Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-05 00:00:00

21 березня 2017 року [PERSON] звернулася до Самарського районного суду м. Дніпропетровська з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини. Свої позовні вимоги позивач мотивує тим, що від шлюбу з відповідачем вони мають двох доньок: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], які перебувають на утриманні у матері, менша донька проживає з позивачем, старша навчається в Німеччині, фактично шлюбні стосунки між сторонами припинилися з липня 2013 року. 06.12.2013 року Самарським районним судом м. Дніпропетровська ухвалено рішення про стягнення аліментів та додаткових витрат, аліментів на повнолітню доньку на період навчання, яким позов задоволено частково та стягнуто з [PERSON] аліменти на користь [PERSON] на утримання неповнолітньої доньки [PERSON] у розмірі 1/6 частини від усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно. Стягнення аліментів на неповнолітню доньку [PERSON], здійснювати із 27 вересня 2013 року і до досягнення нею повноліття. 29 січня 2014 року Апеляційним судом Дніпропетровської області частково задоволено апеляційну скаргу [PERSON], рішення Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 06.12.2013 року в частині стягнення аліментів з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання неповнолітньої доньки [PERSON] змінити, збільшивши розмір аліментів з 1/6 частини до 1/4 частини. [INFO] їх спільній доньці [PERSON] виповнилось 18 років, а тому відповідно до рішень судів щодо стягнення аліментів на неповнолітню доньку [PERSON], до досягнення нею повноліття вичерпало свою дію, а виконавче провадження щодо примусового стягнення аліментів з відповідача підлягає закриттю. Молодша донька продовжує навчання, а саме є студенткою 1-го курсу Дніпропетровського національного університету імені Олеся Гончара, факультет міжнародної економіки, денна форма навчання, що підтверджується студентським квитком [NUMBER], виданий 1 вересня 2016 року, дійсний до 30 червня 2020 року та довідкою ВУЗу і потребує подальшого утримання батьками до закінчення навчання. Батьком дитини питання сплати аліментів до закінчення нею навчання у вищому учбовому закладі добровільно до досягнення повноліття доньки не вирішено. Позивач просила суд ухвалити рішення, яким стягнути з відповідача [PERSON] аліменти на її користь на утримання доньки [PERSON], [INFO] в розмірі ? частини з усіх видів його доходів щомісячно до закінчення навчання. 31.05.2017 року заочним рішенням Самарського районного суду м. Дніпропетровська позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів було задоволено в повному обсязі. 19.09.2017 року за заявою відповідача відповідно до ухвали суду, вищезазначене заочне рішення було скасовано, справу призначено до розгляду по суті. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив їх задовольнити на підставі викладених обставин. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнавав частково та просив задовольнити позов у розмірі 1/5 частин від усіх видів його доходів щомісячно. Вислухавши пояснення учасників судового засідання, дослідивши письмові матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] є батьком [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження (а.с.12). З 01.09.2016 року [PERSON] є студенткою І курсу, денної форми навчання, напряму «Менеджмент», факультету міжнародної економіки Дніпропетровського національного університету імені Олеся Гончара, строк навчання до 30.06.2020 року (а.с.13, 214). Положеннями ст.199 СК України передбачено, що якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Тобто право на утримання аліментів на повнолітню дитину виникає тільки за певних необхідних умов. Першої умовою є те, що повнолітня донька, син у віці від 18 років до 23 років має навчатися, у зв'язку з чим потребує матеріальної допомоги, а другою умовою є фінансова спроможність батьків надавати допомогу на утримання. У разі настання таких обставин, утримання повнолітніх дітей на період їх навчання до 23 років є для батьків саме обов'язком. Оскільки письмовими доказами була підтверджена та обставина, що [PERSON] в дійсності є донькою відповідача, наразі навчається на денній формі навчання та не має змоги заробити на життя самостійно у зв'язку із навчанням, вимоги позивача про стягнення аліментів є обґрунтованими. Змістом ч.1 ст.200 СК України передбачено, що суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці у заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у ст. 182 цього кодексу. Згідно ч.1 ст.191 Сімейного кодексу України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. В силу ч.1 ст.183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Суд приймає до уваги дійсні обставини справи, зокрема матеріальне становище позивача, відповідача, а тому приходить до висновку, що заявлені позовні вимоги підлягають частковому задоволенню у розмірі 1/5 частини всіх доходів відповідача щомісячно, до закінчення навчання. Враховуючи вищевикладені обставини, суд вважає за необхідне задовольнити позовні вимоги [PERSON] про стягнення з [PERSON] на її користь аліментів на утримання повнолітньої дитини - [PERSON], [INFO], в розмірі 1/5 частини з усіх видів його доходів щомісячно, починаючи з 21.03.2017 року і до закінчення навчання, а саме до 30.06.2020 року. Допустити негайне виконання рішення в межах суми платежу за 1 місяць. Оскільки при подані позову позивач була звільнена від обов'язку сплати судового збору, то у відповідності до ст.88 ЦПК України він підлягає стягненню з відповідача. На підставі викладеного,

Outcome: partial