overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-07 00:00:00

20.10.2015 р.\~[PERSON] звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON]\~ про розірвання шлюбу. В обґрунтування своїх позовних вимог вказує, що він з відповідачкою по справі перебувають у зареєстрованому шлюбі з 29.07.2000 року, який був зареєстрований відділом реєстрації актів громадського стану Тернівського райвиконкому Криворізької міської ради Дніпропетровської області, актовий запис №206. Від даного шлюбу дітей не мають. Шлюбні відносини припинили з вересня 2011 року. З цього часу вони проживають окремо, спільне господарство не ведуть, взаємних інтересів не мають. Таким чином позивач вважає, що їх сімя розпалася повністю та остаточно і ніякого бажання на примирення в нього немає. Майнового спору та спору не мають. В добровільному порядку розірвати шлюб через органи РАЦС відповідачка не бажає, тому позивач був вимушений звернутися до суду. В судове засідання позивач не зявився, надав суду письмову заяву, в якій позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить суд розглядати справу за його відсутністю. Відповідачка в судове засідання не зявилася, про час та місце розгляду справи була повідомлена у встановленому законом порядку. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що в порядку заочного розгляду справи зі згоди позивача, позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що з 29.11.2000 року сторони знаходяться в зареєстрованому шлюбі, що підтверджується свідоцтвом про шлюб, - а.с.5. Шлюбні відносини припинили з вересня 2011 року, спільне господарство вони не ведуть, взаємних інтересів не мають. За таких обставин, суд вважає, що сім`я розпалася, зберегти її неможливо,\~тому, відповідно до ст.ст.100, 112 СК України, шлюб між [PERSON] та [PERSON] слід розірвати. На підставі ст.ст.110-112 Сімейного Кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-27 00:00:00

20.10.2015 р. до Іллічівського міського суду Одеської області надійшов позов [PERSON] (а.с. 3-4), в якому вона просить визнати за нею право власності на 27/50 частини будинку з господарськими будівлями: «Б» - сарай, «В» - вбиральня, «1-3» споруди, житловою площею 44,6 кв. м, загальною площею 73,8 кв. м, розташованого за адресою: будинок №1 по вулиці Жовтневій в с. Олександрівка м. Іллічівська Одеської області, посилаючись на те, що після смерті батька [PERSON] залишилась спадщина, однак в нотаріальному порядку їй було відмовлено в реєстрації права власності в звязку з тим, що у померлого батька була відсутня реєстрація правовстановлюючих документів на будинок. В судове засідання позивач не зявилась, надавши заяву, в якій підтримала позовні вимоги та заявила клопотання про розгляд справи у її відсутності (а.с. 25). Відповідач в судове засідання не зявилась, надавши заяву про відсутність заперечень з клопотанням про розгляд справи у її відсутності (а.с. 24). Судом винесено ухвалу про розгляд справи у відсутності незявившихся учасників судового розгляду. Дослідивши надані матеріали, суд приходить до висновку, що встановлені слідуючі факти та відповідні їм правовідносини. 09.12.2014 р. помер батько [PERSON] - [PERSON] (а.с. 5), після смерті якого залишилось спадкове майно у вигляді 27/50 частини будинку житловою площею 44,6 кв.м, загальною площею 73,8 кв. м, з господарськими будівлями: «Б» - сарай, «В» - вбиральня, «1-3» споруди, розташованих за адресою: будинок №1 по вулиці Жовтневій в с. Олександрівка м. Іллічівська Одеської області (а.с. 6-12). Позивачка звернулась до нотаріуса, але їй було відмовлено в видачі свідоцтва про право на спадщину в звязку з тим, що правовстановлюючі документи на будинок не були зареєстровані в БТІ (а.с. 18). Відповідно до ст. ст. 1296, 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобовязаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно, і зобовязаний зареєструвати право на спадщину в органах, які здійснюють державну реєстрацію нерухомого майна. Однак [PERSON] реєстрацію права власності не здійснила з урахуванням відмови у видачі свідоцтва про право на спадщину в звязку з відсутністю належної реєстрації [PERSON] правовстановлюючих документів на будинок після прийняття їм спадщини в 1994 р. (а.с. 6-14). Відповідно до ст. 392 ЦК України спадкоємець має право звернутись з позовом до суду про захист своїх майнових прав, якщо це право оспорюється. За таких обставин суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню. Крім цього, суд бере до уваги визнання позову відповідачем (а.с. 25).

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-17 00:00:00

20.10.2015р. до Словянського міськрайонного суду звернулась [PERSON] з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, підтверджуючи свої позовні вимоги тим, що 12.12.1987 року між нею та відповідачем було укладено шлюб в ЗАГС Центрального райвиконкому м. Вороніж, актовий запис № 727, від шлюбу мають неповнолітню дитину - сина [PERSON], [INFO]. З моменту реєстрації шлюбу і до 13.01.2011 року, вона, відповідач та їх дитина проживали разом в квартирі в [ADDRESS]. В серпні 2014 року вона разом з дитиною у звязку з окупацією м. Донецька російсько-терористичними військами виїхали на територію підконтрольну Україні, а саме в м. Святогірськ. Відповідно до довідки від 01.12.2014 року № [NUMBER] її взято на облік як особу, що переміщується з тимчасово окупованої території України. На теперішній час вона разом з дитиною мешкає в [ADDRESS]. 25.12.2014 року Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області за позовом [PERSON] розірвав шлюб. Відповідач добровільно надавати матеріальну допомогу на утримання сина не бажає. Просить суд стягнути з відповідача на свою користь аліменти на утримання неповнолітньої дитини у розмірі 1/4 частини усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 30% від прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно починаючи з 20.10.2014 року і до досягнення дитиною повноліття, тобто до 10.05.2017 року. У судове засідання позивач [PERSON] не зявилась, але надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутністю, просила позовні вимоги задовольнити. Відповідач [PERSON] у судове засідання не зявився, але надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутністю, не заперечував проти задоволення позову. Відповідно до ч. 1 ст. 61 ЦПК України обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Таким чином у суду є усі підстави для задоволення позовних вимог та стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання неповнолітньої дитини сина [PERSON], [INFO], у розмірі 1/4 частини усіх видів його заробітку (доходу), але не менш 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно починаючи з 20.10.2014 року і до досягнення дитиною повноліття, тобто до 10.05.2017 року. Згідно викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-19 00:00:00

20.10.2015 р. до суду заявлено позов, у якому позивачка просить розірвати їх з відповідачем шлюб через відсутність любові, поваги, взаєморозуміння, взаємодопомоги, спільних життєвих інтересів, з відповідачем подружніх стосунків не підтримує, миритися не бажає, неповнолітні діти проживатимуть з нею, спір про майно відсутній. Позивачка в судове засідання не з'явилася, письмово просила справу розглянути без неї, позов задовільнити, після розірвання шлюбу обирає прізвище «Стародуб» (а.с.11). Відповідач в судові засідання 05.11.2015 р. та 20.11.2015 р. не зявився, про причини неявки суд не повідомив, хоча про час та місце розгляду справи повідомлявся у розумінні ст. 74 ЦПК України належним чином, про що свідчать наявні у справі поштове повідомлення та телефонограма (а.с. а.с. 13,14). З урахуванням позицій сторін та наявних в справі доказів, суд визнає за необхідне на підставі ст. 224 ЦПК України постановити заочне рішення, яким позов задовільнити повністю з таких міркувань. Доведено, що любов, повага, взаєморозуміння, взаємопідтримка, взаємодопомога, спільні життєві інтереси між сторонами відсутні, не проживають спільно вони протягом двох місяців, миритися не бажають, що унеможливлює спільне життя подружжя та збереження шлюбу. Вказані правовідносини регламентуються ч. 2 ст. 112, ч. 1 ст. 113 Сімейного кодексу України, відповідно до яких суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам дітей, що мають істотне значення; особа яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Оскільки між сторонами відсутні любов, повага, взаєморозуміння, взаємопідтримка, взаємодопомога, спільні життєві інтереси, не проживають спільно вони протягом двох місяців, миритися не бажають, суд визнає, що сім'я сторін розпалася остаточно, а тому їх шлюб необхідно розірвати, як такий, що суперечить інтересам сторін.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-15 00:00:00

20.10.2015 року [PERSON] (далі позивач) звернулася до суду з позовом, в якому просить суд визнати за нею, [PERSON], [INFO], в порядку спадкування за законом за правом представлення, право власності на земельну ділянку площею 7,92 га, яка знаходиться на території Старомаяківської сільської ради Ширяївського району, посвідчувалась виданим 20.02.2004 року та в подальшому втраченим Державним актом серії ОД № 066007 та до дня смерті 04.02.2007 року належала моїй бабці [PERSON]. Представник позивача у судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, до канцелярії суду надав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити у повному обсязі. Представник відповідач у судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, до канцелярії суду надав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги визнав і не заперечував про їх задоволення. Позовні вимоги підтверджуються: копією заповіту (а.с.6), копією державного акту (а.с.7), довідкою відділу Держземагенства у Ширяївському районі Одеської області (а.с.8), копією свідоцтва про смерть (а.с.9), копією рішення Ширяївського районного суду Одеської області (а.с.10), газетою Ширяївської районної ради та районної державної адміністрації Одеської області «Промінь» (а.с.12), довідкою стіл знахідок м. Одеси (а.с.13), копією паспорта (а.с.14-15). Вивчивши матеріали справи суд вважає, що на підставі ч. 1\~ст. 61 ЦПК України\~обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню та підлягають задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-01 00:00:00

20.10.2015 року [PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням. В судовому засіданні позивач вимоги заяви підтримав з підстав, наведених в позовній заяві. Просить суд постановити рішення, яким визнати [PERSON] таким, що втратив право користуватися житловим приміщенням, а саме будинком №4 по вул. Січових Стрільців в с. Заріччя, Надвірнянського району, Івано-Франківської області. Відповідач - [PERSON] в судове засідання не прибув з невідомих суду причин, хоча про час та місце слухання справи судом належним чином була повідомлений, про що свідчать поштові розписки, які зберігаються в матеріалах справи. Відповідно до ст. 224 ЦПК України, беручи до уваги думку позивача, суд прийшов до висновку про вирішення справи по суті на підставі наявних в ній доказів та можливість постановлення заочного рішення. Суд, вислухавши пояснення позивача, дослідивши докази, надані сторонами на виконання вимог ст. 60 ЦПК України, і які сторони вважають достатніми для обгрунтування своїх позовних вимог, та, зясувавши фактичні обставини справи, приходить до висновку про необхідність задоволення позову з наступних підстав. Згідно ч.2 ст.405 ЦК України член сімї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сімї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. В судовому засіданні встановлено, що будинок №4, який знаходиться на вул. Січових Стрільців в с. Заріччя, Надвірнянського району, Івано-Франківської області. належить позивачу [PERSON] на праві приватної власності, про що свідчить витяг про державну реєстрацію права власності № 23710442 від 31.08.2009 р., копія якого долучена до матеріалів справи. Зясовано також, що відповідач [PERSON] син позивача. Близько 3-х років [PERSON] не проживає разом з позивачем у його будинку, що підтверджується актом обстеження матеріально-побутових умов проживання сімї від 19.10.2015 року, який складений депутатом Зарічанської сільської ради, Надвірнянського району, Івано-Франківської області. В звязку з тим, що відповідач [PERSON] вже тривалий час не проживає в будинку позивача, в останнього виникають проблеми зі сплатою надміру нарахованих комунальних послуг та з отриманням субсидії, що змусило позивача звернутися до суду. Визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку у відповідності ст.405 ЦК України. Вирішуючи позов, суд погодився з доводами позивача про те, що протягом тривалого часу відповідачем не вживалися будь-які заходи для збереження за собою права на користування житлом, а тому він втратив на нього право, оскільки тривала відсутність сталася без поважних на те причин. З огляду на всі зазначені вище обставини суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] є обґрунтованими та такими, що підлягають до задоволення. На підставі наведеного, ст.ст.391,405, ЦК України та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-01 00:00:00

