Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-31 00:00:00

1. Короткий виклад доводів пред`явленого позову. 1.1. В березні 2021 року [PERSON] звернувся до суду з позовом та посилався на те, що рішенням Бориспільського міськрайонного суду від 21 січня 2019 року за ним було визнано право власності на житловий будинок з надвірними будівлями та господарськими спорудами по [ADDRESS] . Це домоволодіння розташовується в межах земельної ділянки площею 0,1 га з кадастровим номером 3210500000:06:017:0016 з цільовим призначенням для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, розташованої по [ADDRESS] . На підставі ст.377 ЦК України та ст.120 ЗК України до позивача перейшло право власності на цей об`єкт нерухомого майна. Однак в Державному земельному кадастрі земельна ділянка зареєстрована за відповідачем. Ця обставина перешкоджає проведенню державної реєстрації за позивачем права власності на цей об`єкт нерухомого майна. Тому [PERSON] просив суд визнати за ним право власності на земельну ділянку площею 0,1000 га з кадастровим номером 3210500000:06:017:0016 з цільовим призначенням для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, розташовану по [ADDRESS] . 1.2. В ході розгляду цивільної справи представник позивача [PERSON] подав заяву про зміну предмета позову: просить визнати недійсним державний акт на право власності на земельну ділянку серії ВК №758922 від 9 березня 2010 року, а також скасувати державну реєстрацію за відповідачем права власності на земельну ділянку площею 0,1000 га з кадастровим номером 3210500000:06:017:0016 з цільовим призначен-ням для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, розташовану по [ADDRESS] . 2. Інформація про рух цивільної справи. 2.1. Зі змісту протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 25 березня 2021 року (а.с.23) вбачається, що цивільна справа за позовом, пред`явленим [PERSON] , була розподілена судді Бориспільського міськрайонного суду Борцю Є.О. 2.2. Ухвалою судді Бориспільського міськрайонного суду від 7 квітня 2021 року (а.с.25-26) було відкрито провадження у цивільній справі та призначено підготовче судове засідання. 2.3. Ухвалою Бориспільського міськрайонного суду від 18 серпня 2021 року (а.с.47-48) було закрито підготовче провадження та призначено цивільну справу до судового розгляду по суті. 3. Ставлення учасників судового процесу до пред`явленого позову. 3.1. У судовому засіданні представник позивача [PERSON] підтримує позов та наполягає на його задоволенні. 3.2. [PERSON] не визнає позов та категорично заперечує проти його задоволення. 3.3. Представник Бориспільської міської ради не з`явився у судове засідання та подав клопотання про розгляд цивільної справи в його відсутності (а.с.29). 4. Обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин. 4.1. 9 березня 2010 року відповідачу був виданий державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯК №756922 (а.с.41). У такий спосіб [PERSON] набув право власності на земельну ділянку площею 0,1000 га з кадастровим номером 3210500000:06: 017:0016 з цільовим призначенням для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, розташовану по [ADDRESS] . 4.2. Вказана земельна ділянка зареєстрована в Державному земельному кадастрі. Ця обставина підтверджується відповідною інформаційною довідкою від 5 листопада 2020 року (а.с.19-21). 4.3. Спірні правовідносини регулюються главою 19 «Набуття права на землю громадянами та юридичними особами» розділу IV «Набуття і реалізація права на землю» та главою 23 «Захист прав на землю» розділу V «Гарантії прав на землю» ЗК України. 5. Норми права, якими керується суд при вирішенні спору. 5.1. Відповідно до ч.5 ст.116 ЗК України земельні ділянки, які перебувають у власності чи користуванні громадян або юридичних осіб, передаються у власність чи користування за рішенням органів виконавчої влади чи органів місцевого самоврядування лише після припинення права власності чи користування ними в порядку, визначеному законом. 5.2. Згідно з ч.1 ст.120 ЗК України у разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, що перебувають у власності, користування іншої особи, припиняється право власності, право користування земельною ділянкою, на якій розташовані ці об`єкти. В такому випадку до особи, яка набула право власності на жилий будинок, будівлю або споруду, розміщені на земельній ділянці, що перебуває у власності іншої особи, переходить право власності на земельну ділянку або її частину, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення. 5.3. Відповідно до ч.2 ст.120 ЗК України якщо жилий будинок, будівля або споруда розміщені на земельній ділянці, що перебуває у користуванні, то в разі набуття права власності на ці об`єкти до набувача переходить право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені, на тих самих умовах і в тому ж обсязі, що були у попереднього землекористувача. 5.4. Згідно з ч.2 ст.152 ЗК України власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкоду-вання завданих збитків. 5.5. Відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. 5.6. Згідно з ч.4 ст.82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, в якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. 6. Мотиви, якими керується суд при вирішенні спору. 6.1. Встановлено, що на спірній земельній ділянці розташовується житловий будинок з надвірними будівлями та господарськими спорудами по [ADDRESS] . Рішенням Бориспільського міськрайонного суду від 21 січня 2019 року (а.с.6-9) за позивачем було визнано право власності на вказаний об`єкт нерухомого майна. Зі змісту мотивувальної частини цього судового рішення (а.с.8) вбачається, що право власності на домоволодіння по [ADDRESS] [PERSON] набув ще 29 квітня 2003 року. На підставі ч.4 ст.82 ЦПК України ця обставина не підлягає доказуванню та свідчить про те, що на підставі ч.2 ст.120 ЗК України до позивача перейшло право користування земельною ділянкою, на якій розташовується придбаний ним житловий будинок з надвірними будівлями та господарськими спорудами. В матеріалах цивільної справи відсутні докази на підтвердження того, що право [PERSON] на користування земельною ділянкою було у встановленому порядку припинено перед приватизацією відповідачем земельної ділянки. Ця обставина свідчить про те, що державний акт на право власності на земельну ділянку серії ВК №758922 від 9 березня 2010 року був виданий з порушенням вимог, передбачених ч.5 ст.116 ЗК України, та порушує право позивача на землю. 6.2. З огляду на це суд вважає, що з метою відновлення порушеного права позивача належить визнати недійсним державний акт на право власності на земельну ділянку серії ВК №758922 від 9 березня 2010 року. 6.3. Водночас, всупереч ч.1 ст.81 ЦПК України позивач та його представник [PERSON] не подали докази на підтвердження того, що право власності відповідача на земельну ділянку було зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно. Ця обставина свідчить про відсутність підстав для скасування неіснуючої державної реєстрації вказаного речового права. Тому у задоволенні позову в частині цієї вимоги слід відмовити. В такому випадку достатнім та ефективним способом відновлення законності є скасування в Державному земельному кадастрі державної реєстрації земельної ділянки площею 0,1000 га з кадастровим номером 3210500000:06:017:0016 з цільовим призначенням для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель та споруд, розташованої по [ADDRESS] .

Outcome: partial