Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-29 00:00:00

20.09.2018 позивачка звернулася з позовом і просила розірвати шлюб з відповідачем та стягнути аліменти у розмірі 1 / 4 частини усіх видів доходу, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно до досягнення дитиною повноліття. Позивачка свої вимоги мотивує тим, що з 30.06.2011 року перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Мають неповнолітню дитину, сина [PERSON], [INFO]. Втім шлюб не склався, відносини остаточно припинені з січня 3018 року. Згоди щодо утримання дитини не досягнуто. В судовому засіданні позивачка позов підтримала. Відповідач позов визнав. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що з 30.06.2011 року сторони перебувають у шлюбі, який зареєстрований відділом ДРАЦС Сумського районного управління юстиції у Сумській області , актовий запис № 61. Сторони мають неповнолітню дитину, сина [PERSON], [INFO]. Шлюбне життя у сторін не склалося. З січня 2018 подружжя проживає окремо, шлюб розпався остаточно. Збереження шлюбу суперечить інтересам сторін. Дитина залишилася з позивачкою. Домовленості між сторонами щодо утримання дитини не досягнуто. Встановлені обставини визнаються та підтверджуються актовими записами про шлюб та народження дитини, копії яких додані до матеріалів справи. З встановлених обставин справи вбачається, що спірні правовідносини є сімейними та врегульовані ст.ст. 110, 112 СК України, відповідно до положень яких, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам дітей, що має істотне значення. Ураховуючи встановлені обставини та наведене положення закону шлюб необхідно розірвати. Спірні відносини щодо утримання дитини врегульовані ст.ст. 84, 180184, 191 СК України, відповідно до положень яких батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення повноліття. Згідно ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Згідно ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину. Згідно ст. 182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. З наведеного вбачається, що з відповідача слід тягнути аліменти на утримання дитини у заявленому розмірі, що відповідає інтересам сторін і дитини. Згідно ст. 141 ЦПК України також слід стягнути з відповідача на користь позивача відшкодування судових витрат та на користь держави судовий збір з позову про стягнення аліментів. На підставі викладеного і

Outcome: approved