Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-02 00:00:00

21 серпня 2020 року [PERSON] звернувся до суду з указаним позовом, в якому просив розірвати з [PERSON] шлюб, зареєстрований 27 січня 2006 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Ніжинського міськрайонного управління юстиції у Чернігівській області. На обґрунтування своїх вимог позивач зазначив, що сторони мають спільну дитину - [PERSON] , [INFO] , яка після розірвання шлюбу проживатиме разом з матір`ю. Причиною звернення до суду з цим позовом стало те, що сімейні стосунки з відповідачкою припинені, сторони мають різні погляди на життя, подальше збереження шлюбу та проживання однією сім`єю шкодить інтересам позивача. У добровільному порядку відповідачка розірвати шлюб не бажає. Строк на примирення надавати не має потреби. Ухвалою Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 02 вересня 2020 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження, судове засідання у справі призначено на 12-00 год. 17 вересня 2020 року. 17 вересня 2020 року в судове засідання не з`явилася відповідачка. До суду повернувся поштовий конверт зі зворотнім поштовим повідомленням без вручення адресатові з відміткою «за закінченням терміну зберігання». У зв`язку з неявкою відповідачки судове засідання відкладено на 10-00 год. 09 жовтня 2020 року. 09 жовтня 2020 року у судове засідання повторно не з`явилася відповідачка. До суду повернувся поштовий конверт зі зворотнім поштовим повідомленням без вручення адресатові з відміткою «за закінченням терміну зберігання». У зв`язку з неявкою відповідачки судове засідання відкладено на 12-00 год. 03 листопада 2020 року. 03 листопада 2020 року відповідачка в судове засідання втретє не з`явилася. До суду повернувся поштовий конверт зі зворотнім поштовим повідомленням без вручення адресатові з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою». У судове засідання 03 листопада 2020 року позивач не з`явився, подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позов підтримав у повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечував. Відповідно до ч. 7, 8 ст. 128 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) у разі ненадання учасниками справи інформації щодо їх адреси судова повістка надсилається фізичним особам, які не мають статусу підприємців, - за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку. Днем вручення судової повістки є день вручення судової повістки під розписку; день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду; день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси. Статтею 280 ЦПК України встановлено, що суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. З огляду на вказане суд визнав за можливе проводити розгляд справи у відсутність відповідачки та ухвалити у справі заочне рішення, про що постановив ухвалу. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи, оцінивши наявні у справі докази в їх сукупності, суд дійшов таких висновків. Відповідно до положень ст. 24 Сімейного кодексу України (далі - СК України) шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сім`ї за свою поведінку в ній (ст. 55 СК України). Згідно із ч. 3 та 4 ст. 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. За вимогами ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Суд установив, що з 27 січня 2006 року сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Ніжинського міськрайонного управління юстиції у Чернігівській області за актовим записом № 27, що вбачається з копії повторного свідоцтва про шлюб від 17 серпня 2017 року серії [NUMBER] (а. с. 3). Сторони мають спільну дитину - дочку [PERSON] , [INFO] , про що свідчить копія свідоцтва про народження від 26 жовтня 200 року серії [NUMBER] (а. с. 4). За твердженням позивача, подружжя [PERSON] не підтримують сімейно-шлюбних відносин. Докази на спростування таких тверджень у матеріалах справи відсутні. Перевіривши зміст позовної заяви, суд дійшов висновку, що рішення позивача про розірвання шлюбу є виваженим та свідомим. Причини, з яких позивач наполягає на розірванні шлюбу, є обґрунтованими, подальше спільне життя подружжя і збереження сім`ї стали неможливими, поновлювати сімейно-шлюбні відносини позивач наміру не має. При цьому враховується, що суд не має права примушувати жінку або чоловіка до підтримання, відновлення або продовження сімейних відносин, а вільність та рівність цих стосунків та можливість припинення шлюбу є їх основою, що законодавчо закріплено у нормах СК України, тому позов підлягає задоволенню. На підставі ст. 141 ЦПК України слід стягнути з відповідачки на користь позивача понесені ним судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 840,80 грн.

Outcome: approved