overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-03 00:00:00

21 липня 2014 року позивачка звернулася до суду з вказаним позовом посилаючись на те, що 14 вересня 2012 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Іллічівського міського управління юстиції Одеської області був зареєстрований шлюб між сторонами, актовий запис № 386. Від шлюбу сторони мають сина: [PERSON], [INFO]. Позивачка просить суд розірвати шлюб між нею та відповідачем. Сторони у судове засідання не з'явились, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Кожна з сторін окремо звернулись до суду з заявами про розгляд справи у їх відсутність. При цьому у своїй заяві відповідач зазначив, що він згодний на розірвання шлюбу. Згідно з ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову, суд, за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. Як встановлено судом та підтверджується письмовими доказами по справі 14 вересня 2012 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Іллічівського міського управління юстиції Одеської області був зареєстрований шлюб між сторонами, актовий запис № 386. Від шлюбу сторони мають сина: [PERSON], [INFO]. В нинішній час сторони шлюбні стосунки не підтримують, спільне господарство не ведуть. Збереження сім'ї суперечить інтересам сторін. При таких обставинах суд вважає, що сім'я сторін розпалася остаточно та її збереження неможливо.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-07 00:00:00

21 липня 2014 року позивачка звернулася до суду з вказаним позовом посилаючись на те, що 26 грудня 2002 року Сухолиманською сільською радою Овідіопольського району Одеської області був зареєстрований шлюб між сторонами, актовий запис №8. Позивачка просить суд розірвати шлюб між нею та відповідачем. Сторони у судове засідання не з'явились, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Кожна з сторін окремо звернулись до суду з заявами про розгляд справи у їх відсутність. При цьому у своїй заяві відповідач зазначив, що він згодний на розірвання шлюбу. Згідно з ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову, суд, за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. Як встановлено судом та підтверджується письмовими доказами по справі 26 грудня 2002 року Сухолиманською сільською радою Овідіопольського району Одеської області був зареєстрований шлюб між сторонами, актовий запис № 8. В нинішній час сторони шлюбні стосунки не підтримують, спільне господарство не ведуть. Збереження сім'ї суперечить інтересам сторін. При таких обставинах суд вважає, що сім'я сторін розпалася остаточно та її збереження неможливо.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-28 00:00:00

21 липня 2014 року позивачка звернулася до суду з даним позовом в якому зазначає, що 21 листопада 2004 року уклала шлюб з відповідачем. Від даного шлюбу [INFO] народилася дочка [PERSON]. Відповідач добровільно матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, офіційно ніде не працює, однак вважає, що має можливість сплачувати аліменти в розмірі 450 грн. на неповнолітню дитину. Просить стягувати із [PERSON] в свою користь аліменти на утримання дочки [PERSON] в розмірі 450 грн., але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення нею повноліття. Позивачка в судовому засіданні позовні вимоги підтримала повністю, наполягає на стягненні із відповідача аліментів на утримання дочки в розмірі по 450 грн. щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення нею повноліття. Відповідач позов не визнав, не згідний сплачувати аліменти на утримання дочки. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши наявні у справі докази, суд вважає, що позов підлягає до повного задоволення. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Батьком [PERSON] є відповідач, що стверджено її свідоцтвом про народження (а.с. 3), а перебуває вона на утримані позивачки, про що відповідач не заперечує. Згідно ст. 182 ч. 2 СК України розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим 30 відсотків від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2014 рік» № 719-VІI від 16.01.2014 року передбачено, що з 1 липня 2014 року для дітей віком до 6 років прожитковий мінімум становить 1059 грн., що 30 % становитиме 317 грн. 70 коп. Враховуючи стан здоров'я та матеріальне становище дитини, відповідача, який, інших окрім дочки [PERSON], дітей не має, має нерегулярний, мінливий дохід, суд призначає аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі по 450 грн., але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно до досягнення дитиною повноліття. Рішення в частині стягнення аліментів за один місяць підлягає до негайного виконання і суд стягує з відповідача судовий збір в користь держави.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-19 00:00:00

21 липня 2014 року позивачка звернулася до суду із зазначеним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що з 2003 року по 2007 рік вона проживала з відповідачем однією сім'єю без реєстрації шлюбу. Від спільного життя вона народила сина [PERSON], [INFO], у свідоцтві про народження дитини відповідач записаний батьком, однак, матеріальної допомоги на утримання сина не надає. Вважає, що відповідач як батько дітей зобов'язаний надавати матеріальну допомогу на його утримання, тому просить стягнути з відповідача аліменти в розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку відповідача, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно на утримання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. Позивач в судовому засіданні звернулась до суду з заявою про зміну позовних вимог та просить стягнути з відповідача аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі 500 грн. щомісячно. Представник відповідача [PERSON] позов визнав та суду пояснив, що відповідач ніде не працює , має мінливий дохід, тому згоден сплачувати аліменти в розмірі 500 грн. щомісячно на утримання сина. Суд, вислухавши пояснення сторін, проаналізував матеріали справи, дослідивши письмові докази, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню виходячи з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони проживали однією сім'єю без реєстрації шлюбу. Від спільного життя мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], в свідоцтві про народження дитини відповідач записаний батьком (а.с.3). Як вбачається з матеріалів справи сторони на даний час проживають окремо, дитина проживає разом з позивачкою і знаходиться на її утриманні. Згідно ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Статтею 184 СК України передбачено, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Відповідно до ст. 7 Закону України «Про державний бюджет на 2014 рік» станом на 1 січня 2014 року прожитковий мінімум для дітей віком до 6 років становить 1032 грн. При визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я і матеріальне становище сторін, що дитина проживає з позивачкою, батько дитини є фізично здоровим, отримує мінімальний дохід, має на утриманні ще одну дитину. З огляду на вищевикладене, з урахуванням принципів розумності та справедливості в даному випадку та того, що відповідач згоден сплачувати аліменти в розмірі 500 грн. щомісячно , суд вважає, доцільним позов задовольнити повністю та визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі в розмірі по 500 гривень щомісячно на утримання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. У відповідності до вимог ст. 367 ЦПК України допустити негайне виконання рішення суду у межах суми платежу за один місяць. На підставі ст. 88 ЦПК України стягнути з відповідача 243 гривень 60 копійок судового збору в доход держави. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-09 00:00:00

21 липня 2015 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON], в якому просить визнати [PERSON], такою, що втратила право користування житловим приміщенням за адресою: [ADDRESS]. Позов мотивовано тим, що [PERSON] є власником 1/3 частини будинку [ADDRESS]. У вказаному будинку зареєстрована [PERSON], проте за даною адресою вона з моменту реєстрації тобто з 01 серпня 2011 року не проживає. Позивач у судове засідання не з'явився, надав до суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав, не заперечував проти заочного розгляду справи. Відповідач у судове засідання не з'явилась, про дату, час та місце судового засідання була повідомлена належним чином, причину неявки суду не повідомила. Треті особи у судове засідання не з'явились, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Дослідивши письмові докази у справі, вислухавши свідків, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що [PERSON] є власником 1/3 частини будинку [ADDRESS], на підставі договору купівлі-продажу нерухомого майна зареєстрований 02 лютого 1996 року Павлоградською товарною біржею р. № 2/7-НД, [PERSON], [PERSON] є власниками будинку [ADDRESS] - по 1/3 частині, що підтверджується відомостями з Реєстру прав власності на нерухоме майно. У вказаному будинку зареєстровано місце проживання [PERSON], [INFO], з 01.08.2011 року, що підтверджується відомостями адресно-довідкового підрозділу головного управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області. Відповідно до акту, складеного сусідами та головою квартального комітету № 26 м.Павлограда 20.07.2015 року, [PERSON], [INFO], зареєстрована за адресою: [ADDRESS], але з моменту реєстрації, тобто з 01.08.2011 року за адресою реєстрації не проживає. В судовому засіданні допитано свідка, [PERSON], [INFO], який проживає за адресою [ADDRESS], який повідомив суду, що за адресою [ADDRESS] проживає [PERSON] та його рідна сестра - [PERSON]. [PERSON]. не знає. [PERSON] не пам'ятає, хто проживав останній рік за вищевказаною адресою. В судовому засіданні допитано свідка, [PERSON], [INFO], що проживає за адресою, [ADDRESS], яка повідомила суду, що за адресою реєстрації проживає вона та її брат - [PERSON]. [PERSON] зареєструвалась за адресою [ADDRESS] чотири роки тому і після цього вона її не бачила. Особистих речей [PERSON] в будинку немає. Востаннє бачила [PERSON] коли вона приїжджала реєструватись. Відповідно до ст. 391 Цивільного кодексу України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Враховуючи обставини справи, суд вважає за необхідне задовольнити вимоги позивача та усунути перешкоди у здійсненні права користування та розпоряджання майном шляхом визнання [PERSON] такою, що втратила право користування житловим приміщенням за адресою: [ADDRESS].

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-17 00:00:00

21 липня 2015 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, укладеного 10 липня 1999 року, актовий запис № 752. Від шлюбу сторони мають спільну неповнолітню дитину сина [PERSON], [INFO]. Зазначає, що спільне життя з відповідачем не склалося. Шлюбні відносини припинили своє існування, спільне господарство не ведеться. Сторони мають діаметрально протилежні погляди на шлюб та сімю. За таких обставин подальше сумісне життя та збереження сімї неможливе. Звертаючись до суду позивач просить розірвати шлюб, укладений між ним та відповідачем 20 липня 1999 року. Позивач в судове засідання не зявився, про час і місце його проведення повідомлений належним чином. Через канцелярію суду надав заяву, в якій просить справу розглянути без його участі. Додатково зазначив, що позов підтримує та просить його задовольнити; проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач в судове засідання не зявилась. Про час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином в порядку, встановленому ст. 74 ЦПК України. Причини неявки суду невідомі. Суд вважає за можливе відповідно до ч. 4 ст. 169 ЦПК України розглянути справу у відсутність відповідача та на підставі ст. 224 ЦПК України ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Оскільки всі особи, що беруть участь у справі в судове засідання не зявились, відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, який зареєстрований 10 липня 1999 року, актовий запис № 752 (а.с. 6). Від шлюбу сторони мають спільну неповнолітню дитину сина [PERSON], [INFO] (а.с. 7). Суд, приймаючи до уваги обставини справи, письмові пояснення позивача, які визнаються судом достовірними, дійшов висновку, що шлюб на підставі ст. 112 Сімейного кодексу України належить розірвати, оскільки перебування сторін у шлюбі носить формальний характер, примирення між подружжям неможливе і збереження шлюбу буде суперечити їх інтересам та інтересам дитини, що підтверджено дослідженими судом доказами. У відповідності до ст. 88 ЦПК України, стягненню з відповідача на користь позивача підлягають судові витрати в сумі 243 грн. 60 коп. судового збору.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-12 00:00:00

21 липня 2015 року [PERSON] звернулась в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Вона обґрунтовувала свої вимоги тим, що 26 лютого 2011 року у Червоногвардійському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Макіївського міського управління юстиції у Донецькій області зареєструвала шлюб з відповідачем. Від цього шлюбу вони мають малолітнього сина [PERSON], [INFO], який після розлучення залишиться у неї на вихованні. У липні 2015 року шлюбно-сімейні відносини між нею та відповідачем були припинені через відсутність порозуміння, постійних суперечок з питань сімейного життя. Примирення з відповідачем вона вважає неможливим і просила шлюб розірвати. Позивач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримала у повному обсязі, посилаючись на обставини, викладені в позові. Відповідач [PERSON] в судове засідання не явився, подав заяву, в якій позов визнав, проти розірвання шлюбу не заперечує, та просить розглянути справу за його відсутності. Зясувавши у попередньому судовому засіданні вказану позицію сторін, а також те, що визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, за наявністю для того законних підстав, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що сторони 26 лютого 2011 року у Червоногвардійському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Макіївського міського управління юстиції у Донецькій області зареєстрували шлюб. Від цього шлюбу вони мають малолітнього сина [PERSON], [INFO], який після розлучення залишиться на вихованні у позивачки. У липні 2015 року шлюбно-сімейні відносини між сторонами були припинені. Подальші їхні дії свідчать про те, що відновляти сімейні відносини вони не мають наміру. Суд вважає, що подальше спільне проживання сторін і збереження шлюбу суперечило б їх інтересам та інтересам їхньої малолітньої дитини.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-28 00:00:00

21 липня 2015 року [PERSON] звернулась до суду з заявою про надання їй права на шлюб з [PERSON], [INFO], з яким знайомі з 2013 року. Вказує, що між ними склались теплі й щирі почуття, вони кохають один одного, на даний час вона вони чекають на дитину та бажають зареєструвати шлюб, однак не мають такої можливості, оскільки вона не досягла шлюбного віку. Вважає, що укладення шлюбу відповідатиме їх інтересам. Посилаючись на діюче законодавство, просить суд надати їй право на шлюб з [PERSON], [INFO]. У судовому засідання заявниця підтримала свою заяву, свої доводи підтвердила та просила її заяву задовольнити. Заінтересована особа [PERSON] просив заяву задовольнити, пояснив, що дійсно між ним та заявницею склалися щирі почуття, укладення шлюбу відповідатиме їх інтересам, оскільки вони чекають на дитину. Заінтересована особа [PERSON], в судовому засіданні пояснила, що є матірю заявниці, не заперечувала проти надання права на укладення шлюбу між її донькою та [PERSON]. Представник відділу РАЦС Володарського РУЮ в судове засідання не зявився, не заперечував проти заявлених вимог, просив розглянути справи у його відсутність, про що надав заяву. Суд, вислухавши сторони, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що заява обґрунтована та підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Відповідно до\~ст. 22 СК України шлюбний вік для чоловіків та жінок встановлюється у вісімнадцять років. Особи, які бажають зареєструвати шлюб, мають досягти шлюбного віку на день реєстрації шлюбу. Відповідно до\~ст. 23 СК України право на шлюб мають особи, які досягли шлюбного віку. За заявою особи, яка досягла шістнадцяти років, за рішенням суду їй може бути надано право на шлюб, якщо буде встановлено, що це відповідає її інтересам. За даними паспорту громадянина України, серія ВТ № 107880, виданого 27 серпня 2014 року Володарським РС ГУ ДМС України в Донецькій області, [PERSON] народилася 28 квітня 1998 року в селі Малоянісоль, Володарського району Донецької області, отже на день розгляду справи шлюбного віку не досягла. Заінтересована особа [PERSON], [INFO], з яким заявниця бажає зареєструвати шлюб, шлюбного віку досяг, що підтверджується копією його паспорту, серія ВЕ № 896991, виданого 22 травня 2003 року Володарським РВ УМВС України в Донецькій області. Згідно медичної довідки від 27.06.2015 року [PERSON] вагітна, строк вагітності 9 тижнів 5 днів. На підставі наведеного, суд приходить до висновку, що надання заявниці права на шлюб з [PERSON] відповідає їх спільним інтересам та інтересам їх дитини, крім того, проти цього не заперечує мати заявниці [PERSON], та вважає необхідним заяву задовольнити.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-22 00:00:00

21 липня 2015 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON], в якому просить розірвати, зареєстрований 6 червня 2011 року з відповідачем шлюб, посилаючись на те, що спільне життя з останнім не склалося, шлюбно-сімейні відносини фактично припинилися і збереження шлюбу суперечить її інтересам. В судове засідання позивач не з'явилась, подавши до суду заяву, в якій вона, підтримавши свої позовні вимоги, просила розглядати справу за її відсутності. Також позивач просила після розірвання шлюбу відновити їй дошлюбне прізвище. Відповідач, який був належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи, в судове засідання також не з'явився, про причини неявки суд не повідомив, клопотань про розгляд справи за його відсутності до суду не надходило. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням статті 224 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України). Судом встановлено, що 6 червня 2011 року виконавчим комітетом Панківської сільської ради Сторожинецького району Чернівецької області актовим записом № 4 було зареєстровано шлюб між позивачем та відповідачем. Згідно акту, складеного депутатом Романівської селищної ради, позивач з січня 2015 року зі своїм чоловіком не проживає. Частиною 2 статті 112 Сімейного кодексу України (далі СК України), суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їх дітей, що мають істотне значення. Статтею 113 СК України передбачено, що особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Відповідач проти доводів позивача щодо фактичного припинення сімейних відносин з останньою та необхідності розірвання шлюбу не заперечив, а тому суд прийшов до висновку про необхідність задоволення позову. Згідно частини 1 статті 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-18 00:00:00

21 липня 2015 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на те, що 05 червня 2010 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем. Від шлюбу мають двох дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Сімейне життя не склалося у зв'язку з зловживанням відповідачем спиртними напоями, внаслідок чого в сім'ї виникали сварки та непорозуміння, які призвели до втрати позивачем до відповідача почуття любові, поваги та довіри та остання пішла від нього. Шлюбні відносини припинили у березні 2014 року, спільне господарство з того часу не ведуть та проживають окремо. Спору щодо поділу майна не мають. Просить розірвати шлюб, укладений з відповідачем. В судове засідання сторони не зявились, надавши суду заяви про розгляд справи без їхньої участі, оскільки позивач позовні вимоги підтримує, а відповідач їх визнає. На підставі неявки осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч. 2 ст. 197\~ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, і журнал судового засідання не ведеться. Суд, дослідивши наявні письмові докази, приходить до висновку про задоволення позову, виходячи з встановлених у судовому засіданні наступних обставин. Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 05 червня 2010 року, про що в книзі реєстрації шлюбів виконавчим комітетом Знаменівської сільської ради Новомосковського району Дніпропетровської області зроблено відповідний актовий запис за № 11 та видане свідоцтво про шлюб (а.с. 5). 05 грудня 2010 року у сторін від шлюбу народилась донька [PERSON] (а.с. 7) та 13 липня 2012 року син [PERSON] (а.с.6). Спільне життя позивача з відповідачем не склалося через зловживання відповідачем спиртними напоями, внаслідок чого почали відбуватись сварки та непорозуміння, які призвели до втрати почуття поваги та любові один до одного. Шлюбні відносини та ведення спільного господарства сторони припинили 8 березня 2015 року та з того часу вони проживають окремо. Як вбачається із письмових заяв сторін, наданих суду, вони вважають, що їх сім'я розпалася остаточно і примирення між ними неможливе. Судом встановлено, що донька сторін [PERSON] проживає разом з батьком і проти цього не заперечує позивач, а син [PERSON] разом із позивачем і проти цього не заперечує відповідач, а відтак сторони спору щодо утримання дітей не мають. Таким чином, враховуючи обставини, встановлені в суді, відповідно до ст.\~110, 112 Сімейного кодексу України, суд приходить до висновку, що підстави, які спонукали позивача до розірвання шлюбу, обґрунтовані, подальше спільне життя подружжя та збереження сім'ї неможливо, суперечить інтересам позивача, сім'я розпалася остаточно та відновлена бути не може, тому позов підлягає задоволенню. Враховуючи вищевикладене і

Outcome: approved