Jurisdiction: civil
Date: 2020-04-12 00:00:00

20.02.2020 позивач звернувся до суду з позовом до Чернігівської міської ради, [PERSON] про визнання права власності в порядку спадкування та просив визнати за [PERSON] право власності в порядку спадкування за законом на спадкове майно після смерті рідного брата [PERSON] , який помер [INFO] , що складається з Ѕ частки у праві спільної часткової власності на квартиру [ADDRESS] . Позивач подав заяву про розгляд справи без його участі, позов підтримав. Представник відповідача Чернігівської міської ради у судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи сповіщався належним чином, про причини неявки суду не повідомив. Приватний нотаріус Чернігівського міського нотаріального округу Матвієнко Оксана Василівна подала заяву про розгляд справи без її участі. Фіксування судового засідання технічним записом не здійснювалося відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи суд дійшов такого висновку. Відповідно до вимог ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Стаття 81 ЦПК України передбачає, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Судом встановлено, що [INFO] помер брат позивача [PERSON] (а.с.11). Після його смерті відкрилася спадщина на належне йому майно, а саме Ѕ частину квартири [ADDRESS] . У встановлений законом строк позивач звернувся до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини після смерті брата. 06 серпня 2019 року була відкрита спадкова справа №58/20199 після смерті [PERSON] , який помер [INFO] та на день смерті проживав, був зареєстрований за адресою: [ADDRESS] . З наданої приватним нотаріусом Чернігівського міського нотаріального округу Матвієнко Оксаною Василівною копії спадкової справи № 58/2019 вбачається, що заяв від інших спадкоємців про прийняття спадщини не надходило. На день смерті померлий [PERSON] у зареєстрованому шлюбі не перебував. Згідно свідоцтва про право власності на житло від 08.06.2007 року виданого виконавчим комітетом Деснянської районної у місті ради вбачається, що квартира [ADDRESS] належить на праві спільної часткової власності [PERSON] , [PERSON] в рівних частинах. Відповідно до інформаційної довідки, виданої 15.01.2020 року за №120, право власності на 1/2 частину квартири [ADDRESS] за померлим [PERSON] не зареєстроване. Інша 1/2 частина квартири належить [PERSON] , відповідно до договору дарування від 23.08.2019 року (а.с.24-25). Приватним нотаріусом Чернігівського міського нотаріального округу Чернігівської області Матвієнко О.В. позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом та винесено постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 05.02.2020 року №29/03-31(а.с.27). Згідно до вимог ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ч. 1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. У встановлений чинним законодавством строк позивач звернувся до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини. Відповідно до п. 23 Постанови Пленуму Верховного суду України від 30.05.2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. За ч. 1 ст. 1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Другу чергу право на спадкування за законом мають рідні брати та сестри спадкодавця, його баба та дід як з боку батька, так і з боку матері (ст. 1262 ЦК). Вказані особи залучаються до спадкування за обставин, передбачених ч. 2 ст. 1258 ЦК, тобто за відсутності спадкоємців першої черги. Якщо хто-небудь зі спадкоємців першої черги живий і виявив бажання прийняти спадщину або прийняв її, спадкоємці другої черги до спадкування не залучаються. Брати і сестри є спадкоємцями померлого незалежно від того, чи є вони повнорідними. Таким чином, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача є обґрунтованими, знайшли своє підтвердження в ході судового розгляду, у зв`язку з чим підлягають задоволенню.

Outcome: approved