Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-05 00:00:00

21 серпня 2018 року до суду надійшла позовна заява, у якій позивач просить розірвати шлюб з відповідачем. \~ \~ \~ \~Позовні вимоги обґрунтовувались тим, що\~ позивач та відповідач перебувають у шлюбі,\~зареєстрованому 25.07.2007 року відділом реєстрації актів цивільного стану Славутицького міського управління юстиції Київської області, Україна, актовий запис №93. За час\~\~ шлюбу в них народився син [PERSON], [INFO], батьком якої є відповідач, мати позивач. Спільне життя сторін не склалося в силу несумісності поглядів на життя, відсутності взаєморозуміння. Спільне господарство не ведуть, один одного не підтримують, шлюбні відносини припинені, примирення неможливе. \~ \~ \~ \~ Ухвалою від 19 вересня 2018 року було відкрито провадження у справі та призначено підготовче судове на 18 жовтня 2018 року. Ухвалою від 18 жовтня 2018 року було закрито підготовче провадження та призначено судовий розгляд справи на 06.11.2018 року. В призначене судове засідання позивач та відповідач не зявилися, подавши заяви про розгляд справи за їх відсутності та розірвання шлюбу. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. З огляду на викладене фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши матеріали справи, підстави позовних вимог вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. З матеріалів справи судом встановлено, що згідно свідоцтва про шлюб, виданого 25 липня 2007 року відділом реєстрації актів цивільного стану Славутицького міського управління юстиції Київської області, Україна, копія якого долучена до справи, [PERSON] та [PERSON] 25.07.2007 року зареєстрували шлюб, про що був здійснений актовий запис №93. Після укладення шлюбу присвоєні прізвища: чоловіку [PERSON], дружині [PERSON]. Під час шлюбу в них народився син [PERSON], [INFO], батьком якої є відповідач, мати позивач, що підтверджується свідоцтвом про народження, копія якого долучена до матеріалів справи. Як вбачається із змісту позовної заяви, шлюбні відносини у позивача та відповідача не склалися в силу несумісності поглядів на життя, відсутності взаєморозуміння. Спільне господарство не ведуть, один одного не підтримують, шлюбні відносини припинені . Відповідно до положень ст. 51 Конституції України, ч. 1 ст.24 СК України шлюб ґрунтується на добровільній згоді жінки та чоловіка, примушення жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. З статті 5 Протоколу № 7\~Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод\~(Рим, 4 листопада 1950 р., ратифікована Україною 17 липня 1997 р.) вбачається, що кожен з подружжя у відносинах між собою і в їхніх\~ відносинах зі\~ своїми\~ дітьми\~ користується\~ рівними\~ правами\~ та обов'язками цивільного характеру, що виникають зі вступу у шлюб, перебування в шлюбі та у випадку його розірвання. Згідно ч.2 ст.18, п.3 ст.51, ч.3 ст.56, ч.1 ст.110 СК України дружина і чоловік мають рівне право на повагу до своєї індивідуальності, своїх звичок та уподобань, при цьому способом захисту сімейних прав та інтересів, у тому числі є право на припинення шлюбних відносин шляхом предявлення до суду позову про розірвання шлюбу одним з подружжя. Відповідно до ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що за час сімейного життя у сторін склалася обстановка, що виключає можливість спільного проживання, почуття любові один до одного між сторонами втрачено. Примирення між подружжям та збереження сімї неможливо. За таких обставин суд дійшов до висновку, що сімя розпалася остаточно, а шлюб існує формально, подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам позивача і відповідача. Враховуючи відсутність обставин, що перешкоджають розірванню шлюбу, передбачених ч.2 ст.110 СК України, суд \~вважає за необхідне позов про розірвання шлюбу задовольнити, оскільки позовні вимоги є обґрунтованими \~і такими, що не суперечать закону та не порушують права інших осіб. У відповідності до ст.113 СК України особа, яка \~змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. В поданій заяві позивач зазначила, що після розірвання шлюбу вона бажає залишити прізвище «Денисенко». За правилами ч.2 п.1 ст.141 ЦПК України позивачу, на користь якого ухвалюється рішення, суд присуджує з відповідача понесені та документально підтверджені судові витрати пропорційно розміру задоволених вимог. Виходячи з того, що позивачем сплачено судовий збір в сумі 704,80 гривень, то з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати по оплаті судового збору в сумі 704 гривні 80 копійок. На підставі викладеного,

Outcome: approved