Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-04 00:00:00

20.01.2016 року позивач [PERSON] звернулась до суду з вказаним позовом до відповідача [PERSON], в якому просить стягнути з відповідача борг за договорами\~\~позики у розмірі 440000,00 грн. (чотириста сорок тисяч гривень нуль копійок). Свої вимоги позивач обґрунтовує наступним. 02.04.2015 року між позивачем та відповідачем було укладено договір позики, відповідно до умов якого позивач позичив відповідачу для закупівлі дизельного палива та насіння, оплати робіт і послуг на проведення посіву кукурудзи та сої кошти в сумі 440000,00 грн. На підтвердження укладення договору позики позичальником [PERSON](відповідачем у справі) було передано позивачу власноручну розписку. Згідно умов договору позики позичальник зобов'язався повернути позичені кошти після збору врожаю в 2015 році, однак, до даного часу борг не повернув. У судовому засіданні позивач [PERSON] та її представник [PERSON] позовні вимоги підтримали повністю, проти ухвалення заочного рішення не заперечували. Відповідач в судове засідання не з'явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином в порядку ст.ст.\~74,\~76 ЦПК України, причини нез'явлення суду не повідомив. На підставі статей 158, 169, 224 ЦПК України суд вважає можливим розглядати справу за відсутності відповідача та ухвалити заочне рішення у справі на підставі наявних в ній доказів, оскільки позивач та її представник не заперечують проти заочного розгляду справи. Суд, заслухавши пояснення позивача, її представника, дослідивши письмові докази, які містяться у матеріалах даної цивільної справи, приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позову, виходячи з наступного.\~\~\~\~\~\~\~\~ 02.04.2015 року між позивачем та відповідачем було укладено договір позики, відповідно до умов якого позивач позичив відповідачу для закупівлі дизельного палива та насіння, оплати робіт і послуг на проведення посіву кукурудзи та сої кошти в сумі 440000,00 грн. На підтвердження укладення договору позики позичальником [PERSON] (відповідачем у справі) було передано позивачу власноручну розписку (а.с. 7). Згідно умов договору позики позичальник зобов'язався повернути позичені кошти після збору врожаю в 2015 році, однак, до даного часу борг не повернув. Відповідно до статті 1046 Цивільного кодексу України (надалі по тексту - ЦК України) за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Відповідно до статті 1047 ЦК України договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Відповідно до статті 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Позика вважається повернутою в момент передання позикодавцеві речей, визначених родовими ознаками, або зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок. Відповідно до статті 525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до статті 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до статті 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до статті 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають повному задоволенню, тому грошові кошти, отримані відповідачем за безвідсотковим договором позики у розмірі 440000,00 грн. підлягають стягненню з відповідача на користь позивача. Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до ст. 88 ЦПК України. На підставі наведеного вище та

Outcome: approved