Jurisdiction: civil
Date: 2021-01-04 00:00:00

1. Вимоги та заперечення сторін. У жовтні 2020 року позивач звернувся до суду з даним позовом. Вказував, що 19.01.2017 року з вини [PERSON] сталась дорожньо-транспортна пригода, в результаті якої пошкоджено автомобіль РУТА-20 [NUMBER] , власником якого є позивач. Просив стягнути з відповідача, що є страхувальником цивільно-правової відповідальності заподіювача шкоди, страхове відшкодування у розмірі 47976, 36 грн., а також судові витрати. Представник відповідача в судове засідання не з`явився з невідомих суду причин, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Відзив на позовну заяву до суду не надав. 2. Щодо процедури. Ухвалою суду від 05.01.2021 року ухвалено провести заочний розгляд справи вказаної справи, оскільки відповідач, будучи неодноразово належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи, до судового засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, відзив не подав, в той же час позивач не заперечував проти заочного вирішення справи. Фіксація судового процесу технічними засобами не велась у відповідності з ч. 2 ст. 247 ЦПК України у зв`язку з розглядом справи за відсутності осіб, які беруть в ній участь. 3. Щодо фактів. Постановою Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області від 16 лютого 2017 року [PERSON] визнано винною у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП за те, що остання 19 січня 2017 року о 16-00 годині, керуючи транспортним засобом «Mitsubishi», державний номер [NUMBER] , на перехресті вул. Купріна та вул. Троїцька в м. Маріуполі, не надала перевагу русі та скоїла зіткнення з автомобілем «РУТА», державний номер [NUMBER] (а.с.7). Власником автомобіля РУТА [NUMBER] є [PERSON] (а.с.8). Відповідно до звіту № 872/17 вартість відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля РУТА [NUMBER] складає 48486, 36 грн. (а.с.10-47). Цивільно-правову відповідальність автомобіля «Mitsubishi» реєстраційний номер [NUMBER] , яким керувала [PERSON] , застраховано ПрАТ «СТ «Іллічівське», страховий ліміт за шкоду, заподіяну майну складає 200000,00 грн., розмір франшизи складає 510 грн. (а.с.48). [PERSON] повторно звертався до відповідача із заявою про виплату страхового відшкодування (а.. 50-51). 4. Щодо права. Відповідно до ст. 979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. Згідно зі ст. 999 ЦК України законом може бути встановлений обов`язок фізичної або юридичної особи бути страхувальником життя, здоров`я, майна або відповідальності перед іншими особами за свій рахунок чи за рахунок заінтересованої особи (обов`язкове страхування). Відносини у сфері обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (далі - обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності) регулюються Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (далі - Закон), який спрямований на забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та майну потерпілих при експлуатації наземних транспортних засобів на території України. Статтею 22 Закону передбачено, що у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. В порядку ст. 36.2 Закону страховик протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов`язаний: у разі визнання ним вимог заявника обґрунтованими - прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування та виплатити його. За кожен день прострочення виплати страхового відшкодування (регламентної виплати) з вини страховика (МТСБУ) особі, яка має право на отримання такого відшкодування, сплачується пеня з розрахунку подвійної облікової ставки Національного банку України, яка діє протягом періоду, за який нараховується пеня (ст. 36 Закону). Протягом 10 робочих днів з дня отримання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду страховик (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) зобов`язаний направити свого представника (працівника, аварійного комісара або експерта) на місце настання страхового випадку та/або до місцезнаходження пошкодженого майна для визначення причин настання страхового випадку та розміру збитків. Якщо представник страховика (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) не з`явився у визначений строк, потерпілий має право самостійно обрати аварійного комісара або експерта для визначення розміру шкоди. У такому разі страховик (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) зобов`язаний відшкодувати потерпілому витрати на проведення експертизи (дослідження). Шкодою, заподіяною в результаті дорожньо-транспортної пригоди майну потерпілого є, зокрема шкода, пов`язана з пошкодженням чи фізичним знищенням транспортного засобу (ст. 28 Закону). 5. Висновки суду. Пунктом 36.2. Закону встановлено, що страховик протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у статті 35 цього Закону, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов`язаний: у разі визнання ним вимог заявника обґрунтованими - прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування та виплатити його; у разі невизнання майнових вимог заявника або з підстав, визначених статтями 32 та/або 37 цього Закону, - прийняти вмотивоване рішення про відмову у здійсненні страхового відшкодування. У разі якщо заява про здійснення страхового відшкодування чи інші документи, необхідні для прийняття рішення про здійснення страхового відшкодування, подані з порушенням строку, встановленого цим Законом, строк прийняття рішення про здійснення страхового відшкодування та його виплату збільшується на кількість днів такого прострочення. Протягом трьох робочих днів з дня прийняття відповідного рішення страховик зобов`язаний направити заявнику письмове повідомлення про прийняте рішення. Отже за вказаним вище положеннями Закону встановлено обов`язок відповідача як страховика, здійснити виплату протягом 15 днів з дня узгодження розміру страхового відшкодування, але в будь-якому випадку не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування прийняти рішення про виплату та виплати його, або прийняти негативне рішення для заявника. При цьому законом покладається безумовний обов`язок страховика письмово повідомити заявника про будь-яке із прийнятих рішень щодо виплати. Натомість відповідач не надав суду належних доказів направлення свого представника (аварійного комісара або експерта) для визначення розміру збитків та проведення відповідної оцінки суми заподіяних збитків автомобілю позивача, що передбачено положеннями ст. 34 Закону. У зв`язку із цим позивачем самостійно було укладено договір № 225 від 28.01.2017 року на проведення автотоварознавчої оцінки пошкодженого транспортного засобу та понесено витрати на її проведення в сумі 1500 грн. (а.с. 72-73). Відповідно до ст. 34.3 Закону якщо представник страховика не з`явився у визначений строк, потерпілий має право самостійно обрати аварійного комісара або експерта для визначення розміру шкоди. У такому разі страховик зобов`язаний відшкодувати потерпілому витрати на проведення експертизи (дослідження). З урахуванням наведених положень закону відповідач має відшкодувати позивачу шкоду, заподіяну його автомобілю, та витрати на проведення автотоварознавчої оцінки. Як вже зазначалося, з досліджених матеріалів справи вбачається, що позивач звернулась до відповідача із письмовою заявою про виплату страхового відшкодування, проте виплати проведено не було. За таких обставин позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню. 6. Щодо судових витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Відповідно до пунктів 1, 2 частини третьої статті 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес. Частиною восьмою статті 141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських послуг (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхньої вартості, виходячи з конкретних обставин справи. Так, як вбачається із матеріалів справи, представництво інтересів позивача у суді першої інстанції на підставі договору про надання правової допомоги та ордеру здійснював адвокат Сукач Т.В. Також представником позивача надано розрахунок витрат на професійну правничу допомогу від 15.09.2020 року, згідно з яким позивачем сплачено адвокату 6000,00 гривень згідно договору про надання правової допомоги, яка складалась з вивчення та правової оцінки доказів, підготовки повторної заяви про виплату страхового відшкодування, надання усних консультацій, складання адвокатських запитів, позовної заяви, збору доказів тощо. Вказані послуги сплачені позивачем, що підтверджується квитанціями. Таким чином, з урахуванням вищевикладеного та фактичних обставин справи, виходячи з об`єму фактично виконаних робіт по наданню правової допомоги, суд вважає, що позивач поніс судові витрати на правову допомогу у цій справі в сумі 6000,00 грн. Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України судові витрати покладаються на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Розмір судового збору, сплаченого позивачем, становить 840,80 грн. За таких обставин на користь позивача з відповідача підлягає стягненню 6840, 80 грн. судових витрат. На підставі викладеного,

Outcome: approved