Jurisdiction: civil
Date: 2020-06-25 00:00:00

20 травня 2020 року позивачі звернулись до суду з позовом до Миронівської сільської ради Шосткинського району про визнання за ними права власності в порядку спадкування за заповітом на земельну частку (пай) після померлого [INFO] [PERSON] . На обґрунтування позовних вимог позивачі зазначили, що [INFO] померла [PERSON] . Після її смерті відкрилась спадщина\~ на належне їй майно у вигляді земельної частки (пай) розміром 3,66 в умовних кадастрових гектарах на території Миронівської сільської ради Шосткинського району. За життя [PERSON] заповіту не склала, спадщину після померлої прийняв її чоловік [PERSON] (батько позивачів [PERSON] , [PERSON] ), проте належним чином не оформив спадкових прав. [INFO] помер [PERSON] , після його смерті відкрилась спадщина на належне йому майно, в тому числі, на успадковану після дружини [PERSON] земельну частку (пай). За життя [PERSON] склав заповіт, яким заповів усе належне йому майно позивачам. В свою чергу, позивачі звернулась до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, але у видачі свідоцтва про право на спадщину на земельну частку (пай) їм було відмовлено, в зв`язку з відсутністю правовстановлюючого документу. Позивачі в судове засідання не з`явились, надали до суду заяви, в яких просили слухати справу у їх відсутність, позов підтримали в повному обсязі. Представник відповідача в судове засідання не з`явився, надав суду заяву, в якій просив розгляд справи проводити за його відсутності, позовні вимоги визнав у повному обсязі. У відповідності до ч. 3 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Дослідивши письмові докази по справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що [INFO] померла [PERSON] /а.с.8/ Після її смерті відкрилась спадщина на належне їй майно. Зокрема, з довідки відділу у Шосткинському районі Головного управління Держгеокадастру у Сумській області вбачається, що [PERSON] на підставі розпорядження голови Шосткинської районної державної адміністрації від 12 березня 1997 року №87 видано сертифікат на право на земельну частку (пай)\~ серії СМ №0253175, зареєстрований за №175 від 27 березня 1997, розміром 3,66 в умовних кадастрових гектарах по колишньому колективному сільськогосподарському підприємству «Зоря» за межами населених пунктів на території Миронівської сільської ради Шосткинського району Сумської області. /а.с.12/ Спадкоємцем після померлої [PERSON] був [PERSON] , який згідно свідоцтва про укладення шлюбу був її чоловіком /а.с.14/, та згідно довідки\~ Миронівської сільської ради від 16.06.2020 року на день її смерті був зареєстрований та проживав разом з нею за адресою: [ADDRESS] , тому у відповідності до ст. 529 ЦК УРСР (що діяв на час відкриття спадщини) вважається таким, що спадщину прийняв. [INFO] помер [PERSON] /а.с.10/ На підставі заяв позивачів про прийняття спадщини Шосткинською районною державною нотаріальною конторою заведена спадкова справа №383/2010. Згідно інформації Шосткинської районної державної нотаріальної контори від 12.06.2020 року спадщину за заповітом після померлого [INFO] [PERSON] прийняли: [PERSON] (дочка), [PERSON] (дочка), [PERSON] (онука), свідоцтво про право на спадщину не видавалось, інші спадкоємці до нотаріальної контори не звертались./а.с.36/ Як стверджують позивачі оригінал сертифікату на право власності на земельну частку (пай) серії СМ [NUMBER] 0253175 виданий на ім`я [PERSON] втрачений. При зверненні до відділу у Шосткинському районі Головного управління Держгеокадастру у Сумській області позивачам роз`яснено, що видача дублікатів документів на землю на ім`я померлих осіб чинним законодавством України не передбачено./а.с.12/ Відповідно ч.1 ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, які не суперечать закону, в тому числі і в порядку спадкування. Відповідно до ст.ст.1216,1217 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до іншої особи (спадкоємця). Спадкування здійснюється за заповітом або законом. Згідно ч.1 ч.5 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно до ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом (п. 10 Постанови Пленуму Верховного суду України від 30.05.2008 № 7 «Про судову практику у справах спадкування»). Відповідно до Законів України «Про державний земельний кадастр» та «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» повноваження територіальних органів Держгеокадастру у частині державної реєстрації державних актів на право власності на земельну ділянку та на право постійного користування земельною ділянкою припинились, тобто отримати дублікат свідоцтву про право на земельну частку (пай) не має можливості. Отже, з викладеного вбачається, що на момент звернення до суду позивачі правомірно претендують як єдині спадкоємці за заповітом на визнання за ними права власності на нерухоме майно у порядку спадкування після померлого [PERSON] . Разом з цим, судом встановлено, що в нотаріальному порядку позивачам відмовлено в оформленні спадщини на нерухоме майно у зв`язку з відсутністю правовстановлюючого документу, що підтверджує право власності на нерухоме майно. Тобто, зазначені обставини перешкоджають позивачам належним чином оформити право власності на нерухоме майно в порядку спадкування за законом. Згідно абзацу 3 пункту 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Якщо нотаріусом обґрунтовано відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, виникає цивільно-правовий спір, що підлягає розглядові у позовному провадженні. Право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності (ст. 392 ЦК) та є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку . Відповідно до положень п.п. 1 ч. 2 ст. 16 ЦК України способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права. У даному випадку у позивачів відсутній правовстановлюючий документ на ім`я спадкодавця, що свідчить про неможливість отримання ними свідоцтва про право на спадщину в нотаріальному порядку, отже таке їх право має бути захищено в судовому порядку. На підставі викладеного, проаналізувавши норми чинного законодавства, досліджені докази та встановлені у справі обставини, суд приходить до висновку за необхідне захистити право позивачів шляхом його визнання, оскільки позовні вимоги є обґрунтованими, тому підлягають задоволенню.

Outcome: approved