Jurisdiction: civil
Date: 2020-07-19 00:00:00

1. Описова частина Короткий зміст позовних вимог та заперечень на позов У листопаді 2019 року до суду звернувся представник ПрАТ «АСК «ІНГО Україна» з позовом до [PERSON] про стягнення шкоди 496870, 83 грн та судових витрат. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначив наступне. 19.10.2017 року між АСК «ІНГО Україна», з одного боку та [PERSON] , з іншого боку, було укладено договір страхування засобів наземного транспорту, цивільної відповідальності, водія та пасажирів №670559004.17. Згідно до умов якого було застраховано автомобіль «Land Rover», реєстраційний номерний знак [NUMBER] . 11.03.2018 року, сталася дорожньо-транспортна пригода, результаті якої відбулося зіткнення між автомобілем «Land Rover», реєстраційний номерний знак [NUMBER] та автомобілем під керуванням [PERSON] . Згідно постанови судді Приморського районного суду м. Одеси по справі №522/4929/18 від 31.01.2019 року винним у скоєнні зазначеної дорожньо-транспортної пригоди було визнано [PERSON] АСК «ІНГО Україна», визнала подію що мала місце 11.03.2018 року, із застрахованим автомобілем «Land Rover», реєстраційний номерний знак [NUMBER] , страховим випадком. У зв`язку із чим, 03.04.2018 року згідно платіжного доручення №905 здійснила виплату страхового відшкодування у розмірі 496870 (чотириста дев`яносто шість тисяч вісімсот сімдесят) гривень 83 копійок. Тому з огляду на наведене, позивач вважає, що [PERSON] має відшкодувати ПрАТ АСК Україна», суму фактичних затрат у розмірі 496870 (чотириста дев`яносто шість тисяч вісімсот гривень 83 копійок. Ухвалою судді Київського районного суду м. Одеси Бескровного Я.В. вказану позовну заяву було передано за підсудністю до Малиновського районного суду м. Одеси, справу отримано судом 14.01.2020 року. 15.01.2020 року ухвалою Малиновського районного суду м. Одеси провадження у справі було відкрито. У призначене підготовче судове засідання сторони по справі не з`явилися. Представник позивача подав до канцелярії суду заяву (вхід.ЕП-10609 від 10.07.2020 року), в якій просив розгляд справи проводити у його відсутність, зазначив, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі, не заперечує проти заочного розгляду справи та ухваленні судом заочного рішення. Відповідач в судове засідання не з`явився з невідомих суду причин, про дату час та місце розгляду скарги повідомлявся судом у відповідності до вимог ст. 128 ЦПК України. 14.07.2020 року на підставі ухвали Малиновського районного суду м. Одеси підготовче провадження по справі закрито та призначено справу до судового розгляду по суті в заочному порядку. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється. Заяви, клопотання, інші процесуальні дії у справі (забезпечення доказів, вжиття заходів забезпечення позову, зупинення і поновлення провадження, тощо): не застосовувалися. Відповідно до ч. 4 ст. 223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється. У зв`язку з тим, що відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, та відповідачем не подано відзив у встановлений судом термін, в порядку ст. 280 ЦПК України, зі згоди позивача, викладеної в письмовій заяві, суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у матеріалах справи доказів, що відповідає вимогам ст. 223 ЦПК України. 2. Мотивувальна частина Фактичні обставини, встановлені судом Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судом встановлено наступні фактичні обставини справи. Судом встановлено, що 11.03.2018 року у м. Одеса по вул. Приморська,15/17 сталася дорожньо-транспортна пригода за між автомобілем BMW 316 д/з [NUMBER] , яким керував [PERSON] та Land Rover Range Rover Sport д/з [NUMBER] під керуванням [PERSON] . Згідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії БД № 407665 від 11.03.2018 року [PERSON] 11.03.2018 року керував автомобілем BMW 316 д/з [NUMBER] , по вул. Приморська 15/17, та при зміні напрямку руху не впевнився в безпечності та скоїв зіткнення з автомобілем Land Rover Range Rover Sport д/з [NUMBER] під керуванням [PERSON] , який рухався в попутному напрямку, чим порушив п.10.1 Правил дорожнього руху. При ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження. Своїм вчинком громадян [PERSON] вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст.124 КУпАП. Постановою Приморського районного суду м. Одеси (справа №522/4929/18, провадження №3/522/4791/19) провадження по справі про адміністративне правопорушення стосовно [PERSON] за ст.124 КУпАП - закрито у зв`язку з закінченням строку накладення адміністративного стягнення. (а.