Jurisdiction: civil
Date: 2020-06-02 00:00:00

20.11.2019 позивач звернулася до суду з даним позовом про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що 05.09.2014 вона з відповідачем зареєстрували шлюб, від якого у них народився син [PERSON] , [INFO] . Позивач зазначає, що спільне життя з відповідачем не склалося, у них різні погляди на сімейне життя та обов`язки, в зв`язку з чим у них почали часто виникати сварки та конфлікти, що призвело до погіршення відносин та розладу в сім`ї, шлюбні відносини між ними припинені з березня 2018 року, спільне господарство не ведуть. У судовому засіданні позивач позов підтримала, відповідач позов визнав, пояснив, що більше року разом не проживають. Сторони вважали примирення неможливим. Заслухавши заяви сторін, дослідивши письмові матеріали цивільної справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, у зв`язку з повним визнанням відповідачем позову, що не порушує прав та інтересів інших осіб, та не суперечить чинному законодавству. Встановлено, що 05 вересня 2014 року у Центральному відділі державної реєстрації шлюбів Головного управління юстиції у м. Києві, було зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON] , про що зроблено відповідний актовий запис за № 2295, після державної реєстрації шлюбу прізвища у чоловіка та дружини - [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про шлюб Серії [NUMBER] (а.с. 3). Від шлюбу у них народився син [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження Серії [NUMBER] , виданим Дарницьким районним у місті Києві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у місті Києві 18 вересня 2018 року (а.с. 4). Крім того у судовому засіданні встановлено, що сторони проживають окремо, подружніх стосунків не підтримують, спільного господарства не ведуть та згідно з їх заявами примирення вважають неможливим. Внаслідок зазначених обставин сім`я подружжя фактично розпалась, а шлюб існує формально, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін. При цьому, суд враховує вимоги ч. 1 ст. 24 Сімейного кодексу України, за змістом якої шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Водночас, відповідно до ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Згідно позовної заяви позивач бажає відновити своє дошлюбне прізвище, яке відповідно до вказаного свідоцтва є « [PERSON] ». Згідно ч. 1 ст. 141 та ч. 1 ст. 142 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. У разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у рішенні вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Враховуючи визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті, суд приходить висновку, що позивачу необхідно повернути з державного бюджету 50 відсотків сплаченого нею судового збору, що становить 384 гривні 20 копійок (а.с.1). В іншій частині позивач вимоги щодо стягнення судового збору з відповідача не заявляє. На підставі викладеного,

Outcome: approved