Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-19 00:00:00

1. Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача. 22.05.2018 року представник позивача [PERSON] звернулася до суду з вказаним вище позовом, в якому просила встановити факт проживання однією сім'єю без реєстрації шлюбу [PERSON] та [PERSON] в період часу з червня 2014 року по серпень 2017 року; визнати право власності за [PERSON] на ? частину господарської будівлі розташованої за адресою: [ADDRESS] та виділити ? вказаного спірного майна в натурі. Обґрунтовуючи позовні вимоги вказувала, що з 02.10.1994 року [PERSON] перебувала у шлюбі з [PERSON], який був розірваний рішенням Сокирянського районного суду Чернівецької області від 27.05.2014 року. Після розірвання шлюбу сторони продовжували спільно проживати однією сім'єю до серпня 2017 року. Під час шлюбу сторони розпочали будівництво господарської будівлі (об'єкту торгівлі) на земельній ділянці площею 0,25 га., розташованої за адресою: [ADDRESS], яку [PERSON] було передано у власність рішенням Вашковецької сільської ради №10/18-09 від 28.01.2009 року. Перед початком будівництва [PERSON] отримала дозвіл на збір матеріалів попереднього погодження будівництва об'єкта торгівлі на належній їй земельній ділянці, а 14.10.2011 року [PERSON] отримала будівельний паспорт на будівництво господарської будівлі за вказаною вище адресою, після чого сторони, в 2011 році розпочали будівництво. 09.09.2013 року [PERSON] здійснила поділ належної їй земельної ділянки, у результаті чого утворились дві земельні ділянки площею 0,1277 га. з кадастровим номером [NUMBER] за адресою: [ADDRESS] та земельна ділянка площею 0,1223 га. з кадастровим номером [NUMBER] за адресою: [ADDRESS], на якій розміщена спірна господарська будівля. 17.09.2013 року [PERSON] зареєструвала за собою право власності на земельну ділянку площею 0,1223 га. з кадастровим номером [NUMBER] за адресою: [ADDRESS]. 28.08.2015 року, внаслідок постійного наполягання відповідача на відчужені [PERSON] на його користь вказаної земельної ділянки, між сторонами було укладено договір купівлі-продажу. Після укладення договору купівлі-продажу земельної ділянки [PERSON] та [PERSON] продовжували проживати спільно однією сім'єю та продовжували будівництво господарської будівлі, яке завершили у 2017 році. В серпні 2017 року, після реєстрації за собою права власності на спірне майно, [PERSON] залишив сім`ю та переїхав проживати до своєї матері. Посилаючись на норми статей 70, 74 СК України, за якими якщо жінка та чоловік проживають однією сім'єю, але не перебувають у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі, майно, набуте ними за час спільного проживання, належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено письмовим договором між ними. У разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором, просила встановити факт спільного проживання однією сім'єю без реєстрації шлюбу [PERSON] та [PERSON] в період часу з червня 2014 року по серпень 2017 року; визнати право власності за [PERSON] на ? частину господарської будівлі розташованої за адресою: [ADDRESS] та виділити ? вказаного спірного майна в натурі. В судовому засіданні позивач та її представники позовні вимоги підтримали в повному обсязі та з наведених в позові підстав просили його задовольнити. Відповідач та його представник проти позову заперечували, просили відмовити в його задоволенні. При цьому, позивач зазначив, що 27.05.2014 року між ним та позивачем рішенням Сокирянського районного суду Чернівецької області було розірвано шлюб, після чого він з [PERSON] спільно не проживав, спільним побутом пов'язаний не був, будь-яких взаємних прав чи обов'язків з нею не мав. Деколи він проживав в одному будинку з [PERSON], але лише через те, що здійснював будівництво спірного приміщення. З січня 2015 року він проживав однією сім'єю без реєстрації шлюбу з [PERSON] за адресою: [ADDRESS]. Представник відповідача [PERSON] в судовому засіданні зазначив, що оскільки [PERSON] та [PERSON] в період з червня 2014 року по жовтень 2017 року не проживали однією сім'єю, не вели спільного господарства, не мали спільного бюджету, взаємних прав і обов'язків, між ними не мали місце усталені відносини, що притаманні подружжю, в розумінні ст.74 СК України. Господарська будівля, яка є предметом спору в даній справі, була побудована [PERSON] самостійно, за власні кошти та кошти які він одержав у позику. Окрім цього, після розірвання шлюбу [PERSON] протягом трьох років не зверталася до суду з позовом про поділ майна, чим пропустила строк позовної давності. 