Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-18 00:00:00

21 березня 2018 року позивачка звернулася до суду з позовом, в якому просить ухвалити рішення, яким стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини в розмірі1500 гривень. Ухвалою судді від 27 березня 2018 року відкрито провадження у справі та прийнято позовну заяву до розгляду у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Цією ж ухвалою роз'яснено учасникам справи про розгляд справи без повідомлення сторін, також було надано строк для подання відповідачем відзиву на позов. Свої позовні вимоги позивачка мотивує тим, що перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі. Від спільного подружнього життя мають дочку [PERSON], [INFO]. Дитина перебуває повністю на її утриманні, однак вона самостійно не може забезпечувати утримання дочки на належному рівні, оскільки ніде не працює, займається доглядом малолітньої дочки. Відповідач у добровільному порядку коштів на утримання дитини не надає, хоч має таку можливість, оскільки працює та отримує заробітну плату. Відповідач відзив на позов до суду не подавав. За таких обставин суд вважає за можливе справу розглянути за наявними у справі матеріалами. Вивчивши матеріали справи суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення, виходячи з наступного. Сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, що підтверджується копією свідоцтва про укладення шлюбу (а. с. 5). Від шлюбу позивачка та відповідач мають дочку [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження дитини (а. с. 6). За змістом ст. 180 СК України, батьки зобовязані утримувати своїх неповнолітніх дітей до досягнення ними повноліття, а згідно ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Аналізуючи надані позивачкою докази судом встановлено, що відповідач є батьком неповнолітньої дитини позивачки дочки [PERSON], [INFO], яка на даний час проживає разом з позивачкою. Тому з відповідача слід стягнути аліменти на утримання дитини. Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до статті 184 СК України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі, що не може бути нижчим 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та з урахуванням положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів» з 01 січня дo 30 червня для дітей віком до 6 років становить 1492 гривень на місяць, а для дітей віком від 6 до 18 років 1860 гривень. Тобто розмір аліментів визначений у твердій грошовій сумі на даний час на одну дитину не може бути меншим 746 гривень на місяць, а для дітей, яким виповнилося шість років мінімальний розмір аліментів становить 930 гривень. Відповідно до ст. 81 ЦПК України, \~кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідач не надав суду доказів того, що не може сплачувати аліменти у розмірі заявлених позовних вимог, тому, з урахуванням положень статті 182 СК України щодо встановлення мінімального розміру аліментів відповідно до Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів», суд приходить до висновку, що з відповідача слід стягнути аліменти на утримання дитини у зазначеному у позовній заяві розмірі. Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору звільняються позивачі за подання позовів про стягнення аліментів. За змістом ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а відповідно до змісту ч. 2 цієї ж норми, інші судові витрати, повязані з розглядом справи покладаються на відповідача у разі задоволення позову. Позивачка відповідно до закону звільнена від сплати судового збору, тому з урахуванням положень ст. 141 ЦПК України судові витрати по справі слід покласти на відповідача.

Outcome: approved