Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-23 00:00:00

21 жовтня 2019 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про поділ майна подружжя. У позовній заяві покликається на ту обставину, що з відповідачем [PERSON] перебувала у зареєстрованому шлюбі з жовтня 2005 року. За рішенням Володимир- Волинського міського суду Волинської області від 04 жовтня 2019 року шлюб було розірвано. Від цього шлюбу сторони мають троє дітей - дочок [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Під час перебування в зареєстрованому шлюбі ними як подружжям за спільні кошти був побудований житловий будинок з гаражем по [ADDRESS] , право власності на який було зареєстроване за відповідачем 03 жовтня 2017 року. Вважає будинок їхньою спільною сумісною власністю як майно, набуте подружжям під час шлюбу. У добровільному порядку відповідач не бажає провести поділ їхнього спільного майна, а тому в силу ст. 71 СК України вимушена звернутися до суду з метою вирішення спору про поділ майна. Просить провести поділ їхнього спільного з відповідачем [PERSON] майна подружжя і визнати за нею, [PERSON] право власності на Ѕ частину житлового будинку з гаражем по [ADDRESS] та стягнути з відповідача на її користь усі судові витрати. Ухвалою Володимир-Волинського міського суду від 22 жовтня 2019 року відкрито провадження у справі та призначено попереднє судове засідання. Позивач [PERSON] у підготовче судове засідання не з`явилася, подала заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримує повністю з підстав викладених у позовній заяві, просить позов задовольнити. Відповідач [PERSON] у підготовче судове засідання не з`явився, подав заяву про розгляд справи у його відсутності. Вимоги позову визнав, не заперечував щодо визнання за [PERSON] право власності на Ѕ частину житлового будинку з гаражем по [ADDRESS] . Розгляд справи здійснювався за відсутності осіб, які беруть участь у справі, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, що відповідає вимогам ч. 2\~ст. 247 ЦПК України. Дослідивши письмові докази в справі, враховуючи визнання позову відповідачем, суд дійшов висновку, що позов підставний та підлягає до задоволенн з наступних підстав. Судом встановлено, що з сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 02 жовтня 2005 року. Рішенням Володимир-Волинського міського суду Волинської області від 04 жовтня 2019 року шлюб було розірвано. Від цього шлюбу сторони троє дітей - дочок [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Дана обставина стверджується копіями рішення суду та свідоцтв про народження дітей. Судом також встановлено, що під час перебування в зареєстрованому шлюбі подружжям за спільні кошти був побудований житловий будинок з гаражем по [ADDRESS] . Право власності на цей будинок зареєстроване за відповідачем [PERSON] . Дана обставина стверджується інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно від 15.10.2019 року. Згідно зі ст.60 СК України, майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя. За таких обставин справи суд вважає, що побудований подружжям будинок є їх спільним майном подружжя. Відповідно до ч.1 ст.69 СК України, дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу. Згідно з ст.70 Сімейного кодексу України та ст.372 Цивільного кодексу України, у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності, частки майна є рівними. За таких обставин справи, виходячи з обсягу заявлених позовних вимог, суд вважає, що позовні вимоги ґрунтуються на законі, є доведеними, не оспорюють ся відповідачем, а тому підлягають до задоволення. Судові витрати, понесені позивачем, суд відповідно до ст.141 ЦПК України, покладає на відповідача. Однак, оскільки відповідач визнав позов до початку розгляду справи по суті, то суд стягує з нього лише 50 відсотків судових витрат.

Outcome: approved