Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-20 00:00:00

21 грудня 2018 року позивач управління соціального захисту населення Білоцерківської міської ради Київської області звернувся до Білоцерківського міськрайонного суду Київської області з позовною заявою до [PERSON] про стягнення надміру виплачених сум допомоги, посилаючись на наступні обставини. Відповідач гр. [PERSON] перебуває на обліку в управлінні соціального захисту населення Білоцерківської міської ради (далі - управління) з вересня 2007 року та є отримувачем державної соціальної допомоги на дітей одиноким матерям.\~\~\~\~\~\~\~\~ Право на отримання державної допомоги на дітей одиноким матерям (далі - допомога) встановлюється Законом України «Про державну соціальну допомогу сім`ям з дітьми» (далі - Закон). Умови надання допомоги визначаються Порядком призначення і виплати державної допомоги сім`ям з дітьми, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 27 грудня 2001 р. № 1751 (далі - Порядок). У відповідності до статті 1 Закону та пункту 2 Порядку, допомога призначається і виплачується громадянам України; іноземцям та особам без громадянства, які постійно проживають в Україні. Закон відповідно до Конституції України встановлює гарантований державою рівень матеріальної підтримки сімей з дітьми шляхом надання державної грошової допомоги з урахуванням складу сім`ї, її доходів та віку дітей. Відповідно до ст. 18-3 Закону та пункту 34 Порядку, допомога на дітей одиноким матерям надається в розмірі, що дорівнює різниці між 100 відсотками прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та середньомісячним сукупним доходом сім`ї в розрахунку на одну особу за попередні шість місяців. Середньомісячний сукупний дохід сім`ї визначається згідно з Методикою обчислення сукупного доходу сім`ї для всіх видів соціальної допомоги на підставі довідки про доходи і декларації про доходи та майновий стан осіб, що звернулися за призначенням усіх видів соціальної допомоги. Пунктом 36 Порядку передбачено, що допомога виплачується протягом шести календарних місяців. У відповідності до пункту 35 Порядку, умовою отримання допомоги є подання заявником відповідної заяви та декларації про доходи та майно (заповнюється на підставі довідок про доходи кожного члена сім`ї), форми яких встановлюються Міністерством соціальної політики України. Враховуючи, що середньомісячний сукупний дохід сім`ї є вирішальним при визначенні розміру допомоги, особи, які звертаються за отриманням допомоги, мають вкрай відповідально ставитись до достовірності даних про доходи, що декларуються для отримання допомоги. 22.11.2017 року гр. [PERSON] звернулась до управління із заявою про призначення державної допомоги на дітей одиноким матерям і декларацією про доходи та майновий стан сім`ї. В декларації відповідачка вказала, що працює без оформлення трудових відносин та задекларувала дохід з 01.05.2017 року по 01.11.2017 року в сумі 12000,00 грн. На підставі наданих документів, рішенням від 27.11.2017 року управлінням було призначено відповідачці допомогу на період з 01.11.2017 року по 30.11.2018 року в розмірі 777,00 грн.; з 01.12.2017 року по 30.04.2018 року в розмірі 860,00 грн. Пунктом 48 Порядку встановлено, що органи, які призначають і виплачують державну допомогу сім`ям з дітьми, мають право у разі потреби перевіряти обґрунтованість видачі та достовірність документів, поданих для призначення допомоги. Абзацами 5 та 6 пункту 49 Порядку визначено, що органи соціального захисту населення мають право робити запити та у строк до 15 календарних днів з дня надходження відповідного запиту безоплатно отримувати від територіальних органів ДФС, інших органів виконавчої влади та органів місцевого самоврядування інформацію, необхідну для перевірки достовірності даних, отриманих від осіб, які звертаються за призначенням державної допомоги сім`ям з дітьми. Для підтвердження даних про доходи (відсутність доходів) використовуються відомості ДФС з Державного реєстру фізичних осіб - платників податків у порядку, встановленому Мінсоцполітики та Мінфіном. Діючи у відповідності до вищенаведених положень, 24.04.2018 року управлінням було сформовано запит