Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-08 00:00:00

21.10.2020 року до Кіровського районного суду м. Дніпропетровська надійшла заява [PERSON] (далі - заявник), заінтересована особа: Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, в якій заявник просить суд: - встановити факт перебування з 29 серпня 2018 року до 12 серпня 2020 року [PERSON] , [INFO] (РНОКПП [NUMBER] ), на утриманні чоловіка [PERSON] , [INFO] (РНОКПП [NUMBER] ), померлого [INFO] . І. Стислий виклад позиції заявниці та представника заінтересованої особи. В обґрунтування своєї заяви [PERSON] зазначила, що з 29.08.2018 року вона перебувала у шлюбі зі своїм покійним чоловіком [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] . Як зазначила заявник, на день своєї смерті її чоловік був зареєстрований та проживав в квартирі [ADDRESS] . З 30.05.2002 року заявник є непрацездатною особою, у зв`язку з виходом на пенсію за віком та отримує пенсію у розмірі 5480,00 грн. При цьому з 26.06.1993 року, у зв`язку з виходом на пенсію за віком за списком № 1, її покійний чоловік [PERSON] отримував пенсію у розмірі 14960,00 грн. З метою призначення пенсії, у зв`язку із втратою годувальника, заявник звернулась до Управління Пенсійного фонду України в Кіровському районі м. Дніпра та до Управління Пенсійного фонду України в Інгулецькому районі м. Кривого Рогу Дніпропетровської області. Проте їй було відмовлено у призначенні пенсії у зв`язку із втратою годувальника, з огляду на те, що нею не було надано документа про перебування на утриманні померлого годувальника, а саме відсутня довідка житлово-експлуатаційних або інших органів з місця проживання (реєстрації) або довідки органів місцевого самоврядування або довідки про реєстрацію місця проживання разом з годувальником за однією адресою. Водночас заявник зазначила, що після укладення з [PERSON] договору дарування квартири за адресою: [ADDRESS] , вона є єдиним законним власником квартири, в якій вони з чоловіком проживали разом. Також заявник зазначила, що вони з її померлим чоловіком кохали один одного, мали достойне гідне життя, з 2011 року по 2018 року вони проживали у фактичному шлюбі, а з 2018 року зареєстрували шлюб. Як пояснила заявник, чоловік утримував її повністю завдяки своїй пенсії, розмір якої становив 14960,00 грн, а її пенсія становить 5480,00 грн. При цьому встановлення факту перебування на утриманні та проживання однією сім`єю з її померлим чоловіком їй необхідно для того, щоб оформити пенсію у зв`язку із втратою годувальника та для переходу на пенсію померлого чоловіка. Тому заявник звернулась до суду з заявою про встановлення факту перебування на утриманні померлого чоловіка. У судовому засіданні заявниця та її представник пояснили підстави звернення до суду з заявою про встановлення факту перебування на утриманні таким чином, як про це зазначено вище, та підтримали заявлені вимоги, просили суд задовольнити їх повністю. ІІ. Заяви, клопотання. Інші процесуальні дії у справі. Заява не відповідала вимогам ст. ст. 316, 318 ЦПК України, тому ухвалою суду від 28.10.2020 року була залишена без руху з наданням заявнику строку для усунення недоліків заяви. У встановлений судом строк заявник усунула недоліки заяви належним чином та у повному обсязі. Ухвалою суду від 09.11.2020 року було прийнято до провадження цивільну справу, відкрито провадження у справі в порядку окремого провадження та призначено заяву до розгляду в судовому засіданні. Ухвалою суду від 08.02.2021 року було задоволено заяву представника заявника та викликані в судове засідання для допиту в якості свідків: [PERSON] та [PERSON] . Представник заінтересованої особи у судове засідання не з`явився, про час, дату та місце розгляду заяви був повідомлений належним чином, що підтверджується матеріалами справи. До початку судового засідання 27.11.2020 року від представника заінтересованої особи до суду надішли письмові пояснення, в яких заінтересована особа зазначила, що підставою для призначення будь-якої пенсії є певний порядок реалізації права особи на пенсію, який є обов`язковим. При цьому Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області не є тим органом, який наділений повноваженнями встановлення фактів, що мають юридичне значення, а відповідно до ст. ст. 256-258 Цивільного процесуального кодексу України такими повноваженнями наділений тільки суд. Тому заінтересована особа просить суд ухвалити рішення на розсуд суду та розглянути справу за відсутності його представника. З урахуванням положень ч. 3 ст. 211, ч. 1 ст. 223 ЦПК України, заслухавши думку заявника та її представника, які не заперечували проти розгляду заяви за відсутності представника заінтересованої особи, суд розглянув заяву за відсутності представника заінтересованої особи. Під час розгляду справи судом були заслухані пояснення заявника та її представника, досліджені письмові докази, що містяться в матеріалах справи, допитані свідки. 09.02.2021 року в судовому засіданні було проголошено вступну та резолютивну частини рішення суду. ІІІ. Фактичні обставини, встановлені судом. Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що 29.08.2018 року громадянин України [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , зареєстрували шлюб в Інгулецькому районному у місті Кривому Розі відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області; актовий запис № 195; прізвища після реєстрації шлюбу: чоловіка - Салістий, жінки - [PERSON] . Це підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] (а.с.6). З 26.06.1993 року її померлий чоловік отримував пенсію за віком, а вона - з 30.05.2002 року, що підтверджується копіями пенсійних посвідчень від 06.07.1993 року та 30.08.2002 року (а.с.7, 10). [INFO] [PERSON] , [INFO] , помер у віці 82 роки, про що 12.08.2020 року було складено відповідний актовий запис № 1198; місце державної реєстрації: Відділ державної реєстрації актів цивільного стану по Інгулецькому та Металургійному районах у місті Кривому Розі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) (а.с.8, 9). За відомостями з акту від 21.08.2020 року, мешканці будинку [ADDRESS] , зафіксували той факт, що [PERSON] дійсно проживала без реєстрації шлюбу з чоловіком [PERSON] по день його смерті [INFO] за адресою: [ADDRESS] , та вела з ним спільне господарство, перебувала на його утриманні (а.с.12). Померлий чоловік заявника був зареєстрований за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується копією його паспорта та довідкою відділу реєстрації місця проживання громадян виконавчого комітету Інгулецької районної у місті ради. Заявник є власником квартири за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується договором дарування від 30.08.2018 року та обслуговується за вказаною адресою за декларацією щодо надання первинної медичної допомоги у сімейного лікаря [PERSON] (а.с.11, 13-14, 15-16, 17). 04.11.2020 року листом Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області їй було відмовлено у переході на пенсію по втраті годувальника відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», у зв`язку з тим, що надані нею документи, що підтверджують факт проживання (реєстрації) годувальника не відповідають вимогам чинного законодавства України та не засвідчують факт перебування на утриманні непрацездатного члена сім`ї (а.с.25). Допитані в ході судового розгляду справи свідки: [PERSON] та [PERSON] показали наступне. Так, допитана в якості свідка [PERSON] показала, що вона є знайомою по дачі заявника та її померлого чоловіка. Свідок зазначила, що вони знали один одного багато років та заявник разом зі своїм померлим чоловіком [PERSON] проживали в м. Кривому Розі. Їй відомо, що заявник перебувала на утриманні свого чоловіка, бо розмір його пенсії був більшим, ніж розмір її пенсії, а іншого доходу у заявника не було, ніхто їй більше не допомагав. Допитана в якості свідка [PERSON] показала, що вона є сусідкою заявника та її померлого чоловіка по дачі. За показаннями свідка, вони знайомі з нею вже більше 15 років, з яких 9 років заявник проживала зі своїм померлим чоловіком [PERSON] , завжди допомагала йому та доглядала за ним. Пенсія померлого чоловіка заявника була набагато більше, вона перебувала на утриманні свого чоловіка, іншого заробітку не мала та їй ніхто більше не допомагав. При цьому свідок пояснила, що [PERSON] був дуже гарною людиною, всім завжди допомагав, всіляко підтримував. ІV. Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування. Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 293 ЦПК України, окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Суд розглядає в порядку окремого провадження справи про, зокрема, встановлення фактів, що мають юридичне значення. Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту, зокрема, перебування фізичної особи на утриманні. Відповідно до ч. 1 ст. 319 ЦПК України, у рішенні суду повинно бути зазначено відомості про факт, встановлений судом, мету його встановлення, а також докази, на підставі яких суд установив цей факт. Відповідно до п. 1, п. 7, п. 8 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, зокрема, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Встановлення факту перебування особи на утриманні померлого має значення для одержання спадщини, призначення пенсії або відшкодування шкоди, якщо допомога, яка надавалась, була для заявника постійним і основним джерелом засобів до існування. Одержання заявником заробітку, пенсії, стипендії, інших доходів не є підставою для відмови у встановленні факту перебування на утриманні, коли суд встановить, що основним і постійним джерелом засобів до існування була для заявника допомога з боку особи, яка надавала йому утримання. Відповідно до положень ч. 1, ч. 2, ч. 3 ст. 36 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (в редакції станом на момент звернення заявника до органу Пенсійного фонду України), пенсія у зв`язку із втратою годувальника призначається: непрацездатним членам сім`ї померлого годувальника, які були на його утриманні. До членів сім`ї, які вважаються такими, що були на утриманні померлого годувальника, відносяться особи, зазначені в частині другій цієї статті, якщо вони: 1) були на повному утриманні померлого годувальника; 2) одержували від померлого годувальника допомогу, що була для них постійним і основним джерелом засобів до існування. Члени сім`ї померлого годувальника, для яких його допомога була постійним і основним джерелом засобів до існування, але які й самі одержували пенсію, мають право, за бажанням, перейти на пенсію у зв`язку з втратою годувальника. Відповідно до ч. 1 ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків. Відповідно до ч. 1 ст. 69 ЦПК України, свідком може бути кожна особа, якій відомі будь-які обставини, що стосуються справи. Відповідно до ч. 1 ст. 90 ЦПК України, показання свідка - це повідомлення про відомі йому обставини, які мають значення для справи. Не є доказом показання свідка, який не може назвати джерела своєї обізнаності щодо певної обставини. Відповідно до ч. 1, ч. 5, ч. 6 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ч. 1, ч. 2, ч. 3 ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Відповідно до ч. 7 ст. 294 ЦПК України, при ухваленні судом рішення судові витрати не відшкодовуються, якщо інше не встановлено законом. V. Висновки суду за результатами розгляду заяви. Так, в ході судового розгляду справи знайшов своє підтвердження той факт, що у період з 29 серпня 2018 року до 12 серпня 2020 року [PERSON] , [INFO] , перебувала на утриманні чоловіка [PERSON] , [INFO] , померлого [INFO] , одержувала від померлого чоловіка допомогу, що була для них постійним і основним джерелом засобів до існування. Суд, проаналізувавши встановлені в ході судового розгляду обставини справи, досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності та взаємозв`язку, вказані вище норми, а також врахувавши те, що встановлення факту перебування на утриманні померлого чоловіка необхідно заявнику з метою призначення пенсії, у зв`язку із втратою годувальника, доходить висновку про наявність підстав для задоволення заяви [PERSON] у повному обсязі. Встановлення цього факту не суперечить чинному законодавству України і не порушує чиїх-небудь прав або охоронюваних законом інтересів. Тому, з огляду на викладене вище, суд вважає за необхідне задовольнити заяву [PERSON] та встановити факт її перебування з 29 серпня 2018 року до 12 серпня 2020 року на утриманні померлого чоловіка [PERSON] . З приводу розподілу судових витрат, суд зазначає, що на підставі ч. 7 ст. 294 ЦПК України, сплачений заявником судовий збір у розмірі 420,40 грн, їй не відшкодовується.

Outcome: approved