Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-04 00:00:00

20.03.2014р. позивач звернувся до суду з позовом до відповідачів про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування, обгрунтовуючи позовні вимоги, тим, що після померлого, [INFO] [PERSON] залишилось спадкове нерухоме майно, а саме: земельна ділянка площею -2,18 га. та земельна ділянка площею - 2,18, яку спадкодавець фактично успадкував на підставі положень ст. 549 ЦК УРСР після смерті своєї матері [PERSON], яка померла [INFO], але за життя у встановлено законі порядку спадщину не оформив, що стало першкодою для позивача у розпорядженні спадковим майном, що залишилось після смерті батька - [PERSON] В судове засідання представник позивача не з'явився попередньо надавши до суду заяву про розгляд справи без її участі, зазначивши, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити. В судове засідання відповідач [PERSON] не з»явилась попередньо надавши до суду заяву про розгляд справи без її участі проти позову не заперечила. Від відповідача: Судіївської сільської ради Полтавського району та області до суду надійшла письмова заява про розгляд справи без їх участі не заперечуючи проти задоволення позовних вимог. Від третіх осіб: Сільськогосподарського споживчого товариства «Краяни» та Полтавської районної державної нотаріальної контори до суду надійшли телефонограма про розгляд справи без участі їх представників, зазначивши, що при винесенні рішення покладаються на розсуд суду. Відповідно до ч.4 ст.130 ЦПК України, при визнанні відповідачем позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст.174 цього Кодексу. Згідно ч.4 ст.174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що визнання відповідачем позову не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, а тому позов підлягає задоволенню повністю. Встановлено, що [INFO], помер [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть, серія [NUMBER]. Згідно свідоцтва про народження серія [NUMBER], встановлено, що померлий [PERSON] та відповідач [PERSON] є батьками позивача [PERSON], [INFO] Згідно свідоцтва про народження серія [NUMBER], встановлено, що померла [PERSON] є матір»ю померлого - [PERSON]. Як встановлено, після померлого, [PERSON] залишилось спадкове нерухоме майно, що складається з: земельної ділянки площею - 2.18 га., що на підставі розпорядження голови Полтавської РДА від 27.11.1998р. № 742 передана для ведення сільськогосподарського виробництва, яка знаходиться на території Судіївської сільської ради Полтавського району Полтавської області та земельна ділянка площею - 2.18 га., що на підставі розпорядження голови Полтавської РДА від 27.11.1998р. № 742 передана [PERSON] для ведення сільськогосподарського виробництва, яка знаходиться на території Судіївської сільської ради Полтавського району Полтавської області, що підтверджується Державними актами на право приватної власності на землю: серії ІІ-ПЛ № 060428 та серії ІІ-ПЛ № 060426. Встановлено, що спадкодавець [PERSON] на підставі положень ст. 549 ЦК УРСР фактично вступив у спадщину після смерті своєї матері - [PERSON], яка померла [INFO], після якої залишилась земельна ділянка площею - 2.18 га., що на підставі розпорядження голови Полтавської РДА від 27.11.1998р. № 742 була передана їй для ведення сільськогосподарського виробництва, що знаходиться на території Судіївської сільської ради Полтавського району Полтавської області, але за життя [PERSON] у встановленому законі порядку спадщину не оформив. В судовому засіданні встановлено факт того, що позивач постійно проживав однією сім»єю разом з померлим [PERSON] за адресою: [ADDRESS] і від спадщини не відмовлявся, спадкова справа не заводилась. Згідно заяви [PERSON] від 06.12.2013р., встановлено, що вона відмовилась від своєї частини спадщини в майні після померлого чоловіка [PERSON] на користь сина [PERSON]. Встановлено факт того, що позивач являється єдиним спадкоємцем за законом після померлого, [INFO] [PERSON], а тому є всі підстави для визнання за ним права власності на спадкове нерухоме майно. Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкування є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб ( спадкоємців). Ст. 1218 Цивільного кодексу України визначено, що до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент спадщини і не припинились внаслідок смерті. Відповідно до ч. 1 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. У відповідності до ч. 3 ст.1296 ЦК України передбачено, що відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Згідно зі ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом і вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до положень ст. 392 ЦК України, власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. В зв'язку з повним визнанням позову відповідачем та на підставі п. 24 ПП ВСУ «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» від 12.06.2009 року, суд вважає за можливе обмежитись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову, без з'ясування і дослідження інших обставин справи. На підставі викладеного, ст.ст. 328, 392, 1216, 1218, 1268, 1296 ЦК України, п. 24 ПП ВСУ «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» від 12.06.2009 року,

Outcome: approved