Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-01 00:00:00

21.08.2019 [PERSON] звернулась до Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 01.07.2003 сторони зареєстрували шлюб, від якого у них народилась дитина [PERSON] , [INFO] . Однак від середини 2017 року подружні відносини між сторонами погіршились і з липня 2019 року вони припинили спільне проживання. Позивач вважає, що причинами цього стало зловживання відповідачем алкогольними напоями та спричинення їй тілесних ушкоджень, а також завдання шкоди психологічному здоров`ю позивача та дитини сторін. Позивач вказала, що прийняла усі можливі міри для збереження сім`ї, однак позитивного наслідку це не дало. Відтак [PERSON] вважає, що примирення між сторонами неможливе, та просила розірвати шлюб між нею та [PERSON] . Ухвалою Могилів-Подільського міськрайонного суду від 29.08.2019 відкрите провадження у справі, призначене підготовче засідання та наданий відповідачу строк для подання відзиву. 25.09.2019 до суду надійшов відзив відповідача [PERSON] , в якому останній просив надати сторонам строк на примирення 6 місяців. Відзив мотивований тим, що відповідач вважає безпідставними та недоведеними належними доказами обставини, на які позивач посилається для підтвердження своїх позовних вимог. Відповідач вважає, що сторони не припинили спільне проживання і до цього часу разом проживають у належній [PERSON] квартирі, мають спільний бюджет. Відносини сторін як подружжя припинились 23.08.2019 після того, як відповідач подав заяву до поліції про відкриття кримінального провадження відносно батька позивача - [PERSON] за те, що останній незаконно заволодів сімейними коштами сторін, отриманими від продажу спільного автомобіля. Доводи позивача про те, що [PERSON] вчиняє щодо неї та дитини сторін протиправні дії, відповідач також вважає такими, що не підтверджені доказами. Хоча позивач і зверталась неодноразово до поліції, відповідач жодного разу до будь-якої відповідальності не притягався. Також відповідач вважає, що дійсними підставами розірвання шлюбу між сторонами має бути те, що позивач зрадила йому у подружній вірності. Разом з тим, навіть за наявності таких обставин, відповідач вважає, що їхню сім`ю можливо зберегти за умови, що позивач усвідомить вчинені нею помилки. Також 27.08.2019 до Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області надійшов позов [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що, на думку позивача, відповідач поводить себе аморально, в нічний час відвідує різні місця з метою вступу в інтимний зв`язок з іншими чоловіками. Така поведінка відповідача негативно впливає на виховання сина сторін. Також позивач вважає, що лише він здійснює утримання їхнього сина, а позивач заволоділа усіма сімейними заощадженнями та протиправно передала їх своєму батьку. Позивач зазначив, що сторони продовжують вести спільне господарство, однак шлюб між ними носить формальний характер. За таких підстав [PERSON] просив розірвати шлюб між ним та [PERSON] . Ухвалою Могилів-Подільського міськрайонного суду від 03.09.2019 відкрите провадження у справі, призначене підготовче засідання та наданий відповідачу строк для подання відзиву. Ухвалою Могилів-Подільського міськрайонного суду від 03.09.2019 справи за позовом [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу та за позовом [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу об`єднані в одне провадження, призначене підготовче засідання у справі. Ухвалою Могилів-Подільського міськрайонного суду від 24.10.2019 закрите підготовче провадження у справі, справа призначена до судового розгляду на 27.11.2019. 27.11.2019 у судове засідання [PERSON] та її представник адвокат Совгира Л.В. не з`явились. Адвокат подала суду заяву про розгляд справи у її відсутності, позов підтримала повністю та просила шлюб між сторонами розірвати. 27.11.2019 [PERSON] та його представники адвокати Путілін Є.В. та Гримайло К.Л. не з`явились. Адвокат Гримайло К.Л. подала суду заяви про розгляд справи у її та [PERSON] відсутність. Зазначила, що [PERSON] не заперечує проти розірвання шлюбу та просить залишити за ним понесені судові витрати за оплату судового збору та за професійну правничу допомогу. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з такого. 01.07.2003 сторони зареєстрували шлюб у виконавчому комітеті Борівської сільської ради Чернівецького району Вінницької області, що підтверджується Свідоцтвом про одруження серії [NUMBER] (а.с. 4) та повторним Свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] (а.с. 16). Від цього шлюбу у сторін є неповнолітня дитина [PERSON] , [INFO] . Вказане підтверджується копією Свідоцтва про народження серії [NUMBER] (а.с. 5). Згідно з ч. 1 ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ст. 1 Сімейного Кодексу України побудова сімейних відносин відбувається на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємоповаги та підтримки. Сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки (ч. 2 ст. 3 СК України). З досліджених матеріалів справи суд приходить до висновку, що на даний час сторони вже не пов`язані спільним побутом та веденням спільного господарства, а лише проживають в одній квартирі. Вказане визнавалось і сторонами у поданих ними позовних заявах та відзиві, а відтак згідно з ч. 1 ст. 82 ЦПК України не підлягає доказуванню. Разом з тим, у своїх позовах сторони зазначають різні підстави такого припинення сімейних відносин. Так, [PERSON] вказує, що [PERSON] зловживає алкогольними напоями, спричиняв їй тілесні ушкодження та завдає шкоди її психологічному здоров`ю та здоров`ю їхнього сина. А [PERSON] зазначає, що сім`я розпалась через те, що [PERSON] зраджувала йому у подружній вірності, а її батько незаконно заволодів їхніми родинним заощадженнями. Разом з тим, жодних належних та допустимих доказів на підтвердження таких обставин сторони суду не надали. Надані [PERSON] докази, зокрема, правовстановлюючі документи про право власності на квартиру, заяву про вчинення кримінального правопорушення та витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань, квитанцію про перерахунок аліментів у сумі 10000 грн., копію позовної заяви про захист честі, гідності і ділової репутації, розписки про отримання [PERSON] коштів у борг, а також його службову характеристику суд визнає неналежними доказами, так як вони не містять інформації щодо предмета доказування у справі про розірвання шлюбу. Дані докази стосуються відносин сторін щодо поділу майна, стягнення аліментів, захисту честі та гідності та кримінального провадження, а також є характеризуючими особу [PERSON] документами, та не свідчать про відсутність у сторін волевиявлення на проживання однією сім`єю та перебування між собою у шлюбі. Разом з тим підстави, викладені сторонами в позовних заявах, свідчать про відсутність поваги, взаємної любові та взаємодопомоги між ними, а також про негативне ставлення один до одного, а відтак про неможливість збереження їхньої сім`ї .. Згідно з положеннями ч. 3, 4 ст. 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сім`ї за свою поведінку в ній (ч. 1 ст. 55 СК України). Як роз`яснено у п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21.12.2007 за № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Із цією метою суди повинні уникати формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з`ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя, забезпечувати участь у судовому засіданні, як правило, обох сторін, вживати заходів до примирення подружжя. Суд встановив, що з часу звернення сторін із позовами про розірвання шлюбу, сторони не вчиняли жодних дій для збереження їхньої сім`ї, не відновили спільне проживання та ведення спільного господарства, а також не налагодили між собою відносини, які були б побудовані на засадах взаємної поваги та любові. Відтак, враховуючи фактичні взаємини подружжя, причини позовів про розірвання шлюбу, відсутність доказів можливості збереження даного шлюбу та зазначені вище норми чинного законодавства, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам сторін та їхньої неповнолітньої дитини, що відповідно до ст. 112 СК України дає суду підстави для ухвалення рішення про розірвання шлюбу між сторонами. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України та з урахуванням заяви представника [PERSON] - адвоката Гримайло К.Л., суд вважає за доцільне понесені сторонами витрати покласти на них.

Outcome: approved