Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-03 00:00:00

1. Описова частина Короткий зміст позовних вимог та заперечень на позов 18 грудня 2020 року до Малиновського районного суду м. Одеси звернувся представник Органу опіки та піклування МРА ОМР, який діє в інтересах [PERSON] з позовом до [PERSON] , за участі третьої особи: Територіального відділу Малиновського району служби у справах дітей ОМР про відібрання дитини без позбавлення батьківських прав, в якому позивач просить суд: Відібрати [PERSON] , [INFO] у матері [PERSON] , [INFO] без позбавлення батьківських прав. Стягнути з [PERSON] , [INFO] ., аліменти на утримання [PERSON] , [INFO] , у розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку починаючи з дня пред`явлення позовної заяви до суду. Позовні вимоги вмотивовані тим, що на контролі органу опіки та піклування МРА ОМР знаходиться питання відібрання малолітнього [PERSON] , [INFO] , (актовий запис про народження від 21.01.2014 року №596, складений відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Одесі реєстраційної служби Одеського міського управління юстиції), у матері [PERSON] , [INFO] . Згідно з наказом служби у справах дітей Одеської міської ради від 12.02.2020 року № 21 малолітній [PERSON] , [INFO] , перебуває на обліку дітей, які опинились в складних життєвих обставинах, як дитина, яка проживає в сім`ї, якій батьки ухиляються від виконання батьківських обов`язків. На запит служби у справах дітей Одеської міської ради 25.11.2020 року за № 306 надійшов лист від Одеського навчально-виховного комплексу №4 «Загальноосвітня школа І-ІІІ ступенів - гімназія» Одеської міської ради Одеської області стосовно малолітнього [PERSON] [INFO] , в якому вказано, що мати дитини - невідповідально ставиться до виконання своїх батьківських обов`язків стосовно сина [PERSON] має не охайний вигляд, інколи пропускає заняття без поважних причин та зі школи його забирають після уроків з великим запізненням не повідомивши вчителя. Також згідно даного листа адміністрація закладу вважає, що [PERSON] потрібне термінове вилучення з сім`ї через небезпечне оточення, бо він знаходиться у несприятливих, не можливих для проживання та навчання умовах. Згідно інформації служби у справах дітей Одеської міської ради 08.12.2020 року до служби надійшло телефонне повідомлення від адміністрації Одеського навчально-виховного комплексу №4 «Загальноосвітня школа І-ГП ступенів - гімназія» Одеської міської ради Одеської області, в якому зазначало, що мати малолітнього - [PERSON] прийшла забирати дитину після уроків в синцях та з ознаками алкогольного сп`яніння. Спеціалістами служби у справах дітей Одеської міської ради було здійснено вихід до навчального закладу (м. Одеса, Адміральський проспект, буд. 32), де було встановлено, що мати має ознаки алкогольного сп`яніння, візуально має сліди побиття. Зі слів матері з`ясовано, що з родиною також проживає брат малолітнього - [PERSON] , [INFO] , який вживає наркотичні речовини, приводить сторонніх осіб до квартири та постійно вчиняє сварки та бійки. Умови проживання малолітнього [PERSON] , [INFO] загрожують його життю та здоров`ю. Згідно з актом проведення оцінки рівня безпеки дитини від 08.12.2020 року встановлено, що перебування малолітнього [PERSON] , [INFO] разом з матір`ю, [PERSON] , [INFO] , загрожує його життю та здоров`ю. Відповідно до даного акту дитину було направлено до КНП «Міська дитяча лікарня №2» Одеської міської ради для обстеження. Малиновського районною адміністрацією Одеської міської ради було прийнято розпорядження «Про невідкладне відібрання малолітнього [PERSON] , [INFO] , у матері [PERSON] , [INFO] , та тимчасове влаштування дитини до державного закладу на повне державне забезпечення» від 14.12.2020 року № 505/01-06. Протягом доби було направлено супроводжувальний лист до Одеської місцевої прокуратури № 2 відповідно до вимог ст. 170 Сімейного кодексу України. Ухвалою судді Малиновського районного суду м. Одеси Леонова О.