overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-18 00:00:00

20 жовтня 2014 року [PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів. Вимоги обґрунтовує тим, що з відповідачем перебувають в зареєстрованому шлюбі, Від шлюбу мають дитину - [PERSON], [INFO]. З відповідачем [PERSON] проживають окремо, не ведуть спільного господарства. Дитина проживає з позивачем і перебуває на її повному утриманні. Відповідач [PERSON] не приймає участі в утриманні дитини. Матеріально її не забезпечує. Вважає, що відповідач також повинний приймати участь в утриманні їх дитини. Просить стягувати з відповідача на її користь аліменти на утримання дитини: [PERSON], [INFO] в розмірі 1/4 частини його заробітку (доходу) в місяць але не менше, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку з дня пред'явлення позову і до досягнення дитиною повноліття. В судове засідання позивач [PERSON] не з'явилась, подала до суду письмову заяву, в якій просить проводити розгляд справи за її відсутності позов підтримала з підстав, наведених у позовній заяві, просила її задоволити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився без поважних причин, належним чином повідомлявся про час і місце проведення судового засідання про, що свідчить повідомлення про вручення поштового відправлення. Про причини неявки в судове засідання не повідомив. Заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, а саме: копію свідоцтва про народження (а.с. 2), копію свідоцтва про шлюб (а.с. 3), копію довідки ЖКП № 1 (а.с. 4), копію довідки Нововолинського МЦЗ (а.с. 5), копію довідки ТОВ «РИФ-2012» (а.с. 6), копію паспорта [PERSON] (а.с.8), копію паспорта [PERSON] (а.с. 10), суд дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення. Згідно з ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у нього інших дітей , або непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки чи сина, а також інші обставини, що мають істотне значення. Згідно з ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. В судовому засіданні встановлено, що на даний час дитина проживає разом з позивачем, перебуває на її утриманні. Відповідач [PERSON] допомоги позивачу на утримання дитини не надає. Так як відповідач [PERSON] є працездатним, має простійний дохід, не має на утриманні інших непрацездатних осіб, а позивачу не вистачає коштів для утримання їх дитини, тому суд визначає до стягнення аліменти з [PERSON] на користь позивача [PERSON] на утримання дитини - [PERSON], [INFO] в розмірі 1/4 частини його заробітку (доходу), але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму доходів громадян для дитини відповідного віку, починаючи з 20 жовтня 2014 року і до досягнення дитиною повноліття. Також до стягнення з [PERSON] в дохід держави належить 243,60 грн. судового збору

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-02 00:00:00

20 жовтня 2014 року [PERSON] звернулася в суд із зазначеним позовом. Позов обґрунтовано тим, що 1 червня 1999 року Великоосницькою сільською радою Маневицького району Волинської області було зареєстровано шлюб позивача з відповідачем, актовий запис № 3. Від даного шлюбу в них народилося двоє синів - [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. Спільне подружнє життя з відповідачем не склалося, в сім»ї систематично почали виникати сварки та різні непорозуміння з вини [PERSON] Фактичні шлюбні стосунки між подружжям припинено, шлюб існує формально. Збереження шлюбу позивач вважає неможливим, тому що це суперечить її інтересам та інтересам дітей, примиритися з відповідачем не бажає, тому просить суд позов задовольнити і шлюб розірвати. В дане судове засідання позивач не з'вилася, проте подала суду заяву, в якій просила розгляд справи проводити у її відсутності, позов задовольнити та, у випадку неявки відповідача, ухвалити заочне рішення у справі. Відповідач в судове засідання не з'явився, хоча належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи, про що свідчить розписка, наявна в матеріалах даної справи. За погодженням з позивачем суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст. 224 ЦПК України. Дослідивши письмові докази у справі, суд приходить висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Згідно ч. 1 ст. 110 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Відповідно до ч. 2 ст. 112 цього Кодексу суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше життя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом установлено, що сторони перебувають у шлюбі з 1 червня 1999 року, який був зареєстрований Великоосницькою сільською радою Маневицького району Волинської області, актовий запис № 3, та видано свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] (а.с. 4). Від даного шлюбу в них народилося двоє синів - [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO] (а.с. 5). Спільне подружнє життя сторін не склалося, в сім»ї систематично почали виникати сварки та різні непорозуміння з вини [PERSON], вони не ведуть спільного господарства та не підтримують шлюбних відносин, протягом останніх чотирьох років проживають окремо. Враховуючи зазначені обставини та вказані норми права, особливий характер сімейних відносин та їх об»єктивну недоступність для оточуючих, суд приходить висновку про доцільність розірвання шлюбу між [PERSON] та [PERSON] Згідно ст. 113 Сімейного Кодексу України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. З цих підстав, суд вважає доцільним за вибором позивача залишити їй прізвище - «[PERSON]». На підставі статей 110, 112, 113 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-02 00:00:00

