Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-10 00:00:00

\~ 20.08.2019 р. представник позивача звернувся до суду з позовною заявою до відповідача, в якій просить стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість у розмірі 48116,64 грн. за кредитним договором №б/н від 21.01.2008 року, та стягнути судові витрати в розмірі 1921,00 грн., посилаючись на те, що відповідач звернувся до позивача з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписав заяву №б/н від 21.01.2008 року, згідно якої отримав кредит у розмірі 1000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг», та «Тарифами Банку», які викладені на банківському сайті, складає між ним та Банком Договір про надання банківських послуг, що підтверджується підписом у заяві. Щодо зміни кредитного ліміту, Банк керується п. 2.1.1.2.3, п. 2.1.1.2.4 Договору, де зазначено, що клієнт дає згоду, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням Банку, і клієнт дає право Банку в будь-який момент змінити кредитний ліміт. Позивач свої зобов`язання за договором виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу можливість розпоряджатись кредитними коштами на умовах передбачених Договором та в межах встановленого кредитного ліміту. Відповідач зобов`язання за вказаним договором належним чином не виконала. У зв`язку з зазначеними порушеннями зобов`язань за кредитним договором та з урахуванням внесених коштів на погашення заборгованості, відповідач станом на 15.07.2019 року має заборгованість 48116,64 грн., з яких: 15282,85 грн. заборгованість за тілом кредиту; 13370,57 грн. заборгованість за простроченим тілом кредита; 0,00 грн. заборгованість за нарахованими відсотками; 16006,00 грн. нарахована пеня за прострочене зобов`язання; 927,86 грн. нараховано пені за несвоєчасність сплати боргу на суму від 100 грн., а також штрафи відповідно до п. 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг: 250,00 грн. штраф (фіксована частина); 2279,36 грн. штраф (процентна складова). На даний час відповідач продовжує ухилятись від виконання зобов`язання і заборгованість за вказаним договором не погашена, що є порушенням законних прав позивача. Відповідач своїм правом на подання відзиву не скористався. В судове засідання представник позивача не з`явився, повідомлений належним чином, до матеріалів справи додано клопотання, в якому просить розглядати справу без участі представника позивача, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та не заперечує проти заочного розгляду справи. (а.с. 41). Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнав частково, а саме в частині стягнення заборгованості за тілом кредиту, а в решті позовних вимог просив відмовити посилаючись на постанову Великої Палати Верховного суду від 03.07.2019 року. 20.08.2019 року вказана позовна заява надійшла до Харківського районного суду Харківської області, та розподілена судді Бобко Т.В. Судом було надано запит до Відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання ГУДМС України в Харківській області для встановлення місцеперебування відповідача, відповідь на який надано до суду 18.09.2019 року. Ухвалою судді від 18.09.2019 року вказану справу передано за підсудністю на розгляд Київському районному суду м. Харкова. 18.10.2019 року до Київського районного суду м. Харкова надійшла вказана позовна заява, та розподілена судді Зуб Г.А. 22.10.2019 року судом здійснено електронний запит до Реєстру територіальної громади м. Харкова для встановлення місцеперебування відповідача, відповідь на який надано 22.10.2019 року. Ухвалою судді від 22.10.2019 року прийнято до розгляду вказану позовну заяву, та відкрито провадження в ній за правилами спрощеного позовного провадження. 13.12.2019 року в судовому засіданні відмовлено в задоволенні клопотання відповідача про виклик свідка у зв`язку з тим, що останній не взмозі самостійно конкретизувати особу свідка. Ухвалою суду від 13.12.2019 року задоволено частково клопотання відповідача про витребування доказів з АТ КБ «Приватбанк». Судом встановлено, та підтверджується наявними в матеріалах справи доказами, що 21 січня 2008 року між ЗАТ КБ «ПриватБанк» (правонаступником якого є АТ КБ «ПриватБанк») та відповідачем було укладено кредитний договір, шляхом підписання анкети-заяви позичальника. У заяві зазначено, що відповідач ознайомився та згодний із Умовами та Правилами надання банківських послуг і Тарифами. До кредитного договору банк додав Довідку про Умови кредитування з використання картка «Універсальна», 55 днів пільгового періоду», та Витяг з Умов та правил надання банківських послуг в ПриватБанку ресурс: Архів Умов та правил надання банківських послуг розміщені на сайті https://privatbank.ua/terms/. Відповідно до укладеного договору № б/н від 21.01.2008 року відповідач отримав кредит, як вказано позивачем - у розмірі 1000 гривень у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку, зі сплатою відсотків за користування кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Щодо зміни кредитного ліміту, Банк керується п. 2.1.1.2.3, п. 2.1.1.2.4 Договору, де зазначено, що клієнт дає згоду, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням Банку, і клієнт дає право Банку в будь-який момент змінити кредитний ліміт. На виконання вказаного позивачем відповідачу видавалась кредитна картка № [NUMBER] , яка згодом перевипускалась, строк дії останньої до 03/21. Згідно наданого Банком розрахунку станом на 15 липня 2019 року у відповідача перед Банком мається заборгованість у розмірі 48116,64 грн., яка складається з: 15282,85 грн. заборгованість за тілом кредиту; 13370,57 грн. заборгованості за простроченим тілом кредиту; 0,00 грн. заборгованість за нарахованими відсотками; 16006,00 грн. нарахована пеня за прострочене зобов`язання; 927,86 грн. заборгованість за нарахованою пенею за несвоєчасність сплати боргу на суму від 100 грн., 2529,36 грн. заборгованість по штрафам. Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). Згідно із частиною першою статті 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. За змістом статті 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. У переважній більшості випадків застосування конструкції договору приєднання його умови розроблює підприємець (в даному випадку АТ КБ «ПриватБанк»). Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст статей 633, 634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений. Згідно зі статтею 1049 згаданого Кодексу позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Згідно із частиною першою статті 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Банк, пред`являючи вимоги про погашення кредиту, просив у тому числі, крім тіла кредиту, стягнути складові його повної вартості, зокрема пеню і штрафи за несвоєчасну сплату кредиту. Позивач, обґрунтовуючи право вимоги в цій частині, в тому числі їх розмір і порядок нарахування, крім самого розрахунку кредитної заборгованості за договором від 21.01.2008 року, посилався на Витяг з Умов та правил надання банківських послуг в ПриватБанку ресурс: Архів Умов та правил надання банківських послуг розміщені на сайті:https://privatbank.ua/terms/як невід`ємні частини спірного договору, та довідку про умови кредитування з використанням картки «Універсальна, 55 днів пільгового періоду». Однак, Умови та Правила надання банківських послуг, які викладені на банківському сайті: https://privatbank.ua/terms, які банк вважає невід`ємними частинами кредитного договору, відповідачем не підписані, а тому не можуть вважатися частиною укладеного між сторонами договору. Такі висновки відповідають правовій позиції, викладеній у постанові Великої Палати Верховного Суду від 03 липня 2019 року у справі № 342/180/17, провадження № 14-131цс19. Заява позичальника від 21.01.2008 року та Довідка про умови кредитування з використанням кредитки «Універсальна», 55 днів пільгового періоду», яка також підписана відповідачем, містять процентну ставку за кредитом у розмірі 1,9 % на місяць, та містить положення про нарахування комісії за кредитне обслуговування, комісії за несвоєчасне погашення заборгованості тощо, та не містить положень щодо нарахування пені та штрафів. У заяві позичальника від 21.01. 2008 року, підписаній сторонами, також відсутні умови договору про встановлення відповідальності у вигляді неустойки (пені, штрафів) за порушення зобов`язання у вигляді грошової суми та її визначеного розміру. Отже, суд вважає за необхідне відмовити в задоволенні позовних вимог щодо стягнення з відповідача нарахованої пені за прострочене зобов`язання в розмірі 16006,00 грн., нарахованої пені за несвоєчасність сплати боргу на суму від 100 грн. у розмірі 927,86 грн., та штрафів в розмірі 250,00 грн. та 2279,36 грн. за наведених вище обставин. Враховуючи, що фактично отримані та використані позичальником кошти в добровільному порядку АТ КБ «ПриватБанк» не повернуті, а також вимоги частини другої\~статті 530 ЦК України за змістом якої, якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання в будь-який час, що свідчить про порушення його прав, суд апеляційної інстанції погоджується із висновком суду першої інстанції, що він вправі вимагати захисту своїх прав через суд - шляхом зобов`язання виконати боржником обов`язку з повернення фактично отриманої суми кредитних коштів. Але, заявивши вимогу про стягнення з відповідача заборгованості за простроченим тілом кредита в сумі 13370 грн 57 коп., позивач не зазначив у розрахунку розмір заборгованості з тіла кредиту, неповернення якого призвело до вказаного нарахування, тому в цій частині суд вважає за необхідне також відмовити. Таким чином, суд приходить про наявність правових підстав для стягнення в примусовому порядку з боржника заборгованості за тілом кредиту в розмірі 15282,85 грн., а тому позовні вимоги в цій частині підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Outcome: partial