Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-03 00:00:00

21.05.2015 року до Червонозаводського районного суду м. Харкова звернувся [PERSON] з позовними вимогами про визнання недійсною довіреності від 11.10.2014 року виданою в порядку передоручення [PERSON]В, який діяв в інтересах та від імені [PERSON] на імя [PERSON], [PERSON], [PERSON] на управління та розпорядження автомобілем марки АUDI , моделі А4, 1999 року випуску, реєстраційний номер 18\~876 ХВ, шасі (кузов, рама) № WAUZZZ8DZXA037142, про визнання недійсним правочину з купівлі-продажу легкового автомобіля, що зареєстрований на імя [PERSON], скасування державної реєстрації транспортного засобу, визнання права власності на легковий автомобіль за [PERSON], та витребування легкового автомобіля з незаконного володіння від [PERSON] Обґрунтовуючи позовні вимоги позивач зазначив, що він був власником автомобіля марки АUDI , моделі А4, 1999 року випуску, реєстраційний номер 18\~876 ХВ, шасі (кузов, рама) № WAUZZZ8DZXA037142, 11.10.2014 року він видав довіреність без права передоручення на імя [PERSON]В, який у свою чергу, без достатніх правових підстав видав довіреність від його імені на право управляти та розпоряджатися автомобілем на імя [PERSON], [PERSON], [PERSON] Останні продали такий автомобіль [PERSON], який на сьогоднішній день є його власником, у звязку з чим, позивач змушений звертатися до суду з відповідним позовом. У судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги та просив їх задовольнити. Представник відповідача [PERSON] [PERSON] у судовому засіданні заперечував проти задоволення позовних вимог з тих підстав, що відповідач є власником автомобіля на законних підставах, він є добросовісним набувачем, про те зазначив, що йому не відомо у кого відповідач придбав автомобіль та на якій правовій підставі перейшло право власності. Представник відповідача приватного нотаріуса [PERSON] [PERSON] заперечував проти задоволення позовних вимог, оскільки довіреність посвідчена відповідачем по справі не є правочином, а тому визнавати її недійсною не має правових підстав, крім того, пізніше така довіреність була скасована, інша частина позовних вимог є необґрунтованою. Представник третьої особи у судове засідання не зявився, подав заперечення у яких просив позивачу відмовити у задоволені позовних вимог. Заслухавши пояснення представників сторін та дослідивши письмові докази по справі, суд приходить до наступних висновків. У судовому засіданні встановлено, що 09.09.2003 року було проведено реєстрацію в органах ДАІ автомобіля марки АUDI , моделі А4, 1999 року випуску, реєстраційний номер 18\~876 ХВ, шасі (кузов, рама) № WAUZZZ8DZXA037142 та на імя [PERSON] було видано свідоцтво про реєстрацію даного транспортного засобу серії ХАР № 005228 (а.с. 67). 11.10.2014 року [PERSON] уповноважив [PERSON] експлуатувати та розпоряджатися автомобілем марки АUDI , моделі А4, 1999 року випуску, реєстраційний номер 18\~876 ХВ, видавши відповідну довіреність без права передоручення за реєстровим номером 1868 (а.с. 5). 14.11.2014 року [PERSON], діючи від імені [PERSON], уповноважив [PERSON], [PERSON], [PERSON], експлуатувати та розпоряджатися на умовах на його розсуд, належним [PERSON] автомобілем марки АUDI, моделі А4, 1999 року випуску, реєстраційний номер 18\~876 ХВ, шасі (кузов, рама) № WAUZZZ8DZXA037142, про що була видана довіреність в порядку передоручення, яка посвідчена відповідачем по справі приватним нотаріусом [PERSON] за реєстровим номером 2015 (а.с. 6). На підставі довідки-рахунку серії ВІА № 650419 на автомобіль марки АUDI , моделі А4, 1999 року випуску, реєстраційний номер 18\~876 ХВ, шасі (кузов, рама) № WAUZZZ8DZXA037142, виданої ТОВ «Торгівельна фірма «Крупец» 10.01.2015 року, [PERSON], звернувся до ВРЕВ № 2 ГУМВСУ для перереєстрації транспортного засобу та зареєстрував спірний автомобіль на своє імя (а.с. 65-67). Згідно із витягом про реєстрацію в Єдиному реєстрі довіреностей № 28604803, приватний нотаріус [PERSON] 25.03.2015 року зареєструвала припинення дії довіреності від 11.10.2014 року реєстровий номер 1868 (а.с. 39). Відповідно до листа Міністерства юстиції України за № М-10617/13 від 30.06.2015 року, приватний нотаріус [PERSON] довіреність у порядку передоручення була посвідчена помилково, у звязку із завантаженістю та великою кількістю відвідувачів та 03.06.2015 року приватним нотаріусом [PERSON] довіреність у порядку передоручення від 14.11.2014 року за реєстровим № 2015 була скасована. (а.с. 42-45). Відповідно до ч. 1 ст. 202 ЦК України, правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Частиною 3 статті 244 ЦК України встановлено, що довіреністю є письмовий документ, що видається однією особою іншій особі для представництва перед третіми особами. Отже, довіреність, у розумінні ст. 244 ЦК України, не є правочином, а є документом, однак видача довіреності є одностороннім правочином, оскільки є дією спрямованою на набуття цивільних прав. Частиною 1 статті 240 ЦК України визначено, що представник зобов'язаний вчиняти правочин за наданими йому повноваженнями особисто. Він може передати своє повноваження частково або в повному обсязі іншій особі, якщо це встановлено договором або законом між особою, яку представляють, і представником, або якщо представник був вимушений до цього з метою охорони інтересів особи, яку він представляє. Згідно із ч. 3 ст. 58 ЗУ «Про нотаріат» доручення, видане в порядку передоручення, підлягає нотаріальному посвідченню після подання основного документа, в якому застережено право на передоручення, або після подання доказів того, що представник за основним дорученням примушений до цього обставинами для охорони інтересів особи, яка видала доручення. У судовому засіданні встановлено, що [PERSON] 11.10.2014 року видав довіреність на імя [PERSON] на експлуатацію та розпорядження транспортним засобом без права передоручення, однак, у свою чергу, [PERSON] передав свої повноваження на експлуатацію та розпорядження транспортним засобом [PERSON], [PERSON], [PERSON], при цьому доказів того, що [PERSON] був вимушений видати довіреність в порядку передоручення з метою охорони інтересів [PERSON] до суду не було подано. Крім того, приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу [PERSON] не пересвідчившись в повноваженнях [PERSON] видавати довіреність у порядку передоручення на спірний автомобіль на імя [PERSON], [PERSON], [PERSON], посвідчила довіреність 14.11.2014 року у порядку передоручення за реєстрованим № 2015, чим порушила вимоги ч. 3 ст. 58 ЗУ «Про нотаріат». Відповідно до ч. 1 ст. 215 ЦК України, підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою-третьою, пятою та шостою статті 203 ЦК України\~цього Кодексу. Частиною 3 статті 203 ЦК України передбачено, що \~волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Враховуючи ту обставину, що з довіреності, що видана [PERSON] 11.10.2014 року на імя [PERSON] на експлуатацію та розпорядження автомобілем марки АUDI , моделі А4, 1999 року випуску, реєстраційний номер 18\~876 ХВ, шасі (кузов, рама) № WAUZZZ8DZXA037142, вбачається, що вона видана без права передоручення, тобто волевиявлення [PERSON]М не було направлено на можливе уповноваження третіх осіб, в тому числі [PERSON], [PERSON], [PERSON], експлуатувати та розпоряджатися транспортним засобом, довіреність, що видана 14.11.2014 року [PERSON], який діяв від імені [PERSON], на експлуатацію та розпоряджання автомобілем в порядку передоручення, яка посвідчена приватним нотаріусом [PERSON] за реєстровим номером 2015 є недійсною. Разом з тим, позивач також просить визнати недійсним правочин з купівлі-продажу автомобіля марки АUDI , моделі А4, 1999 року випуску, реєстраційний номер 18\~876 ХВ, шасі (кузов, рама) № WAUZZZ8DZXA037142. Відповідно до ч. 1 ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. У судовому засіданні було встановлено, що [PERSON] зареєстрував на своє імя автомобіль марки АUDI , моделі А4, 1999 року випуску, реєстраційний номер 18\~876 ХВ, шасі (кузов, рама) № WAUZZZ8DZXA037142 в органах ДАІ на підставі рахунку-фактури. Позивачем не подані до суду докази, на якій правовій підставі [PERSON] набув право власності на автомобіль, чи укладався саме договір купівлі-продажу автомобіля та якщо укладався, коли і між якими сторонами, чи є [PERSON] добросовісним набувачем. У звязку з чим, позовні вимоги у цій частині є недоведеними, а тому задоволенню не підлягають. З цих же підстав не підлягають задоволенню позовні вимоги в частині скасування державної реєстрації транспортного засобу марки АUDI, моделі А4, 1999 року випуску, реєстраційний номер 18\~876 ХВ, шасі (кузов, рама) № WAUZZZ8DZXA037142 на імя [PERSON], визнання за [PERSON] права власності на автомобіль та витребування спірного автомобіля з незаконного володіння [PERSON] Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. Позивачем було сплачено 1\~977,40 грн. судового збору за звернення до суду з позовними вимогами майнового та немайнового характеру, при цьому позивач звернувся до суду одночасно з декількома вимогами немайнового характеру. Враховуючи, що судом були задоволені тільки вимоги щодо визнання довіреності недійсною, з співвідповідачів підлягає стягненню судовий збір у розмірі 243,60 грн. На підставі вищевикладеного,

Outcome: partial