Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-09 00:00:00

20.09.2019 року позивач звернулася до суду з позовом до [PERSON] , [PERSON] про стягнення суми інфляційних втрат в розмірі 146119 грн. 17 коп. та 3% річних 51287 грн. 67 коп., що обраховані за період з 13.07.2017 по 20.09.2019 року від основної суми боргу в розмірі 780000 грн. 00 коп., тобто з кожної по 98703грн. 42 коп. 05.11.2019 від позивача надійшла заява про збільшення розміру позовних вимог в якій просить стягнути з відповідачів суми інфляційних втрат в розмірі 152602 грн. 01 коп. та 3% річних 54364 грн. 93 коп., що обраховані за період з 13.07.2017 по 07.11.2019 року від основної суми боргу в розмірі 780000 грн. 00 коп., тобто з кожної по 103483 грн. 47 коп. У судовому засіданні представник позивача позов підтримав. Представник відповідача [PERSON] просив відмовити в задоволенні. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явилася, про час і місце розгляду справи сповіщалася завчасно і належним чином. Повістка відповідачу надсилалася за зареєстрованим у встановленому законом порядку. Відповідно п. 4 ч. 8 ст. 128 ЦПК України, день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси вважається, що днем вручення судової повістки. З`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, всебічно та повно дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку. Судом встановлено, що рішенням Приморського районного суду міста Одеси від 04.09.2018 року та постановою Одеського апеляційного суду від 11.07.2019 року у справі № 522/15584/17 встановлено факт передачі [PERSON] відповідачам грошей у сумі 30 000 доларів США в рахунок купівлі у майбутньому частки у статутному капіталі товариства з обмеженою відповідальністю. Постановою Одеського апеляційного суду від 11.07.2019 зазначено, що згідно зі статтею 570 ЦК України завдатком є грошова сума або рухоме майно, що видається кредиторові боржником у рахунок належних з нього за договором платежів, на підтвердження зобов`язання і на забезпечення його виконання. Якщо не буде встановлено, що сума, сплачена в рахунок належних з боржника платежів, є завдатком, вона вважається авансом. Тобто, ознакою завдатку є те, що він слугує доказом укладення договору, на забезпечення якого його видано, і одночасно є способом платежу та способом забезпечення виконання зобов`язання. Внесення завдатку як способу виконання зобов`язання може мати місце в разі наявності зобов`язання, яке повинно було виникати на підставі договору. У силу статті 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Таким чином, правила статті 570 ЦК України поширюються на випадки, коли договір було укладено, але одна із сторін ухиляється від його виконання. Внесення завдатку як способу виконання зобов`язання може мати місце лише в разі наявності зобов`язання, яке повинно було виникати на підставі договору купівлі-продажу. Оскільки між сторонами (Позивачкою та Відповідачами) не було укладено основний договір купівлі-продажу частки у статутному капіталі товариства з обмеженою відповідальністю, сплачені позивачкою гроші у сумі 30 000 доларів є авансом і підлягають поверненню. Права позивачки з повернення авансу порушені, а тому підлягають захисту. З відповідачів необхідно стягнути сплачені позивачкою кошти тільки у сумі 30 000 доларів США. Відповідна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 25.09.2013 р., справа № 6-82ц13. Відповідна практика склалася і у Верховному Суді (постанови від 08.02.2018 року у справі № 910/11491/17, від 27.02.2019 року у справі № 639/9339/16-ц). 30.06.2017 року у місті Чернігові між [PERSON] та [PERSON] і [PERSON] , був укладений Попередній договір про відступлення шляхом купівлі-продажу частки в статутному капіталі товариства з обмеженою відповідальністю «НОВАЦІЯ ГРУП», за умовами якого сторони зобов`язуються укласти в майбутньому договір купівлі-продажу 100% частки в статутному капіталі товариства з обмеженою відповідальністю «НОВАЦІЯ ГРУП», за яким Продавці продадуть, а Покупець купить на умовах, викладених у цьому попередньому договорі частку в статутному капіталі товариства з обмеженою відповідальністю «НОВАЦІЯ ГРУП», у розмірі 100% (сто) відсотків статутного капіталу Товариства за ціною, яка буде визначена в Додатку до основного договору. Позивач, посилаючись на рішення Приморського районного суду міста Одеси від 04.09.2018 року та постанову Одеського апеляційного суду від 11.07.2019 року у справі № 522/15584/17, вважає, що Відповідачі повинні сплатити суму інфляційних втрат виходячи з суми боргового зобов`язання в розмірі 30 000 доларів США. Разом з тим, чинним законодавством України не передбачено стягнення індексу інфляції через прострочення виконання грошового зобов`язання в іноземній валюті у порядку статті 625 Цивільного кодексу України, оскільки офіційний індекс інфляції - знецінення - зниження купівельної спроможності грошової одиниці України - гривні, а не іноземної валюти, тому долар США у борговому зобов`язанні індексації не підлягає. Вказана позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 27.01.2016 року у справі № 6-77цс5. Відповідно до частини другої статті 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням установленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також гри проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. За змістом статті 1 Закону України від 3 липня 1991 року № 1282-ХІІ «Про індексацію грошових доходів населення» індекс інфляції (індекс споживчих цін) - це показник, що характеризує динаміку загального рівня цін на товари та послуги, які купує населення для невиробничого споживання. Офіційний індекс інфляції, що розраховується Держкомстатом. визначає рівень знецінення національної грошової одиниці України, тобто купівельної спроможності гривні, а не іноземної валюти. Отже, індексації внаслідок знецінення підлягає лише грошова одиниця України - гривня, а іноземна валюта, яка була предметом договору, індексації не підлягає. Норми частини другої статті 625 ЦК України щодо сплати боргу з урахування встановленого індексу інфляції поширюються лише на випадки прострочення грошового зобов`язання, визначеного у гривнях. Аналогічна позиція Верховного Суду України викладена у постанові від 01.03.2017 року у справі № 761/1617/15-ц. Як передбачено нормами Закону № 1282-ХІІ. індекс інфляції (індекс споживчих цін) - це показник, що характеризує динаміку загального рівня цін на товари та послуги, які купує населення для невиробничого споживання, а ціни в Україні встановлюються в національній валюті - гривні. Офіційний індекс інфляції, що розраховується Державним комітетом статистики України, визначає рівень знецінення національної грошової одиниці України, тобто купівельної спроможності гривні, а не іноземної валюти. Тому норми ч. 2 ст. 625 ЦК України щодо сплати боргу з урахування встановленого індексу інфляції поширюються лише на випадки прострочення грошового зобов`язання, яке визначене у гривні. При застосуванні відповідальності у вигляді трьох процентів річних до зобов`язань, що виражені у валюті слід дотримуватися подібного правового підходу, беручи до уваги, що цей вид відповідальності як і інфляційні реплюється однією статтею та враховуючи правову природу трьох процентів річних. Постановою Одеського апеляційного суду від 11.07.2019 року у справі №522/15584/17 ухвалено Відповідачам повернути Позивачці 30 000 доларів США, що в еквіваленті згідно офіційного курсу НБУ станом на дату подачі позовної заяви становить - 767 100 грн., тобто з кожної по 15000 (п`ятнадцять тисяч) доларів США, що в еквіваленті згідно офіційного курсу НБУ станом на дату подачі позовної заяви становить 383550 (триста вісімдесят три тисячі п`ятсот п`ятдесят) грн. 00 коп. Разом з тим, вимоги ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України не застосовуються до виконання грошових зобов`язань у іноземній валюті. Відповідно до ч. 4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Факт передачі Позивачем відповідачам грошей в сумі 30000 доларів є встановленим судом фактом і не підлягає доведенню в даній цивільній справі. Разом з тим, вимоги ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України не застосовуються до виконання грошових зобов`язань у іноземній валюті. З врахуванням вищевикладеного, в задоволенні позову з підстав заявлених позивачем, слід відмовити

Outcome: dismissed