Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-02 00:00:00

21 березня 2017 року позивач [PERSON] звернулася до Самарського районного суду м. Дніпропетровська з позовом до [PERSON], третя особа: Восьма дніпровська державна нотаріальна контора про визнання права власності на частину домоволодіння в порядку спадкування. В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на наступне. 46/100 частин домоволодіння [ADDRESS], згідно свідоцтва про право власності [NUMBER] від 02.11.2005 року, виданого Виконавчим комітетом Дніпропетровської міської ради, належало батькові позивача - [PERSON]. Відповідно і земельна ділянка для обслуговування даної частинижитлового будинку площею 0,0508 гектарів у межах згідно з планом, розташована за адресою [ADDRESS] належала [PERSON] на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку Серія [NUMBER], виданого на підставі договору про затвердження ідеальних часток земельної ділянки від 31 травня 2008 року №3-2199 та зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за №010810402790 від 01 серпня 2008 року. Інша частина даного домоволодіння, належала: [PERSON] (4/100), [PERSON] (18/100) та [PERSON] (32/100), що загалом склало 54/100. На підставі договору купівлі-продажу частини житлового будинку від 12.11.2009 року, серія ВМО №552905, посвідченого дежавним нотаріусом Восьмої дніпропетровської державної нотаріальної контори Хорішко О.М. та зареєстрованого в реєстрі за №1-2723, [PERSON] набув право власності на 54/100 частки домоволодіння [ADDRESS], яка належала [PERSON] (4/100), [PERSON] (18/100) та [PERSON] (32/100). Відповідно [PERSON] став власником земельної ділянки площею 0,0452 га на якій розташовані 54/100 даного домоволодіння. Таким чином, з 12.11.2009 р. власниками даного домоволодіння були: батько позивача, [PERSON] - 46/100 частини домоволодіння на підставі свідоцтва про право власності [NUMBER] від 02.11.2005 та [PERSON] - 54/100 частини домоволодіння на підставі договору купівлі-продажу частини житлового будинку від 12.11.2009 року, серія ВМО №552905. Відповідач [PERSON], користуючись своїми правами власника 54/100 частини домоволодіння [ADDRESS], у 2010 році здійснив знесення частини житлового будинку літ. А-1 та будівництво будинку літ. У-3, гаража, навісу та сараю, тобто фактично створив нову річ. У зв'язку зі здійсненням відповідачем будівництва частки співвласників домоволодіння [ADDRESS] змінилися. Згідно акту ідеальних часток від 18.01.2011 року, складеного фахівцем КП «ДМБТІ» Дніпропетрвоської обласної ради, у фактичному користуванні відповідача знаходиться житловий будинок літ. У-3, літ. У - ганок, літ. У1 - тераса, літ. У2 - ганок, балкон, літ Ф - гараж, літ. Ц - сарай, літ. Х - навіс, 1, 3-б, 12-15 - споруди, що складає 93/100 частини домоволодіння. У фактичному користуванні [PERSON] знаходиться: житловий будинок літ. А-1, літ. а-1 - прибудова, літ. а1 - ганок, літ. Д - сарай, літ. З - убиральня, літ. Р - гараж, літ. С - сарай, літ. Т - навіс, 2,7-11,II - споруди, що складає 7/100 частин домоволодіння. Після здійснення добудови фактично право власності двох власників склало -93/100 [PERSON] та 7/100 - [PERSON] Рішенням Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 14.03.2011 року було визнано право власності за [PERSON] на 93/100 частини домоволодіння [ADDRESS]. Згідно заповіту від 23.04.2010 р., посвідченого нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Карпенко С.С. [PERSON] заповів позивачу все майно, де б воно не було і з чого б воно не складалося, взагалі все те, що належало йому на день смерті. [INFO], [PERSON], помер. Згідно свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 28.02.2014 р. я, [PERSON] стала власником земельної ділянки площею 0,0508 гектарів у межах згідноз планом, розташованої на території [ADDRESS], та переданої для обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, кадастровий номер земельної ділянки: [NUMBER]. Нотаріус змогла видати позивачу лише право власності на землю, оскільки згідно постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії: «… Згідно листа КП «Дніпропетровське МБТІ» від 11.11.2013 р. за №13035 за [PERSON] зареєстровано право власності на 46/100 частин домоволодіння (частка не перереєстрована), розташованого за адресою: [ADDRESS] на підставі свідоцтва про право власності від 02.11.2005 р., виданого виконавчим комітетом Дніпропетровської міської ради. 93/100 частин вищевказаного домоволодіння зареєстрована за [PERSON] на підставі рішення Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 14.03.2011 р. Тобто, у [PERSON] відсутні на руках правовстановлюючі документи на 7/100 частин вищевказаного домоволодіння на ім'я спадкодавця. Таким чином, у правовстановлюючих документах на домоволодіння,[PERSON] був власником 46/100 частин житлового будинку, хоча фактично після того, як рішенням суду було визнано право власності за [PERSON] на 93/100 частини житлового будинку, [PERSON] став фактично власником 7/100 частин домоволодіння. Через відсутність правовстановлюючих документів у [PERSON] на 7/100 частин житлового будинку [ADDRESS], позивач не може отримати спадок, тому змушена звернутися до суду з позовом про визнання права власності у порядку спадкування за заповітом. Позивач просила суд ухвалити рішення, яким визнати за нею, право власності на 7/100 частин житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами за адресою: [ADDRESS]:житловий будинок літ. А-1, літ. а-1 - прибудова, літ. а1 - ганок, літ. Д - сарай, літ. З - убиральня, літ. Р - гараж, літ. С - сарай, літ. Т - навіс, 2,7-11,II - споруди у порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON], померлого [INFO]. В судове засідання представник позивача не з'явилась, але надіслала на адресу суду заяву, в якій позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила їх задовольнити на підставі обставин, викладених у позовній заяві. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, повідомлений належним чином, надіслав на адресу суду заяву в якій не заперечував проти задоволення позовних вимог. Представник третьої особи - Восьмої дніпровської державної нотаріальної контори в судове засідання не з'явився, надіслав на адресу суду заяву про розгляд справи за його відсутності, в якій не заперечував проти задоволення позовних вимог. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що 46/100 частин домоволодіння [ADDRESS], згідно свідоцтва про право власності [NUMBER] від 02.11.2005 року, виданого Виконавчим комітетом Дніпропетровської міської ради належало батькові позивача - [PERSON]. Земельна ділянка для обслуговування даної частинижитлового будинку площею 0,0508 гектарів у межах згідно з планом, розташована за адресою [ADDRESS] належала [PERSON] на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку Серія [NUMBER], виданого на підставі договору про затвердження ідеальних часток земельної ділянки від 31 травня 2008 року №3-2199 та зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за №010810402790 від 01 серпня 2008 року. (а.с.5, 52). Інша частина даного домоволодіння, належала: [PERSON] (4/100), [PERSON] (18/100) та [PERSON] (32/100), що загалом склало 54/100 ( а.с 15-19) На підставі договору купівлі-продажу частини житлового будинку від 12.11.2009 року, серія ВМО №552905, посвідченого дежавним нотаріусом Восьмої дніпропетровської державної нотаріальної контори Хорішко О.М. та зареєстрованого в реєстрі за №1-2723, [PERSON] набув право власності на 54/100 частки домоволодіння [ADDRESS], яка належала [PERSON] (4/100), [PERSON] (18/100) та [PERSON] (32/100). Відповідно [PERSON] став власником земельної ділянки площею 0,0452 га на якій розташовані 54/100 даного домоволодіння. Таким чином, з 12.11.2009 р. власниками даного домоволодіння були: батько позивача - [PERSON] - 46/100 частини та [PERSON] - 54/100 частини домоволодіння на підставі договору купівлі-продажу частини житлового будинку від 12.11.2009 року, серія ВМО №552905. Відповідач [PERSON], у 2010 році здійснив знесення частини житлового будинку літ. А-1 та будівництво будинку літ. У-3, гаража, навісу та сараю, тобто фактично створив нову річ. У зв'язку зі здійсненням відповідачем будівництва частки співвласників домоволодіння [ADDRESS] змінилися. Згідно акту ідеальних часток від 18.01.2011 року, складеного фахівцем КП «ДМБТІ» Дніпропетровської обласної ради, у фактичному користуванні відповідача знаходиться житловий будинок літ. У-3, літ. У - ганок, літ. У1 - тераса, літ. У2 - ганок, балкон, літ Ф - гараж, літ. Ц - сарай, літ. Х - навіс, 1, 3-б, 12-15 - споруди, що складає 93/100 частини домоволодіння. У фактичному користуванні [PERSON] знаходиться: житловий будинок літ. А-1, літ. а-1 - прибудова, літ. а1 - ганок, літ. Д - сарай, літ. З - убиральня, літ. Р - гараж, літ. С - сарай, літ. Т - навіс, 2,7-11,II - споруди, що складає 7/100 частин домоволодіння. Після здійснення добудови фактично право власності двох власників склало -93/100 [PERSON] та 7/100 - [PERSON] Рішенням Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 14.03.2011 року було визнано право власності за [PERSON] на 93/100 частини домоволодіння [ADDRESS]. (а.с.13-14). Згідно заповіту від 23.04.2010 р., посвідченого нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Карпенко С.С., [PERSON] заповів позивачу все майно, де б воно не було і з чого б воно не складалося, взагалі все те, що належало йому на день смерті (а.с. 6). [INFO] [PERSON] помер (а.с. 7) Згідно свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 28.02.2014 р. позивач, [PERSON] стала власником земельної ділянки площею 0,0508 гектарів у межах згідноз планом, розташованої на території [ADDRESS], та переданої для обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, кадастровий номер земельної ділянки: [NUMBER]. (а.с. 10) Постановою від 18.02.2014 року нотаріусом було відмовлено позивачу у вчиненні нотаріальної дії, оскільки згідно у [PERSON] відсутні правовстановлюючі документи на 7/100 частин спірного домоволодіння (а.с. 9). Стаття 16 ЦК України передбачає, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права. Позивач [PERSON] у встановлений законом спосіб прийняла спадщину після смерті [PERSON] Відповідно до ч.1 ст.1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Відповідно до ст.328 ЦК України право власності набувається в порядку визначеному законом, на підставах не заборонених законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно ст.392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати їм документа, який засвідчує його права власності. Оцінюючи усі докази, досліджені в ході судового засідання в їх сукупності, суд вважає за можливе задовольнити позовні вимоги [PERSON] про визнання права власності в порядку спадкування за заповітом в повному обсязі. На підставі викладеного,

Outcome: approved