Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-21 00:00:00

\~ \~ \~ \~ 21 листопада 2017 року між Публічним акціонерним товариством «Мегабанк» та [PERSON] був укладений Кредитний договір № 117-702-850-2-17-Г (з ануїтетними платежами), а також Додаток № 1 до кредитного договору. Відповідно до умов Кредитного договору позивач надав відповідачу кредит в розмірі 10775,86 грн., процента ставка за користування кредитом, що нараховується на суму заборгованості (фіксована), 15 % річних. Кредит надається на споживчі цілі шляхом видачі грошових коштів з каси банку готівкою, на строк з 21 листопада 2017 року до 20 травня 2019 року. Розмір комісійної винагороди за обслуговування кредитної заборгованості, в % від суми кредиту яка сплачується відповідачем щомісячно не пізніше останнього робочого дня звітного місяця в розмірі 2,5 %. Процентна ставка за користування Кредитом понад строк, вказаний у п. 2.2. Договору 0,1 % річних. Відповідно до п. 4.1. Кредитного договору повернення кредиту та сплата процентів за користування ним здійснюється щомісячними ануїтетними платежами передбаченими Договором. (Ануїтетними платежами в розумінні цього пункту є рівні щомісячні платежі, що підлягають до сплати позичальником та направляються на погашення суми Кредиту і процентів за користування ним і розраховуються таким чином,. що в кінці строку дії цього Договору за умови виконання зобовязання Позичальником заборгованість його повністю погашається). Відповідно до п. 5.4 Кредитного договору сторони погоджують та своїм підписом позичальник підтверджує, що цей Договір з усіма додатками та Правила являють у сукупності для Сторін один єдиний Договір, у звязку з чим істотні умови, які є обовязковими для Договору відповідно до чинного законодавства України можуть міститися як у тесті Договору, чи додатках до нього, так і у Правилах. Відповідно до п. 5.5. Кредитного договору своїм підписом позичальник підтверджує, що: з Правилами, які розміщенні на офіційному сайті кредитодавця www/megabank.ua та/або у відділеннях Кредитодавця, а також умовами Договору, ознайомлений і згодний. Банк надав відповідачці [PERSON] грошові кошти в сумі 10775,86 грн. у відповідності до умов Договору кредиту, що підтверджується заявою про видачу готівки № TR.1701621.1121.46 від 21.11.2017 року. За договором № 117-702-850-2-17-Г (з ануїтетними платежами) від 21 листопада 2017 року станом на 10.08.2018 року відповідачка [PERSON] має заборгованість в сумі 12678,72 грн. та складається з: суми залишку заборгованості за кредитом в розмірі 10775,86 грн., суми залишку нарахованих та несплачених відсотків за період з 01.12.2017 року по 31.07.2018 року включно в розмірі 555,86 грн., суми залишку нарахованої та несплаченої комісійної винагороди за період з грудня 2017 року по квітень 2018 року в розмірі 1347,00 грн., що підтверджується розрахунком заборгованості, виписками по особовим рахункам з 21.11.2017 року по 31.07.2018 року. У звязку з порушенням відповідачем умов Договору, позивач звертався до відповідача з вимогою щодо погашення заборгованості за кредитним договором, що підтверджується письмовою Вимогою щодо погашення заборгованості за кредитним договором № 117-702-850-2-17-Г від 21 листопада 2017 року (вих. № 117-12/24 від 09.08.2018 року). Однак відповідач до цього часу заборгованість за Договором не сплатив. Згідно ст.ст. 525, 526 ЦК України зобовязання повинні виконуватися належним чином і у встановлений строк. Одностороння відмова від виконання зобовязання не допускається. У відповідності до ст. 530 ЦК України, якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно зі ст. 536 ЦК України за користування чужими грошовими коштами боржник зобовязаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Відповідно до ч. 2 ст. 612 ЦК України, боржник, який прострочив виконання зобов'язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення. У відповідності зі ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно абз. 1 ч.1 ст.1049 ЦК України передбачено, що Позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі) у строки та в порядку, що встановлені договором. Згідно ст.1050 ч.2 ЦК України, якщо договором встановлений обовязок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст.1048 ЦК України. Згідно з ч.1 ст.1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. В добровільному порядку вказана заборгованість до теперішнього часу не погашена. Оскільки відповідачем не було надано відзиву на позов, тому суд приймає до уваги лише докази позивача. Так, відповідно до п. 1.2 Кредитного договору № 117-702-850-2-17-Г кредит надається на споживчі цілі. Відповідно до п. 2.8 Кредитного договору встановлено розмір комісійної винагороди за обслуговування кредитної заборгованості, в % від суми кредиту яка сплачується відповідачем щомісячно не пізніше останнього робочого дня звітного місяця в розмірі 2,5 %. Відповідно до статті 55 Закону України «Про банки і банківську діяльність» відносини банку з клієнтом регулюються законодавством України, нормативно-правовими актами Національного банку України та угодами (договорами) між клієнтом та банком. Послугою з надання споживчого кредиту є діяльність банку або іншої фінансової установи з передачі споживачу коштів на придбання продукції для його особистих потреб, а тому встановлення кредитором будь-яких зборів, відсотків, комісій, платежів за інші дії, ніж надання коштів на придбання продукції, є незаконним. Отже, встановивши в кредитному договорі сплату щомісячної комісії за обслуговування кредиту, позивач не зазначив, які саме послуги за вказану комісію надаються відповідачу. При цьому позивач нараховував комісію за послуги, що супроводжують кредит, а саме за компенсацію сукупних послуг банку за рахунок відповідача, що є незаконним. У звязку із чим, суд дійшов висновку про відмову у стягненні з відповідача на користь банку суми залишку нарахованої та несплаченої комісійної винагороди за період з грудня 2017 року по квітень 2018 року в розмірі 1347,00 грн.. Таким чином, суд приходить до висновку, що вимоги позивача підлягають задоволенню частково та з відповідача необхідно стягнути заборгованість за кредитним договором на загальну суму 11331,72 грн., яка складається з: суми залишку заборгованості за кредитом в розмірі 10775,86 грн., суми залишку нарахованих та несплачених відсотків за період з 01.12.2017 року по 31.07.2018 року включно в розмірі 555,86 грн. Відповідно до положень ст. 280 ЦПК України суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача слід стягнути судові витрати по оплаті судового збору у сумі 1762,00 грн. З огляду на викладене,

Outcome: partial