Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-26 00:00:00

20 грудня 2016 року ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитними договорами. В обґрунтування позову зазначено, що між ПАТ «Платинум Банк» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 3410/1081CLАРS від 05.07.2013 року на суму 12390 грн. та № 3411/1081 CLАРS від 05.07.2013 року на суму 5416,20 грн. Між ПАТ «ПтБ» та ТОВ «Фінансова компанія «Бізнесфінанс» було укладено договір про відступлення права вимоги, за яким право вимоги по вищезазначеному кредитному договору було відступлено на користь ТОВ «ФК «Бізнесфінанс». 17 червня 2015 року між ТОВ «ФЕ «Бізнесфінанс» та ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» було укладено договір факторингу № 1706/1, у відповідності до умов якого ТОВ «ФК «Бізнесфінанс» відступив позивачу право вимоги від відповідача коштів, право на одержання яких належить ТОВ «ФК «Бізнесфінанс», а позивач набув право вимоги грошових коштів від відповідача, а саме, відповідно до додатку № 1 до договору факторингу № 1706/1 від 17.06.2015 року реєстру заборгованостей, позивач набув права грошової вимоги до відповідача за кредитним договором № 3410/1081CLАРS від 05.07.2013 року в сумі 24508,45 грн., з яких 12051,92 грн. заборгованість за основною сумою боргу; 2736,01 грн. заборгованість за процентами та комісією; 9720,52 грн. пеня за порушення графіку погашення заборгованості; за кредитним договором № 3411/1081CLАРS від 05.07.2013 року в сумі 10523,24 грн., з яких 5215,25 грн. заборгованість за основною сумою боргу; 1181,22 грн. заборгованість за процентами та комісією; 4126,77 грн. пеня за порушення графіку погашення заборгованості. На виконання умов договору факторингу № 1706/1 від 17.06.2015 року, згідно вимог ст. ст. 512-514, 516 ЦК України, направлено відповідачу лист з повідомленням про відступлення права вимоги до ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів». У звязку з невиконанням відповідачем взятих на себе зобовязань просив позовні вимоги задовольнити у повному обсязі. Представник позивача в судове засідання не зявився, у позовній заяві вказав, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просив справу розглядати за відсутності представника банку. Проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявилася, про час та місце розгляду справи повідомлена відповідно до положення ч. 3 ст. 76 ЦПК України. Згідно з ч. 1 ст. 224 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Згідно ч. 2 ст. 197 ЦПК України, у разі неявки у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази, що містяться в матеріалах справи, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав: Виходячи з положень ст. ст. 11, 60 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних осіб, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Судом встановлено, що між ПАТ «Платинум Банк» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 3410/1081CLАРS від 05.07.2013 року на суму 12390 грн. та № 3411/1081 CLАРS від 05.07.2013 року на суму 5416,20 грн. Між ПАТ «ПтБ» та ТОВ «Фінансова компанія «Бізнесфінанс» було укладено договір про відступлення права вимоги, за яким право вимоги по вищезазначеному кредитному договору було відступлено на користь ТОВ «ФК «Бізнесфінанс». 17 червня 2015 року між ТОВ «ФЕ «Бізнесфінанс» та ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» було укладено договір факторингу № 1706/1, у відповідності до умов якого ТОВ «ФК «Бізнесфінанс» відступив позивачу право вимоги від відповідача коштів, право на одержання яких належить ТОВ «ФК «Бізнесфінанс», а позивач набув право вимоги грошових коштів від відповідача, а саме, відповідно до додатку № 1 до договору факторингу № 1706/1 від 17.06.2015 року реєстру заборгованостей, позивач набув права грошової вимоги до відповідача за кредитним договором № 3410/1081CLАРS від 05.07.2013 року в сумі 24508,45 грн., з яких 12051,92 грн. заборгованість за основною сумою боргу; 2736,01 грн. заборгованість за процентами та комісією; 9720,52 грн. пеня за порушення графіку погашення заборгованості; за кредитним договором № 3411/1081CLАРS від 05.07.2013 року в сумі 10523,24 грн., з яких 5215,25 грн. заборгованість за основною сумою боргу; 1181,22 грн. заборгованість за процентами та комісією; 4126,77 грн. пеня за порушення графіку погашення заборгованості. На виконання умов договору факторингу № 1706/1 від 17.06.2015 року, згідно вимог ст. с.. 512-514, 516 ЦК України, направлено відповідачу лист з повідомленням про відступлення права вимоги до ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів». У звязку з невиконанням відповідачем взятих на себе зобовязань просив позовні вимоги задовольнити у повному обсязі. Відповідно до ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобовязанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ч. 1 ст. 516 ЦК України заміна кредитора у зобовязанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Стаття 509 ЦК України передбачає, що зобов'язанням є правовідносини, в якому одна сторона (боржник) зобовязана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію, у т.ч. сплатити гроші, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обовязку. Згідно ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 611 ЦК України у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обовязковим для виконання сторонами. Непогашення відповідачем заборгованості перед банком за кредитним договором свідчить про грубе порушення ним його умов, а також вимог ст. 525 ЦК України, які встановлюють неприпустимість односторонньої відмови від виконання зобов'язань. Стаття 1050 ЦК України встановлює, що якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець мас право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Стаття 1054 ЦК України встановлює, що до відносин за кредитним договором застосовуються норми параграфу 1 глави 71 Цивільного кодексу України, тобто норми ст. ст. 1046-1053, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Таким чином, суд дійшов висновку про те, що відповідачем не виконувалися належним чином, відповідно до умов укладеного кредитного договору, зобовязання щодо сплати суми кредиту та процентів за користування ним, що є підставою для задоволення позову. Питання про розподіл судових витрат вирішити відповідно до положення ч. 1 ст. 88 ЦПК України.

Outcome: approved