Jurisdiction: civil
Date: 2019-08-18 00:00:00

20 лютого 2019 року позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про визнання її такою, що втратила право користування будинком [ADDRESS] . Свої вимоги [PERSON] мотивує тим, що має на праві власності будинок [ADDRESS] . У вказаному будинку окрім членів її сім`ї зареєстрована колишня дружина її онука [PERSON] - [PERSON] . З 2014 року відповідач у вказаному будинку не проживає, участі в утриманні будинку не приймає, а її реєстрація у належному [PERSON] будинку створює перешкоди у реалізації права власності. На неодноразові прохання позивачки знятись з реєстрації в добровільному порядку відповідачка відповідала відмовою. В судове засідання позивач не з`явились, надала заяву, в якій вона зазначила, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити, також прохала слухати справу без її участі. Пороти винесення заочного рішення не заперечувала. Відповідач у судове засідання не з`явилась. На підстав вимог ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд ухвалив рішення про заочний розгляд справи у відсутності відповідача на підставі наявних у справі даних та доказів. Дослідивши письмові докази, які є в матеріалах справи, суд дійшов до наступного. Судом встановлено, що позивач є власником будинку [ADDRESS] , що підтверджується копією витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності. (а.с.2) Згідно копії рішення Шосткинського міськрайонного суду Сумської області від 30 березня 2017 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] , розірвано. (а.с.5) Згідно довідок від 05 лютого 2019 року та від 14 березня 2019 року наданих Ковтунівською сільською радою [PERSON] дійсно зареєстрована по [ADDRESS] . (а.с.3,11) Згідно акту від 05 лютого 2019 року посвідченого секретарем Ковтунівської сільської ради, сусідами позивача [PERSON] , [PERSON] , та депутатом Ковтунівської сільської ради [PERSON] , в будинку [ADDRESS] , [PERSON] , з 2014 року по теперішній час у вказаному будинку не проживає. (а.с. 4) Відповідно до статті 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності є непорушним. За статтею 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місце знаходження майна. Відповідно до частини першої статті 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. За положеннями статті 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Згідно ч. 2 ст. 406 ЦК України, сервітут може бути припинений за рішенням суду на вимогу власника майна за наявності обставин, які мають істотне значення. У справі судом встановлено, що позивач є власником спірного будинку. ЇЇ онук з 17 лютого 2004 року по 30 березня 2017 року перебував у зареєстрованому шлюбі з відповідачем, у зв`язку із чим остання була вселена до належного позивачу будинку, яка як власник цього майна надала право відповідачу користуватись ним. Проте, відповідач з 2014 року у спірному будинку не проживає, в ньому відсутні її особисті речі. За таких обставин суд приходить до висновку, що право відповідача на користування чужим майном (спірною квартирою) підлягає припиненню на вимогу власника цього майна відповідно до положень частини другої статті 406 ЦК України. Вказана позиція суду відповідає правовій позиції ВСУ викладеній у постанові від 15 травня 2017р. у справі № 6-2931цс16 З огляду на вищенаведене, позовна вимога про визнання відповідача такою, що втратила право користування житловим приміщенням, підлягає задоволенню. На підставі п.6 ст. 141 ЦПК України судові витрати підлягають стягненню з відповідача на користь держави в розмірі 768 грн 40 коп.

Outcome: approved