Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-19 00:00:00

20.07.2020 [PERSON] (далі по тексту - [PERSON] , позивач) звернулася до суду з позовом до [PERSON] (далі по тексту - [PERSON] , відповідач, разом - сторони) про стягнення аліментів на утримання сина [PERSON] у твердій грошовій сумі в розмірі 5 000 грн. щомісячно, починаючи з 17.03.2017, до досягнення дитиною повноліття. Позов обґрунтований такими обставинами. [INFO] у позивача народився син [PERSON] , який проживає з нею та перебуває на її утриманні. Відповідач [PERSON] є біологічним батьком дитини. З моменту народження дитини відповідач не бере участі у її вихованні та утриманні. Відповідач є здоровим та працездатним, працює викладачем у Київському національному університеті культури і мистецтв, має постійний дохід, бере участь у різних творчих проектах, за які отримує кошти, а тому він у змозі сплачувати аліменти в розмірі 5 000 грн., що становить приблизно ј частину статистично визначеної середньої заробітної плати по м. Києву за лютий 2020 (16 447 грн.). Вимоги про стягнення аліментів за минулий час мотивовані тим, що позивач ініціювала питання встановлення батьківства відповідача в судовому порядку, але внаслідок тривалої судової процедури відповідне судове рішення було ухвалене лише 16.12.2019. Ухвалою від 19.08.2020 суд відкрив провадження у справі та призначив справу до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. У строк, встановлений ухвалою судді про відкриття провадження у справі, відповідачем не подано заяви із запереченнями щодо розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, клопотання про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін та відзиву на позов. Дослідивши надані позивачем докази і письмові пояснення, викладені у позовній заяві, суд встановив такі обставини. [INFO] у м. Києві народився [PERSON] , матір`ю якого є [PERSON] , а батьком - [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження дитини серія [NUMBER] , актовий запис про народження № 1085 та рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 16.12.2019. З позовної заяви вбачається, що дитина проживає з матір`ю, яка несе усі витрати на її утримання, а саме: харчування, навчання, одяг, лікування тощо. Одним із основних прав дитини є право на утримання, яке кореспондується з конституційним обов`язком батьків утримувати дітей до їх повноліття (ст. 51 Конституції України) та знайшло своє закріплення у Сімейному кодексі України (далі - СК України). Стягнення аліментів на утримання дитини є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності. Батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття (ст. 180 СК України). Способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними (ч. 1 ст. 181 СК України). Суду не надано доказів, які б підтверджували, що батько на постійній основі приймає участь в утриманні сина. За приписом ч. 3 ст. 181 Сімейного кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. При визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, в тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення (ч. 1 ст. 182 Сімейного кодексу України). Відповідно до положень частини 2 зазначеної норми розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Судом установлено, що відповідач за спеціальністю є диригентом оперного та симфонічного оркестру та солістом-вокалістом, працює викладачем у Київському національному університеті культури і мистецтв, бере участь у різних творчих проектах та міжнародних музичних конкурсах, що підтверджується наданими позивачем доказами. З пояснень позивача вбачається, що відповідач має нормальний стан здоров`я і у нього немає інших дітей або непрацездатних батьків, яких він повинен утримувати. Жодних заперечень проти позову та доказів неспроможності сплачувати аліменти у заявленому позивачем розмірі відповідач не подав, а тому суд вважає цілком обґрунтованою вимогу про стягнення аліментів у твердій грошовій сумі в розмірі 5 000 грн., що становить приблизно 1/3 частину статистично визначеної середньої заробітної плати по м. Києву за вересень 2020 р. (17 253 грн.). На думку суду такий розмір аліментів не є надмірним, з урахуванням даних про особу відповідача, та забезпечить належне та достатнє утримання дитини обома батьками. За загальним правилом, встановленим частиною 1 статті 191 Сімейного кодексу України, аліменти присуджуються від дня пред`явлення позову. Аліменти за минулий час можуть бути присуджені, якщо позивач подасть суду докази того, що він вживав заходів щодо отримання аліментів з відповідача, але не міг їх одержати у зв`язку з ухиленням останнього від їх сплати (частина 2 зазначеної норми). Як на підставу вимог про стягнення аліментів за минулий час позивач посилається на те, що у зв`язку з невизнанням відповідачем свого батьківства змушена була встановлювати цю обставину в судовому порядку . Проте наявність судового рішення про визнання відповідача батьком дитини не свідчить про вжиття позивачем заходів щодо отримання з відповідача аліментів, а інших належних та допустимих доказів цієї обставини суду не надано. Зважаючи на викладене, підстав для стягнення аліментів за минулий час суд не вбачає. Оскільки рішення ухвалюється на користь позивача, а позивачі за подання позовів про стягнення аліментів звільнені від сплати судового збору на підставі ст. 5 Закону України «Про судовий збір», суд відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України стягує з відповідача судовий збір в дохід держави. На підставі викладеного,

Outcome: partial