overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-16 00:00:00

20 лютого 2020 року позивач звернулась з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 12 грудня 2018 року Первомайським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківській області, актовий запис № 175, мотивуючи свій позов тим, що подружжя втратило почуття любові та поваги один до одного, вони виявилися людьми з різними характерами, з різними поглядами на життя, через що не можуть порозумітися, подальше спільне життя і збереження шлюбу буде суперечити інтересам позивача. Від шлюбу подружжя має сина - [PERSON] , [INFO] . 03 березня 2020 року ухвалою Первомайського міськрайонного суду Харківської області відкрито провадження у справі, призначено перше судове засідання на 17 березня 2020 року. Позивач надала суду заяву про розгляд справи без її участі, на задоволенні позовних вимог наполягає, після розірвання шлюбу просить залишити їй прізвище [PERSON] , судові витрати стягнути з відповідача на її користь. Відповідач у судове засідання надав заяву про розгляд справи без його участі, на розірвання шлюбу згоден. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, вивчивши позовну заяву, дослідивши та проаналізувавши письмові матеріали справи, встановив такі обставини та відповідні до них правовідносини: Сторони перебувають у шлюбі, який було зареєстровано 12 грудня 2018 року Первомайським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківській області, актовий запис № 175, що підтверджується свідоцтвом про шлюб Серії [NUMBER] (а.с.12). Від шлюбу подружжя має сина - [PERSON] , [INFO] . Основною причиною розірвання шлюбу є те, що подружжя втратило почуття любові та поваги один до одного, вони виявилися людьми з різними характерами, з різними поглядами на життя, через що не можуть порозумітися, подальше спільне життя і збереження шлюбу буде суперечити інтересам позивача. Відповідно до ст. 112 СК України, суд постановляє рішення суду про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Суд приходить до висновку, що сім`я розпалась остаточно, зберегти її не видається можливим, тому шлюб потрібно розірвати. На підставі зазначеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-05-13 00:00:00

20 лютого 2020 року ухвалене рішення за позовом [PERSON] до [PERSON] про зменшення розміру аліментів та зустрічним позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів у твердій грошовій сумі на утримання неповнолітньої дитини, однак не вирішене питання стосовно судових витрат. У відповідності до ч.1 ст.270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи ухвалити додаткове рішення. Ураховуючи викладене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-25 00:00:00

20 лютого 2020 року Чортківським районним судом Тернопільської області було винесено заочне рішення, яким позовні вимоги [PERSON] , [PERSON] задоволено; визнано [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] такими, що втратили право користування житловим приміщенням, а саме: будинку [ADDRESS] .; стягнуто з [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] на рахунок спеціального фонду Державного бюджету України840 (вісімсот сорок) гривень 80 копійок судового збору. Однак, судом не було враховано, що відповідачка [PERSON] звільнена від сплати судового збору, оскільки, є інвалідом ІІ групи загального захворювання. Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до наступних висновків. Частиною 1 статті 270 ЦПК України передбачено, що суд, який ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Згідно п.9 ч.1 ст. 5 ЗУ «Про судовий збір», від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються, зокрема, особи з інвалідністю II групи. Відповідно до частин 1, 6 ст. 141 Цивільного процесуального кодексу України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог; якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Позивачі [PERSON] та [PERSON] було звільнено від сплати судового збору на підставі пенсійних посвідчень, так як являються інвалідами ІІ групи з дитинства. Згідно довідки до акту огляду медико - соціальною експертною комісією АВ № 1071500 [PERSON] являється інвалідом ІІ групи загального захворювання, а отже, також звільняється від сплати судового збору в сумі 420,40 грн. За таких обставин, суд вважає, що по даній справі необхідно винести додаткове рішення, яким відповідача [PERSON] звільнити від сплати судового збору та компенсувати його за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Частиною 5 статті 270 ЦПК України, додаткове рішення або ухвалу про відмову в прийнятті додаткового рішення може бути оскаржено. На підставі наведеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-06-29 00:00:00

