overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-01 00:00:00

21 вересня 2015 року до Красноармійського міськрайонного суду Донецької області надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування заявлених вимог зазначила, що 11 лютого 1995 року між нею та відповідачем по справі був укладений шлюб, який зареєстрований відділом державної реєстрації актів цивільного стану по м. Красноармійську Красноармійського міськрайонного управління юстиції у Донецькій області, актовий запис № 53. Від шлюбу неповнолітніх дітей не мають. Шлюбні відносини з відповідачем припинені з січня 2015 року. Незважаючи не те, що проживають за однією адресою, їх сімї фактично не існує, кожен живе своїм життям, спільне господарство не ведеться. Примирення між ними неможливе. На підставі викладеного, позивачка просить суд розірвати шлюб з відповідачем. Позивачка у судове засідання не зявилася, надала суду заяву про розгляд справи без її участі, на позовних вимогах наполягає. Відповідач у судове засідання не з'явився, надав суду заяву відповідно до якої позовні вимоги визнав у повному обсязі, справу просив розглянути без його участі. Дослідивши докази по справі у їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], перебувають у юридичному шлюбі, який зареєстровано відділом державної реєстрації актів цивільного стану по м.Красноармійську Красноармійського міськрайонного управління юстиції у Донецькій області 11 лютого 1995 року, актовий запис №53 (а.с.4). Від шлюбу неповнолітніх дітей не мають. Шлюбні відносини припинені з січня 2015 року. Незважаючи не те, що проживають за однією адресою, їх сімї фактично не існує, кожен живе своїм життям, спільне господарство не ведеться. Примирення між ними неможливе. Відповідно до \~статті 112 Сімейного Кодексу України, суд може розірвати шлюб, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Стаття 110 СК України\~передбачає право позивача на пред'явлення позову про розірвання шлюбу.\~\~\~ Відповідно до\~статті 56 СК України\~кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини, примушення до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки встановлені законом. Згідно ч.4 ст.130 ЦПК України суд ухвалює рішення на попередньому судовому засіданні в разі визнання позову відповідачем. Позивачем при поданні позовної заяви сплачено судовий збір в розмірі 487,20 гривень. Відповідно до частини 1 статті 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Але відповідно до поданої заяви позивач не наполягав на поверненні судових витрат. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-04 00:00:00

21 вересня 2015 року до суду звернулась [PERSON] із заявою, в якій просить визнати [PERSON], [INFO], зареєстрованого за адресою: [INFO], безвісно відсутнім. В обгрунтування заяви зазначила, що вона і її діти: [PERSON] та [PERSON] є співвласниками квартири [ADDRESS] в 1/3 частині кожний. Однак, [PERSON] у даній квартирі лише зареєстрований, фактично з березня 2014 року не проживає і його місце перебування не відоме. Через наявність реєстрації, заявник позбавлена можливості оформити субсидію по комунальним послугам, що ставить її у скрутне матеріальне становище. [PERSON] у судове засідання не з'явилась, надала заяву, в якій вказала, що на задоволенні заяви наполягає, просила справу розглядати за її відсутності, без фіксування судового процесу технічними засобами. Представник Зміївської міської ради Харківської області у судове засідання не з'явився, надав заяву про розгляд справи за відсутності представника. Дослідивши письмові докази, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок наявних у справі доказів у їх сукупності, суд дійшов наступного: [PERSON] народився 22 жовтня 1980 року та значиться зареєстрованим за адресою: [INFO]. (а.с. 10-12) Згідно копії свідоцтва про право власності на нерухоме майно, власниками квартири [ADDRESS] є [PERSON], [PERSON], [PERSON] в 1/3 частині кожен. (а.с. 7) Відповідно до копії довідки № 6819 від 14.09.2015 року, виданої КП «Зміїв - сервіс», за адресою: [ADDRESS], значаться зареєстрованими [PERSON], [PERSON], [PERSON] (а.с. 13) З акту обстеження метаріально побутових умов вбачається, що [PERSON] за адресою: [ADDRESS] значиться зареєстрованим, однак з березня 2014 року фактично за вказаною адресою не проживає. (а.с. 14) З листа начальника Зміївського РВ ГУМВС України в Харківській області вбачається, що в ході проведення оперативно розшукових заходів встановлено, що [PERSON] за адресою: [ADDRESS], зареєстрований але фактично не проживає з червня 2014 року. Встановити його місцезнаходження не виявилося за можливе. (а.с. 15) Згідно до ч. 1 ст. 234 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про визнання фізичної особи безвісно відсутньою чи оголошення її померлою. Відповідно до положень ч.1 ст. 43 ЦК України, фізична особа може бути визнана судом безвісно відсутньою, якщо протягом одного року в місці її постійного проживання немає відомостей про місце її перебування. Відповідно до ч. 2 ст. 43 ЦК України, у разі неможливості встановити день одержання останніх відомостей про місце перебування особи, початком її безвісної відсутності вважається перше число місяця, що йде за тим, у якому були одержані такі відомості, а в разі неможливості встановити цей місяць перше січня наступного року. Таким чином, зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для визнання [PERSON] безвісно відсутнім. Матеріали справи свідчать про те, що [PERSON] відсутній за місцем постійного проживання саме з березня 2014 року, тому початком його безвісної відсутності слід вважати - 01 травня 2014 року.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-15 00:00:00

21 вересня 2015 року до суду надійшла заява представникаКомунального підприємства «Комплекс з вивозу побутових відходів» в якій він просить суд винести ухвалу про повернення судового збору по цій справі. Сторони в судове засідання не зявились. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного. Судом встановлено, що 27 серпня 2015 року ухвалою судді було відмовлено у прийнятті вк4азаної заяви про видачу судового наказу про стягнення заборгованості за вивезення побутових відходів з [PERSON]. Відповідно до п.3) ч.1 ст. 7 Закону України «Про судовий збір» - сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі відмови у відкритті провадження у справі в суді першої інстанції, апеляційного та касаційного провадження у справі. Таким чином є законні підстави для повернення судового збору. На підставі п.3) ч.1 ст. 7 Закону України «Про судовий збір» та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-25 00:00:00

21 вересня 2015 року заявник в інтересах неповнолітніх [PERSON] та [PERSON] звернув до суду з вказаною заявою, посилаючись на те, що вказані діти перебувають на обліку, як такі що позбавлені батьківського піклування, оскільки їх батько [PERSON] помер 14.06.2002 року, а мати [PERSON] померла 30.08.2015 року. З 01.01.2015 року діти перебувають на повному державному забезпеченні в дитячому будинку інтернатного типу «Радість» Херсонської обласної державної адміністрації. З актових записів про народження дітей вбачається, що їх матірю записана [PERSON], однак з її паспорту вбачається, що він виданий на імя [PERSON], що позбавляє надати неповнолітнім статус дітей-сиріт. Заявник просив встановити факт родинних відносин, що [PERSON] є рідною матірю неповнолітніх [PERSON] та [PERSON]. В судове засідання представник заявника, а також неповнолітні не зявилися. Прокурор прокуратури Скадовського району та представник Служби у справах дітей заявами просили справу розглядати у їх відсутність, вважають заяву такою, що підлягає задоволенню. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків. З актового запису Відділу реєстрації актів громадянського стану Скадовського райуправління юстиції про народження № 133 від 17.09.1999 року вбачається, що [PERSON] народився 29.04.1999 року та його батьками є [PERSON] та [PERSON]. З актового запису Відділу реєстрації актів громадянського стану Скадовського райуправління юстиції про народження №55 від 04.05.2001 року вбачається, що [PERSON] народилася 07.03.2001 року та її батьками є [PERSON] та [PERSON]. З актового запису Відділу реєстрації актів громадянського стану Скадовського райуправління юстиції про смерть №155 від 15.06.2002 року вбачається, що [PERSON] помер 14.06.2002 року. З актового запису Відділу державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Скадовського районного управління юстиції про смерть №285 від 01.09.2015 року вбачається, що [PERSON] померла 30.08.2015 року у віці 58 років. Крім того, з копії паспорту Серії МР №437635 виданого Скадовським РС УДМС України в Херсонській області 14.08.2014 року вбачається, що він виданий на імя [PERSON], [INFO] З довідок дитячого будинку інтернатного типу «Радість» Херсонської обласної ради від 09.09.2015 року №195/15 та №196/15 вбачається, що на підставі наказу №51 від 01.09.2015 року у вказаному закладі на повному державному забезпеченні з 01.09.2015 року перебувають [PERSON] [INFO] та [PERSON] [INFO] Враховуючи невідповідність лише однієї букви у імені [PERSON] зазначеному у свідоцтвах про народження неповнолітніх [PERSON] та [PERSON], повний збіг прізвища та по батькові, суд приходить до висновку, що внаслідок різного написання імені [PERSON] у свідоцтвах про народження та інших офіційних документах (паспорті і свідоцтві про смерть) заявникам не може бути встановлено статус дітей сиріт.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-24 00:00:00

21 вересня 2015 року заявник звернувся до суду із заявою про госпіталізацію [PERSON], [INFO], яка мешкає за адресою: Дн-вська обл.., Новомосковський р-н, п. Перещепімо, м-н Орельський, 13/63. Свої вимоги заявник обґрунтував тим, що 18.09.2015 р. о 16 год. 32 хв. [PERSON] була госпіталізована до психіатричного стаціонару. За думкою комісії лікарів, хвора агресивна та становить безпосередню небезпеку для себе та оточуючих, лікування можливе лише у стаціонарних умовах. У судовому засіданні представник заявника підтримав вимоги, прокурор не заперечує, задовольнити, адвокат на розсуд суду. [PERSON] письмової поінформованої згоди на госпіталізацію до КЗ «ДКПЛ» ДОР не давала, що стало підставою для звернення до суду із даною заявою. Розглянувши матеріали справи, вислухавши пояснення представника заявника, заінтересованої особи, думку прокурора, суд вважає, що заява підлягає задоволенню за наступних підстав. В силу ст.14 Закону України від 22.02.2000р. № 1489-ІІІ «Про психіатричну допомогу» особа, яка страждає на психічний розлад, може бути госпіталізована до психіатричного закладу без її усвідомленої згоди або без згоди її законного представника, якщо її обстеження або лікування можливі лише в стаціонарних умовах, та при встановленні в особи тяжкого психічного розладу, внаслідок чого вона: вчиняє чи виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї чи оточуючих, або неспроможна самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує її життєдіяльність. У судовому засіданні було встановлено, що 18.09.2015 р. о 16 год. 32 хв. гр. [PERSON] була госпіталізована до КЗ «Дніпропетровська клінічна психіатрична лікарня» Дніпропетровської обласної Ради за направленням лікаря-психіатра [PERSON] лікарні КЗ „НЦРЛ ДОР. При обстеженні її психічного стану в КЗ «ДКПЛ» ДОР комісія лікарів виявила, що хвора вербально агресивна, нецензурно лається, іспитує слухові обмани сприйняття, висловлює маячні ідеї відносини в адресу оточуючих. [PERSON] було поставлено попередній діагноз шизофренія, параноїдна форма, галюцинаторно-параноїдний синдром. Представник психіатричного закладу підтвердив обставини щодо поведінки та діагнозу захворювання та зазначив, що ій необхідно пройти курс лікування у стаціонарних умовах. Таким чином, суд вважає, що вимоги заявника, про госпіталізацію [PERSON] до психіатричного стаціонару без її усвідомленої згоди, обґрунтовані. Враховуючи викладене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-24 00:00:00

21 вересня 2015 року заявник звернувся до суду із заявою про госпіталізацію [PERSON], [INFO], яка мешкає за адресою: м. Дніпропетровськ, Бабушкінський р-н, вул.. Виконкомівська, 38/10А. Свої вимоги заявник обґрунтував тим, що 18.09.2015р. о 10 год. 35 хв. [PERSON] була госпіталізована до психіатричного стаціонару. За думкою комісії лікарів, хвора є безпорадною і не може самостійно задовольнити свої життєві потреби, лікування можливе лише у стаціонарних умовах. У судовому засіданні представник заявника підтримав вимоги, прокурор не заперечує, задовольнити, адвокат на розсуд суду. [PERSON] письмової поінформованої згоди на госпіталізацію до КЗ «ДКПЛ» ДОР не давала, що стало підставою для звернення до суду із даною заявою. Розглянувши матеріали справи, вислухавши пояснення представника заявника, заінтересованої особи, думку прокурора, суд вважає, що заява підлягає задоволенню за наступних підстав. В силу ст. 14 Закону України від 22.02.2000р. № 1489-ІІІ «Про психіатричну допомогу» особа, яка страждає на психічний розлад, може бути госпіталізована до психіатричного закладу без її усвідомленої згоди або без згоди її законного представника, якщо її обстеження або лікування можливі лише в стаціонарних умовах, та при встановленні в особи тяжкого психічного розладу, внаслідок чого вона: вчиняє чи виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї чи оточуючих, або неспроможна самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує її життєдіяльність. У судовому засіданні було встановлено, що 18.09.2015р. о 10 год. 35 хв. [PERSON] була госпіталізована до КЗ «Дніпропетровська клінічна психіатрична лікарня» Дніпропетровської обласної Ради за направленням лікаря-психіатра [PERSON] лікарні КЗ «ДСШМД» ДОР. При обстеженні її психічного стану в КЗ «ДКПЛ» ДОР комісія лікарів виявила, що у хворої знижений настрій, тривожна, висловлює маячні ідеї іпохондричного змісту. [PERSON] було поставлено попередній діагноз розлад особистості та поведінки внаслідок органічного враження головного мозку, складного генезу. Представник психіатричного закладу підтвердив обставини щодо поведінки та діагнозу захворювання та зазначив, що ій необхідно пройти курс лікування у стаціонарних умовах. Таким чином, суд вважає, що вимоги заявника, про госпіталізацію [PERSON] до психіатричного стаціонару без її усвідомленої згоди, обґрунтовані. Враховуючи викладене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-24 00:00:00

21 вересня 2015 року заявник звернувся до суду із заявою про госпіталізацію [PERSON], [INFO], яка мешкає за адресою: м. Дніпропетровськ, Бабушкінський р-н, вул. Гладкова, 25/16. Свої вимоги заявник обґрунтував тим, що 19.09.2015 р. о 11 год. 58 хв. [PERSON] була госпіталізована до психіатричного стаціонару. За думкою комісії лікарів, хвора обумовлює безпорадність і неможливість самостійно задовольнити основні життєві потреби, лікування можливе лише у стаціонарних умовах. У судовому засіданні представник заявника підтримав вимоги, прокурор не заперечує, задовольнити, адвокат на розсуд суду. [PERSON] письмової поінформованої згоди на госпіталізацію до КЗ «ДКПЛ» ДОР не давала, що стало підставою для звернення до суду із даною заявою. Розглянувши матеріали справи, вислухавши пояснення представника заявника, заінтересованої особи, думку прокурора, суд вважає, що заява підлягає задоволенню за наступних підстав. В силу ст.14 Закону України від 22.02.2000р. № 1489-ІІІ «Про психіатричну допомогу» особа, яка страждає на психічний розлад, може бути госпіталізована до психіатричного закладу без її усвідомленої згоди або без згоди її законного представника, якщо її обстеження або лікування можливі лише в стаціонарних умовах, та при встановленні в особи тяжкого психічного розладу, внаслідок чого вона: вчиняє чи виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї чи оточуючих, або неспроможна самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує її життєдіяльність. У судовому засіданні було встановлено, що 19.09.2015 р. о 11 год. 58 хв. [PERSON] була госпіталізована до КЗ «Дніпропетровська клінічна психіатрична лікарня» Дніпропетровської обласної Ради за направленням лікаря-психіатра Локатош лікарні КЗ „ДСШМД ДОР. При обстеженні її психічного стану в КЗ «ДКПЛ» ДОР комісія лікарів виявила, що у хворої марення переслідування, збитку, страх, зорові та слухові галюцинації. Память різко знижена. [PERSON] було поставлено попередній діагноз судинна деменція з психотичними включеннями. Представник психіатричного закладу підтвердив обставини щодо поведінки та діагнозу захворювання та зазначив, що її необхідно пройти курс лікування у стаціонарних умовах. Таким чином, суд вважає, що вимоги заявника, про госпіталізацію [PERSON] до психіатричного стаціонару без її усвідомленої згоди, обґрунтовані. Враховуючи викладене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-24 00:00:00

21 вересня 2015 року заявник звернувся до суду із заявою про госпіталізацію [PERSON], [INFO], яка мешкає за адресою: м. Дніпропетровськ, Індустріальний р-н, пр. Миру, 37/99. Свої вимоги заявник обґрунтував тим, що 18.09.2015 р. о 16 год. 42 хв. [PERSON] була госпіталізована до психіатричного стаціонару. За думкою комісії лікарів, хвора агресивна та становить безпосередню небезпеку для себе та оточуючих, лікування можливе лише у стаціонарних умовах. У судовому засіданні представник заявника підтримав вимоги, прокурор не заперечує, задовольнити, адвокат на розсуд суду. [PERSON] письмової поінформованої згоди на госпіталізацію до КЗ «ДКПЛ» ДОР не давала, що стало підставою для звернення до суду із даною заявою. Розглянувши матеріали справи, вислухавши пояснення представника заявника, заінтересованої особи, думку прокурора, суд вважає, що заява підлягає задоволенню за наступних підстав. В силу ст.14 Закону України від 22.02.2000р. № 1489-ІІІ «Про психіатричну допомогу» особа, яка страждає на психічний розлад, може бути госпіталізована до психіатричного закладу без її усвідомленої згоди або без згоди її законного представника, якщо її обстеження або лікування можливі лише в стаціонарних умовах, та при встановленні в особи тяжкого психічного розладу, внаслідок чого вона: вчиняє чи виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї чи оточуючих, або неспроможна самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує її життєдіяльність. У судовому засіданні було встановлено, що 18.09.2015 р. о 16 год. 42 хв. [PERSON] була госпіталізована до КЗ «Дніпропетровська клінічна психіатрична лікарня» Дніпропетровської обласної Ради за направленням лікаря-психіатра [PERSON] лікарні КЗ „ДКПЛ ДОР. При обстеженні її психічного стану в КЗ «ДКПЛ» ДОР комісія лікарів виявила, що хвора напружена, тривожна, підозріла, роздратована. Висловлює маячні ідеї відносини, збитку в адресу рідних. Висловлює погрози в адресу родичів. Іспитує імперативні слухові галюцинації. [PERSON] було поставлено попередній діагноз шизофренія, параноїдна форма, галюцинаторно-параноїдний синдром. Представник психіатричного закладу підтвердив обставини щодо поведінки та діагнозу захворювання та зазначив, що ій необхідно пройти курс лікування у стаціонарних умовах. Таким чином, суд вважає, що вимоги заявника, про госпіталізацію [PERSON] до психіатричного стаціонару без її усвідомленої згоди, обґрунтовані. Враховуючи викладене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-24 00:00:00

21 вересня 2015 року заявник звернувся до суду із заявою про госпіталізацію [PERSON], [INFO], який мешкає за адресою: м. Дніпропетровськ, Ленінський р-н, вул. Шелгунова, 4/528. Свої вимоги заявник обґрунтував тим, що 19.09.2015 р. о 13 год. 00 хв. [PERSON] був госпіталізований до психіатричного стаціонару. За думкою комісії лікарів, хворий є небезпечним та представляє реальну загрозу для безпеки оточуючих, лікування можливе лише у стаціонарних умовах. У судовому засіданні представник заявника підтримав вимоги, прокурор не заперечує, задовольнити, адвокат на розсуд суду. [PERSON] письмової поінформованої згоди на госпіталізацію до КЗ «ДКПЛ» ДОР не дав, що стало підставою для звернення до суду із даною заявою. Розглянувши матеріали справи, вислухавши пояснення представника заявника, заінтересованої особи, думку прокурора, суд вважає, що заява підлягає задоволенню за наступних підстав. В силу ст.14 Закону України від 22.02.2000р. № 1489-ІІІ «Про психіатричну допомогу» особа, яка страждає на психічний розлад, може бути госпіталізована до психіатричного закладу без її усвідомленої згоди або без згоди її законного представника, якщо її обстеження або лікування можливі лише в стаціонарних умовах, та при встановленні в особи тяжкого психічного розладу, внаслідок чого вона: вчиняє чи виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї чи оточуючих, або неспроможна самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує його життєдіяльність. У судовому засіданні було встановлено, що 19.09.2015 р. о 13 год. 00 хв. [PERSON] був госпіталізований до КЗ «Дніпропетровська клінічна психіатрична лікарня» Дніпропетровської обласної Ради за направленням лікаря-психіатра Малишко лікарні КЗ «ДСШМД» ДОР. При обстеженні його психічного стану в КЗ «ДКПЛ» ДОР комісія лікарів виявила, що хворий гнівливий, занепокоєний. Місця не утримується. Голос гучний. На запитання відповідає з роздратованістю, частіше не в плані поставлених питань. Нагадує лікарям, що під час останньої госпіталізації збирався заявити в міліцію на сусідів, які так само збираються відібрати в нього кімнату за допомогою отруєної їжі. Стверджує, що найближчі сусіди протягом тривалого часу „пускають газ в його квартиру, знаходяться в зговорі з міліцією, у якої беруть „металлические лезвия и пластинки, щоб проводити на ним „биологические эксперименты. Судження непослідовне. Мислення грубо дезорганізовано: паралогічне, різнопланове. Наявність обманів сприйняття заперечує, на момент огляду поведінкою не виявлено. Емоційно лабільний, надзвичайно роздратований. Уява та память грубо не порушені. Критики до хвороби не має. [PERSON] було поставлено попередній діагноз шизофренія, параноїдна форма, безперервний тип перебігу, галюцинаторно-параноїдний синдром. Представник психіатричного закладу підтвердив обставини щодо поведінки та діагнозу захворювання та зазначив, що йому необхідно пройти курс лікування у стаціонарних умовах. Таким чином, суд вважає, що вимоги заявника, про госпіталізацію [PERSON] до психіатричного стаціонару без його усвідомленої згоди, обґрунтовані. Враховуючи викладене,

Outcome: approved