про надання інформації про доходи отримувачів державних соціальних допомог та 25.04.2018 року від Білоцерківської об`єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Київській області отримано відповідь з даними про доходи отримувачів державних соціальних допомог. Починаючи з 2018 року надання інформації про доходи отримувачів державних соціальних допомог здійснюється шляхом обміну електронними файлами з використанням програмного комплексу АСОПД-КОМТЕХ, володільцем якого є Міністерство соціальної політики України. Спеціалістами відділу нагляду та контролю управління, а саме головними державними соціальними інспекторами, проводилась звірка даних про доходи громадян, задекларованих ними для отримання допомоги, та даних про доходи громадян, наданих органами ДФС. Так, в ході звірки було виявлено, що відповідачкою не було задекларовано заробітну плату. На підтвердження даного факту в матеріалах справи наявна довідка про завантажені доходи, роздрукована за допомогою програмного комплексу, з якої зрозуміло, що гр. [PERSON] не було надано усіх даних про доходи, що вплинуло на визначення розміру допомоги. Відповідачку в телефонному режимі було повідомлено про необхідність уточнення відомостей про її доходи для перевірки правильності призначення допомоги, але відповідачка не надала відповідних документів. З відомостей про завантажені доходи, роздрукованих за допомогою програмного комплексу, чітко зрозуміло, що гр. [PERSON] , яка звернулась за отриманням допомоги, не вказала отриманий дохід, а саме: нараховану заробітну плату в розмірі 1600,00 грн. за період з 01.07.2017 року по 30.09.2017 року; нараховану заробітну плату в розмірі 1000,00 грн. за період з 01.10.2017 року по 31.12.2017 року. Не задекларований дохід відповідачки складає 2600,00 грн. За виявленими обставинами спеціалістами управління 03.07.2018 року було складено акт про проведення перевірки правильності та повноти інформації, що надається заявниками для призначення соціальної допомоги, в якому зазначено, що відповідачка надала неповну/невірну інформацію про доходи, внаслідок чого розмір допомоги було завищено. На підставі вказаного акту начальнику управління було подано службову записку від 03.07.2018 року про необхідність проведення перерахунку допомоги у зв`язку з виявленням доходів, які не були враховані при визначенні права на отримання допомоги та розрахунку її розміру. З врахуванням встановлених обставин та на підставі актуальної інформації про доходи сім`ї відповідачки, рішенням від 09.07.2018 року відповідачці управлінням було проведено перерахунок допомоги на період з 01.11.2017 року по 30.11.2017 року в розмірі 560,33 грн., а на період з 01.12.2017 року по 30.04.2018 року в розмірі 643,33 грн. щомісячно. Є очевидним та не потребує додаткового доведення факт приховування відповідачкою та членами її сім`ї частини доходів, що істотно вплинуло на право отримання допомоги та її розмір. Пунктом 49 Порядку встановлено, що особи, яким виплачується державна допомога сім`ям з дітьми, зобов`язані повідомляти органи, що призначають і виплачують зазначену допомогу, про зміну всіх обставин, які впливають на виплату державної допомоги (зміни у складі сім`ї, перевищення середньомісячного сукупного доходу сім`ї тощо). Абзацом 2 вищевказаного пункту Порядку передбачено, що суми державної допомоги сім`ям з дітьми, виплачені надміру внаслідок зловживань з боку громадян (у результаті подання документів із свідомо неправдивими відомостями, неподання відомостей про зміни у складі сім`ї, приховування обставин, які впливають на призначення і виплату державної допомоги тощо), стягуються згідно із законом. Тому просили суд стягнути з гр. [PERSON] надміру виплачену державну соціальну допомогу малозабезпеченим сім`ям в сумі 1300 грн. 02 коп., та судовий збір в сумі 1762 грн. 00 коп. (а.с. 2-6).\~ Ухвалою судді 04 лютого 2019 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у вищезазначеній цивільній справі. Постановлено провести розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін (а.с. 37-38). В судове засідання представник позивача Кіліхевич Г.В. не з`явилась, надала до суду заяву, отримана судом 19.03.2019 року за вх. № 10456, в якій просила розглядати справу за\~ відсутності представника управління, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та уразі неявки в судове засідання відповідачки не заперечує щодо заочного розгляду справи (а.с. 42). Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилась, про час та місце слухання справи повідомлена належним чином, про що в матеріалах справи свідчить рекомендоване повідомлення про вручення судової повістки особисто 29.03.2019 року (а.с. 45), письмових пояснень, заяв чи будь-яких клопотань відповідачка суду не направила та відповідно до положень ст. 130 ЦПК України вважається, що відповідачка повідомлена належно про розгляд справи. Також, з боку відповідачки не було надано відзиву на позовну заяву позивача. Стаття 280 ЦПК України визначає, що суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Оскільки, належним чином повідомлена відповідачка [PERSON] не з`явилась в судове засідання, будучи належним чином повідомлена про дату, час і місце судового розгляду, не повідомивши суду про поважність причини неявки та не надала відзив і позивач не заперечує проти такого вирішення справи, а саме заочного, суд\~ вважає за необхідним по даній справі провести заочний розгляд. Ухвалою суду від 21.05.2019 року постановлено провести заочний розгляд справи у вищезазначеній цивільній справі. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Отже, оскільки сторони не з`явилися в судове засідання,\~ фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Згідно ч. 2 ст. 281 ЦПК України розгляд справи і ухвалення рішення проводяться за правилами загального чи спрощеного позовного провадження з особливостями, встановленими цією главою. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги позивача управління соціального захисту населення Білоцерківської міської ради Київської області підлягають задоволенню з наступних підстав. Згідно із ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизначених або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Відповідно до ч. 1 ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Відповідно до ч. 1 ст. 19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства. Судом встановлені фактичні обставини та зміст спірних правовідносин. Встановлено, що відповідач [PERSON] перебуває на обліку в управлінні соціального захисту населення Білоцерківської міської ради з вересня 2007 року та є отримувачем державної допомоги на дітей одиноким матерям. 22.11.2017 року [PERSON] звернулась до управління соціального захисту населення Білоцерківської міської ради Київської області з заявою про призначення допомоги на дітей одиноким матерям і декларацією про доходи та майновий стан сім`ї. В декларації відповідачка зазначила, що працює без оформлення трудових відносин та задекларувала дохід з 01.05.2017 року по 01.11.2017 року в сумі 12000,00 грн.\~ (а.с. 7-9, 11-12). Рішенням від 27.11.2017 року на підставі наданих документів позивачем було призначено відповідачці допомогу на період з 01.11.2017 року по 30.11.2018 року в розмірі 777,00 грн.; з 01.12.2017 року по 30.04.2018 року в розмірі 860,00 грн. (а.с. 13). З відомостей про завантажені доходи, роздрукованих за допомогою програмного комплексу, чітко зрозуміло, що гр. [PERSON] , яка звернулась за отриманням допомоги, не вказала отриманий дохід, а саме: нараховану заробітну плату в розмірі 1600,00 грн. за період з 01.07.2017 року по 30.09.2017 року; нараховану заробітну плату в розмірі 1000,00 грн. за період з 01.10.2017 року по 31.12.2017 року. Не задекларований дохід відповідачки складає 2600,00 грн. З врахуванням встановлених обставин та на підставі актуальної інформації про доходи сім`ї відповідачки, рішенням від 09.07.2018 року [PERSON] управлінням соціального захисту населення Білоцерківської міської ради Київської області було проведено перерахунок допомоги на період з 01.11.2017 року по 30.11.2017 року в розмірі 560,33 грн., а на період 01.12.2017 року по 30.04.2018 року в розмірі 643,33 грн. щомісячно (а.с. 18). Право на отримання державної допомоги на дітей одиноким матерям встановлюється Законом України «Про державну соціальну допомогу сім`ям з дітьми». Умови надання допомоги визначаються Порядком призначення і виплати державної допомоги сім`ям з дітьми, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 27 грудня 2001 р. № 1751. У відповідності до статті 1 Закону та пункту 2 Порядку, допомога призначається і виплачується громадянам України; іноземцям та особам без громадянства, які постійно проживають в Україні. Закон відповідно до Конституції України встановлює гарантований державою рівень матеріальної підтримки сімей з дітьми шляхом надання державної грошової допомоги з урахуванням складу сім`ї, її доходів та віку дітей. Відповідно до ст. 18-3 Закону та пункту 34 Порядку, допомога на дітей одиноким матерям надається в розмірі, що дорівнює різниці між 100 відсотками прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та середньомісячним сукупним доходом сім`ї в розрахунку на одну особу за попередні шість місяців. Середньомісячний сукупний дохід сім`ї визначається згідно з Методикою обчислення сукупного доходу сім`ї для всіх видів соціальної допомоги на підставі довідки про доходи і декларації про доходи та майновий стан осіб, що звернулися за призначенням усіх видів соціальної допомоги. Пунктом 36 Порядку передбачено, що допомога виплачується протягом шести календарних місяців. У відповідності до пункту 35 Порядку умовою отримання допомоги є подання заявником відповідної заяви та декларації про доходи та майно (заповнюється на підставі довідок про доходи кожного члена сім`ї), форми яких встановлюються Міністерством соціальної політики України. Враховуючи, що середньомісячний сукупний дохід сім`ї є вирішальним при визначенні розміру допомоги, особи, які звертаються за отриманням допомоги, мають вкрай відповідально ставитись до достовірності даних про доходи, що декларуються для отримання допомоги. Середньомісячний сукупний дохід сім`ї визначається згідно з Методикою обчислення сукупного доходу сім`ї для всіх видів соціальної допомоги, затвердженою спільним наказом Міністерства праці та соціальної політики України, Міністерства економіки та з питань євроінтеграції України, Міністерства фінансів України, Державного комітету статистики України, Державного комітету молодіжної політики, спорту і туризму України від 15.01.2001 № 486/202/524/455/3370. Відповідно до ст. 5 Закону та п. 15 Порядку до стабілізації економічного становища в Україні розмір державної соціальної допомоги визначається з урахуванням рівня забезпечення прожиткового мінімуму. Рівень забезпечення прожиткового мінімуму встановлюється виходячи з реальних можливостей видаткової частини Державного бюджету України і затверджується одночасно з прийняттям закону про Державний бюджет України на відповідний рік. При заповненні заяви відповідачка власноруч ставила підпис про те, що: вона усвідомлює, що наведені нею відомості про доходи та майно, що вплинули або могли би вплинути на прийняття рішення щодо надання соціальної допомоги, компенсацій, субсидій та пільг, будуть перевірені згідно з чинним законодавством України; її попереджено про відмову в призначенні або припиненні виплати призначеної соціальної допомоги та/або поверненні надміру нарахованих коштів у разі подання неповних чи недостовірних відомостей про доходи та майновий стан сім`ї. Встановлено, що 24.04.2018 року позивачем було сформовано запит про надання інформації про доходи отримувачів державних соціальних допомог та 25.04.2018 від Білоцерківської об`єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Київській області отримано відповідь з даними про доходи отримувачів державних соціальних допомог. В зазначеній відповіді вбачається, що починаючи з 2018 року надання інформації про доходи отримувачів державних соціальних допомог здійснюється шляхом обміну електронними файлами з використанням програмного комплексу АСОПД-КОМТЕХ, володільцем якого є Міністерство соціальної політики України. Спеціалістами відділу нагляду та контролю управління, а саме головними державними соціальними інспекторами, проводилась звірка даних про доходи громадян, задекларованих ними для отримання допомоги, та даних про доходи громадян, наданих органами ДФС. Так, в ході звірки було виявлено, що відповідачкою