overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-04 00:00:00

21.06.2017 р. позивач [PERSON] звернувся до суду з вищезазначеним позовом, вказавши, що з 12.08.2006 р. вона перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем [PERSON], від шлюбу мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. Позивач зазначає, що спільне життя з відповідачем не склалося через втрату почуття взаємної любові та поваги, несумісністю поглядів на спільне життя та сімейні відносини, просить суд розірвати укладений між сторонами шлюб. Позивач в судове засідання не з'явився, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, просив суд задовольнити позов. Відповідач в судове засідання не зявилась, надала суду заяву, в якій просила розглядати справу без її участі, позов визнала у повному обсязі. Суд,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-27 00:00:00

21.06.2017 р. позивач [PERSON] звернулась до суду з вищезазначеним позовом, вказавши, що з 14.04.2016 р. вона перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем [PERSON] від шлюбу мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO]. Позивач зазначає, що спільне життя з відповідачем не склалося через втрату почуття взаємної любові та поваги, несумісністю поглядів на спільне життя та сімейні відносини, просить суд розірвати укладений між сторонами шлюб. Позивач в судове засідання не з'явилась, надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, просила суд задовольнити позов. Відповідач в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлений у встановленому законом порядку, про причини неявки суд не повідомив. Суд,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-25 00:00:00

21.06.2017 р. позивач [PERSON] звернулась до суду з вищезазначеним позовом, вказавши, що з 19.04.2004 р. вона перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем [PERSON], від шлюбу мають неповнолітню дитину доньку [PERSON], [INFO]. Позивач зазначає, що спільне життя з відповідачем не склалося через втрату почуття взаємної любові та поваги, несумісністю поглядів на спільне життя та сімейні відносини, просить суд розірвати укладений між сторонами шлюб. Позивач в судове засідання не з'явилася, надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, просила суд задовольнити позов. Відповідач в судове засідання не зявився, надав суду заяву, в якій просив розглядати справу без його участі, позов визнав у повному обсязі. Суд,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-04 00:00:00

21.06.2017 р. позивач [PERSON] звернулась до суду з вищезазначеним позовом, вказавши, що з 22.10.2011 р. вона перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем [PERSON], від шлюбу мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO]. Позивач зазначає, що спільне життя з відповідачем не склалося через втрату почуття взаємної любові та поваги, несумісністю поглядів на спільне життя та сімейні відносини, просить суд розірвати укладений між сторонами шлюб. Позивач в судове засідання не з'явилась, надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, просила суд задовольнити позов. Відповідач в судове засідання не зявився, надав суду заяву, в якій просив розглядати справу без його участі, позов визнав у повному обсязі. Суд,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-16 00:00:00

21.06.2018р. [PERSON] звернулася до суду з вказаною позовною заявою до [PERSON], мотивуючи вимоги тим, що 24.10.1998р. вони з відповідачем зареєстрували шлюб, за час якого у них народилося двоє дітей [PERSON] і [PERSON], але під час подружнього життя з'ясувалося, що вони з відповідачем мають різні погляди на життя та шлюб, між ними постійно виникали непорозуміння, які призвели до припинення сімейних відносин, з 2016 року проживають окремо, спільного господарства не ведуть, діти проживають біля позивача. З огляду на зазначене, позивач вважає, що подальше спільне життя та збереження шлюбу є неможливим, а тому просить розірвати шлюб, залишивши незмінним її прізвище, та стягнути з відповідача на її користь сплачений нею судовий збір. В судове засідання позивач не з'явилася, подала до суду заяву, в якій вимоги підтримала, просила їх задовольнити, не заперечує проти ухвалення заочного рішення, а справу просила розглянути за її відсутності. Відповідач в судове засідання не з'явився повторно, про дату, час і місце судового засідання був повідомлений належним чином, про причини своєї неявки суд не повідомив, відзив на позов, а також заяву про розгляд справи за його відсутністю не подав. За таких обставин, враховуючи повторну неявку відповідача, повідомленого належним чином, приймаючи до уваги приписи ч.1 ст.280 ЦПК України та згоду позивача на ухвалення заочного рішення, суд вирішує справу на підставі наявних у ній доказів з ухваленням заочного рішення. Суд, дослідивши матеріали справи, з'ясувавши обставини справи, вважає, що заява підлягає задоволенню, оскільки в судовому засіданні встановлено, що подружжя [PERSON] і [PERSON] припинили сімейні відносини, тривалий час проживають окремо і позивач на примирення категорично не згодна. За таких обставин, суд приходить до висновку, що заява позивача про розірвання шлюбу відповідає її дійсній волі, подальше спільне життя як подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам позивача, що має істотне значення, а тому перешкод для розірвання шлюбу суд не вбачає. Крім того, суд, враховуючи приписи ч.1 ст.113 СК України та ч.8 ст.294 ЦПК України, а також вимоги позивача щодо залишення після розірвання шлюбу її прізвища незмінним, вважає їх такими, що підлягають задоволенню. Також, в силу ч.1 ст.141 ЦПК України суд присуджує з відповідача на користь позивача сплачений нею судовий збір в сумі 704,80грн.. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-07-16 00:00:00

21.06.2018р.\~[PERSON]\~звернулася до\~суду з\~вказаною позовною\~заявою до\~[PERSON],\~мотивуючи вимоги\~тим,\~що рішенням\~Савранського районного\~суду Одеської\~області від\~11.02.2014р.\~з відповідача\~на її\~користь було\~стягнуто аліменти\~в розмірі\~1/4\~частини його\~заробітку (доходів),\~але не\~менше,\~ніж 30\~відсотків прожиткового\~мінімуму для\~дитини відповідного\~віку на\~утримання сина\~[PERSON],\~[INFO], по день його повноліття. Враховуючи, що законом збільшено мінімальний розмір аліментів на одну дитину з 30 до 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, позивач просить суд збільшити раніше присуджений мінімальний розмір аліментів на дитину до розміру, встановленого законом. В судове засідання позивач не зявилася, подала до суду заяву, в якій позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити, а справу розглянути за її відсутності. Відповідач в судове засідання також не зявився, подав до суду заяву, в якій вимоги визнав, справу просив розглянути без його участі. Згідно ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд, дослідивши матеріали справи, зясувавши обставини справи, встановив наступне. Рішенням Савранського\~районного суду\~від 11.02.2014р.\~з відповідача\~на користь\~позивача було\~стягнуто аліменти\~в розмірі\~1/4\~частини його\~заробітку (доходів),\~але не\~менше,\~ніж 30\~відсотків прожиткового\~мінімуму для\~дитини відповідного\~віку на\~утримання сина\~[PERSON],\~[INFO], по день його повноліття. Законом України від 17.05.2017р. №2037-VIII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів» частину другу статті 182 СК України викладено в такій редакції: «Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку». Отже, вказаним законом збільшено мінімальний розмір аліментів, які підлягають стягненню з платника аліментів. Визначаючи розмір аліментів на дитину, суд не може визначити їх розмір на одну дитину менше ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. З огляду на зазначене, враховуючи, що з часу ухвалення судом рішення про стягнення аліментів визначений ч.2 ст.182 СК України мінімальний розмір аліментів збільшився з 30 до 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, тому заява є обґрунтованою і підлягає задоволенню. На підставі ч.1 ст.141 ЦПК України, з урахуванням положень п.3 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» та відповідно до ч.ч.1, 2 ст.4 цього Закону суд стягує з відповідача судовий збір в сумі 704,80грн..

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-05 00:00:00

21.06.2018 р. до суду заявлено позов, у якому позивачка просила змінити розмір аліментів на утримання дитини [PERSON], які стягувалися щомісячно за рішенням Теплицького районного суду Вінницької області від 16.02.2006 р. з [PERSON] на її користь в розмірі ? частини всіх видів його заробітку, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 1.02.2006 р. і до її повноліття, та щомісячно стягувати з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітньої дочки [PERSON], [INFO], в твердій грошовій сумі 1500 грн., але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно і до її повноліття, оскільки відповідач добровільно не виконує свого законного обов'язку надавати щомісячне утримання їх спільній неповнолітній дитині в передбаченому законом розмірі. Позивачка в судовому засіданні вимоги позову змінила в частині розміру стягуваних аліментів з 1500 грн. на 1000 грн., в решті вимоги позову підтримала. Відповідач змінені позовні вимоги визнав повністю. З урахуванням позицій сторін та досліджених доказів, суд визнає за необхідне позов задовольнити повністю з таких міркувань. Встановлено, що [PERSON] є рідним батьком [PERSON], [INFO], за рішенням Теплицького районного суду Вінницької області від 16.02.2006 р. щомісячно сплачує аліменти на її утримання в розмірі ? частки від всіх видів його доходів, зазначений розмір в даний час не задовольняє потреб дитини. Зазначені правовідносини регулюються: - ст. ст. 180, 181 п.3, ч.1 ст.184 Сімейного Кодексу України, відповідно до яких батьки зобов'язані утримувати своїх неповнолітніх дітей; в разі ухиляння батьків від цього обов'язку кошти на утримання дітей стягуються з них за рішенням суду, зокрема, у твердій грошовій сумі, яка підлягає індексації відповідно до закону; - ст. 192 Сімейного Кодексу України, відповідно до якої розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них. Оскільки, відповідач за рішенням Теплицького районного суду Вінницької області від 03.08.2009 р. сплачує аліменти на користь [PERSON] на утримання дочки [PERSON], [INFO], в розмірі 250 грн. на місяць, зазначений розмір в даний час не задовольняє потреб дитини, то розмір стягуваних аліментів необхідно змінити (збільшити) і щомісячно стягувати з нього кошти в сумі 1500 грн., але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи після набрання цим рішенням законної сили і до повноліття дочки,- в примусовому порядку. Стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] витрати на правничу допомогу в сумі 750 грн. 00 коп.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-24 00:00:00

21.06.2018 р. до суду заявлено позов, у якому позивачка просить розірвати їх з відповідачем шлюб через відсутність любові, поваги, взаєморозуміння, спільних життєвих інтересів, протягом останніх шести місяців з відповідачем подружніх стосунків не підтримує, миритися не бажає; неповнолітня дитина проживатиме з позивачкою; спірного майна не мають. Позивачка в судове засідання не з'явилася, письмово просила справу розглянути без неї, позов задовільнити, після розірвання шлюбу вибрала прізвище «[PERSON]»(а.с. 17). Відповідач в судове засідання не з'явився, письмово просив справу розглянути без нього, позовні вимоги визнав повністю (а.с.18). З урахуванням позицій сторін та наявних в справі доказів, суд визнає за необхідне позов задовільнити з таких міркувань. Доведено, що любов, повага, взаєморозуміння, спільні життєві інтереси між сторонами відсутні, не проживають спільно вони протягом останніх шести місяців, миритися не бажають, що унеможливлює спільне життя подружжя та збереження шлюбу. Вказані правовідносини регламентуються ч. 2 ст. 112, ч. 1 ст. 113 Сімейного кодексу України, відповідно до яких суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам дітей, що мають істотне значення; особа яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Оскільки між сторонами відсутні любов, повага, взаєморозуміння, спільні життєві інтереси, не проживають спільно вони протягом останніх шести місяців, миритися не бажають, суд визнає, що сім'я сторін розпалася остаточно, а тому їх шлюб необхідно розірвати, як такий, що суперечить інтересам сторін.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-27 00:00:00

21.06.2018 р. до суду подано дану заяву, в якій заявник вказав, що 22.12.1994 р. в с.Кунка Гайсинського району померла його баба [PERSON], яка доводилася матір`ю його батька [PERSON], померлого 06.10.1993 р., про що відсутні документи, а саме свідоцтво про народження [PERSON], просив встановити факт, що [PERSON], померлий 06.10.1993 року є рідним сином [PERSON], померлої 22.12.1994 р., відповідно, що [PERSON], [INFO] є її онуком для подальшого оформлення ним права власності в порядку спадкування за законом спадкового майна. Представник заявника в судове засідання не з`явилася, проте надала заяву згідно якої заявлені вимоги підтримала повністю, просила їх задовольнити, справу розглянути без неї (а.с. 24). Представник Кунківської сільської ради до суду не з`явився, письмово проти задоволення заявлених вимог не заперечував, просив справу розглянути без нього (а.с. 25). Доведено, що [PERSON] є спадкоємцем за законом спадкового майна після смерті 22.12.1994 р. його баби [PERSON], через те, що відсутні документи, а саме свідоцтво про народження [PERSON], померлого 06.10.1993 року, який доводиться сином спадкодавиці та відповідно заявнику бабою не може реалізувати своє право на спадщину, встановлення цього факту необхідно [PERSON] для оформлення спадщини в державній нотаріальній конторі. Зазначені правовідносини регулюються ч. 1 ст.\~293, ч.2 ст.\~315 ЦПК України, згідно з якими у судовому порядку може бути встановлено факт родинних відносин між фізичними особами для виникнення майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку встановлення цих фактів та за відсутності спору про право. Оскільки, [PERSON] є онукою [PERSON], яка померла 22.12.1994 р., як спадкоємець за законом спадщини через те, що відсутні документи, а саме свідоцтво про народження [PERSON], померлого 06.10.1993 року, який доводиться сином спадкодавиці та відповідно заявнику бабою не може реалізувати своє право на спадщину, іншого порядку встановлення цього факту та спору про право немає, то для створення умов реалізації спадкових прав факт родинних відносин необхідно встановити рішенням суду на підставі п. 1 ч. 1 ст. 315 ЦПК України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-27 00:00:00

21.06.2018 р. до суду подано дану заяву, в якій заявник вказав, що 24.06.2013 р. в с.Гранів Гайсинського району помер його батько [PERSON], по-батькові якого в свідоцтві про народження [PERSON] його по-батькові зазначено «Парфенович», крім того в державному акті серії ВН 000128-В від 18.12.2001р. та в заповіті від 06.02.2013 р. його по-батькові також записано «Парфенович», просив встановити факт, що [PERSON], померлий 24.06.2013 р. є рідним батьком [PERSON], встановити факт належності йому державного акта серії ВН 000128-В від 18.12.2001р. та заповіту від 06.02.2013 р. зареєстрованого в реєстрі № 31 секретарем виконкому Гранівської сільської ради для подальшого оформлення ним права власності в порядку спадкування за заповітом спадкового майна. Заявник в судове засідання не з`явився, проте надав заяву згідно якої заявлені вимоги підтримав повністю, просив їх задовольнити, справу розглянути без нього (а.с. 54). Представник Гранівської сільської ради та Держгеокадастру у Гайсинському районі, [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] до суду не з`явилися, письмово проти задоволення заявлених вимог не заперечували, просили справу розглянути без них (а.с. а.с. 55,58,61,63,65,66). Доведено, що [PERSON] є спадкоємцем за заповітом спадкового майна після смерті 24.06.2013 р. [PERSON], через зазначення в свідоцтві про народження [PERSON] його по-батькові «Парфенович», крім того в державному акті серії ВН 000128-В від 18.12.2001р. та в заповіті від 06.02.2013 р. його по-батькові також записано «Парфенович», хоча в свідоцтві про його смерть по-батькові записано «Парфенійович», тому не може реалізувати своє право на спадщину, встановлення цих фактів необхідно заявнику для оформлення спадщини в державній нотаріальній конторі. Зазначені правовідносини регулюються: - ч. 1 ст.\~293, ч.2 ст.\~315 ЦПК України, згідно з якими у судовому порядку може бути встановлено факт родинних відносин між фізичними особами для виникнення майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку встановлення цих фактів та за відсутності спору про право; - ч.1 п.6 ст.315 ЦПК України, згідно з якою, суд встановлює факт належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, імя, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, імям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Оскільки,\~[PERSON] є рідним сином [PERSON], який помер 24.06.2013 р., як спадкоємець за заповітом спадщини через зазначення в свідоцтві про народження [PERSON] його по-батькові «Парфенович», крім того в державному акті серії ВН 000128-В від 18.12.2001р. та в заповіті від 06.02.2013 р. його по-батькові також записано «Парфенович», хоча в свідоцтві про його смерть по-батькові записано «Парфенійович» не може реалізувати своє право на спадщину, іншого порядку встановлення цих фактів законом не передбачено, то їх на підставі ч. 1 ст.\~293, ч.ч. 1,2 ст.\~315 ЦПК України необхідно встановити рішенням суду.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-30 00:00:00

21.06.2018 р. до суду подано дану заяву, в якій заявник вказав, що [INFO]. в [ADDRESS] померла його мати [PERSON], яка в свідоцтві про його народження записана в графі «мати» як [PERSON], просив встановити факт, що [PERSON] є його рідною матір`ю для подальшого оформлення ним права власності в порядку спадкування за заповітом спадкового майна. Заявник в судове засідання не з`явився, проте надав заяву згідно якої заявлені вимоги підтримав повністю, просив їх задовольнити, справу розглянути без нього (а.с. 30). Представник Краснопільської сільської ради Гайсинського району до суду не з`явився, письмово проти задоволення заявлених вимог не заперечував, просив справу розглянути без нього (а.с. 31). Доведено, що [PERSON] є спадкоємцем за заповітом спадкового майна після смерті [INFO]. його матері [PERSON], через зазначення її імені в його свідоцтві про народження «[PERSON]», а не «[PERSON]» не може реалізувати своє право на спадщину, встановлення цього факту необхідно заявнику для оформлення спадщини в державній нотаріальній конторі. Зазначені правовідносини регулюються ч. 1 ст. 293, ч.2 ст. 315 ЦПК України, згідно з якими у судовому порядку може бути встановлено факт родинних відносин між фізичними особами для виникнення майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку встановлення цих фактів та за відсутності спору про право. Оскільки, [PERSON]. є рідним сином [PERSON], яка померла [INFO]., як спадкоємець за заповітом спадщини через зазначення імені його матері в свідоцтві про народження «[PERSON]», а не «[PERSON]» не може реалізувати своє право на спадщину, іншого порядку встановлення цього факту та спору про право немає, то для створення умов реалізації спадкових прав факт їх родинних відносин необхідно встановити рішенням суду на підставі п. 1 ч. 1 ст. 315 ЦПК України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-19 00:00:00

21.06.2018\~року [PERSON]\~звернувся до\~суду з\~позовом до\~[PERSON],\~третя особа\~ Виконавчий\~комітет Центрально-Міської\~районної у\~місті ради\~м.Кривого\~Рогу, про\~визнання особи\~такою,\~що втратила\~право користування\~житловим приміщенням.В обґрунтування позову вказує, що йому на праві приватної власності належить житловий будинок № 47 по вул.Толстого в м.Кривому Розу. В будинку крім нього, зареєстровані його дружина, діти та його родич [PERSON], останній не проживає за вказаною адресою з 14.12.2014 року, місцезнаходження його йому невідоме. Реєстрація відповідача змушує нести додаткові комунальні витрати по оплаті за комунальні послуги та позбавляє права оформити житлову субсидію. Позивач в судове засідання не зявився, надав суду заяву про розгляд справи без його присутності, позов підтримує повному обсязі. Відповідач в судове засідання не зявився, про час, день та місце слухання справи повідомлений через офіційний веб-сайт судової влади України. Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно зясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, обєктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню,\~виходячи із наступного. Судом встановлено,\~щозгідно витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 29.07.2014 року [PERSON] на праві власності належить житловий будинок № 47 по вул.Толстого в м.Кривому Розу а.с.6-8, відповідач зареєстрований за вищевказаною адресою, однак не проживала там з січня 2014 року, що підтверджується довідкою квартального комітету № 17 від 20.06.2018 року а.с.9. Статтею 71 ЖК України передбачено, що при тимчасовій відсутності наймача або членів його сімї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Статтею 72 ЖК України передбачено порядок визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням. Оскільки відповідач\~в спірному\~будинку не\~проживає,\~житло за\~призначенням не\~використовує більш\~ніж шість\~місяців без\~поважних причин,\~відповідно може бути визнаним таким, що втратив право користування житловим приміщенням. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved