Jurisdiction: civil
Date: 2020-08-27 00:00:00

1. Зміст доводів пред`явленого позову. 1.1. В листопаді 2019 року [PERSON] звернувся з вказаним позовом та посилається на те, що [INFO] помер його батько [PERSON] , якому належали 39/100 часток у домоволодінні по [ADDRESS] . Після смерті спадкодавця позивач продовжив проживати у спадковому житловому будинку. Тому [PERSON] просить суд визнати за ним право власності на 39/100 часток в домоволодінні по [ADDRESS] . 2. Інформація про рух цивільної справи. 2.1. Ухвалою судді Бориспільського міськрайонного суду від 28 листопада 2019 року (а.с.20-21) було відкрито провадження у цивільній справі та призначено підготовче судове засідання. 2.2. Ухвалою Бориспільського міськрайонного суду, занесеною до протоколу судового засідання від 22 січня 2020 року (а.с.23), було задоволено клопотання представника позивача [PERSON] про витребування у Бориспільської районної державної нотаріальної контори копії спадкової справи №311/2005, заведеної після смерті [PERSON] . 2.3. Ухвалою Бориспільського міськрайонного суду від 2 червня 2020 року (а.с.42) підготовче провадження було закрито та призначено цивільну справу до судового розгляду по суті. 2.4. Ухвалою Бориспільського міськрайонного суду, занесеною до протоколу судового засідання від 18 серпня 2020 року (а.с.54), [PERSON] був залучений до участі у розгляді цивільної справи в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору. 3. Ставлення учасників судового процесу до пред`явленого позову. 3.1. У судовому засіданні [PERSON] та його представник [PERSON] підтримують позов та наполягають на його задоволенні. 3.2. [PERSON] не з`явилась у судове засідання. Вона неодноразово у встановленому порядку повідомлялась про час та місце розгляду цивільної справи. Це підтверджується численною судовою кореспонденцією (а.с.30-31, 32, 36, 38-39, 44-46, 52-53). 3.3. [PERSON] також не з`явився у судове засідання. Як вбачається з ч.3 ст.223 ЦПК України, його неявка не перешкоджає розгляду цивільної справи. 4. Обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин. 4.1. [INFO] помер [PERSON] , якому належало 39/100 часток у домо-володінні по [ADDRESS] . Ці обставини підтверджуються копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 10 липня 2004 року (а.с.4) та копією ухвали Бориспільського районного суду від 15 квітня 1992 року (а.с.9). 4.2. На підставі рішення Бориспільської міської ради №42-2-VII від 17 грудня 2015 року вул. Дзержинського в м. Бориспіль була перейменована на вул. Бежівка. 4.3. Зі змісту витягу зі Спадкового реєстру №77570 від 27 квітня 2005 року (а.с.28 зворот) вбачається, що за час свого життя [PERSON] не склав заповіт. Ця обставина свідчить про те, що після його смерті спадкування здійснюється за законом. 4.4. [PERSON] є сином [PERSON] та спадкоємцем першої черги за законом. Ця обставина підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 1 травня 1965 року (а.с.8). Крім того, рішенням Бориспільського міськрайонного суду від 18 березня 2005 року (а.с.7) [PERSON] було визнано спадкоємицею четвертої черги за законом. 4.5. Спірні правовідносини регулюються главою 24 «Набуття права власності» та главою 87 «Здійснення права на спадкування» ЦК України. 5. Норми права та стала судова практика, якими керується суд при вирішенні спору. 5.1. Відповідно до ч.3 ст.1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. 5.2. Згідно з ч.1 ст.1269, ч.1 ст.1270 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. 5.3. Відповідно до ч.5 ст.1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. 5.4. Згідно з ч.1 ст.344 ЦК України особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п`яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом. 5.5. Як роз`яснила Велика Палата Верховного Суду в п.46, п.48, п.55-п.56 постанови від 14 травня 2019 року у справі №910/17274/17 (провадження №12-291гс18), аналізуючи поняття добросовісності заволодіння майном як підстави для набуття права власності за набувальною давністю відповідно до статті 344 ЦК України, слід виходити з того, що добросовісність як одна із загальних засад цивільного судочинства означає фактичну чесність суб`єктів в їх поведінці, прагнення сумлінно захистити свої цивільні права та забезпечити виконання цивільних обов`язків. При вирішенні спорів має значення факт добросовісності заявника саме на момент отримання ним майна (заволодіння майном), тобто на той початковий момент, який включається в повний давнісний строк володіння майном, визначений законом. Володілець майна в момент його заволодіння не знає (і не повинен знати) про неправомірність заволодіння майном. Крім того, позивач як володілець майна повинен бути впевнений у тому, що на це майно не претендують інші особи і він отримав це майно за таких обставин і з таких підстав, які є достатніми для отримання права власності на нього. Якщо володілець знає або повинен знати про неправомірність заволодіння чужим майном, то, незважаючи на будь-який строк безперервного володіння чужим майном, він не може його задавнити, оскільки відсутня безумовно умова набуття права власності - добросовісність заволодіння майном. 5.6. У постанові від 1 серпня 2018 року у справі №201/12550/16-ц (провадження №61-19156св18) Касаційний цивільний суд у складі Верховного Суду зазначив, що при вирішенні спорів, пов`язаних із набуттям права власності за набувальною давністю, необхідним є встановлення, зокрема добросовісності та безтитульності володіння. За висновком Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду наявність у володільця певного юридичного титулу унеможливлює застосування набувальної давності. При цьому безтитульність визначена як фактичне володіння, яке не спирається на будь-яку правову підставу володіння чужим майном. Отже, без титульним є володіння чужим майном без будь-якої правової підстави. Натомість володіння є добросовісним, якщо особа при заволодінні чужим майном не знала і не могла знати про відсутність у неї підстав для набуття права власності. Велика Палата Верховного Суду, враховуючи зазначене про умови набуття права власності за набувальною давністю, не вбачає підстав для відступу від наведених висновків Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду, оскільки за змістом частини першої статті 344 ЦК України добросовісність особи має існувати саме на момент заволодіння нею чужим майном, що є однією з умов набуття права власності на таке майно за набувальною давністю. Адже володіння майном на підставі певного юридичного титулу виключає застосування набувальної давності, оскільки в цьому разі володілець володіє майном не як власник. 5.7. Відповідно до ч.1 ст.156 ЖК України члени сім`ї власника жилого будинку (квартири), які проживають разом з ним у будинку (квартирі), що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку (квартири), якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням. 5.8. Згідно з ч.3 ст.13, ч.3 ст.16 ЦК України суд може відмовити у захисті цивільного права та інтересу особи у випадку виявлення судом зловживання особою правом в будь-яких формах. 6. Мотиви, якими керується суд при вирішенні спору. 6.1. Зі змісту довідки виконавчого комітету Любарецької сільської ради (а.с.26 зворот) вбачається, що на день смерті спадкодавця [PERSON] проживала разом з [PERSON] в її домоволодінні по [ADDRESS] . Тому рішенням Бориспільського міськрайонного суду від 18 березня 2005 року (а.с.7) вона була визнана такою, що прийняла спадщину, яка відкрилась після смерті [PERSON] . Ці обставини свідчать про те, що на підставі ч.5 ст.1268 ЦК України [PERSON] набула право власності на 39/100 часток в домоволодінні по [ADDRESS] . 6.2. З копії домової книги (а.с.10-11) та копії паспорту громадянина України серії [NUMBER] від 16 квітня 1965 року (а.с.12) вбачається, що на день смерті спадкодавця [PERSON] проживав окремо від [PERSON] . В матеріалах спадкової справи №311/2005 (а.с.25-29) також відсутня заява позивача про прийняття ним спадщини. Ці обставини свідчать про те, що [PERSON] не прийняв спадщину, що відкрилась після смерті [PERSON] , ані в порядку, передбаченому ч.3 ст.1268 ЦК України, ані в порядку, передбаченому ч.1 ст.1269 цього Кодексу. 6.3. Крім того, з копії домової книги (а.с.10-11) та копії паспорту громадянина України серії [NUMBER] від 16 квітня 1965 року (а.с.12) вбачається, що [PERSON] вселився в спірне домоволодіння ще за життя його батька [PERSON] та на підставі ч.1 ст.156 ЖК України набув право користування цим об`єктом нерухомого майна як член сім`ї співвласника житлового будинку. Тому в діях позивача відсутні ознаки добросовісності та безтитульності, на обов`язковість яких наголошували Касаційний цивільний суд у складі Верховного Суду в постанові від 1 серпня 2018 року у справі №201/12550/16-ц (провадження №61-19156св18) та Велика Палата Верховного Суду в постанові від 14 травня 2019 року у справі №910/17274/17 (провадження №12-291гс18). Ці обставини переконливо свідчать про відсутність підстав для набуття [PERSON] права власності на 39/100 часток в домоволодінні по [ADDRESS] , у порядку, передбаченому ст.344 ЦК України. 6.4. Пред`являючи позов про визнання права власності на вказане майно за набувальною давністю, [PERSON] прагне відновити майнове право, яке було ним втрачено на підставі ч.1 ст.1272 ЦК України. Ця обставина свідчить про те, що в діях позивача містяться ознаки зловживання правом, оскільки єдиним належним способом захисту майнового права [PERSON] може бути виключно пред`явлення ним позову про визначення додаткового строку для прийняття спадщини, що відкрилась після смерті його батька [PERSON] , за умови наявності поважних причин пропуску вказаного строку. 6.5. З огляду на це суд вважає, що підстави для визнання за позивачем права власності на 39/100 часток в домоволодінні по [ADDRESS] відсутні. Тому у задоволенні пред`явленого позову [PERSON] належить відмовити. 7. Розподіл судових витрат. 7.1. Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. 7.2. [PERSON] сплатив судовий збір в розмірі 798 гривень 2 копійок. Ця обставина підтверджується квитанцією №27830 від 26 листопада 2019 року (а.с.1). У задоволенні пред`явленого позову відмовлено в повному обсязі. 7.3. З огляду на це суд вважає, що підстави для відшкодування [PERSON] витрат на оплату судового збору відсутні.

Outcome: dismissed