Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-09 00:00:00

21 липня 2015 року позивач [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення аліментів. В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що з березня 2014 року до кінця 2014 року позивач спів мешкала з відповідачем [PERSON] за місцем свого проживання. Від спільного проживання однією сім'єю з відповідачем мають сина [PERSON], [INFO], батьком якого є відповідач. На прикінці грудня 2014 року відповідач [PERSON] поїхав до м. Кривий Ріг до своїх батьків. 14 січня 2015 року стало відомо, від його матері, що [PERSON] затримано, а потім Центрально-Міським РВ Криворізького УМВС ГУ МВС України в Дніпропетровській області обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою за скоєння кримінального правопорушення, передбаченого ст. 186 КК України. За скоєний злочин [PERSON] Засуджений до 4 років позбавлення волі, вирок набрав законної сили 30 червня 2015 року. На цей час відповідач утримується в Криворізькій УВП № 3. За час спільного проживання відповідач після народження сина [PERSON] відповідач не надавав належної матеріальної допомоги на утримання сина. Позивач не працює, перебуває на обліку в Софіївському управлінні соціального захисту населення де отримує соціальну допомогу при народженні з 01 листопада 2014 року до 30 листопада 2017 року у розмірі 860 грн. щомісячно, земельної ділянки не має. Вказаних доходів на утримання сина та себе позивачу не вистачає. Крім сина [PERSON] на її утриманні перебуває донька [PERSON], [INFO]. Відповідач крім сина [PERSON] інших дітей не має, стягнень за виконавчими листами не проводиться. Угоди про добровільну сплату аліментів між позивачем та відповідачем не досягнуто, у зв'язку з цим позивач просить стягувати аліменти з відповідача на утримання дитини, в твердій грошовій сумі в розмірі по 600 грн., щомісячно, починаючи до досягнення дитиною повноліття на свою користь. Позивач [PERSON] у судове засідання не з'явилась, надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явився, заяву про розгляд справи за його відсутності не надавав. Суд розглядає справу, у відповідності до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням статті 224 ЦПК України Розглянувши в судовому засіданні матеріали справи, приймаючи до уваги заяви позивача та відповідача суд вважає, що позов обґрунтований і на підставі ст. 110 Сімейного кодексу України підлягає задоволенню. Згідно ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі (ч. 3 ст. 181 СК України). Відповідно до ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини, 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, 4) інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Також ч. 1 ст. 184 СК України передбачено, що якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. В судовому засіданні за матеріалами справи встановлено, що з березня 2014 року до кінця 2014 року позивач спів мешкала з відповідачем [PERSON] за місцем свого проживання. Від спільного проживання однією сім'єю з відповідачем мають сина [PERSON], [INFO], батьком якого є відповідач (а.с. 4). На прикінці грудня 2014 року відповідач [PERSON] поїхав до м. Кривий Ріг до своїх батьків. 14 січня 2015 року стало відомо, від його матері, що [PERSON] затримано, а потім Центрально-Міським РВ Криворізького УМВС ГУ МВС України в Дніпропетровській області обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою за скоєння кримінального правопорушення, передбаченого ст. 186 КК України. За скоєний злочин [PERSON] Засуджений до 4 років позбавлення волі, вирок набрав законної сили 30 червня 2015 року. На цей час відповідач утримується в Криворізькій УВП № 3 (а.с. 7). За час спільного проживання відповідач після народження сина [PERSON] відповідач не надавав належної матеріальної допомоги на утримання сина. Позивач не працює, перебуває на обліку в Софіївському управлінні соціального захисту населення де отримує соціальну допомогу при народженні з 01 листопада 2014 року до 30 листопада 2017 року у розмірі 860 грн. щомісячно, земельної ділянки не має (а.с. 8). Вказаних доходів на утримання сина та себе позивачу не вистачає. Крім сина [PERSON] на її утриманні перебуває донька [PERSON], [INFO](а.с. 3). Угоди про добровільну сплату аліментів між позивачем та відповідачем не досягнуто. За таких обставин, суд вважає, що слід стягувати із [PERSON] аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO], в твердій грошовій сумі в розмірі 600 грн. щомісячно на кожну дитину, починаючи з 21.07.2015 року до досягнення дітьми повноліття на користь позивача. Відповідно до ч. 3 ст. 88 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. На цій підставі слід стягнути з відповідача на користь держави судовий збір в сумі 243,60 грн. На підставі вищезазначеного,

Outcome: approved