Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-08 00:00:00

20 грудня 2016 року, позивач звернувся до суду з названим позовом, в якому просив суд, розірвати шлюб з відповідачкою, зареєстрований 07 жовтня 2011 року Виконавчим комітетом Виноградівської сільської ради Тарутинського району Одеської області (актовий запис № 04), в якому у сторін народився син [PERSON], [INFO], посилаючись на те, що на протязі останніх років сімейне життя між ними поступово погіршуються через відсутність взаєморозуміння, що в кінцевому результаті призвело до фактичного припинення між ними шлюбних відносин, кожен з них має діаметрально протилежні погляди на шлюб та сім'ю, на даний момент ведення між ними спільного господарства та сумісне проживання припинено, протягом останніх років шлюбні відносини між ними поступово погіршились, в їх відносинах відсутнє порозуміння та повага, і відповідно збереження їхньої сім`ї, яка на сьогодні існує формально, неможливо. В судове засідання позивач не з`явився, про дату, час та місце судового розгляду справи був повідомлений належним чином, однак надіслав до суду письмову заяву, в якій посилаючись на ст. 158 ЦПК України повністю підтримав позов, просив його задовольнити і слухати справу без його участі (а.с. 21). Відповідачка в судове засідання не з`явилась, про дату, час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, однак надала суду письмову заяву, в якій повністю визнала позов та просила суд слухати справу за її відсутністю (а.с. 22). Дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Суд встановив, що офіційно, шлюб між позивачкою та відповідачем був зареєстрований 7 жовтня 2011 року Виконавчим комітетом Виноградівської сільської ради Тарутинського району Одеської області (актовий запис № 04), що підтверджується свідоцтвом про одруження серії [NUMBER] від 07.10.2011 р., в період якого у сторін народився син [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 07.10.2011 р., який проживає разом із відповідачкою і спору щодо місця проживання малолітньої дитини між сторонами немає (а.с. 12,13). Суд з`ясував, що спільне життя у позивача з відповідачкою не склалося у зв'язку з тим, що на протязі останніх років сімейне життя між ними поступово погіршуються через відсутність взаєморозуміння, що в кінцевому результаті призвело до фактичного припинення між ними шлюбних відносин, кожен з них має діаметрально протилежні погляди на шлюб та сім'ю, на даний момент ведення між ними спільного господарства та сумісне проживання припинено, протягом останніх років шлюбні відносини між ними поступово погіршились, в їх відносинах відсутнє порозуміння та повага, і відповідно збереження їхньої сім`ї, яка на сьогодні існує формально, неможливо. Статтею 24 СК України передбачено - шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушення жінки та чоловіка до шлюбу - не допускається. Одночасно, статтею 56 СК України передбачено, що дружина та чоловік мають право вживати заходів, які не заборонені законом і не суперечать моральним засадам суспільства, щодо підтримання шлюбних відносин. Кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв'язку допомогою фізичного або психічного насильства - є порушенням права дружини, чоловіка на особисту свободу і може мати наслідки, встановлені законом. Статтею 24 СК України передбачено - шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушення жінки та чоловіка до шлюбу - не допускається. Статтею 56 СК України передбачено, що дружина та чоловік мають право вживати заходів, які не заборонені законом і не суперечать моральним засадам суспільства, щодо підтримання шлюбних відносин. Кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Відповідно до ч. 2 ст. 104 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Згідно із ч. 3 ст. 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст. 110 цього Кодексу, якою передбачено - позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Статтею 111 СК України передбачено, що суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства. У відповідності до ст. 112 ч. 2 СК України, суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу та обставини життя подружжя і постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. При таких обставинах, враховуючи категоричну позицію позивача та відповідачки, викладених у їхніх письмових заявах на адресу суду, суд приходить до висновку, що сім'я розпалась остаточно і зберегти її неможливо, а збереження сім`ї в даному випадку, з урахуванням встановлених судом обставин - буде суперечити інтересам та свободам позивача, малолітній дитині та моральним засадам суспільства.

Outcome: approved