overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-02 00:00:00

20.09.2019 року до суду надійшов позов [PERSON] про розірвання шлюбу з [PERSON] , оскільки: спільне життя не склалося, втрачені почуття любові та поваги один до одного, стали виникати постійні сварки та скандали; шлюб носить формальний характер, шлюбні відносини фактично припинені з вересня 2019 року, проживають окремо, спільне господарство не ведуть; подальше збереження сім`ї і шлюбу є неможливим і суперечить її інтересам. За ухвалою від 03.12.2019р. сторонам було надано строк для примирення у зв`язку з чим було зупинено провадження по даній справі, яке за ухвалою від 03.03.2020р. було відновлено. Позивач надала письмову заяву про підтримку позову, розгляд справи за її відсутності. Виявила бажання залишити шлюбне прізвище. Зазначила, що примирення не досягли. Відповідач надав письмову заяву про визнання позову, обізнаність з наслідками його визнання, розгляд справи за його відсутності. Зазначив, що примирення не досягли. Згідно з ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до ст. 51 Конституції України, ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування до шлюбу не допускається. Таким чином, визнання відповідачем позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Внаслідок задоволення позову судові витрати покладаються на відповідача. Оскільки відповідач визнав позов до початку розгляду справи по суті, то на підставі ч. 1 ст. 142 ЦПК України позивачу необхідно повернути з Державного бюджету України 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-22 00:00:00

20.09.2019 року заявник звернулася до суду з заявою про встановлення факту смерті, в обгрунтування якої посилається на те, що [INFO] в смт Лозівський Слов`яносербського району Луганської області помер її батько, [PERSON] . Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по Сватівському району та місту Голубівка Головного територіального управління юстиції у Луганській області в реєстрації смерті було відмовлено на підставі того, що відсутні документи, які потрібні для проведення державної реєстрації смерті особи відповідно до ст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану». У зв`язку з неможливістю проведення державної реєстрації смерті заявник просить суд задовольнити заяву. [PERSON] та її представник [PERSON] у судове засідання не з`явилися, просили розглянути справу за їх відсутності. Від заінтересованої особи заперечень не надійшло. Дослідивши матеріали справи, суд установив таке. [INFO] в смт Лозівський Слов`яносербського району Луганської області помер громадянин України [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть, виданим на тимчасово окупованій території України. Як убачається із копії паспорта померлого, свідоцтва про смерть, [PERSON] народився [INFO] у місті Зимогір`я Слов`яносербського району Луганської області, був зареєстрований на день смерті за адресою: [ADDRESS] . Заявник, яка є донькою померлого, звернулася до відділу державної реєстрації актів цивільного стану по Сватівському району та місту Голубівка Головного територіального управління юстиції у Луганській області з метою проведення реєстрації смерті, однак їй було відмовлено на підставі того, що відсутні документи, необхідні для проведення державної реєстрації смерті особи, а саме відсутній медичний документ, виданий медичним закладом, розташованим на території, підконтрольній українській владі. Відповідно до п. 8 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. Згідно з п. 13 Постанови Пленуму Верховного суду України № 5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», суд встановлює факт смерті за умовами підтвердження доказами, що ця подія мала місце у певний час та за певних обставин. Приймаючи до уваги викладені заявником обставини, підтвердження їх належними доказами, відсутність заперечень з боку заінтересованої особи, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення заяви. Відповідно до ст. 317 ЦПК України рішення підлягає негайному виконанню. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-22 00:00:00

20.09.2019 року заявник звернулася до суду з заявою про встановлення факту смерті, в обгрунтування якої посилається на те, що [INFO] у м. Луганську померла її мати, [PERSON] . Марківським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Луганській області в реєстрації смерті було відмовлено на підставі того, що відсутні документи, які потрібні для проведення державної реєстрації смерті особи відповідно до ст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану». У зв`язку з неможливістю проведення державної реєстрації смерті заявник просить суд задовольнити заяву. [PERSON] у судове засідання не з`явилася, просила розглянути справу за її відсутності. Від заінтересованої особи заперечень не надійшло. Дослідивши матеріали справи, суд установив таке. [INFO] у м. Луганську внаслідок хронічної серцевої недостатності ІІІ ст. померла громадянка України [PERSON] , що підтверджується лікарським свідоцтвом про смерть та довідкою про причину смерті № 00228, виданими 12.08.2018 року медичним закладом, розташованим на території міста Луганська, свідоцтвом про смерть, виданим на тимчасово окупованій території України. Як убачається із копії паспорта померлої, свідоцтва про смерть, [PERSON] народилася [INFO] в селі Михайлівка Новоайдарського району Луганської області, була зареєстрована на день смерті за адресою: [ADDRESS] . 22.08.2019 року заявник, яка є донькою померлої, звернулася до Марківського районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Луганській області з метою проведення реєстрації смерті, однак їй було відмовлено на підставі того, що відсутні документи, необхідні для проведення державної реєстрації смерті особи, а саме відсутній медичний документ, виданий медичним закладом, розташованим на території, підконтрольній українській владі. Відповідно до п. 8 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. Згідно з п. 13 Постанови Пленуму Верховного суду України № 5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», суд встановлює факт смерті за умовами підтвердження доказами, що ця подія мала місце у певний час та за певних обставин. Приймаючи до уваги викладені заявником обставини, підтвердження їх належними доказами, відсутність заперечень з боку заінтересованої особи, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення заяви. Відповідно до ст. 317 ЦПК України рішення підлягає негайному виконанню. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-13 00:00:00

20.09.2019 року позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу посилаючись на те, що з відповідачем вони перебувають у шлюбі зареєстрованому 13.07.2018 року Новоград-Волинським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Житомирській області, актовий запис № 56. Неповнолітніх дітей від шлюбу не мають. Позивач з відповідачем припинили шлюбні відносини у зв`язку з несумісністю характерів, відсутності взаємопорозуміння, поваги та кохання. Позивач у судове засідання не з`явився, подав до суду заяву у якій просить розгляд справи проводити у його відсутності, позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити, проти винесення заочного рішення у справі не заперечує. Відповідач у судове засідання повторно не з`явилася, належним чином повідомлена про місце, дату та час розгляду справи. Таким чином, суд ухвалив розглядати справу без участі відповідача з винесенням заочного рішення у справі. Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Встановлено, що сторони зареєстрували шлюб. 20.09.2019 року позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу посилаючись на те, що з відповідачем вони перебувають у шлюбі зареєстрованому 13.07.2018 року Новоград-Волинським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Житомирській області, актовий запис № 56, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] (а.с 6). Неповнолітніх дітей від шлюбу не мають. Сторони спільного господарства не ведуть, поновлювати шлюбні відносини позивач та відповідач не бажають, позивач наполягає на розірванню шлюбу. За даних обставин шлюб підлягає розірванню так, як подальше спільне проживання подружжя неможливе і збереження шлюбу суперечило б інтересам кожного з подружжя. Судові витрати позивач просить покласти на нього.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-07-27 00:00:00

20.09.2019 року позивач звернувся до відповідача з позовом про стягнення заборгованості, мотивуючи свої вимоги тим, що відповідно до укладеного договору № б/н від 20.12.2011 року, [PERSON] отримав кредит у розмірі 35000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Також відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг» та «Тарифами Банку», які викладені на банківському сайті www.privatbank.ua, складає між ним та банком договір про надання банківських послуг, що підтверджується підписом у заяві. Щодо встановлення та зміни кредитного ліміту банку керувався п.п. 2.1.1.2.3, 2.1.1.2.4 договору на підставі яких відповідач при укладенні договору дав свою згоду, щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту та його зміну за рішенням та ініціативою банку. Власник картрахунку зобов`язаний слідкувати за витратами коштів в межах платіжного ліміту з метою запобігання виникнення Овердрафту, згідно п.2.1.1.5.7 договору. Відносини між банком та клієнтом, які регулюються договором про надання банківських послуг можуть вирішуватися як шляхом підписання окремих договорів або додаткових угод до цього договору, так і шляхом обміну інформацією/узгодження по питанням банківського обслуговування з клієнтом через веб сайт банку (www.privatbank.ua) або інший інтернет/СМС - ресурс, зазначений банком. Відповідно до положень умов та правил надання банківських послуг, які розміщенні на офіційному сайті позивача (www.privatbank.ua) АТ КБ «Приватбанк», що діяв на підставі ліцензії НБУ № 22 від 29.07.2009 року, а зараз діє на підставі ліцензії НБУ № 22 від 05.10.2011 року

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-25 00:00:00

20.09.2019 року позивач звернувся до відповідача з позовом про стягнення заборгованості, мотивуючи свої вимоги тим, що відповідно до укладеного договору № б/н від 25.06.2010 року, отримав кредит у розмірі 19000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Також відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг» та «Тарифами Банку», які викладені на банківському сайті www.privatbank.ua, складає між ним та банком договір про надання банківських послуг, що підтверджується підписом у заяві. При укладенні кредитного договору сторони керувалися ч. 1 ст. 634 ЦК України. Згідно цієї статті договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією зі сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Щодо встановлення та зміни кредитного ліміту банк керувався п.п. 2.1.1.2.3, 2.1.1.2.4 договору на підставі яких відповідач при укладенні договору дав свою згоду, щодо прийняття будь якого розміру кредитного ліміту та його зміну за рішенням та ініціативою банку. Власник картрахунку зобов`язаний слідкувати за витратами коштів в межах платіжного ліміту з метою запобігання виникнення Овердрафту, згідно п. 2.1.1.5.7 договору. Овердрафт (п.1.1.1.63 договору) короткостроковий кредит, який надається банком клієнту у разі перевищення суми операції за платіжною карткою над сумою залишку коштів на його рахунку в розмірі ліміту кредитування. Відносини між банком та клієнтом, які регулюються договором можуть вирішуватися як шляхом підписання окремих договорів або додаткових угод до цього договору, так і шляхом погодження, тобто обміну інформацією по питанням банківського обслуговування з клієнтом через веб- сайт банку (www.privatbank.ua ) або інший інтернет СМС ресурс, зазначений банком. Відповідно до положень Умов та Правил надання банківських послуг, які розміщенні на офіційному сайті позивача (www.privatbank.ua) АТ КБ «ПриватБанк», що діяв на підставі Ліцензії НБУ № 22 від 29.07.2009 року, а зараз діє на підставі Ліцензії НБУ № 22 від 05.10.2011 року

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-05 00:00:00

20.09.2019 року позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить розірвати шлюб, який зареєстрований між нею та відповідачем. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що між позивачем та відповідачем укладено шлюб, який 19 грудня 2009 року зареєстрований Хорішківською сільською радою Козельщинського району Полтавської області, актовий запис № 2. Сторони припинили шлюбні стосунки, проживають окремо. Позивач, належним чином повідомлена про час та місце судового розгляду, в судове засідання не з`явилася, надала суду письмову заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує та просить задовольнити. Відповідач, належним чином повідомлений про час та місце судового розгляду, в судове засідання не з`явився, заяв та клопотань не подавав, відзив не подав. Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Справу розглянуто в порядку загального позовного провадження. Ухвалою суду встановлено заочний розгляд справи. Суд, дослідивши письмові докази, вважає позов таким, що підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Сторони перебувають у шлюбі, який зареєстровано 19 грудня 2009 року Хорішківською сільською радою Козельщинського району Полтавської області, актовий запис №2 (а.с. 6). Сторони припинили шлюбні відносини. Згідно з ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи, що сторони припинили подружні стосунки, спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити їх інтересам, є підстави для розірвання шлюбу. На підставі вищенаведеного, відповідно до ст. ст. 105, 110, 112, 113 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-04 00:00:00

20.09.2019 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу. В обґрунтування позову зазначив, що перебуває з відповідачем у шлюбі з 31.03.2017 року, від якого мають неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] . Подружнє життя не склалося, вони припинили шлюбні відносини, спільного господарства не ведуть, а тому подальше збереження шлюбу вважає недоцільним. Позивач в своєму позові просив справу розглянути без його участі, позовні вимоги підтримав. Відповідач подала заяву про розгляд справи без її участі, у поданій заяві позовні вимоги визнала. Фіксування судового засідання технічним записом не здійснювалося відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Дослідивши докази у справі, суд доходить до висновку, що позовні вимоги обґрунтовані і підлягають задоволенню. Судом встановлено, що сторони уклали шлюб 31.03.2017 року. Від шлюбу мають неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] . Подружні відносини подружжя припинило, спільне господарство не ведеться. Згідно із ч. 1 ст. 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. За приписом ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Отже, на підставі вищевикладеного, суд приходить до висновку, що подальше збереження шлюбу суперечитиме інтересам сторін. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-28 00:00:00

20.09.2019 року позивач звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача нарахованої, але не виплаченої заробітної плати в розмірі 56516 грн. 57 коп. В судове засідання позивач подав заяву про розгляд справи без його участі, просив позов задовольнити. Представник відповідача в судове засідання не з`явився, подав до суду відзив на позовну заяву, в якому просив провести розгляд справи за відсутності представника. Фіксування судового засідання технічним записом не здійснювалося відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України. З`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, всебічно та повно дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про задоволення позову з таких підстав. Позивач працює у відповідача на посаді заступника начальника управління з розвитку виробництва і нової техніки. Статтею 94 КЗпП України, обумовлено, що заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану роботу. Відповідно до ст. 97 КЗпП України, оплата праці працівникам здійснюється в першочерговому порядку. Всі інші платежі здійснюються власником або уповноваженим ним органом після зобов`язань щодо оплати праці. Згідно довідки ПрАТ «ЧеЗаРа» від 03.10.2019 року №466/191 вбачається, що нарахована, але не виплачена заробітна плата [PERSON] станом на 01.08.2019 року складає 56516 грн. 57 коп. Оскільки виплата позивачеві нарахованої, але не виплаченої заробітної плати не була проведена на час розгляду справи, а тому підлягає стягненню в розмірі 56516 грн. 57 коп. станом на 01.08.2019. Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання судових рішень у справах про присудження працівникові виплати заробітної плати, але не більше ніж за один місяць. Таким чином, слід допустити рішення в частині стягнення заробітної плати у межах суми платежу за один місяць негайному виконанню. Також з відповідача на користь держави слід стягнути судові витрати в розмірі 768 грн. 40 коп.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-05-04 00:00:00

20.09.2019 року позивач звернулася до суду з позовом до відповідача про поділ спільного сумісного майна подружжя та просить визнати спільною сумісною власністю подружжя [PERSON] та [PERSON] квартиру [ADDRESS] та в порядку поділу спільного сумісного майна подружжя визнати за [PERSON] та [PERSON] право власності за кожним по 1/2 частині квартири [ADDRESS] , стягнути на її користь понесені судові витрати. Позивачка в судовому засіданні позов підтримала в повному обсязі та просила суд позовні вимоги задовольнити. Відповідач та його представник позов визнали та не заперечили проти його задоволення. Дослідивши матеріали справи суд дійшов такого висновку. 20 серпня 2011 року [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб у відділі державної реєстрації актів цивільного стану Прилуцького міськрайонного управління юстиції у Чернігівській області, про що було зроблено відповідний актовий запис №289. Вказаний шлюб було розірвано рішенням Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 02 травня 2019 року по справі №742/1340/19. За час перебування сторін у зареєстрованому шлюбі, ними було на підставі відповідного договору купівлі-продажу квартири, посвідченого 19 червня 2014 року приватним нотаріусом Прилуцького міського нотаріального округу Чернігівської області Ігнатова Л.Л., придбано квартиру [ADDRESS] , що підтверджується інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, яку було зареєстровано саме за відповідачем [PERSON] . Статтею 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Законом України від 17 липня 1997 року № 475/97-ВР, передбачено право кожної фізичної чи юридичної особи безперешкодно користуватися своїм майном, не допускається позбавлення особи її власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права, визнано право держави на здійснення контролю за користуванням майном відповідно до загальних інтересів або для забезпечення сплати податків чи інших зборів або штрафів. Стаття 321 ЦК України закріплює конституційний принцип непорушності права власності, передбачений статтею 41 Конституції України, відповідно до частини четвертої якої ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Зміст права власності, яке полягає у праві володіння, користування та розпорядження своїм майном визначено у статті 317 ЦК України. Згідно з нормою статті 319 цього Кодексу власник володіє, користується і розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Він сам вирішує, що робити зі своїм майном,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-20 00:00:00

20.09.2019 року позивач звернулася до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу. В обґрунтування позову зазначила, що перебуває з відповідачем у шлюбі з 16.03.2018 року. Подружнє життя не склалося, вони припинили шлюбні відносини, спільного господарства не ведуть, а тому подальше збереження шлюбу вважає недоцільним. Позивач подала заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала. Відповідач в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи сповіщався в установленому законом порядку, причини неявки суду не повідомив. Фіксування судового засідання технічним записом не здійснювалося відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Дослідивши докази у справі, суд доходить до висновку, що позовні вимоги обґрунтовані і підлягають задоволенню. Судом встановлено, що сторони уклали шлюб 16.03.2018 року. Подружні відносини подружжя припинило, спільне господарство не ведеться. Згідно із ч. 1 ст. 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. За приписом ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Отже, на підставі вищевикладеного, суд приходить до висновку, що подальше збереження шлюбу суперечитиме інтересам позивача. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, отже з відповідача на користь позивача належить стягнути судовий збір. На підставі викладеного та

Outcome: approved