Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-10 00:00:00

20.01.2014р. [PERSON] звернувся з позовом до [PERSON] про стягнення 135 881 грн. заборгованості за договором позики, мотивуючи тим, що [PERSON] отримала від нього грошові кошти у сумі 17 000 доларів США, що еквівалентно 134 810 грн. і підтверджується договором позики № 491 від 15.03.2011р., які відповідачка зобов'язувалась повернути до 15.06.2011р., між тим відповідачка зобов'язань не виконала, борг не повертає. В суді [PERSON] позов підтримав покликаючись на мотиви такого, через зростання курсу долара США вимоги збільшив та просить стягнути з [PERSON] 157 010 грн. 30 коп. і 1 358 грн. 81 коп. судового забору та 300 грн. витрат за правову допомогу. Відповідачка позов по суті визнала, пояснила, що 15.03.2011р. позичила у [PERSON] для власної справи 7 000 доларів США, проте підписала договір про позику 17 000 доларів США, згідна повернути позивачу 157 010 грн. 30 коп., але після звільнення з місць позбавлення волі, коли матиме можливість до цього. Просить відстрочити виконання рішення суду до моменту її звільнення з місць позбавлення волі, оскільки знаходячись в умовах ізоляції від суспільства, виконувати рішення суду не зможе. Заслухавши позивача, відповідача, вивчивши матеріали справи, суд задоволює позов частково. Згідно із ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми (ст. 1047 ЦК України). Відповідно до положень ст.ст. 526, 530, 625 ЦК України зобов'язання повинно виконуватися належним чином відповідно до умов договору і в установлений договором строк, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання грошового зобов'язання. За положеннями ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. З договору позики від 15.03.2011р., копій витягу з Реєстру для реєстрації нотаріальних дій, заяв [PERSON] та [PERSON] від 15.03.2011р., інформаційної довідки з Єдиного реєстру спеціальних бланків нотаріальних документів, витягу з Державного реєстру обтяжень рухомого майна про податкові застави (а.с.3, 49, 51-54) убачається, що між [PERSON] та [PERSON] укладено договір позики. Із письмових пояснень [PERSON] від 19.02.2014р. (а.с.35), аналізу наданих сторонами в суді пояснень убачається, що предметом позики між [PERSON] і [PERSON] за договором від 15.03.2011р., було 17 000 доларів США. Ця обставина визнана сторонами у справі і відповідно до положень ч. 1 ст. 61 ЦПК України, покладається судом в основу рішення. Покликання [PERSON], в судовому засіданні 05.03.2014р. про те, що вона позичила в [PERSON] лише 7 000 доларів США, суд, з огляду на вищенаведене, розцінює як необґрунтовані. Оскільки відповідачка, отримавши позику, взятих на себе зобов'язань за договором не виконала, позичені 17 000 доларів США позивачу до 15.06.2011р. не повернула, є підстави до стягнення таких у судовому порядку. Відповідно до встановленого на 11.03.2014р. НБУ курсу валют (а.с.45-46), офіційний курс гривні щодо долара США становить 923,5900 грн. за 100 доларів США. Отже, із відповідачки в користь позивача слід стягнути 17 000 дол. США, що в еквіваленті до національної грошової одиниці складає 157 010 грн. 30 коп. (17 000 х 9,2359 = 157 010,30). Відповідно до ст. 217 ЦПК України, суд, який ухвалив рішення, може надати відстрочку або розстрочити виконання, про що зазначає у рішенні. [PERSON], що видно із копії вироку Городоцького районного суду Львівської обл. від 11.11.2011р. засуджена на три роки дев'ять місяців тридцять днів позбавлення волі і відбуває покарання у Галицькій виправній колонії (№128), строк відбуття покарання розпочався 17.05.2011р. (а.с. 58-65) і закінчується в середині березня 2015 року. Відповідачка просить відстрочити виконання рішення суду мотивуючи тим, що відбуває реальне покарання, грошових заощаджень чи іншого майна не має, і доки не звільниться з колонії, повернути борг не зможе. З огляду на вищенаведене та за переконання про відсутність у відповідачки, на часі перебування у місцях позбавлення волі, реальної можливості до повернення боргу, що унеможливить виконання судового рішення, суд приходить до висновку, що виконання рішення в частині стягнення з [PERSON] в користь [PERSON] 17 000 дол. США, що еквівалентно 157 010 грн. 30 коп, слід відстрочити, до моменту звільнення [PERSON] з місць позбавлення волі. У відповідності до ст. 88 ЦПК України суд стягує з відповідачки в користь позивача 1 358 грн. 81 коп. судового збору, сплаченого позивачем при подачі позову до суду (а.с.9) та 211 грн. 29 коп. судового збору в користь УДКСУ у Городоцькому районі. Суд відмовляє [PERSON] у стягненні з відповідачки в його користь 300 грн. витрат за правову допомогу, оскільки такі позивачем документально не підтверджені.

Outcome: approved