Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-23 00:00:00

19 серпня 2016 року управління соціального захисту населення Очаківської міської ради (далі УСЗН) звернулося до Очаківського міськрайонного суду Миколаївської області із зазначеним позовом до [PERSON] Свої вимоги позивач обґрунтовував тим, що [PERSON] -[PERSON] звернулася до УСЗН із заявою про призначення їй тимчасової допомоги на двох дітей, надавши довідку відділу ДВС Очаківського МРУЮ про неотримання нею аліментів від [PERSON] на утримання дітей. Рішенням від 15 березня 2011 року їй було призначено тимчасову допомогу на період з 01 березня 2011 року по 31 серпня 2011 року. Надалі [PERSON] зверталася за призначення їй вказаної допомоги кожні 6 місяців, та відповідними рішеннями їй призначалася допомога. Всього за період з 01 березня 2011 року по 31 грудня 2015 року було сплачено тимчасової допомоги на суму 37861 грн. 20 коп. У квітні 2016 року УСЗН стало відомо, що з доходу боржника проведено утримання за квітень та травень 2016 року з заробітної плати, яку він отримував на посаді водія в УСЗН. Посилаючись на викладені обставини, у відповідності з Порядком призначення та виплати тимчасової державної соціальної допомоги дітям, батьки яких ухиляються від сплати аліментів, просить стягнути з відповідача суму сплаченої допомоги у розмірі 37861 грн. 20 коп. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримала у повному обсязі та не заперечувала проти ухвалення заочного рішення. Відповідач в судове засідання не зявився, за адресою проживання, зареєстрованою у встановленому законом порядку, відсутній, а тому в силу ч. 5 ст. 74 ЦПК України вважається таким, що належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи. Суд, на підставі ч. 1 ст. 224 ЦПК України, враховуючи згоду представника позивача і наявність достатніх даних для вирішення спору, вважає можливим ухвалити заочне рішення. Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши письмові докази, що їх надав позивач, суд дійшов наступного. Відділом ДВС Очаківського міськрайонного управління юстиції Миколаївської області здійснюється виконання виконавчого листа №2-58, виданого Очаківським міськрайонним судом Миколаївської області 23 січня 2003 року про стягнення аліментів з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання дочки [PERSON], [INFO], та сина [PERSON], [INFO], у розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку, починаючи з 02 січня 2003 року і до їх повноліття. 11 березня 2011 року [PERSON] звернулася до УСЗН із заявою про призначення тимчасової допомоги на дітей та надала довідку відділу ДВС Очаківського МРУЮ від 04 березня 2011 року № 3229/07-46/10 про неотримання нею аліментів від [PERSON] на утримання дітей у період з 01 вересня 2010 року по 01 березня 2011 року. Рішенням позивача від 15 березня 2011 року [PERSON] було призначено тимчасову допомогу на дітей, батьки яких ухиляються від сплати аліментів на період з 01 березня по 31 серпня 2011 року. Виплату [PERSON] допомоги на наступні періоди було продовжено рішеннями УСЗН на підставі її заяв та довідок відділу ДВС Очаківського МРУЮ про неотримання аліментів. Вищевказані обставини підтверджуються копіями заяв [PERSON] [PERSON] від 11 березня 2011 року, 05 вересня 2011 року, 12 березня 2012 року, 10 вересня 2012 року, 11 березня 2013 року, 12 вересня 2013 року, 05 березня 2014 року, 10 вересня 2014 року, 10 березня 2015 року, 10 вересня 2015 року, копіями довідок відділу ДВС Очаківського МРУЮ про несплату [PERSON] аліментів на утримання дітей від 04 березня 2011 року № 3229/07-46/10, від 05 вересня 2011 року № 14238/07-46/6, від 29 лютого 2012 року № 1833/07-46/3, № 9749/07-46/3, від 11 березня 2013 року № 2356/10-46/3, від 03 вересня 2013 року № 11405/10-46/3, від 03 березня 2014 року № 2338/10-38/3, від 09 вересня 2014 року № 11896/10-38/9, від 03 вересня 2013 року № 11405/10-46/3, від 05 березня 2015 року № 2954/10-35/19, від 10 вересня 2015 року № 9213/10-35/8, та копіями рішень УСЗН від 15 березня 2011 року, 13 вересня 2011 року, 12 березня 2012 року, 10 вересня 2012 року, 12 березня 2013 року, 12 вересня 2013 року, 06 березня 2014 року, 15 вересня 