20 жовтня 2014 року [PERSON], звернулася до Очаківського міськрайонного суду Миколаївської області із зазначеним позовом до [PERSON] Свої вимоги позивачка обґрунтовувала тим, що вона перебуває з відповідачем у шлюбі, зареєстрованому 22 серпня 1987 року відділом реєстрації актів громадянського стану м. Рибниця, про що зроблений запис № 359. Від шлюбу з відповідачем мають двох повнолітніх дітей. Одруження з відповідачем виявилося невдалим, через несумісність характерів, поглядів на сімейне життя. З травня 2011 року подружні стосунки не підтримують, спільне господарство не ведуть, створили нові сім'ї. Посилаючись на те, що примирення та збереження сім'ї між ними не можливе просила про задоволення позову. Позивачка в судовому засіданні заявлені вимоги підтримала, просила їх задовольнити зазначивши, що з відповідачем не проживають разом з травня 2011 року. Вона має іншого чоловіка, та має намір створити нову сім'ю. Після розірвання шлюбу бажає надалі іменуватися прізвищем, на яке змінила своє у зв'язку з реєстрацією шлюбу. Відповідач будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи у порядку, передбаченому ч. 5 ст.74 ЦПК України, до суду не з'явився, про причини своєї неявки суд не повідомив. Зі згоди позивачки суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Вислухавши пояснення позивачки та дослідивши письмові докази, що є у справі, суд дійшов наступного. Сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 22 серпня 1987 року відділом реєстрації актів громадянського стану м. Рибниця, про що зроблений запис № 359. Від шлюбу з відповідачем мають двох повнолітніх дітей. Зазначені факти підтверджуються дослідженим у судовому засіданні повторним свідоцтвом про укладення шлюбу серії ІІІ-МП № 5-0001797, що видане 29 грудня 2012 року відділом реєстрації актів громадянського стану м. Рибниця. Фактичні шлюбні стосунки між сторонами припинилися з травня 2011 року. Причинами розпаду сім'ї є відсутність взаємопорозуміння між сторонами. Подружні стосунки не підтримують, позивачка має іншого чоловіка, з яким має намір укласти шлюб. Враховуючи викладене, суд вважає, що шлюб, укладений між сторонами, фактично розпався, та що за зазначених обставин їх подальше сумісне життя і збереження сім'ї є неможливим, тому, в силу ч. 1 ст. 110, ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України, вимоги позивачки про розірвання шлюбу є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 113 Сімейного кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Згідно з ч. 2 ст. 114 Сімейного кодексу України, у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-04 00:00:00

20 жовтня 2014 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування своїх вимог позивач [PERSON] посилалася на те, що 28 квітня 2012 року у Виконавчому комітеті Іванопільської сільської ради Костянтинівського району Донецької області вона зареєструвала шлюб з відповідачем, актовий запис № 04. Від шлюбу мають дитину - [PERSON] [INFO]. Позивач зазначила, що вона та відповідач з червня 2012 року не підтримують шлюбні відносини, не ведуть спільного господарства, в зв'язку із непорозуміннями, різними поглядами на сімейні відносини, вона втратила почуття любові та поваги до чоловіка, подальше спільне життя та збереження шлюбу вона вважає неможливим, таким, що суперечить її інтересам. В зв'язку з наведеним, в позовній заяві [PERSON] просила суд розірвати шлюб між нею та відповідачем. В судове засідання позивач [PERSON] не з'явилася, в своїй заяві просила суд розглянути справу без її участі, позовні вимоги підтримує, в разі задоволення позову, просила залишити її прізвище без змін. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, в своїй заяві просив суд розглянути справу без його участі, позов визнав, просив суд розірвати шлюб. Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, приходить до переконання, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню, з наступного. Судом встановлено, що 28 квітня 2012 року у Виконавчому комітеті Іванопільської сільської ради Костянтинівського району Донецької області сторони зареєстрували шлюб, актовий запис № 04, що підтверджується відповідним свідоцтвом. Від шлюбу сторони мають дитину - [PERSON] [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження. На підставі ст. 104 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Відповідно до вимог ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони не підтримують шлюбні відносини з червня 2012 року, не ведуть спільне господарство, позивачка втратила почуття любові та поваги до чоловіка, подальше спільне життя і збереження шлюбу вважає неможливим, за таких обставин суд приходить до переконання, що подальше збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з подружжя, що мають істотне значення, і шлюб підлягає розірванню. Враховуючи вищевикладене і

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-01 00:00:00

20 жовтня 2014 року до суду надійшла вказана позовна заява. Позивачка просить розірвати шлюб з відповідачем посилаючись на те, що спільне життя між сторонами не склалось через відсутність взаєморозуміння між ними, розходження поглядів на сімейні відносини. Як зазначає позивач, основною причиною розпаду сім'ї це різниця характерів, відсутність між ними взаєморозуміння та довіри. Протягом останніх років сімейне життя між сторонами почало втрачати сенс і поступово, як наслідок почало погіршуватися, що в кінцевому результаті призвело до фактичного припинення шлюбних відносин та зобов'язань одного перед іншим. А тому збереження шлюбу в подальшому не можливе та суперечитиме інтересам позивача, як зазначено в заяві. Позивачка в судовому засіданні заявлені вимоги підтримала та просила їх задовольнити. Відповідач в судовому засіданні спочатку заперечував проти задоволення позову, але в дебатах не заперечував проти задоволення позову. Вислухавши думку сторін, вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог за наступних підстав. Перевіряючи обставини справи судом встановлено, що сторони знаходяться у шлюбі з 13 вересня 2001 року, який зареєстрований Центральним відділом реєстрації шлюбів м. Києва з Державним центром розвитку сім'ї, про що зроблено актовий запис №1813. Від шлюбу сторони мають дочку - [PERSON], [INFO]. Від примирення в судовому засіданні позивачка відмовилася, наполягаючи на розірванні шлюбу, відповідач просив надати час на примирення. Але так як відповідач пояснив що він бажає зберегти сім'ю заради дитини, тому суд не задовольнив клопотання відповідача про надання часу для примирення. Як встановлено в судовому засіданні та не заперечувалось сторонами, сторони не ведуть спільне господарство та не підтримують сімейно-шлюбні стосунки з серпня 2012 року. Спір щодо спільного майна відсутній, як пояснили сторони. Приймаючи до уваги викладене, суд вважає неможливим подальше збереження сім'ї і приймає рішення про розірвання шлюбу.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-16 00:00:00

