Jurisdiction: civil
Date: 2020-12-13 00:00:00

20.12.2016 року\~ [PERSON] звернулась з позовом до публічного акціонерного товариства «Одесагаз» з вимогами про відшкодування моральної шкоди завданої шляхом неправомірного припинення газопостачання. Позовні вимоги обгрунтовані тим, що [PERSON] \~є власником земельної ділянки за адресою: [ADDRESS] на підставі договору купівлі-продажувід 25 квітня 2003 року. 22 грудня 2015 року ПАТ «Одесагаз» без попередження здійснило відключення вищезазначеної земельної ділянки від газопостачання. Рішенням Суворовського районного суду міста Одеси від 25 травня 2016 року по цивільній справі №523/19375/15 дії ПАТ «Одесагаз», щодо відключення від мереж газопостачання належної [PERSON] земельної ділянки, визнані незаконними та зобов`язано ПАТ «Одесагаз» відновити за власний рахунок газопостачання земельної ділянки. Однак на момент подання позову земельна ділянка залишається без газопостачання. Ухвалою судді Пепеляшкова О.С. від 21 грудня 2016 року позовну заяву залишено без руху, через відсутність документів, що підтверджують сплату судового збору. Ухвалою судді від 01.03.2017 року відкрито провадження у справі та призначено дату судового розгляду справи. У зв`язку з перебування в довготривалій відпустці судді Суворовського районного суду м. Одеси Пепеляшкова О.С., здійснено повторний автоматизований розподіл судової справи між суддями автоматизованою системою документообігу. Ухвалою від 13.04.2027 р. справу було прийнято до провадження та призначено судовий розгляд справи. 10.04.2017 року від ПАТ «Одесагаз» до канцелярії суду надійшло заперечення на позов, в якому відповідач просить відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі, посилаючись на те, що умови договору про надання населенню послуг з газопостачання не передбачають відповідальність у вигляді відшкодування моральної шкоди за порушення зобов`язання, а положення глави 82 ЦК України не можуть застосовуватись до правовідносин, що виникли з порушення договірного зобов`язання. Окрім того відповідач зазначає, що позивачем в позовній заяві не вказано в чому саме полягає заподіяна їй моральна шкода. 02.06.2017 р. представником позивача подано уточнений позов, за змістом якого позивач стверджує, що моральні страждання були викликані тим, що опалювальний сезон 2015-2016 року вона разом з донькою проживали в неопалюваному будинку. Також була збільшена сума відшкодування моральної шкоди до 1000000 грн. Ухвалою Суворовського районного суду м.Одеси від 25.01.2018р. року по справі призначена судова психологічна експертиза, а провадження у справі зупинено на час її проведення. 25.02.2020 р. справа повернулася до суду з висновком судово-психологічної експертизи від 16.01.2020 №18-744. 02.03.2020 р. провадження у справі поновлено. [PERSON] 27.10.2020 р. подала заяву про зменшення позовних вимог про відшкодування моральної шкоди до 500000грн.. В судовому засіданні представник позивача підтримала позов та зазначила, що позивач зверталася в 2017 році до виконавчої служби для виконання рішення, однак на той час необхідно було сплачувати державному виконавцю досить велику для неї суму, щоб відкрити виконавче провадження, тому рішення примусово не виконувалося. Разом з тим позивач зверталася і до ПАТ «Одесагаз», але добровільно рішення не виконувалося, лише після вступу у справу нового представника відповідача до будівлі відновлено газопостачання. Представник відповідача повністю заперечувала проти задоволення позову, вказуючи на те, що представлений експертний висновок не може бути належним доказом, оскільки під час його складення експерт визначаючи розмір моральної шкоди враховував різні періоди та причини, які не стосуються дій відповідача. Крім того, позивач за весь цей час не скористалася своїм правом та не звернулася до виконавчої служби, чим сприяла в створенні ситуації без отримання газопостачання. При цьому, представник також вказувала на те, що договором не передбачалося відшкодування моральної шкоди. Заслухавши представника позивача, представника відповідача, вивчивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, щопозов підлягає частковому задоволенню виходячи з наступного. Судом встановлено, що [PERSON] є власником земельної ділянки за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується договором купівлі-продажу від 25 квітня 2003 року і є абонентом\~AT\~«Одесагаз» та\~споживачем природного\~газу,\~оскільки 22.12.2015\~рокуміж сторонами був укладений договір про надання населенню послуг з газопостачання за вищевказаною адресою (а.