Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-11 00:00:00

20.05.2016 року ПАТ «Кредобанк» звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за договором. Позовні вимоги мотивовані тим, що [PERSON] не виконує належним чином свої зобовязання за кредитним договором від 06.10.2008 року, в результаті чого виникла заборгованість, яка разом із штрафними санкціями складає 14425,58 доларів США, яку банк просить стягнути з позичальника. Представник позивача в судовому засіданні підтримала позовні вимоги і просила їх задовольнити в повному обсязі, посилаючись на те, що банк свої зобовязання за договором виконав та видав відповідачці кредит для придбання нерухомості, тривалий час відповідачка свої зобовязання за договором виконувала, проте згодом перестала сплачувати кредит, тому утворилася заборгованість. Відповідачка в судовому засіданні позов не визнала. При цьому відповідачка посилалася на те, що під час укладення кредитного договору вона була введена банком в оману з питання умов кредитування та тривалий час не знала про те, що отримала кредит в іноземній валюті. Відповідачка своєчасно вносили платежі та вважала, що не має заборгованості, а коли отримала повідомлення про наявність заборгованості в 35 доларів США, перестала сплачувати кредит. Заслухавши представника позивача, відповідачку, дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне. 06.10.2008 року між ВАТ «Кредобанк», правонаступником якого є позивач, та відповідачкою укладено кредитний договір № 8444/Р, за умовами якого банк надає позичальнику кредит в розмірі 26480 доларів США з терміном користування кредитом до 05.10.2023 року. Позичальник зобовязується сплачувати кредит та відсотки за користування кредитом в розмірі 16,2% річних рівними частинами по 148 доларів США щомісяця. Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення закону щодо договору позики, якщо інше не випливає із суті кредитного договору. Банк умови договору виконав, надавши відповідачці кредитні кошти на загальну суму 22357,71 долари США шляхом безготівкового переведення на рахунок продавця нерухомості та на рахунок відповідачки, що підтверджується меморіальними ордерами від 06.10.2008 року та від 29.12.2008 року. За рахунок вказаних коштів відповідачкою на первинному ринку нерухомості придбано житло, що підтверджується поясненнями відповідачки. За вимогами, передбаченими в ст. 1049 ЦК України позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику у строк та впорядку, що встановлені договором. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору або вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Статтею 530 ЦК України передбачено, якщо у зобовязанні встановлено строку його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Згідно з вимогами ст. 629 ЦК України договір є обовязковим для виконання сторонами, а з вимогами ст. 610 ЦК України порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання. Позивач вказує на те, що відповідачкою умови договору не виконуються та станом на 12.03.2016 року заборгованість за кредитним договором складається з: - неповернутої суми кредиту в розмірі 11441,64 долари США; - заборгованості по відсоткам в розмірі 2188,19 доларів США. про що свідчить розрахунок заборгованості. Статтею 611 ЦК України передбачено сплату неустойки, як правовий наслідок порушення зобовязань, встановлених договором. Пунктом 5.1 договору передбачено, що при несвоєчасне виконання грошових зобовязань позичальник сплачує пеню в розмірі подвійної процентної ставки, передбаченої за користування кредитом, але не менше 1 грн. за кожний день прострочення. На підставі цього позивачем нараховано до сплати відповідачці пеню в розмірі 795,57 доларів США. Відповідно до ст. 129 Конституції України, ст. 10, 60 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідно з вимогами ч. 2 ст. 27 ЦПК України всі наявні докази для підтвердження своїх вимог та заперечень сторони повинні надати до початку розгляду справи по суті. Відповідачка доказів належного виконання умов договору не надала. В заперечення позовних вимог відповідачка посилалася на те, що не знала про те, що кредит їй видано в іноземній валюті. Це посилання не відповідає дійсності та спростовується власноруч написаною заявою відповідачки про від 24.12.2008 року про видачу траншу в сумі 14033,80 доларів США. Посилання відповідачки на те, що їй не було надано повної інформації про сукупну вартість кредиту, не було оформлено графіку погашення кредиту та таке інше, під час розгляду даного позову не заслуговують на увагу. Вказані обставини можуть бути предметом розгляду вимоги про визнання договору недійсним. Проте, відповідачка з такими вимогами до теперішнього часу до суду не зверталася. Відповідно до вимог ст. 204 ЦПК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним. На день розгляду справи кредитний договір № 8444/Р від 06.10.2008 року в передбаченому законом порядку недійсним не визнаний, а отже має виконуватися сторонами. Посилання відповідачки на невірність розрахунку заборгованості є голослівними та жодним чином не підтверджується. Посилання відповідачки на те, що їй невідомо, як позивач розподіляв кошти після сплати нею кредиту, не впливають на обовязок відповідачки належним чином виконувати свої зобовязання за договором. Відповідно до п. 3 ст. 3 та ст. 627 ЦК України, сторони є вільними в укладенні договорів та визначенні умов з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, вимог розумності\~та справедливості. Як видно з матеріалів справи, укладений кредитний договір був добровільно підписаний, а відтак, відповідачка погодилася з усіма вказаними в договорі істотними умовами. В судовому засіданні встановлено, що відповідачка за власною ініціативою звернувся до банку з проханням про надання кредиту, підписала договір та всі необхідні документи, отримала кредит в безготівковому вигляді, придбала за кредитні кошти житло та виконувала зобовязання за кредитним договором протягом шести років, проте перестала сплачувати кредит та відсотки через субєктивни причини. Враховуючи наведене, суд не вбачає підстав для відмови в задоволенні позову. При цьому, в п. 12 постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 5 від 30.03.2012 року «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» зазначено, що у разі якщо кредит правомірно наданий в іноземній валюті та кредитодавець (позивач) просить стягнути кошти в іноземній валюті, суд у резолютивній частині рішення зазначає про стягнення таких коштів саме в іноземній валюті, що відповідає вимогам частини третьої статті 533 ЦК. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Під час звернення до суду позивачем було сплачено судовий збір в розмірі 4405 грн. 55 коп., що підтверджується платіжним дорученням від 09.09.2015 року. Оскільки позовні вимоги обгрунтовані та підлягають задоволенню в повному обсязі, сплачений позивачем судовий збір підлягає стягненню з відповідачки. На підставі викладеного,

Outcome: approved