Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-18 00:00:00

21.08.2019 року [PERSON] звернулася в суд із позовом до [PERSON] про стягнення аліментів і, просила постановити рішення, яким стягувати з відповідача аліменти у її користь на утримання сина, [PERSON] , [INFO] , сина, [PERSON] , [INFO] , у твердій грошовій сумі, в розмірі по 3000 грн. на кожну дитину щомісяця, починаючи стягувати з дня пред`явлення позову до суду і, до повноліття дітей. В обґрунтування позовних вимог позивачка покликається на те, що 01 липня 2008 року зареєструвала шлюб з [PERSON] у Дубовецькій сільській раді Галицького району Івано-Франківської області, актовий запис № 3. У шлюбі народилося двоє дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Однак подружнє життя між ними не склалося, а тому на сьогоднішній день проживають окремо, малолітні діти залишилися проживати з нею. Відповідач добровільно матеріальної допомоги на утримання дітей не надає. Оскільки позивачка не має змоги самостійно повністю утримувати дітей, відповідач не надає допомоги на їх утримання, просить стягувати з відповідача аліменти на утримання дітей щомісячно у розмірі по 3000,00 грн. на кожну дитину до досягнення дітьми повноліття. В судовому засіданні позивачка позовні вимоги підтримала в повному обсязі. Відповідач в судовому засіданні позов визнав частково, зазначив, що згідний сплачувати аліменти на утримання дітей, однак на даний час не працює, а тому не має змоги сплачувати аліменти в розмірі по 3000, 00 грн. на кожну дитину щомісячно. Погодився сплачувати аліменти по\~1080,00 грн. на кожну дитину щомісячно до досягнення дітьми повноліття. Статтею ч.1 ст. 5 ЦПК України,\~визначено, що здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом. Відповідно до ч.1 ст. 13 ЦПК України,\~суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ст.ст. 12, 81, 82 ЦПК України,\~кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Обставини, визнанні сторонами, не підлягають доказуванню. Згідно ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства»\~кожна дитина має право на рівень життя, достатній для фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. З`ясувавши дійсні обставини справи, дослідивши зібрані по справі докази, суд приходить до висновку, що позовна заява підлягає до задоволення частково з наступних підстав. Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст. 181 СК України, способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ст. 184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до\~ст. 7 Закону України «Про державний бюджет на 2020 рік»\~прожитковий мінімум для дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня 2020 року - 2218 гривень, з 1 липня - 2318 гривень, з 1 грудня - 2395 гривень. Відповідно до частин 1, 2 статті 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована\~постановою Верховної Ради України № 789-ХІІ від 27 лютого 1991 року\~та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. За ч.2\~ст. 51 Конституції України, батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття. Сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою (ч.3\~ст. 51 Конституції України). Судом встановлено, що позивач та відповідач 01 липня 2008 року зареєстрували шлюб у Дубовецькій сільській раді Галицького району Івано-Франківської області, актовий запис № 3, що стверджується копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 01 липня 2008 року (а.с. 6). У шлюбі народилося двоє дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , що стверджується копіями свідоцтв про народження серії [NUMBER] від 04.03.2011 р., серії [NUMBER] від 19 червня 2013 року (а.с. 7, 8). Подружнє життя між сторонами не склалося, а тому на сьогоднішній день проживають окремо, малолітні діти залишилися проживати з матір`ю. Позивачка не має змоги самостійно повністю утримувати дітей, а відповідач допомоги на їхнє утримання не надає. Враховуючи матеріальне становище платника аліментів, те що відповідач здатен займатись суспільно корисною працею з метою отримання доходів, те що діти проживають з матір`ю, яка не має змоги повністю самостійно їх утримувати, суд вважає за необхідне стягувати з відповідача аліменти на утримання дітей у твердій грошовій у розмірі по 1100, 00 грн. на кожну дитину щомісячно до досягнення дітьми повноліття. Позивач звільнений від сплати судового збору, згідно ст. 5 ч.1 п. 3, Закону України «Про судовий збір» від 08.07.2011 року за № 3674-VІ. У відповідності до\~ст. 141 ЦПК України, суд стягує з відповідача судовий збір. На підставі вищевикладеного,

Outcome: partial