Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-24 00:00:00

21.12.2015 року позивач [PERSON] звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позовні вимоги мотивовані тим, що 14 жовтня 2005 року між позивачем та відповідачем [PERSON] був укладений шлюб, зареєстрований Відділом реєстрації актів шлюбів та народжень Луганського міського управління юстиції, актовий запис № 937 та видано свідоцтво серії [NUMBER]. Від шлюбу сторони мають двох синів - [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. Спільне життя між позивачем та відповідачем припинилося з 01 грудня 2014 року. На даний час шлюбні відносини фактично припинені через відсутність взаєморозуміння та спільних інтересів. Сторони проживають окремо, спільного господарства разом не ведуть. У зв'язку із цим, позивач звернувся із вказаним позовом до суду та просив розірвати шлюб між ним та відповідачем. Позивач [PERSON] до судового засідання не з'явився, просив розглядати справу без його участі, про що надав суду заяву. Позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити. Відповідач [PERSON] до судового засідання не з'явилась, надіслала на адресу суду заяву про розгляд справи без її участі. Також вказала, що позовні вимоги про розірвання шлюбу визнає, не заперечував проти їх задоволення. Згідно ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання або за розпорядженням головуючого інший працівник апарату суду. У разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши дійсні обставини справи та перевіривши їх доказами, судом встановлено наступне. 14 жовтня 2005 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено шлюб, зареєстрований Відділом реєстрації актів шлюбів та народжень Луганського міського управління юстиції, актовий запис № 937 та видано свідоцтво серії [NUMBER] (арк.с.5). Від шлюбу сторони мають двох синів - [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO] (арк.с.8,11). Сімейне життя не склалося, подружніх стосунків не підтримують, спільного домашнього господарства разом не ведуть. Позивач зазначив, що подальше сумісне життя і збереження сім'ї не можливе та є таким, що суперечить його інтересам. Відповідач на розірвання шлюбу з позивачем згодна. Частиною 2 статті 106 Сімейного кодексу України (надалі СК України) визначено, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання за спільною заявою подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 109 цього Кодексу. У відповідності до частини 1 статті 109 СК України подружжя, яке має дітей, має право подати до суду заяву про розірвання шлюбу разом із письмовим договором про те, з ким із них будуть проживати діти, яку участь у забезпеченні умов їхнього життя братиме той з батьків, хто буде проживати окремо, а також про умови здійснення ним права на особисте виховання дітей. У відповідності з ч.2 ст.112 Сімейного Кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам хоч одного із них, інтересам їх дітей, що мають істотне значення. Сторони припинили подружні відносини, подальше сумісне життя і збереження сім'ї сторони вважають неможливим, та таким що суперечать їх інтересам. Отже, аналізуючи всі обставини справи, судом встановлено, що дана заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка, що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права. А також враховуючи наявність стійкого волевиявлення сторін, яке спрямоване на припинення сімейних відносин, суд вважає, що подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечило б їхнім інтересам. За таких обставин, суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] про розірвання шлюбу є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Позивач не наполягав на стягненні судових витрат з відповідача.

Outcome: approved