Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-10 00:00:00

20.01.2014 року позивач звернувся до суду з позовом, в якому пояснив, що вона з 9.10.1999 року перебуває у шлюбі з відповідачем, зареєстрованому відділом реєстрації актів громадянського стану м. Токмака Запорізької області, актовий запис № 199. Від даного шлюбу сторони мають дитину - [PERSON], [INFO]. Дитина проживає разом зі сторонами, знаходиться на утриманні позивача. Відповідач у добровільному порядку не бажає надавати матеріальну допомогу на утримання дитини, в зв'язку з чим вона звернулася до суду з вказаним позовом. Позивач у судовому засіданні позов підтримала в повному обсязі, просить суд його задовольнити. Відповідач у судовому засіданні позов визнав частково, проти сплати аліментів не заперечує, але просить врахувати, що у нього існує зобов'язання по сплаті банківського споживчого кредиту у розмірі 430 гривень щомісяця до липня 2014 року включно, на цей розмір і період просить зменшити розмір аліментів, що просить позивач. Вислухавши позивача, відповідача, дослідивши докази в матеріалах справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Згідно ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Судом встановлено, що дитина знаходиться на утриманні позивачки, потребує матеріальної допомоги, від надання якої батько дитини - [PERSON], ухиляється. На підставі ч. 1 ст. 183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися, як аліменти на дитину визначається судом. Відповідно до вимог ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини та платника аліментів, наявність у нього інших дітей, непрацездатних членів сім'ї та інші обставини, що мають істотне значення. Відповідачем заявлено, що суд при визначенні розміру аліментів повинен врахувати ту обставину, що ним сплачується споживчий кредит до липня 2014 р. включно в розмірі 430 гривен щомісяця, на підтвердження чого надав суду письмовий доказ - виписку банку про розмір щомісячних платежів та загальну суму заборгованості. Наданий суду доказ підтверджує сам факт сплати вказаної суми відповідачем, але відповідач не зазначив, яке це значення має для його аліментних зобов'язань, а саме, чи має ця обставина істотне значення, і якщо так, то яке саме. Відповідно до ст. 10 ЦК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, які мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості, кожна сторона за сприяння судом всебічному і повному з'ясуванню обставин справи, повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідачем не доведено суду, що він не має можливості утримувати дитину, або, що внаслідок стягнення з нього аліментів саме в такому розмірі, що зазначено позивачем, його матеріальне становище, наприклад, стане скрутним, або залишок його заробітної плати після сплати аліментів та кредитних зобов'язань буде становити суму, що менше прожиткового мінімуму, або інші обставини, що мають істотне значення. Приймаючи до уваги всі обставини, суд вважає за доцільне стягнути з відповідача на користь позивачки аліменти на утримання дитини в розмірі 1/4 частини всіх видів доходів відповідача щомісячно, але не менше, ніж 30 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку до повноліття дитини. Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Відповідно штампу вхідної кореспонденції позов пред'явлено 20.01.2014 року (а.с.1). Згідно ч.1 ст. 367 ЦПК України, рішення в частині стягнення аліментів за один місяць підлягає негайному виконанню. Витрати по оплаті судового збору в дохід держави суд вважає за необхідне покласти на відповідача.

Outcome: approved