Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-31 00:00:00

1. Стислий виклад позицій сторін. 17 вересня 2019 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання повнолітнього сина, який продовжує навчання. Позовні вимоги вмотивовані тим, що сторони з 26 квітня 2000 року перебували у зареєстрованому шлюбі, який на даний час розірвано. За час шлюбу у них народилося двоє дітей: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. Відповідно до рішення Мурованокуриловецького районного суду Вінницької області від 05.06.2014 [PERSON] сплачував на її користь аліменти на утримання синів в розмірі 1/2 частини його заробітку (доходу), але не менше, ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину, щомісячно, починаючи із 19 травня 2014 року до досягнення ними повноліття. На даний час [PERSON] досяг повноліття та є студентом 2 курсу Вінницького національного технічного університету (ВНТУ) контрактної форми навчання. Вартість навчання становить 9950 грн на рік, а всього 39800 грн. Крім того, щомісячні витрати на оренду ним квартири за місцем навчання складають 1100 грн, а на проїзд - 783 грн 36 коп. Її доходу на утримання сина, який продовжує навчання не вистачає. [PERSON] має можливість матеріально утримувати сина, оскільки він є працездатною особою, працює у Мурованокуриловецькій районній раді. У звязку з наведеним, посилаючись на ст.ст. 7, 180-199 СК України, позивач просила суд стягувати з відповідача на свою користь аліменти на утримання повнолітнього сина у звязку із його навчанням, щомісячно, у розмірі 1/4 частини від заробітку (доходу) [PERSON] до досягнення сином 23-х річного віку за умови продовження навчання, рішення суду в межах суми платежу за один місяць допустити до негайного виконання. Відповідач та третя особа своїх позицій щодо вирішення спору у заявах по суті справи не викладали. 2. Заяви, клопотання, інші процесуальні дії у справі. Ухвалою від 10.10.2018 уточнену позовну заяву [PERSON] (а.с. 31-33) було прийнято до розгляду судом та відкрито провадження у справі. Розгляд проводиться в спрощеному позовному провадженні без виклику осіб. Вказаною ухвалою для участі в справі залучено третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору [PERSON]. Відповідач копію ухвали від 10.10.2018 та доданих до неї матеріалів отримав 12.10.2018, відзив до суду не направив. Жодних заяв чи клопотань від нього не надходило. Відповідно до ч. 8 ст. 178 ЦПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Третя особа [PERSON] копію ухвали від 10.10.2018 та доданих до неї матеріалів отримав 12.10.2018, будь-яких письмових пояснень суду не надав. 3. Фактичні обставини, встановлені судом та зміст спірних правовідносин. Судом встановлено, що сторони з 26 квітня 2000 року перебували у зареєстрованому шлюбі, який розірвано рішенням Мурованокуриловецького районного суду Вінницької області № 139/74/14-ц від 12 травня 2014 року. Рішення набрало чинності 23.05.2014 (а.с. 43). В шлюбі у сторін народилося двоє дітей: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], на утримання яких з відповідача на користь позивача з 19.05.2014 стягувалися аліменти в розмірі 1/2 частини його заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину, щомісячно, відповідно до рішення Мурованокуриловецького районного суду Вінницької області № 139/418/14-ц від 05.06.2014, яке набрало чинності 17.06.2014 (а.с. 36, 41-42). Діти проживають з позивачем (а.с. 20). [PERSON], [INFO], є повнолітнім (а.с. 35) та являється студентом 2-го курсу денної форми навчання Факультету інформаційних технологій та компютерної інженерії Вінницького національного технічного університету (а.с. 21). Згідно договору № 0417109 від 18.08.2017, [PERSON] навчатиметься в університеті з 01.09.2017 по 30.06.2021 на контрактній формі навчання. Загальна вартість навчання складає 39800 грн (а.с. 44). З довідки про доходи позивача вбачається, що вона працює вихователем Мурованокуриловецької санаторної школи-інтернат і її дохід за березень серпень 2018 року склав 55317 грн 31 коп. (а.с. 22). Відповідач працює в Мурованокуриловецькій районній раді і його дохід за 2017 рік склав 88828 грн 25 коп., за 2017 рік 134120 грн 44 коп, за січень серпень 2018 року 118422 грн 69 коп. (а.с. 38-40). Позивачем надано докази того, що вона 12.01.2018 та 30.08.2018 за навчання сина сплатила по 4975 грн (а.с. 46), а також докази, що проїзд з смт Мурованих Куриловець до м. Вінниця (з місця проживання сина до місця його навчання) становить 94 грн 35 коп. 104 грн 10 коп. (а.с. 47). 4. Оцінка аргументів сторін, які відносяться до предмета спору та норми права, які застосовує суд. Спірні правовідносини регулюються Главою 16 Сімейного кодексу України. Згідно ст. 198 СК України, батьки зобов'язані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть таку матеріальну допомогу надавати. Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. У пункті 20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» роз'яснено, що обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов'язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв'язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Згідно ст. 200 СК України, суд визначає розмір аліментів на повнолітню дитину в твердій грошовій сумі та (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у ст. 182 СК України. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Відповідно до положень ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Верховний Суд України у своїх постановах № 6-1296цс15 від 24.02.2016 та № 6-186цс14 від 30.03.2016 висловив правові позиції згідно яких, у визначенні розміру аліментів на повнолітню дитину, яка продовжує навчання, слід враховувати вартість навчання, підручників, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу із дня подання такої заяви. Відповідно до ч. 1 ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Аналізуючи вищевказані норми, суд вважає, що позивачем у даній справі в повній мірі доведено наявність батьківських відносин між повнолітнім [PERSON] та відповідачем; факт навчання [PERSON] у вищому навчальному закладі з 01.09.2017 по 30.06.2021; зважаючи на понесені [PERSON] витрати у звязку з навчанням сина, її потребу та потребу останнього у матеріальній допомозі; недостатній рівень забезпечення матері для самостійного утримання сина; можливість відповідача надавати йому матеріальну допомогу. Судом також враховано, що відповідно до рішення Мурованокуриловецького районного суду Вінницької області № 139/418/14-ц від 05.06.2014 з [PERSON] на користь [PERSON] продовжують стягуватися аліменти на утримання іншого неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], однак відповідачем не надано відзиву і доказів відсутності можливості сплачувати аліменти на утримання повнолітнього сина, який продовжує навчання в заявленому розмірі, як і не заявлялося жодних клопотань про їх витребування. Позивачем же надано належні та допустимі докази можливості відповідача їх сплачувати. Відповідно до ст.ст. 12, 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених Кодексом. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. В силу ч. 1 ст. 80 ЦПК України, достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність чи відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку що [PERSON] довела ті обставини, які потребують доказуванню в даній справі, а тому приходить до висновку про законність та обґрунтованість її позовних вимог щодо стягнення з відповідача аліментів на утримання повнолітнього сина, який продовжує навчання, у заявленому розмірі. У відповідності до п. 1. ч. 1 ст. 430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. 5. Судові витрати. Відповідно до ч.ч. 1, 6 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Позивач, на підставі п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» була звільнена від сплати судового збору у даній справі. Таким чином, судовий збір на користь держави має бути стягнутий з відповідача у розмірі, передбаченому п. 1 ч. 2 ст. 4 Закону України Про судовий збір, тобто в сумі 704 грн. 80 коп. На підставі викладеного,

Outcome: approved