Jurisdiction: civil
Date: 2021-06-01 00:00:00

19 травня 2021 року у вказаній справі ухвалено рішення, яким задоволено позовні вимоги [PERSON] до Акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк», треті особи, що не заявляють самостійних вимог на предмет спору, - приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Швець Руслан Олегович та Чечелівський відділ державної виконавчої служби у м. Дніпрі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню. Визнано виконавчий напис приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Швеця Руслана Олеговича від 20 жовтня 2017 року, зареєстрований в реєстрі за № 16288, серії НМТ № 416606, таким, що не підлягає виконанню. Оскільки 19 травня 2021 року представником позивача, на підстав ч. 8 ст. 141 ЦПК України, до суду подано заяву про те, що докази розміру витрат на професійну правничу допомогу ним будуть надані до суду протягом п`яти днів після ухвалення рішення у цій справі, даним рішенням суду не вирішено питання щодо розподілу витрат на правову допомогу. 24 травня 2021 року представником позивача на офіційну електронну адресу суду надіслано заяву про ухвалення додаткового рішення у даній справі щодо стягнення з відповідача на користь позивача витрат на правову допомогу. Відповідно до вимог п. 3 ч. 1 ст. 270 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Враховуючи вимоги ч. 4 ст. 270 ЦПК України, суд не вбачає необхідності викликати сторони в судове засідання, у зв`язку з чим, згідно з вимогами ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Частиною 1 статті 133 ЦПК України передбачено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Відповідно до вимог п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Згідно з вимогами ч. 1 ст. 137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Приписами ч. 2 ст. 137 ЦПК України, за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами. Відповідно до вимог п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України, у разі задоволення позову, інші судові витрати, пов`язані із розглядом справи, покладаються на відповідача. Відповідно до роз`яснень, наведених у п. 48 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» від 17 жовтня 2014 року № 10, підстави, межі та порядок відшкодування судових витрат на правову допомогу, надану в суді регламентовано ЦПК України. Витрати на правову допомогу мають бути документально підтверджені та доведені. Верховний Суд у постанові від 21 січня 2021 року у справі № 280/2635/20 висловив свою позицію про те, що для цілей відшкодування витрат на правову допомогу заявник може використовувати будь-який документ, який свідчить про фактичне понесення таких витрат. Як вбачається з матеріалів справи, правову допомогу позивачу у даній справі на підставі договору про надання правничої допомоги № 38/20 від 23 листопада 2020 року надавало адвокатське об`єднання «Еквіта». Відповідно до рахунку-фактури № В-1-38/20 від 01 грудня 2020 року, позивачем сплачено 12000 гривень за послуги згідно з договором про надання правової допомоги № 38-20 від 23 листопада 02020 року, що підтверджується момеріальним ордером № @2PL206151 від 01 грудня 2020 року та квитанцією № 0.0.1926519189.1 від 01 грудня 2020 року. Враховуючи вищевикладене, з урахуванням того, що позов [PERSON] до АТ «КБ «Приватбанк», треті особи, що не заявляють самостійних вимог на предмет спору, - приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Швець Р.О. та Чечелівський відділ державної виконавчої служби у м. Дніпрі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, задоволено, факт понесення витрат на правничу допомогу у заявленому розмірі позивачем доведено, а не співмірність цих витрат відповідачем не спростовано, суд доходить висновку, що заява є обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved