Jurisdiction: civil
Date: 2018-08-22 00:00:00

21.05.2018 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] та [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням; третя особа без самостійних вимог: Виноградівська міська рада Закарпатської області. На обґрунтування заявлених вимог, позивач зазначає, що він є власником будинку №161-в по вул. І.Франка в м. Виноградів, Закарпатської області. В даному будинку зареєстровані відповідачі - [PERSON] та [PERSON], які в будинку не проживають понад 4 роки. Їх реєстрація порушує право позивача на повноцінне користування власністю, впливає на оплату комунальних послуг, призначення субсидії, тощо, у зв'язку з чим позивач просить позов задовольнити. Відповідачі в судове засідання не з'явилися про день, час та місце слухання справи повідомлені належним чином, шляхом розміщення оголошення на веб-порталі судової влади, про причини неявки не повідомили, а тому суд прийняв рішення про заочний розгляд відповідно до ст.ст. 280-282 ЦПК України, оскільки позивач проти такого порядку не заперечував. Позивач та його представник в судове засідання не зявилися, але надали заяву в якій позовні вимоги підтримали, обставини вказані у позові підтвердили, просили слухати справу у їх відсутність. Представник третьої особи в судове засідання не з'явився, однак надав письмове клопотання про розгляд справи у його відсутності. Допитані в судовому засіданні свідки [PERSON] та [PERSON] по суті справи пояснили, що проживають у [INFO]. В цьому ж будинку, з осені 2016 року по весну 2018 року, у квартирі №1 проживала відповідачка [PERSON] Місце теперішнього проживання останньої їм невідоме. [PERSON] допитаний в судовому засіданні в якості свідка зазначив, що він є двоюрідним братом позивача. Останній з 90-х років проживав разом із співмешканкою, а потім і дружиною - [PERSON] та її донькою [PERSON] в м. Виноградів по вул. І.Франка, 161-в. У 2017 році сторони розлучились. З того часу [PERSON] він за вищевказаною адресою не бачив. Її донька - [PERSON], одружившись, перейшла жити до чоловіка. Вони тривалий час не користуються даним житлом, їх речей у будинку він не бачив, хоч і буває у брата двічі на тиждень, оскільки привозить йому молоко. Допитаний в якості свідка [PERSON] зазначив, що він є рідним братом позивача. Буває у нього в будинку досить часто, однак його колишню дружину [PERSON] та її доньку [PERSON] не бачив понад 2 роки. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню. До такого висновку суд дійшов з наступних міркувань. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Судом встановлено, що [PERSON] є власником будинку №161-в по вул. І.Франка, в м. Виноградів, Закарпатської області, що підтверджується копією договору дарування незакінченого будівництвом житлового будинку від 30.05.2002 року (а.с.9), витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності (а.с.10). Відповідно до записів у будинковій книзі відповідачі зареєстровані за вищевказаною адресою (а.с.11-12), однак зі слів [PERSON], не проживають у ньому без поважних причин більше року, що підтверджується довідкою виконавчого комітету Виноградівської міської ради Закарпатської області №858 від 22.03.2018 року (а.с.13). У відповідності до ст.317 ЦК України, власникові належить право володіння, користування та розпорядження своїм майном. Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд і має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, що не суперечать закону (ч.1 ст. 319 ЦК України). Право власності є непорушним, ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні (ч.1 ст. 321 ЦК України). Право власника вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном передбачено ст.391 ЦК України. За ч. 1 ст. 71 ЖК України, при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців Реєстрація відповідачів у житловому будинку належному позивачу порушує його право, передбачене ст. 317 ЦК України. Статтею 41 Конституції України та ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналася відповідно до Закону України «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2,4,7 та 11 до Конвенції» від 17.07.1997 року № 475/97-ВР, якими закріплено принцип непорушності права приватної власності, що означає право особи на безперешкодне користування своїм майном, право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном на власний розсуд, вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону, незалежно від волі інших осіб (статті 316, 317, 319, 321 ЦК України). Таким чином, в судовому засіданні встановлено, що відповідачі втратили право на користування будинком, що належить позивачу у зв'язку із відсутністю без поважних причин понад 6 місяців, посилання відповідачки [PERSON], що будинок належить їй на праві спільної сумісної власності документального підтвердження не знайшло, а тому позов в частині визнання осіб такими, що втратили право на користування житловим приміщенням підлягає задоволенню. Судові витрати в справі, а саме суму судового збору в розмірі 704 грн. 80 коп. покласти на відповідачів, оскільки рішення ухвалено на користь позивача.

Outcome: approved