Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-14 00:00:00

1. Короткий виклад доводів пред`явленого позову. 1.1. В квітні 2019 року [PERSON] звернулась до суду з вказаним позовом та посилалась на те, що [INFO] на веб-сайті www.i-visti.com була розміщена стаття «Як отримати $ 130 тис. та заради власної примхи заважати розвитку Борисполя». В цій статті був викладений коментар [PERSON] , в якому він звинуватив позивача у тому, що [PERSON] не рахується з правами інших людей, які хочуть на своїх ділянках побудувати будинок. 8 червня 2018 року у випуску №22 (931) газети «Вісті. Інформація. Реклама» було повторно поширено статтю «Як отримати $ 130 тис. та заради власної примхи заважати розвитку Борисполя» з відповідним коментарем [PERSON] . Однак інформація про зневажливе ставлення позивача до прав інших людей не відповідає дійсності, а також принижує честь та гідність [PERSON] . У зв`язку з поширенням недостовірної інформації позивач зазнав душевні переживання. Ця обставина свідчить про те, що йому була заподіяна моральна шкода. Тому [PERSON] просила суд визнати недостовірною та такою, що принижує честь та гідність позивача, інформацію такого змісту: «…не рахується з правами інших людей»; зобов`язати редакцію газети «Вісті. Інформація. Реклама» протягом 10 календарних днів з дня набрання рішенням суду законної сили спростувати поширену інформацію шляхом опублікування в газеті «Вісті. Інформація. Реклама» тим же шрифтом і на тих же шпальтах резолютивної частини рішення суду та спростування такого змісту: «Спростування. Газета «Вісті. Інформація . Реклама» спростовує недостовірну інформацію щодо [PERSON] , яка була поширена нею [INFO] у статті під назвою «Як отримати $ 130 тис. та заради власної примхи заважати розвитку Борисполя». Недостовірною та такою, що порушує честь та гідність визнаємо наступну інформацію щодо [PERSON] : «[ [PERSON] ] не рахується з правами інших людей»; зобов`язати редакцію газети «Вісті. Інформація. Реклама» вилучити статтю «Як отримати $ 130 тис. та заради власної примхи заважати розвитку Борисполя» з веб-сайту www.i-visti.com; стягнути з кожного відповідача моральну шкоду в розмірі 15000 гривень. 1.2. В подальшому [PERSON] пред`явила позов в зміненій редакції (а.с.31-37 т.1): просить визнати недостовірною та такою, що принижує честь та гідність позивача, інформацію, поширену ТОВ «Редакція газети «Вісті. Інформація. Реклама» такого змісту: «не рахується з правами інших людей»; зобов`язати ТОВ «Редакція газети «Вісті. Інформація. Реклама» протягом 10 календарних днів з дня набрання рішенням суду законної сили спростувати поширену інформацію шляхом опублікування в газеті «Вісті. Інформація. Реклама» тим же шрифтом і на тих же шпальтах резолютивної частини рішення суду та спростування такого змісту: «Спростування. Газета «Вісті. Інформація . Реклама» спростовує недостовірну інформацію щодо [PERSON] , яка була поширена нею [INFO] у статті під назвою «Як отримати $ 130 тис. та заради власної примхи заважати розвитку Борисполя». Недостовірною та такою, що порушує честь та гідність визнаємо наступну інформацію щодо [PERSON] : «[ [PERSON] ] не рахується з правами інших людей»; зобов`язати ТОВ «Редакція газети «Вісті. Інформація. Реклама» вилучити статтю «Як отримати $ 130 тис. та заради власної примхи заважати розвитку Борисполя» з ваб-сайту www.i-visti.com; стягнути з кожного відповідача моральну шкоду в розмірі 22500 гривень. 2. Інформація про рух цивільної справи. 2.1. Зі змісту протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 9 квітня 2019 року (а.с.24 т.1) вбачається, що цивільна справа за позовом, пред`явленим [PERSON] , була розподілена судді Бориспільського міськрайонного суду Чирці С.С. 2.2. Ухвалою судді Бориспільського міськрайонного суду від 15 квітня 2019 року (а.с.25-27 т.1) позов був залишений без руху, позивачу був визначений строк для сплати судового збору. 2.3. Ухвалою судді Бориспільського міськрайонного суду від 22 квітня 2019 року (а.с.38-39 т.1) провадження у цивільній справі було відкрито та призначено підготовче судове засідання. 2.4. Ухвалою Бориспільського міськрайонного суду від 22 червня 2020 року (а.с.173 т.1) було закрито підготовче провадження та призначено цивільну справу до судового розгляду по суті. 2.5. Ухвалою Бориспільського міськрайонного суду від 6 липня 2021 року (а.с.6-7 т.2) було задоволено заяву судді Чирки С.С. про самовідвід. Він був відведений від подальшої участі у розгляді цивільної справи. 2.6. Зі змісту протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 8 липня 2021 року (а.с.9-11 т.2) цивільна справа за позовом, пред`явленим [PERSON] , була розподілена судді Бориспільського міськрайонного суду Борцю Є.О. 2.7. Ухвалою Бориспільського міськрайонного суду від 5 серпня 2021 року (а.с.26-28 т.2) було відмовлено у задоволенні клопотання [PERSON] про повернення судового збору. 3. Ставлення учасників судового процесу до пред`явленого позову. 3.1. У судовому засіданні [PERSON] та її представник [PERSON] підтримують позов в зміненій редакції та наполягають на його задоволенні. 3.2. Представник ТОВ «Редакція газети «Вісті. Інформація. Реклама» та [PERSON] не з`явились у судове засідання. Вони у встановленому порядку повідомлені про час та місце розгляду цивільної справи. Ця обставина підтверджується оголошеннями про виклик учасників справи у судове засідання, розміщеними на офіційному веб-сайті судової влади України (а.с.75, 76 т.2). 4. Обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин. 4.1. [INFO] на веб-сайті www.i-visti.com була розміщена стаття «Як отримати $ 130 тис. та заради власної примхи заважати розвитку Борисполя» (а.с.14-17 т.1, а.с.60-63 т.2). В цій статті був викладений коментар [PERSON] такого змісту «Вони не рахуються з правами…інших людей, які хочуть на своїх ділянках побудувати будинок». 4.2. 8 червня 2018 року у випуску №22 (931) газети «Вісті. Інформація. Реклама» було повторно розміщено статтю «Як отримати $ 130 тис. та заради власної примхи заважати розвитку Борисполя» з відповідним коментарем [PERSON] (а.с.11-12 т.1). 4.3. Спірні правовідносини регулюються главою 20 «Загальні положення про особисті немайнові права фізичної особи» та главою 22 «Особисті немайнові права, що забезпечують соціальне буття фізичної особи» книги другої «Особисті немайнові права фізичної особи» ЦК України. 5. Норми права, якими керується суд при вирішенні спору. 5.1. Відповідно до ч.1 ст.271 ЦК України зміст особистого немайнового права полягає у можливості фізичної особи вільно, на власний розсуд визначати свою поведінку у сфері свого приватного життя. 5.2. Згідно з ч.1 ст.270 ЦК України фізична особа має право на життя, право на охорону здоров`я, право на безпечне для життя і здоров`я довкілля, право на свободу та особисту недоторканість, право на недоторканість особистого і сімейного життя, право на повагу до гідності та честі, право на таємницю листування, телефонних розмов, телеграфної та іншої кореспонденції, право на недоторканість житла, право на вільний вибір місця проживання та на свободу пересування, право на свободу літературної, художньої, наукової і технічної творчості. 5.3. Відповідно до ч.1 ст.275 ЦК України фізична особа має право звернутись до суду з позовом про захист її гідності та честі. 5.4. Згідно з ч.6 ст.277 ЦК України фізична особа, особисті немайнові права якої порушено у друкованих або інших засобах масової інформації, має право на відповідь, а також на спростування недостовірної інформації у тому ж засобі масової інформації в порядку, встановленому законом. 5.5. Відповідно до ч.1, п.4 ч.2 ст.23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. 5.6. Згідно з ч.4 ст.263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. 5.7. Як роз`яснив Верховний Суд, згідно з положеннями статті 277 ЦК України і статті 81 ЦПК України обов`язок довести, що поширена інформація є достовірною, покладається на відповідача, проте позивач має право подати докази недостовірності поширеної інформації. Позивач повинен довести факт поширення інформації відповідачем, а також те, що внаслідок цього було порушено його особисті немайнові права. 5.8. Відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. 