Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-28 00:00:00

19 серпня 2015 року позивач звернулася до суду із зазначеним позовом, мотивуючи його тим, що з 25 квітня 2014 року перебуває в шлюбі з відповідачем, але життя між ними не склалось, шлюбні відносини фактично припинено, сторони проживають окремо. Сторони мають двох неповнолітніх дітей [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. Збереження шлюбу позивач вважає неможливим, просить його розірвати. Оскільки діти проживають разом з нею, то позивач просить стягнути з відповідача аліменти у твердій грошовій сумі у розмірі 1500 грн. щомісячно на утримання двох дітей, до досягнення дітьми повноліття, та стягнути з відповідача кошти на утримання дружини до досягнення дитиною трьох років у твердій грошовій сумі 500 грн. щомісячно. Після скасування заочного рішення по даній справі справа розглядається в загальному порядку. В судовому засіданні позивач підтримала позов у повному обсязі, пояснила, що суму аліментів вона визначили не випадково, а сам відповідач їй сказав, що він згоден їй платити на двох дітей 1500 грн. Крім того, вона просить стягнути з відповідача також 500 грн. на її утримання до досягнення меншою дитиною трьох річного віку, так як вона не працює, знаходиться з дитиною в декретній відпустці, і практично позбавлена можливості десь відпрацьовувати, так як весь час одна з двома дітьми, а відповідач взагалі відмовляється допомагати. В судовому засіданні відповідач визнав позов в частині розірвання шлюбу, згоден на розірвання шлюбу. В частині розміру аліментів проти позову заперечував, пояснив, що згоден сплачувати аліменти на двох дітей в сумі 1000 грн., і на дружину 200 грн., пояснивши, що більше сплачувати не має можливості. При цьому пояснив, що він працює неофіційно, вантажником, отримує незначну заробітну плату. На питання суду щодо розміру заробітної плати відповідач конкретно не зазначив розмір своєї заробітної плати. В судовому засіданні представник відповідача підтримав пояснення відповідача, додатково пояснив, що відповідач не має власного житла, вимушений винаймати житло, тобто витрачає на це кошти, і тому просить стягнути аліменти в тій сумі, що визначив відповідач. Вивчивши матеріали справи, заслухавши пояснення сторін, представника відповідача, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, виходячи з наступного. Встановлено, що сторони 25 квітня 2014 року зареєстрували шлюб у Зарічному відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Сумського міського управління юстиції Сумської області, актовий запис № 131, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб (а.с. 7). Відповідно до ст. 24 Сімейного кодексу України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ч. 3 ст. 56 Сімейного кодексу України, кожен із подружжя має право припинити шлюбні відносини. Приймаючи до уваги, що позивач категорично наполягає на розірванні шлюбу, подружні відносини між сторонами фактично припинені, сторони проживають окремо, а відповідач згоден на розірвання шлюбу, суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам кожного з них, а тому позовні вимоги в цій частині підлягають задоволенню і шлюб підлягає розірванню. Судом встановлено, що сторони мають двох неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. З копій свідоцтв про народження вбачається, що батьком обох дітей є відповідач [PERSON] (а.с. 5,6). Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Зважаючи на те, що відповідач є батьком неповнолітніх [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], він за законом зобов'язаний надавати матеріальну допомогу на їх утримання, тому із [PERSON] необхідно стягнути аліменти на утримання двох неповнолітніх дітей.\~\~\~ Ст. 181 СК України передбачено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу або в твердій грошовій сумі. Відповідно до ч. 1 ст. 184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Враховуючи, що відповідач не надав суду будь-яких доказів щодо розміру свого доходу, і і не підтвердив свої пояснення щодо роботи вантажником, при цьому сам же пояснив. Що він працює неофіційно, ця робота непостійна і нестабільна, в зв'язку з чим його дохід має нерегулярний, мінливий характер, суд вважає необхідним призначити аліменти у твердій грошовій сумі. Згідно ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я і матеріальне становище дитини та платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, інші обставини, що мають істотне значення. Визначаючи розмір аліментів, суд виходить з того, що відповідач [PERSON] є особою працездатного віку, він не має на утриманні інших осіб, має нормальний стан здоров'я, і має об'єктивну можливість сплачувати аліменти, а будь-яких доказів, які б спростовували ці обставини, відповідач не надав. Суд частково приймає до уваги пояснення відповідача з приводу того, що розмір аліментів 1500 грн. щомісячно є для нього значним. При цьому суд враховує, що діти сторін є малолітніми: 2011 та [INFO], батьки зобовязані піклуватися про фізичний і духовний розвиток дітей, їх навчання, підготовку до самостійного життя, забезпечувати необхідне харчування, медичний догляд, лікування дітей, створювати умови для проживання, виховання та розвитку дитини, утримувати дітей на нормальному рівні матеріального забезпечення, а тому суд вважає, що той розмір аліментів, який визначив відповідач не забезпечить нормального життєвого рівня дітей, враховуючи також і ту обставину, що мати дітей на даний час перебуває у відпустці по догляду за меншою дитиною і не може повноцінно працювати та отримувати дохід. За таких обставин, суд вважає, що розмір аліментів на утримання двох дітей в твердій грошовій сумі 1300 грн. щомісячно буде розумним, достатнім і справедливим, та відповідатиме інтересам дітей, при цьому не порушуючи прав та інтересів відповідача, та інших осіб. Згідно ст. 75 Сімейного кодексу України, дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного і той з подружжя, який потребує матеріальної допомоги, має право на отримання аліментів за умови, що другий з подружжя може їх надавати. Відповідно ж до вимог ст. 84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка батька дитини до досягнення дитиною трирічного віку, при цьому дружина має таке право незалежно від того, чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. З позову вбачається, що позивач доглядає за молодшою дитиною, [PERSON] [INFO], тому не працює і не отримує дохід. Відповідач не надав суду довідки щодо розміру своїх доходів, однак, виходячи з вимог розумності і справедливості, суд вважає, що відповідач [PERSON] може надавати своїй дружині матеріальну допомогу, так як він має працездатний вік, нормальний стан здоровя, не має на утриманні інших осіб, а доказів, які б це спростовували, відповідач суду не надав. Відповідно до ч. 1 ст. 184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Враховуючи, що відповідач не надав суду доказів щодо свого доходу, а за поясненням позивачки, відповідач має неофіційні заробітки, в звязку з чим його дохід має нерегулярний, мінливий характер, суд вважає необхідним призначити аліменти на дружину у твердій грошовій сумі. Визначаючи розмір аліментів на утримання дружини, суд враховує, що позивачкою також заявлений позов про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей, а також приймає до уваги матеріальне становище відповідача, якому після виплати аліментних зобовязань необхідні кошти для проживання, а також ту обставину, що відповідач має мінливий нерегулярний заробіток, а тому суд вважає, що розмір аліментів на дружину в твердій грошовій сумі 350 грн. буде розумним, достатнім і відповідатиме інтересам обох сторін. Відповідно до ст. 191 СК, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову. В даному випадку позов подано до суду 19 серпня 2015 року. На підставі п.1 ч.1 ст.367 ЦПК України, суд вважає необхідним допустити негайне виконання судового рішення в частині стягнення аліментів за один місяць. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, з відповідача на користь позивача необхідно стягнути судовий збір 243,60 грн. (за позовну вимогу про розірвання шлюбу), а зв'язку із задоволенням позовних вимог про стягнення аліментів та в зв'язку\~\~із тим, що за даною категорією справи позивач була звільнена від сплати судового збору, суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь держави судовий збір у розмірі 487, 20 грн. (243,60 грн. + 243,60 грн. - окремо за позовні вимоги про стягнення аліментів на дітей та про стягнення аліментів на дружину).

Outcome: partial