Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-27 00:00:00

21 серпня 2018 року позивач [PERSON] звернувся до суду з\~позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу мотивуючи тим, що 27 листопада 2010 року він\~зареєстрував шлюб з відповідачем. Позивач зазначає, що подружні стосунки між ними припинені, спільне господарство не ведеться. Основана причина розпаду сімї це різниця в характерах, відсутність між ними взаєморозуміння та довіри. Вважає, що причини розірвання шлюбу є обґрунтованими, а подальше спільне життя із відповідачем та збереження шлюбу суперечитиме їх інтересам. Ухвалою суду від 22 серпня 2018 року провадження у справі відкрито та призначено до розгляду в підготовчому засіданні. Ухвалою суду від 10 жовтня 2018 року за клопотання відповідача сторонам було надано строк для примирення. В судове засідання позивач не з'явився, про час і місце судового розгляду повідомлений\~належним чином, надав до суду заяву з клопотанням розглянути справу за його відсутності. Позовні вимоги підтримав в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з'явилась, про час і місце судового розгляду повідомлена належним чином. На адресу суду надійшло клопотання про надання строку для примирення, проте пояснень з приводу позову надано не було. Суд вважає, що в справі є всі дані про права і взаємовідносини сторін, а тому для ухвалення рішення немає необхідності вислуховувати особисті пояснення сторін, які не зявились до суду. Судом встановлено, що 27 листопада 2010 року сторони зареєстрували шлюб в Самарському відділі реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції Дніпропетровської області, про що в Книзі реєстрації шлюбів 27 листопада 2010 року зроблено відповідний актовий запис за №449 (а.с.3). Згідно зі\~ст. 24 СК України\~шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, що відповідає ст. 51 Конституції України. Відповідно до частини третьої\~статті 105\~Сімейного кодексу\~України,шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду відповідно до статті 110 цього кодексу. Згідно частини другої\~статті 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя i збереження шлюбу суперечили б інтересам\~одного з них, інтересам їхніх дітей, що має істотне значення. Статтею 113 Сімейного кодексу України передбачено, що особа яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Згідно п. 10 роз'яснень Постанови Пленуму Верховного Суду України № 11 від 21.12.2007р. «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», проголошена Конституцією України охорона сім'ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. У відповідності до розяснень Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», суд застосовував передбачені ч. 1 ст. 111 СК України заходи щодо примирення подружжя. 10 жовтня 2018 року ухвалою суду сторонам було надано строк для примирення один місяць, однак цей строк не забезпечив фактичного вжиття заходів для примирення з боку сторін. Позивач після спливу строку на примирення, в судове засідання не зявився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності та позовні вимоги підтримав. Відповідач взагалі виклики суду проігнорувала та в судове засідання не зявилась, пояснень з приводу позову не надала. У пункті 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 11 від 21.12.2007р. «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», зазначається, що якщо після закінчення призначеного судом строку примирення подружжя не відбулося і хоча б один з них наполягає на припиненні шлюбу, суд вирішує справу по суті. З огляду на те, що позивач після спливу строку на примирення наполягає на задоволенні позовних вимог, а відповідач пояснень суду взагалі не надала, а тому строк для примирення не забезпечив позитивних змін у відносинах сторін. Враховуючи те, що шлюбні відносини у сторін фактично припинені, спільне господарство не ведеться, тому суд приходить до висновку про можливість задоволення позову про розірвання шлюбу, так як подальше спільне життя подружжя і збереження цього шлюбу суперечитиме їх інтересам. Згідно вимог\~ст. 141 ЦПК України, у разі задоволення позову,\~з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати по сплаті судового збору.

Outcome: approved