Jurisdiction: civil
Date: 2021-08-25 00:00:00

21.07.2021 року до суду надійшла позовна заява, у якій позивач просить визнати виконавчий напис, вчинений 16.06.2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Данич Оксаною Федорівною, зареєстрований в реєстрі за №22081 про стягнення з [PERSON] на користь Товариства З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «РІАЛЬТО» заборгованості у розмірі 17468,00 гривень таким, що не підлягає виконанню. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що приватним виконавцем виконавчого округу Київської області, КАНЦЕДАЛ ОЛЕКСАНДРОМ ОЛЕКСАНДРОВИЧЕМ розглянуто заяву ТОВ «ФК«РІАЛЬТО» про примусове виконання та винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП №65945260. Згідно постанови на підставі виконавчого напису №22081 від 16.06.2021 року, виданого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Данич Оксаною Федорівною, постановлено стягнути з [PERSON] на користь Товариства З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «РІАЛЬТО» заборгованості у розмірі 17468,00 гривень. Нотаріус вчинив виконавчий напис всупереч вимогам ч.3. ст. 21 Закону України «Про споживче кредитування», із змісту якого слідує, що сукупна сума неустойки (штраф, пеня) та інших платежів, що підлягають сплаті споживачем за порушення виконання його зобов`язань на підставі договору про споживчий кредит, не може перевищувати розміру подвійної суми, одержаної споживачем за таким договором, загального розміру кредиту який не перевищує розміру однієї мінімальної заробітної плати, і не може бути збільшена за домовленістю сторін. Позивач не погоджується з сумою заборгованості, щодо якої виданий виконавчий напис нотаріуса така сума не має ознак безспірності, оскільки стягнена заборгованість за пенями становить 13518 гривень, перевищує подвійну суму, одержаної споживачем за цим договором, отримав 3000 гривень, подвійний розмір становить (3000грн. х2 = 6000 грн.). Крім того у виконавчому написі зазначена не вірна дата укладення договору, оскільки договір №201118-29868-1 укладався 18.11.2020 року, а ні 19.11.2020. Підпунктом 3.2 пункту 3 Глави 16 розділу II Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5 визначено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172. Відповідно до пункту 1 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів «Нотаріально посвідчені договори, що передбачають сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також право звернення стягнення на заставлене майно» (крім випадку, передбаченого пунктом 11 цього Переліку (щодо стягнення за іпотечними договорами)), для одержання виконавчого напису подаються: а) оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів); б) документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання. Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14, залишеною без змін ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01 листопада 2017 року, постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 07 листопада 2016 року скасовано. Визнано незаконною та не чинною Постанову Кабінету Міністрів України № 662 від 26 листопада 2014 року «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів», у тому числі в частині доповнення переліку після розділу «Стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими договорами» новим розділом такого змісту: «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин: 2. Кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувана про непогашення заборгованості». Постанова набрала законної сили з моменту проголошення. Сам по собі факт подання стягувачем відповідних документів нотаріусу не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого. Приватний нотаріус при вчиненні виконавчого напису не перевірив наявність доказів належного направлення та отримання позивачем (боржником) письмової вимоги про усунення порушень, що призвело до порушення процедури вчинення напису, передбаченої пунктом 2.3. глави 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України. Також до суду надійшла заява позивача про забезпечення позову, в якій позивач просить застосувати захід забезпечення позову та зупинити стягнення у виконавчому провадженні №65945260. Ухвалою від 26.07.2021 року заяву про забезпечення позову було задоволено, зупинено стягнення у виконавчому провадженні №65945260. Ухвалою судді від 26.07.2021 року після виконання вимог, передбачених ч.6 ст.187 ЦПК України, відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. Відповідачам було запропоновано протягом п`ятнадцяти днів із дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі подати відзив на позовну заяву та роз`яснено, що розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін проводиться за його клопотанням, яке він може подати в строк для подання відзиву на позов. Відповідачі 02.08.2021 року отримали ухвалу про відкриття провадження, позовну заяву з пакетом документів. 