Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-07 00:00:00

20 жовтня 2021 року [PERSON] звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей, в якому просила розірвати шлюб між нею, [PERSON] та [PERSON] , зареєстрований 20 грудня 2003 року; стягнути з відповідача аліменти на утримання неповнолітніх дітей, а саме: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] в розмірі 1/3 частини всіх видів доходів (заробітку), але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для кожної дитини відповідно віку, до досягнення дітьми повноліття, починаючи стягнення з дня пред`явлення позову. Позивачка [PERSON] надала суду заяву про розгляд справи за її відсутністю, позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила їх задовольнити. Відповідач [PERSON] надав суду заяву про розгляд справи за його відсутністю, позовні вимоги визнав та проти їх задоволення не заперечував. Судом встановлено, що сторони з 20 грудня 2003 року перебувають у зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу сторони мають неповнолітніх дітей, а саме: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Спільне життя з відповідачем не склалося через відсутність взаєморозуміння між ними, розходження поглядів на сімейні відносини. \~ \~ \~ \~На підставі наведеного, суд вважає, що вимоги позивачки про розірвання шлюбу обґрунтовані і підлягають задоволенню, оскільки в судовому засіданні встановлено, що сім`я сторін носить формальний характер і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечить їх інтересам. Встановлено, що сторони є батьками неповнолітньої доньки [PERSON] , [INFO] та доньки [PERSON] , [INFO] , які проживають разом з позивачкою та відповідачем, однак знаходяться на утриманні позивачки, оскільки відповідач добровільно надає матеріальну допомогу лише один раз на місяць та у розмірі 700 грн., хоча має можливість утримувати дітей. Відповідач працює офіційно та має регулярний дохід. Позивачка працює не офіційно та її дохід значно менший від відповідача, у зв`язку з чим вона не має можливості належним чином утримувати дітей, так як її заробітної плати не вистачає на всі потреби дітей необхідні для нормального розвитку, відпочинку, навчання та лікування. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Згідно зі ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини і платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення. Статтею 191 СК України передбачено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Разом з тим, відповідно до Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів, який набрав чинності 08 липня 2017 року, до ч. 2 ст. 182 Сімейного кодексу України внесено зміни, згідно яких розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Пленум Верховного Суду України у п. 17 постанови від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», роз`яснив, що, вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж зазначений у ч. 2 ст. 182 СК України. Що ж до максимального розміру аліментів, які стягуються з боржника, то відповідно до ч. 3 ст. 70 Закону України від 21 квітня 1999 року «Про виконавче провадження» він не повинен перевищувати 50 % заробітної плати цієї особи. За змістом статей 12, 13, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Суд розглядає цивільні справи в межах заявлених фізичними або юридичними особами вимог і на підставі наданих ними доказів. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідач є працездатним та працює офіційно, інших утриманців не має, а тому враховуючи матеріальний стан сторін, а також, те що відповідач добровільно надає матеріальну допомогу на утримання дітей, однак дуже не значну, суд вважає за необхідне задовольнити вимоги позивачки, стягнувши аліменти з відповідача на утримання дітей у розмірі 1/3 частини зі всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для однієї дитини відповідного віку до досягнення [PERSON] , [INFO] повноліття, в подальшому стягнути аліменти у розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для однієї дитини відповідного віку до досягнення повноліття [PERSON] , [INFO] , починаючи стягнення з 20 жовтня 2021 року. В силу п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України з відповідача в дохід держави повинно бути стягнено судовий збір по справі за позовні вимоги про стягнення аліментів у розмірі 908 грн., оскільки позивачка звільнена від сплати судового збору при зверненні до суду.

Outcome: approved