20 лютого 2021 року [PERSON] звернулась до суду із позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дитини [PERSON] , [INFO] , посилаючись на те, що відповідач, будучи батьком дитини в добровільному порядку матеріальну допомогу на її утримання не надає, хоча відповідно до вимог ст.180 СК України зобов`язаний утримувати дитину до досягнення нею повноліття. З огляду на викладене, позивач згідно уточнень до позовної заяви просить її вимоги задовольнити та стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини в розмірі 1/4 частини всіх видів його доходу, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи із дня звернення до суду і до досягнення дитиною повноліття. Позивач в судове засідання не з`явився, але подав до суду заяву в якій позовні вимоги підтримує, просить проводити розгляд без його участі. Відповідач в судове засідання не з`явився, але подав до суду відзив в якому позовні вимоги в частині стягнення аліментів в розмірі 1/4 визнає, просить проводити розгляд справи без його участі. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, з наступних підстав. Як встановлено в судовому засіданні, [PERSON] та [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі. Під час шлюбу у сторін народилася дитина [PERSON] , [INFO] . Відповідні обставини підтверджуються копією свідоцтва про народження дитини. Відповідач, будучи батьком дитини відповідно до вимог ст.180 СК України зобов`язаний її утримувати до досягнення нею повноліття. Ст.183 СК України передбачено, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, що визначено ч.2 ст.182 СК України. Судом при винесенні рішення враховуються обставини визначені ч.1 ст.182 СК України, зокрема, що малолітня дитина проживає разом із позивачкою, перебуває на її повному утриманні, потребує належного утримання в розмірі достатньому для її гармонійного розвитку. Відповідно до п.1 ч.1 ст. 430 ЦПК України суд вважає за необхідне допустити негайне виконання рішення у межах суми платежу за один місяць. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача необхідно стягнути судовий збір на користь держави, оскільки позивач при зверненні до суду була звільнена від його сплати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-20 00:00:00

20 серпня 2000 року в с.Соколів Бучацького району Тернопільської області помер [PERSON], який за життя склав заповіт щодо усієї спадщини і призначив своїм спадкоємцем [PERSON] Після смерті спадкодавця залишилося спадкове майно, яке складається з житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами, що знаходиться по вул.Гостинець,66 в с.Соколів Бучацького району Тернопільської області. Через відсутність документу, який би за життя спадкодавця посвідчував його право власності на житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами, позивачка не має змоги оформити право на спадщину в нотаріальній конторі, а тому виникла необхідність встановити право на спадкове майно в судовому порядку. В судове засідання позивачка [PERSON] не зявилася, однак подала суду заяву, в якій вказала, що позов підтримує і просить суд справу розглядати у її відсутності. В судове засідання відповідачі [PERSON] та [PERSON]С . не зявилися, однак подали суду заяви, в яких вказали, що позов визнають і просять суд справу розглядати у їхній відсутності. Дослідивши та оцінивши письмові докази, суд встановив наступні обставини: 20 серпня 2000 року в с.Соколів Бучацького району Тернопільської області помер [PERSON]; Після смерті спадкодавця залишилося спадкове майно у виді житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами, яке належало йому на праві власності; Після смерті [PERSON] спадщина відкрилася за заповітом, що був складений ним 14 серпня 2000 року і посвідчений секретарем Соколівської сільської ради Бучацького району Тернопільської області, згідно якого [PERSON] усе своє майно заповіла позивачці; Відповідачі від своїх часток в спадковому майні відмовилися на користь позивачки. Суд приходить до переконання, що позов обгрунтований і підлягає до задоволення.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-25 00:00:00

\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~20 серпня 2008 року між позивачем та відповідачем був укладений кредитний договір № 3231, згідно умов якого відповідач отримав кредит у розмірі 4\~935,05 гривень. Відповідач порушив умови кредитного договору і має прострочену заборгованість станом на 26 вересня 2016 року в сумі 6764,07 грн., яка складається з неповернутої суми кредиту 3\~301,27 грн., прострочених відсотків 565,76 грн. процентної суми комісії за адміністрування кредиту 1406,55 грн., заборгованості по пені 1490,49 грн., які представник позивача і просить стягнути з відповідача на користь ПАТ «Кредобанк». Крім того, представник позивача просить стягнути з відповідача 1600 гривень судового збору. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Відповідач в судове засідання не з'явився, про день слухання справи сповіщений. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Оцінивши докази по справі суд вважає, що вимоги\~\~позивача мають бути задоволені, бо у судовому засіданні встановлено, що між сторонами, на підставі ст.1054 ЦК України, договору кредитування № 3231 від 20 серпня 2008 року встановлені договірні відносини, згідно яких відповідач отримав кредит у розмірі 4935,05 гривень та зобовязався в порядку та умовах, визначених кредитним договором повертати кредит, виплачувати відсотки за користування кредитом, сплачувати комісію та інші передбачені платежі в сумі в строки та на умовах, що передбачені Кредитним договором. Але відповідач, отримавши кредит, всупереч вимогам ст.526 ЦК України, умови договору по своєчасному поверненню кредиту не виконав, заборгувавши станом на 26 вересня 2016 року 6764,07 грн., яка складається з неповернутої суми кредиту 3\~301,27 грн., прострочених відсотків 565,76 грн. процентної суми комісії за адміністрування кредиту 1406,55 грн., заборгованості по пені 1490,49 грн. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про те, що відповідач не виконав зобов'язання у строк, що є порушенням зобов'язання. А у відповідності до ст.1050 ЦК України, наслідками порушення боржником зобов'язання щодо повернення чергової частини суми кредиту є право позивача вимагати повернення всієї суми кредиту, що і дає суду підставу стягнути з відповідача на користь позивача вказану суму. А задоволення позову, за правилами ст.88 ЦПК України, покладає на відповідача обов'язок по сплаті судових витрат 1600 гривень судового збору. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-10 00:00:00

20 серпня 2011 року між позивачем та відповідачкою був укладений кредитний договір № б/н, згідно умов якого відповідачка отримала кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку. Відповідачка порушила умови кредитного договору і має прострочену заборгованість станом на 05 червня 2020 року в сумі 25467,98 грн., які складаються із заборгованості за кредитом - 23185,15 грн; заборгованості за відсотками за користування кредитом - 2282,83 грн., які представник позивача і просить стягнути з відповідачки на користь АТ КБ «ПриватБанк». Крім того, представник позивача просить стягнути з відповідачки 2102 гривні судового збору. Відповідачка в судове засідання не з`явилась, про день розгляду справи сповіщена. Оцінивши докази по справі суд вважає, що вимоги позивача мають бути задоволені, бо у судовому засіданні встановлено, що між сторонами, на підставі ст.1054 ЦК України, договору кредитування № б/н від 20 серпня 2011 року встановлені договірні відносини, згідно яких відповідачка отримала кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку. Але відповідачка, отримавши кредит, всупереч вимогам ст.526 ЦК України, умови договору по своєчасному поверненню кредиту не виконала, заборгувавши станом на 05 червня 2020 року, 25467,98 грн., які складаються із заборгованості за кредитом - 23185,15 грн; заборгованості за відсотками за користування кредитом - 2282,83 грн. А у відповідності до ст.1050 ЦК України, наслідками порушення боржником зобов`язання щодо повернення чергової частини суми кредиту є право позивача вимагати повернення всієї суми кредиту, що і дає суду підставу стягнути з відповідачки на користь позивача вказану суму. А задоволення позову, за правилами ст.141 ЦПК України, покладає на відповідачку обов`язок по сплаті судових витрат - 2102 гривні судового збору.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-17 00:00:00

20 серпня 2011 року сторони по справі зареєстрували шлюб у Кам'янській сільській раді Василівського району Запорізької області за актовим записом № 05. У [PERSON] шлюб перший, у відповідача - другий, від якого мають неповнолітню дитину - доньку [PERSON], [INFO]. Спільне життя у сторін не склалося, у зв'язку з тим, що [PERSON] не бажає приймає компромісних рішень з питань сімейного життя, що призвело до відчуження між ним та позивачкою. Фактично їх сім'я на теперішній час розпалася. Примирення неможливе, тому [PERSON] просить розірвати шлюб між нею та відповідачем, шлюбне прізвище залишити без змін та стягнути з [PERSON] на її користь витрати по оплату судового збору у розмірі 487 грн. 20 коп. У судове засідання позивачка [PERSON] не з'явилася, але до суду надійшла заява з проханням розглянути цивільну справу без її участі, на позовних вимогах наполягає та просить їх задовольнити. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явився, але до суду надійшла заява з проханням розглянути справу без його участі, з позовними вимогами згоден та не заперечує проти розірвання шлюбу. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що сім'я розпалася повністю та не може бути збережена, оскільки спільне сімейне життя сторони фактично припинили, шлюбні відносини відновлювати не збираються, а тому шлюб підлягає розірванню. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, суд стягує з [PERSON] на користь [PERSON] відшкодування витрат по оплаті судового збору у сумі 487,20 грн. Понесені позивачкою витрати підтверджуються квитанцією про оплату (а.с. 1).

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-14 00:00:00

20 серпня 2012 року [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON], в якій зазначила, що вони з відповідачем мають двох неповнолітніх синів - [PERSON] [INFO] та [PERSON] [INFO]. На утримання дітей відповідач коштів не надає. [PERSON] просила ухвалити рішення, яким щомісячно стягувати з відповідача аліменти на її користь на утримання синів в твердій грошовій сумі в розмірі по 400 грн. щомісячно починаючи з дня подачі заяви до досягнення дітьми повноліття. В судове засідання позивачка не з'явилася, подавши до суду заяву, в якій просить розглянути справу за її відсутності, при цьому позовні вимоги вона підтримала в повному обсязі. В судове засідання відповідач, який був належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи, не з'явився. Відповідач про причини неявки суд не повідомив, заяви про розгляд справи за його відсутності не подав. Зі згоди позивачки суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням статті 224 ЦПК України. Судом встановлено, що відповідно до свідоцтв про народження [NUMBER] від 29 жовтня 2008 року та [NUMBER] від 26 жовтня 2011 року відповідач є батьком [PERSON] та [PERSON]. Відповідно до статті 180 Сімейного Кодексу України (далі СК України) на відповідача покладається обов'язок утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідач проти позову не заперечив, а тому суд прийшов до висновку про необхідність його задоволення. Згідно частини 3 статті 88 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню на користь держави судовий збір у розмірі, передбаченому статтею 4 Закону України «Про судовий збір».

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-01 00:00:00

20 серпня 2012 року помер [PERSON], після смерті якого залишилось спадкове майно: земельна ділянка площею 4,9071 га вартістю 132959 грн.43 коп., яка розташована на території Бобрицької сільської ради Любашівського району Одеської області. Посилаючись на те, що вона являється спадкоємцем на указане спадкове майно за законом, але не може оформити спадщину із-за відсутності правовстановлюючого документу, позивачка звернулась до суду з наведеним позовом. В судове засідання представник позивача надав заяву про розгляд справи в його відсутність, позовні вимоги підтримав повністю . Відповідачка та треті особи на стороні відповідача в судове засідання не з`явились, надали суду письмові заяви про розгляд справи в їх відсутність та про те, що проти задоволення позовних вимог не заперечують (а.с. 23, 25). Вивчивши матеріали справи , суд приходить до слідуючого. Згідно свідоцтва про смерть [PERSON] помер 20 серпня 2012 року (а.с. 7). Із довідки відділу Держгеокадастру та витягу з Державного земельного кадастру (а.с. 11) видно, що померлому [PERSON] дійсно належить указана земельна ділянка. Позовні вимоги, також, підтверджуються: копією акту запису про народження та копією свідоцтва про одруження позивачки (а.с.11,25), довідками сільської ради (а.с. 14,15) та повідомленням нотаріуса (а.с.5). Проаналізувавши всі докази, суд приходить до висновку, що позовні вимоги доказані, обґрунтовані і підлягають задоволенню повністю згідно ст.ст. 15, 16, 392, 1216, 1234 ЦК України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-31 00:00:00

20 серпня 2013 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, в якому зазначає, що шлюб між ними укладений в 2010 році, мають одного неповнолітнього сина, [INFO]. Подружнє життя не склалось з причини несумісності поглядів на життя, тому в березні 2012 року припинили шлюбні стосунки. Просить відновити їй дошлюбне прізвище «[PERSON]». В суді позивачка доводи позову підтримує. Відповідач з доводами позову згідний. Сторони не примирились в наданий їм судом строк. Вивчивши матеріали справи, заслухавши пояснення сторін, суд вважає можливим задовольнити позов. Судом встановлено такі факти і відповідні їм правовідносини. Сторони через непорозуміння між собою припинили подружні стосунки, ведення спільного господарства. Вказані обставини встановлені з пояснень сторін та доказів, доданих до позовної заяви - свідоцтва про шлюб та народження сина. Відповідно до ст..112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. З огляду на зазначені правові положення та встановлені судом обставини суд вважає, що позовні вимоги обґрунтовані. Подальше сумісне життя сторін є неможливим і буде суперечити їх інтересам, тому шлюб необхідно розірвати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-27 00:00:00

20 серпня 2013 року між позивачем та відповідачкою [PERSON] був укладений договір № б/н, згідно якого позивач надав відповідачці кредит у розмірі 300,00 гривень у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Однак отримавши кредит, відповідачка [PERSON] свої зобовязання належним чином не виконала, в результаті чого станом на 31 жовтня 2016 року виникла заборгованість за кредитом у сумі 11992,39 грн., заборгованність за кредитом 297,22 грн, заборгованість по процентам за користування кредитом 7747,91 грн, заборгованність за пенею та комісією 2900,00 грн, а також штраф (фіксована частина) 500,00 грн., штраф (процентна складова) 547,26 грн., всього загальна сума забогованості склала 11992,39 гривень. Тому представник позивача просить стягнути з відповідачки заборгованість за кредитним договором № б/н від 20 серпня 2013 року в розмірі 11992,39 грн. та судові витрати. Відповідачка [PERSON] у судове засідання не з`явилася, про день розгляду справи сповіщена, за таких обставин суд вважає можливим розглянути позов за її відсутності на підставі доказів, наданих у справі, постановивши заочне рішення, відповідно до ст.224 ЦПК України. Дослідивши докази по справі суд вважає, що вимоги позивача підлягають задоволенню. Судом встановлено, що між позивачем та відповідачкою [PERSON] 20 серпня 2013 року укладено кредитний договір № б/н, згідно якого позивач надав відповідачці кредит у розмірі 300,00 гривень у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Відповідно до умов договору погашення заборгованості здійснюється в наступному порядку: щомісяця в період сплати позичальник повинен надавати банку грошові кошти (щомісячний платіж) для погашення заборгованості за кредитом, яка складається із заборгованості за кредитом, за відсотками, комісією, а також інші витрати згідно умов. Однак отримавши кредит, відповідачка [PERSON] всупереч вимогам ст.526 ЦК України свої зобовязання належним чином не виконала, в результаті чого станом на 31 жовтня 2016 року виникла заборгованість за кредитом у сумі 11992,39 грн., заборгованність за кредитом 297,22 грн, заборгованість по процентам за користування кредитом 7747,91 грн, заборгованність за пенею та комісією 2900,00 грн, а також штраф (фіксована частина) 500,00 грн., штраф (процентна складова) 547,26 грн., всього загальна сума заборгованості склала 11992,39 гривень. Задоволення позову згідно ст.88 ЦПК України покладає на відповідачку обов'язок по сплаті судових витрат.

Outcome: approved