Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-06 00:00:00

20.02.2017 року на адресу суду після визначення підсудності ухвалою Апеляційного суду м.Києва від 14.02.2017 року надійшла позовна заява ПАТ КБ «Правекс-Банк» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором № 4819-012/07Р від 14.11.2007 року, в якому представник позивача ПАТ КБ «Правекс-Банк» просить стягнути з [PERSON] на користь ПАТ КБ «Правекс-Банк» заборгованість в сумі 4245,20 дол. США, що за курсом НБУ станом на 03.02.2017 року еквівалентно 114577,95 грн., а також судові витрати по сплаті судового збору в сумі 1718,67 грн. Позовні вимоги представник позивача обґрунтовує тим, що відповідно до умов кредитного договору № 4819-012/07Р від 14.11.2007 року відповідачу було надано позивачем кредит для своєчасної оплати вартості автомобіля та оплати страхових платежів у розмірі 20041,00 дол. США строком з 14.11.2007 року по 14.11.2014 року зі сплатою відсотків за користуванням кредитом у розмірі 11,99 % річних. Згідно з розрахунком заборгованості, станом на 21.01.2016 року, за вказаним кредитним договором відповідач перед позивачем має заборгованість у загальному розмірі 6456,82 дол. США. Разом з тим, у зв'язку з виникненням у відповідача вказаної заборгованості за договором, яку він в добровільному порядку не сплачує, представник позивача звернувся до суду з даним позовом про стягнення з [PERSON] на користь ПАТ КБ «Правекс-Банк» заборгованості за кредитним договором в сумі 4245,20 дол. США., що за курсом НБУ станом на 03.02.2017 року еквівалентно 114577,95 грн., а також судових витрат по сплаті судового збору в сумі 1718,67 грн. Ухвалою від 07.03.2017 року відкрито провадження у даній справі. Ухвалою від 01.08.2018 року залучено до участі у справі ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія» як правонаступника позивача ПАТ КБ «Правекс-Банк». Ухвала від 01.08.2018 року розгляд справи вирішено продовжити у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Представник позивача в судове засідання не з'явився, однак через канцелярію суду подав письмову заяву, зі змісту якої вбачається, що останній позовні вимоги підтримав, просив суд задовольнити їх у повному обсязі, а також розглянути справу за його відсутності, проти проведення заочного розгляду справи не заперечив. Відповідач в судове засідання не з'явився, свого представника до суду не направив, про дату, час і місце судового розгляду повідомлявся належним чином у встановленому законом порядку, причини неявки не повідомив та відзиву не подав. Враховуючи, що представник позивача не заперечив проти проведення заочного розгляду справи, при цьому, належним чином повідомлений відповідач в судове засідання не з'явився, відзиву не подав, а тому відповідно до вимог ст.ст. 280, 281 ЦПК України, суд постановив ухвалу про заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши письмові докази, які містяться в матеріалах справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Як вбачається з матеріалів справи, а саме з кредитного договору № 4819-012/07Р від 14.11.2007 року, [PERSON] було надано ПАТ КБ «Правекс-Банк» кредит для своєчасної оплати вартості автомобіля та оплати страхових платежів у розмірі 20041,00 дол. США строком з 14.11.2007 року по 14.11.2014 року зі сплатою відсотків за користуванням кредитом у розмірі 11,99 % річних. Згідно зі ст. 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Зобов'язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості. Згідно з п.1 ч.2 ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є: договори та інші правочини. Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами. Відповідно до ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно зі ст.ст. 525, 526, 546 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Виконання зобов'язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком. Договором або законом можуть бути встановлені інші види забезпечення виконання зобов'язання. Із долученого до справи розрахунку заборгованості від 21.01.2016 року вбачається, що отриманий кредит відповідач за умовами договору не сплачує, в результаті чого станом на 21.01.2016 року має заборгованість перед ПАТ КБ «Правекс-Банк» в сумі 6456,82 дол. США, з яких: 3944,76 дол. США - заборгованість за кредитом; 300,44 дол. США - заборгованість за відсотками; 2087,98 дол. США - пеня за несвоєчасне повернення кредиту; 123,64 дол. США - пеня за несвоєчасне повернення відсотків. Разом з тим, у позові зазначено, що станом на 03.02.2017 року відповідач має заборгованість перед ПАТ КБ «Правекс-Банк» в сумі 4245,20 дол. США, що за курсом НБУ станом на 03.02.2017 року еквівалентно 114577,95 грн., яку представник позивача просить стягнути з відповідача. 31.05.2017 року між ПАТ КБ «Правекс-Банк» та ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія» укладений договір купівлі-продажу прав вимоги за кредитами, відповідно до якого відбулось відступлення права грошової вимоги за кредитними договорами. Статтею 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Згідно зі ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; зміна умов зобов'язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди. Відповідно до ст.ст. 550, 624 ЦК України право на неустойку виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобов'язання. Проценти на неустойку не нараховуються. Якщо за порушення зобов'язання встановлено неустойку, то вона підлягає стягненню у повному розмірі, незалежно від відшкодування збитків. Відповідно до ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. Згідно зі ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідно до ч.1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст.ст. 1046, 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Згідно з ч.1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. Відповідно до ч.1 ст. 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Якщо позичальник своєчасно не повернув речі, визначені родовими ознаками, він зобов'язаний сплатити неустойку відповідно до статей 549-552 цього Кодексу, яка нараховується від дня, коли речі мали бути повернуті, до дня їх фактичного повернення позикодавцеві, незалежно від сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Положеннями ст. 13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Враховуючи, що між ПАТ КБ «Правекс-Банк», правонаступником якого є ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія», було укладено кредитний договір № 4819-012/07Р від 14.11.2007 року, умови якого позивачем були виконані, шляхом надання відповідачу кредитних коштів, останній взяті на себе за договором зобов'язання не виконує, будь-яких доказів на спростування вказаних обставин суду надано не було, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, а тому з [PERSON] підлягає стягненню на користь ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія» заборгованість в сумі 4245,20 дол. США., що за курсом НБУ станом на 03.02.2017 року еквівалентно 114577,95 грн. Крім того, відповідно до ст.ст. 133, 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати по сплаті судового збору в сумі 1718,67 грн.

Outcome: approved