Jurisdiction: civil
Date: 2018-06-07 00:00:00

21 березня 2018 року [PERSON] звернулася в Любешівський районний суд з позовною заявою до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей. Позов обґрунтовано тим, що 14 лютого 2006 року між позивачем [PERSON] (дошлюбне прізвище Кондаревич) та відповідачем [PERSON] був укладений шлюб, від якого в них 30 травня 2006 року народилася дочка [PERSON], 30 листопада 2007 року син [PERSON], 10 червня 2010 року - дочка [PERSON] та 17 березня 2014 року син [PERSON]. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~Зазначила, що подружні відносини у неї з відповідачем належним чином не склалися, у них немає спільного бюджету, разом не ведуть домашнього господарства, проживають порізно, а шлюбносімейні відносини між ними фактично припинились, у звязку з цим звернулася до Любешівського районного суду з позовом про розірвання шлюбу. Вказала, що з часу припинення шлюбно-сімейних відносин відповідач матеріальної допомоги на утримання дітей не надає, хоча зобовязаний це робити. Також зазначила, що точних відомостей про матеріальне становище відповідача не має, але протягом останнього часу відповідач регулярно працює на сезонних роботах по будівництву на території [PERSON] та [PERSON] Білорусь та має в звязку з цим відповідний дохід, який повязаний з обсягом та характером фактично виконаної роботи. Просить стягнути з відповідача аліменти на її користь на утримання неповнолітніх дітей: дочки [PERSON], [INFO], сина [PERSON], [INFO], дочки [PERSON], [INFO] та сина [PERSON], [INFO] в твердій грошовій сумі в розмірі по 1000 гривень, на кожну дитину, щомісяця, починаючи стягнення від дня подачі позову до суду і до досягнення дітьми повноліття, допустити негайне виконання рішення суду в межах платежу за один місяць. В підготовче судове засідання позивач [PERSON] не зявилася, подала до суду заяву, в якій просить розгляд справи проводити без її участі, позовні вимоги підтримує повністю, просить їх задовольнити. Відповідач [PERSON] в підготовче судове засідання не зявився, подав суду заяву, в якій позовні вимоги визнав повністю, не заперечує проти їх задоволення, просив розгляд справи проводити без його участі. На підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Згідно з ч. 4\~ст. 206 ЦПК України\~у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Дослідивши подані докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення за наступних обставин. Відповідно до ст.\~180\~Сімейного кодексу\~України батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Згідно зі ст.\~141\~цього Кодексу мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини. Виходячи з цього, відповідач як батько, зобов'язаний брати участь у вихованні та утриманні своїх дітей наряду з позивачем. У відповідності до ч. 3 ст.\~181\~СК України за\~рішенням суду\~кошти на\~утримання дитини\~(аліменти)\~присуджуються у\~частці від\~доходу її\~матері,\~батька або\~у твердій\~грошовій сумі\~за вибором\~того з\~батьків або\~інших законних\~представників дитини, разом з яким проживає дитина. Судом встановлено, що сторони по справі 14 лютого 2006 року зареєстрували шлюб. Від даного шлюбу в них 30 травня 2006 року народилася дочка [PERSON], 30 листопада 2007 року син [PERSON], 10 червня 2010 року - дочка [PERSON] та 17 березня 2014 року син [PERSON], що підтверджується їхніми свідоцтвами про народження. Сторони по справі проживають порізно, неповнолітні діти - дочка [PERSON], син [PERSON], дочка [PERSON] та син [PERSON] проживають разом з матірю, позивачем по справі, що підтверджується довідкою в.о. старости Судченського старостинського округу Любешівської селищної ради Волинської області за №643 від 19.03.2018 року. Згідно з ч.2 ст.182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Отже, даною нормою на законодавчому рівні визначено мінімальний розмір аліментів, привязкою якого є прожитковий мінімум для дитини відповідного віку, який визначається Законом. Відповідно до ст. 182 СК України, враховуючи відсутність даних про незадовільний стан здоров'я відповідача, його матеріальне становище, відсутність інших утриманців, беручи до уваги те, що він погоджується із запропонованою сумою аліментів, суд, дотримуючись меж позовних вимог,\~ визначає аліменти на утримання неповнолітніх дітей в твердій грошовій сумі в розмірі по 1000 гривень, на кожну дитину, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісяця, до досягнення дітьми повноліття, вважаючи, що такий їх розмір буде необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дітей Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 430 ЦПК рішення у межах суми платежу за один місяць слід звернути до негайного виконання. У відповідності до ч. 1\~ст.\~141\~ЦПК України суд стягує з відповідача на користь держави судовий збір.

Outcome: approved