5.9. Згідно з ч.2 ст.89 ЦПК України суд оцінює належність, допустимість, досто-вірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів в їх сукупності. 6. Мотиви, якими керується суд при вирішенні спору. 6.1. В статті «Як отримати $ 130 тис. та заради власної примхи заважати розвитку Борисполя» коментар [PERSON] починається з речення такого змісту « [PERSON] у публікаціях пише, що старенькі батьки живуть у жахливих умовах». З копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 29 серпня 1996 року (а.с.43 т.2) вбачається, що матір`ю [PERSON] є [PERSON] . Ці обставини свідчать про те, що судження зі змістом «Вони не рахуються з правами…інших людей, які хочуть на своїх ділянках побудувати будинок» також стосується позивача. 6.2. Дієслово «рахуватись» означає брати до уваги, враховувати що-небудь, зважати на щось у своїх діях, планах тощо. Таким чином, судження зі змістом «Вони не рахуються з правами…інших людей, які хочуть на своїх ділянках побудувати будинок» сприймаєть-ся, як «Вони не беруть до уваги, не враховують, не зважають на права…інших людей, які хочуть на своїх ділянках побудувати будинок». Таке судження не є оціночним та викликає негативну оцінку [PERSON] як особи, яка не бере до уваги, не враховує, не зважає на права інших осіб. Ці обставини свідчать про те, що поширення судження з таким змістом порушує право позивача на честь та гідність. Всупереч ч.1 ст.81 ЦПК України ТОВ «Редакція газети «Вісті. Інформація. Реклама» та [PERSON] не подали жодного доказу на підтвердження достовірності поширеного ними судження. 6.3. З огляду на це суд вважає, що з метою відновлення особистого немайнового права позивача належить визнати недостовірною та такою, що принижує честь та гідність [PERSON] , інформацію, поширену в статті «Як отримати $ 130 тис. та заради власної примхи заважати розвитку Борисполя», що була розміщена у випуску газети «Вісті. Інформація. Реклама» №22 (931) від 8 червня 2018 року, такого змісту: «Вони не рахуються з правами…інших людей», а також інформацію, поширену в статті «Як отримати $ 130 тис. та заради власної примхи заважати розвитку Борисполя», що була розміщена [INFO] на веб-сайті www.i-visti.com, такого змісту: «Вони не рахуються з правами…інших людей». Крім того, слід зобов`язати ТОВ «Редакція газети «Вісті. Інформація. Реклама» протягом десяти днів з дня набрання рішенням суду законної сили опублікувати у випуску газети «Вісті. Інформація. Реклама» спростування такого змісту: «Інформація про те, що [PERSON] не рахується з правами інших людей, не відповідає дійсності», та опублікувати на веб-сайті www.i-visti.com під статтею «Як отримати $ 130 тис. та заради власної примхи заважати розвитку Борисполя» спростування такого змісту: «Інформація про те, що [PERSON] не рахується з правами інших людей, не відповідає дійсності». 6.4. Однак поширення судження зі змістом «Вони не рахуються з правами…інших людей» само по собі не може заподіяти [PERSON] душевні переживання. Така позиція суду узгоджується з п.6 ч.1 ст.3 ЦК України, відповідно до якого розумність є однією з загальних засад цивільного законодавства. Тому презюмується, що поширення вказаного судження не заподіяло позивачу моральної шкоди, якщо протилежне не буде ним доведено. Всупереч ч.1 ст.81 ЦПК України [PERSON] та її представник [PERSON] не подали докази на підтвердження того, що поширення інформації, достовірність якої оспорюється, стала для позивача психотравмуючою ситуацією. 6.5. З огляду на це суд вважає, що підстави для відшкодування [PERSON] моральної шкоди відсутні. Тому у задоволенні пред`явленого нею позову в частині цієї вимоги належить відмовити. 7. Розподіл судових витрат. 7.1. Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. 7.2. [PERSON] сплатила судовий збір в загальному розмірі 3655 гривень 20 копійок (768,40 + 1921,00 + 965,80). Ця обставина підтверджується квитанціями (а.с.1, 2, 30 т.1). Однак пред`явлений позов задоволений лише в частині вимог немайнового характеру. 7.3. З огляду на це суд вважає, що з кожного відповідача на користь [PERSON] належить стягнути витрати на оплату судового збору в розмірі 768 гривень 40 копійок.

Outcome: partial