Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-01 00:00:00

1. Короткий виклад доводів пред`явленого позову. 1.1. В січні 2020 року [PERSON] звернувся до суду з вказаним позовом та обґрунтовує його тим, що 6 грудня 2019 року приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Лілеєва М.М. вчинила виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі за №655, про стягнення з позивача на користь ТОВ «Авіакомпанія Браво» боргу за договором позики від 8 червня 2017 року в розмірі 477600 гривень. [PERSON] посилається на те, що він не одержував від відповідача вказані грошові кошти. Ця обставина свідчить про те, що договір позики є неукладеним. Крім того, позивач не отримував від ТОВ «Авіакомпанія Браво» жодного повідомлення про виникнення боргу за договором позики та його розмір. Ця обставина свідчить про те, що виконавчий напис був вчинений з порушенням порядку, передбаченого п.8.2 договору позики. 1.2. Тому [PERSON] просить суд визнати таким, що не підлягає виконанню, виконавчий напис, вчинений 6 грудня 2019 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Лілеєвою М.М. та зареєстрований в реєстрі за №655, про стягнення з позивача на користь ТОВ «Авіакомпанія Браво» боргу за договором позики від 8 червня 2017 року в розмірі 477600 гривень. 2. Інформація про рух цивільної справи. 2.1. Зі змісту протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 29 січня 2020 року (а.с.9 т.1) вбачається, що цивільну справу за позовом, пред`явленим [PERSON] , було розподілено судді Бориспільського міськрайонного суду Борцю Є.О. 2.2. Ухвалою судді Бориспільського міськрайонного суду від 30 січня 2020 року (а.с.10-11 т.1) було відкрито провадження у цивільній справі та призначено підготовче судове засідання. 2.3. Ухвалою Бориспільського міськрайонного суду від 6 липня 2020 року (а.с.151-153 т.1) було призначено судову почеркознавчу експертизу та зупинено провадження у цивільній справі на час її проведення. 2.4. Ухвалою Бориспільського міськрайонного суду від 3 листопада 2020 року (а.с.172-173 т.1) матеріали цивільної справи були повернуті до Державного науково-дослідного експертно-криміналістичного центру Міністерства внутрішніх справ України для проведення судової почеркознавчої експертизи. 2.5. Ухвалою Бориспільського міськрайонного суду від 9 листопада 2020 року (а.с.181-183 т.1) були виправлені описки в ухвалах Бориспільського міськрайонного суду від 6 липня та 3 листопада 2020 року: а саме, були зазначені правильні номери видаткових касових ордерів №171 від 27 червня 2017 року та №173 від 29 червня 2017 року. 2.6. Ухвалою судді Бориспільського міськрайонного суду від 18 лютого 2021 року (а.с.196 т.1) було поновлено провадження у цивільній справі. 2.7. Ухвалою Бориспільського міськрайонного суду від 28 квітня 2021 року (а.с.210-211 т.1) підготовче провадження було закрито та призначено цивільну справу до судового розгляду по суті. Крім того, у приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Лілеєвої М.М. були витребувані копії всіх без виключення документів, на підставі яких був вчинений оспорюваний виконавчий напис. 3. Ставлення учасників судового процесу до пред`явленого позову. 3.1. У судовому засіданні представник позивача [PERSON] позов підтримує та наполягає на його задоволенні. 3.2. Представник відповідача [PERSON] не визнає позов та заперечує проти його задоволення. В обґрунтування своїх заперечень він посилається на те, що одержання позивачем грошових коштів підтверджується видатковими касовими ордерами. Ця обставина свідчить про те, що договір позики є укладеним. Крім того, [PERSON] була надіслана заява, в якій ТОВ «Авіакомпанія Браво» вимагала від позивача повернути отримані ним грошові кошти. Ця обставина свідчить про дотримання порядку вчинення виконавчого напису, передбаченого п.8.2 договору позики. Тому представник відповідача [PERSON] просить суд відмовити у задоволенні позову. 3.3. Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Лілеєва М.М. не з`явилась у судове засідання. Вона у встановленому порядку повідомлена про час та місце розгляду цивільної справи. 4. Обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин. 4.1. 8 червня 2017 року ТОВ «Авіакомпанія Браво» уклала з позивачем договір позики (а.с.7-8, 36-39, 239-242 т.1), за яким відповідач надав позику в розмірі 524100 гривень, а [PERSON] зобов`язався повернути таку ж суму грошових коштів протягом 4 років з моменту їх отримання. 4.2. Зокрема, через касу ТОВ «Авіакомпанія Браво» 22 червня 2017 року позивач одержав грошові кошти в розмірі 50000 гривень, 23 червня 2017 року - в розмірі 50000 гривень, 26 червня 2017 року - в розмірі 10000 гривень, 27 червня 2017 року - в розмірі 10000 гривень, 29 червня 2017 року - в розмірі 10000 гривень, 30 червня 2017 року - в розмірі 10000 гривень, 3 липня 2017 року - в розмірі 50000 гривень, 4 липня 2017 року - в розмірі 50000 гривень, 5 липня 2017 року - в розмірі 50000 гривень, 6 липня 2017 року - в розмірі 50000 гривень, 7 липня 2017 року - в розмірі 50000 гривень, 10 липня 2017 року - в розмірі 50000 гривень, 11 липня 2017 року - в розмірі 50000 гривень, 12 липня 2017 року - в розмірі 34100 гривень. Ці обставини підтверджуються підписами [PERSON] у видаткових касових ордерах №152 від 22 червня 2017 року, №153 від 23 червня 2017 року, №155 від 26 червня 2017 року, №171 від 27 червня 2017 року, №179 від 30 червня 2017 року, №181 від 3 липня 2017 року, №185 від 4 липня 2017 року, №186 від 5 липня 2017 року, №187 від 6 липня 2017 року, №189 від 7 липня 2017 року, №189 від 10 липня 2017 року, №191 від 11 липня 2017 року, №192 від 12 липня 2017 року (а.с.41-52, 74-85 т.1). 4.3. 6 грудня 2019 року приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Лілеєва М.М. вчинила виконавчий напис (а.с.40, 73, 243 т.1), зареєстрований в реєстрі за №655, про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «Авіакомпанія Браво» боргу за договором позики від 8 червня 2017 року в розмірі 477600 гривень. 4.4. Спірні правовідносини є комплексними та регулюються одночасно главою 48 «Виконання зобов`язання» розділу І «Загальні положення про зобов`язання» та главою 71 «Позика. Кредит. Банківський вклад» підрозділу 1 «Договірні зобов`язання» розділу ІІІ «Окремі види зобов`язань» книги п`ятої «Зобов`язальне право» ЦК України, главою 14 «Вчинення виконавчих написів» розділу ІІІ «Правила вчинення нотаріальних дій» Закону України «Про виконавче провадження» та Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України №1172 від 29 червня 1999 року. 5. Норми права, якими керується суд при вирішенні спору. а. норми матеріального права. 5.1. Відповідно до ч.1 ст.1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним виключно з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. 5.2. Згідно з ч.1 ст.1051 ЦК України позичальник має право оспорити договір позики на тій підставі, що грошові кошти або речі насправді не були одержані ним від позикодавця або були одержані у меншій кількості, ніж встановлено договором. Якщо договір позики має бути укладений у письмовій формі, рішення суду не може ґрунтуватись на свідченнях свідків для підтвердження того, що гроші або речі насправді не були одержані позичальником від позикодавця або були одержані у меншій кількості, ніж встановлено договором. 5.3. Відповідно до ч.1 ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином згідно з умовами договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. 5.4. Згідно з ч.1 ст.530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). 5.5. Відповідно до ч.1 ст.88 Закону України «Про нотаріат» нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років. 5.6. Згідно з п.1 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадить-ся у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №1172 від 29 червня 1999 року, для одержання виконавчого напису на підставі нотаріально посвідченого договору, що передбачає сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також право звернення стягнення на заставлене майно (крім випадку, передбаченого пунктом 11 цього переліку), подаються такі документи: оригінал нотаріально посвідченого договору; документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання. б. норми процесуального права. 5.7. Відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. 5.8. Згідно з ч.2 ст.89 ЦПК України суд оцінює належність, допустимість та достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів в їх сукупності. 5.9. Відповідно до ч.1, ч.2 ст.77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. 5.10. Згідно з ч.1 ст.78 ЦПК України суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом. 6. Мотиви, якими керується суд при вирішенні спору. а. щодо оспорювання договору позики на предмет безгрошовості. 6.1. В матеріалах цивільної справи міститься копія паспорта громадянина України для виїзду за кордон, виданого на ім`я [PERSON] (а.с.99-106 т.1), та копії льотних (технічних) журналів Центру льотної підготовки у м. Софії (а.с.107-140 т.1). Однак в цих письмових доказах відсутня інформація про обставини укладення договору позики. Тому вони не містять відомості щодо предмета доказування та є неналежними доказами в розумінні ст.77 ЦПК України. Крім того, всупереч ч.1 ст.81 ЦПК України [PERSON] та його представник [PERSON] не надали інші докази на спростування достовірності видаткових касових ордерів (а.с.41-52, 74-85 т.1). 6.2. З огляду на це суд критично оцінює їх посилання на те, що договір позики є неукладеним. Такий довід позивача та його представника [PERSON] є недостовірним. Водночас, зі змісту висновку експерта №СЕ-19-21/414-ПЧ від 28 січня 2021 року (а.с.185-195 т.1) вбачається, що підписи від імені [PERSON] у видаткових касових ордерах №152 від 22 червня 2017 року, №153 від 23 червня 2017 року, №155 від 26 червня 2017 року, №171 від 27 червня 2017 року, №179 від 30 червня 2017 року, №181 від 3 липня 2017 року, №185 від 4 липня 2017 року, №186 від 5 липня 2017 року, №187 від 6 липня 2017 року, №189 від 7 липня 2017 року, №189 від 10 липня 2017 року, №191 від 11 липня 2017 року, №192 від 12 липня 2017 року лише ймовірно виконані [PERSON] . Однак таке формулювання суперечить ч.6 ст.81 ЦПК України, відповідно до якої доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Тому висновок експерта №СЕ-19-21/414-ПЧ від 28 січня 2021 року також не є допустимим доказом в розумінні ст.78 ЦПК України. б. щодо визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. 6.3. Зі змісту п.4.1 договору позики вбачається, що сума позики надавалась позичальнику строком на 4 роки з моменту отримання ним грошових коштів. Зі змісту п.7.1 договору позики вбачається, що сума позики підлягала достроковому поверненню у будь-який момент дії цього договору у разі, якщо позикодавець повідомив про це позичальника будь-яким способом у письмовій формі. В такому випадку сума позики підлягала поверненню впродовж двох робочих днів з дня отримання такого повідомлення позичальником. У зв`язку з тим, що останню частину позики [PERSON] отримав 12 липня 2017 року, строк повернення ним позики підлягав закінченню лише 12 липня 2021 року. Всупереч ч.1 ст.81 ЦПК України представник відповідача [PERSON] не подав докази на підтвердження того, що позивач отримав повідомлення ТОВ «Авіакомпанія Браво» про дострокове повернення позики. Ця обставина свідчить про те, що станом на 6 грудня 2019 року, тобто станом на день вчинення виконавчого напису, не настав строк, передбачений п.7.1 договору позики, для дострокового повернення позики [PERSON] . 6.4. Крім того, сума позики становила 524100 гривень, тоді як розмір боргу за договором позики був визначений в розмірі 477600 гривень. В документах, на підставі яких був вчинений виконавчий напис (а.с.222-250 т.1), відсутній письмовий розрахунок боргу позивача за договором позики. Ця обставина свідчить про те, що у приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Лілеєвої М.М. був відсутній документ, що підтверджував безспірність боргу [PERSON] по поверненню позики. Зокрема, зі змісту п.8.2 договору позики вбачається, що документом, який підтверджував безспірність заборгованості позичальника та встановлював прострочення виконання ним зобов`язання, було визначено повідомлення позикодавця про розмір простроченої заборгованості. В документах, на підставі яких був вчинений виконавчий напис, відсутнє повідомлення [PERSON] про виникнення у нього боргу за договором позики в розмірі 477600 гривень. 6.5. Аналіз наведених обставин свідчить про те, що виконавчий напис був вчинений з порушенням вимог, передбачених ч.1 ст.88 Закону України «Про нотаріат» та Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України №1172 від 29 червня 1999 року. 6.6. З огляду на це суд вважає, що з метою відновлення законності та порушеного права позивача належить визнати таким, що не підлягає виконанню, виконавчий напис, вчинений 6 грудня 2019 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Лілеєвою М.М. та зареєстрований в реєстрі за №654, про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «Авіакомпанія Браво» боргу за договором позики від 8 червня 2017 року в розмірі 477600 гривень. 7. Розподіл судових витрат. 7.1. Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. 7.2. [PERSON] сплатив судовий збір в розмірі 840 гривень 80 копійок. Це підтверджується квитанцією №29791346-1 від 29 січня 2020 року (а.с.1). Пред`явлений ним позов задоволений в повному обсязі. 7.3. З огляду на це суд вважає, що з ТОВ «Авіакомпанія Браво» на користь позивача належить стягнути витрати на оплату судового збору в розмірі 840 гривень 80 копійок.

Outcome: approved