Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-24 00:00:00

1.Щодо позову 1.1.Відповідно до позовної заяви, позивач з 1969 року по 20.05.2013 року працювала на ВАТ «Херсонський бавовняний комбінат» на посаді прядильниці 5 розряду прядильного виробництва, яку 20.05.2013р. було звільнено. Позивач в позовній заяві зазначає, що відповідач надав лише довідку про заборгованість з виплати заробітної плати у сумі 4602,21 грн. та обіцяв провести розрахунок. Також позивач зазначає, що на день звільнення ВАТ «ХБК» не розрахувалося, у зв'язку з чим рішенням суду від 29.09.2014 року з відповідача на її користь стягнуто середній заробіток за час затримки розрахунку при звільнені в сумі 4967,52грн. за період з 10.06.2014 року по 29.09.2014 року, проте заборгованість по заробітній платі відповідачем не погашена. У зв'язку з наведеним просить стягнути з відповідача на свою користь середній заробіток за час затримки розрахунку при звільнені в сумі 7231,20грн., судові витрати покласти на відповідача. 1.2. Позивач в судове засідання не з'явилась, однак на адресу суду надала заяву про уточнення позовних вимог, в якій просила стягнути з ВАТ «Херсонський бавовняний комбінат» середній заробіток за час затримки розрахунку при звільнені в сумі 6602,40грн. за період з 30.09.2014р. по 25.02.2015р., судові витрати покласти на відповідача, також просила справу розглянути без її участі, надала згоду на ухвалення заочного рішення. 2. Щодо позиції відповідача та пояснення інших осіб 2.1. Представник відповідача в судове засідання не з'явився, про місце та час розгляду справи повідомлений належним чином, що підтверджується поштовим повідомленням. 2.2. Позивач надала згоду на ухвалення заочного рішення, на підставі чого суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст.224 ЦПК України. 3.Щодо встановлених обставин та інших доказів 3.1. з 13.11.1969р. по 20.05.2013р. позивач перебувала у трудових відносинах з Відкритим акціонерним товариством «Херсонський бавовняний комбінат» на посаді прядильниці 5 розряду прядильного виробництва, що підтверджується відомостями трудової книжки від 21.11.1969р.; 3.2. 20.05.2013р. [PERSON] було звільнено з посади за п.1 ст.40 КЗпП України, у зв'язку з ліквідацією підприємства на підставі наказу № 31-К від 20.05.2013р.; 3.3. позивачу на теперішній час не виплачено заробітну плату; 3.4. відповідно довідки № 4/34/25-1-459 від 20.05.2013р., виданої ВАТ «ХБК» заборгованість по заробітній платі між ВАТ «ХБК» та [PERSON] на день звільнення 20.05.2013р., складає - 4602,21грн.; 3.5. заочним рішенням Дніпровського районного суду м.Херсона від 29.09.2014р. задоволено позов [PERSON], стягнуто з ВАТ «ХБК» на користь [PERSON] 4967,52грн. в рахунок оплати середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні за період з 10.06.2014р. по 29.09.2014р. без урахування обов'язкових платежів; 3.6. відповідно довідки №4/34/25-1-451 від 16.05.2014р., виданої ВАТ «ХБК» середньомісячна заробітна плата [PERSON] на ВАТ «ХБК» становить 1320,48грн., за березень-квітень 2013р. середньомісячна заробітна плата [PERSON] становить 2640,96грн. без урахування обов'язкових платежів; середньоденна заробітна плата [PERSON] складає - 62,88 грн. (2640,96грн. : 42 робочих днів за два місяці (20 робочих днів у березні 2013р. + 21 робочих днів у квітні 2013р.); 3.7. відповідно середній заробіток за весь час затримки становить 6602,40грн., що вираховується із розрахунку: середньоденна заробітна плата за березень 2013р.- квітень 2013р. х кількість робочих днів за час затримки, де середньоденна заробітна плата складає 62,88 грн. без урахування обов'язкових платежів, а кількість робочих днів затримки за період з 30.09.2014р. по 25.02.2015р. - 105 днів. 4. Щодо правовідносин 4.1. На підставі ч.3 ст.61 ЦПК України, обставини, встановлені судовим рішенням в цивільній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи, щодо яких встановлені ці обставини. 4.2. Відповідно до ст.116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред'явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум. В разі спору про розмір сум, належних працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган в усякому випадку повинен в зазначений у цій статті строк виплатити не оспорювану нею суму. 4.3. Відповідно до ст.117 КЗпП України в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. 4.4. Відповідно до п.2 Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою КМУ від 8 лютого 1995 року № 100, середньомісячна заробітна плата за час вимушеного прогулу працівника обчислюється, виходячи з виплат за останні два календарні місяці роботи, що передують події, з якою пов'язана виплата, тобто, що передують дню звільнення працівника з роботи. 4.5. Відповідно до п.8. Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою КМУ від 8 лютого 1995 року № 100, нарахування виплат, що обчислюються із середньої заробітної плати за останні два місяці роботи, провадяться шляхом множення середньоденного (годинного) заробітку на число робочих днів/годин, а у випадках, передбачених чинним законодавством, календарних днів, які мають бути оплачені за середнім заробітком. Середньоденна (годинна) заробітна плата визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі (календарні) дні на число відпрацьованих робочих днів (годин), а у випадках, передбачених чинним законодавством, - на число календарних днів за цей період. 4.6. Відповідно до п.20 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про практику застосування судами законодавства про оплату праці» суд на підставі ст.117 КЗпП стягує на користь працівника середній заробіток за весь період затримки розрахунку, а при не проведенні його до розгляду справи - по день постановлення рішення, якщо роботодавець не доведе відсутності в цьому своєї вини. Сама по собі відсутність коштів у роботодавця не виключає його відповідальності. 4.7. Відповідно до ст.88 ЦПК України, якщо позивач, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. 5. Щодо мотивів, порушених прав, свобод чи інтересів Оскільки позивачу при звільненні не були виплачені належні їй суми з вини відповідача у встановлені законом строки та погашення заборгованості по заробітній платі не здійснено на час розгляду справи, порушене право позивача підлягає судовому захисту шляхом стягнення з відповідача на її користь середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні, відповідно - позов підлягає задоволенню. Крім того - оскільки позивача звільнено від сплати судового збору, він підлягає стягненню з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної частини вимог, що відповідає вимогам ч.2 ст.88 ЦПК України.

Outcome: approved