Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-02 00:00:00

21 вересня 2015 року [PERSON] звернувся до Першотравенського міського суду Дніпропетровської області з позовною заявою до [PERSON] про стягнення богу. В обґрунтування позову зазначає, що 02 жовтня 2012 року позивач надав грошову позику [PERSON], в розмірі - 70 000 (сімдесят тисяч) гривень та 17 жовтня 2012 року позику в розмірі - 20 000 (двадцять тисяч) гривень, а всього в жовтні 2012 року позивач надав йому позику на суму - 90 000 (девяносто тисяч) гривень. Наприкінці 2013 року, в грудні місяці позивач звернувся до відповідача з проханням про повернення визначеної розписками грошової суми у повному розмірі, але відповідач пояснив, що грошової суми для повернення у нього немає, тому попрохав почекати ще деякий час. Після чого позивач неодноразово звертався до відповідача з питанням про повернення повної грошової суми, але кожного разу відповідач відмовляв йому, пояснюючи відмову, відсутністю коштів. На даний час відповідач не повернув позивачу визначену суму позики розпискою від 02 та 17 жовтня 2012 року, тобто заборгованість відповідача перед позивачем складає 90 000 (девяносто тисяч) гривень. В порушення укладеної угоди відповідач не виконав узятих на себе зобовязань, своєчасно борг не повернув, пояснивши що у нього відсутні кошти для повернення боргу, незважаючи на те, що займається підприємницькою діяльністю і має прибуток. Просить суд стягнути з [PERSON], ідентифікаційний номер - [NUMBER] на користь [PERSON] заборгованість - 90 000 (девяносто тисяч) гривень в звязку з невиконанням зобовязання, згідно розписки від 02 жовтня 2012 року та 17 жовтня 2012 року, складених на підтвердження позики та стягнути з відповідача на користь позивача понесені судові витрати, витрати по сплаті судового збору. У судове засідання позивач не зявився, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, проти заочного рішення не заперечує. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, причини неявки суду не відомі. Про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Згідно ст.224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Матеріалами справи встановлено, що згідно розписки від 02 жовтня 2012 року [PERSON] взяв гроші в борг у [PERSON] через [PERSON] в розмірі 70\~000 (сімдесят тисяч) гривень 00 копійок. Відповідно до розписки від 17 жовтня 2012 року [PERSON] взяв гроші в борг у [PERSON] в розмірі 20\~000 (двадцять тисяч) гривень 00 копійок. Згідно повідомлення [PERSON] від 18 червня 2014 року він зобовязується повернути борг у повному обсязі. Пропонував вирішити питання повернення боргу в позасудовому порядку. Відповідно до правової позиції Верховного Суду України від 18 вересня 2013 року в справі N 6-63цс13 письмова форма договору позики внаслідок його реального характеру є доказом не лише факту укладення договору, але й факту передачі грошової суми позичальнику. Статтею 202 ЦК України передбачено, що правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Правочини можуть бути односторонніми та дво - чи багатосторонніми (договори). У відповідність ч.ч.1 та 2 ст.207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Відповідно до ст.509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Згідно ст.526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного Кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог\~ відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ст. 611 ЦК України в разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Згідно ч.2 ст. 1047 ЦК України на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Вказаний борг у розмірі 90\~000,00 гривень слід стягнути з [PERSON] на користь [PERSON], а також на підставі ст.ст.80, 88 ЦПК України судовий збір в сумі 900,00 гривень. На підставі викладеного,

Outcome: approved