Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-26 00:00:00

20.02.2019 року ПрАТ «ВФ Україна» в особі представника [PERSON] звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути з [PERSON] на користь ПрАТ «ВФ Україна» заборгованість за надані телекомунікаційні послуги у розмірі 8207,30 грн., а також судовий збір у розмірі 1921,00 грн. В обґрунтування\~позову зазначив,\~що між\~ПрАТ «ВФ\~Україна»,\~який є\~правонаступником ЗАТ\~«Український мобільний\~зв`язок» та\~ [PERSON] \~була досягнута\~згода з\~усіх істотних\~умов і\~укладено договір\~про надання\~послуг мобільного\~зв`язку №\~1605270\~від 15.04.2004\~р.\~та договір\~про надання\~послуг мобільного\~зв`язку №\~1605253\~від 15.04.2004\~р.\~З метою\~нарахування тривалості\~і тарифікації\~розмов та\~здійснення розрахунків\~за послуги\~зв`язку відповідачеві\~було присвоєно\~особовий рахунок\~№ [NUMBER] .\~З технічних\~причин,\~у зв`язку\~з переходом\~ПрАТ «ВФ\~Україна» на\~нову білінгову\~систему особовий\~рахунок абонента було замінено на 295367500483. Відповідно до умов Договору та Умов користування мережами мобільного зв`язку, що є невід`ємною частиною зазначеного Договору, та згоду з якими підтверджено підписом відповідача, відповідач взяв на себе обов`язок своєчасно сплачувати рахунки за надані послуги та плату за утримання номера в мережі ПрАТ «МТС Україна», особисто перевіряти залишок авансового платежу та вносити відповідні платежі за послуги, отримані за Договором. Згідно п. 2.4.2. Договору, боржник взяв на себе обов`язок своєчасно сплачувати рахунки за надані послуги та плату за утримання номера в мережі мобільного зв`язку. За наявності авансу рахунки повинні бути сплачені в строк до 15 числа місяця, наступного за розрахунковим. При цьому одна сторін Договору - ПрАТ «ВФ Україна», здійснила фактичні дії, щодо виконання Договору в повному обсязі. Позивач зазначає, що станом на дату подання даної заяви відповідач не оплатив отримані ним послуги зв`язку ані самостійно, ані на підставі надісланих на його адресу рахунків, виставлених із 31.07.2016 року. На підставі цього та відповідно до умов Договору відповідач був відключений від мережі зв`язку ПрАТ «ВФ Україна». На адресу відповідача 25.01.2017 року була надіслана претензія №С 295367500483/01 з проханням терміново сплатити суму заборгованості. Проте, на теперішній час сума заборгованості відповідачем не сплачена. Таким чином, сума заборгованості Відповідача перед ПрАТ «ВФ Україна», яка виникла з 16.08.2016 року на момент звернення до суду із заявою становить 8 207,30 грн. Ухвалою судді від 20.03.2019 року вказаний позов було прийнято до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження у справі. У відповідності до\~ст. 178 ЦПК України\~відповідачу було надано строк для подання відзиву на позовну заяву протягом 15 днів з дня отримання ухвали про відкриття провадження у справі. В судове засідання представник позивача адвокат Черкашин І.І. не з`явилася, надала заяву, в якій зазначив, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі, справу просив розглядати за його відсутності. Представник відповідача адвокат Сідельникова О.Л. в судове засідання також не з`явилася, надала відзив на позовну заяву, в якому заперечувала проти задоволення позовних вимог, у зв`язку з відсутністю доказів на підтвердження факту замовлення відповідачем послуги «Міжнародний роумінг». Позивачем надано лише докази списання коштів з рахунку відповідача, та докази направлення рахунків на адресу відповідача, однак позивачем не надано належних доказів для підтвердження факту саме використання послуг, на які він має сплатити кошти. Проте, фактично користування послугою «Міжнародний роумінг» взагалі не було. За кордоном у період, з якого нараховується заборгованість, відповідач не знаходився. Крім того, позивач у розрахунках не навів, який саме розмір договірної санкції ним застосований, за який строк, з огляду на що розрахунок договірної санкції не може вважатися обґрунтованим. У зв`язку з неявкою сторін відповідно до вимог ч.2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи, суд встановив такі факти та відповідні правовідносини, прийшовши до наступних висновків. Між ПрАТ\~«ВФ Україна»,\~який є\~правонаступником ЗАТ\~«Український мобільний\~зв`язок» та\~ [PERSON] \~була досягнута\~згода з\~усіх істотних\~умов і\~укладено договір\~про надання\~послуг мобільного\~зв`язку №\~1605270\~від 15.04.2004\~р.