С. від 28.12.2020 року відкрито провадження по справі за правилами загального позовного провадження. Заяви, клопотання, інші процесуальні дії у справі (забезпечення доказів, вжиття заходів забезпечення позову, зупинення і поновлення провадження, тощо): не застосовувалися. Сторони по справі про дату, час та місце судового засідання повідомлялись судом відповідно до вимог ст. 128 ЦПК України Представник Позивача в підготовче судове засідання не з`явився, проте подав заяву (вхід. № 3484 від 28.01.2021 року) про розгляд справи за його відсутності, в якій додатково зазначив, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі, та просить суд їх задовольнити. Відповідач в підготовче судове засідання не з`явилась, проте подала через канцелярію суду заяву (вхід. № 3485 від 28.01.2021 року) в якій зазначила, що позовні вимоги визнає та просить суд розглянути справу за її відсутності. Представник третьої особи в підготовче судове засідання не з`явився, проте подав через канцелярію суду заяву (вхід. № 3484 від 28.01.2021 року) в якій зазначив, що позовні позивача підтримує повністю та просить суд розглянути справу за його відсутності. Згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Згідно ч. ч. 3, 4 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу. Відповідно до ст. 206 ЦПК України, відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання позову. Оскільки відповідач на стадії підготовчого провадження звернувся до суду із заявою, в якій просив про визнання позовних вимог, тому суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, в зв`язку з чим є підстави для ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення по справі. 2. Мотивувальна частина Фактичні обставини, встановлені судом Судом встановлено, що на контролі органу опіки та піклування МРА ОМР перебуває питання соціального захисту прав та інтересів малолітньої дитини (відібрання) [PERSON] , [INFO] у матері [PERSON] , [INFO] . Згідно з наказом служби у справах дітей Одеської міської ради від 12.02.2020 року № 21 малолітній [PERSON] , [INFO] , перебуває на обліку дітей, які опинились в складних життєвих обставинах, як дитина, яка проживає в сім`ї, якій батьки ухиляються від виконання батьківських обов`язків. Малиновського районною адміністрацією Одеської міської ради було прийнято розпорядження № 505/01-06 від 14.12.2020 року «Про невідкладне відібрання малолітнього [PERSON] , [INFO] , у матері [PERSON] , [INFO] , та тимчасове влаштування дитини до державного закладу на повне державне забезпечення». [PERSON] народився [INFO] , про що 21.01.2014 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Одесі реєстраційної служби Одеського міського управління юстиції складено відповідний актовий запис № 596, у графі мати дитини зазначена - [PERSON] [INFO] (паспорт серія: [NUMBER] , виданий Малиновським РВ у м. Одесі ГУДМС України в Одеській області), зареєстрована та проживає за адресою: [ADDRESS] ). Відомості про батька малолітнього [PERSON] , [INFO] , внесені до актового запису про народження дитини відповідно до ч. 1 ст. 135 Сімейного кодексу України. Згідно з актом проведення оцінки рівня безпеки дитини від 08.12.2020 року, було встановлено, що проживання малолітнього [PERSON] , [INFO] , разом з матір`ю загрожує його життю та здоров`ю. 3. Мотиви, з яких виходить суд та застосовані норми права Відповідно до п. 8 Постанови Кабінету Міністрів України від 24.09.2008 року № 866 «Про питання діяльності органів опіки та піклування, пов`язаної із захистом прав дитини» у разі, якщо виникла безпосередня загроза життю або здоров`ю дитини, орган опіки та піклування, якому стало відомо про це, приймає рішення про негайне відібрання дитини у батьків або осіб, які їх замінюють. Для прийняття рішення про негайне відібрання дитини у батьків або осіб, які їх замінюють, служба у справах дітей негайно після отримання повідомлення про безпосередню загрозу життю або здоров`ю дитини разом з уповноваженим підрозділом органів Національної поліції, фахівцем із соціальної роботи, представниками закладу охорони здоров`я проводить оцінку рівня безпеки дитини згідно з додатком 10. До проведення оцінки рівня безпеки дитини можуть бути додатково залучені уповноважені суб`єкти в межах своїх повноважень. У разі виявлення (підтвердження) за результатами оцінки рівня безпеки дитини фактів безпосередньої загрози її життю або здоров`ю та потреби у вжитті невідкладних заходів до забезпечення її безпеки дитина може бути невідкладно направлена до закладів охорони здоров`я для обстеження стану її здоров`я, надання необхідної медичної допомоги в стаціонарних умовах та документування фактів жорстокого поводження з нею або тимчасово влаштована відповідно до пункту 31 цього Порядку. Після вжиття невідкладних заходів до забезпечення безпеки дитини служба у справах дітей в той же день подає районній, районній у мм. Києві та Севастополі держадміністрації, виконавчому органу міської, районної у місті (в разі утворення) ради, сільській, селищній раді об`єднаної територіальної громади клопотання про невідкладене відібрання дитини у батьків або осіб, які їх замінюють. Після надходження клопотання уповноважена особа районної, районної у мм. Києві та Севастополі держадміністрації, виконавчого органу міської, районної у місті (у разі утворення) ради, сільської, селищної ради об`єднаної територіальної громади протягом одного дня розглядає порушене питання та приймає відповідне рішення. Про відібрання дитини у батьків орган опіки та піклування того ж дня письмово інформує прокуратуру за місцем проживання дитини та у семиденний строк після прийняття рішення звертається до суду з позовом про позбавлення батьків чи одного з них батьківських прав або відібрання дитини у матері, батька без позбавлення батьківських прав. Служба у справах дітей за участю інших структурних підрозділів районної, районної у мм. Києві та Севастополі держадміністрації, виконавчого органу міської, районної у місті, сільської, селищної ради, у тому числі об`єднаної територіальної громади, здійснює підготовку документів для звернення органу опіки та піклування до суду про позбавлення батьків чи одного з них батьківських прав або відібрання дитини у матері, батька без позбавлення їх батьківських прав. У разі прийняття судом рішення про відібрання дитини у батьків без позбавлення їх батьківських прав служба у справах дітей протягом тижня інформує центр соціальних служб для сім`ї, дітей та молоді за місцем проживання сім`ї для надання соціальних послуг сім`ї. Результати проведеної центром соціальних служб для сім`ї, дітей та молоді роботи враховуються службою у справах дітей під час підготовки висновку про доцільність поновлення або позбавлення батьків батьківських прав. Якщо протягом року після прийняття судом рішення про відібрання дитини у батьків не усунені причини, які перешкоджали належному вихованню дитини її батьками, служба у справах дітей за місцем походження дитини, позбавленої батьківського піклування, зобов`язана вжити заходів до позбавлення батьків їх батьківських прав. Згідно з п.п.2-5 ч.1 ст.164 СК України, суд може постановити таке рішення у випадку, якщо батьки ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини; жорстоко поводяться з дитиною; є хронічними алкоголіками або наркоманами; вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; батьки ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Згідно з ч. 1 ст. 170 СК України суд може постановити рішення про відібрання дитини від батьків або одного з них, не позбавляючи їх батьківських прав, у випадках, передбачених пунктами 2-5 частини першої статті 164 цього Кодексу, а також в інших випадках, якщо залишення дитини у них є небезпечним для її життя, здоров`я і морального виховання. У цьому разі дитина передається другому з батьків, бабі, дідові, іншим родичам - за їх бажанням, або органові опіки та піклування. Відповідно до роз`яснень пунктів 16 і 18 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 30 березня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і позбавлення батьківських прав та поновлення батьківських прав» ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу. Суд має право вирішити питання про відібрання дитини від батьків без позбавлення їх батьківських прав та передати органу опіки та піклування (якщо цього потребують інтереси дитини), без визначення при цьому конкретного закладу. Європейський суд з прав людини у справі «Савіни проти України» (заява від 18 грудня 2008 року № 39948/06) вказує, що право батьків і дітей бути поряд один з одним становить основоположну складову сімейного життя і що заходи національних органів, спрямовані перешкодити цьому, є втручанням у права, гарантовані ст. 8 Конвенції. Європейський суд у своєму рішенні у справі «Гаазе проти Німеччини» (заява від 08 квітня 2004 року № 11057/02) зазначив, що згідно з усталеною прецедентною практикою суду, взаємне почуття втіхи батьків і дитини від того, що вони постійно перебувають разом, становить важливий елемент сімейного життя, тому національні заходи, що перешкоджають реалізації такого почуття, дорівнюють втручанню у право, яке перешкоджають реалізації такого почуття, дорівнюють втручанню у право, яке захищається статтею 8 Конвенції. Європейський суд з прав людини зауважує, що оцінка загальної пропорційності будь-якого вжитого заходу, що може спричинити розрив сімейних зв`язків, вимагатиме від судів ретельної оцінки низки факторів та залежно від обставин відповідної справи вони можуть відрізнятися. Проте необхідно пам`ятати, що основні інтереси дитини є надзвичайно важливими. При визначенні основних інтересів дитини у кожному конкретному випадку необхідно враховувати дві умови: по-перше, у якнайкращих інтересах дитини буде збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я виявляється особливо непридатною або явно неблагополучною; по-друге, у якнайкращих інтересах дитини буде забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагополучним (MAMCHUR v. UKRAINE, № 10383/09, § 100, ЄСПЛ, від 16 липня 2015 року). Якщо рішення мотивується необхідністю захистити дитину від небезпеки, має бути доведено, що така небезпека справді існує. При винесенні рішення про відібрання дитини від батьків може постати необхідність врахування цілої низки чинників. Можливо, потрібно буде з`ясувати, наприклад, чи зазнаватиме дитина якщо її залишать під опікою батьків, жорстокого поводження, чи страждатиме вона через відсутність піклування, через неповноцінне виховання та відсутність емоційної підтримки, або визначити, чи виправдовується встановлення державної опіки над дитиною станом її фізичного або психічного здоров`я. З іншого боку, сам той факт, що дитина може бути поміщена в середовище, більш сприятливе для її виховання, не виправдовує примусового відібрання її від батьків. Такий захід не можна також виправдовувати виключно посиланням на ненадійність ситуації, адже такі проблеми можна вирішити за допомогою менш радикальних засобів, не вдаючись до роз`єднання сім`ї, наприклад, забезпеченням цільової фінансової підтримки та соціальним консультуванням (SAVINY v. UKRAINE, № 39948/06, § 50, ЄСПЛ, від 18 грудня 2008 року). З огляду на викладене, суд зазначає, що підставою відібрання дитини без позбавлення батьківських прав батьків є виникнення в сім`ї небезпечної для дитини обстановки: її життя, здоров`я і морального виховання. Частина 2 ст. 155 СК містить спеціальне застереження про те, що батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Аналізуючи наявні в матеріалах справи докази та оцінюючи їх у сукупності, суд вважає, що умови проживання дитини з матір`ю [PERSON] , дійсно є небезпечними для його життя та здоров`я, оскільки відповідач не здійснює належного догляду за дитиною, а також з урахуванням встановлених під час судового засідання обставин, що підтверджують недбале поводження з дитиною, суд дійшов висновку про необхідність відібрання малолітнього [PERSON] , [INFO] у матері [PERSON] , [INFO] без позбавлення батьківських прав.

Outcome: approved