Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-02 00:00:00

21 лютого 2019 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON], в якому просить стягнути з останнього аліменти на її користь на її утримання, як повнолітньої дитини, що продовжує навчання, у розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня звернення до суду і до закінчення навчання або до досягнення нею двадцяти трьох років. Свої вимоги [PERSON] обґрунтувала тим, що вона є донькою [PERSON]. Її батьки [PERSON] та [PERSON] розірвали шлюб відповідно до рішення Добропільського міськрайонного суду Донецької області від 27.01.2014 року, справа № 227/5594/13-ц. Вона перебуває на утриманні своєї матері та навчається у Технологічному коледжі Дніпровського державного аграрно-економічного університету. Окрім неї, на утриманні матері також знаходиться її малолітній брат [PERSON], [INFO]. Її мати знаходиться у відпустці по догляду за дитиною до 3-х років і отримує соціальну допомогу при народженні дитини у розмірі 860 грн. на місяць. Інших джерел доходів ні вона, ні її родина не має. Вона навчається на денному відділенні і не має можливості влаштуватися на роботу та самостійно себе забезпечувати. В судове засідання позивач [PERSON] не з'явилась, подала до суду письмову заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала у повному обсязі. Проти заочного розгляду справи не заперечує (а.с.25). Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, що підтверджується довідкою про доставку смс-повідомлення від 14.03.2019 року та рекомендованими повідомленнями про вручення поштових відправлень від 27.02.2019 року та 19.03.2019 року (а.с.24, 26, 27), причини неявки суду не повідомив, відзив на позов не подав. Враховуючи вимоги ч. 1\~ст. 280 ЦПК України, судом проведено заочний розгляд справи. Суд, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] є донькою [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження серії І-НО № 182501, виданим 12.12.2000 року виконкомом Криворізької сільської ради Добропільського району Донецької області (а.с.7). Відповідно до ч.1ст. 199 СК України, якщо повнолітня дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Судом встановлено, що [PERSON] є студенткою ІІ курсу Технологічного коледжу Дніпровського державного аграрно-економічного університету, денного відділення за спеціальністю 071 «Облік і оподаткування», ОПП «Бухгалтерський облік», рівень акредитації І, що підтверджується довідкою № 25 від 11.02.2019 року (а.с.13). Повнолітня [PERSON] навчається на денній формі навчання, можливості працювати не має, власних доходів не має, потребує матеріальної допомоги в зв'язку з навчанням, а саме: проживання в гуртожитку, придбання продуктів харчування, транспортних витрат, канцелярських товарів та одягу. Відповідно до ч.3 ст.\~199\~СК України право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів мають самі дочка, син, які продовжують навчатися, а також той із батьків, з яким вони проживають. При цьому суд звертає увагу на ту обставину, що обов'язок утримувати повнолітню дитину у період навчання лежить на обох батьках, а не лише на матері. Обов'язок утримувати дитину є рівною мірою обов'язком як матері, так і батька, причому обов'язком особистим, індивідуальним. Проживання окремо не звільняє від виконання цього обов'язку. Батьки мають всебічно сприяти розвитку дитини. Забезпечення умов для такого розвитку та навчання пов'язане з належним наданням матеріальної допомоги, що має бути достатньою. Платник аліментів зобов'язаний роботи все можливе для того, щоб його заробіток (доходи) були достатніми для власного утримання та утримання дітей, за належний розвиток яких він відповідальний як батько. Згідно до п.20 Постанови Верховного Суду України від 15.05.2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов'язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв'язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Відповідно до ст.\~200\~СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів. Матеріальне становище повнолітньої дитини, яка продовжує навчання, визначається з врахуванням вартості навчання, навчального обладнання, навчальних матеріалів, проїзду, проживання за місцем розташування навчального закладу тощо. Відповідно до ст.\~201\~СК України до відносин між батьками і повнолітніми дочкою, сином щодо надання їм утримання, застосовуються норми статей 187, 189-192 і 194-197 цього Кодексу. Згідно ч.1ст.182\~СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення При визначенні розміру аліментів на повнолітніх дітей суд враховує такі обставини: стан здоров'я та матеріальне становище повнолітніх дочки, сина; стан здоров'я й матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, інших дітей; можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дітьми; інші обставини, що мають істотне значення. Так судом встановлено, що відповідач являється працездатною особою. Зважаючи на те, що батьки мають рівні права по відношенню до дитини, в тому числі і по її утриманню, суд враховуючи, матеріальний та сімейний стан сторін по справі, вбачає підстави для задоволення позову, приймаючи до уваги те, що відповідач позовні вимоги визнав та погодився сплачувати аліменти у тому розмірі та на той період, який зазначила в позовній заяві позивач. Відповідно до ч.1 ст.133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи. Згідно ст. 141 ЦПК України, судові витрати, повязані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача. Позивач звільнена від сплати судового збору відповідно до вимог ст.5 Закону України «Про судовий збір», а тому суд вважає за доцільне відповідно до ст.141\~ЦПК України стягнути з відповідача судовий збір у розмірі 768.40 грн. в дохід держави.

Outcome: approved