивних причин, так як на території с.Безіменне Новоазовського району Донецької області, органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, то суд приходить до висновку, що заява [PERSON] про встановлення факту смерті особи у певний час, на підставі наданих доказів є обґрунтованою та підлягає задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved