Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-17 00:00:00

21 липня 2014 року [PERSON] звернулася в суд з позовною заявою до [PERSON]. про стягнення щомісячно аліментів на утримання неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] в розмірі 1000 грн. до досягнення дитиною повноліття. Позивач на підтвердження позовних вимог посилається на те, що з 17 травня 2013 року вона перебуває в зареєстрованому шлюбі із [PERSON] Від спільного проживання в шлюбі в них народилася дочка [PERSON], [INFO]. Дитина перебуває на її утриманні та вихованні. Відповідач добровільно коштів на утримання дитини не надає, участі у її вихованні не приймає. Постійного місця праці відповідач немає. Просить постановити рішення про стягнення з [PERSON] щомісячно аліментів в сумі 1000,00 грн. У судовому засіданні позивач [PERSON] позов підтримала повністю із підстав, наведених у позовній заяві. Додатково пояснила, що самостійно не спроможна утримувати малолітню дочку, а відповідач заробляє тимчасовими роботами на будівництві та має можливість сплачувати аліменти . Просила позов задовольнити повністю. Відповідач [PERSON] у судове засідання не прибув повторно і не повідомив суд про причини своєї неявки. За таких обставин, розгляд справи за відсутності відповідача [PERSON] який не повідомив суд про причини неявки та не направив клопотаня про відкладення розгляду справи, не буде порушенням права на доступ до правосуддя, яке проголошено ст.55 Конституції України, ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод . Суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням статті 224 ЦПК України. Небажання відповідача надавати докази в обґрунтування своїх заперечень проти позову, зокрема з причини ухилення від участі в судових засіданнях, дає суду право при заочному розгляді справи обмежитися доказами наданими позивачем, що повністю відповідає положенням ч.1 ст.224 ЦПК України. Суд заслухавши пояснення позивача та дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позовну заяву необхідно задовольнити з наступних підстав. [PERSON] та [PERSON] перебувають у зареєстрованому шлюбі з 17 травня 2013 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER]. Під час проживання в шлюбі в них [INFO] народилася дочка [PERSON], яка на день звернення позивача до суду є неповнолітньою дитиною, що підтверджується свідоцтвом про народження серія [NUMBER], яке видане 06 лютого 2007 року виконавчим комітетом Конюшківської сільської ради Рогатинського району Івано-Франківської області. Дитина проживає з мамою [PERSON] та перебуває на її утримані, що підтверджується довідкою виконавчого комітету Конюшківської сільської ради Рогатинського району Івано-Франківської області за № 345 від 14 липня 2014 року. У декларації прав дитини, прийнятій Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року (принцип 6), проголошено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона має, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю своїх батьків і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості. Відповідно ст.180 Сімейного кодексу України обов'язок надавати утримання неповнолітнім дітям, які не досягли 18 років, покладається рівною мірою на обох батьків. Неповнолітні діти не здатні самі здобувати кошти для існування. Обов'язок батьків утримувати своїх дітей виникає з моменту народження дитини і зберігається до досягнення нею повноліття. Обов'язок утримувати дітей - моральний обов'язок і найважливіший правовий обов'язок їх батьків. Батьки зобов'язані піклуватися про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: забезпечувати необхідне харчування, медичний догляд, лікування дитини, що є важливою складовою виховання та необхідне для нормального самоусвідомлення дитини. Як передбачено ст.182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платників аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки,сина; інші обставини, що мають істотне значення. В ч.1 ст.184 СК України зазначено, що розмір аліментів у твердій грошовій сумі суд може визначити, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення. З пояснень позивача вбачається, що відповідач немає постійного заробітку та заробляє на життя тимчасовими роботами. З врахуванням обставин справи та вимог ст.184 СК України, суд визначає для відповідача розмір аліментів в твердій грошовій сумі. При визначенні розміру аліментів в твердій грошовій сумі, суд враховує стан здоров`я дитини, яка є інвалідом з дитинства, відповідач є молодою особою, працездатного віку. В матеріалах справи відсутні дані про стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у нього інших дітей. На підставі викладеного, суд приходить до висновку, що з відповідача необхідно щомісячно стягувати аліменти в розмірі 1000,00 гривень на неповнолітню дочку [PERSON] . Стягнення аліментів на дитину розпочати з дня пред'явлення позову, тобто з 21 липня 2014 року і проводити до досягнення дитиною повноліття. Відповідно до ст.88 ЦПК України з відповідача в дохід держави необхідно стягнути судовий збір в сумі 243,60 гривень. Суд також вважає за необхідне зазначити, що відповідно до вимог ч.1 ст.192 Сімейного кодексу України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Outcome: approved