с.11,64). 22 грудня 2015 року без попереднього попередження ПАТ «Одесагаз» здійснило відключення газопостачання. Відповідно до рішення Суворовського районного суду м.Одеси від 25 травня 2016 року за позовом [PERSON] до ПАТ «Одесагаз» дії відповідача, щодо відключення від мереж газопостачання належної [PERSON] земельної ділянки [ADDRESS] , визнані незаконними та зобов`язано ПАТ «Одесагаз» відновити за власний рахунок газопостачання земельної ділянки (а.с.6-7). Ухвалою апеляційного суду Одеської області від 02.11.2016 року рішення Суворовського районного суду м.Одеси від 25.05.2016 року залишено без змін (а.с.10). 31.01.2017 р. позивач звернулася до відповідача про добровільне виконання рішення суду та відновлення газопостачання, однак вимоги рішення не виконано, і відповіді не надано. Факт проживання позивача з донькою на спірній житловій площі з лютого 2009 року підтверджується актом про проживання складеним сусідами (а.с.67). Відповідно до висновку експерта судово-психологічної експертизи №18-744 від 20.12.2019 року у [PERSON] є зміни в емоційному стані, індивідуально-психологічних проявах, які перешкоджають активному соціальному функціонуванню її як особистості і виникли внаслідок обставин, що досліджуються. [PERSON] завдані страждання за умови ситуації, що досліджується. Можливий орієнтовний розмір суми грошової компенсації за завдані [PERSON] страждань(моральну шкоду), становить від 28\~168 грн до 500\~000грн. (а.с.109). За змістом положень статей\~15,\~16 ЦК України\~кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Способами захисту особистих немайнових або майнових прав та інтересів, з якими особа має право звернутися до суду, зокрема, є відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди і відшкодування моральної (немайнової) шкоди. Відповідно до положень частин першої та другої\~статті 23 ЦК України\~особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Згіднозі\~статтею 611 ЦК України\~моральна шкода підлягає відшкодуванню у разі порушення зобов`язання, якщо таке відшкодування встановлено договором або законом. Відповідно до\~статті 1167 ЦК України\~моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. Правовідносинисторін у справістосуютьсязабезпечення АТ «Одесагаз» побутових потреб населення як споживачівприродного газу. Відносини між газопостачальними підприємствами, газорозподільними підприємствами та фізичними особами (населенням) - споживачами газу регулюються Кодексом газорозподільних систем, який набув чинності 27.11.2015 р.. Нормою абз. 2 п.1 ч.2 глави 6 розділу XI Кодексу газорозподільних систем, в редакції як на день відключення так і на час розгляду справи, у разі якщо безпідставне припинення газопостачання завдало споживачеві матеріальної та/або\~ моральної шкоди, Оператор ГРМ відшкодовує її у добровільному порядку або за рішенням суду. В судовому засіданні встановлено, що газопостачання до будівлі позивача відновлено 09.12.2020 р. Враховуючи обмеження побутових потреб споживача, пов`язаних з використанням газу, тривалість, характер вимушених змін у її житті, взявши до уваги засади розумності, виваженості й справедливості, суд прийшов до висновку про часткове задоволення позовних вимог про відшкодування [PERSON] завданої моральної шкоди у розмірі 100 000 грн. При цьому, судом також було враховано правові висновки Верховного Суду викладені в постановах від 11 грудня 2019 року (справа № 275/1052/17) . Відповідно до вимог ст.ст.133,141 ЦПК України та ст.4 Закону України «Про судовий збір» з відповідача підлягає стягненню судовий збір на користь держави у розмірі 1000 грн. та на користь позивача витрати вартості судової експертизи у розмірі 4862 грн..

Outcome: partial