Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-16 00:00:00

21 вересня 2017 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про збільшення розміру аліментів на утримання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], з 1/3 частини із всіх видів заробітку щомісячно, але не меншому ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до 1000 грн. щомісячно, починаючи з дня звернення до суду. На обґрунтування своїх вимог позивачка зазначила, що згідно рішення Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області від 13 лютого 2014 року на її користь стягувались аліменти у розмірі 1/3 частини із всіх видів заробітку щомісячно, але не меншому ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на утримання синів [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], і до досягнення ними повноліття. На старшого сина позивачка аліментів не утримує, у звязку із його повноліттям, а на меншого сина відповідач сплачує аліменти нерегулярно та не у повному обсязі. У звязку із збільшенням витрат на дітей, вказаних коштів недостатньо для забезпечення сина [PERSON] усім необхідним. На даний час відповідач не має постійного місця роботи, а тому позивачка просить стягувати з відповідача аліменти у твердій грошовій сумі у розмірі 1000 грн. щомісячно. Позивачка подала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала. Відповідач, який у встановленому порядку оповіщений про час і місце судового засідання, до суду не зявився. У відповідності до ст.224 ч.1 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу на підставі наявних в ній даних та доказів в порядку заочного розгляду. Оскільки сторони в судове засідання не зявилися, тому фіксування судового процесу за допомогою технічних засобів не здійснювалося. Судом встановлено, що згідно рішення Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області від 13 лютого 2014 року на користь позивачки стягуються аліменти у розмірі 1/3 частини із всіх видів заробітку щомісячно, але не меншому ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на утримання синів [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], і до досягнення ними повноліття. На старшого сина позивачка аліментів не отримує, у звязку із його повноліттям, а на меншого сина відповідач сплачує аліменти нерегулярно та не у повному обсязі. У звязку із збільшенням витрат на дітей, вказаних коштів недостатньо для забезпечення сина [PERSON] усім необхідним. На даний час відповідач не має постійного місця роботи, а тому позивачка просить стягувати з відповідача аліменти у твердій грошовій сумі у розмірі 1000 грн. щомісячно. Вказані обставини підтверджуються: паспортними даними позивачки, копією свідоцтва про народження [PERSON]; копією рішення Старокостянтинівського районного суду від 13.02.2014 року. Згідно ст. 192 Сімейного кодексу України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Згідно ст.181 ч.3 цього Кодексу за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Відповідно до ч.1, 2 ст. 184 СК України, суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом або за домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону. З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що у позивачки змінився матеріальний стан, оскільки зросли витрати на утримання дитини у звязку із ростом цін на продукти харчування та одяг, а також підвищенням прожиткового рівня на дитину відповідного віку, а тому з [PERSON] підлягають стягненню аліменти на користь позивачки в розмірі 1000 грн. щомісячно, але не меншому ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку починаючи з дня звернення і до досягнення сином повноліття. При визначенні цього розміру суд враховує матеріальне становище дитини, позивачки, відповідача, а також те, що обовязок утримувати дитину є рівною мірою обовязком матері і батька.\~

Outcome: approved