с. 13) Зазначену ДТП визнано страховою подією, з настанням якої виникає обов`язок страховика виплатити страхове відшкодування. В судовому засіданні встановлено, що 18 жовтня 2017 року між АСК «ІНГО Україна», з одного боку та [PERSON] , з іншого боку, було укладено договір страхування засобів наземного транспорту, цивільної відповідальності, водія та пасажирів №670559004.17. Згідно до умов якого було застраховано автомобіль «Land Rover», № кузова [NUMBER] (а.с. 4-10 ) Тобто, цивільно-правова відповідальність транспортного засобу ««Land Rover», № кузова [NUMBER] застрахована у ПрАТ «Акціонерна страхова компанія «ІНГО Україна» на підставі договору страхування. Автомобіль «Land Rover», № кузова [NUMBER] , реєстраційний номер [NUMBER] належить [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії [NUMBER] (а.с.11). Характер пошкоджень зазначеного транспортного засобу визначений протоколом огляду транспортного засобу №03-015 від 13.03.2018 року (а.с.29-30). Для визначення розміру матеріального збитку, заподіяного в результаті ДТП, власникові застрахованого автомобіля марки «Land Rover», № кузова [NUMBER] , реєстраційний номер [NUMBER] було складено звіт № 03-015 від 15.03.2018 року, відповідно до якого вартість матеріального збитку складає 7170558, 93 грн (а.с.22-28). [PERSON] звернувся до АСК «ІНГО Україна» з заявою про настання страхово го випадку та виплату страхового відшкодування. (а.с. 54) Відповідно до розрахунку страхового відшкодування до страхового акту №1661654 від 28.03.2018 року сума страхового відшкодування складає 497188 грн. 83 коп.(а.с. 55) Згідно платіжного доручення № 905 від 03.04.2018 року, позивачем здійснено виплату страхового відшкодування на користь страхувальника ( [PERSON] , в розмірі 496 870, 83 грн (а.с.56). Таким чином, фактичні витрати страхової компанії, пов`язані з цим страховим випадком складають 496 870, 83 грн. Мотиви, з яких виходить суд та застосовані норми права Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону (ст. 5 ЦПК України). Відповідно до ст. 3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників. Відповідно до ст. 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання страхового випадку, страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 988 ЦК України страховик зобов`язаний у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату у строк, встановлений в договорі. Як зазначено в ст. 25 Закону України «Про страхування» здійснення страхових виплат і виплата страхового відшкодування проводиться страховиком згідно з договором страхування на підставі заяви страхувальника (його правонаступника або третіх осіб, визначених умовами страхування) і страхового акта (аварійного сертифіката), який складається страховиком або уповноваженою ним особою (аварійним комісаром) у формі, що визначається страховиком. Відповідно до ст. 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у зв`язку із пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані із відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованому в порядку, встановленому законодавством. Відповідно до ст. 979 Цивільного кодексу України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. Згідно з п. 22 ч. 1 ст. 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників неземних транспортних засобів» при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. Відповідно до ст. 27 ЗУ «Про страхування», ст. 993 ЦК України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Частинами 1, 2 ст. 1166 ЦК України передбачено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Відповідно до ч. 1 ст. 1188 ЦК України, шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. Таким чином, у позивача після виплати страхового відшкодування настало право на подання позову до відповідача про стягнення з останнього суми виплаченого страхового відшкодування у розмірі 497188 грн. 83 коп. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про необхідність задоволення позовних вимог. Доказів на спростування вказаних обставин, позивачем у відповідності до вимог ст. 81 ЦПК України, до суду не надано. Згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч. 6 ст. 81 ЦПК України, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно з ч. 1 ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню. Відповідно до ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує, у тому числі, питання щодо розподілу між сторонами судових витрат. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, витрати по сплаті судового збору у розмірі 7453, 20 грн. підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved