Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-31 00:00:00

20 вересня 2017 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про скасування арешту, в якому просив суд зняти арешт нерухомого майна, який накладений на все нерухоме майно [PERSON], на підставі постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 03.03.2013 року, винесеної державним виконавцем Кіровського відділу ДВС Макіївського МУЮ [PERSON], рішення про державну реєстрацію №1257248 від 29.03.2013 року, номер запису про обтяження 498957 та виключити з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно запис про обтяження №498957 (спеціальний розділ) від 29.03.2013 року. Позивач в судове засідання не зявився, надав до суду заяву, в якій просить розглянути справу за його відсутністю, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, надав суду заперечення, в якому просив відмовити в задоволенні позову, так як при скасуванні арешту з майна [PERSON] буде скасовано арешт з майна особи, яка є боржником. за постановою № б/н від 03.03.2013 року. Дослідивши письмові докази по справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] є власником земельної ділянки, площею 0,043га, яка розташована за адресою: Одеська область, Овідіопольський район, с. Мізікевича (с. Лиманка), вул. Семенівська, ж/м «Совіньйон», земельна ділянка 14, реєстраційний номер обєкта нерухомого майна 797979351237. На вказаній земельній ділянці розташований будинок, загальною площею 261,8 кв.м., житловою площею 98,90кв.м. з господарськими будівлями та спорудами за тією ж адресою. Крім того, позивач є власником земельної ділянки площею 0,059га, яка розташована по вул. Виноградна, № 1813, СТ «Світанок», Красносільської сільської ради Комінтернівського району Одеської області, на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯЖ№ 723193. В липні 2017 року позивачу стало відомо, що на все нерухоме майно, яке йому належить, був накладений арешт 29.03.2013 року за № 498957. Вказане обтяження зареєстроване Макіївським міським управлінням юстиції. З матеріалав справи вбачається, що за даними Автоматизованої системи виконавчих проваджень (далі - АСВП) у Кіровському відділі ДВС Макіївського МУЮ перебували виконавчі провадження, за якими боржником є [PERSON], [INFO], але дата народження позивача є 24.04.1964 р. Саме на майно цієї особи накладалося обтяження. Разом із тим, обтяження накладалося без зазначення РНОКПП, а тому, у звязку із співпаданням прізвища, імя та по-батькові, обтяження застосувалося і до позивача. Зазначені обставини підтверджуються відповіддю № К-3,68-1652 від 3008.2017 року. Крім того, відповідно до даних АСВП позивач на даний час не є боржником у будь-якому виконавчому провадженні, що також підтверджується відповіддю К-1415-09 від 21.08.2017 року. Таким чином, наявність обтяження, яке накладено на майно позивача, порушує його право власності та є перешкодою у розпорядженні його власністю, у звязку із чим виник спір про право, та позивач змушений звернутись до суду. За приписами ст. ст. 15, 16 ЦК України, ст. 3, 15 ЦПК кожна особа має право на захист своїх цивільних прав та інтересів у разі порушення, невизнання або оспорювання і одним із способів такого захисту є припинення дії, яка порушує право. Відповідно до ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Відповідно до ч. 2 ст. 386 ЦК України власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню. Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження» особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. Суд, дослідивши повно та всебічно матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved