Jurisdiction: civil
Date: 2018-08-20 00:00:00

21.06.2018 відкрито провадження в даній справі. Позивач свої вимоги мотивує тим, що відповідно до договору від 22.04.2009, який складається з заяви, Умов та правил надання банківських послуг, Правил користування платіжною карткою та Тарифів банку, відповідач отримав кредит у розмірі 3000 грн у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає дії картки, який зобов'язався повернути та сплатити проценти. В порушення умов договору відповідач свої зобов'язання не виконує, в зв'язку з чим станом на 30.04.2018 заборгованість за кредитним договором складає 101342,22 грн, з них: заборгованість за кредитом - 4783,56 грн, заборгованість за процентами за користування кредитом - 87064,43 грн, заборгованість за пенею та комісією - 4192,22 грн, штраф (фіксована частина) - 500 грн, штраф (процентна складова) - 4802,01 грн, яку позивач просить стягнути з відповідача на свою користь, а також стягнути судові витрати. В судове засідання представник позивача не з'явився, надав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений в установленому законом порядку, заяв про відкладення розгляду справи не надавав. Правом подати відзив на позовну заяву не скористався. Приймаючи до уваги згоду представника позивача, суд проводить заочний розгляд справи на підставі доказів, наявних у справі, відповідно до положень ч. 4 ст. 223 ЦПК України. В зв'язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, відповідно до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Суд проаналізував матеріали справи, дослідив письмові докази, дійшов висновку про наявність підстав для часткового задоволення заявлених вимог, виходячи з наступного. Статтею 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити відсотки. Відповідно до ч. 1 ст. 1055 ЦК України кредитний договір укладається в письмовій формі. Встановлено, що 22.04.2009 [PERSON] підписано заяву, згідно якої він ознайомився і погодився з Умовами та Правилами надання банківських послуг, Правилами надання послуг (виконання робіт), а також Тарифами банка, які були надані для ознайомлення в письмовому виді. Своїм підписом підтвердив факт отримання повної інформації про умови кредитування в ПриватБанку. Погодився з тим, що дана заява, разом з Пам'яткою клієнта, Умовами та Правилами надання банківських послуг і Тарифами, складають між ним та банком договір про надання банківських послуг. Згідно умов вказаного договору відповідач отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом. Статтею 634 ЦК України передбачена можливість укладення договору приєднання, тобто договору, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Таким чином, між АТ КБ «ПРИВАТБАНК» та [PERSON], шляхом підписання заяви, було укладено в письмовій формі кредитний договір. Відповідно до п. 6.5 Умов та правил надання банківських послуг клієнт зобов'язується погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим договором. Згідно із п. 6.6 Умов та правил надання банківських послуг у разі невиконання зобов'язань за договором клієнт зобов'язаний на вимогу банку виконати зобов'язання з повернення кредиту (у тому числі простроченого кредиту та овердрафту), оплатити винагороди банку. Пунктом 6.7 Умов та правил надання банківських послуг визначено, що власник карткового рахунку зобов'язаний слідкувати за витратами коштів в межах платіжного ліміту з метою запобігання виникнення овердрафту. Також п. 8.6 Умов та правил надання банківських послуг та тарифами банку встановлено, що при порушенні позичальником строків платежів за будь-яким з грошових зобов'язань, передбачених договором більш ніж на 120 днів, позичальник зобов'язаний сплатити банку штраф у розмірі 500 грн + 5 % від суми позову. Згідно ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Ст. 527 ЦК України передбачає обов'язок боржника виконати зобов'язання особисто. Статтею 610 ЦК України встановлено, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Згідно з ст. 623 ЦК України, якщо за порушення зобов'язання встановлено неустойку, то вона підлягає стягненню у повному розмірі, незалежно від відшкодування збитків. Стаття 625 ЦК України передбачає, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. З розрахунку заборгованості, наданого позивачем і відповідачем не оспореного, вбачається, що останній регулярно користувався кредитними коштами, проте допустив заборгованість, яка станом на 30.04.2018 становить 101342,22 грн, з них: заборгованість за кредитом - 4783,56 грн, заборгованість за процентами за користування кредитом - 87064,43 грн, заборгованість за пенею та комісією - 4192,22 грн, штраф (фіксована частина) - 500 грн, штраф (процентна складова) - 4802,01 грн. Разом з цим, цивільно-правова відповідальність це покладення на правопорушника основаних на законі невигідних правових наслідків, які полягають у позбавленні його певних прав або в заміні невиконання обов'язку новим, або у приєднанні до невиконаного обов'язку нового додаткового. Покладення на боржника нових додаткових обов'язків як заходу цивільно-правової відповідальності має місце, зокрема, у випадку стягнення неустойки (пені, штрафу). Відповідно до ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання (ч. 2 ст. 549 ЦК України). Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання (ч. 3 ст. 549 ЦК України). За положеннями ст. 61 Конституції України ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення. Враховуючи вищевикладене та відповідно до ст. 549 ЦК України штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення строків виконання грошових зобов'язань за кредитним договором свідчить про недотримання положень, закріплених у ст. 61 Конституції України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення (правовий висновок Верховного Суду України у справі № 6-2003цс15). Позивачем надано суду докази про порушення відповідачем умов кредитного договору, яке полягає у несплаті в повному обсязі кредиту та процентів. В той же час за це порушення банком нарахована і пеня, і штраф, що відповідно до наведеної правової позиції Верховного Суду України, є подвійною цивільно-правовою відповідальністю за одне і те саме порушення. За таких обставин, з урахуванням обставин справи, забезпечення дотримання балансу інтересів сторін, суд дійшов висновку про стягнення з відповідача неустойки у вигляді пені, а вимоги щодо стягнення штрафу задоволенню не підлягають. Таким чином, вимоги позивача підлягають частковому задоволенню, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню 96040,21 грн, з них: заборгованість за кредитом - 4783,56 грн, заборгованість за процентами за користування кредитом - 87064,43 грн, заборгованість за пенею та комісією - 4192,22 грн. Враховуючи наявність підстав для часткового задоволення позову (94,76%), на користь позивача з відповідача підлягають стягненню судові витрати, відповідно до положень ст. 141 ЦПК України, в розмірі 1669,82 грн. На підставі викладеного,

Outcome: partial