10.08.2021 року до суду надіслали Відзиву на позов. Просили відмовити позивачу [PERSON] , в задоволенні позовної заяви, оскільки вважали що діяли в межах вимог чинного законодавства. Укладений договір не відноситься до споживчого кредитування, оскільки дія закону не поширюється на кредитні договори, загальний розмір кредиту за яким не перевищує однієї мінімальної заробітної плати, встановленої на день укладення кредитного договору. Данний кредитний договір був укладений в електронному вигляді шляхом реєстрації позивача на веб-сайті в мережі Інтернет і підписання Кредитного договору електронним підписом з одноразовим індефікатором. Підписання Кредитного договору електронним підписом з одноразовим індефіквтором є прямою і безумовною згодою в тому числі і на умовах фінансового кредиту, з яким він ознайомився перед підписанням Кредитного договору на отримання кредиту. Кредитний договір був підписаний позивачем 19.11.2020 року шляхом введення одноразового індефікатора в особистому кабінеті на веб-сайті відповідача в мережі інтернет. Кредитні кошти були відправлені позивачу на його платіжну картку, що підтверджується чеком. Вони перед позивачем свої зобов,язання за кредитним договором виконали в повному обсязі, а саме 19.11.2020 року надали позивачу кредит у розмірі 3000 гривень, шляхом перерахування на платіжну картку. Оскільки позивач не повернув своєчасно відповідачу суму кредиту та нараховані відсотки для погашення заборгованості за кредитом. На підставі ст.ст.87,88 Закону України «Про нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, вони звернулись до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Данич О.Ф., заяву про вчинення виконавчого напису на стягнення заборгованості по кредитному договору від 19.11.2020 року з позивача 16 185 гривень 08 копійок, дана сума складається із простроченої заборгованості за кредитом у сумі 3000 гривень, та заборгованості за кредитом у розмірі 13185 гривень 08 копійок. Вважають що у них буди всі обґрунтовані та законні підстави на звернення стягнення на грошові кошти позивача шляхом вчинення виконавчого напису на кредитному договорі. Представник позивача через канцелярію суду надіслав відповідь на відзив, із змісту якого вбачається, що заборгованість за даним кредитним договором є безспірна, це підтверджується матеріалами справи. Позивач не погоджується з сумою заборгованості, щодо якої виданий виконавчий напис нотаріуса, а тому така сума не має ознак безспірності і позовні вимоги підлягають задоволенню. Третя особа: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу, ДАНИЧ ОКСАНА ФЕДОРІВНА, судову повістку з пакетом документів, повернуто суду із відміткою, що адресат відсутній за вказаною адресою. Відповідно до витягу з єдиного реєстру нотаріусів, Данич О.Ф. , має номер свідоцтва 1466, проте тимчасово не діє, її діяльність призупинена. Третя особа: приватний виконавець виконавчого округу Київської області, КАНЦЕДАЛ ОЛЕКСАНДР ОЛЕКСАНДРОВИЧ отримав ухвалу про відкриття провадження по справі та позовну заяву 03.08.2021 року. Відповіді на позов і пояснень до суду не надіслала. На 03.08.2021 року від сторін до суду, письмових заяв про розгляд справи у судовому засіданні не надходило. Зважаючи на відсутність клопотань сторін щодо розгляду справи у судовому засіданні та незначну складність спору, суд не вбачає підстав для проведення судового засідання, а тому справа розглядається за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України. Судом встановлено, що відповідно до Договору №201118-29868-1 від 18.11.2020 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ФІНАНС ІННОВАЦІЯ» та [PERSON] уклали цей договір на отримання грошових коштів - кредиту у сумі 3000 гривень, строк дії на 18 днів. Сторони погодили наступну кредитну ставку за користування кредитом - 1,7% від суми кредиту за кожний день користування кредиту в межах строку визначеного в п.1.3.цього Договору. Правонаступником усіх прав та обов`язків Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ФІНАНС ІННОВАЦІЯ» є відповідачі ТОВ «Фінансова компанія «РІАЛЬТО» відповідно до Договору відступлення права вимоги № 11/06/2021-Р/М. В виконавчому написі від 16.06.2021 року зазначено, що сума заборгованості складає 16518,00 гривень, при цьому заборгованість за сумою кредиту становить 3000,00 гривень, - заборгованість за нарахованими відсотками становить 13518,00 гривень, в тому числі і сума сплати за здійснення виконавчого напису у розмірі 950 гривень, всього загальна заборгованість боржника становить 17468,00 гривень. Відповідно до наданих документів, а також наданого виконавчого напису, судом зроблено висновок, що стягнення проводиться з громадянина [PERSON] , РНОКПП [NUMBER] , відповідно до вищезазначеного виконавчого напису, за кредитним Договором №201118-29868-1 від 19.11.2020 з ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ» ФІНАНС ІННОВАЦІЯ», правонаступником якого є ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «РІАЛЬТО» відповідно до Договору №11/06/2021-Р/М-2 про відступлення прав вимоги від 14.06.2021 року. Зазначено що строк платежу за кредитним договором настав, боржником допущено прострочення платежів. Як зазначено стягнення заборгованості проводиться за період з 07.12.2020 року по 14.06.2021 року, проте кредитні відносини між позивачем і кредитною установою виникли з 18.11.2020 року на вісімнадцять днів по 01.12.2020 року. За вчинення цього виконавчого напису нотаріусом на підставі ст. 31 Закону України «Про нотаріат» стягнуто плати із Стягувача в розмірі 950,00 гривень, які підлягають стягненню з Боржника на користь Стягувача. Загальна сума, що підлягає стягненню 17468,00 гривень. 01.07.2021 року року приватним виконавцем виконавчого округу Київської області Канцедалом Олександром Олександровичем, винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП №659452260. Згідно постанови на підставі виконавчого напису №22081 від 16.06.2021 року, постановлено стягнути з [PERSON] на користь Товариства З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «РІАЛЬТО» заборгованості у розмірі 17468,00 гривень. Суд, вирішуючи спір згідно встановлених обставин справи та відповідних їм правовідносин, дослідивши матеріали справи, оцінивши та давши належну оцінку зібраним по справі доказам, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. За загальним правилом статей 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу, має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес у один із способів, визначених частиною другою статті 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом чи судом у визначених законом випадах. При цьому, відповідно до статті 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Згідно з частиною першої ст.1 Закону України «Про нотаріат», нотаріат в Україні - це система органів і посадових осіб, на які покладено обов`язок посвідчувати права, а також факти, що мають юридичне значення, та вчиняти інші нотаріальні дії, передбачені цим Законом, з метою надання їм юридичної вірогідності. Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом «Про нотаріат» та іншими актами законодавства України (частина перша статті 39 Закону «Про нотаріат»). Цим актом є, зокрема, Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений наказом Міністерства юстиції України 22 лютого 2012 року № 296/5 та зареєстрований у Міністерстві юстиції України 22 лютого 2012 року за № 282/20595 (далі - Порядку вчинення нотаріальних дій, Порядок). Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія (пункт 19 статті 34 Закону України «Про нотаріат»). Правовому регулюванню процедури вчинення нотаріусами виконавчих написів присвячена Глава 14 Закону України «Про нотаріат» та Глава 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій. Так, згідно зі статтею 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Статтею 88 Закону України «Про нотаріат» визначено умови вчинення виконавчих написів. Відповідно до приписів цієї статті Закону нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Порядок вчинення нотаріальних дій містить такі самі правила та умови вчинення виконавчого напису (пункти 1, 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку). Згідно з підпунктом 2.1 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку для вчинення виконавчого напису стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява, у якій, зокрема, мають бути зазначені: відомості про найменування і місце проживання або місцезнаходження стягувача та боржника; дата і місце народження боржника - фізичної особи, місце його роботи; номери рахунків у банках, кредитних установах, код за ЄДРПОУ для юридичної особи; строк, за який має провадитися стягнення; інформація щодо суми, яка підлягає стягненню, або предметів, що підлягатимуть витребуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти тощо. Заява може містити також іншу інформацію, необхідну для вчинення виконавчого напису. У разі якщо нотаріусу необхідно отримати іншу інформацію чи документи, які мають відношення до вчинення виконавчого напису, нотаріус вправі витребувати їх у стягувача (підпункт 2.2 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку). Вчинення виконавчого напису в разі порушення основного зобов`язання та (або) умов іпотечного договору здійснюється нотаріусом після спливу тридцяти днів з моменту надісланих іпотекодержателем повідомлень - письмової вимоги про усунення порушень іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця. Повідомлення вважається надісланим, якщо є відмітка іпотекодавця на письмовому повідомленні про його отримання або відмітка поштового відділення зв`язку про відправлення повідомлення на вказану в іпотечному договорі адресу (підпункт 2.3 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку). Крім того, підпунктами 3.2, 3.5 пункту 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку передбачено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172 (далі - Перелік документів). При вчиненні виконавчого напису, нотаріус, повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у вказаному Переліку документів. При цьому, цей Перелік документів не передбачає інших умов вчинення виконавчих написів нотаріусами ніж ті, які зазначені в Законі України «Про нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій. Стаття 50 Закону України «Про нотаріат» передбачає, що нотаріальна дія або відмова у її вчиненні, нотаріальний акт оскаржуються до суду. Право на оскарження нотаріальної дії або відмови у її вчиненні, нотаріального акта має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії чи акти. Таким чином, вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником. Отже, відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й, крім того, також бути безспірною, заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем. Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (стаття 88 Закону України «Про нотаріат»). Однак характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Захист прав боржника в процесі вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається в спосіб, передбачений підпунктом 2.3 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку, - шляхом надіслання іпотекодержателем повідомлень - письмової вимоги про усунення порушень іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця. Натомість нотаріус вирішує питання про вчинення виконавчого напису на підставі документів, наданих лише однією стороною, стягувачем, і не зобов`язаний запитувати та одержувати пояснення боржника з приводу заборгованості для підтвердження чи спростування її безспірності. Таким чином, вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно із відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Проте, сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого. З огляду на наведене та з урахуванням приписів статей 15, 16, 18 ЦК України, статей 50, 87, 88 Закону України «Про нотаріат» захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису. Тому при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не потрібно обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат» у такому спорі необхідно перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. Разом із тим, законодавством не визначений виключний перелік обставин, які свідчать про наявність спору щодо заборгованості. Ці обставини встановлюються судом відповідно до загальних правил цивільного процесу за наслідками перевірки доводів боржника та оцінки наданих ним доказів. Вказана правова позиція висловлена Верховним Судом України у справі № 6-887цс17. В обґрунтування позову, позивач послався на те, що приватний нотаріус при вчиненні виконавчого напису не перевірив наявність доказів належного направлення та отримання позивачем (боржником) письмової вимоги про усунення порушень, що призвело до порушення процедури вчинення напису, передбаченої пунктом 2.3. глави 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України. В порушення ст. 87 Закону України «Про нотаріат», підпунктів 3.1, 3.2 Глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій, нотаріус вчинив виконавчий напис, хоча заборгованість, зазначена у виконавчому написі, на момент його вчинення була спірною. Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису. Згідно висновку Великої Палати Верховного Суду, викладеним у постанові від 28 березня 2018 року у справі № 444/9519/12, право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України. В охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання. Крім того постановою Київського апеляційного адміністративного суду у справі № 826/20084/14 від 22.02.2017 року, залишеною без змін ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01 листопада 2017 року, визнано незаконною та нечинною постанову КМУ № 662 від 26.11.2014 року «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів», зокрема, п. 2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин, провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою КМУ від 29 червня 1999 року № 1172, на який посилався приватний нотаріус у виконавчому написі. Посилання приватного нотаріуса на вказаний пункт Переліку, та його застосування при вчиненні виконавчого напису №114981 від 18.12.2020 року не має жодних правових підстав, а сам виконавчий напис не може вважатись документом, за яким має проводитись стягнення грошових сум з позивача. Верховний Суд у своїй постанові від 12 березня 2020 року у справі № 757/24703/18-ц (провадження № 61 -12629св 19) дійшов висновку, що оскільки серед документів, наданих банком нотаріусу для вчинення виконавчого напису, відсутній оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів), за яким стягнення заборгованості може провадитися у безспірному порядку, а надана нотаріусу анкета-заява позичальника не посвідчена нотаріально, отже не могла бути тим договором, за яким стягнення заборгованості могло бути проведено у безспірному порядку шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису, тому наявні підстави для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, у зв`язку з недотриманням умов вчинення виконавчого напису щодо подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника. Виконавчий напис про стягнення з позивача заборгованості вчинений нотаріусом 16 червня 2021 року, тобто після набрання законної сили постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14. Таким чином, для одержання виконавчого напису нотаріуса про стягнення заборгованості з позивача стягувачу необхідно було подати оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів) та документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання. Нотаріусу для вчинення виконавчого напису не був наданий оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів) , оскільки кредитний договір №201118-29868-1 від 19.11.2020 року не було посвідчено нотаріально. Отже, приватний нотаріус при вчиненні оскаржуваного виконавчого напису застосував не чинні на той момент норми, які регулюють вчинення виконавчих написів по кредитних договорах, укладених у простій письмовій формі. Вказані обставини є підставою для визнання виконавчого напису приватного нотаріусу таким, що не підлягає виконанню. Згідно з положеннями ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи. Відповідно до ст.2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Посилання відповідачів на безпідставність позовних вимог, та зобов,язання суд при розгляді справи встановити на підставі первинних підтверджуючих документів суму заборгованості позивача, в даному випадку не стосується предмету позову, ці питання судом можуть бути розглянути в іншому позовному провадженні про стягнення заборгованості за кредитним договором. За таких обставин, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, а виконавчий напис приватного нотаріуса таким, що не підлягає виконанню. СУДОВІ ВИТРАТИ. Відповідно до ст.141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати по оплаті судового збору за подання позовної в сумі 908,00 гривень та за подання заяви про забезпечення позову в сумі 454,00 гривень всього у розмірі 1362,00гривні.

Outcome: approved