Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-26 00:00:00

21.11.2019 року позивач [PERSON] звернулась до Балаклійського районного суду Харківської області із позовною заявою до відповідача [PERSON] , у якій просить стягнути з нього аліменти на її утримання в розмірі 20% від усіх видів його заробітку (доходу), щомісячно строком на три роки, з дня подання до суду позову. В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що вона є матір`ю відповідача, який є повнолітнім та має постійну роботу. Вона досягла пенсійного віку, отримує мінімальну пенсію та є інвалідом першої групи, а також страждає на тяжке онкологічне захворювання. Її чоловік [PERSON] також є інвалідом третьої групи та отримує пенсію. Їх молодший син [PERSON] добровільно надає матеріальну допомогу, а відповідач відмовляється добровільно надавати їй матеріальну допомогу. Внаслідок її тяжкої хвороби, хвороби чоловіка у неї не вистачає коштів на повноцінне лікування та харчування. Вона не була позбавлена батьківських відносно відповідача, свої батьківськи обов`язки виконувала добросовісно та ніколи не ухилялась від їх виконання. Відповідач працевлаштований, має постійну роботу та отримує заробітну плату біля 10 000 грн. щомісячно. Тому вона змушена звернутися до суду з даним позовом. Ухвалою суду від 04.12.2019 відкрито провадження у справі та призначено розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. У судове засідання позивач не з`явилась, просила розглянути справу за її відсутності та задовольнити позов. Відповідач у судове засідання не з`явився, подав заяву, у якій позов визнав та просив розглянути справу за його відсутності. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо за положеннями ЦПК України розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється (частина друга статті 247 ЦПК України). Згідно ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 14.10.1983 року [PERSON] уклала шлюб з [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] від 14.10.1983 року (а.с.5). З копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 12 квітня 1985 року вбачається, що [PERSON] є матір`ю [PERSON] , [INFO] (а.с.6). Відповідно до довідки до акту МСЕК серії 12 ААА № 974616, [PERSON] , [INFO] , з 09.07.2019р. є інвалідом І групи загального захворювання, безстроково (а.с.8). [PERSON] є пенсіонером за віком, отримує пенсію, щомісячний розмір якої становить 2000 грн., що підтверджується довідкою про доходи №0151 1311 0789 0184, виданою Зміївським об`єднаним управлінням пенсійного фонду України Харківської області та пенсійним посвідченням [NUMBER] (а.с.9). Чоловік позивача [PERSON] , [INFO] , є інвалідом ІІІ групи , що підтверджується довідкою до акту МСЕК серії 12 ААА № 960575. (а.с.14) [PERSON] є пенсіонером по інвалідності, отримує пенсію, щомісячний розмір пенсії становить 3082 грн. 98 коп., що підтверджується довідкою про доходи №0334 4331 6035 4312, виданою Зміївським об`єднаним управлінням пенсійного фонду України Харківської області (а.с.13). З медичної виписки №21500 від 10.10.2019 із медичної карти стаціонарного хворого вбачається, що [PERSON] має тяжке онкологічне захворювання (а.с.10-11). Згідно зі ст. 51 Конституції України, повнолітні діти зобов`язані піклуватися про своїх непрацездатних батьків. Відповідно до ч.1, 3 статті 172 СК України, повнолітні дочка, син зобов`язані піклуватися про батьків, проявляти про них турботу та надавати їм допомогу. Якщо повнолітні дочка, син не піклуються про своїх непрацездатних, немічних батьків, з них можуть бути за рішенням суду стягнуті кошти на покриття витрат, пов`язаних із наданням такого піклування. Статтею 202 СК України передбачено, що повнолітні дочка, син зобов`язані утримувати батьків, які є непрацездатними і потребують матеріальної допомоги. Відповідно до пункту 21 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» № 3 від 15.05.2006 року, обов`язок повнолітніх дочки, сина утримувати своїх непрацездатних батьків, які потребують матеріальної допомоги (ст. 202 СК), не є абсолютним. Таким чином, право на утримання від дочки, сина мати та батько матимуть за умови, якщо вони є непрацездатними та потребують матеріальної допомоги. Матеріали справи свідчать, що позивач [PERSON] в розумінні ч.3 ст.75 СК України, є непрацездатною, оскільки є пенсіонером, отримує незначну пенсію, якої недостатньо для забезпечення її життєвих потреб та потребує матеріальної допомоги на лікування. Відповідно до статті 205 СК України суд визначає розмір аліментів на батьків у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) з урахуванням матеріального та сімейного стану сторін. При визначенні розміру аліментів та додаткових витрат суд бере до уваги можливість одержання утримання від інших дітей, до яких не пред`явлено позову про стягнення аліментів, дружини, чоловіка та своїх батьків. Вказана норма не пов`язує обов`язок повнолітніх дітей утримувати батьків, які є непрацездатними та потребують матеріальної допомоги в залежності від матеріального стану цих повнолітніх дітей, можливістю надавати батькам матеріальну допомогу та утримання їх батьками в період їх неповноліття. В той же час обов`язок повнолітніх дітей по утриманню своїх батьків виникає на підставі складу юридичних фактів: 1) походження дитини від матері, батька (кровне споріднення) або наявність між ними інших юридично значущих зв`язків (усиновлення, факт біопоходження); 2) непрацездатність матері, батька; 3) потреба матері, батька в матеріальній допомозі. Зобов`язання повнолітніх дітей по утриманню батьків не виникає у разі відсутності хоча б однієї із вказаних обставин. Враховуючи вищевказані обставини суд вважає, що в даній справі наявні всі 3 юридичні факти (відповідач є сином позивача, яка є непрацездатною та такою, що потребує матеріальної допомоги) та те, що відповідач має можливість надавати таку допомогу, є підставою для стягнення даних аліментів в 20% від усіх видів його заробітку (доходу), щомісячно строком на три роки, з дня подання до суду позову. Відповідно до ст. 141 Цивільного процесуального кодексу України, суд присуджує стягнути з відповідача на користь держави судовий збір в розмірі 768,40 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved