Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-03 00:00:00

21.05.2019 року позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача Фастівського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області про зняття арешту. Позивач зазначає, що під час звернення до нотаріальної контори з питання оформлення спадщини після смерті батька [PERSON] , її було повідомлено, що на усе майно спадкодавця накладено арешт. Звернувшись із запитом до відповідача, позивач отримала відповідь, що згідно даних ЄДРВП відкритих виконавчих проваджень де боржником є [PERSON] на виконанні у Фастівському МР ВДВС ГТУЮ у Київській області не перебуває. Виходячи з викладеного, позивача просить суд скасувати арешт за реєстраційним номером обтяження № 1216952, накладений постановою б/н від 08.01.2003 року Фастівською державною виконавчою службою на все майно [PERSON] . Ухвалою Фастівського міськрайонного суду Київської області від 22.05.2019 року відкрито провадження у справі та призначено до розгляду у спрощеному позовному провадженні. В судове засідання позивач не з`явилася, через канцелярію суду від неї надійшла заява, відповідно до якої просила провести розгляд справи в її відсутність, вимоги позову підтримує. В судове засідання представник відповідача не з`явився, надавши 24.06.2019 року через канцелярію суду заяву, в якій просив розгляд справи провести без участі державного виконавця, проти позову не заперечують. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає встановленими наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Згідно ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюванних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. При розгляді справи, судом встановлено, що [PERSON] є дочкою [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження та свідоцтвом про одруження позивача. [INFO] [PERSON] помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть, виданим 14.10.2003 року Відділом реєстрації актів громадянського стану Фастівського міського управління юстиції Київської області, серія [NUMBER] . Реалізовуючи свої спадкові права, позивач звернулась до нотаріальної контори з приводу оформлення спадщини після померлого батька, однак нотаріусом було роз`яснено про неможливість видачі свідоцтва про право на спадщину в зв`язку тим, що на все майно [PERSON] накладено арешт на підставі постанови Фастівської державної виконавчої служби б/н від 08.01.2003 року, а тому видача свідоцтва про право на спадщину затримується до зняття арешту. Як вбачається з витягу з Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна у порядку доступу нотаріусів, Постановою б/н від 08.01.2003 року Фастівською державною виконавчою службою на невизначене, все майно [PERSON] накладено арешт, реєстраційний номер обтяження: 1216952. Відповідно до листа від 04.08.2016 року № 03.3-22/9134-10 Фастівського міськрайонного відділу державної виконавчої служби ГТУЮ у Київській області, згідно даних ЄДРВП відкритих виконавчих проваджень, де є боржником [PERSON] на виконанні у Фастівському міськрайонному відділі ДВС ГТУЮ у Київській області не перебуває. Згідно ч. 5 ст. 1268 ЦК України права та обов`язки, що складають спадщину переходять до спадкоємців з часу відкриття спадщини. За змістом ст. ст. 4, 5, ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Відповідно до частин 1, 5 ст. 1268 України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Часом відкриття спадщини згідно з ч. 2 ст. 1220 ЦК України є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою. Як було встановлено, позивач є спадкоємцем після смерті [PERSON] , а тому позивач, як майбутня власниця майна, згідно із положеннями ст. 391 ЦК України, може вимагати усунення будь-яких порушень (обмежень) в здійсненні нею права користування розпорядження майном, яке фактично її належить. Статтею 41 Конституції України передбачено право кожного громадянина володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Відповідно з ст. 1 Першого Протоколу Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений майна інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права. Статтею 10 Загальної декларації прав людини визначено, що кожна людина має право володіти майном як одноособово, так і разом з іншими. Ніхто не може бути безпідставно позбавлений свого майна. Відповідно до ст. 316, 317, 319 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Власник володіє, користується та розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Вимоги особи, що ґрунтуються на її праві власності на арештоване майно, розглядаються за правилами, установленими для розгляду позовів про звільнення майна з-під арешту. Відповідно до ч. 1, 2, 3 ст.\~59\~Закону України\~«Про виконавче\~провадження» особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. У разі набрання законної сили судовим рішенням про зняття арешту з майна боржника арешт з такого майна знімається згідно з постановою виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини. У разі виявлення порушення порядку накладення арешту, встановленого цим Законом, арешт з майна боржника знімається згідно з постановою начальника відповідного відділу державної виконавчої служби, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець. Судом встановлено та не заперечується відповідачем, що на даний час виконавчі провадження відносно [PERSON] відсутні. Таким чином, арешт, накладений на майно [PERSON] порушує право власності [PERSON] , яка є спадкоємцем після його смерті, та унеможливлює оформлення спадщини. Виходячи з вищевикладеного, на час звернення з заявою до суду за наявності арешту (обтяження) накладеного на майно порушується право власності позивача, внаслідок чого вона позбавлена змоги в повному обсязі користуватися та розпоряджатися спадковим майном на власний розсуд, підстав для продовження обтяження на майно суд не вбачає, а тому право позивача підлягає судовому захисту у заявлений нею спосіб шляхом зняття арешту з майна. За таких обставин суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі.

Outcome: approved