Jurisdiction: civil
Date: 2020-06-21 00:00:00

1.Стислий виклад вимог і заперечень (аргументів) учасників справи Позивач просить суд визнати спільним сумісним майном грошові кошти у сумі 147 127, 90 грн., що були виплачені в якості страхової виплати [PERSON] Приватним акціонерним товариством « Страхова Компанія « ТАС» по договору страхування життя АВ №0015003 від 15.11.2006 року, в порядку поділу спільного майна подружжя стягнути з [PERSON] 1\\2 частину страхових виплат за договором страхування життя АВ №0015003 від 15.11.2006 року у розмірі 73 563, 95 гривні а також стягнути з [PERSON] збитки у вигляді упущеної вигоди у розмірі 72 000 гривні і судові витрати у розмірі сплачено судового збору у розмірі 1509,49 грн.. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що страхові виплати відповідно до вимог законодавства є спільним майном подружжя, яке підлягає розподілу виходячи із презумпції рівності часток кожному з них а крім того факт користування протягом трьох років майном , яке визнано судом як особисте майно чоловіка без його згоди привело к збиткам у розмірі 72000 грн. Відповідач до судового засідання не з`явилась, відзиву не надала, тому судом було винесене заочне рішення. 2. Процесуальні дії у справі Позов надійшов до Київського районного суду м. Одеси 10.09.2019 року ( а/с 2) та оплачено судовим збором у розмірі 1509,49 грн. ( а/с 1). Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 10.09.2019 року головуючим визначено Луняченко В.О. ( а/с 46). Ухвалою суду від 01.10.2019 року відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження ( а/с 51). Ухвалою суду від 01.10.2019 року задоволено клопотання представника позивача та витребувані доказі з ПАТ « СК «ТАС» 9а/с 58). 14.01.2020 року, після отримання відповіді з ПАТ «СК « ТАС» позивачем було зменшені позовні вимоги ( а/с 74). Ухвалою суду від 15.01.2020 року закрито підготовче судове засідання із призначенням справи до судового розгляду по суті ( а/с 81). 06.03.2020 року [PERSON] особисто в приміщенні суду ознайомилась із матеріалами справи, отримала копію ухвали про відкриття провадження і позовної заяви ( а/с 88). Від представника позивача надійшла заява про розгляд справи у порядку заочного провадження за її відсутністю на підставі наданих матеріалів справи. Від відповідача двічі надійшли заяви про відкладення розгляду справи у зв`язку із карантином. 3. Фактичні обставини, встановлені судом та оцінка доказів Як встановлено у судовому засіданні рішенням апеляційного суду Одеської області від 13.06.2017 року встановлено факт проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу [PERSON] та [PERSON] з 01.01.2004 року до квітня 2012 року ( а/с 12). Постановою Одеського апеляційного суду від 02.07.2019 року було задоволена апеляційна скарга [PERSON] , скасовано рішення Київського районного суду м. Одеси від 05.02.2016 року по справі №520/11083/15ц про поділ спільного майна подружжя, та відмовив у задоволені позовних вимог [PERSON] оскільки квартира [ADDRESS] та квартира [ADDRESS] не є об`єктами спільної сумісної власності подружжя: квартира по [ADDRESS] придбана 24.11.2004 року за особисті кошти Орехівського В,ОО. отримані від продажу іншої квартири 23.11.2003 року і його особисті кошти зароблені як моряком за контрактами а квартира по [ADDRESS] придбана [PERSON] до початку спільного проживання із [PERSON] ( а/с 14). Згідно відповіді ПАТ «СК « ТАС» 15.11.2006 року між ТАС та [PERSON] був укладений договір страхування життя АВ№ 0015003 відповідно до якого страхувальником є [PERSON] , застрахована особа - [PERSON] , вигодонабувачі на випадок дожиття 100% [PERSON] , на випадок смерті [PERSON] - 70% та [PERSON] -30%. За даним договором страховиком була здійснена страхова виплата за страховим випадком « Дожиття» у розмірі 174 975, 92 грн., яка 06.07.2017 року перерахована [PERSON] ( а/с 63). 4. Норми права , якими врегульовані спірні правовідносини Цивільний процесуальний кодекс України ( далі ЦПК) визначає юрисдикцію та повноваження загальних судів щодо цивільних спорів та інших визначених цим Кодексом справ, встановлює порядок здійснення цивільного судочинства. Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави ( ч.1 ст. 2 ЦПК ). Суд при розгляді справи керується принципом верховенства права, розглядаючи справи відповідно до Конституції України, законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, та застосовуючи при розгляді справ, зокрема, Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права ( ч.1,2 та 4 ст. 10 ЦПК ). У відповідності до вимог п.4 ст. 264 ЦПК при виборі і застосуванні норм права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладених у постановах Верховного Суду. Правовідносини пов`язані із розподілом спільного майна подружжя врегульовані Сімейним кодексом України ( далі СК ) і Цивільним кодексом України а правовідносини пов`язані із стягнення збитків врегульовані Цивільним кодексом України ( далі ЦК). Частинами першою та другою статті 16 ЦК визначено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: 1) визнання права; 2) визнання правочину недійсним; 3) припинення дії, яка порушує право; 4) відновлення становища, яке існувало до порушення; 5) примусове виконання обов`язку в натурі; 6) зміна правовідношення; 7) припинення правовідношення; 8) відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; 9) відшкодування моральної (немайнової) шкоди; 10) визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом чи судом у визначених законом випадках. Відповідно до частини першої статті 355 ЦК майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно). Особистою приватною власністю дружини, чоловіка є страхові суми, одержані нею, ним за обов`язковим особистим страхуванням, а також за добровільним особистим страхуванням, якщо страхові внески сплачувалися за рахунок коштів, що були особистою приватною власністю кожного з них ( ч.5 ст. 57 СК ). У статті 60 СК закріплено, що майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя. Таке ж положення містить і стаття 368 ЦК. Якщо одним із подружжя укладено договір в інтересах сім`ї, то гроші, інше майно, в тому числі гонорар, виграш, які були одержані за цим