Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-23 00:00:00

21.06.2018 року позивач звернулася до суду з вищевказаним позовом, яким просила стягнути з відповідача на її користь аліменти в розмірі 1000грн. щомісячно, але менш, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку - для утримання повнолітнього сина - [PERSON], [INFO], - починаючи з 14.07.2018р. і до досягнення дитиною 23-річного віку, а також стягнути 6630грн. додатковх витрат на дитину - за сплату контракту на навчання в розмірі 50% вартості контракту. В обґрунтування позову позивач посилається на те, що на даний час її і відповідача спільний син навчається на денному відділенні Інженерно-будівельного інституту Одеської державної академії будівництва та архітектури, денна форма навчання, тому не має змоги влаштуватися на роботу і у зв'язку з цим потребує матеріальної підтримки батьків. З відповідачем не досягнуто угоди щодо надання з його боку матеріальноїдопомоги добровільно в достатній мірі, тому вона змушена звернутися до суду. Сторони у судове засідання не з'явилися, надали суду заяви про слухання справи за їхньою відсутністю, позивач просить задовольнити позовні вимоги в повному обсязі, відповідач не заперечує проти їх задоволення, тому судове рішення ухвалюється у підготовчому судовому засіданні на підставі ст.200ч.3 ЦПК України. Розглянувши надані суду документи та матеріали, заяви позивача, відповідача, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, що мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку про достатність доказів для задоволення позовних вимог за наступних підстав. Судом встановлені наступні факти та відповідні ним правовідносини: - з відомостей, наданих позивачем, вбачається, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі (свідоцтво про шлюб позивача серії [NUMBER] виданий відділом реєстрації актів цивільного стану Болградського районного управління юстиції Одеської області, а/з №76( а.с.5); - від цього шлюбу сторони мають сина [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про його народження (серії [NUMBER], яке було видане 04.09.2000р. Баннівською сільською радою Болградського району Одеської області а/з 05), згідно яких відповідач є його батьком; - згідно довідки з Інженерно-будівельного інституту Одеської державної академії будівництва та архітектури від 19.04.2018р., №464, [PERSON] дійсно є студентом першого курсу групи 160 цього навчального закладу згідно наказу №425/ас від 07.08.2017р., строк навчання - з 01.09.2017 р. і до [INFO] року (а.с.4); - згідно договору про навчання від 23.08.2017 року № Д-310-17, загальна вартість освітньої послуги за весь строк навчання становив 53040грн., в тому числі, за кожний календарний рік - 13260грн (а.с.7); - згідно копії квитанції, наданої суду, [PERSON] сплатив за ІІ семестр, на договором (контрактом) - 6630 грн. (а.с.8). Відповідно до ст.199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється в разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Відповідно до Постанови Пленуму Верховного суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» N3, від 15.05.2006р., обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов'язкової сукупності певних юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18 років, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв'язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Відповідно до ст.200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків, суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Відповідно до Постанови Пленуму Верховного суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» N3, від 15.05.2006р. вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд має ураховувати: стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. На підставі викладеного, суд дійшов висновку, що, враховуючи відсутність відомостей щодо неспроможності відповідача сплачувати аліменти, та за наявності його згоди з позовними вимогами, з нього підлягають стягненню аліменти в розмірі 1000грн. на місяць, оскільки статтею 191 СК України визначено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову і до закінчення навчання або досягнення дитиною 23 років. Але, враховуючи, що на повнолітню дитину законом не передбачено стягнення аліментів у відсотках від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку (оскільки Законом встановлюється такий прожитковий мінімум лише щодо дітей - осіб до 18-ти років), тому суд дійшов висновку, що в цій частині позовні вимоги задоволенню не підлягають. Строк закінчення навчання [PERSON] - повнолітньої дитини позивача і відповідача - [INFO] року, йому на цей час виповниться 21 рік, тому строк, на який просить позивач стягнути аліменти, відповідає вимогам закону за умови, що дитина не припинить цього навчання. Крім того, підлягають задоволенню і вимоги позову щодо стягнення додаткових витрат на повнолітню дитину за сплату контракту на навчання в розмірі 1 / 2 частини оплаченого контракту - 6630 грн., що підлягає задоволенню, оскільки ця вимога грунтується на законі і не заперечується відповідачем. Відповідно з вимогами ч.6ст.141 ЦПК України, також підлягає стягненню на користь держави з відповідача судовий збір в розмірі 704,80 гривень.

Outcome: partial