Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-06 00:00:00

21 березня 2014 року [PERSON] звернулася до суду із заявою, в якій просить встановити факт належності її трудової книжки серії [NUMBER], дата заповнення 26 серпня 1977 року. В обґрунтовування своїх вимог заявниця поясняє, що вона [INFO] народження, на сьогоднішній день не працює. При звільненні з останнього місця роботи, її повідомили, що при оформленні документів на отримання пенсії, у неї появляться питання в Пенсійному фонді України, в зв'язку з тим, що має місце невідповідність запису місяця її народження в трудовій книжці та паспорті. Так у неї в паспорті, свідоцтві про народження вказана дата народження [INFO], а в трудовій книжці - [INFO]. Дана невідповідність виникла в зв'язку і тим, що в заяві при заповненні трудової книжки [PERSON] вказувала місяць народження цифрою « 11», а кадровик, зрозумів як написано римськими «II», та записала «лютий». На даний час виправити помилку позасудовим шляхом неможливо, в зв'язку з тим, що підприємства яке видавало [PERSON] трудову книжку ліквідовано, а за даний час вона не працює, також за останнім місцем роботи, підприємство ДП «Луганськвуглеремонт» не працює, та всіх працівників скорочено, і звернутися немає до кого. Даний факт перешкоджає заявникові у реалізації права на пенсію, тому вона звернулася з відповідною заявою до суду. У судове засіданні сторони не з'явилися, просять розглянути справу без їх присутності, [PERSON] підтримує свої вимоги, зацікавлена особа - УПФУ не заперечує проти задоволення заяви (а.с. 23,24). Відповідно до вимог ч. 1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи на підставі доказів, наданих сторонами та іншими особами, які приймають участь у справі. Судом досліджені всі докази, надані сторонами. Клопотання про витребування інших доказів та дослідження їх в судовому засіданні від сторін не надійшло. Судом постановлено рішення на підставі доказів, наданих сторонами і досліджених під час судового засідання. Вирішуючи питання про обґрунтованість заяви суд виходить з диспозитивності прав сторін та того, що згідно зі ст. 10 ЦПК України обставини цивільних справ встановлюється судом за принципом змагальності. Суд же, зберігаючи об'єктивну неупередженість, лише створює необхідні умови для всебічного і повного дослідження обставин справи. Дослідивши матеріали справи, зокрема: свідоцтво про її народження - до шлюбу вона була « [PERSON]» (а.с.12), довідку ОАО «Титин» на ім'я « [PERSON]» (а.с. 18), довідку про навчання у Лисичанському професійному будівельному ліцею на ім'я « [PERSON]» (а.с.20), витяг з Державного реєстру актів цивільного стану про реєстрацію шлюбу меж [PERSON] та [PERSON] (а.с.19), паспорт заявниці серії [NUMBER], виданий 01 липня 1998 року (а.с.5-6), в яких дата народження вказана «[INFO]», але в її трудової книжці «[INFO]» (а.с.7), причому в цій трудовій книжці є запис про навчання в у Лисичанському професійному будівельному ліцею і період навчання повністю збігається з даними довідки, зазначеної вище, суд доходить висновку, що дійсно ця трудова книжка належать заявниці, оскільки вся сукупність досліджених у суді доказів свідчить про це, тобто дійсно має місце помилково написання місяця народження в неї. Враховуючи, що даний факт має для заявниці юридичне значення, оскільки від цього залежить реалізація її прав, і встановити даний факт інакше як зверненням до суду вона не може, суд вважає необхідним встановить даний факт, оскільки у відповідності з п. 6 ч. 1 ст. 256 Цивільного процесуального кодексу України суди розглядають справи про встановлення фактів належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. На підставі викладеного,

Outcome: approved