Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-30 00:00:00

19 червня 2018 року позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до ПрАТ «Криворіжіндустрбуд» про стягнення заборгованості по заробітній платі, стягнення компенсації втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків виплати заробітної плати та стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні. В обґрунтування позову зазначила, що 20 лютого 1998 року вона була прийнята на посаду продавця продовольчих товарів у Торгово-виробниче підприємство «Ластівка» закритого акціонерного товариства «Криворіжіндустрбуд» на підставі наказу №2-К від 18 лютого 1998 року. 27 листопада 2017 року вона була звільнена з ПрАТ «Криворіжіндустрбуд» за власним бажанням на підставі ч.1 ст.38 КЗпП України відповідно до наказу №313-К від 27 листопада 2017 року. За період її роботи на вказаному підприємстві заробітна плата відповідачем ПрАТ «Криворіжіндустрбуд» виплачувалась нерегулярно і не в повному обсязі, у зв'язку з чим утворилась заборгованість. Головним управлінням Держпраці у Дніпропетровській області було проведено інспекційне відвідування ПрАТ «Криворіжіндустрбуд» у період з 12 березня 2018 року по 16 березня 2018 року та складено акт інспекційного відвідування від 16 березня 2018 року №22/4.2-5. За результатами цього інспекційного відвідування було встановлено, що у порушення вимог ч.1 ст.94 КЗпП України та ч.1 ст.1 ЗУ «Про оплату праці» на підприємстві заробітну плату працівникам виплачують несвоєчасно та не в повному обсязі, у зв'язку з чим загальна заборгованість відповідача з урахуванням звільнених працівників складає 7443593,22 гривні за період з липня 2017 року по січень 2018 року. Так, згідно колективного договору, який діє на цьому підприємстві (про що зазначено в акті інспекційного відвідування від 16 березня 2018 року №22/4.2-5), відповідач ПрАТ «Криворіжіндустрбуд» зобов'язаний здійснювати виплату заробітної плати всім працівникам підприємства в робочі дні, але не менше двох разів на місяць через проміжок часу, який не перевищую шістнадцяти календарних днів (з 01-го по 07 число та з 16-го по 22 число кожного місяця). Також Головним управлінням Держпраці у Дніпропетровській області було встановлено, що, у порушення вимог ч.4 ст.115 КЗпП України та ст.21 ЗУ «Про відпустки», нарахована заробітна плата працівникам за весь час щорічної відпустки не виплачується. Крім того, у порушення вимог ст.34 ЗУ «Про оплату праці» та умов діючого Колективного договору, компенсація працівникам втрати частини заробітної плати у зв'язку з порушенням строків її виплати відповідно до індексу зростання цін на споживчі товари і тарифів на послуги у порядку, встановленому чинним законодавством, не проводиться. До того ж, Головним управлінням Держпраці у Дніпропетровській області було встановлено, що підприємством не нараховується і не виплачується заробіток за весь час затримки виплати коштів по день фактичного розрахунку зі звільненими працівниками. Так, відповідно до листа Головного управління Держпраці у Дніпропетровській області від 22 березня 2018 року за вих.№Ко-К-227-11/04, довідки ПрАТ «Криворіжіндустрбуд» від 14 червня 2018 року, заборгованість цього підприємства по заробітній платі перед нею становить 7992,85 гривні (сім тисяч дев'ятсот дев'яносто дві гривні 85 коп.) (період липень-листопад 2017 року). Вона неодноразово зверталася до ПрАТ «Криворіжіндустрбуд» з проханням виплатити заборгованість по заробітній платі, але відповідач не реагує на її прохання. До теперішнього часу заборгованість по заробітній платі зазначеним підприємством не погашена. У зв'язку з чим вона змушена звернутись до суду. Крім того, вважає, що з відповідача на її користь підлягає стягненню компенсація втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків виплати заробітної плати всього на загальну суму 203,78 гривні. Крім того, нею здійснено розрахунок належного їй до виплати середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні відповідно до Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 08 лютого 1995 року №100. Враховуючи, що вона була звільнена 27 листопада 2017 року, тому, згідно до п.2 зазначеного Порядку, термін розрахунку у її випадку, - останні два повних робочих місяці, тобто вересень 2017 року і жовтень 2017 року. Відповідно до довідки про доходи, виданої ПрАТ «Криворіжіндустрбуд» від 14 червня 2018 року, її середньо годинна заробітна плата за останні два місяці роботи перед звільненням (вересень 2017 року і жовтень 2017 року) складає 19,01 гривень. Таким чином, вважає, що з відповідача на її користь підлягає стягненню середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні у сумі 23572,40 гривні. Враховуючи викладене позивач просить позовні вимоги задовольнити. В судове засідання сторони не викликалися. Відповідно до ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється. Відповідно до ч.5 ст.279 ЦПК України, суд розглядає справу у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. Клопотання учасників провадження до суду про розгляд справи з викликом сторін до судового засідання не надходило. У відповідності до вимог ст.ст.280-281 ЦПК України, з урахуванням особливостей, встановлених для розгляду справ в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін, суд вважає за можливе вирішити справу в заочному порядку, з огляду на те, що відповідач повідомлявся про перебування в провадженні суду даної справи на поштову адресу за юридичною адресою. Однак у встановлений судом термін відзив на позовну заяву та/або клопотання про розгляд справи з викликом сторін, - не подав, крім того, позивач не заперечує проти заочного вирішення справи. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що позивач [PERSON] (а.с.7, 8) працювала на підприємстві ПрАТ «Криворіжіндустрбуд» з 20 лютого 1998 року продавцем продовольчих товарів у Торгово-виробничому підприємстві «Ластівка», та звільнилася з підприємства 27 листопада 2017 року (а.с.9-11, 12). Головним управлінням Держпраці у Дніпропетровській області було проведено інспекційне відвідування ПрАТ «Криворіжіндустрбуд» у період з 12 березня 2018 року по 16 березня 2018 року та складено акт інспекційного відвідування від 16 березня 2018 року №22/4.2-5 (а.с.13-16). За результатами цього інспекційного відвідування було встановлено, що у порушення вимог ч.1 ст.94 КЗпП України та ч.1 ст.1 ЗУ «Про оплату праці» на підприємстві заробітну плату працівникам виплачують несвоєчасно та не в повному обсязі, у зв'язку з чим загальна заборгованість відповідача з урахуванням звільнених працівників складає 7443593,22 гривні за період з липня 2017 року по січень 2018 року. Так, згідно колективного договору, який діє на цьому підприємстві (про що зазначено в акті інспекційного відвідування від 16 березня 2018 року №22/4.2-5), відповідач ПрАТ «Криворіжіндустрбуд» зобов'язаний здійснювати виплату заробітної плати всім працівникам підприємства в робочі дні, але не менше двох разів на місяць через проміжок часу, який не перевищую шістнадцяти календарних днів (з 01-го по 07 число та з 16-го по 22 число кожного місяця). Також Головним управлінням Держпраці у Дніпропетровській області було встановлено, що, у порушення вимог ч.4 ст.115 КЗпП України та ст.21 ЗУ «Про відпустки», нарахована заробітна плата працівникам за весь час щорічної відпустки не виплачується. Крім того, у порушення вимог ст.34 ЗУ «Про оплату праці» та умов діючого Колективного договору, компенсація працівникам втрати частини заробітної плати у зв'язку з порушенням строків її виплати відповідно до індексу зростання цін на споживчі товари і тарифів на послуги у порядку, встановленому чинним законодавством, не проводиться. До того ж, Головним управлінням Держпраці у Дніпропетровській області було встановлено, що підприємством не нараховується і не виплачується заробіток за весь час затримки виплати коштів по день фактичного розрахунку зі звільненими працівниками. Відповідно до листа Головного управління Держпраці у Дніпропетровській області від 22 березня 2018 року за вих.№К0-К-227-11/04, довідки ПрАТ «Криворіжіндустрбуд» від 14 червня 2018 року, заборгованість цього підприємства по заробітній платі перед позивачем становить 7992,85 гривні (період липень-листопад 2017 року) (а.с.17, 18), в тому числі: липень 2017 року, - 1426,80 гривень; серпень 2017 року, - 1836,65 гривень; вересень 2017 року, - 2332,00 гривні; жовтень 2017 року, - 2284,11 гривні; листопад 2017 року, - 113,29 гривень. Згідно ч.1 ст.94 КЗпП України заробітна плата, - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану ним роботу. Відповідно до ч.1 ст.47 КЗпП України, власник або уповноважений ним орган зобов'язаний в день звільнення видати працівникові належно оформлену трудову книжку і провести з ним розрахунок у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу. Як вказано у ст.115 КЗпП України заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором, але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів. Відповідно до ч.1 ст.116 КЗпП України, при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред'явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум. Відповідачем ПрАТ «Криворіжіндустрбуд» вище зазначені норми закону дотримано не було, що дає суду підставу стягнути з нього на користь позивача заборгованість по заробітній платі, яка складає станом на 14 червня 2018 року 7992,85 гривні. Крім того, відповідно до ст.2 ЗУ «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати» компенсація громадянам втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати провадиться у разі затримки на один і більше календарних місяців виплати доходів, нарахованих громадянам за період, починаючи з дня набрання чинності цим Законом. Під доходами у цьому Законі слід розуміти грошові доходи громадян, які вони одержують на території України і які не мають разового характеру: пенсії, соціальні виплати, стипендії, заробітна плата (грошове забезпечення) та інші. Згідно п.4 Порядку проведення компенсації громадян втрати частини грошових доходів у зв'язку з порушенням термінів їх виплати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21 лютого 2001 року №159, сума компенсації обчислюється як добуток нарахованого, але невиплаченого грошового доходу за відповідний місяць (після утримання податків і обов'язкових платежів) і приросту індексу споживчих цін (індексу інфляції) у відсотках для визначення суми компенсації, поділений на 100. Індекс споживчих цін для визначення суми компенсації обчислюється шляхом множення місячних індексів споживчих цін за період невиплати грошового доходу. При цьому індекс споживчих цін у місяці, за який виплачується дохід, до розрахунку не включається. Щомісячні індекси споживчих цін публікуються Держкомстатом. Таким чином, сума компенсації втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків виплати заробітної плати позивачу повинна обчислюватись наступним чином. Індекси споживчих цін за період невиплати грошового доходу: за липень 2017 року, - визначається шляхом множення індексів за період з серпня 2017 року по листопад 2017 року включно: (0,999 х 1,02 х 1,012 х 1,009) х 100 = 104,05; за серпень 2017 року, - визначається шляхом множення індексів за період з вересня 2017 року по листопад 2017 року включно: (1,02 х 1,012 х 1,009) х 100 = 104,15; за вересень 2017 року, - визначається шляхом множення індексів за період з жовтня 2017 року по листопад 2017 року включно: (1,012 х 1,009) х 100 = 102,11; за жовтень 2017 року, - застосовується індекс листопада 2017 року: (1,009 х 100) = 100.9. Суми заборгованості з урахуванням індексів інфляції: липень 2017 року: (1426,80 грн. х 104,05) /100 = 1484,59 гривні; серпень 2017 року: (1836,65 грн. х 104,15) /100 = 1912,87 гривень; вересень 2017 року: (2332,00 грн. х 102,11) / 100 = 2381,21 гривня; жовтень 2017 року: (2284,11 грн. х 100,9) / 100 = 2304,67 гривні. Інфляційні збитки: липень 2017 року: (1484,59 грн. - 1426,80 грн.) = 57,79 гривень; серпень 2017 року: (1912,87 грн. - 1836,65 грн.) = 76,22 гривень; вересень 2017 року: (2381,21 грн. - 2332,00 грн.) = 49,21 гривень; жовтень 2017 року: (2304,67 грн. - 2284,11 грн.) = 20,56 гривень. Всього на загальну суму 203,78 гривні. Таким чином, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню компенсація втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків виплати заробітної плати всього на загальну суму 203,78 гривні. Відповідно до ст.116 КЗпП України, при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред'явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум. В разі спору про розмір сум, належних працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган в усякому випадку повинен в зазначений у цій статті строк виплатити не оспорювану ним суму. Згідно ст.117 КЗпП України, в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. При наявності спору про розміри належних звільненому працівникові сум власник або уповноважений ним орган повинен сплатити зазначене в цій статті відшкодування в тому разі, коли спір вирішено на користь працівника. Якщо спір вирішено на користь працівника частково, то розмір відшкодування за час затримки визначає орган, який виносить рішення по суті спору. Враховуючи, що позивач була звільнена 27 листопада 2017 року, тому, згідно до п.2 Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 08 лютого 1995 року №100, термін розрахунку у її випадку, - останні два повних робочих місяці, тобто вересень 2017 року і жовтень 2017 року. Відповідно до п.8 вказаного Порядку, нарахування виплат, що обчислюються із середньої заробітної плати за останні два місяці роботи, провадяться шляхом множення середньоденного (годинного) заробітку на число робочих днів/годин, а у випадках, передбачених чинним законодавством, календарних днів, які мають бути оплачені за середнім заробітком. Середньоденна (годинна) заробітна плата визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі (календарні) дні на число відпрацьованих робочих днів (годин), а у випадках, передбачених чинним законодавством, - на число календарних днів за цей період. Середньомісячне число робочих днів розраховується діленням на 2 сумарного числа робочих днів за останні два календарні місяці згідно з графіком роботи підприємства, установи, організації, встановленим з дотриманням вимог законодавства. Відповідно до довідки про доходи, виданої ПрАТ «Криворіжіндустрбуд» від 14 червня 2018 року середньогодинна заробітна плата позивача за останні два місяці роботи перед звільненням (вересень 2017 року і жовтень 2017 року) складає 19,01 гривень. Середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні: (19,01 грн. х 1240 год.) = 23572,40 гривні, де: 19,01 грн., - середньогодинна заробітна плата за останні два місяці роботи перед звільненням (вересень 2017 року і жовтень 2017 року); 1240 годин, - кількість робочих годин затримки розрахунку при звільненні з 27 листопада 2017 року, тобто з дня звільнення, і по 18 червня 2018 року. Таким чином, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні у сумі 23572,40 гривні. Враховуючи вищевикладене, позовні вимоги підлягають задоволенню. Відповідно до ч.1 ст.430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішень у справах про присудження працівникові виплати заробітної плати, але не більше ніж за один місяць. Відповідно до ч.1 та ч.6 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Зважаючи на те, що згідно п.3 ст.6 Закону України «Про судовий збір» за подання позовної заяви, що має майновий характер, судовий збір сплачується за ставками, встановленими для позовних заяв майнового характеру, з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір за три позовні вимоги (704,80 грн. + 704,80 грн. + 704,80 грн.), що в сумі складає 2114,40 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved