Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-24 00:00:00

21.06.2017 року до Слов'янського міськрайонного суду Донецької області звернулася [PERSON]. до [PERSON]., за участю третьої особи - Органу опіки та піклування Слов'янської міської ради Донецької області, з позовом про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів, обґрунтувавши свої вимоги тим, що з 20 листопада 2010 року [PERSON]. перебувала у шлюбі з [PERSON], шлюб був зареєстрований в Донецькому міському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного управління юстиції у Донецькій області, актовий запис № 1330. Від шлюбу вони мають малолітнього сина [PERSON], [INFO], батьком якого є відповідач, про що в Книзі реєстрації народжень Донецьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного управління юстиції у Донецькій області 23.06.2011 року зроблено відповідний актовий запис за №263. З червня 2011 року стосунки між позивачем та відповідачем зіпсувалися. З вересня 2011 року позивач разом з сином переїхали проживати у м. Донецьк по місцю реєстрації позивача: [ADDRESS] Рішенням Слов'янського міськрайонного суду Донецької області від 16 квітня 2015 року, яке набуло законної сили 28.04.2015 року, шлюб між позивачем та відповідачем був розірваний. 24 травня 2016 року позивачка вдруге уклала шлюб, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб [NUMBER]. З вересня 2011 року і по цей час [PERSON] жодного разу не бачив свого сина [PERSON]. Весь цей час відповідач життям сина не цікавився, не телефонував, не виявляв бажання спілкуватись з дитиною та приймати участь у його вихованні, не забезпечував харчуванням, медичного догляду та лікування малолітнього сина [PERSON], не цікавився, свідомо ухиляється від спілкування з дитиною, причому робить це без поважних причин, що створило умови, які шкодять інтересам дитини. Всі питання щодо виховання вирішуються позивачкою самостійно без участі та підтримки з боку відповідача. Дитина знаходиться на повному її утриманні. Для розвитку дитини позивачка прикладає всі свої зусилля та можливості. З 07 жовтня 2014 року позивачка разом з сином проживають у батьків її другого чоловіка за адресою: [ADDRESS], що підтверджується довідкою про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи №1429048745 від 07.11.2014р., довідкою про склад сім'ї №329 від 25.05.2017 року, актом обстеження матеріально - побутових умов сім'ї № 315 від 23.05.2017 року. 11 грудня 2015 року відповідач дав свою згоду на позбавлення його батьківських прав стосовно малолітнього сина [PERSON], що підтверджується нотаріально посвідченою заявою, зареєстрованою в реєстрі за № 2844. Просить суд: - позбавити батьківських прав [PERSON],[INFO], який зареєстрований у [ADDRESS] відносно малолітнього сина [PERSON], [INFO] - стягнути з [PERSON],[INFO], який зареєстрований за адресою: [ADDRESS], ідентифікаційний номер [NUMBER] на користь [PERSON] аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], у розмірі 1/4 частині від усіх видів його заробітку (доходу), але не менш 30 відсотків прожиткового мінімуму, встановленого для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня пред'явлення позову до суду і до досягнення дитиною повноліття. - витрати по справі покласти на відповідача. Позивач [PERSON]. до суду не з'явилася, надала заяву, у якій просила справу за її позовом до [PERSON]., третя особа - Орган опіки та піклування Слов'янської міської ради Донецької області, про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів, розглядати в її відсутність, але за участю її представника Приходько Н.І. (а.с.28) Представник позивача - адвокат Приходько Н.І., яка діє на підставі довіреності (а.с.19) та договору про надання правової допомоги (а.с.40), до суду не з'явився, надав заяву, у якій просив справу за позовом до [PERSON]., третя особа - Орган опіки та піклування Слов'янської міської ради Донецької області, про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів, задовольнити позовні вимоги в повному обсязі, справу розглянути без його участі, не заперечує проти розгляду справи з постановленням заочного рішення, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві (а.с.47) Відповідач [PERSON]. в судове засідання не з'явився, хоча був належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, про причини неявки суду не повідомив, клопотання про розгляд справи у його відсутність не надав. Відповідно до ст. 224 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Представник третьої особи - Органу опіки та піклування Слов'янської міської ради Донецької області, Шевченко М.В., який діє на підставі довіреності (а.с.36), в судове засідання не з'явився, але надав до суду заяву, у якій просить справу розглянути без його участі, позовні вимоги [PERSON] про позбавлення батьківських прав [PERSON]. та стягнення з нього аліментів підтримує у повному обсязі (а.с.35). Згідно з ч. 2 ст.197 ЦПК України, фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання або за розпорядженням головуючого інший працівник апарату суду. У разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Згідно з вимогами ч. ч. 1, 2, 3 ст. 10 Цивільно-процесуального кодексу України (далі - ЦПК України), цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідно до ч. 1 ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно з положеннями ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Судом встановлено наступні факти та відповідні до них правовідносини. Позивач та відповідач перебували у шлюбі з 20.11.2010 року, який рішенням Слов'янського міськрайонного суду Донецької області від 16.04.2015 року розірвано (а.с.12). [INFO] у позивачки з відповідачем народився син - [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження (а.с.11), який проживає разом з позивачкою. Ухилення відповідача від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини та належне виховання і утримання [PERSON] його матір'ю [PERSON]. підтверджується: - довідкою про склад сім'ї від 25.05.2017 року, з якої вбачається, що [PERSON]. тимчасово, як переселенець з [ADDRESS] і разом з нею мешкають її діти: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] (а.с.14); - актом обстеження матеріально-побутових умов сім'ї від 23 травня 2017 року, з якого вбачається, що [PERSON]. з 2014 року разом зі своїм чоловіком [PERSON], 1980р.н., та дітьми: [PERSON], 2011 року народження та [PERSON], 2016 року народження проживає у [ADDRESS] (а.с.15); - довідкою лікаря від 31.05.2017р., де вказано, що дитина - [PERSON], [INFO] постійно відвідує лікаря у супроводі матері - [PERSON], батько хлопчика - [PERSON], жодного разу не відвідував лікаря з дитиною (а.с.17); - заявою [PERSON], від 11.12.2015року, нотаріально посвідчену приватним нотаріусом Радомишльського районного нотаріального округу Житомирської області Камінською Г.В., у якій [PERSON]. дає згоду на позбавлення його батьківських прав стосовно свого малолітнього сина [PERSON], який народився [INFO] в м. Донецьк, та стверджує, що проти задоволення позову, із наведених у ньому підстав, не заперечує (а.с.18). Дослідивши матеріали справи, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню, з наступних підстав. Враховуючи положення ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини, ратифікованої постановою Верховної Ради № 789-ХІІ від 27.02.1991 року, ч. ч. 7, 8 ст. 7 СК України, під час вирішення будь-яких питань щодо дітей суд повинен виходити з якнайкращого забезпечення інтересів дитини. Відповідно до ч. 1 ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства», кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Згідно з вимогами ст. 150 СК України, батьки зобов'язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім'ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Забороняються фізичні покарання дитини батьками, а також застосування ними інших видів покарань, які принижують людську гідність дитини. Відповідно до ст. 151 СК України, батьки мають переважне право перед іншими особами на особисте виховання дитини. Батьки мають право обирати форми та методи виховання, крім тих, які суперечать закону, моральним засадам суспільства. Згідно ч. 3 ст. 155 СК України відмова батьків від дитини є неправозгідною, суперечить моральним засадам суспільства. В сенсі ч. 3 ст. 155 СК України відмовою батьків від дитини вважається відмова від батьківських прав та обов'язків. Отже, зглядаючись на правову природу ч. 3 ст. 155 СК України суд вважає, що, зглядаючись на обставини справи, встановлені в судовому засіданні, відповідач фактично відмовився від своєї дитини, та ухиляється від своїх батьківських обов'язків по вихованню та утриманню дитини. У відповідності з ч. 4 ст.155 СК України ухилення кого-небудь із батьків від виконання батьківських обов'язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. Отже, частина четверта статті встановлює норму щодо позбавлення батьківських прав або відібрання дитини від батьків або одного з них без позбавлення батьківських прав через ухилення батьків від виконання батьківських обов'язків. Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 30.03.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та інше), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема, ставлення батьків до дітей. Відповідно до висновку органу опіки та піклування Слов'янської міської ради Донецької області № 29/01-1280 від 14.07.2017 року, [PERSON]. свої батьківські обов'язки не виконує протягом тривалого часу, та не здійснює жодних дій, спрямованих на їх виконання, вихованням та утриманням дитини займається мати, яка створила належні матеріально-побутові умови для свого сина, орган опіки та піклування Слов'янської міської ради Донецької області вважає доцільним позбавити батьківських прав [PERSON] у відношенні неповнолітньої дитини [PERSON], [INFO] (а.с.37). Судом встановлено, що [PERSON]. не піклується про фізичний і духовний розвиток своєї неповнолітньої дитини [PERSON], [INFO], виховання та утримання сина не займається, нотаріально засвідчив свою згоду на позбавлення його батьківських прав стосовно сина [PERSON], [INFO], і дані факти суд розцінює як ухилення відповідача від виховання сина та свідоме нехтування своїми батьківськими обов'язками. На підставі наданих доказів суд вважає, що позовні вимоги про позбавлення [PERSON]. батьківських прав відносно малолітнього [PERSON], [INFO], обґрунтовані та підлягають задоволенню, оскільки відповідач свідомо нехтує своїми обов'язками і, виходячи з інтересів неповнолітньої дитини та конкретних обставин справи, немає можливості вплинути на відповідача з метою змінити ставлення до виховання свого сина, відповідач повинен бути позбавлений батьківських прав відносно малолітнього сина [PERSON], [INFO] Також підлягають задоволенню позовні вимоги [PERSON] в частині стягнення аліментів з [PERSON]. на утримання малолітнього сина [PERSON], [INFO], оскільки, відповідно до ч. 2 ст. 166 СК України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов'язку щодо утримання дитини. Статтею 180 Сімейного кодексу України передбачено, що батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до частини 2 ст. 166 Сімейного кодексу України, одночасно з позбавленням батьківських прав суд може, на вимогу позивача або за власною ініціативою, вирішити питання про стягнення аліментів на дитину. З урахуванням наведеного, суд вважає, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню у повному обсязі. Крім того, відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. Згідно із ч. 3 ст. 88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Позивачкою документально підтверджено квитанцією сплата нею судового збору при зверненні до суду з даним позовом з вимогою про розірвання шлюбу в розмірі 640,00 грн., який відповідно до вимог ч. 1 ст. 88 ЦПК України підлягає стягненню з відповідача на її користь в повному обсязі. Відповідно до вимог статті 5 Закону України «Про судовий збір» від 08.07.2011 року № 3674-VI та положень ч. 3 ст. 88 ЦПК України, позивачка є звільненою від сплати судового збору при звернені до суду із позовом про стягнення аліментів, у зв'язку із чим, з відповідача в дохід держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 640,00 гривень. На підставі Закону України «Про охорону дитинства», ст. ст. 81, 150, 155, 164, ст. 166 ст. 180 СК України, ст. ст. 10, 11, 62, 63, 64, 209, 212, 214-215, 224-226 ЦПК України, суд,-

Outcome: approved