Jurisdiction: civil
Date: 2021-08-19 00:00:00

1. Зміст доводів пред`явленого позову. В березні 2021 року позивач звернувся до суду з вказаним позовом та посилається на те, що 22.01.2008 між позивачем та відповідачем було укладено шлюб. [INFO] народилася [PERSON] , [INFO] народився [PERSON] , матір`ю дітей записана [PERSON] , а батьком - [PERSON] . Шлюб між сторонами було розірвано на підставі заочного рішення Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 21.01.2020. Відповідач ухиляється від виховання та утримання дітей. Вона покинула дітей на батька, не цікавиться їх життям, станом здоров`я, не бажає з ними спілкуватись. Тому позивач просить суд позбавити відповідача батьківських прав відносно дочки [PERSON] та сина [PERSON] , а також стягнути з неї на користь позивача аліменти на утримання дітей в розмірі 1/3 частини з усіх видів заробітку (доходу) платника аліментів, щомісячно, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму на кожну дитину відповідного віку, починаючи стягнення від дня пред`явлення позову до суду, і до досягнення [PERSON] повноліття, а потім у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу) платника аліментів, щомісячно до повноліття [PERSON] . 2. Інформація про рух цивільної справи. Ставлення учасників судового процесу до пред`явленого позову. Ухвалою судді Бориспільського міськрайонного суду від 13 квітня 2021 року (а.с.28-29) було відкрито провадження у цивільній справі за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання. Ухвалою Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 12 травня 2021 року (а.с.48) було закрито підготовче провадження, справу призначено до судового розгляду. Ухвалою Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 20 серпня 2021 року, занесеною до протоколу судового засідання, суд вирішив проводити заочний розгляд цивільної справи, на підставі ч.1 ст.280 ЦПК України (а.с.73-75). У судовому засіданні [PERSON] підтримує позов та наполягає на його задоволенні. Зазначив, що відповідач взагалі не бере участі у повсякденному та шкільному житті дітей, не спілкується з ними, не вітає їх зі святами. На прохання позивача займатися дітьми, відповідач сказала, щоб він займався ними сам. Відповідач не підтримує дітей в їх бажанні розвиватися, не надає жодних коштів на їх утримання. Йому відомо, що інших дітей у відповідача немає, зі слів родичів відповідача [PERSON] працює. Відповідач [PERSON] у судове засідання повторно не з`явилася, відзив на позов не надала. Вона повідомлена про час та місце розгляду цивільної справи шляхом направленням поштової кореспонденції на адресу місця реєстрації відповідача (а.с.50,66). Представник служби у справах дітей та сім`ї Бориспільської міської ради був повідомлений належним чином про дату судового засідання. Представник третьої особи надав суду висновок про можливість позбавлення батьківських прав відповідача. 3. Обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин. 22 січня 2008 року [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб. Після державної реєстрації шлюбу відповідачу було присвоєно прізвище « [PERSON] ». Це підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 22 січня 2008 року (а.с.18). [INFO] народилася [PERSON] , [INFO] народився [PERSON] , матір`ю дітей записана [PERSON] , а батьком - [PERSON] . Ці обставини підтверджуються копіями свідоцтв про народження, виданими повторно, серії [NUMBER] та серії [NUMBER] від 25 липня 2019 року (а.с.19,20). Шлюб між [PERSON] та [PERSON] було розірвано на підставі заочного рішення Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 21 січня 2020 року (а.с.21). Спірні правовідносини регулюються главою 13 «Особисті немайнові права і обов`язки батьків та дітей» СК України. 4. Норми права та стала судова практика, якими керується суд при вирішенні спору. Відповідно до ч.1, ч.2 ст.150 СК України батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини, а також піклуватись про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Згідно з п.2 ч.1 ст.164 цього Кодексу мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляється від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України в абз.2 п.16 постанови №3 від 30 березня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Позбавлення батьківських прав є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Цей захід впливу є виключною мірою, яка тягне за собою серйозні правові наслідки як для батька (матері), так і для дитини (стаття 166 СК України), тому він підлягає застосуванню лише тоді, коли змінити поведінку батьків у кращу сторону неможливо, і лише при наявності вини в діях батьків. У статті 12 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року встановлено, що держави-учасниці забезпечують дитині, здатній сформулювати власні погляди, право вільно висловлювати ці погляди з усіх питань, що торкаються дитини, причому поглядам дитини приділяється належна увага згідно з її віком і зрілістю. 3 цією метою дитині, зокрема, надається можливість бути заслуханою в ході будь-якого судового чи адміністративного розгляду, що торкається дитини, безпосередньо або через представника чи відповідний орган у порядку, передбаченому процесуальними нормами національного законодавства. Відповідно до ч.2 та ч.3 ст.181 СК України за домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджують у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Згідно з ч.1 та ч.2 ст.182 цього ж Кодексу при визначенні розміру аліментів, суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Водночас, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно з ч.2 ст.89 ЦПК України суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів в їх сукупності. 