2014 року, 13 березня 2015 року, 11 вересня 2015 року. Згідно довідки УСЗН від 10 травня 2016 року, за період з 01 березня 2011 року по 31 грудня 2015 року [PERSON] [PERSON] була виплачена допомога на дітей, батьки яких ухиляються від сплати аліментів, на суму 37861 грн. 20 коп. Відповідно до довідки УСЗН № 1883/03-05 від 02 червня 2016 року, [PERSON] працював на посаді водія в управління з 16 січня 2016 року та з його заробітної плати з квітня 2016 року стягуються аліменти на утримання дітей відповідно до виконавчого листа виданого Очаківським міськрайоним судом Миколаївської області. Згідно п. 2 Порядку призначення та виплати тимчасової державної допомоги дітям, батьки яких ухиляються від сплати аліментів, не мають можливості утримувати дитину або місце проживання їх невідоме, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України № 189 від 22 лютого 2006 року (далі Порядок), тимчасова допомога призначається, зокрема, у разі, якщо рішення суду про стягнення аліментів з одного з батьків не виконується у звязку з ухиленням від сплати аліментів або відсутністю у боржника коштів та іншого майна, на які за законом може бути звернено стягнення. Згідно пп. 2, 9 п. 10 Порядку, виплата тимчасової допомоги припиняється у разі виявлення обставин, що свідчать про можливість одного з батьків утримувати свою дитину та у разі добровільного виконання рішення суду особою, зобовязаною сплачувати аліменти. Виплата допомоги припиняється з першого числа місяця, що настає за місяцем, в якому виникла одна із зазначених обставин. Про настання вищевказаних обставин, що впливають на право на отримання допомоги, одержувач зобовязаний повідомити орган праці та соціального захисту у 10-денний термін. Згідно п. 12 Порядку призначення та виплати тимчасової державної допомоги дітям, батьки яких ухиляються від сплати аліментів, не мають можливості утримувати дитину або місце проживання їх невідоме, якщо виникла можливість стягнення аліментів з одного з батьків, виявлено, що один з батьків може утримувати дитину або місце проживання (перебування) одного з батьків встановлено, у звязку з чим можливе стягнення з нього коштів на утримання дитини, орган праці та соціального захисту населення звертається до суду із заявою про стягнення суми сплаченої тимчасової допомоги. Частиною 10 статті 181 Сімейного кодексу України визначено, що суми наданої дитині тимчасової державної допомоги підлягають стягненню з платника аліментів до Державного бюджету у судовому порядку. Таким чином, позивач правомірно звернувся до суду, оскільки порушені інтереси держави, та уповноважує управління стягнути з відповідача виплачені бюджетні кошти (при неповерненні їх добровільно у встановлені терміни). Відповідно до постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про деякі питання юрисдикції загальних судів та визначення підсудності цивільних справ» від 01.03.2013р. №3, враховуючи ст.1 ЦПК України та ст.2 КАСУ, не є публічно-правовим і розглядається у порядку цивільного судочинства спір між органом державної влади та/або органу місцевого самоврядування (суб'єктом владних повноважень), як суб'єктом публічного права та суб'єктом приватного права - фізичною особою, в якому управлінські дії суб'єкта владних повноважень спрямовані на виникнення, зміну або припинення цивільних прав фізичної особи. Стягнення коштів тимчасової допомоги це спір про право цивільне, незважаючи на те, що у спорі бере участь суб'єкт публічного права, а спірні правовідносини врегульовано нормами цивільного права. Пунктом 30 зазначеної постанови визначено, що спори з приводу стягнення безпідставно сплачених (без достатньої правової підстави) грошових сум не є публічно - правовими, тому відповідні заяви слід розглядати в порядку цивільного судочинства. Таким чином, зважаючи на викладене, суд дійшов висновку, що заявлені позовні вимоги законні та обґрунтовані, та підлягають задоволенню у повному обсязі. Крім цього, позивачем сплачено в рахунок судового збору за звернення до суду із цим позовом 1378 грн. 00 коп., що підтверджується відповідним платіжним дорученням. Відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Outcome: approved