2. Заяви, клопотання, інші процесуальні дії у справі. Ухвалою від 23.06.2018 року відкрито провадження у справі, призначено її до підготовчого судового засідання на 11 год. 14.08.2018 року та визначено учасникам справи строки для подання до суду заяв по суті. Ухвалою від 14.05.2018 року задоволено заяву представника позивача [PERSON] про забезпечення позову, накладено арешт на майно, яке належить [PERSON], а саме нежитлову будівлю (об'єкт торгівлі) за адресою: [ADDRESS]. Ухвалою від 09.10.2018 року закрито підготовче провадження, призначено справу до розгляду по суті на 06.11.2018 року, відмовлено відповідачу [PERSON] в задоволенні клопотання про залучення до участі в розгляді даної справи в якості третьої особи на стороні відповідача [PERSON], клопотання [PERSON] про залучення її до участі в розгляді даної цивільної справи в якості третьої особи на стороні відповідача повернуте їй без розгляду. В судовому засіданні 27.11.2018 року судом допитано в якості свідків [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] В судовому засіданні 11.12.2018 року судом допитано в якості свідків [PERSON], [PERSON] та [PERSON] В судовому засіданні 11.12.2018 року представник позивача [PERSON] звернулась до суду з клопотанням, в якому відмовилась від попередньо заявленого нею клопотання про призначення будівельно-технічної експертизи у зв'язку із браком коштів на її проведення та з цих підстав просила залишити заявлену нею вимогу про виділ в натурі спірного майна без розгляду. Позивач [PERSON] підтримала клопотання свого представника. Відповідач та його представник проти задоволення клопотання представника позивача [PERSON] не заперечували. Окрім цього, судом було відмовлено в задоволенні клопотання представника відповідача [PERSON], заявленого ним в судовому засіданні 11.12.2018 року про виклик для допиту в якості свідків [PERSON], [PERSON] та [PERSON] у зв'язку із поданням вказаного клопотання з порушенням вимог ст.ст.91, 197 ЦПК України. В судовому засіданні 20.12.2018 року ухвалено рішення суду по суті справи. Заслухавши думку учасників судового процесу, показання свідків, вивчивши та дослідивши матеріали справи, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи та вирішення спору по суті, суд вважає, що позов [PERSON] є обґрунтованим та підлягає задоволенню з огляду на таке. 3. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин. Судом встановлено, що з 02.10.1994 року [PERSON] перебувала у шлюбі з [PERSON], який був розірваний рішенням Сокирянського районного суду Чернівецької області від 27.05.2014 року. Вказане рішення суду набрало законної сили 06.06.2014 року (Т.І а.с.8). Позивач [PERSON] зареєстрована та проживає за адресою: [ADDRESS], в житловому будинку, який вона отримала у спадщину після смерті батька [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про право на спадщину за законом від 23.12.2008 року та копією витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно (Т.І а.с.9, 10). Рішенням виконавчого комітету Вашковецької сільської ради Сокирянського району Чернівецької області №68 від 22.07.2009 року [PERSON] було надано дозвіл на збір матеріалів попереднього погодження для будівництва об'єкту торгівлі на належній їй земельній ділянці, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] (Т.І а.с.11). 14.10.2011 року відділом містобудування, архітектури та житлово-комунального господарства Сокирянської районної державної адміністрації [PERSON] видано будівельний паспорт на будівництво господарської споруди за адресою: [ADDRESS] (Т.І а.с.13-14). Згідно копії повідомлення про початок виконання будівельних робіт від 25.10.2011 року, [PERSON] було розпочато будівництво господарської будівлі, загальною площею 246 кв.м. за адресою: [ADDRESS] (Т.І а.с.15-16). 09.09.2013 року [PERSON] здійснила поділ належної їй земельної ділянки, у результаті чого утворились дві земельні ділянки площею 0,1277 га. з кадастровим номером [NUMBER] за адресою: [ADDRESS] та земельна ділянка площею 0,1223 га. з кадастровим номером [NUMBER] за адресою: [ADDRESS], на якій розміщена спірна господарська будівля, що підтверджується копіями витягів з державного земельного кадастру (Т.І а.с.17-23). 17.09.2013 року [PERSON] зареєструвала за собою право власності на земельну ділянку площею 0,1223 га. з кадастровим номером [NUMBER] за адресою: [ADDRESS], що вбачається з копії свідоцтва про право власності на нерухоме майно серії [NUMBER] та витягу з державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності (Т.І а.с.22, 23). 28.08.2015 року між [PERSON] та [PERSON] укладено договір купівлі-продажу земельної ділянки, за яким [PERSON] продала [PERSON] належну їй земельну ділянку площею 0,1223 га. з кадастровим номером [NUMBER] за адресою: [ADDRESS] (Т.І а.с.24). Згідно копії декларації про готовність до експлуатації об'єкта, будівництво якого здійснено на підставі будівельного паспорта, поданої [PERSON] 05.04.2017 року за №ЧВ 141170951026 до Управління державної архітектурно-будівельної інспекції у Чернівецькій області, господарська будівля, розташована за адресою: [ADDRESS] загальною площею 247,40 кв.м., визнана готовою до експлуатації, на підставі технічної інвентаризації, проведеної [PERSON], про що видано технічний [NUMBER] від 06.12.2016 року (Т.ІІ а.с2-4). Згідно копії інформаційної довідки з державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна, 19.08.2017 року [PERSON] зареєстрував за собою право власності на господарську будівлю, розташовану за адресою: [ADDRESS] за реєстраційним номером [NUMBER] (Т.І а.с.26-27). Як вбачається з витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, 12.03.2018 року за [PERSON] зареєстровано приміщення магазину, загальною площею 202,5 кв.м., розташованого за адресою: [ADDRESS] за реєстраційним номером [NUMBER]. Підставою виникнення права власності згідно даного витягу вказано: договір купівлі-продажу №1669 від 28.08.2015 року; технічний паспорт, серія та номер: 589, виданий 15.01.2018 року інженером з інвентаризації нерухомого майна [PERSON]; витяг з Державного реєстру речових прав, серія та номер: [NUMBER], виданий 30.08.2017 року КП «Кельменецьке РБТІ»; декларація про готовність об'єкта до експлуатації, серія та номер: [NUMBER], видана 31.01.2018 року Управлінням Державної архітектурно-будівельної інспекції у Чернівецькій області. Згідно копій накладних на придбання будівельних матеріалів від 03.07.2013 року, 02.05.2014 року, 06.06.2016 року, 16.08.2013 року, 01.07.2015 року, 06.08.2012 року (Т.І а.с. 28-33), довідки виданої головним бухгалтером ДП «Підприємство ДКВС (№67)», видаткових накладних від 20.07.2016 року, 20.09.2016 року, 16.10.2014 року, 14.10.2009 року, 08.07.2016 року, 14.10.2009 року, 22.10.2014 року, 06.09.2013 року, 19.07.2015 року, розписок про позику грошей на будівництво на ім'я [PERSON] від 14.12.2014 року, 25.07.2014 року, 20.10.2015 року, товарних чеків від 20.03.2015 року, 27.02.2015 року (Т.І. а.с.68-74,87-94), копій розписок про позику грошей на будівництво на ім'я [PERSON] від 10.08.2018 року, копії нотаріально посвідченої заяви [PERSON] від 16.08.2018 року (Т.І. а.с. 222-225) сторони придбавали будівельні матеріали та одержували у позику кошти, які були витрачені на будівництво спірного приміщення. З показань допитаних в ході судового розгляду справи свідків також встановлено: Свідок [PERSON] повідомила, що вона з 1988 року є близькою подругою позивача [PERSON], у зв'язку з чим систематично з нею зустрічалась, проводила вільний час та відпочинок разом з [PERSON] та [PERSON] Про те, що [PERSON] та [PERSON] припинили шлюбні відносини вона дізналася наприкінці літа 2017 року після повернення з спільного відпочинку на р. Дністер. До цього часу [PERSON] та [PERSON] проживали разом в будинку [PERSON] як подружжя, вони разом працювали, виховували дітей, утримували господарство, здійснювали будівництво магазина. Оскільки вони товаришували сім'ями, неодноразово здійснювали відпочинкові подорожі разом. Зокрема, на протязі 2015 - 2017 років вони їздили разом відпочивати на термальні озера, Буковель, р. Дністер. Під час відпочинку [PERSON] та [PERSON] поводили себе як подружжя, вони постійно були разом. Окрім цього, 29.01.2017 року [PERSON] святкував свій сорокап'ятирічний ювілей в належному їй ресторані, в ході чого [PERSON] та [PERSON] були разом. Свідок також зазначила, що сім'ї [PERSON] належать земельні ділянки в с. Олексіївка, де вони здійснювали вирощування саджанців плодових дерев. На скільки їй відомо, всі роботи, в тому числі продаж саджанців, виконувала [PERSON] Під час спільного проживання [PERSON] та [PERSON] на земельній ділянці, за місцем проживання, побудували приміщення. Вона чітко пам'ятає як велися будівельні роботи, виривався котлован, будувався підвал та ще три поверхи. Свідок [PERSON] в судовому засіданні зазначив, що він є двоюрідним братом позивача [PERSON] та надав показання аналогічні показанням свідка [PERSON], яка є його дружиною. Свідок [PERSON] в судовому засіданні повідомила, що вона проживає по сусідству з [PERSON] в с. Вашківці Сокирянського району Чернівецької області. Сім'ю [PERSON] знає на протязі 20 років, оскільки вона виконувала їм роботи по господарству, доглядала за дітьми та їхньою бабусею. Проживали [PERSON] разом до кінця літа 2017 року. Під час спільного проживання вони разом працювали, вели спільне господарство, здійснювали будівництво магазину, їздили відпочивати. Свідок [PERSON] в судовому засіданні повідомив, що сім'ю [PERSON] знає з 1996 року, оскільки останні були присутні у нього на весіллі в якості вінчальних батьків. Прожили [PERSON] разом однією сім'єю до серпня 2017 року. [PERSON] та [PERSON] займались вирощенням саджанців в с. Нова Олексіївка Сокирянського району Чернівецької області. Проте, фактично всі роботи, зокрема щодо вирощування, догляду та реалізації саджанців виконувала [PERSON] Свідок також зазначив, що [PERSON] спільно з [PERSON] здійснювали будівництво приміщення в с. Вашківці Сокирянського району Чернівецької області. На запитання представника відповідача адвоката [PERSON] свідок відповів, що [PERSON] та [PERSON] ймовірно вели спільний сімейний бюджет, оскільки за виконані роботи з працівниками розраховувалась [PERSON] за вказівкою [PERSON] Свідок [PERSON] в судовому засіданні повідомив, що він проживає по сусідству, навпроти будинку [PERSON] в с. Вашківці Сокирянського району Чернівецької області. Сім'ю [PERSON] знає давно. Оскільки проживає навпроти їхнього господарства, неодноразово, по декілька разів на тиждень, навідувався до них в гості. [PERSON] та [PERSON] проживали разом до серпня 2017 року, вели спільне господарство, разом працювали, виховували дітей, здійснювали будівництво будинку. Свідок [PERSON] в судовому засіданні повідомив, що є рідним братом позивача [PERSON] Остання з [PERSON] перебувала у шлюбі з 1994 року. Восени 2017 року він дізнався про те, що [PERSON] та [PERSON] припинили шлюбні відносини. До цього часу вони проживали разом, вели спільне господарство, займались підприємницькою діяльністю, виховували дітей. Свідок також зазначив, що під час шлюбу сторони разом будували приміщення в с. Вашківці Сокирянського району Чернівецької області, оскільки в той же час він сам здійснював будівництво будинку за місцем свого проживання та допомагав [PERSON] з придбанням будівельних та оздоблювальних матеріалів. Допитана в судовому засіданні в якості свідка [PERSON] повідомила суду, що [PERSON] та [PERSON] є її батьками. Наприкінці 2015 року вона дізналася, що батьки розірвали шлюб. Проте, після розірвання шлюбу вони продовжували проживати разом, відносини між ними не погіршились. Вони разом займались підприємницькою діяльністю, будували будинок. У батьків був спільний бюджет, оскільки всі зароблені ними кошти вони зберігали в одному місці, з яких здійснювалась оплата потреб сім'ї в тому числі і будівництво приміщення магазину. До серпня 2017 року батько постійно проживав вдома. З мамою у них були гарні відносини, вони разом спали, проводили вільний час разом, їздили на відпочинок. 4. Докази, відхилені судом, та мотиви їх відхилення Суд не бере до уваги надані представниками сторін розрахунки частки сільськогосподарського товаровиробництва за 2014-2017 роки (Т.І. а.с.75-86), щорічну декларацію [PERSON] за 2017 рік, витяг з державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань (Т.І. а.с.132-139), відомості з Державного реєстру фізичних осіб-платників податків ДФС України [PERSON], податкові декларації з податку на прибуток підприємства ТОВ «Олексіївка Благоустрій», фінансовий звіт суб'єкта малого підприємництва ТОВ «Олексіївка Благоустрій» за 2015-2017 роки, податкову декларацію з фіксованого сільськогосподарського податку ФГ «Райська Долина» за 2015 рік (Т.ІІ а.с.20-34) оскільки дані докази не доводять та не спростовують будь-яких обставин справи. Показання свідка [PERSON], яка в судовому засіданні 11.12.2018 року повідомила, що з початку січня 2015 року вона перебуває у фактичних шлюбних відносинах з [PERSON] Вони спільно проживають за адресою: [ADDRESS], у них спільний бюджет, спільні витрати. З січня 2015 року [PERSON] деколи залишався в будинку колишньої дружини в с. Вашківці Сокирянського району Чернівецької області, у зв'язку з тим, що займався будівництвом приміщення магазину, суд не оцінює як беззаперечний доказ спростування доводів позивача, оскільки свідок [PERSON] є особою зацікавленою у вирішенні даної цивільної справи, надані нею показання не були чіткими, конкретизованими та не підтверджені будь-якими іншими належними та допустимими доказами. Натомість, повністю спростовуються дослідженими судом письмовими доказами та показаннями свідків [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] Окрім цього, на запитання представника позивача [PERSON] свідок [PERSON] підтвердила, що всі відпочивальні подорожі, у період з 2015 року по серпень 2017 року [PERSON] здійснював разом з [PERSON] 5. Мотивована оцінка аргументів сторін, порушення прав. Доводи представника відповідача стосовно того, що в період з червня 2014 року по жовтень 2017 року сторони не проживали однією сім'єю, не вели спільного господарства, не мали спільного бюджету, взаємних прав і обов'язків, а тому між ними не мали місце усталені відносини, що притаманні подружжю, в розумінні ст.74 СК України суд не бере до уваги, оскільки факт спільного проживання сторін до серпня 2017 року підтверджується дослідженими судом доказами. Твердження представника відповідача про відсутності між сторонами взаємних прав та обов'язків під час спільного проживання суд вважає помилковим, оскільки з досліджених судом доказів встановлено, що проживаючи спільно без реєстрації шлюбу, сторони мали обов'язкові ознаки сім'ї, передбачені ст.3 СК України: спільне проживання однією сім'єю до серпня 2017 року; пов'язаність спільним побутом та наявність взаємних прав та обов'язків, зокрема щодо виховання та утримання своїх дітей, утримання будинку в якому вони проживали, виконання робіт з підприємницької діяльності, ведення спільного сімейного бюджету, спільного будівництва оспорюваного приміщення, тощо, що в сою чергу підтверджує реальність сімейних відносин між ними. Суд не бере до уваги також доводи представника відповідача стосовно того, що спірне приміщення побудоване [PERSON] самостійно, за власні кошти, оскільки дані доводи об'єктивно нічим не підтверджені, натомість спростовуються наданими сторонами доказами, зокрема квитанціями на придбання будівельних матеріалів та розписками про позику грошей для будівництва. Згідно ст.20 СК України, до вимог, що випливають із сімейних відносин, позовна давність не застосовується, крім випадків, передбачених частиною другою статті 72, частиною другою статті 129, частиною третьою статті 138, частиною третьою статті 139 цього Кодексу. У випадках, передбачених частиною першою цієї статті, позовна давність застосовується судом відповідно до Цивільного кодексу України, якщо інше не передбачено цим Кодексом. Відповідно до ст.72 СК України, до вимоги про поділ майна, заявленої після розірвання шлюбу, застосовується позовна давність у три роки. Позовна давність обчислюється від дня, коли один із співвласників дізнався або міг дізнатися про порушення свого права власності. За загальним правилом, визначеним ч.1 ст.261 ЦК України, перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. Оскільки в судовому засіданні встановлено, що сторони спільно проживали однією сім'єю, без реєстрації шлюбу до серпня 2017 року, після чого припинили фактичні шлюбні відносини, суд вважає що саме з цього часу були порушені права [PERSON], а тому строк позовної давності нею не пропущений. 6. Норми права, які застосував суд. За приписами ч.2 ст.3 СК України, сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки. Згідно із чч.1, 2 ст.21 СК України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у державному органі реєстрації актів цивільного стану. Проживання однією сім'єю жінки та чоловіка без шлюбу не є підставою для виникнення в них прав та обов'язків подружжя. Відповідно до ч.1 ст.36 цього кодексу шлюб є підставою для виникнення прав та обов'язків подружжя. Відповідно до положень статті 74 СК України якщо жінка та чоловік проживають однією сім'єю, але не перебувають у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі, майно, набуте ними за час спільного проживання, належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено письмовим договором між ними. На майно, що є об'єктом права спільної сумісної власності жінки та чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі, поширюються положення глави 8 цього Кодексу. Пленум Верховного Суду України в п.20 постанови від 21.12.2007 року №11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» роз'яснив, що при застосуванні ст.74 СК України, що регулює поділ майна осіб, які проживають у фактичних шлюбних відносинах судам необхідно врахувати що правило зазначеної норми коли чоловік та жінка не перебувають у будь-якому іншому шлюбі і між ними склалися усталені відносини, що притаманні подружжю, які зазначені в ст.3 СК України. Обов'язковою умовою для визнання осіб членами однієї сім'ї є факт спільного проживання, ведення спільного господарства, наявність спільних витрат, купівлі майна для спільного користування, участі у витратах на утримання житла, його ремонт, наявність інших обставин, які підтверджують реальність сімейних відносин (рішення Конституційного Суду України №5-рп/99 від 03 червня 1999 року). У постанові Верховного Суду України від 20 лютого 2012 року у справі № 6-97цс11 роз'яснено, що для визначення осіб як таких, що перебувають у фактичних шлюбних відносинах, для вирішення майнового спору на підставі статті 74 СК України суд повинен встановити факт проживання однією сім'єю чоловіка та жінки без шлюбу у період, протягом якого було придбано спірне майно. Верховний Суд України у постанові від 25 грудня 2013 року у справі № 6-135цс13 висловив правову позицію, за якою майно, набуте під час спільного проживання особами, які не перебувають у зареєстрованому шлюбі між собою, є об'єктом їхньої спільної сумісної власності, якщо: майно придбане внаслідок спільної праці таких осіб як сім'ї (при цьому спільною працею осіб слід вважати їхні спільні або індивідуальні трудові зусилля, унаслідок яких вони одержали спільні або особисті доходи, об'єднані в майбутньому для набуття спільного майна, ведення ними спільного господарства, побуту та бюджету), а інше не встановлено письмовою угодою між ними. 8. Судові витрати. Частина 1 ст. 141 ЦПК України передбачає, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.А тому, оскільки позовні вимоги задоволені в повному обсязі, судові витрати, що складаються із судового збору в сумі 3157,20 грн., включаючи судовий збір за подання заяви про забезпечення позову, слід стягнути із відповідача на користь позивача. На підставі викладеного та

Outcome: approved