Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-20 00:00:00

1. У липні 2019 року позивач звернулася до суду з позовною заявою про стягнення з [PERSON] на її користь грошових коштів у сумі 95 977 грн. 46 коп. відповідно до укладеного договору позики грошей від 22 березня 2017 року. 2. Відповідно до ч.4 та ч.6 ст.19, ч.ч. 1-4 ст.274 ЦПК України ухвалою суду від 19 серпня 2019 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та постановлено проводити розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Позиція позивача, [PERSON] : 3. Позовні вимоги позивач мотивував тим, що 22 березня 2017 року між позивачем [PERSON] та відповідачем [PERSON] , було укладено договір позики грошей від 22 березня 2017 р., посвідчений приватним нотаріусом Світловодського районного нотаріального округу Кіровоградської області Драною Л.А. зареєстрований в реєстрі за АС 291, за яким відповідач отримала від позивачки грошову суму 95 188,00 грн., яка відповідала еквівалентові на день позики 3 546,00 доларів США, та зобов`язалася за умовами договору повернути зазначену суму грошових коштів з моменту пред`явлення вимоги позикодавця про повернення грошових коштів. 15 травня 2019 року [PERSON] було направлено письмову вимогу на адресу [PERSON] з проханням повернути грошові кошти, проте на теперішній час [PERSON] грошові кошти в сумі 95 188,00 грн. не повернула. Вразовуючи викладене, просила стягнути з [PERSON] на її користь грошові кошти у сумі 95 977,46 грн., з яких 95 188,00 грн. - сума позики, 187,04 грн. - сума інфляційних втрат, 602,42 грн. - 3% річних. 4. В обґрунтування позовних вимог позивачем надано до суду такі докази: -копія договору позики грошей від 22 березня 2017 р., згідно якого [PERSON] отримала від [PERSON] у позику грошові кошти в розмірі 95188 грн., та зобов`язалася повернути позичені кошт из моменту пред`явлення вимоги про повернення грошових коштів; - копія паспорта [PERSON] та копія РНОКПП; - копія розписки [PERSON] від 22 березня 2017 р. про отримання від [PERSON] в позику грошових коштів в сумі 95188 грн.; - копія письмової вимоги [PERSON] від 15 травня 2019 року про повернення позики, та докази її направлення відповідачу [PERSON] 5. Представник позивача, [PERSON] , в судовому засіданні позов підтримав просив його задовольнити. Позиція відповідача, [PERSON] : 6. Відповідач в судовому засіданні 28 листопада 2019 року заперечила проти позовних вимог зазначивши, що грошових коштів від [PERSON] не отримувала, письмового відзиву не подавала. Також, відповідач повідомила, що в звязку з укладенням шлюбу змінила прізвище з « [PERSON] » на « [PERSON] ». 7. Відповідно до ч. 2 ст. 191 ЦПК у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи. 8. Відповідно до ч.5 ст.279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження з повідомлення (викликом) сторін. 9. Розглянувши справу в порядку спрощеного позовного провадження, заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи та зміст заяви позивача по суті справи, оцінивши у єдності та в сукупності надані позивачем докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, проаналізувавши норми права, які регулюють спірні правовідносини, суд дійшов висновку, що позовні вимоги в судовому засіданні доведені належними та допустимими доказами, тому позов належить задовольнити з таких підстав. Встановлені судом обставини справи: 10. 22 березня 2017 року між позивачем [PERSON] та відповідачем [PERSON] , було укладено договір позики грошей від 22 березня 2017 р., який посвідчений приватним нотаріусом Світловодського районного нотаріального округу Кіровоградської області Драною Л.А. зареєстрований в реєстрі за АС 291, за яким відповідач отримала від позивачки грошову суму 95 188,00 грн. 11. Відповідно до розписки від 22 березня 2017 року [PERSON] отримала від [PERSON] грошові кошти в сумі 95188 грн. 12. Позивачка 15 травня 2019 року напривала відповідачці [PERSON] письмову вимогу про повернення грошових коштів. 13. Згідно свідоцтва серії [NUMBER] [PERSON] та [PERSON] 11 серпня 2017 року уклали шлюб, внаслідок чого [PERSON] змінила прізвище на - [PERSON] . 14. Встановлені обставини справи вказують на те, що між сторонами договору виник спір щодо виконання зобов`язання за договором позики від 22 березня 2017 р. 15. Відповідач, [PERSON] , не надала до суду відзиву на позовну заяву, доказів в підтверження своїх заперечень проти позовних вимог відповідач суду не повідомила та не надала. Оцінка суду: 16. Статтею 509 ЦК України, визначено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язаний вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися відвчинення певної дії (негативнее зобов`язання), а кредитор маг право вимагати від боржника виконання його обов`язку. 17. Стаття 627 ЦК України, регламентує, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. 18. Згідно статті 525 ЦК України передбачено недопустимість односторонньої відмови від зобов`язання. 19. Відповідно до ст.526, 527 та 530 ЦК України, - зобов`язання має виконуватися належним чином та в установлений строку відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. 20. Згідно статті 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. 21. Згідно ст. 1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві гаку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту переданая грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. 22. У відповідності до ст. 1047 ЦК України, договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа. - незалежно від суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Договір позики є одностороннім договором, оскільки після укладення цього договору всі обов`язки за ним, у тому числі повернення предмета позики або визначеної кількості речей того ж роду та такої ж якості, несе позичальник, а позикодавець набуває за цим договором тільки права. 23. За положеннями ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. 24. Якщо договором не встановлений строк повернення позики або цей строк визначений моментом пред`явлення вимоги, позика має бути повернена позичальником протягом тридцяти днів від дня пред`явлення позикодавцем вимоги про це, якщо інше не встановлено договором. Якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до стані 625 цього Кодексу. Якщо позичальник своєчасно не повернув речі, визначені родовими ознаками, він зобов`язаний сплатити неустойку відповідно до статей 549- 552 цього Кодексу, яка нараховується від дня. коли речі мали бути повернуті, до дня їх фактичного повернення позикодавцеві, незалежно від сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. 25. Статтею 625 ЦК України встановлено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошовою зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Висновок суду: 26. Відповідно до укладеного 22 березня 2017 року договору позики грошей [PERSON] отримала від [PERSON] грошові кошти в сумі 95188 гривень, факт отримання грошей підтверджуєтся розпискою власноручно написаною позичальником [PERSON] в момент отримання суми позики. 27. Доводи відповідача про неотримання грошових коштів від [PERSON] належними, достовірними та допустимими доказами не були доведені, отже, в судовому засіданні не знайшли свого підтвердження. 28. Враховуючи, що основна сума заборгованості відповідача складає 95 188,00 грн., сума 3% річних та індекс інфляційних втрат вираховуєтся з зазначеної суми боргу. Період прострочення з 15 травня 2019 року по 31 липня 2019 року складає 77 календарних днів. Таким чином, основна заборгованість складає 95 188,00 грн., суму встановленого індексу інфляції за весь час прострочення становить 187,04 грн., три проценти річних від простроченої суми становить 602,42 грн. 29. Встановлені у судовому розгляді фактичні обставини справи, переконують суд у тому, що позовні вимоги є обґрунтованими та доведеними,в судовому засіданні відповідачем не спростовані, а тому позов належить задовольнити та стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] грошові кошти у сумі 95 977,46 грн., з яких 95 188,00 грн. - сума позики, 187,04 грн. - сума інфляційних втрат, 602,42 грн. - 3% річних. 30. Відповідно до п. 1 ч.2 ст. 141 ЦПК України, судовий збір слід стягнути з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved