Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-25 00:00:00

1.Стислий виклад позиції позивача, відповідача. Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить суд: - стягнути з [PERSON] , [INFO] аліменти у її користь на утримання малолітньої дитини - дочки [PERSON] , [INFO] у твердій грошовій сумі, у розмірі по 3000 (три тисячі) грн. щомісяця до досягнення дочкою повноліття. Стягнення просить розпочати з дня пред`явлення позову. -витрати понесені при складанні позову до суду покласти на відповідача. В обґрунтування позовних вимог [PERSON] покликається на те, що прожила з чоловіком 5(п`ять) років. [INFO] у них народилася дочка [PERSON] . Останній рік відносити погіршилися, в результаті чого подала позов до Галицького районного суду про розірвання шлюбу. На даний час вона з чоловіком разом не проживає, дитина знаходиться на її повному утриманні. Батько дитини добровільно на утримання дитини матеріальної допомоги не надає, хоча є працездатним - працює різноробочим за кордоном у країні Польща. В судове засідання представник позивача не з`явився, однак подав до суду заяву, в якій просить справу розглянути у його відсутності та відсутності позивача, позов підтримує в повному обсязі, а тому суд вважає за можливе розглянути справу у його відсутності на підставі частини 3 статті 211 ЦПК України. Відповідач в судове засідання призначені 10 лютого 2020 року, 26 лютого 2020 року, не з`явився, про причини неявки суд не повідомив. Належним чином повідомлений про час та місце розгляду справ. Відповідно до частини 2 статті 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. 2.Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини. 08 травня 2014 року у Блюдниківській сільській раді Галицького району Івано-Франківської області зареєстрований між сторонами шлюб, актовий запис № 1, що стверджується наявним в матеріалах справи копіє свідоцтва про шлюб (а.с. 6). В шлюбі народилося дочка [PERSON] , [INFO] , що стверджується наявними в матеріалах справи копією свідоцтва про народження (а.с. 7). На даний час сторони разом не проживають, подано позов про розірвання шлюбу. Дитина знаходиться на повному утриманні позивача. Батько дитини добровільно на утримання дитини матеріальної допомоги не надає, хоча є працездатним - працює різноробочим за кордоном у країні Польща. Із договору про надання правової допомоги від 11 листопада 2019 року, укладеного між адвокатом Шевчук Н. М. та [PERSON] , вбачається, що гонорар адвоката за складання позову становить 1000,00 грн., що підтверджується рахунковою квитанцією серії ААМА №500361 (а.с.8-9) 3.Норми матеріального права, які застосував суд, та мотиви їх застосування. Відповідно до статті 180 Сімейного кодексу України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Статтею 141 Сімейного кодексу України визначено рівність прав та обов`язків батьків щодо дитини не залежно від того, чи перебувають вони у шлюбі. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Відповідно до вимог частини 1 статті 3 Конвеції ООН про права дитини (Конвенції), в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Згідно з пунктами 17, 18 Постанови пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року за №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ відносно батьківства, материнства і стягнення аліментів», за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Статтею 18 Конвенції проголошено принцип загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Відповідно до статті 181 СК України, способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до частини 2 статті 182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до статті 184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Із позовної заяви також вбачається, що відповідач працює на сезонних роботах за межами України та має нерегулярний дохід. Враховуючи у сукупності досліджені докази та, виходячи з принципу справедливості та розумності, а також обов`язку обох батьків приймати участь в утриманні своєї дитини, суд вважає за необхідне присудити відповідачу аліменти на утримання дочки у твердій грошовій сумі в розмірі 3000, 00 грн. щомісяця. Суд вважає, що такий розмір аліментів на утримання дитини забезпечить належний фізичний та моральний розвиток, при цьому не порушить права відповідача. Відповідно до частини 1 статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Згідно частини 1, пункту 1,2,3 частини 2 статті 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до частини 6 статі 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої вимог, у зв`язку з чим з відповідача підлягає стягненню судовий збір у дохід держави у розмірі 840,80 гривень. Із договору про надання правничої допомоги від 11 листопада 2019 року, укладеного між адвокатом Шевчук Н. М. та [PERSON] , вбачається, що гонорар адвоката за складання позову становить 1000,00 грн., що підтверджується рахунковою квитанцією серії ААМА №500361. Оскільки, суд дійшов висновку про задоволення позову в повному обсязі, то судові витрати у виді сплаченого позивачкою витрат пов`язаних на професійну правничу допомогу в сумі 1000, 00 грн. підлягають стягненню з відповідача на користь [PERSON] . Відповідно пункту 1 частини 1 статті 430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць.

Outcome: approved