Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-09 00:00:00

21 вересня 2018 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання матері дитини. Ухвалою суду від 31 жовтня 2018 року було відкрите провадження у справі. 10 грудня 2018 року позивач [PERSON] звернулася до суду з клопотанням про проведення судового розгляду без її участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просила суд задовольнити заявлені нею вимоги. 10 грудня 2018 року відповідач [PERSON] звернувся до суду з клопотанням про проведення судового розгляду без його участі, позовні вимоги визнає, не заперечував сплачувати аліменти на утримання дитини. У відповідності до частини 3 статті 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. В зв'язку з тим, що відповідач визнав позов, суд приходить до висновку про можливість ухвалення рішення у підготовчому судовому засіданні. В обґрунтування вимог [PERSON] посилалася на те, що [INFO] вона народила дитину - [PERSON], батьком якого є відповідач [PERSON]. Позивач зазначила, що дитина проживає разом з нею, знаходиться на її утриманні. Вона не працює, оскільки перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, тому, потребує матеріальної допомоги. В зв'язку з наведеним, [PERSON], посилаючись на вимоги ст.ст. 75, 84 СК України, просила суд стягнути з [PERSON] аліменти на її утримання в розмірі 1/6 частини заробітку (доходів) щомісяця, починаючи з 21 вересня 2018 року до досягнення дитиною - [PERSON], [INFO] трьох років. Дослідивши надані сторонами докази, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що позивач [PERSON] і відповідач [PERSON] є батьками [PERSON], [INFO], актовий запис про народження № 12 від 03 травня 2017 року, складений виконавчим комітетом Знаменівської сільської ради Новомосковського району Дніпропетровської області. Частиною 2 статті 91 СК України визначено, що жінка та чоловік, які не перебувають у шлюбі між собою, мають право на утримання в разі проживання з нею, ним їхньої дитини, відповідності до частини 2-4 статті 84 та статей 86 і 88 цього Кодексу Згідно до ч. 2 ст. 84 Сімейного кодексу України, дружина з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. У відповідності до ч. 4 ст.84 Сімейного кодексу України право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Крім того, суд вважає за можливе застосувати аналогію закону в зазначених правовідносинах, а саме, у відповідності до ст. 80 Сімейного кодексу України, аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів одному з подружжя суд визначає з урахуванням можливості одержання утримання від повнолітніх дочки, сина, батьків та з урахуванням інших обставин, що мають істотне значення. Розмір аліментів, визначений судом, може бути згодом змінений за рішенням суду за позовною заявою платника або одержувача аліментів у разі зміни їхнього матеріального і (або) сімейного стану. На підставі ст. 77 Сімейного кодексу України, аліменти присуджуються одному з подружжя за рішенням суду, як правило у грошовій формі. Судом встановлено, що відповідач є працездатним, має постійне місце роботи, має на утриманні дитину, ним не надано суду доказів наявності на утриманні непрацездатних членів сім'ї, наявності інших обставини, що мають істотне значення. Враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, з покладенням на відповідача обов'язку сплачувати аліменти на утримання позивача в розмірі 1/6 частки заробітку (доходів) щомісяця, починаючи з дня подачі позову до суду та до досягнення дитиною трьох років.

Outcome: approved