Jurisdiction: civil
Date: 2018-08-13 00:00:00

21.11.2017 року позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON], [PERSON] про виділ в натурі частки із майна, що є в спільній власності та припинення права спільної часткової власності. У своєму позові позивач зазначила, що на підставі договору дарування від 29.05.217 року є власником 23/100 часток квартири [ADDRESS], яка складається з приміщень №№1,2,3,12,13, житловою площею 23,3 кв.м., загальною площею 34,0 кв.м.: приміщення №3 житлова кімната 14,7 кв.м., приміщення №12 житлова кімната 9,9 кв.м., приміщення №1 санвузол 4,6 кв.м., приміщення №2 кухня 3,0 кв.м., приміщення №13 коридор 3,1 кв.м. Співвласниками інших часток квартири є відповідачі [PERSON] 42/100 часток та [PERSON] 35/100 часток. Відповідно до рішення виконкому Миколаївської міської ради № 827 від 04.10.2013 року, відповідач [PERSON] належні йому 35/100 часток виділив в окрему поштову адресу: [ADDRESS]. Також, на цілий обєкт нерухомості [ADDRESS] нею отримано новий технічний паспорт. В подальшому вона звернулася до реєстраційної служби за відповідною реєстрацією своїх приміщень та споруд в реєстрі прав на нерухоме майно, але їй було розяснено, що така реєстрація можлива лише після виділу в натурі її частки із майна, що є в спільній частковій власності. \~\~\~\~В судове засідання\~представник\~позивача не з'явився, надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, проти винесення заочного рішення по справі не заперечує. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] до судового засідання не зявилися, про час і місце розгляду справи були повідомлені належним чином, причину неявки суду не повідомили. Суд вважає за можливе ухвалити рішення про заочний розгляд справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Враховуючи, що всі особи, які беруть участь у справі, в судове засідання не зявились, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. \~ \~ \~ \~У судовому засіданні встановлено, що відповідно до договору дарування від 29.05.2017 року посвідченого приватним нотаріусом Миколаївського міського нотаріального округу Миколаївської області [PERSON] за реєстровим № 1085, [PERSON] є власником 23/100 часток квартири [ADDRESS]. Відповідно до довідки ММБТІ від 07.11.2017 року, встановлено, що квартира [ADDRESS] (стара назва вул. Фрунзе, перейменовано згідно розпорядження Миколаївського міського голови від 19.02.2016 року №28р), станом на 28.12.2012 року належала [PERSON] 42/100 часток на підставі дублікату свідоцтва про право власності від 28.10.2010 року, виданого Управлінням з використання та розвитку комунальної власності Миколаївської міської ради замість свідоцтва про право власності від 30.10.2002 року, виданого Фондом комунальної власності Миколаївської міської ради, зареєстрованого в КП ММБТІ 10.11.2010 року р№20039 та рішення Заводського районного суду м.Миколаєва від 10.092012 року справа №2-1412/4542, зареєстрованого в КП ММБТІ 25.10.2012 року р.№20039. [PERSON], належало 23/100 частки квартири [ADDRESS] на підставі договору купівлі-продажу від 13.11.2012 року посвідченого приватним нотаріусом Миколаївського міського нотаріального округу [PERSON] за реєстровим № 3123, зареєстрованого в КП ММБТІ 27.11.2012 року р.№ 20039, яка в подальшому на підставі договору дарування від 29.05.2017 року була подарована [PERSON], позивачу по справі. Відповідно до рішення виконкому Миколаївської міської ради № 827 від 04.10.2013 року, 35/100 частки квартири [ADDRESS], що належали [PERSON] надано адресу: [ADDRESS]. Також, відповідно до висновку КП ММБТІ від 07.11.2017 року, щодо технічної можливості виділу в натурі частки з обєкта нерухомого майна, 23/100 частки квартири [ADDRESS], складається з приміщень №№ 1,2,3,12,13, житловою площею 23,3 кв.м., загальною площею 34,0 кв.м. За технічними показниками 23/100 частки квартири відокремлена, має окремий вихід і може бути виділена в натурі. Відповідно до ст.1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод1950 року, ратифікованих\~Законом України від 17.07.1997року №475/97-ВР, кожна фізична особа або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Майно, що є у спільній частковій власності, може бути поділено в натурі між співвласниками, згідно ч.1 ст.367 ЦК, за домовленістю між ними. Співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності у відповідності до положення ч 1 ст.364 ЦК. Відповідно до положень статті 356 ЦК України власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю. Суб'єктами права спільної часткової власності можуть бути фізичні особи, юридичні особи, держава, територіальні громади. Тобто, з аналізу вказаних вище правовстановлюючих документів та положень статті 356 ЦК України вбачається, що позивач та відповідачі є суб'єктами спільної часткової власності. Відповідно до ст. 358 ЦК України право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. У разі неможливості цього він має право вимагати від інших співвласників, які володіють і користуються спільним майном, відповідної матеріальної компенсації. Так, відповідно до ч. 1 ст. 364 ЦК України співвласник має право на виділ у натурі частки з майна, що є у спільній частковій власності. Якщо виділ у натурі частки із спільного майна не допускається згідно із законом або є неможливим (ч. 2 ст. 183 цього Кодексу), співвласник, який бажає виділу, має право на одержання від інших співвласників грошової або іншої матеріальної компенсації вартості його частки. Компенсація співвласникові може бути надана лише за його згодою. Таким чином, у разі виділу співвласник отримує свою частку у майні в натурі і вибуває зі складу учасників спільної власності. За всіма іншими співвласниками спільна власність при виділі частки зберігається. Виходячи з вищенаведеного, суд приходить до висновку, що вимоги позову обґрунтовані та підлягають задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved