Jurisdiction: civil
Date: 2021-07-19 00:00:00

20 травня 2021 року [PERSON] звернулась до суду з позовом, в якому просить стягнути на свою користь з [PERSON] аліменти на утримання дитини [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) щомісячно, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подання позову до суду і до повноліття дитини; а також стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання останньої у розмірі 1/4 частки заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з дня подання позову до суду і до досягнення дитиною трирічного віку, тобто до [INFO] . В обґрунтування позову зазначила, що [PERSON] ігнорує свої батьківські обов`язки по утриманню їхньої малолітньої дитини, та утримання матері дитини до досягнення дитиною трьох років, хоча повинен і може їх виконувати. Матеріальну допомогу не надає. Зазначене стало підставою для звернення до суду з цим позовом. Ухвалою судді від 23 червня 2021 року у справі відкрито спрощене позовне провадження з повідомленням учасників справи. Сторони повідомлені про дату розгляду справи рекомендованою кореспонденцією та повідомленням на офіційному сайті Судової влади, наданий час для подання відзиву та заперечень. Позивач подала до суду заяву про розгляд справи без її участі в порядку заочного провадження та задоволення позову в повному обсязі. Відповідно до ч.8 ст. 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений законом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Відповідач у визначений строк не надав суду відзив на позовну заяву, та не з`явився до судового засідання, тому у відповідності до ст.ст. 279, 280, 281 ЦПК України суд ухвалив провести заочний розгляд справи в порядку спрощеного провадження. Відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Розглянувши матеріали справи, оцінивши та дослідивши в сукупності докази у справі, суд приходить до наступних висновків. Судом встановлено, що згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] , актовий запис №914 (а.с.6), [INFO] народилася [PERSON] , батьками якої є [PERSON] і [PERSON] . Як вказує позивач (а.с.7, 8), і проти чого не надано заперечень відповідачем, на теперішній час малолітня [PERSON] проживає з матір`ю та знаходиться на її утриманні. Відповідно до ст. 51 Конституції України, ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття. Згідно ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Враховуючи положення ч.1 ст. 3 Конвенції про права дитини, ч.ч.7, 8 ст. 7 СК України, при вирішенні будь-яких питань щодо дітей суд повинен виходити з якнайкращого забезпечення інтересів дитини. У відповідності до ч.1 ст. 191 Сімейного кодексу України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу із дня подання такої заяви. Крім того, відповідно до ч.2 ст. 91 СК України жінка та чоловік, які не перебувають у шлюбі між собою, мають право на утримання в разі проживання з нею, ним їхньої дитини, відповідно до частин другої - четвертої статті 84 та статей 86 і 88 цього Кодексу. За ч.ч.2, 4 ст. 84 СК України, дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка батька дитини, до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Враховуючи вищенаведене, те, що відповідач не надав відзиву, пояснень або заперечень щодо викладених позивачкою обставин і суті заявлених позовних вимог, але працевлаштований, а також те, що [PERSON] зобов`язаний утримувати дітей до досягнення ними повноліття і створювати для них необхідні умови для розвитку і забезпечення організації їх життя, а також надавати допомогу матері дитини, з якою проживає дитина, враховуючи передбачені законом обставини, суд приходить до висновку про можливість задоволення позовних вимог в повному обсязі. Відповідно до ч.6 ст. 141 ЦПК України ст.ст. 5, 4 ЗУ «Про судовий збір» з відповідача належить стягнути судовий збір на користь держави у розмірі 908 гривень. Щодо стягнення аліментів відповідно до п.1 ч.1 ст. 430 ЦПК України належить допустити негайне виконання рішення в межах суми платежу за один місяць.

Outcome: approved