Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-12 00:00:00

21.11.2018 року представник [PERSON] Державного агентства рибного господарства у Миколаївській області (Миколаївський рибоохоронний патруль) [PERSON] звернувся до\~Заводського районного\~суду м.\~Миколаєва з\~позовною заявою до [PERSON], в якій, посилаючись на відсутність добровільної сплати відповідачем суми збитків, просить суд: 1. Стягнути з [PERSON] на користь держави заподіяну ним внаслідок вчинення адміністративного правопорушення майнову шкоду в сумі 7 905 гривень, які перерахувати за місцем завдання таких збитків до УК у м. Миколаєві/ Заводський район/21081100, ЄДРПОУ 37992781, МФО 899998, р/р 31111106014003. Позовні вимоги представник позивача обґрунтував тим, що постановою Заводського районного суду м. Миколаєва від 24.09.2018 року по справі про адміністративне правопорушення № 487/5540/18 [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 85 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу. Із постанови вбачається, що під час незаконного лову, відповідач виловив рибу на загальну суму 7 905, 00 гривень. Позивач вважає, що вина [PERSON]В є доведеною, проте, під час прийняття рішення по справі № 487/5540/18, відповідно до ст. 40 КУпАП судом не прийнято рішення про відшкодування шкоди, завданої незаконними діями відповідача рибному господарству України. Представник позивача про відкриття провадження був повідомлений належним чином. Відповідач [PERSON] про відкриття провадження був повідомлений, відзив суду не надав. Суд вважає за можливе\~ухвалити\~рішення про заочний розгляд справи, що відповідає положенням\~ст. 280 ЦПК України. Відповідно до ч. 2 ст. 247\~ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось, оскільки розгляд справи відповідно до положень цього Кодексу здійснювався судом за відсутності учасників справи. Дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступні обставини та відповідні ним правовідносини. 16.08.2018 року о 11:10 год. [PERSON] в м. Миколаєві на Бузькому лимані, не маючи дозвіл на промисел, проводив лов риби з човна чотирма вудками із загальною кількістю гачків 8 одиниць та здійснив перелов молоді риби тарань на 8 кг від дозволеної добової норми, чим порушив п. 3.15 Правил любительського та спортивного рибальства, відповідальність за яке передбачена ч. 4 ст. 85 КУпАП, про що головним державним інспектором Миколаївського рибоохоронного патруля складено протокол про адміністративне правопорушення № 012436/1367 від 16.08.2018 року. [PERSON], затверджених постановою Кабінету міністрів України №1209 від 21.11.2011 року, рибному господарству України завдано збитків на суму 7 905, 00 грн. Постановою Заводського\~районного суду\~м.\~Миколаєва від\~24.09.2018\~року по\~справі №\~487/5540/18\~[PERSON]\~визнано винним\~у вчиненні\~адміністративного правопорушення,\~передбаченого ч.4\~ст.\~85\~КУпАП та\~накладено на\~нього адміністративне\~стягнення у\~вигляді штрафу\~на користь\~держави у\~розмірі 340\~грн., з конфіскацією риби: тарань- 8 кг. Як вбачається із опису обєктів лову (добування), вилучених у порушника [PERSON] згідно з протоколом про адміністративне правопорушення № 012436 від 16.08.2018 року, складеним головним державним інспектором Лопатіним О.С., своїми діями [PERSON] наніс рибному господарству України збитків на суму 7 905, 00 грн. На адресу відповідача [PERSON] державного агентства рибного господарства у Миколаївській області (Миколаївським рибоохоронним патрулем) було направлено письмову претензію № 195 від 19.10.2018 року, у якій позивач просив добровільно сплатити збитки, нанесені рибному господарству України, в сумі 7 905, 00 грн. протягом 10 днів з дня отримання претензії. [PERSON] у добровільному порядку шкоду не відшкодував. Відповідно до положень ст.ст.15, 16\~ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, яке вона може здійснити шляхом звернення до суду у визначеному ЦПК України порядку (ст. 4 ЦПК України) і що також гарантовано ст.124 Конституції України. [PERSON] з вимогами ст.\~264\~ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; чи слід позов задовольнити або в позові відмовити; як розподілити між сторонами судові витрати; чи є підстави допустити негайне виконання судового рішення; чи є підстави для скасування заходів забезпечення позову. Відповідно до ч. 4\~ст.\~82\~ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративний справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, проте можуть бути у законному порядку спростовані особою, яка не брала участь у справі, в якій такі обставини були встановлені. Оскільки згідно\~постанови Заводського\~районного суду\~м.\~Миколаєва від\~24.09.2018\~року [PERSON]\~визнано винним\~у вчиненні\~адміністративного правопорушення,\~передбаченого ч.\~4\~ст.85 КУпАП\~та накладено адміністративне стягнення у межах санкції статті, то даний факт не підлягає доказуванню у судовому засіданні при розгляді даної справи. Відповідно до Положення про Державне агентство рибного господарства України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 30 вересня 2015 року № 895, Державне агентство рибного господарства України (Держрибагентство) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра аграрної політики та продовольства і який реалізує державну політику у сфері рибного господарства та рибної промисловості, охорони, використання та відтворення водних біоресурсів, регулювання рибальства, безпеки мореплавства суден флоту рибного господарства. Відповідно до ст.10\~Закону України\~«Про рибне\~господарство,\~промислове рибальство\~та охорону\~водних біоресурсів» посадові особи органів рибоохорони здійснюють державний контроль та управління в галузі охорони, використання і відтворення водних біоресурсів та уповноважені подавати позови про відшкодування шкоди, заподіяної суб'єктами господарювання та громадянами, внаслідок порушення законодавства в галузі охорони, використання і відтворення водних біоресурсів. Відповідно до ч. 1 ст. 40 КУпАП, якщо у результаті вчинення адміністративного правопорушення заподіяно майнову шкоду громадянинові, підприємству, установі або організації, то адміністративна комісія, виконавчий орган сільської, селищної, міської ради під час вирішення питання про накладення стягнення за адміністративне правопорушення має право одночасно вирішити питання про відшкодування винним майнової шкоди, якщо її сума не перевищує двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, а суддя районного, районного у місті, міського чи міськрайонного суду - незалежно від розміру шкоди, крім випадків, передбачених частиною другою цієї статті. В інших випадках питання про відшкодування майнової шкоди, заподіяної адміністративним правопорушенням, вирішується в порядку цивільного судочинства. Відповідно до ст.\~68\~Закону України\~«Про охорону\~навколишнього природного\~середовища» підприємства, установи, організації та громадяни зобов'язані відшкодовувати шкоду, заподіяну ними внаслідок порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища, в порядку та розмірах, встановлених законодавством України. Застосування заходів дисциплінарної, адміністративної або кримінальної відповідальності не звільняє винних від компенсації шкоди, заподіяної забрудненням навколишнього природного середовища та погіршенням якості природних ресурсів. За приписами ст. 69 Закону України «Про охорону навколишнього приводного середовища» шкода, заподіяна внаслідок порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища, підлягає компенсації в повному обсязі. [PERSON] п. 20 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 20.12.2004 року № 17 «Про судову практику у справах про злочини та інші правопорушення проти довкілля» при визначенні розміру шкоди, заподіяної водним живим ресурсам, залежно від конкретних обставин справи застосовуються Такси, затверджені відповідними постановами Кабінету Міністрів України. Відповідач здійснив перелов молоді риби тарань на 8 кг від дозволеної добової норми, чим заподіяв шкоду рибним запасам України на суму 7 905, 00 грн., розрахованих відповідно до [PERSON] для обчислення розміру відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок незаконного добування (збирання) або знищення цінних видів водних біоресурсів, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21.11.2011 року № 1209. Відповідно до ст. 20 Закону України «Про рибне господарство, промислове рибальство та охорону водних біоресурсів», шкода, завдана рибному господарству внаслідок знищення або погіршення стану водних біоресурсів та середовища їх перебування внаслідок господарської та іншої діяльності, підлягає відшкодуванню за рахунок осіб, які безпосередньо здійснювали або замовляли здійснення такої діяльності. На підставі ст.\~10\~Закону України\~«Про тваринний\~світ» громадяни відповідно до закону зобов'язані відшкодувати шкоду, заподіяну ними тваринному світу внаслідок порушення вимог законодавства про охорону, використання і відтворення тваринного світу. [PERSON] зі\~ст.\~324\~Цивільного кодексу\~України передбачено, що земля, її надра, атмосферне повітря, водні та інші природні ресурси, які знаходяться в межах території України, природні ресурси її континентального шельфу, виключної (морської) економічної зони є об'єктами права власності Українського народу. Від імені Українського народу права власника здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах, встановлених Конституцією України. [PERSON]\~ст.\~22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Таким чином, шкода, завдана рибному господарству, повинна бути відшкодована відповідній місцевій раді за місцем завдання шкоди. Відповідно до ст.\~1166\~ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. На підставі викладеного, суд приходить до висновку, що відповідач зобов'язаний відшкодувати заподіяну навколишньому середовищу шкоду, а тому з відповідача підлягають стягненню, завдані ним збитки у розмірі 7 905, 00 грн. Окрім того, відповідно до\~ст. 141\~ЦПК України, з відповідача на користь позивача\~підлягає стягненню сплачений судовий збір у розмірі 1762, 00 грн. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved