Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-20 00:00:00

21.11.2019 року [PERSON] звернувся до суду з вищезазначеним позовом, в якому просить звільнити його від сплати заборгованості за аліментами, яка виникла за період з 25.01.2018 по 25.05.219 року за судовим наказом, виданим Хортицьким районним судом м. Запоріжжя від 26.01.2018 року про стягнення аліментів на користь [PERSON] , на утримання неповнолітніх дітей - [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/3 частини з усіх видів заробітку (доходу) боржника, але не менш 50% розміру прожиткового мінімуму, але не більше десяти прожиткових мінімумів, встановленого для дитини відповідного віку на кожну дитину, щомісячно. В обґрунтування позовних вимог зазначив, що 26.01.2018 року судом був виданий судовий наказ про стягнення з нього аліментів на користь [PERSON] . На час видачі судового наказу шлюб між сторонами розірваний не був, вони продовжували разом проживати, він утримував дружину та дітей, стосунки між ними налагодились. У зв`язку із цим, [PERSON] не пред`являла судовий наказ до виконання. 26.06.2018 року відповідач подала судовий наказ на виконання за місцем його роботи. Після цього, вони знову помирились 20.08.2018 року [PERSON] подала за місцем роботи заяву про припинення стягнення аліментів та виключення заборгованості з 26.01.2018 року. В травні 2019 року він та [PERSON] припинили шлюбні відносини, відповідач подала судовий наказ на виконання до відділу державної виконавчої служби. Державний виконавець склала розрахунок заборгованості, відповідно до якого він має заборгованість із сплати аліментів, починаючи з січня 2018 року. Вважає, що за період з 26.01.2018 по 25.05.2019 року він має бути звільненим від заборгованості за аліментами, оскільки проживав разом із [PERSON] , вів з нею спільне господарство, утримував дітей. Також [PERSON] в позовній заяві обґрунтовує свою незгоду із розміром заборгованості по аліментам, вказує вірний на його думку розрахунок, проте позовних вимог про визначення розміру заборгованості в порядку ч.3 ст.195 СК України не заявив. 18.12.2019 року суддя відкрив загальне позовне провадження у справі та призначив підготовче засідання (а.с. 29). 22.01.2020 року [PERSON] подала до суду відзив на позовну заяву, в якому заперечила проти задоволення позову. В обґрунтування заперечень вказала, що після отримання судового наказу за порадою [PERSON] подала судовий наказ на виконання за місцем роботи позивача. В серпні 2018 року [PERSON] вмовив її відкликати судовий наказ з його роботи та пообіцяв, що буде платити аліменти добровільно. Вона відкликала судовий наказ, після чого позивач припинив платити на її користь аліменти. У них погіршились відносини, що стало причиною розірвання шлюбу в липні 2019 року. Оскільки вона не отримувала аліменти від [PERSON] , то подала судовий наказ до Соборного ВДВС м. Дніпра. Вважає, що позивач на навів обставин, які дають підстави звільнити його від заборгованості по аліментам в порядку статті 197 СК України (а.с. 34-37). 29.01.2020 року суд відклав підготовче засідання за клопотанням відповідача [PERSON] у зв`язку з її хворобою (а.с. 39-40). 02.03.2020 року суд відклав підготовче засідання за клопотанням відповідача [PERSON] у зв`язку з її хворобою (а.с. 43-44). 02.03.2020 року позивач [PERSON] подав до суду копії платіжних документі, які підтверджують його витрати на комунальні послуги, придбання продуктів харчування, одягу, що свідчить на його витрати в інтересах сім`ї (а.с. 46-91). 10.03.2020 року позивач [PERSON] подав до суду відповідь на відзив, в якому вказав, що [PERSON] не пред`являла виконавчий лист до примусового виконання у зв`язку із тим, що її влаштовувало матеріальне забезпечення ним дітей (а.с. 96-97). 12.03.2020 року [PERSON] подала до суду заперечення на відповідь на відзив, в якому вказує, що надані позивачем докази витрат на сплату комунальних послуг не є доказом сплати аліментів на утримання дітей (а.с. 100-101). 15.04.2020 року, 19.05.2020 року, 20.07.2020 року суд відкладав підготовче засідання за клопотанням відповідача [PERSON] у зв`язку із введенням в Україні карантину, оскільки відповідач просила надати їй можливість надавати пояснення в суді особисто (а.