Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-26 00:00:00

20 травня 2013 року помер батько позивача [PERSON], після смерті якого відкрилася спадщина, що складається, зокрема, із земельної ділянки, яка знаходиться на території Попелюхівської сільської ради Мурованокуриловецького району Вінницької області. Позивач є спадкоємцем за законом після смерті [PERSON] Крім неї, спадкоємцями першої черги за законом є [PERSON] та [PERSON], які спадщини не прийняли і на неї не претендують. Із субєктивних причин позивач пропустила строк для прийняття спадщини, у звязку з чим нотаріус не може оформити спадкові права, а тому за захистом своїх прав та інтересів з відповідним позовом [PERSON] звернулася до суду. Позивач у судове засідання не зявилася у п. 3 позовної заяви просила на підставі ч. 2 ст. 158 ЦПК України слухати справу у її відсутності (зворот а.с. 2). Відповідачі [PERSON], [PERSON] та представник відповідача Попелюхівської сільської ради подали суду заяви про визнання позовних вимог та про слухання справи у їх відсутності (а.с. 25, 26, 27). З урахуванням права, передбаченого ч. 2 ст. 158 ЦПК України, суд ухвалив про розгляд справи за відсутності сторін на підставі доказів, поданих разом із позовною заявою. Розглянувши справу в судовому засіданні, дослідивши та оцінивши наявні у матеріалах справи докази, суд приходить до висновку, що позов [PERSON] слід задовольнити, виходячи з наступного: [PERSON] помер 20 травня 2013 року в с. Куражин Новоушицького району Хмельницької області (а.с. 6). Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина, яка складається із права власності на земельну ділянку, що розташована на території Попелюхівської сільської ради і призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (а.с. 3, 8). Свідоцтвом про смерть (а.с. 6), довідкою виконавчого комітету Вербовецької сільської ради № 394 від 31 серпня 2016 року (а.с. 3), свідоцтвом про своє народження (а.с. 5), свідоцтвом про укладення шлюбу (а.с. 7), заявами [PERSON] та [PERSON] про неприйняття спадщини (а.с. 31-32) позивач довела, що вона є єдиним спадкоємцем першої черги за законом після смерті [PERSON], яка має право і бажає прийняти спадщину. Державний нотаріус Мурованокуриловецької державної нотаріальної контори Вінницької області своєю постановою № 508 від 21 листопада 2016 року (а.с. 11) відмовив [PERSON] у посвідченні свідоцтва про право на спадщину за законом через пропущення строків, встановлених для прийняття спадщини. Статтею 1269 ЦК України передбачено, що спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Статтею 1270 ЦК України цей строк визначений як шість місяців, і починається він з часу відкриття спадщини (дня смерті). Як слідує із позовної заяви, позивач пропустила встановлений законом шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини, оскільки в останні дні строку для подання заяви про прийняття спадщини отримала травму лівого плечового суглобу, у звязку з чим була позбавлена можливості зявитися до нотаріуса (а.с. 9). Із оглянутої у судовому засіданні спадкової справи № 402/2016 (а.с. 28-34) слідує, що лише позивач виявила бажання спадкувати належне [PERSON] майно, про що 21 листопада 2016 року подала до нотаріальної контори відповідну заяву. Суд вважає вказані позивачем причини пропуску строку звернення до нотаріуса поважними, а тому приходить до висновку, що відповідно до ст. 1272 ч. 3 ЦК України, а також враховуючи, вищевикладені докази та обставину, що відповідачі визнали позовну вимогу і таке визнання позовних вимог відповідає закону, не порушує будь-чиї права чи законні інтереси інших осіб, [PERSON] можна визначити додатковий строк для звернення в нотаріальну контору із заявою про прийняття спадщини.

Outcome: approved