Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-06 00:00:00

20 лютого 2017 року [PERSON] звернулася до суду з позовом, у якому просила розірвати шлюб з відповідачем. На обґрунтування своїх позовних вимог зазначила, що з 02 липня 2014 року перебуває зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Від даного шлюбу мають малолітнього сина [PERSON], [INFO]. За рішенням Зарічненського районного суду Рівненської області від 14 травня 2015 року, на утримання малолітнього сина [PERSON], з відповідача присуджено аліменти. Подружнє життя з відповідачем не склалося через постійні сварки, бійки та непорозуміння зі сторони відповідача. Упродовж двох років сторони не проживають разом. На даний час позивач з дитиною проживає у своїх батьків в с. Серники, Зарічненського району, Рівненської області. Неодноразові спроби зберегти сімю позитивних результатів не дали. Вважає подальше подружнє життя неможливим. В судовому засіданні позивач [PERSON] предявлений позов підтримала. Суду пояснила, що з відповідачем не проживають однією сімєю упродовж двох років. Вважає примирення неможливим. Просить позов задовольнити та шлюб з відповідачем розірвати. В судовому засіданні відповідач [PERSON] предявлений позов визнав. Просив шлюб розірвати. У відповідності до ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлено, що 02 лютого 2014 року виконавчим комітетом Серницької сільської ради Зарічненського району Рівненської області між сторонами було зареєстровано шлюб, актовий запис № 5, що стверджується свідоцтвом про шлюб серії І-ГЮ № 095294, виданого 02 липня 2014 року виконавчим комітетом Серницької сільської ради Зарічненського району Рівненської області (а.с.13). Від шлюбу сторони мають малолітнього сина [PERSON], [INFO], що стверджується наявною в матеріалах справи копією свідоцтва про народження, серії І-ГЮ № 221559, виданого 12 грудня 2014 року виконавчим комітетом Серницької сільської ради Зарічненського району Рівненської області (а.с.10). Спору щодо місця проживання малолітньої дитини між сторонами немає. Рішенням Зарічненського районного суду Рівненської області від 14 травня 2015 року, яке набрало законної сили 25 травня 2015 року з відповідача на користь позивача присуджено аліменти, на утримання малолітнього сина [PERSON], [INFO], в розмірі 500,00 грн. щомісячно, починаючи з 28 квітня 2015 року і до досягнення дитиною повноліття. Згідно ч. 1 ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування до шлюбу жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. У відповідності до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Зясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу та інші обставини життя сторін суд приходить до висновку про те, що подальше їх спільне життя та збереження сімї є неможливим, і таким, що суперечить інтересам позивача, а відтак позов підлягає до задоволення. Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України. На підставі ст.ст. 110, 112, 113, 160 СК України,

Outcome: approved