\~та договір\~про надання\~послуг мобільного\~зв`язку №\~1605253\~від 15.04.2004\~р.\~Відповідно до\~умов договору\~відповідачем обрано\~«SMS»,\~«Переадресування дзвінка»,\~«Додатковий пакет\~мережі».\~Послуга «Міжнародний\~роумінг» не\~була включена\~до списку\~обраних послуг. 25.01.2017 року на адресу відповідача була надіслана претензія №С 295367500483/01 з проханням терміново сплатити суму заборгованості, яка відповідно розрахунку складає 8207,30 грн. та включає послуги міжнародного роумінгу у розмірі 7277,07 грн. Згідно частини першої\~статті 626 ЦК України\~договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Відповідно до частини першої\~статті 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Частиною першою\~статті 628 ЦК України\~визначено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Відповідно до частини першої\~статті 634 ЦК України\~договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. У статтях\~1,\~32,\~37 Закону України «Про телекомунікації» № 1280-IV\~визначено, що абонент - це споживач телекомунікаційних послуг, який отримує телекомунікаційні послуги на умовах договору, котрий передбачає підключення кінцевого обладнання, що перебуває в його власності або користуванні, до телекомунікаційної мережі; оператор телекомунікацій - суб`єкт господарювання, який має право на здійснення діяльності у сфері телекомунікацій із правом на технічне обслуговування та експлуатацію телекомунікаційних мереж. Споживачі під час замовлення та/або отримання телекомунікаційних послуг мають право на: державний захист своїх прав; вибір виду та кількості телекомунікаційних послуг; безоплатне отримання від оператора, провайдера телекомунікацій вичерпної інформації щодо змісту, якості, вартості та порядку надання телекомунікаційних послуг; оскарження неправомірних дій операторів, провайдерів телекомунікацій шляхом звернення до суду та уповноважених державних органів; відмову від оплати телекомунікаційної послуги, яку вони не замовляли. Правовими основами діяльності операторів, провайдерів телекомунікацій є пріоритет інтересів споживачів телекомунікаційних послуг, що кореспондує загальному змісту законодавства про захист прав споживачів. Статтею 39 Закону № 1280-IV\~визначено, що оператори телекомунікацій зобов`язані: здійснювати діяльність у сфері телекомунікацій відповідно до законодавства; надавати споживачам вичерпну інформацію, необхідну для укладення договору, а також щодо телекомунікаційних послуг, які вони надають; вести достовірний облік телекомунікаційних послуг, що надаються споживачеві. Відповідно до вимог частин першої та дев`ятої\~статті 15 Закону України «Про захист прав споживачів» № 1023-XII\~споживач має право на одержання необхідної, доступної, достовірної та своєчасної інформації про продукцію, що забезпечує можливість її свідомого і компетентного вибору. Інформація повинна бути надана споживачеві до придбання ним товару чи замовлення роботи (послуги). Під час розгляду вимог споживача про відшкодування збитків, завданих недостовірною або неповною інформацією про продукцію чи недобросовісною рекламою, необхідно виходити з припущення, що у споживача немає спеціальних знань про властивості та характеристики продукції, яку він придбаває. У пункті 3 Правил надання та отримання телекомунікаційних послуг, затверджених\~Постановою Кабінету Міністрів України № 295 від 11 квітня 2012 року, наведено ряд визначень, відповідно до яких: послуги рухомого (мобільного) зв`язку - це послуги, які надаються оператором рухомого (мобільного) зв`язку і під час отримання яких кінцеве обладнання абонента може вільно переміщатися в межах телекомунікаційної мережі такого оператора або його роумінг-партнера із збереженням абонентського номера або мережевого ідентифікатора споживача. Договором про надання послуг вважається правочин, укладений між споживачем і оператором, провайдером, за яким оператор, провайдер зобов`язується на замовлення споживача надавати послуги, а споживач - їх оплачувати (якщо інше не передбачено договором). Згодою споживача є волевиявлення, виражене споживачем у будь-який спосіб, у тому числі вчинення дій, які можуть бути зафіксовані обладнанням оператора, провайдера (голосове, текстове повідомлення, використання сигналів тонового набору тощо). Роумінгом, у розумінні Правил, є послуга, яка забезпечує можливість абонентові одного оператора рухомого (мобільного) зв`язку отримувати послуги в мережі іншого оператора із збереженням початкової реєстрації абонента в телекомунікаційній мережі свого оператора, а роумінг-партнери - оператори, що уклали договір про роумінг. Відповідно до пункту 14 Правил надання послуг здійснюється у разі: 1) укладення договору відповідно до основних вимог, встановлених Національною комісією, що здійснює державне регулювання у сфері зв`язку та інформатизації; 2) їх оплати споживачем. Надання програмної послуги абонентові здійснюється на підставі угоди, укладеної між абонентом і провайдером такої послуги відповідно до\~Закону України «Про телебачення і радіомовлення»\~та інших нормативно-правових актів. Згідно пункту 15 Правил до укладення договору оператор, провайдер зобов`язаний безоплатно надати споживачеві для ознайомлення вичерпну інформацію про зміст, якість, вартість та порядок надання послуг, зокрема: тарифи, тарифні плани на послуги із зазначенням мінімального строку їх дії, пільги з надання та оплати послуг; умови і порядок оплати послуг; перелік країн, з якими організований міжнародний телефонний зв`язок та в яких надається роумінг; порядок розгляду звернень споживачів. Зазначена інформація повинна надаватися споживачеві у доступній формі шляхом розміщення у місцях продажу послуг, пунктах колективного користування, довідково-інформаційних, сервісних службах оператора, провайдера, на його веб-сайті. Крім того, на вимогу споживача може надаватися інша інформація про надання послуг відповідно до законодавства. У пункті 35 Правил зазначено, що споживачі під час замовлення та/або отримання послуг мають право на: вибір виду та кількості послуг та відмову від оплати послуги, яку вони не замовляли. Відповідно до пунктів 27, 39 Правил оператори, провайдери зобов`язані повідомляти абонентові під час першої реєстрації його кінцевого обладнання в мережі роумінг-партнера для отримання міжнародного роумінгу про суму коштів на особовому рахунку абонента (за наявності технічної можливості), вартість послуг телефонного зв`язку з абонентами країни перебування та України, з передачі текстових повідомлень, доступу до інтернету, а також додатково повідомляти абонентові, з яким укладений договір у письмовій формі, про технічну неможливість припинення надання послуг у разі відсутності коштів на його особовому рахунку. Право користуватися передбаченими договором послугами за межами України виникає лише у випадку замовлення послуг міжнародного роумінгу. Під час здійснення розрахунків оператор, провайдер не має права стягувати плату за послугу, яку споживач не замовляв (підпункт 4 пункту 64 Правил). Відповідно до пункту 2.3 затверджених рішенням Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері зв`язку та інформатизації «Основних вимог до договору про надання телекомунікаційних послуг»\~\~від 29 листопада 2012 року, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 24 грудня 2012 року за № 2150/22462 - забороняється включати до договору положення, що передбачають отримання та/або сплату споживачем послуг, які не є предметом договору або які він не замовляв. Суду не було надано доказів на підтвердження того, що [PERSON] був ознайомлений (отримав повну і достовірну інформацію) із порядком і умовами надання послуги «Міжнародний роумінг», її вартістю та погодився із запропонованими оператором телекомунікацій умовами. Позивачем взагалі не надано доказів, що відповідач у період нарахування заборгованості перебував за кордоном. Згідно ксерокопії закордонного паспорта на ім`я [PERSON] , виданого 27.03.2012 року, останній за кордоном не перебував, а тому у період, з якого нараховується заборгованість, відповідач послугою «Міжнародний роумінг» не користувався. Також позивачем не надано деталізованого розрахунку позовних вимог. А саме, розрахунок до претензії №С295367500483/01 містить вказівку лише на несплачену суму в розмірі 8207,30 грн. Рахунок за телекомунікаційні послуги сказує лише на заборгованість за послуги міжнародного роумінгу у розмірі 7277,07 грн. Проте, доказів на підтвердження надання послуги «Міжнародний роумінг» у розмірі 7277,07 грн. позивачем\~\~не надано. На підставі вище зазначеного, суд дійшов висновку про відсутність у позивача достатніх правових підстав для нарахування відповідачу заборгованості у сумі 8207,30 грн. за послуги мобільного зв`язку, у зв`язку з чим у позові необхідно відмовити.

Outcome: dismissed