Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-01 00:00:00

20.09.2017 року до Вінницького районного суду Вінницької області з позовом звернулись [PERSON], [PERSON] до Вороновицької селищної ради Вінницького району Вінницької області про визнання права власності в порядку спадкування. З врахуванням заяви про зменшення позовних вимог (а.с.94-96) позовні вимоги мотивовано тим, що будинок №16 по вул. Олійника в смт. Вороновиця, Вінницького району Вінницької області з господарськими будівлями належить на праві приватної власності [PERSON] та [PERSON] на підставі договору дарування від 23.11.1965 року. Вказує, що 10.01.2017 р. [PERSON] помер та після його смерті відкрилась спадщина на різне спадкове майно, в тому числі на відповідну частку вищезазначеного будинку з господарськими будівлями. Зазначає, що за вжиття [PERSON] оформив заповіт на ім'я позивача-Гречанюка В.В. на все своє майно, яке належало йому на час смерті. Вказує, що з метою оформлення своїх спадкових прав позивачі звернулись до нотаріальної контори, однак приватним нотаріусом [PERSON], відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину заповітом, оскільки зазначений вищежитловий будинок переданий у спільну сумісну власність [PERSON] та [PERSON], втак як в Договорі дарування будинку не зазначено, яка саме частка належала [PERSON] та [PERSON], в зв'язку з чим встановити, яке саме майно належало спадкодавцю - [PERSON], неможливо. Просять суд визначити, що розмір часток [PERSON], який помер 10.01.2017 р. та [PERSON] в праві спільної сумісної власності на будинок №16 по вул. Олійника в смт. Вороновиця Вінницький району Вінницької, області з господарськими будівлями, яке посвідчене за договором дарування від 23.11.1965р. складає по 1/2 частки за кожним. В судове засідання позивачі не з`явилися надали суду заяви, в яких просять розглянути справу у їх відсутність, позовні вимоги підтримують в повному обсязі, не заперечують проти проведення заочного розгляду справи. Представник відповідача - Вороновицької селищної ради Вінницького району Вінницької області двічі до судового засідання не з'явився по невідомим суду причинам, про час, дату та місце проведення судових засідань повідомлявся належним чином. Заяв про відкладення розгляду справи до суду відповідач не надав, у зв*язку з чим, суд вирішив провести заочний розгляд справи, про що виніс відповідну ухвалу. Суд, вважає за можливе розглянути справу у відсутності нез*явившихся осіб та постановити процесуальне рішення на підставі наданих позивачем письмових доказів у справі. Вивчивши позов, дослідивши та оцінивши надані докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов обґрунтований та такий, що підлягає задоволенню виходячи з наступного. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] на праві власності, відповідно до договору дарування від 23.11.1965 року належить житловий будинок з належними до нього будівлями і спорудами, розташований в смт. Вороновиця, вул. Горького, 18, Вінницького району (а.с.28). 10.01.2017 року помер [PERSON], про що свідчить копія свідоцтва про смерть (а.с.11,29). Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина, яка складається, в тому числі, з частини вищезазначеного житлового будинку. Позивач [PERSON] є спадкоємцем за заповітом після смерті [PERSON], оскільки 14.11.2016 року спадкодавець склав заповіт, згідно з яким усе своє майно, де б воно не було і з чого б воно не складалося, у тому числі все те, що буде належати їй на день смерті і на що вона матиме право, заповідав [PERSON] (а.с.3). Спадщину після смерті [PERSON] позивач [PERSON] прийняв належним чином, шляхом подання у встановлений законом строк заяви про прийняття спадщини приватному нотаріусу (а.с. 77 зі звороту). Однак приватний нотаріус Вінницького районного нотаріального округу [PERSON] позивачу [PERSON] відмовила у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, оскільки зазначений вище житловий будинок переданий у спільну сумісну власність [PERSON] та [PERSON], відповідно до Договору дарування будинку, в якому не зазначено, яка саме частка належала [PERSON] та [PERSON], в зв'язку з чим встановити, яке саме майно належало спадкодавцю - [PERSON], неможливо (а.с.50). Відповідно до довідки від 16.01.2017 року №02-29-29 виданої виконкомом Вороновицької селищної ради Вінницького району Вінницької області поштова адреса на будинок, господарські споруди та земельнуділянку в смт. Вороновиця вул. Горького, 18 не дійсна, авважати дійсною поштова адресу:смт. Вороновиця вул. Олійника, 16, Вінницького району (а.с.102). Згідно рішення виконавчого комітету Вороновицької селищної ради Вінницького району від 21.02.2018 року №40 змінено поштову адресу в житловому будинку з господарськими спорудами, що знаходяться в смт. Вороновиця по вул. Олійника, 16 та належать [PERSON], а саме: існуючу поштову адресу: смт. Вороновиця вул. Олійника, (18)16 Вінницького району Вінницької області змінити на поштову адресу: смт. Вороновиця вул. Олійника, -16, Вінницького району Вінницької області (а.с.116). Застосовую норми матеріального та процесуального права суд виходить з наступного: Відповідно до ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. На підставі ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно із ч. 1 ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. У відповідності з ч. 1 ст. 355 ЦК України майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно). Частинами 1, 2 ст. 357 ЦК України визначено, що частки у праві спільної часткової власності вважаються рівними, якщо інше не встановлено за домовленістю співвласників або законом. Відповідно до п. 5\~постанови Пленуму Верховного суду України від 22.12.1995 року №20 «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності», частка учасника спільної сумісної власності визначається при поділі майна, виділі частки з спільного майна, зверненні стягнення на майно учасника спільної власності за його боргами, відкритті після нього спадщини. При відсутності доказів про те, що участь когось з учасників спільної сумісної власності (крім сумісної власності подружжя) у надбанні майна була більшою або меншою - частки визначаються рівними. Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Згідно ч. 1 ст. 368 ЦК України, спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю. Відповідно до ст. ст. 370, 372 ЦК України частки кожного з співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю або законом. Оцінив зібрані у справі докази, суд вважає, що позовні вимоги позивачів підлягають до задоволення, оскільки матеріалами справи, дослідженими в судовому засіданні доведено, що позивач [PERSON] та спадкодавець [PERSON] є власниками будинковолодіння в смт. Вороновиця, вул. Олійника, 16, Вінницького району Вінницької області, оскільки будинок належить їм на праві спільної сумісної власності, а тому їх частки у праві власності на будинковолодіння є рівними і мають дорівнювати по 1/2 частці на кожного. Таким чином, після смерті [PERSON] відкрилась спадщина саме на 1/2 частку вищезазначеного будинку. Оскільки для оформлення спадкових прав позивачів, після смерті [PERSON] необхідне визначення частки у праві спільної сумісної власності спадкодавця із позивачем [PERSON]; позасудовий шлях визначення часток спірного будинковолодіння у позивачів відсутній, томузадоволення позову не суперечить вимогам закону , не порушує прав та інтересів третіх осіб.

Outcome: approved