5. Мотиви, якими керується суд при вирішенні спору. Зі змісту інформаційної довідки Іванківської ЗОШ від 15.03.2021 (а.с.38) вбачається, що [PERSON] , учениця 6-Б класу, [PERSON] , учень 3-Б класу, проживають у м. Бориспіль із татом [PERSON] . Батько намагається приділяти достатньо уваги дітям, але через завантаженість на роботі, частину обов`язків по догляду за дітьми здійснює бабуся. Мати, [PERSON] , не приймає участі у вихованні та догляді за дітьми, жодного разу не цікавилася успішністю дітей та розвитком їхніх інтересів. Тато старається усіляко брати участь у шкільному та особистому житті дітей. Хвилюється за їхнє навчання та виховання. Приймає участь у загальношкільних та класних батьківських зборах. Допомагає дітям морально та фізично. У характеристиці на [PERSON] , наданої директором Іванківської ЗОШ та класним керівником (а.с.39), зазначено, що батько приділяє належну увагу вихованню сина. Мама не приділяє уваги дитині, нехтує вихованням [PERSON] , до школи жодного разу не приходила. Учень проживає з татом та бабусею. Свідок [PERSON] , бабуся дітей, та [PERSON] , прабабуся дітей, у судовому засіданні повідомили, що вже три роки як не бачили відповідача, до дітей відповідач не їздить, речей їм не купує. Діти знаходяться на повному утриманні батька, а також свідків [PERSON] і [PERSON] . Коли ще відповідач проживала з позивачем у шлюбі, вона зловживала спиртними напоями, могла накричати на дітей, а тепер просто не хоче займатись дітьми, ними не цікавиться. Свідок [PERSON] повідомила суду, що є сусідкою позивача, живе у сусідній квартирі. Їй відомо, що протягом останніх 6 років відповідач системно вживає алкоголь. Тепер [PERSON] живе у селі у своєї матері. Діти залишились проживати з татом, який разом з бабусями утримує дітей. У судовому засіданні також була заслухана дитина, [PERSON] . Вона повідомила, що вже два роки як мама, відповідач, не цікавиться її з братом життям. Мама не купляє речей, іграшок, не збирає дітей у школу. Свідок спілкується з мамою за власним бажанням, тато перешкод не створює. Мама зловживає спиртними напоями. [PERSON] проживає з братом у тата, разом з бабусею та прабабусею. Відповідач в гості до них не приїжджає, останній раз була три роки тому назад. До школи мама не ходила. З братом, [PERSON] , мама взагалі не спілкується. Вона не заперечує, щоб маму позбавили батьківських прав відносно неї та брата, оскільки вони не потрібні їй. Відповідно до висновку органу опіки і піклування, погодженого рішенням виконавчого комітету Бориспільської міської ради від 31 травня 2021 року (а.с.52) такий орган вважає можливим позбавити батьківських прав громадянку [PERSON] відносно двох малолітніх дітей [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Аналіз наведених доказів переконливо свідчить про те, що [PERSON] ухиляється від виконання своїх обов`язків по вихованню дітей. Відповідач за своїм вибором не бажає спілкуватися з дочкою та сином, не піклується про їх фізичний і духовний розвиток. З огляду на це суд вважає допустимим позбавити [PERSON] батьківських прав стосовно її доньки [PERSON] , [INFO] , та її сина [PERSON] , [INFO] . Також, судом встановлено, що відповідач не бере участі в утриманні дітей, сторони не дійшли згоди щодо розміру аліментів на утримання дочки [PERSON] та сина [PERSON] . Ця обставина є достатньою підставою для стягнення з [PERSON] аліментів на утримання дітей. В матеріалах цивільної справи відсутні докази на підтвердження того, [PERSON] має поганий стан здоров`я або тяжке матеріальне становище, а також на її утриманні перебувають інші діти та непрацездатні особи. З огляду на це, суд вважає, що з [PERSON] на користь позивача допустимо стягнути аліменти на утримання дочки [PERSON] та сина [PERSON] в розмірі 1/3 частки від заробітку (доходу) відповідача, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 04 березня 2021 року, і до дня досягнення старшою дитиною повноліття. Вказаний розмір аліментів є цілком достатнім для належного забезпечення та гармонійного розвитку дітей, та відповідає визначеному ч.5 ст.183 Сімейного кодексу України розміру аліментів, який може бути стягнутий з платника аліментів у безспірному порядку. За змістом ст.191 СК України суд стягує аліменти від дня пред`явлення позову. Відповідно до ч.6 ст.265 ЦПК України висновок суду про задоволення позову чи про відмову в позові повністю або частково щодо кожної з заявлених вимог не може залежати від настання або ненастання певних обставин (умовне рішення). Суд зазначає, що не може задовольнити позовну заяву в частині стягнення аліментів з [PERSON] у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу) платника аліментів, щомісячно до повноліття [PERSON] після досягнення повноліття [PERSON] , оскільки в такому випадку буде ухвалено умовне рішення, пов`язане з досягненням повноліття старшої дитини. 6. Розподіл судових витрат. Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. З квитанцій від 03.03.2021 (а.с.1,2) вбачається, що при пред`явленні позову позивач сплатив судовий збір у загальному розмірі 1816,00 грн. Позов задоволений, з огляду на це, з [PERSON] на користь позивача слід примусово стягнути витрати на оплату судового збору у розмірі 1816 гривень 00 копійок. Також з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір в сумі 908 грн. 00 коп., оскільки позивач звільнений від сплати судового збору при поданні позову в частині стягнення аліментів.

Outcome: partial