Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-28 00:00:00

20 квітня 2017 року позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про припинення стягнення аліментів у зв'язку з усиновленням дитини, мотивуючи свої вимоги тим, що 10 вересня 2005 року був зареєстрований шлюб з [PERSON], яка після реєстрації шлюбу отримала прізвище «[PERSON]». 09 березня 2010 року шлюб був розірваний. Під час шлюбу у них народився син [PERSON], [INFO]. 26 лютого 2010 року рішенням Фастівського міськрайонного суду Київської області з позивача стягнуто аліменти на користь [PERSON] на утримання малолітнього сина. 16 березня 2010 року видано виконавчий лист, яким з позивача стягнуто аліменти у розмірі ? частини заробітку та усіх його доходів щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 26 лютого 2010 року і до досягнення дитиною повноліття. 26 липня 2016 року рішенням Фастівського міськрайонного суду Київської області позивачапозбавлено батьківських прав відносно неповнолітнього сина. 02 червня 2012 року [PERSON] зареєструвала шлюб зі [PERSON], після реєстрації шлюбу [PERSON] змінила прізвище на «[INFO]». Рішенням Фастівського міськрайонного суду Київської області заяву [PERSON] про усиновлення дитини було задоволено. Згідно вказаного рішення, [PERSON] визнано батьком малолітнього [PERSON], після чого прізвище дитини було змінено з «[PERSON]» на «[INFO]». Виходячи з вище викладеного, позивач просить суд припинити стягнення аліментів з нього на користь [PERSON] на утримання неповнолітнього [PERSON], [INFO] за виконавчим листом №2-617, виданим 16.03.2010 року Фастівським міськрайонний судом Київської області, з 03 січня 2017 року - моменту вступу в закону силу рішення Фастівського міськрайонного суду Київської області від 21 грудня 2016 року №2-о/381/137/16 про усиновлення дитини за заявою [PERSON]. В судове засідання позивач не з'явився, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує, проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідач, яка про час і місце судового розгляду повідомлена належним чином, в судове засідання не з'явилась, не повідомивши про причини неявки, від неї не надійшло заяви про розгляд справи за її відсутності, тому суд за згодою позивача вважає можливим вирішити справу за правилами частини 1 статті 224 ЦПК України за відсутності відповідача, на підставі наявних у ній даних і доказів, з ухваленням заочного рішення. Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 10 вересня 2005 року між [PERSON] до [PERSON] був зареєстрований шлюб, після реєстрації шлюбу відповідач змінила прізвище з «[PERSON]» на «[PERSON]». Від спільного подружнього життя сторони мають сина [PERSON], [INFO]. 09 березня 2010 року шлюб між сторонами розірваний. Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Рішенням Фастівського міськрайонного суду Київської області від 26.02.2010 року позов [PERSON] до [PERSON] про стягненняаліментів задоволено. Відповідно до виконавчого листа від 16 березня 2010 року, виданого Фастівським міськрайонний судом Київської області стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON], аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO] у розмірі ? частини заробітку та усіх його доходів щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 26 лютого 2010 року і до досягнення дитиною повноліття. Рішенням Фастівського міськрайонного суду Київської області від 26 липня 2016 року [PERSON] позбавлено батьківських прав відносно малолітнього сина [PERSON]. 02 червня 2012 року [PERSON] зареєструвала шлюб зі [PERSON], після реєстрації шлюбу змінила прізвище на «[INFO]». Рішенням Фастівського міськрайонного суду Київської області від 21 грудня 2016 року заяву [PERSON] про усиновлення дитини задоволено, згідно рішення, [PERSON] визнано батьком малолітнього [PERSON], після чого прізвище дитини було змінено з «[PERSON]» на «[INFO]» (а.с.12-13). Зазначене рішення набрало законної сили 02.01.2017 року. Відповідно до ч. 1 ст. 225 СК України усиновлення вважається здійсненим у день набрання чинності рішення суду про усиновлення. У відповідності до ч. 1 ст. 232 СК України з моменту здійснення усиновлення припиняються особисті та майнові права і обов'язки між батьками та особою, яка усиновлена, а також між нею та іншими її родичами за походженням. Таким чином, з набранням чинності рішення Фастівського міськрайонного суду Київської області від 21 грудня 2016 року про усиновлення дитини [PERSON], у позивача по справ припинились майнові (аліментні) зобов'язання відносно дитини [PERSON] Згідно до ч. 4 ст. 232 СК України усиновлення надає усиновлювачеві права і накладає на нього обов'язки щодо дитини, яку він усиновив, у такому ж обсязі, який мають батьки щодо дитини. Відповідно до ст. 10 Європейської конвенції про усиновлення дітей (ETS N58) усиновлення надає усиновителю права і накладає на нього обов'язки у відношенні до дитини, яку усиновлюють, у такому ж обсязі, який мають батько чи мати у відношенні до дитини, народженої у дійсному шлюбі. Враховуючи встановлені судом фактичні обставини справи та норми матеріального права, що регулюють спірні правовідносини, суд дійшов висновку про задоволення позову. Позивач на стягненні з відповідача судового збору, сплаченого при подачі позову, не наполягав.

Outcome: approved