20 жовтня 2014 року Комунальне підприємство «Компанія» «Вода Донбасу» в інтересах Добропільського виробничого управління водопровідно-каналізаційного господарства звернулось до Добропільського міськрайонного суду Донецької області з позовною заявою про стягнення заборгованості за водопостачання та водовідведення з [PERSON], [PERSON], [PERSON] в розмірі 7166,70 грн. та судових витрат по сплаті судового збору в сумі 243,60 грн. В судовому засіданні представник позивача, діюча на підставі довіреності - Марченкова А.Д. позовні вимоги підтримала в повному обсязі та пояснила, що відповідачі не вносить плату за послуги по водопостачанню та водовідведенню, внаслідок чого за нею мається заборгованість за період з 01 квітня 2010 року по 01 вересня 2014 року за адресою: [ADDRESS] становить 7166,70 грн. Просила суд стягнути з відповідачів на користь Комунального підприємства «Компанія «Вода Донбасу» в інтересах Добропільського виробничого управління водопровідно-каналізаційного господарства заборгованість в розмірі 7166,70 грн. та судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 243,60 грн. Ухвалою Добропільського міськрайонного суду Донецької області від 15 вересня 2014 року було відмовлено у прийнятті заяви про видачу судового наказу, враховуючи, що із заяви вбачається спір про право. Відповідачі [PERSON], [PERSON], [PERSON] в судове засідання не з'явилися, хоча своєчасно та належним чином були повідомлені про дату, час та місце розгляду справи, про що свідчить поштове повідомлення. Відповідно до ч.5 ст.74 ЦПК України у разі ненадання особами, які беруть участь у справі, інформації щодо їх адреси, судова повістка надсилається фізичним особам, які не мають статусу підприємців, - за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку. Суд вважає за можливе розглянути справу у відсутність відповідача на підставі ст.224 ЦПК України та ухвалити заочне рішення. Дослідивши матеріали справи, суд вважає позов обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно до ст. 67 ЖК України плата за комунальні послуги (водопостачання, газ, теплова енергія та інші послуги) береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифам. Відповідно ч. 1 ст. 68 ЖК України наймач зобов'язаний своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, з відповідачів в солідарному порядку також слід стягнути судові витрати по сплаті судового збору в сумі 243,60 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-11 00:00:00

20 жовтня 2014 року Комунальне підприємство «Компанія» «Вода Донбасу» в інтересах Добропільського виробничого управління водопровідно-каналізаційного господарства звернулось до Добропільського міськрайонного суду Донецької області з позовною заявою про стягнення заборгованості за водопостачання та водовідведення з [PERSON] в розмірі 341,42 грн. та судових витрат по сплаті судового збору в сумі 243,60 грн. В судовому засіданні представник позивача, діюча на підставі довіреності - Тихонова О.О. позовні вимоги підтримала в повному обсязі та пояснила, що відповідач не вносить плату за послуги по водопостачанню та водовідведенню, внаслідок чого за ним мається заборгованість станом на 01 вересня 2014 року в розмірі 341,42 грн. Просила суд стягнути з відповідачів на користь Комунального підприємства «Компанія «Вода Донбасу» в інтересах Добропільського виробничого управління водопровідно-каналізаційного господарства заборгованість в розмірі 341,42 грн. та судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 243,60 грн. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, хоча своєчасно та належним чином був повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, про що свідчить розписка. Відповідно до ч.5 ст.74 ЦПК України у разі ненадання особами, які беруть участь у справі, інформації щодо їх адреси, судова повістка надсилається фізичним особам, які не мають статусу підприємців, - за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку. Суд вважає за можливе розглянути справу у відсутність відповідача на підставі ст.224 ЦПК України та ухвалити заочне рішення. Дослідивши матеріали справи, суд вважає позов обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно до ст. 67 ЖК України плата за комунальні послуги (водопостачання, газ, теплова енергія та інші послуги) береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифам. Відповідно ч. 1 ст. 68 ЖК України наймач зобов'язаний своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, з відповідача також слід стягнути судові витрати по сплаті судового збору в сумі 243,60 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-26 00:00:00