не було задекларовано заробітну плату. Відповідачку в телефонному режимі було повідомлено про необхідність уточнення відомостей про її доходи для перевірки правильності призначення допомоги, але [PERSON] не надала відповідних документів. З відомостей про завантажені доходи, роздрукованих за допомогою програмного комплексу, чітко зрозуміло, що гр. [PERSON] , яка звернулась за отриманням допомоги, не вказала отриманий дохід, а саме: нараховану заробітну плату в розмірі 1600,00 грн. за період з 01.07.2017 року по 30.09.2017 року; нараховану заробітну плату в розмірі 1000,00 грн. за період з 01.10.2017 року по 31.12.2017 року. Не задекларований дохід відповідачки складає 2600,00 грн. За виявленими обставинами спеціалістами управління 03.07.2018 року було складено акт про проведення перевірки правильності та повноти інформації, що надається заявниками для призначення соціальної допомоги, в якому зазначено, що відповідачка надала неповну/невірну інформацію про доходи, внаслідок чого розмір допомоги було завищено. На підставі вказаного акту начальнику управління було подано службову записку від 03.07.2018 року про необхідність проведення перерахунку допомоги у зв`язку з виявленням доходів, які не були враховані при визначенні права на отримання допомоги та розрахунку її розміру. З врахуванням встановлених обставин та на підставі актуальної інформації про доходи сім`ї відповідачки, рішенням від 09.07.2018 року відповідачці управлінням було проведено перерахунок допомоги на період з 01.11.2017 року по 30.11.2017 року в розмірі 560,33 грн., а на період 01.12.2017 року по 30.04.2018 року в розмірі 643,33 грн. щомісячно. Пунктом 49 Порядку встановлено, що особи, яким виплачується державна допомога сім`ям з дітьми, зобов`язані повідомляти органи, що призначають і виплачують зазначену допомогу, про зміну всіх обставин, які впливають на виплату державної допомоги (зміни у складі сім`ї, перевищення середньомісячного сукупного доходу сім`ї тощо). Абзацом 2 вищевказаного пункту Порядку передбачено, що суми державної допомоги сім`ям з дітьми, виплачені надміру внаслідок зловживань з боку громадян (у результаті подання документів із свідомо неправдивими відомостями, неподання відомостей про зміни у складі сім`ї, приховування обставин, які впливають на призначення і виплату державної допомоги тощо), стягуються згідно із законом. Відповідно до ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Згідно з положеннями ч.ч. 1, 2 ст. 1212 ЦК України, особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Положення цієї глави застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події. Частиною 1 ст. 1213 ЦК України визначено, що особа, набувач зобов`язаний повернути потерпілому безпідставно набуте майно в натурі. Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно до ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дні, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, які мають значення для вирішення справи. Частиною 2 статті 77 ЦПК України встановлено, що предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухвалені судового рішення. Частинами 5, 6 статті 81 ЦПК України докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно ч.ч. 1-5 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. З боку відповідачки [PERSON] не надано до суду жодних пояснень, заперечень та відзиву щодо позовних вимог позивача, а також у відповідності до вимог ст. 81 ЦПК України жодного належного та допустимого доказу в спростування доводів позивача щодо суми стягнення. Отже, оскільки відповідачка уникає від повернення надміру виплачених сум допомоги наданою позивачем та отриманих останньою, то суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача про стягнення надміру виплачених сум допомоги є цілком обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Згідно із п. 1 ч.ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача. Оскільки, позивачем при зверненні до суду були понесені судові витрати у сумі 1762,00 гривень, які документально підтверджені (а.с. 33), то такі витрати підлягають стягненню з відповідачки на користь позивача. На підставі викладеного та

Outcome: approved