Jurisdiction: civil
Date: 2020-05-18 00:00:00

20.01.2020 до суду надійшла вказана позовна заява, в обґрунтування якої зазначено, що відповідач є батьком позивача, який є студентом денної форми навчання університету Яна Кохановського в м. Кельце Республіки Польща, тривалість навчання з 01.10.2019 по 31.03.2013, навчання платне. Витрати на утримання позивача здійснюються його матір`ю [PERSON] , яка працює в ПрАТ «ПівнГЗК». Відповідач працює у ПАТ «КЗРК», має постійний заробіток та можливість утримувати повнолітнього сина, який продовжує навчання. З метою визначення підсудності та встановлення зареєстрованого місця проживання відповідача у справі відповідно до ст.187 ЦПК України 21.01.2020 були зроблені запити до відділу реєстрації місця проживання громадян виконкому Тернівської районної у місті ради, відділу адресно-довідкової роботи ГУ ДМС України у Дніпропетровській області та 19.02.2020 до Саксаганської районної у місті ради. Остання відповідь надійшла до суду 11.03.2020. Ухвалою від 16.03.2020 прийнято до розгляду та відкрито провадження у даній справі, визначено проводити її розгляд у порядку спрощеного позовного провадження із повідомленням сторін та призначено проведення першого судового засідання для розгляду справи по суті на 14.04.2020. Крім того, вказаною ухвалою витребувано з Тернівського районного у місті Кривому Розі відділу реєстрації актів цивільного стану Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства (м. Дніпро) витяг з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про реєстрацію народження [PERSON] , [INFO] . У судове засідання 14.04.2020 відповідач, будучи повідомленим належним чином про розгляд справи, не з`явився, відзиву на позов та заяв і клопотань суду не подав. Крім того, Тернівським районним у місті Кривому Розі відділом реєстрації актів цивільного стану Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства (м. Дніпро) не виконано вимоги ухвали від 16.03.2020. Ухвалою від 14.04.2020 розгляд справи відкладено на 19.05.2020. 29.04.2020 Тернівським районним у місті Кривому Розі відділом реєстрації актів цивільного стану Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства (м. Дніпро) направлено суду повний витяг з ДРАЦС громадян щодо актового запису про народження [PERSON] , [INFO] (вх.№8086 від 29.04.2020). Представник позивача подала суду клопотання про приєднання доказів до матеріалів справи, до якого додала довідку про доходи №408 від 28.04.2020 [PERSON] - матері позивача (вх.№8247 від 04.05.2020). 19.05.2020 позивач та його представник у судове засідання не з`явились. Представник позивача надала заяву, в якій просить розглядати справу у її відсутності та надала згоду на заочний розгляд справи (вх.№9411 від 19.05.2020). 19.05.2020 відповідач у судове засідання повторно не з`явився, відзиву на позов не надав, від отримання судової повістки відмовився не з`явившись до органів пошти за її отриманням, про що свідчить довідка поштового відділення про причини невручення судової повістки: інші причини, що не дали змоги виконати обов`язки щодо пересилання поштового відправлення. Згідно з ч. 1 ст. 131 ЦПК України, учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місця проживання (перебування, знаходження) або місцезнаходження під час провадження справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання або місцезнаходження судова повістка надсилається учасникам справи, які не мають офіційної електронної адреси та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, що забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, на останню відому судові адресу і вважається доставленою, навіть якщо учасник судового процесу за цією адресою більше не проживає або не знаходиться. Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України, у разі неявки у судове засідання відповідача повідомленого належним чином, без поважних причин або без повідомлення причин, за відсутності у справі поданого ним відзиву, і якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи, суд вирішує справу на підставі наявних у справі доказів (ухвалює заочне рішення). Суд, за згодою представника позивача, ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 223 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, судом встановлені такі обставини, що мають значення для справи та відповідні їм правовідносини. Із матеріалів справи вбачається, що відповідач [PERSON] є батьком - [PERSON] , [INFO] , (копія повторного свідоцтва про народження серії [NUMBER] , видане 17 серпня 2010 року, а.с.6), що також підтверджується повним витягом з ДРАЦС громадян щодо актового запису про народження (а.с.51,52). З довідки про прийняття на навчання іноземного студента від 17.07.2019, вбачається, що [PERSON] , [INFO] , зарахований на денну форму навчання на платній основі до університету Яна Кохановського в м. Кельце Республіки Польща на період 01.10.2019 по 31.03.2013 (а.с.7,10). Згідно із підтвердженням від 26.07.2019, позивач покриває витрати на проживання у гуртожитку та за навчання (а.с. 8,11). Рішенням від 17.07.2019 ректора університету Яна Кохановського в м. Кельце, [PERSON] прийнято на 1 курс навчання на платній основі (а.с. 9,12). На виконання рішення Ради ЄС 2004/17EG, 21.06.2019 матір`ю позивача укладено договір страхування студента [PERSON] строком дії до 28.10.2020, за який сплачено 4174 грн. (а.с. 14-15, 16). За довідкою про розмір отриманих аліментів у твердій грошовій сумі, що видана [PERSON] , за період з липня 2019 року по грудень 2019 року вона дійсно отримувала аліменти з [PERSON] за виконавчим листом №2-2020 від 02.07.2010. (а.с.17). Відповідно до довідки №408 від 28.04.2020, мати позивача - [PERSON] працює у ПрАТ «ПівнГЗК» і її заробітна плата за період з 01.10.019 по 31.03.2020 складає 60361,34 грн.. (а.с. 54). За нормами ст. 199 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Частиною 1 статті 200 СК України визначено, що суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. За приписами ч. 2 ст. 200 СК України, при визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Згідно з ч. 1 ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Положеннями п. 20 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» передбачено, що обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Однак, відповідно до коментованої статті і вказаного роз`яснення Пленуму Верховного Суду України, обов`язок щодо утримання повнолітніх дочки, сина виникає за умови їх потреби у матеріальній допомозі у зв`язку з навчанням. Про наявність потреби в матеріальній допомозі можуть свідчити навчання на платній основі, необхідність забезпечення житлом за місцем навчання тощо. Докази на підтвердження зазначеної обставини надаються суду заінтересованою стороною. Обов`язок батьків по утриманню повнолітніх дочки, сина, які продовжують навчання, припиняється, якщо відпадає хоча б одна з умов, сукупність яких є необхідною для його виникнення. Таким чином, цей обов`язок припиняється у разі: а) досягнення дочкою, сином двадцяти трьох років; б) припинення дочкою, сином навчання; в) припинення потреби дочки, сина в матеріальній допомозі; г) припинення можливості батьків надавати матеріальну допомогу; д) смерті (оголошення померлою) однієї із сторін зобов`язання. З вищенаведеного вбачається, що при вирішенні питання стягнення аліментів на повнолітню дитину, яка продовжує навчання, та визначення їх розміру має значення зокрема встановлення можливості надання батьками матеріальної допомоги, а також з`ясування потреби дитини, яка продовжує навчання, в отриманні такої допомоги. Таким чином, враховуючи викладене, суд прийшов до висновку, що повнолітній син [PERSON] , який досяг 18 річного віку, але йому не виповнилося 23-років, продовжує навчання, у зв`язку з чим потребує матеріальної допомоги, а відповідач може надавати матеріальну допомогу на його утримання, тому що має постійне місце роботи і дохід у виді заробітної плати та заперечень з цього приводу не надав. При визначені розміру аліментів, які підлягають стягненню з відповідача на користь позивача, суд враховує також те, що позивач навчається на платній основі та проживає у гуртожитку за місцем навчання. З урахуванням вищевказаних обставин, а також приймаючи до уваги рівність обов`язків батьків щодо утримання дитини, суд вважає за можливе задовольнити вимоги та стягнути з відповідача на користь позивача аліменти в розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) відповідача, щомісячно, починаючи з від дня пред`явлення позову і до закінчення навчання, тобто до 31.03.2023, що не перевищує досягнення двадцяти трьох років позивачем. Відповідно до ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення суду у справах про стягнення аліментів у межах сплати платежу за один місяць. Згідно ч. 1 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір витрат на оплату професійної правничої допомоги визначається за домовленістю між стороною та особою, яка надає правову допомогу. Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Згідно з квитанцією від 19.05.2020 адвокат Севостьянова І.Г . отримала від [PERSON] 3150 грн. за договором про надання правової допомоги від 20.01.2020 (а.с. 3, 59, 60). На підставі імперативних приписів пункту 1 частини другої статті 141 ЦПК України з відповідача слід стягнути на користь позивача понесені судові витрати 3150 грн. - витрат на професійну правничу допомогу. Крім того, згідно зі ст. ст. 133, 141 ЦПК України, підлягає стягненню з відповідача на користь держави судовий збір в розмірі 840,80 грн., від сплати якого звільнений позивач при подачі позову.

Outcome: approved