Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-01 00:00:00

21.08.2015 року позивачка звернулася до суду з вищевказаним позовом, посилаючись на наступні обставини. Позивачці на праві приватної власності належить житловий будинок [ADDRESS]. В даному будинку, за згодою [PERSON], зареєстрована з 24.04.2012 року її невістка [PERSON], яка проживала у будинку до 02.08.2014 року, а потім виїхала на постійне проживання в [ADDRESS] до своїх батьків. Під час останньої зустрічі позивачка запропонувала [PERSON] на добровільних засадах знятись з реєстрації. Спочатку остання обіцяла це зробити, але сама не бажає знятись з реєстрації без усяких поважних причин, мотивуючи тим, що у неї немає на це часу. Позивачка вважає, що реєстрація відповідачки у її будинку порушує її право власника, а саме право розпоряджатися будинком на свій розсуд, згідно ст.319 ЦК України, тому вона вимушена звернутись до суду з вказаним позовом, вважаючи, що остання втратила право користування житловим будинком. Представник позивачки та позивачка в судове засідання не з'явилися, але надали заяву з проханням справу розглянути у їх відсутність, позовні вимоги підтримали, в разі неявки відповідачки, просили винести рішення при заочному розгляді справи (а.с.23). Відповідачка у судові засідання неодноразово не з'явилась, хоча про час, дату та місце розгляду справи була належним чином повідомлена (а.с.25,28,29). Оскільки не має відомостей про причину неявки відповідачки, на підставі ч.4 ст.169 та ст.224 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу у її відсутність та ухвалити по справі заочне рішення згідно наявних доказів, на що позивачка згодна. Дослідивши матеріали справи, суд вбачає правові підстави для задоволення позовних вимог з наступних підстав. Згідно ч.1 ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Статтею 391 ЦК України передбачено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Як вбачається з копії свідоцтва про право приватної власності на будинок від 23.04.1984 року (а.с.4) житловий будинок, який розташований по [ADDRESS] належить [PERSON] про що записано в реєстрову (кадастрову) книгу за № 2-353 та міститься штамп Татарбунарського МБТІ. Із копії домової книги від 15.03.1949 року (а.с.5-9) вбачається, що [PERSON], [INFO] зареєстрована з 24.04.2012 року по [ADDRESS] Актом обстеження матеріально-побутових умов проживання (а.с.13) підтверджується, що [PERSON], [INFO] зареєстрована по [ADDRESS], а фактично не проживає за вказаною адресою з 02.08.2014 року, у зв'язку з чим позивачка не може отримати субсидію. В судовому засіданні з достовірністю встановлено, що позивачка є власником житлового будинку по [ADDRESS] згідно свідоцтва про право приватної власності на будівлю зареєстрованому в Татарбунарському МБТИ відповідно до чинного на той час законодавства, 23.04.1984 року (а.с.4). Відповідачка зареєстрована у вказаному будинку (а.с.5-9), однак з 02 серпня 2014 року та по теперішній час не проживає в ньому, як вбачається з належно оформленого та завіреного в установленому законом порядку акту обстеження матеріально-побутових умов проживання (а.с.13), добровільно знятись з реєстрації не бажає, чим створює позивачці перешкоди у праві користування своєю власністю. Відповідно до ч.2 ст. 405 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Вказані обставини та аналіз наведених вище норм цивільного законодавства України дає підстави зробити висновок, що у разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном, власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, у тому числі шляхом звернення до суду за захистом свого майнового права, зокрема, із позовом про усунення перешкод у користуванні власністю шляхом позбавлення відповідачів (які відсутні за місцем реєстрації більше року) права користування житлом та зняття їх з реєстрації місця проживання. За встановлених обставин, які підтверджуються дослідженими судом належними та допустимими доказами, за відсутності заперечень відповідачки, суд вважає, що права власника мають бути захищені судом, а тому позовні вимоги [PERSON] про усунення перешкод у здійсненні права власності житловим будинком, шляхом позбавлення відповідачки права користування житлом та зняття її з реєстрації, підлягають задоволенню, як основані на законі, що надасть можливість позивачці розпоряджатися, користуватися і володіти своєю власністю на свій розсуд. На підставі викладеного,

Outcome: approved