Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-17 00:00:00

21.01.2014 р. [PERSON] пред'явила до суду позов до [PERSON] про стягнення на утримання неповнолітньої дитини і повнолітнього сина, який продовжує навчання, аліментів, обґрунтовуючи вимоги тим, що від шлюбу з відповідачем мають повнолітнього сина [PERSON], [INFO], і неповнолітнього [PERSON], [INFO]. З чоловіком проживають разом, підтримують шлюбно-сімейні стосунки, працюють, але батько дітей останній час періодично витрачає свою заробітну плату на власні потреби, тому діти перебувають на її утриманні. Власних коштів у неї не вистачає для забезпечення дітей повноцінним харчуванням, одягом, придбання необхідних речей для навчання. [PERSON] навчається в Дніпропетровському державному аграрному університеті, не має джерел доходів для забезпечення своїх життєвих потреб, тому просить стягнути на її користь на утримання [PERSON] аліменти у твердій грошовій сумі в розмірі 400 грн. на місяць до закінчення ним навчання, а також аліменти на утримання [PERSON] у розмірі ? частки всіх видів заробітку (доходу) відповідача до досягнення сином повноліття. Позивач у судовому засіданні позов підтримала, посилаючись на обставини, викладені у позові. Відповідач позов визнав і пояснив, що дійсно від шлюбу з позивачем мають двоє синів [PERSON] і [PERSON]. В теперішній час вони проживають спільно, обоє працюють, частково надає допомогу на утримання дітей. З розміром аліментів, запропонованих до стягнення, погодився і вважає, що має можливість сплачувати аліменти, інших виконавчих листів не має. Заслухавши сторони, дослідивши докази у справі суд дійшов висновку про задоволення позову з наступних підстав. Матеріалами справи встановлено, що [INFO] народився [PERSON], актовий запис № 15, а [INFO]. народився [PERSON], актовий запис № 5, батьками яких є сторони (а.с. 6-8). Відповідно до положень ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Згідно вимог ч. 2 ст. 182, 191 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і присуджуються рішенням суду від дня пред'явлення позову. Відповідно довідки від 14.01.2014 р. [PERSON] навчається в Дніпропетровському державному аграрному університеті на 2 курсі денної форми навчання факультету механізації сільського господарства до 01.07.2016 р. за рахунок бюджетних коштів (а.с. 11). З довідок про доходи середній заробіток позивача [PERSON] становить 3869,95 грн., а відповідача [PERSON] - 3575,96 грн.. При цьому, окрім нарахованої заробітної плати сторони не мають інших доходів, а також інших зобов'язань (а.с. 9, 10). Відповідно до положень ст. 198 СК України батьки зобов'язані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть таку матеріальну допомогу надавати. Згідно ст. 199 цього Кодексу якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Батько утриманням дітей не займається, свій обов'язок щодо матеріального забезпечення [PERSON] і [PERSON] не виконує, працює, отримує заробітну плату, за станом здоров'я може надавати допомогу, тому суд вважає, що сукупність наведених фактів утворюють юридичний склад, необхідний і достатній для виникнення зазначеного аліментного зобов'язання, а аліменти підлягають примусовому стягненню з дня подачі заяви безпосередньо до суду у запропонованих позивачем до стягнення розмірах, що відповідає положенням ст.ст. 182, 184 СК України. При цьому суд враховує потреби дітей і можливості їх матері, батька, відсутність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних членів сім'ї, родичів, яких він зобов'язаний утримувати відповідно до Сімейного кодексу України, а також те, що повнолітній [PERSON] є непрацездатним, продовжує навчання на денному відділенні, потребує матеріальної допомоги, а батько матеріально забезпечений, здатний його утримувати і заперечень проти позову не подав. У відповідності до ч. 3 ст. 88 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. З урахуванням викладеного та на підставі статей 179 - 182, 184, 191, 198-200 СК України,

Outcome: approved