договором, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя ( ч.3 ст. 61 СК). Частиною першою статті 70 СК встановлено, що у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Статтею 22 ЦК визначено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками, в розумінні даної статті, є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі. 5. Обґрунтування мотивів рішення суду с оцінкою аргументів сторін Як зазначено у п. 4 зазначеного рішення норми закону свідчать про презумпцію спільності права власності подружжя на майно, яке набуте ними в період шлюбу. Ця презумпція може бути спростована й один із подружжя може оспорювати поширення правового режиму спільного сумісного майна на певний об`єкт, в тому числі в судовому порядку. Тягар доказування обставин, необхідних для спростування презумпції, покладається на того з подружжя, який її спростовує. Така правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 24 травня 2017 року у справі № 6-843цс17 та постановах Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 06 лютого 2018 року у справі № 235/9895/15-ц, від 05 квітня 2018 року у справі № 404/1515/16-ц. В даному випадку із наданих стороною позивача та витребуваних судом доказів вбачається що у період спільного проживання без укладення шлюбу [PERSON] та [PERSON] , остання уклала договір страхування життя. Як встановлено рішенням суду , яке набрало законної сили, постановою Одеського апеляційного суду від 02.07.2019 року, під час розгляді цивільної справи №520/11083/15ц про поділ спільного майна подружжя, не було доведено що під час сумісного проживання [PERSON] мала заробітки та доходи. Таким чином , з урахуванням того що згідно ч.5 ст. 82 ЦПК обставини, встановлені стосовно певної особи рішенням суду у цивільної справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, суд вважає доведеним що при укладанні договору страхування життя АВ№ 0015003 використовувались спільні кошти подружжя, а тому страхові виплати по такої угоді вважаються спільним майном подружжя та підлягають розподілу у рівних частках. Оскільки рішенням суду у вигляді постанови Одеського апеляційного суду від 02.07.2019 року, під час розгляді цивільної справи №520/11083/15ц встановлено, що квартира [ADDRESS] не є спільним майном а є особистою приватної власністю [PERSON] факт проживання в даної квартирі [PERSON] без належним правових підстав після того, як фактично закінчилось спільне проживання без укладення шлюбу, протягом 02.04.2012 року до 25.07.2019 року , є перешкодою у вільному володінні та користуванні квартирою власника, який доводить що постійно проживаючи у м. Києві за весь цей час міг здавати квартиру у оренду , а тому вважає неотриманні за останні три роки ( строк позовної давності ) 72000 грн., як розмір середньої ринкової вартості оренди подібної квартири на місяць , підлягають стягненню як збитки, які б особа могла реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене ( упущена вигода). Що стосується розгляду справи за відсутності відповідача та неврахування її заяви про відкладення справи, суд виходить із наступного. Європейський суд з прав людини в рішенні від 07 липня 1989 року у справі «Юніон Аліментаріа Сандерс С. А. проти Іспанії» зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання. Верховний Суд у правовому висновку зробленому у постанові від 29.04.2020 року по справі №520/5083/16-ц зазначив, що якщо представники сторін чи інших учасників судового процесу не з`явилися в судове засідання, а суд вважає, що наявних у справі матеріалів достатньо для розгляду справи та ухвалення законного і обґрунтованого рішення, не відкладаючи розгляду справи, він може вирішити спір по суті. Відкладення розгляду справи є правом суду, основною умовою для якого є не відсутність у судовому засіданні представників сторін, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні. В даному випадку відповідача самостійно з`явилась до приміщення суду 06.03.2020 року, у період дії карантину, та ознайомилась із матеріалами справи , отримавши копії позовної заяви та ухвали про відкриття провадження, про що свідчить її особиста розписка. У матеріалах справи яка була надана відповідачу для ознайомлення були наявні відомості про призначення справи до судового розгляду на 25.03.2020 року, тому після ознайомлення із матеріалами справи відповідачка була обізнана про час і місце наступного судового засідання. За день до судового засідання з електронної скриньки її представника [PERSON] на електронну скриньку суду надійшло клопотання про відкладення розгляду справи ( а/с 95). Судове засідання було відкладено на 20.05.2020 року , однак за два дні до судового засідання від відповідачки надійшла електронна заява про відкладення розгляду справи, у зв`язку із чим судом повторно було відкладено розгляд справи до 22.06.2020 року. 19.06.2020 року від відповідачки на електронну скриньку суду надійшла заява про відкладення розгляду справи. Враховуючи вищенаведене суд прийшов до висновку що з боку відповідача та її представника ( який зазначений у заяві ) здійснюються заходи направлені на затягування розгляду справи. Наявність карантинних обмежень не перешкоджало відповідачці самостійно відвідувати приміщення суду та знайомитись із матеріалами справи, карантинні обмеження у травні і червні 2020 року були значно сприятливішими для відвідування суду ніж у березні, коли вона була у суді, а крім того протягом трьох місяців , на думку суду, були всі можливості для відповідача та її представника , навіть у електронному вигляді направити до суду свій відзив або повідомити про складнощі у його складенні або наданні доказів. 6.Розподіл судових витрат Судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, у відповідності до вимог ч.3 ст. 133 ЦПК , належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду. Судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволення позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача ( ч.1,2 ст. 141 ЦПК ). В даному випадку стягненню з відповідача підлягають судові витрати понесені позивачем у вигляді сплаченого судового збору, які підтверджені документально, у розмірі 1509,49 грн. На підставі викладеного та

Outcome: approved