с. 103, 108, 114). 18.08.2020 року позивач [PERSON] подав до суду заяву, в якій просив суд закрити підготовче провадження, проводити судове засідання за його відсутності. Відповідач [PERSON] повідомлялась про час та місце розгляду справи, але до суду не з`явилась, заяв про відкладення судового засідання від неї до суду не надходило. 18.08.2020 року суд закрив підготовче провадження по справі та призначив справу до розгляду (а.с. 121). 21.09.2020 року [PERSON] подала до суду клопотання про відкладення розгляду справи у зв`язку із її хворобою. [PERSON] просив суд розглядати справу за відсутності відповідача. Суд вирішив розглядати справу за відсутності [PERSON] на підставі наявних у справі доказів з урахуванням того, що вона була повідомлена про час та місце судового засідання, подала до суду відзив на позов, заперечення на відповідь на відзив, в яких виклала свою позицію щодо заявлених вимог. Справа розглядається судом тривалий час, судові засідання багаторазово відкладались за клопотанням [PERSON] , яка повідомляла суд, що не може з`явитись в судове засідання, при цьому всі клопотання про відкладення розгляду справи були подані нею через канцелярію суду. В судовому засіданні [PERSON] просив його позовні вимоги задовольнити з підстав, викладених у позовній заяві та інших процесуальних заявах. Представник третьої особи Соборного відділу державної виконавчої служби у місті Дніпрі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) до суду не з`явився, про причини неявки суд не повідомив. Дослідивши матеріали справи, вислухавши думку сторін по справі, суд встановив такі факти та відповідні правовідносини, прийшовши до наступних висновків. Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч.2 ст.197 СК України за позовом платника аліментів суд може повністю або частково звільнити його від сплати заборгованості за аліментами, якщо вона виникла у зв`язку з його тяжкою хворобою або іншою обставиною, що має істотне значення. Частину третю статті 197 СК України, яка передбачала право суду звільнити платника аліментів від сплати заборгованості, якщо буде встановлено, що вона виникла внаслідок непред`явлення без поважної причини виконавчого листа до виконання особою, на користь якої присуджено аліменти, виключено Законом України «Про виконавче провадження» №1404-VIII від 2 червня 2016 року. Згідно ч.3 ст.12 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчий документ про стягнення періодичних платежів у справах про стягнення аліментів може бути пред`явлено до виконання протягом усього періоду, на який присуджені платежі. Судом встановлено, що сторони по справі перебували в зареєстрованому шлюбу з 24.10.2012 року, який розірвано на підставі рішення Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 04.07.2019 року (а.с. 21) 26.01.2018 року Хортицький районний суд м. Запоріжжя видав судовий наказ, яким стягнув з [PERSON] , [INFO] , РНОКПП [NUMBER] , на користь [PERSON] , [INFO] , РНОКПП [NUMBER] , аліменти на утримання неповнолітніх дітей [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/3 частини з усіх видів заробітку (доходу) боржника, але не менше 50% розміру прожиткового мінімуму, але не більше десяти прожиткових мінімумів, встановленого для дитини відповідного віку на кожну дитину, щомісячно, починаючи з 25.01.2018 року і до досягнення кожною дитиною повноліття (а.с. 23). 25.06.2018 року [PERSON] звернулась із заявою про перерахування аліментів на її користь за місцем роботи позивача в Університеті митної справи та фінансів, розташованому в м. Дніпрі, до якої додала оригінал судового наказу про стягнення аліментів (а.с. 14). 20.08.2018 року [PERSON] звернулась до ректора Університету митної справи та фінансів із заявою про припинення стягнення аліментів, включаючи заборгованість з 26.01.2018 року (а.с. 15). 28.05.2019 року [PERSON] отримала оригінал судового наказу про стягнення аліментів за місцем роботи [PERSON] та подала його на примусове виконання до Соборного відділу державної виконавчої служби у місті Дніпрі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) (а.с. 13, 23). 21.06.2019 року державний виконавець Чуприна В.О. відкрила виконавче провадження з виконання судового наказу та склала розрахунок заборгованості по аліментам, відповідно якого з період з січня 2018 по грудень 2019 року [PERSON] має заборгованість із сплати аліментів в сумі 21742,11 грн. (а.с. 24). Норма частини другої статті 197 СК України не встановлює конкретного, вичерпного переліку обставин, які можуть бути підставою для звільнення (повного або часткового) від сплати заборгованості за аліментами. Питання про те, чи мають обставини, на які посилається платник аліментів, істотне значення, у кожному конкретному випадку вирішує суд. За наявності встановлених судом обставин, що мають істотне значення, платник аліментів може бути повністю або частково звільнений від сплати заборгованості за ними на підставі судового рішення. В якості обставини, яка звільняє позивача від сплати заборгованості по аліментам, [PERSON] вказав спільне проживання його та [PERSON] у період 26.01.2018 по 25.05.2019 року, сплату ним платежів за комунальні послуги, оренди квартири, придбання одягу, продуктів харчування, тривале неподання судового наказу для виконання. Суд звертає на увагу на те, що умовою звільнення від заборгованості за аліментами є виникнення такої заборгованості у платника через хворобу або певні обставини. Натомість однією з обставин, яка на думку позивача звільняє його від сплати заборгованості, [PERSON] вважає саме часткову сплату ним аліментів. Тобто позивач заперечує, що заборгованість існує, оскільки аліменти він частково сплачував, але просить від цієї самої заборгованості його звільнити. Оскільки звільнення від заборгованості передбачає її наявність, суд не приймає доводи [PERSON] в частині звільнення його від заборгованості у зв`язку із її частковою сплатою. Суд вважає за потрібне роз`яснити позивачу, що у разі наявності у нього доказів часткової сплати аліментів, він може надати такі документи державному виконавцю, який згідно ч.3 ст.195 СК України обчислює розмір заборгованості за аліментами, а у разі виникнення спору щодо її розміру, звернутись до суду із позовом про визначення розміру заборгованості по аліментам. Позивач обґрунтував у позові свою незгоду із складеним державним виконавцем розрахунком заборгованості, але відповідних позовних вимог не заявив. Так само, суд не приймає до уваги посилання [PERSON] на те, що він та [PERSON] вели спільне господарство до пред`явлення судового наказу до примусового виконання. Аліментами є зобов`язання утримувати того з батьків, разом з яким проживає дитина. Спільне проживання та ведення господарства не може бути підставою для звільнення від сплати заборгованості за аліментами, оскільки судом визначено, що [PERSON] має право саме на отримання аліментів у розмірі 1/3 частини з усіх видів заробітку (доходу) [PERSON] . На підставі статті 181 СК України способи виконання обов`язку утримувати дитину можуть визначатись за домовленістю між батьками дитини або за рішенням суду одержувач аліментів може сам обирати спосіб отримання аліментів. [PERSON] скористалась своїм правом, передбаченим законом, звернулась до суду із заявою про видачу судового наказу, тому, починаючи з 26.01.2018 року має право отримувати від [PERSON] аліменти у частці від доходу позивача. [PERSON] не давала згоду на отримання аліментів у вигляді сплати платежів за оренду квартири, комунальні послуги. Той факт, що [PERSON] пред`явила судовий наказ до примусового виконання більше ніж через рік після його видачі не є обставиною, яка звільняє від сплати заборгованості за аліментами, оскільки виконавчий документ про стягнення періодичних платежів (у тому числі у справах про стягнення аліментів) може бути пред`явлено до виконання протягом усього періоду, на який присуджені платежі. [PERSON] знав про свій обов`язок сплачувати аліменти з січня 2018 року, мав можливість сплачувати їх добровільно. Таким чином, не є обставинами, що маю істотне значення та звільняють від сплати заборгованості по аліментам, ведення спільного господарства після видачі судового наказу до пред`явлення його до виконання та часткова сплата аліментів під час перебування виконавчого документа за місцем роботи платника аліментів. У зв`язку із цим, позову [PERSON] підлягає залишенню без задоволення. На підставі викладеного та

Outcome: dismissed