Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-22 00:00:00

21 липня 2014 року позивачка звернулася до Ковпаківського районного суду м. Суми із зазначеним позовом до ПП «Грандфінресурс» та в обґрунтування своїх позовних вимог посилалася на те, що 26 листопада 2012 року уклала договір № 215672 з метою одержання позики за умовами якого 26.11.2012 р. сплатив 650 грн. одноразового комісійного внеску, та 17.12.2012 р. сплатив 277,78 грн. чистого внеску та 50 грн. адміністративних витрат, а всього 977,78 грн. При цьому менеджер приватного підприємства запевнив, що суму позики вона отримає через п'ять днів. Однак, у вказаний строк коштів вона не отримала. Після уважного ознайомлення з умовами договору зрозуміла, що її умисно ввели в оману щодо істотних умов договору. Окрім того, позивачка дізналася, що ПП «Грандфінресурс» здійснює підприємницьку діяльність без ліцензії. Вважаючи, що вона помилився щодо суттєвих умов договору, що працівник відповідача при укладенні договору ввів її в оману, що відповідач порушив її права як споживача своєю нечесною підприємницькою діяльністю, позивачка просить визнати недійсним договір № 215672 від 26.11.20012 р., стягнути сплачену нею суму у розмірі 977,78 грн. Позивачка в судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила їх задовольнити. Відповідач, повідомлений належним чином про час та місце розгляду справи, в судове засідання не з'явився, причини неявки суду не повідомив, надав письмове заперечення в якому просив відмовити в задоволенні позовних вимог. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов обґрунтований і підлягає частковому задоволенню, з наступних підстав. Встановлено, що 26 листопада 2012 року між позивачкою та ПП «Грандфінресурс» було укладено договір № 215672 з додатками №1 та №2 до нього (а.с.6-11), за умовами якого відповідач за згодою позивача зобов'язується вчинити від його імені та за його рахунок певні юридичні дії, спрямовані на придбання ним 10000 грн. на умовах діяльності програми «Альянс Україна», в тому числі сформувати реєстр учасників, забезпечити його адміністрування, організовувати та проводити заходи по розподілу грошового фонду та надати йому відповідну заявлену для придбання суму. Для цього позивач доручив відповідачеві використовувати суми чистих внесків для формування фонду реєстру та його розподілу. За ст. 2 цього Договору учасник, поряд із іншим, зобов'язується сплатити одноразовий комісійний внесок у день підписання угоди та не пізніше 15 календарних днів з моменту отримання дозволу (права на отримання відповідної грошової суми), адміністративний платіж, а також своєчасно сплачувати загальний платіж, який включає чистий внесок, за рахунок якого адміністратор надає заявлені грошові суми, та адміністративні витрати, що є платою за послуги з організації діяльності програми. Відповідно до ст. 4 Договору його укладено у двох примірниках, по одному для кожної із сторін. Цей договір не є поворотною фінансовою допомогою. Всі додатки до нього є його невід'ємною частиною. Підписання угоди є свідченням того, що сторони повністю розуміють її значення та умови, правові наслідки, що вона не носить характеру фіктивного або удаваного правочину, і що договірні умови є обов'язковими для виконання. Згідно з п.1.3 ст.1 додатку №2 до Договору його предметом є послуги з формування реєстру учасників програми, метою яких є придбання відповідної грошової суми. Після вчасної сплати чергового загального платежу учасник набуває право брати участь у найближчому заході, коли фонд реєстру є достатнім ( п.4.1 ст.4 додатку № 2). Конкретні умови отримання учасником заявленої суми визначені у ст.5 цього додатку. Адміністратор гарантує учаснику надати обумовлену грошову суму за умови виконання останнім всіх умов договору і додатків до нього (ст.12 додаток №2). Учасник підтверджує, що отримав усі коректно викладені пояснення від представника адміністратора, уважно прочитав та зрозумів умови додатку №2 та правові наслідки, що засвідчує своїм підписом (ст.13 додатку №2). На виконання умов даного договору позивачка 26.11.2012 р. сплатив 650 грн. одноразового комісійного внеску, та 17.12.2012 р. сплатив 277,78 грн. чистого внеску та 50 грн. адміністративних витрат, а всього 977,78 грн. (а.с.12) Доводи позивачки про те, що діяльність відповідача є такою, що вводить споживача в оману, оскільки позивач не отримав чіткої інформації, необхідної для здійснення свідомого вибору і сплатив кошти не за одержання товару чи послуги, а за можливість одержання права на отримання позики за рахунок залучення інших споживачів, що свідчить про наявність пірамідальної схеми, внаслідок чого оспорюваний договір в силу ч.6 ст.9 Закону України «Про захист прав споживачів» є недійсним, є необґрунтованими. Так, предметом оспорюваної угоди є надання учаснику програми «Альянс Україна» адміністративних послуг фінансового характеру з метою отримання заявленої до надання грошової суми. Оплатні послуги адміністратора при виконанні споживачем всіх умов договору забезпечують не можливість, а реальне отримання останнім грошової суми за рахунок фонду реєстру, який формується з чистих внесків його та інших учасників, з наступним повним погашенням цієї суми своїми внесками. До того ж при невиконанні цього обов'язку настає відповідальність, передбачена ст. 9 додатку № 2. Таким чином, позивач за оспорюваним договором виявив бажання отримати кошти, добровільно скориставшись наданими йому послугами, і у кінцевому результаті не за рахунок залучення інших споживачів, а за рахунок власних внесених коштів. З матеріалів справи вбачається, що [PERSON] засвідчила своїм підписом повне розуміння ним значення та умов договору, його правові наслідки, отримала від представника Адміністратора усі пояснення, уважно прочитав та зрозумів усі визначення, умови та зміст договору. В той же час пунктом 3 ч.1 ст. 9 Закону України «Про ліцензування певних видів господарської діяльності» визначено, що відповідно до спеціальних законів ліцензуванню підлягає господарська діяльність, зокрема із надання фінансових послуг. Згідно з п.п. 1,5 ч.1 ст.1 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг» під фінансовою установою слід розуміти юридичну особу, яка відповідно до закону надає одну чи декілька фінансових послуг, а також інші послуги (операції), пов'язані з наданням фінансових послуг, у випадках, прямо визначених законом, та внесена до відповідного реєстру в установленому законом порядку. Фінансова послуга - це операції з фінансовими активами, що здійснюються в інтересах третіх осіб за власний рахунок чи за рахунок цих осіб, а у випадках, передбачених законодавством, - і за рахунок залучених від інших осіб фінансових активів, з метою отримання прибутку або збереження реальної вартості фінансових активів. Такими фінансовими послугами, як зазначено у п.п.2,6,11-1 ч.1 ст.4 цього ж Закону, вважаються довірче управління фінансовими активами, надання коштів у позику, в тому числі й на умовах фінансового кредиту та адміністрування фінансових активів для придбання товарів у групах. Пунктом 4 ч.1 ст. 34 даного Закону передбачено, що національна комісія, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг, у межах своєї компетенції видає ліцензії для здійснення фінансовими установами діяльності з надання будь-яких фінансових послуг, що передбачають пряме або опосередковане залучення фінансових активів від фізичних осіб. Відповідно до ч. 2 ст. 34 вказаного Закону здійснення такої діяльності дозволяється тільки після отримання відповідної ліценції. Особи, винні у здійсненні діяльності без ліцензії, несуть відповідальність згідно із законами України. Згідно з п. 3 Прикінцевих положень Закону України «Про внесення змін до деяких законів України щодо регулювання ринків фінансових послуг» від 02 червня 2011 року №3462-VI (введено в дію з 09 січня 2012 року) фінансові установи зобов'язані протягом одного року з дня набрання чинності цим Законом привести свою діяльність у відповідність із вимогами цього Закону. На підставі цього Закону Національна комісія, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг (як уповноважений державний орган), затвердила Ліцензійні умови провадження діяльності з адміністрування фінансових активів для придбання товарів у групах (розпорядження від 9 жовтня 2012 року № 1676 «Про затвердження Ліцензійних умов провадження діяльності з адміністрування фінансових активів для придбання товарів у групах»). Із викладеного вбачається, що для укладення 06 листопада 2012 року договору з позивачем відповідач повинен був отримати у встановленому законом порядку відповідну ліцензію, однак її у відповідача не має. Виходячи з правових наслідків недійсності правочину, визначених абз. 2 ч. 1 ст. 216 ЦК України, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню 977,78 грн. на повернення внесеного ним за договором платежу. Дослідивши в судовому засіданні надані докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що на підставі ст. 216 ЦК України слід стягнути з відповідача на користь позивача суму збитків в розмірі 977,78 грн. Згідно ст. 88 ЦПК України з відповідача необхідно стягнути на користь держави судовий збір в розмірі 243 грн. 60 коп.

Outcome: partial