Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-10 00:00:00

20.07.2017 року позивач [PERSON] звернулася до суду з вищезазначеною позовною заявою, вимоги якої було уточнено, в якій просить суд: визнати малолітнього [PERSON], [INFO], таким, що втратив право користування житлом за адресою: [ADDRESS].( а.с.20-22). Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що вона є власником квартири [ADDRESS] [PERSON], який є її рідним сином, був зареєстрований у вказаному житлі з 05.11.1997 року. 17.03.2006 року зареєстрував шлюб з громадянкою Молдови [PERSON], в якому у них народився син [PERSON], [INFO], та який відповідно також був зареєстрований у вказаному житлі, разом зі своїм батьком. 18.12.2013 року шлюб між ними було розірвано, та дружина сина разом з малолітнім [PERSON] виїхали до Молдови. Син позивача, [PERSON], 20.06.2015 р. добровільно знявся з реєстраційного обліку у спірному житлі, а його малолітній син помилково залишився зареєстрованим. Позивач зазначає, що реєстрація малолітнього внука, який не проживає в даній квартирі більше року, в належній їй квартирі створює перешкоди вільному володінні, користуванні та розпорядженні майном. У судовому засіданні позивач підтримала позовні вимоги та просила їх задовольнити. Відповідач [PERSON], який діє в інтересах малолітнього [PERSON], в судове засідання не з'явився, надав суду заяву, в якій просив розглядати справу за його відсутності, з позовом повністю згоден. Додатково в заяві зазначив, що його малолітній син на території України не проживає, а виїхав разом зі своєю матір'ю в Придністров'я. Представник третьої особи, служби у справах дітей та сім'ї Бориспільської міської ради, [PERSON] в судовому засіданні не заперечувала щодо задоволення позову. Третя особа, реєстраційна служба Бориспільської міської ради, в судове засідання не з'явилася, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, заяв та заперечень щодо позову суду не направили. Заслухавши позивача, представника третьої особи - служби у справах дітей та сім'ї Бориспільської міської ради, дослідивши заяву та письмові матеріали даної справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. У судовому засіданні встановлено, позивачу, [PERSON], на праві власності належить квартира [ADDRESS], що підтверджується свідоцтвом про право власності на нерухоме майно, індексний номер 20828114 від 23.04.2014 року та витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 23.04.2014 (а.с.5,6). Встановлено, що малолітній [PERSON], [INFO] (а.с.9), з дня свого народження проживав разом зі своїм батьком, [PERSON], за адресою зареєстрованого місця проживання свого та батька: [ADDRESS], що підтверджується довідкою ЖК «Жовтень» № 4 від 27.01.2016р. та копією паспорту [PERSON].( а.с.10,11, 27). Проте, згідно довідки житлового кооперативу «Жовтень» №22 від 15.02.2017 року (а.с.7, 28), малолітній [PERSON], 17.02.2006 року, за вищевказаною адресою не проживає з 01.10.2013 року. Згідно копії паспорту( а.с.11), відповідач [PERSON] 20.06.2015 р. був знятий з реєстрації місця проживання, за адресою: [ADDRESS] . Згідно з положеннями ч. 3 ст. 29 Цивільного кодексу України, місцем проживання фізичної особи у віці від десяти до чотирнадцяти років є місце проживання її батьків (усиновлювачів) або одного з них, з ким вона проживає, опікуна або місцезнаходження навчального закладу чи закладу охорони здоров'я тощо, в якому вона проживає, якщо інше місце проживання не встановлено за згодою між дитиною та батьками (усиновлювачами, опікуном) або організацією, яка виконує щодо неї функції опікуна. Крім того, як визнав відповідач у своїй заяві (а.с.39), малолітній [PERSON] на території України не проживає, виїхав разом зі своєю матір'ю по місцю її проживання: с.Коштесть, Словенський район, Молдова (а.с. 25,26, 29, 39). Відповідно до вимог ч.1 ст.16 Цивільного кодексу України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу, а також відповідно до змісту ч.2 вказаної статті, обрати способи захисту цивільних прав та інтересів, в тому числі припинення правовідношення та припинення дії, яка порушує право, відновлення становища, яке існувало до порушення. А також, суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом. За змістом ч.2 ст.405 Цивільного кодексу України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Відповідно до ч.1 та 2 ст.317 Цивільного кодексу України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна. За змістом ч.1 та 2 ст.321 Цивільного кодексу України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом. Відповідно до вимог ч.1 ст.391 Цивільного кодексу України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Суд вважає, що оскільки батько малолітнього знятий з реєстрації місця проживання, за адресою: [ADDRESS], та фактично вважається таким, що втратив право користування вказаним житлом, тому і у малолітнього сина [PERSON], який був зареєстрований в належній позивачу квартирі, та понад один рік, без поважних причин не проживає в ній, відсутнє таке право. В зв'язку з цим, позовні вимоги суд вважає обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved