Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-13 00:00:00

20 січня 2015 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дитини. В обґрунтування своїх вимог позивач [PERSON] посилалася на те, що 22 листопада 2008 року Виконавчим комітетом Миколаївської сільської ради Новомосковського району Дніпропетровської області був зареєстрований шлюб між нею та відповідачам, актовий запис № 24.. Від шлюбу мають неповнолітню дитину - [PERSON] [INFO]. Позивач зазначає в заяві, що у відповідності до рішення Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 01 жовтня 2012 року шлюб між нею та відповідачем був розірваний, дитина проживає з нею, знаходиться на її утриманні, відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини не надає. В зв'язку з наведеним, в позовній заяві [PERSON] просила суд стягнути з [PERSON] на її користь аліменти на утримання дитини в розмірі 1\\4 частини заробітку (доходів) щомісяця, до досягнення дитиною повноліття. В судове засідання позивач [PERSON] не з'явилася, в своїй заяві просила суд розглянути справу без її участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, в своїй заяві просив суд розглянути справу без його участі, позов визнав частково, згоден сплачувати аліменти в розмірі 1\\6 частки доходів, посилаючись на те, що має на утриманні ще одну неповнолітню дитини [INFO]. Суд, дослідивши докази, надані сторонами, приходить до переконання, що позовні вимоги [PERSON] підлягають частковому задоволенню, з наступного. Судом встановлено, що 22 листопада 2008 року Виконавчим комітетом Миколаївської сільської ради Новомосковського району Дніпропетровської області був зареєстрований шлюб між сторонами, актовий запис № 24, що підтверджується відповідним свідоцтвом. Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину - [PERSON] [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження. Судом встановлено, що шлюб між сторонами був розірваний. сторони не підтримують сімейні відносини, дитина проживає з позивачкою, знаходиться на її утриманні. Згідно до ст.ст. 180 181 Сімейного кодексу України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. У відповідності до ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. У відповідності до ст. 183 Сімейного кодексу України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. На підставі ст. 191 Сімейного кодексу України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Судом встановлено, що відповідач є працездатним, він має на утриманні ще одну неповнолітню дитину - [PERSON] [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження. Враховуючи наведене, суд приходить до переконання, що розмір аліментів на утримання дитини, які належить стягнуті на користь позивача, повинен становити 1\\6 частку доходів відповідача, в зв'язку з чим, вимоги позивачки підлягають частковому задоволенню. Враховуючи викладене,

Outcome: partial