overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-31 00:00:00

21 серпня 2017 року позивачка звернулась до суду з позовом до відповідача, в якому просить розірвати шлюб, укладений між ними. Свої вимоги мотивує тим, що шлюбні відносини вони припинили, мешкають окремо. Від шлюбу мають одну малолітню дитину, яка мешкає з позивачкою. Позивачка, належним чином повідомлена про день, час та місце слухання справи, до суду не з'явилась, надала заяву, в якій підтримала позов, просила розглянути справу за її відсутності (а.с. 22). Представник відповідача [PERSON], належним чином повідомлений про день, час та місце розгляду справи, до суду не з'явився, надав до суду заяву, в якій позов визнав, просив розглянути справу без його участі (а.с. 23). Дослідивши письмові докази, суд приходить до висновку про задоволення позову. Відповідно до ч.1 ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Частина 3 ст. 105 СК України встановлює, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду відповідно до статті 110 цього Кодексу. Ст.112 СК України визначає, що суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їх дітей, що мають істотне значення. Сторони перебувають у шлюбі з 23 вересня 2014 року, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER], виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Саратського районного управління юстиції в Одеській області (а.с. 4). Позивачка та відповідач є батьками [PERSON], [INFO], що підтверджено копією свідоцтва про народження серії [NUMBER], виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану Саратського районного управління юстиції в Одеській області (а.с. 5). Шлюбні відносини сторони не підтримують, проживають окремо, згодні на розірвання шлюбу. Ухвалою Саратського районного суду Одеської області від 09 жовтня 2017 року подружжю надавався строк для примирення, протягом якого сторони не примирились і не відновили сімейні відносини. Тому суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам кожного з них, що мають істотне значення, а тому вважає за необхідне розірвати шлюб, укладений між сторонами. Відповідно до ст.113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Враховуючи бажання позивачки, суд вважає за необхідне залишити їй прізвище [PERSON]. Згідно з частиною 1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Отже з відповідача на користь позивачки належить стягнутии сплачений ним судовий збір у розмірі 640 гривень (а.с.1).

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-25 00:00:00

21серпня 2017 року позивачка звернулася до суду із позовом до відповідача про розірвання шлюбу. В обґрунтування позовних вимог посилалася на те, що вона з відповідачем з 27 червня 2014 року перебуває у зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. Фактично шлюбні стосунки між ними припинені більше 6 місяців тому через різні погляди на життя, відсутність взаєморозуміння. Просила позов задовольнити, шлюб розірвати. У судове засідання позивачка не зявилася, надала заяву з проханням розглядати справу за її відсутності, позовні вимоги підтримала у повному обсязі, просила шлюб розірвати. Відповідач до судового засідання не зявився, надавши заяву про розгляд справи за його відсутності, не заперечував проти задоволення позовних вимог. Дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню за наступних підстав. Згідно свідоцтва про шлюб серії І-НО №354386, виданого 27 червня 2014 року Орджонікідзевським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної слуби Маріупольського міського управління юстиції у Донецькій області [PERSON] та [PERSON] 27 червня 2014 року зареєстрували шлюб, про що зроблено відповідний актовий запис № 244. Після реєстрації шлюбу дружині присвоєно прізвище [PERSON]. Від шлюбу мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. Судом встановлено, що фактично шлюбні відносини між сторонами припинені. Аналізуючи вищевикладене та з урахуванням обставин, передбачених ст.ст. 110, 112 Сімейного кодексу України, суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить їх інтересам, а тому задовольняє позов. Згідно до ч.8 ст. 235 ЦПК України, після розірвання шлюбу прізвище позивачки залишити без змін «Бухтіярова».

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-19 00:00:00

21 серпня 2018 року [PERSON] звернувся до суду із позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що з 02 березня 2002 року сторони перебувають у шлюбі, мають спільних дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO]. На обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначив, що спільне життя не склалось через різні погляди на сімейне життя, що призвело до припинення шлюбних стосунків з березня 2017 року. З огляду на викладене, позивач просить її вимоги задовольнити в повному обсязі. Позивач подав до суду заяву про розгляд справи без його участі, просив суд розірвати шлюб. Відповідач подала до суду ідентичну заяву, в якій позов визнала. Ухвалою суду від 1 жовтня 2018 року сторонам було надано строк на примирення два місяці. Суд, дослідивши матеріали справи вважає, що позов підлягає задоволенню, з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебувають в зареєстрованому шлюбі з 02 березня 2002 року, мають спільних дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO]. Дані факти підтверджуються свідоцтвом про одруження та копіями свідоцтв про народження дітей. Сторони припинили шлюбні відносини з березня 2017 року, у звязку із відсутністю взаєморозуміння, вжиті судом заходи для примирення подружжя бажаний результатів не дали, оскільки сторони продовжують наполягати на розірванні шлюбу, за таких обставин по справі суд приходить до висновку, що сімя сторін розпалась і зберегти її неможливо, а подальше спільне життя сторін та збереження шлюбу суперечить інтересам позивач. \~ \~ \~ \~

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-19 00:00:00

21 серпня 2018 року [PERSON] звернувся до суду із позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що з 24 листопада 1991 року сторони перебувають у шлюбі, мають спільну дочку [PERSON], [INFO]. На обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначив, що спільне життя не склалось через різні погляд на сімейне життя, що призвело до припинення шлюбних стосунків з червня 2018 року. З огляду на викладене, позивач просить його вимоги задовольнити в повному обсязі. Представник позивач подав до суду заяву про розгляд справи без його участі, просив суд розірвати шлюб. Представник відповідач подав до суду ідентичну заяву, в якій позов не визнав. Ухвалою суду від 11 жовтня 2018 року сторонам надавався строк на примирення два місяці. Суд, дослідивши матеріали справи вважає, що позов підлягає задоволенню, з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебувають в зареєстрованому шлюбі з 24 листопада 1991 року, мають спільну дочку [PERSON], [INFO]. Дані факти підтверджуються свідоцтвом про одруження та копією свідоцтва про народження дитини. Відповідно до ч.3 ст.105 Сімейного кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. \~ \~ \~ \~Згідно ст.112 цього Кодексу суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Сторони припинили шлюбні відносини з червня 2018 року, спільного господарства не ведуть, примирення між подружжям є неможливим, оскільки після спливу строку наданого судом на примирення, позивач продовжує наполягати на розірванні шлюбу, за таких обставин по справі суд приходить до висновку, що сімя сторін розпалась і зберегти її неможливо, а подальше спільне життя сторін та збереження шлюбу суперечить їх інтересам. \~ \~ \~ \~

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-08 00:00:00

21 серпня 2018 року [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 01 жовтня 2011 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Ізюму Ізюмського міськрайонного управління юстиції Харківської області, актовий запис № 273. Від шлюбу мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. Сім`я фактично розпалася в липні 2017 року, через відсутність взаємоповаги та взаєморозуміння подружжя. Позивач [PERSON] надала до суду заяву, де просила справу розглядати без її участі, просила позв задовольнити. Відповідач [PERSON] надав до суду заяву про розгляд справи без його участі, не заперечував проти розірвання шлюбу. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Матеріалами справи встановлено, що 01 жовтня 2011 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Ізюму Ізюмського міськрайонного управління юстиції Харківської області, актовий запис № 273, зареєстровано шлюб між сторонами у справі. У період шлюбу у сторін народився син [PERSON], [INFO].(а.с.11) У відповідності до статті 112 СК України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги припинення сімейних стосунків та інші обставини життя подружжя. Суд постановлює рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Позивач в позовній заяві вказує, що розірвання шлюбу пов`язано з відсутністю взаємоповаги та взаєморозуміння подружжя. Шлюбні стосунки припинені у липні 2017 року. Згідно зі ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім'ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя (ст. 110 СК України). Оскільки позивач наполягає на розірванні шлюбу, то відповідно відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбним відносинам, що є неприпустимим. Таким чином, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам позивача, що має істотне значення. Відповідно до ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватись цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Відповідно до ч. 2ст.114 Сімейного кодексу України - у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішення суду про розірвання шлюбу. Після розірвання шлюбу позивачка побажала залишити шлюбне прізвище [PERSON]. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-01 00:00:00

21 серпня 2018 року [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 17 листопада 2007 року відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Ізюму Ізюмського міськрайонного управління юстиції Харківської області, актовий запис № 425. Від шлюбу мають дітей [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO]. Сім`я фактично розпалася в липні 2018 року, через відсутність взаємоповаги та взаєморозуміння подружжя. Позивач [PERSON] надала до суду заяву, де просила справу розглядати без її участі, просила позов задовольнити. Відповідач [PERSON] надав до суду заяву про розгляд справи без його участі, не заперечував проти розірвання шлюбу. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Матеріалами справи встановлено, що 17 листопада 2007 року відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Ізюму Ізюмського міськрайонного управління юстиції Харківської області, актовий запис № 425, зареєстровано шлюб між сторонами у справі. У період шлюбу у сторін народилися діти [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO].(а.с.8-10). У відповідності до статті 112 СК України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги припинення сімейних стосунків та інші обставини життя подружжя. Суд постановлює рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Позивач в позовній заяві вказує, що розірвання шлюбу пов`язано з відсутністю взаємоповаги та взаєморозуміння подружжя. Шлюбні стосунки припинені у липні 2018 року. Згідно зі ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім'ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя (ст. 110 СК України). Оскільки позивач наполягає на розірванні шлюбу, то відповідно відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбним відносинам, що є неприпустимим. Таким чином, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам позивача, що має істотне значення. Відповідно до ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватись цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Відповідно до ч. 2ст.114 Сімейного кодексу України - у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішення суду про розірвання шлюбу. Після розірвання шлюбу позивачка побажала залишити шлюбне прізвище [PERSON]. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-31 00:00:00

21 серпня 2018 року\~ [PERSON]\~ звернулася\~ до суду з позовом\~ до [PERSON]\~ про розірвання\~\~ шлюбу через відсутність взаєморозуміння, зміну поглядів на життя, відтак, на її думку, їх\~ сімя не\~ може\~ бути збережена. Ухвалою суду від 23 серпня 2018\~ року\~ позовну заяву [PERSON] прийнято до розгляду,\~ провадження у\~ справі\~ відкрито,\~ її розгляду\~ ухвалено проводити\~ у порядку загального\~ позовного провадження, у\~ звязку з чим\~ розпочато підготовче провадження\~ та призначено\~ підготовче\~ засідання на\~ 08 год.\~ 30\~ хв.\~ 14 вересня 2018 року / а. с. 9 /. Ухвалою суду\~ від\~ 14\~ вересня\~ 2018 року\~ підготовче провадження у\~ справі за позовом\~ [PERSON]\~\~ закрито,\~ розгляд\~ справи\~ призначено у\~ відкритому судовому засіданні о 08 год. 00 хв. 10\~ жовтня\~ 2018 року / а. с.\~ 15 /. Ухвалою суду від 10 жовтня 2018 року через неявку відповідача розгляд справи відкладено до 01 листопада 2018 року / а. с. 20 /. Позивач\~ [PERSON] у судове засідання не зявилася, надавши суду\~ клопотання\~ про\~ підтримання позову та розгляд справи у\~ її\~ відсутність. При\~ цьому, не\~ заперечувала проти проведення\~ заочного розгляду\~ справи / а. с. 13 /. Ухвалою суду від 01 листопада 2018 року\~ розгляд справи ухвалено проводити у заочному порядку\~ на\~\~ підставі наявних у ній доказів / а. с. 24 /. Перевіривши фактичні\~ обставини\~ справи, наявними\~ в ній\~ доказами, у\~ їх\~ сукупності\~ та\~ взаємозвязку, суд,\~

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-31 00:00:00

21 серпня 2018 року [PERSON] звернулася до суду із позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дитини. Відповідні обставини позивач обґрунтовує тим, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі та мають спільного сина [PERSON], [INFO]. Відповідач в добровільному порядку матеріальне утримання дитині не надає, хоча відповідно до ст.180 СК України зобовязаний утримувати дитину до досягнення нею повноліття. З огляду на викладене, позивач просить стягнути з [PERSON] аліменти на утримання сина у твердій грошовій сумі 1 200 грн щомісячно, починаючи з моменту звернення до суду і до досягнення дитиною повноліття. Позивач в судове засідання не зявилася, подала до суду заяву, в якій просила справу розглянути за її відсутності, та уточнила позовні вимоги та просила стягувати аліменти з відповідача на утримання дитини в розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно. Відповідач в судове засідання не зявився, хоча про час та місце розгляду справи був повідомлений в установленому законом порядку. Із згоди позивача суд ухвалив здійснити заочний розгляд справи на підставі наявних у ній доказів відповідно до вимог ст.280 ЦПК України. \~ \~ \~ \~Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов слід задовольнити з огляду на наступне. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебувають у зареєстрованому шлюбі з 09 березня 2017 року. Мають спільного сина [PERSON], [INFO]. Відповідні обставини підтверджуються копією свідоцтва про одруження та копією свідоцтва про народження дитини. Обовязок батьків утримувати дітей закріплений в ст.180 СК України. \~ \~ \~ \~Право вибору способу стягнення аліментів надано тому із батьків з ким проживає дитина, зокрема кошти на\~утримання дитини\~(аліменти)\~присуджуються у\~частці від\~доходу її\~матері,\~батька або\~у твердій\~грошовій сумі.\~Відповідне право\~передбаченеу ст.181 цього Кодексу. \~ \~ \~ \~При визначенні розміру аліментів судом враховуються стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів. Суд, зважаючи на те, що [PERSON] є працездатною особою, інших утриманців не має, з урахуванням положень ч.3 ст.181 СК України вважає за необхідне визначити аліменти, які підлягають стягненню з відповідача у розмірі 50\~відсотків прожиткового\~мінімуму для\~дитини відповідного\~віку. При цьому судом також враховуються вимоги ч.2 ст.182 СК України, з яких вбачається, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини, а мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Судові витрати по справі становлять 704 грн 80 коп., які відповідно до ст.141 ЦПК України слід стягнути з відповідача на користь держави.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-04 00:00:00

21 серпня 2018 року до Кобеляцького районного суду надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу. 29 серпня 2018 року ухвалою суду було справу визнано складною та призначено підготовче судове засідання на 22.10.2018. 22.10.2018 підготовче засідання не відбулося, в зв'язку з відпусткою головуючого судді в справі, тому розгляд перенесений на 06.12.2018. 06.12.2018 сторони, будучи належним чином повідомленими про час і місце слухання справи, в підготовче засідання не з'явилися: позивач [PERSON] надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала, прохала задовольнити та не заперечувала проти закриття підготовчого засідання й призначення справи до судового розгляду по суті; відповідач [PERSON] жодних клопотань та заперечень відносно позову не надсилав до суду. Ухвалою від 06.12.2018 закрито підготовче провадження та призначено розгляд справи по суті на 05.02.2019. В позовній заяві зазначається, що 21 червня 2003 року у відділі реєстрації актів громадянського стану Кобеляцького районного управління юстиції Полтавської області сторони зареєстрували шлюб, актовий запис № 28. Від шлюбу дітей не мають. Спільне проживання сторони припинили з липня 2009 року та тривалий час не проживають разом з підстав виникнення між ними частих сварок та непорозумінь, що призвело до втрати почуття любові та поваги одне до одного, в результаті чого сім'я розпалася, тому позивач прохала шлюб розірвати. Сторони в судове засідання не з'явилися. Позивач [PERSON] надала суду письмову заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала та прохала їх задовольнити, залишивши їй після розлучення прізвище «[PERSON]». Відповідач [PERSON], будучи неодноразово належним чином повідомлений про час і місце слухання справи, що підтверджується розписками про вручення йому судових повісток, в судове засідання не з'явився, про причини неявки суду не повідомив. Суд, розглянувши, перевіривши та дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що сторони припинили спільне проживання з липня 2009 року та тривалий час проживають окремо один від одного, спільних дітей від шлюбу не мають, а отже подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача. Тому шлюб, зареєстрований 21 червня 2003 року у відділі реєстрації актів громадянського стану Кобеляцького районного управління юстиції Полтавської області між [PERSON], [INFO] та [PERSON] [INFO], потрібно розірвати. Після розірвання шлюбу залишити прізвище позивачеві - «[PERSON]». Оскільки сторонами не заявлені вимоги щодо розподілу між ними судових витрат, то їх розподіл відповідно до ст. 141 ЦПК України судом не здійснюється. У разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення в порядку ч. 4 ст. 268 ЦПК України.

Outcome: approved