Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-07 00:00:00

20.10.2017 представник позивача звернувся до Самарського районного суду м. Дніпропетровська з даним позовом (а.с.2-3). Позовні вимоги позивач обґрунтував тим, що 19.02.2013 сторони уклали кредитний договір № 001-03008-190213. Позивач свої зобов'язання за договором виконав, надавши відповідачу кредит. Відповідач, в свою чергу, належним чином не виконує умови договору. Станом на 21.08.2017 за даним кредитним договором виникла заборгованість на загальну суму 64430,10 грн., що складається із простроченого тіла кредиту 36000,00 грн. та заборгованість за відсотками - 28430,10 грн., яку представник позивача просить стягнути з відповідача. Представник позивача надав до суду заяву з проханням розглядати дану справу без його участі, позовні вимоги підтримав в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не зявилася, про час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином. У справі є достатньо доказів для її вирішення, що у сукупності із вказаними вище обставинами дає судові підстави для застосування положень ч. 4 ст. 169, ст.ст. 224, 225 ЦПК України. Вивчивши та дослідивши матеріали справи в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 19.02.2013 між ПАТ «Дельта Банк» та [PERSON] шляхом акцептування банком пропозиції клієнта, укладено кредитну угоду відповідно до умов заяви № 001-03008-190213 (далі - Договір) (а.с.5). У відповідності до умов договору, позивач свої зобов'язання за договором виконав у повному обсязі, а саме надав відповідачу кредит у розмірі, встановленому договором. Однак, станом на 21.08.2017 за Договором виникла заборгованість на загальну суму 64430,10 грн., що складається із простроченого тіла кредиту 36000,00 грн. та заборгованість за відсотками - 28430,10 грн., що підтверджується відповідним розрахунком, які позивач просив стягнути (а.с.4). Таким чином, відповідач, не сплативши своєчасно позивачу грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, відповідно до умов Договору, зобов'язання за вказаним договором не виконала. Дані правовідносини регулюються Цивільним кодексом України. Відповідно до ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обовязків, зокрема, є договори та інші правочини. Відповідно до положень ст. ст. 509, 526, 530 ЦК України зобовязанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобовязана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію, у тому числі сплатити гроші, а кредитор має право вимагати від боржника виконання обовязку. Зобовязання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Згідно ч. 1 ст. 1055 ЦК України, кредитний договір укладається в письмовій формі. Згідно ч. 1 ст. 1054 ЦК України умовами кредитного договору є обовязок кредитодавця надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязаний повернути кредит та сплатити проценти. Частиною 2 ст. 1056 1 ЦК України передбачено, що розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору. За змістом ст. ст. 610, 612, 623, 625 ЦК України порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання. У разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, у тому числі і відшкодування збитків та моральної шкоди. Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобовязання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобовязання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення. Боржник, який порушив зобовязання, має відшкодувати кредиторові завдані цим збитки. Розмір збитків, завданих порушенням зобовязання, доказується кредитором. Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання. \~ Відповідно до\~статті 611 ЦК України\~у разі порушення зобов'язань настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки. \~\~\~\~ \~\~\~\~ Статтею 212 ЦПК України, передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Враховуючи вище викладене, а також приймаючи до уваги, що відповідач в порушення умов кредитного договору свої зобовязання по поверненню кредитних коштів та сплати відсотків за користування ними не виконала, у звязку з чим у позивача виникло право вимагати повернення кредиту та стягнення заборгованості у примусовому порядку, з урахуванням викладеного суд вважає звернення позивача з позовом до відповідача про стягнення заборгованості за договором та судових витрат цілком обґрунтоване, та таке, що відповідає характеру та змісту цивільно-правових відносин. Враховуючи, що позовні вимоги підлягають задоволенню, то у відповідності до вимог ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. На підставі викладеного та

Outcome: approved