Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-16 00:00:00

21 березня 2016 року ПАТ Державний ощадний банк України» звернувся до суду з позовною заявою до відповідачів [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості в солідарному порядку в загальному розмірі 47792 грн.19 коп. Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що 03 березня 2009 року між позивачем та [PERSON] укладено кредитний договір, згідно якого позивач надав відповідачу кредит у розмірі 100 000 гривень під 23% річних з кінцевим терміном погашення кредиту до 02.03.2019 року. Відповідно до договору поруки №26 від 03.03.2009 року, який був укладений між позивачем та [PERSON], остання взяла на себе зобовязання відповідати по зобовязанням [PERSON] солідарно в повному обсязі за своєчасне та повне виконання ним зобовязань по кредитному договору. Посилаючись на те, що відповідач [PERSON] . не виконав свої зобовязання позивач просив стягнути солідарно з відповідачів [PERSON], [PERSON] заборгованості за кредитним договором в сумі 47792 грн.19 коп., а також стягнути з відповідачів судовий збір. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги зменшив, враховуючи часткове погашення кредитної заборгованості та остаточно просив стягнути кредитну заборгованість, що виникла станом на 17.08.2016 року в розмірі 29028 грн. 79 коп., а також судовий збір. В судовому засіданні відповідач [PERSON] частково визнав позовні вимоги, просив зменшити пеню до 2000 грн., враховуючи її великий розмір. Стосовно інших складових кредитної заборгованості, то відповідач не заперечував. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явилася, про час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином. Вислухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню частково. В судовому засіданні було встановлено, що 03 березня 2009 року між Публічним акціонерним товариством «Державний ощадний банк України» (далі Банк) і [PERSON] (Відповідач 1) укладено кредитний договір №26, згідно якого Банк надав Відповідачу 1 кредитні кошти в порядку і на умовах, визначених договором в розмірі 100 000 гривень, зі сплатою процентів за користування кредитом в розмірі 23% річних, комісійних винагород та інших платежів в порядку, на умовах та строки, визначені кредитним договором. Термін дії цього договору становить до 02.03.2019 року. Згідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. У відповідності до положень статті 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватись належним чином, відповідно до умов договору. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається. Згідно ст.610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання. Статтею 611 ЦК України передбачено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема п. 3 - сплата неустойки. Крім цього, якщо за порушення зобов`язання встановлено неустойку, то вона підлягає стягненню у повному розмірі, незалежно від відшкодування збитків.(ст.624 ЦК України). В судовому засіданні знайшла своє підтвердження та обставина, що позивачем, умови кредитного договору були виконані в повному обсязі. В свою чергу Відповідач 1 порушив умови кредитного договору, щодо своєчасності сплати кредитних платежів і заборгованість його станом на 17 серпня 2016 року становить 29028 гривень 79 коп., в тому числі: основний борг по кредиту в сумі 8901 грн. 41 коп., прострочені відсотки в сумі 362 грн. 89 коп., заборгованість за комісією в сумі 12 грн.36 коп., пеня в сумі 19752 грн.13 коп. Згідно укладеного між позивачем та відповідачем [PERSON] (Відповідач -2) договору поруки від 03.03.2009 року №26 остання на добровільних засадах взяла на себе зобов'язання відповідати по зобов'язанням Відповідача 1, які виникають з умов кредитного договору №26 у повному обсязі цих зобов'язань Відповідно до пункту 1.1 договору поруки сторони встановили, що у випадку невиконання або неналежного виконання Відповідачем -1 взятих на себе зобов'язань по кредитному договору, Відповідачі несуть солідарну відповідальність перед Банком в повному обсязі на всю суму заборгованості, встановлену на момент подання позовної вимоги. Згідно п.2.1 договору поруки у разі порушення Відповідачем -1 зобов`язань банк має право вимагати від Відповідача -2 виконання зобов`язання згідно з умовами Кредитного договору. Відповідно до статті 553 Цивільного кодексу України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. За змістом статті 554 ЦК України у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, відсотків, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Отже, встановивши ці обставини, суд приходить до висновку про порушення відповідачами договірних зобов'язань та наявність підстав для повернення позичальником кредитних коштів. Втім, що стосується пені, то суд виходить з наступного. Статтею 546 ЦК України передбачено, що виконання зобов'язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком. Відповідно до ст.549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання (ч.3ст. 549 ЦК України). Відповідно до ч.1 ст.550 ЦК України право на неустойку (штраф, пеню) виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобов'язання. Таким чином, пеня - це санкція, яка нараховується від першого дня прострочення виконання зобов'язання й до того дня, доки зобов'язання не буде виконане. Разом з тим, за правилами ч.3 ст.551 ЦК України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення, якими, зокрема, може бути ступень виконання зобов'язань боржником, майновий стан чи інші інтереси позичальника. Конституційний Суд України у рішенні від 11 липня 2013 року по справі щодо офіційного тлумачення положень\~Закону України «Про відповідальність за несвоєчасно виконання грошових зобов'язань» від 22 листопада 1996 року\~дійшов висновку, що умови договору споживчого кредиту, його укладання та виконання повинні підпорядковуватися таким засадам, згідно з якими особа споживача вважається слабкою стороною у договорі та підлягає особливому правовому захисту з урахуванням принципів справедливості, добросовісності і розумності, як складовим елементом загального конституційного принципу верховенства права. Вимога позивача про стягнення пені в розмірі, який в декілька разів перевищує заборгованість спотворює її дійсне правове призначення, оскільки із засобу розумного стимулювання боржника виконувати основне грошове зобов'язання неустойка перетворюється на несправедливо непомірний тягар для споживача та джерело отримання невиправданих додаткових прибутків кредитором. Такий висновок Конституційного Суду України узгоджується з положеннями Резолюції Генеральної Асамблеї ООН «Керівні принципи для захисту інтересів споживачів» від 09 квітня 1985 року №39/248, в якій наголошено, що споживачі нерідко перебувають у нерівному становищі з точки зору економічних умов, рівня освіти та купівельної спроможності, а тому принципи захисту інтересів споживачів мають, зокрема, за мету сприяти країнам у боротьбі зі шкідливою діловою практикою усіх підприємств на національному та міжнародному рівнях, яка негативно позначається на споживачах. Конституційний Суд України визначив, що захист від цих зловживань базується на положеннях законодавства, зокрема ч.3 ст.551 ЦК України. Отже, ч.3 ст.551 ЦК України з урахуванням положень ст.3 ЦК України щодо загальних засад цивільного законодавства та ч.4 ст.10 ЦПК України щодо обов'язку суду сприяти сторонам у здійсненні їхніх прав дає право суду зменшити розмір неустойки за умови, що він значно перевищує розмір збитків (постанова Верховного Суду України, ухвалена по справі № 6-100цс14 від 03 вересня 2014 року). Враховуючи те, що діючим законодавством не наводиться чіткий перелік таких обставин та це питання повинно вирішуватися на підставі аналізу конкретної ситуації, тому суд вважає, що оскільки розмір заборгованості за кредитним договором становить 9276 грн.66 коп., а нарахована пеня 19752 грн. 13 коп., яка перевищує розмір збитків, то є підстави зменшити розмір пені, визначений позивачем до 5000 грн. У зв'язку з чим загальною сумою заборгованості за кредитним договором слід вважати 14276 грн. 66 коп. Крім того з відповідачів на користь позивача підлягає стягненню в рівних частках судовий збір в розмірі 1378 гривні по 689 грн. з кожного.

Outcome: partial