20.10.2015 року [PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням. Зважаючи на складність у викладенні рішення в повному обсязі, повязану з потребою у обгрунтуванні доводів сторін, на що може бути витрачений значний час, суд вважає за необхідне проголосити його вступну і резолютивну частини.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-23 00:00:00

20.10.2015 року [PERSON] звернувся до суду з заявою про встановлення факту родинних відносин, вказуючи на те, що 04.07.2015 року померла його мати [PERSON], [INFO], уродженка с.Воздвіженівка Красноармійського району Донецької області. Він організував її похорони і громадську панахиду. Після смерті матері залишилась спадщина, яку вона за життя заповіла йому, інших спадкоємців немає, але зясувались помилки в написанні їх прізвища. Так в свідоцтві про народження він записаний російською [PERSON], мати- Колисниченко Екатерина Парфиновна. А при отриманні паспорту він був записаний, як [PERSON], а в паспорті матері російською -Колесниченко, українською [PERSON]. Всі ці розбіжності перешкоджають йому в оформленні спадщини. Просить встановити факт, що [PERSON] є його матір'ю. В судовому засідання заявник підтримує свої вимоги. Представник Новогродівської міської ради, згідно наданої письмової заяви, проти заяви не заперечує, вважає можливим встановлення цього юридичного факту, просить розглядати справу без участі їх представника. Вислухавши заявника, пояснення свідків, дослідивши матеріали справи, суд вважає заяву [PERSON] обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню. Згідно п.1 ч.1 ст.256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами. Згідно паспорту громадянина України ВЕ 332950, він виданий на імя [PERSON], [INFO], уродженця [INFO] (російською- Колисиниченко). Згідно свідоцтва про народження [PERSON] (російською [PERSON]), що народився 21.05.1947 року, виданого сільською радою с.Воздвиженівка Красноармійського району Донецької області, в графа мати вказана- (російською) [PERSON]. Згідно свідоцтва про народження матері заявника- Литвинова [PERSON] народилася 03.05.1927 року в с.Воздвиженівка Красноармійського району Донецької області, її батьками є [PERSON], [PERSON]. Згідно свідоцтва про смерть [PERSON] померла 04.02.2015 року у віці 87 років. Згідно заповіту від 16.12.2014 року, посвідченому секретарем виконкому Гродівської сільської ради Красноармійського району Донецької області, [PERSON], [INFO], заповіла все своє майно [PERSON], [INFO]. Свідки [PERSON], [PERSON] в судовому засіданні пояснили, що знали [PERSON] як сусідку тривалий час, більше 50 років, Знають, що заявник- є її син. Він весь час підтримував стосунки з матір'ю, часто приїздив до неї, доглядав за матір'ю, здійснив її поховання. У суда немає підстав ставити під сумнів достовірність і правдивість фактів, повідомлених свідками. Даних про їх заінтересованість в результаті розгляду справи відсутні, та показання об'єктивно підтверджуються і не суперечать іншим зібраним у справі доказам. Таким чином, зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для задоволення заяви [PERSON], а факт родинних відносин між ним та [PERSON] суд вважає доведеним у судовому засіданні. Встановлення цього факту має юридичне значення для заявника, так як дозволить йому використати своє право на спадщину.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-24 00:00:00

20.10.2015 року [PERSON] звернувся до суду із заявою, в якій просить призначити його опікуном над недієздатним [PERSON]. В обґрунтування своїх вимог зазначив, що він є батьком [PERSON], [INFO], що мешкає за адресою: [ADDRESS]. Його син не може обходитись без сторонньої допомоги, потребує піклування та постійного догляду. Рішенням Іллічівського районного суду м. Маріуполя від 24.12.2013 року [PERSON] був визнаний недієздатним. Він має постійний доход, не перебуває на обліку в наркології та психіатрії, за місцем проживання характеризується позитивно, бажає бути опікуном над сином [PERSON] В теперішній час він постійно купує для нього ліки, продукти, дбає про сина. Заявник в судове засідання не з'явився, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, в якій підтримав заявлені вимоги. Представник заінтересованої особи - Органу опіки та піклування Іллічівської районної адміністрації Маріупольської міської Ради, в судове засідання не зявилась, надавши суду заяву про розгляд справи без її присутності. Крім того, надала суду подання органу опіки та піклування Іллічівськом районної адміністрації Маріупольської міської Ради, відповідно до якого Іллічівська райадміністрація вважає можливим та доцільним призначення у судовому порядку [PERSON] опікуном над [PERSON] Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON], [INFO], з 2003 року страждає на психічні розлади, неодноразово проходив лікування у психіатричній лікарні №7 м. Маріуполя. Рішенням Іллічівського районного суду м. Маріуполя від 24 грудня 2013 року [PERSON] визнаний недієздатним. Відповідно до ч.1 ст. 41 ЦК України над недієздатною фізичною особою встановлюється опіка. Відповідно до ч.1 ст. 60 ЦК України, суд встановлює опіку над фізичною особою у випадку визнання її недієздатною. Судом встановлено, що заявник є батьком [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про народження, протипоказань за медичним станом не має. Іллічівська райадміністрація Маріупольської міської Ради надала суду подання щодо можливості та доцільності призначення заявника опікуном над [PERSON] Таким чином, суд вважає, що з метою забезпечення особистих немайнових та майнових прав та інтересів [PERSON] доцільно встановити над ним опіку, призначивши заявника його опікуном, оскільки він є його батьком, постійно здійснює за ним догляд, має особисте житло і за станом здоров'я може бути опікуном.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-22 00:00:00

20.10.2015 року [PERSON] звернулась до суду з позовною заявою та просить стягнути з [PERSON] аліменти на утримання дитини: дочки Крістіни, [INFO] у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу). В обґрунтуванні позову вказує, що відповідач у добровільному порядку не надає матеріальної допомоги на утримання дитини. Позивач позов підтримує в повному обсязі, надала суду заяву про розгляд справи у її відсутність. Відповідач в судове засідання не зявився, будучи повідомленим належним чином у встановленому законом порядку. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що в порядку заочного розгляду справи, позов підлягає задоволенню і відповідно до ст. 180, 183 Сімейного кодексу України слід стягнути з відповідача на одну дитину аліменти у розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку. На підставі ст.ст. 180, 183 Сімейного Кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-26 00:00:00

20.10.2015 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на період свого навчання, вказуючи на те, що вона навчається в Національному технічному університеті «Харківський політехнічний інститут», є студенткою 4 курсу денного навчання факультету технології органічних речовин. На теперішній час вона не працює, оскільки навчається на денному відділенні, та має постійні затрати на навчання, проїзд у транспорті, на підручники, їжу, інші витрати, внаслідок чого потребує матеріальної допомоги батька. Відповідач в добровільному порядку не бажає надавати матеріальну допомогу, хоча має таку можливість, оскільки працює і має заробіток. Уточнила позовні вимоги і просила стягнути аліменти на свою користь в розмірі 1/6 частини всіх видів заробітку (доходу) з 20.10.2015р. до моменту завершення нею навчального закладу. Позивач уточнений позов підтримала, просила справу розглянути за її відсутності (а.с.22). Відповідач надав письмову заяву про визнання уточненого позову, розгляд справи за його відсутності (а.с.24-26). Згідно з ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. [PERSON], [INFO], є донькою [PERSON] і [PERSON] (а.с.3). [PERSON] навчається в Національному технічному університеті «Харківський політехнічний інститут», є студенткою 4 курсу денного навчання факультету технології органічних речовин, період навчання - по 01.06.2016р. (а.с.2, 23). На даний час донька потребує матеріальної допомоги батьків у зв'язку з навчанням. Відповідно до ч. 1 ст. 199 Сімейного кодексу України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Таким чином, визнання відповідачем уточненого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Внаслідок задоволення позову судові витрати покладаються на відповідача. На підставі викладеного,

Outcome: approved