Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-30 00:00:00

21.10.2016 року позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей: [PERSON] і [PERSON] в розмірі 1/3 частини від усіх видів заробітку, але не менше 30 % прожиткового мінімуму на дітей відповідного віку на кожну дитину, починаючи з дня предявлення позову і до досягнення дітьми повноліття. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що вона перебувала у зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Під час перебування у шлюбних відносинах в сторін народилися діти [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO]. Відповідач добровільно матеріальної допомоги на утримання дітей не надає, що і стало підставою для звернення до суду з позовом, в якому позивач просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітніх дітей в розмірі 1/3 частини від усіх видів заробітку, але не менше 30 % прожиткового мінімуму на дітей відповідного віку на кожну дитину. В судовому засіданні представник позивачки позов підтримав, підтвердив фактичні обставини, що викладені в позовній заяві. При цьому зазначив, що відповідач надає матеріальну допомогу на утримання дітей, але не стабільно, тому позивачка бажає, щоб аліменти стягувались на підставі рішення суду. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнав частково. Просив аліменти стягнути у розмірі ? частини від усіх видів заробітку, посилаючись на те, що на його утриманні знаходиться ще одна дитина. Вислухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Сторони перебували в зареєстрованому шлюбі з 23 серпня 2007 року. Рішенням Заводського районного суду м. Миколаєва від 23.11.2015 року шлюб між сторонами було розірвано. Під час перебування у шлюбних відносинах у сторін народилися діти: [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії 1-ФП №081072 від 13.06.2008 року за актовим записом №1790 та [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії І-ФП №159796 від 22.12.2011 року за актовим записом №4185. Відповідно до ст.180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Але відповідач ухиляється від виконання свого обов`язку, матеріальну допомогу на утримання дітей позивачу не надає. Декларація з прав дитини, проголошена Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, закріплює, що дитина повинна мати можливість користуватися благами соціального забезпечення, повинна бути забезпечена належним харчуванням, житлом, розвагами та медичним обслуговуванням. Найкраще забезпечення інтересів дитини повинно бути головним принципом, і відповідальність за це лежить перш за все на батьках дитини. Відповідно до ст. 18 Конвенції про права дитини від 20.11.1989, батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Держава вживає всіх необхідних заходів щодо забезпечення відновлення утримання дитини батьками. Відповідно до ч.2,3 ст.183 СК України, якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватись до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Якщо після досягнення повноліття найстаршою дитиною повноліття ніхто з батьків не звернувся до суду з позовом про визначення розміру аліментів на інших дітей, аліменти стягуються за вирахуванням тієї рівної частки, що припадала на дитину, яка досягла повноліття. У відповідності до ст. 184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Судом не приймаються до уваги посилання відповідача щодо сплати аліментів у розмірі ? частини від усіх доходів у звязку із тим, що на його утриманні перебуває ще одна малолітня дитина, оскільки відповідачем не доведено в судовому засіданні факту неспроможності щодо сплати аліментів у розмірі 1/3 частини від усіх видів доходу. Враховуючи вищевикладене, розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, встановленого Законом України «Про Державний бюджет України\~ на 2016 р.», а також факт того, що відповідач матеріальну допомогу на утримання дітей в добровільному порядку надає не стабільно, суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь позивача, на утримання двох неповнолітніх дітей аліменти у розмірі 1/3 частини від усіх видів заробітку, але не менше 30 % прожиткового мінімуму на дітей відповідного віку на кожну дитину, починаючи стягнення з 21.10.2016 року, допустивши негайне виконання в межах місячного платежу. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, з відповідача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 551,20 грн.\~ в дохід держави.\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ \~ На підставі викладеного і

Outcome: approved