20 жовтня 2014 року Лозівським міськрайонним судом Харківської області по цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства «АКЦЕНТ БАНК» до [PERSON] «Про стягнення заборгованості» винесено заочне рішення. При ухваленні рішення судом не було вирішено питання про стягнення з відповідача на користь позивача витрат, пов'язаних з публікацією в пресі оголошення про виклик відповідача в розмірі 272 грн. 70 коп., у зв'язку з тим, що не було подано позивачем відповідної заяви та доказів про сплату витрат. 21 жовтня 2014 року надійшла заява «Про винесення додаткового рішення», до заяви Представником позивача, надано примірник газети «Слобідський Край» від 04.09.2014 р. за № 106 (22070). В цій газеті розміщено оголошення про виклик відповідача у судове засідання по даній цивільній справі. В підтвердження оплати оголошення у газеті, представником позивача надано квитанцію (а.с. 83 84). Тому, судом ставиться на вирішення питання про ухвалення додаткового рішення, оскільки при винесенні рішення суду не було вирішено питання про стягнення з відповідача на користь позивача витрат, пов'язаних з публікацією в пресі оголошення про виклик відповідача. В судове засідання сторони не з'явились, про причини неявки суд не повідомили, тому суд вважає, що питання про винесення додаткового рішення можна розглянути на підставі наявних в матеріалах доказів. У відповідності до п.4 ч.1 ст.220 ЦПК України, суд що ухвалив рішення, може за заявою осіб, які беруть участь у справі, чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Відповідно до п. 6 ч. 3 ст. 79 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь позивача витрати, пов'язані з публікацією в пресі оголошення про виклик відповідача в розмірі 272 грн. 70 коп. Дослідивши зібрані по справі докази у їх сукупності, суд приходить до висновку, що слід постановити додаткове рішення по справі щодо розміру суми стягнення витрат, пов'язаних з публікацією в пресі оголошення про виклик відповідача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-28 00:00:00

20 жовтня 2014 року позивач звернувся до суду з вищезазначеним позовом, посилаючись на те, що 22 жовтня 2011 року сторони уклали шлюб, зареєстрований відділом реєстрації актів цивільного стану Згурівського районного управління юстиції Київської області, актовий запис № 52, від якого мають сина [PERSON], [INFO]. Причиною розірвання шлюбу є те, що спільне життя з відповідачем не склалось, шлюбні відносини між ними припинилися, вони не змогли створити міцної сім'ї та не можуть знайти спільної мови. Спору про місце проживання сина та майнового спору не мають, тому просить шлюб між сторонами розірвати, в разі задоволення позову не застосовувати до відповідача положення ст. 88 ЦПК України. В судове засідання сторони повторно не з'явилися, про час і місце судового розгляду були оповіщені у встановленому порядку, направили суду заяви з клопотанням про розгляд справи за їхньої відсутності, позивачка позов підтримує повністю, відповідач позов визнає повністю. Оцінюючи за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні в судовому засіданні доказів, наявних у справі, суд приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що сторони уклали шлюб 22 жовтня 2011 року, який зареєстрований відділом реєстрації актів цивільного стану Згурівського районного управління юстиції Київської області, актовий запис № 52 (а.с.4 - свідоцтво про укладення шлюбу), від якого мають сина [PERSON], [INFO] (а.с.11 - копія свідоцтва про народження). Сторони припинили сімейно-шлюбні відносини та ведення спільного господарства, примирення не вбачається можливим як таке, що буде суперечити інтересам позивачки. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається (ст. 24 СК України). Згідно з ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Згідно з ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Згідно з ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Згідно з ч. 2 ст. 114 СК України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Дослідивши письмові докази у справі, з'ясувавши фактичні стосунки подружжя, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення повністю, так як в судовому засіданні доведено, що сторони припинили шлюбні відносини та подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам позивачки, що має істотне значення. На підставі викладеного,

Outcome: approved