Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-29 00:00:00

21 жовтня 2015 року позивач [PERSON] звернувся до суду з уточненою в ході судового розгляду позовною заявою до відповідачів про визначення додаткового строку для прийняття спадщини, мотивуючи свої вимоги тим, що, відповідно до свідоцтва про право власності на житло №3864 від 02 червня 1994 року, виданого відділом приватизації державного житлового фонду виконкому міської Ради народних депутатів, квартира, що розташована за адресою: [ADDRESS], належить на праві спільної сумісної власності його матері [PERSON] та бабі [PERSON]. 10 серпня 1999 року [PERSON] померла. Враховуючи той факт, що баба на момент смерті проживала разом із матірю у вищевказаній квартирі і остання фактично вступила у володіння спадковим майном, то у відповідності до положень п.1 ч.1 ст.549 ЦК УРСР, чинного на той час, вона є такою, що прийняла спадщину після смерті [PERSON] 10 листопада 2014 року померла його мати [PERSON] Після її похорон він почав збирати усі необхідні документи для оформлення спадкових прав згідно до заповіту. Після отримання від Координаційної групи сектора С відповідної перепустки у жовтні 2015 року він одразу звернувся до ноторіальної контори з заявою про прийняття спадщини. Проте йому було відмовлено у звязку з пропуском шестимісячного строку, встановленого законом для подання заяви щодо прийняття спадщини. Фактом, який вплинув на його несвоєчасне звернення до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини є дії повязані з похованням матері та тривала видача перепустки Координаційної групи сектора С, яка була необхідна йому для можливості поїздок з м.Горлівки до м.Артемівська та назад, що загалом зайняло у нього близько трьох місяців. При цьому у нього також виникли і труднощі в отриманні усіх документів, які потрібні для звернення до нотаріальної контори. Зокрема це і довідка про склад сімї, яку він зміг отримати лише 13 травня 2015 року, видану комітетом мікрорайону «Комсомолець». Вважає, що пропустив строк з поважних причин, а саме завершенням усіх справ повязаних з похованням матері, закриттям Спадкових реєстрів на тимчасово окупованих територіях, довгим оформленням усіх необхідних документів, тривалою видачею перепустки, що обєктивно не залежали від нього. Вищевказані обставини і стали підставою для звернення до суду з даним позовом. У звязку з зазначеним просить суд встановити йому додатковий строк, достатній для прийняття спадщини після померлої [PERSON]. Позивач, [PERSON] в судове засідання не зявився, про час, дату та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності (а.с.43). Представник відповідача [PERSON] міської ради Донецької області, в судове засідання не зявився, про час, дату та місце розгляду справи були повідомлені належним чином (а.с.25), про причини своєї неявки суду не повідомили. Представник відповідача [PERSON] міської ради Донецької області, в судове засідання не зявився, про час, дату та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, суду надано заяву з проханням розглянути справу без участі представника [PERSON] міської ради, рішення винести на розсуд суду, згідно діючого законодавства (а.с.50). Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Згідно ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно ч.2 ст. 1220 ЦК України часом відкриття спадщини є день смерті особи або оголошення її померлою. Згідно свідоцтва про право власності на житло №3864 від 02 червня 1994 року, виданого відділом приватизації державного житлового фонду виконкому міської Ради народних депутатів, квартира, що розташована за адресою: [ADDRESS] належить на праві спільної сумісної власності матері [PERSON] та бабі [PERSON] позивача (а.с. 10). [PERSON] померла 10 серпня 1999 року, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії 1-НО №407136 (а.с.13). [PERSON] на момент смерті проживала зі своєю матірю [PERSON] у вищевказаній квартирі та фактично вступила у володіння спадковим майном, оскільки у відповідності до положень п.1 ч.1 ст.549 ЦК УРСР, чинного на той час, вона є такою, що прийняла спадщину після смерті [PERSON] [PERSON] померла 10 листопада 2014 року, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-ВЛ №476520 (а.с.15). [PERSON] є сином померлої [PERSON], що вбачається зі свідоцтва про народження серії ГД №376240 (а.с.9). До складу спадщини, яка відкрилася після смерті [PERSON], входить квартира, що розташована за адресою: [ADDRESS], яка належала їй на підставі свідоцтва про право власності на житло №3864 від 02 червня 1994 року, виданого відділом приватизації державного житлового фонду виконкому міської Ради народних депутатів (а.с.10) та заборгованість з пенсійних виплат. Як вбачається з постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 21 грудня 2015 року, [PERSON] звернувся до Другої горлівської державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини та видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після померлої [PERSON] Проте, йому було відмовлено у прийняті заяви через пропущення встановленого законом строку (а.с.44). Отже, судом встановлено, що 10 листопада 2014 відкрилася спадщина після смерті [PERSON], а тому, право на спадкування спадщини, яка відкрилася після її смерті, належить позивачу у відповідності з вимогами статті 1223 ЦК України. Згідно ч.1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Таким чином, в судовому засіданні з достовірністю встановлено, що позивачем було пропущено шестимісячний строк, встановлений законом для прийняття спадщини. Відповідно до ч.3 ст. 1272 ЦК України, за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. З огляду на положення п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 року Про судову практику у справах про спадкування, вирішуючи питання про визнання особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотнім труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Суд погоджується з доводами позивача з приводу того, що за місцем його мешкання дійсно виникли обставинами, що обєктивно унеможливлюють виконання обовязків згідно діючого законодавства. Так згідно з Указом Президента України «Про рішення Ради національної безпеки і оборони України» від 13 квітня 2014 року «Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози збереження територіальної цілісності України» від 14 квітня 2014 року періодом проведення антитерористичної операції вважається час з 14 квітня 2014 року до дати набрання чинності Указом Президента України про завершення проведення антитерористичної операції або військових дій на території України (ст. 1 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» від 02 вересня 2014 року). Відповідно до довідки від 09 грудня 2014 року №1419015657 про взяття на облік особи, переміщеної з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції, вбачається, що [PERSON] дійсно перемістився з тимчасово окупованої території, а саме з м.Горлівка до м.Артемівська. Довідка видана 09 грудня 2014 року та подовжена до 09 грудня 2015 року (а.с.18). Вирішуючи позов, суд виходить з того, що позивач є спадкоємцем першої черги, інших спадкоємців немає, спадкова справа на спадщину, відкриту після померлої 10 листопада 2014 року [PERSON] не заводилася, позивач не прийняв спадщину у встановлений законом строк у зв'язку з тим, що був вимушений займатися оформленням усіх необхідних документів та тривалою видачею перепустки від Координаційної групи сектора С для проїзду з м.Горлівки до м.Артемівська та назад, що на думку суду є поважними причинами пропуску строку на прийняття спадщини. За таких обставин суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивача підлягають частковому задоволенню, та враховуючи ступінь поважності причин для прийняття спадщини, причини пропуску повязаних з обєктивними, непереборними та істотними труднощами, вважає за належне визначити додатковий строк для прийняття спадщини терміном у два місяці. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved