Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-04 00:00:00

21.09.2017 року Миргородське обєднане управління Пенсійного фонду України звернулося до Миргородського міськрайонного суду із вищезазначеним позовом. Посилаючись на те, що [PERSON] перебувала на обліку в Миргородському ОУПФУ з 17.05.2001 року та отримувала соціальну пенсію, як інвалід по зору. Згідно отриманих управлінням відомостей відповідачка 28.02.2017 року відкрила підприємницьку діяльність, про що не повідомила управління в результаті чого виникла переплата пенсії за період з 28.02.2017 року по 30.06.2017 року в сумі 5283 грн. 61 коп., яка відповідно до ст.50 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» підлягає до відшкодування в повному обсязі. Після закриття [PERSON] підприємницької діяльності 26.05.2017р., відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», право на виплату такого виду пенсії за вищезазначеним Законом відповідачка втратила. З 01.01.2005 р. набув чинності Закон України «Про соціальну допомогу особам, які не мають права на пенсію, та інвалідам», відповідно до якого особам, які не набули права на трудову пенсію, призначається державна соціальна допомога органами соціального захисту населення. Щодо отримання державної соціальної допомоги [PERSON] листом від 10.07.2017 року №5117/03/24 рекомендовано звернутися до управління соціального захисту населення за місцем проживання. У звязку з вищезазначеним 14.06.2017 року управлінням винесено розпорядження про зупинення виплати пенсії відповідачці. На даний час залишилася невідшкодована сума переплати пенсії у розмірі 5283 грн. 61 коп., яку відповідачка в добровільному порядку погашати відмовляється. Позивач просив стягнути з [PERSON] виниклу переплату. При судовому розгляді справи представник позивача [PERSON], що діє на підставі відповідної довіреності (а.с. 31) позовні вимоги підтримав, просив задовольнити позов в повному обємі, як законний та обґрунтований. Відповідачка [PERSON] будучи належним чином повідомленою про день та час судового розгляду справи в судове засідання повторно не зявилася (а.с.24, 30). У відповідності до положень ст.ст. 280, 281 ЦПК України, судом ухвалено провести заочний розгляд справи у відсутності відповідача. Суд, заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши та проаналізувавши письмові докази по справі приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з таких підстав. Відповідачка [PERSON] перебувала на обліку в Миргородському ОУПФУ з 17.05.2001 року, що підтверджується копією протоколу про призначення пенсії УПФУ м.Миргород №3127 від 31.05.2001 року (а.с.2). Згідно витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань [PERSON] була зареєстрована як фізична особа-підприємець з 28.02.2017 року по 26.05.2017 року (а.с.15). Дана обставина підтверджується також і довідкою сектору адміністрування, супроводження інформаційних систем, електронних реєстрів та захисту інформації Миргородського ОУПФУ, зі змісту якої вбачається, що, відповідно до Державного реєстру соціального страхування та за даними Державної фіскальної служби України, відповідачка перебувала на обліку, як фізична особа-підприємець з 28.02.2017 року по 26.05.2017 року (а.с.16). Розпорядженням Миргородського ОУПФУ №126093 від 14.06.2017 року виплату пенсії відповідачці припинено, у звязку з працевлаштуванням (а.с.7). З цієї ж причини 14.06.2017 року розпорядженням начальника відділу з питань призначення та перерахунку пенсій пенсійну справу та особовий рахунок [PERSON] закрито (а.с.8). Отже, за період з 28.02.2017 року по 30.06.2017 року виникла переплата пенсії відповідачці у розмірі 5283,61 грн., що підтверджується відповідною довідкою відділу з питань призначення та перерахунку пенсій (а.с.14). 27.06.2017 року, 10.07.2017 року, 22.08.2017 року на адресу [PERSON] управлінням направлялись листи з проханням з'явитись до Миргородського ОУПФУ для вирішення питання погашення переплати пенсії (а.с.6, 11, 12). Проте відповідачка не з'явилася до управління для вирішення даного питання. Відповідно до ч.1 ст.50 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 року № 1058-IV, суми пенсій, виплачені надміру внаслідок зловживань з боку пенсіонера або подання страхувальником недостовірних даних, можуть бути повернуті пенсіонером добровільно або стягуються на підставі рішень територіальних органів Пенсійного фонду чи в судовому порядку. Ст.102 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 05.11.1991 року № 1788-XII передбачено, що пенсіонери зобов'язані повідомляти органу, що призначає пенсії, про обставини, що спричиняють зміну розміру пенсії або припинення її виплати. У разі невиконання цього обов'язку і одержання у зв'язку з цим зайвих сум пенсії пенсіонери повинні відшкодувати органу, що призначає пенсії, заподіяну шкоду. Згідно з ч.1 ст.1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги Миргородського ОУПФ Полтавської області підлягають до задоволення. Відповідно до ч.6 ст.141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Як вбачається з матеріалів справи відповідачка є інвалідом 2 групи, а тому відповідно до п. 9 ч. 1\~ст. 5 ЗУ «Про судовий збір» звільнена від сплати судового збору. Тому судовий збір необхідно віднести за рахунок держави.

Outcome: approved