Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-18 00:00:00

19 січня 2017 року позивач звернувся до суду з позовом до приватного акціонерного товариства «Українська охоронно-страхова компанія» про відшкодування шкоди. Позивач зазначає, що 25.12.2014 року відбулось ДТП за його участю з вини [PERSON], що підтверджується постановою Хмельницького міськрайонного суду від 19.01.2015 року. Про ДТП повідомлено ПРАТ «Українська охоронно-страхова компанія», в якій [PERSON] було здійснено обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. 13.03.2015 позивачем подано до відповідача заяву та всі необхідні документи для виплати страхового відшкодування. Вартість завданого збитку відповідач визначив у 8\~108,64 грн. Однак відповідачем дане відшкодування і досі не виплачено. В уточненій позовній заяві просить суд стягнути страхове відшкодування, пеню за просторочення відшкодування, 3% річних та інфляційцна, а також судові витрати по справі. Позивач в судовому засіданні просить позов задовольнити в повному обсязі, з підстав, викладених у позовній заяві. Представник відповідача в судовому засіданні позовні вимоги визнав частково, просить зменшити розмір пені. Заслухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовна заява підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 25.12.2014 року відбулось ДТП за участю [PERSON] з вини [PERSON], що підтверджується постановою Хмельницького міськрайонного суду від 19.01.2015 року. Копія додається. Про ДТП повідомлено ПРАТ «Українська охоронно-страхова компанія», в якій [PERSON] було здійснено обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. 13.03.2015 позивачем подано до відповідача заяву та всі необхідні документи для виплати страхового відшкодування. Вартість завданого збитку відповідач визначив у 8\~108,64 грн. Однак відповідачем дане відшкодування і досі не виплачено. Згідно ст. 979 ЦК України, за договором страхування одна сторона (страховик) зобов'язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. Відповідно п 3 ч. 1 ст. 988 ЦК України, страховик зобов'язаний у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату у строк, встановлений договором. Згідно ст. 990 ЦК України, страховик здійснює страхову виплату відповідно до умов договору на підставі заяви страхувальника (його правонаступника) або іншої особи, визначеної договором, і страхового акта (аварійного сертифіката). Відповідно до ст. 9 ЗУ «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності», страхова сума - це грошова сума, у межах якої страховик зобовязаний здійснити виплату страхового відшкодування відповідно до умов договору страхування. Згідно п. 22.1. ст. 22 ЗУ «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності», у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоровю, майну третьої особи. Відповідно ст. 29 ЗУ «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності», У зв'язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки. Згідно п. 36.2 ст. 36 ЗУ «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності» страховик (МТСБУ) протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у статті 35 цього Закону, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов'язаний: у разі визнання ним вимог заявника обґрунтованими - прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та виплатити його. Якщо відшкодування витрат на проведення відновлювального ремонту пошкодженого майна (транспортного засобу) з урахуванням зносу здійснюється безпосередньо на рахунок потерпілої особи (її представника), сума, що відповідає розміру оціненої шкоди, зменшується на суму визначеного відповідно до законодавства податку на додану вартість. При цьому доплата в розмірі, що не перевищує суми податку, здійснюється за умови отримання страховиком (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) документального підтвердження факту оплати проведеного ремонту. Якщо у звязку з відсутністю документів, що підтверджують розмір заявленої шкоди, страховик (МТСБУ) не може оцінити її загальний розмір, виплата страхового відшкодування (регламентна виплата) здійснюється у розмірі шкоди, оціненої страховиком (МТСБУ). Страховик має право здійснювати виплати без проведення експертизи (у тому числі шляхом перерахування коштів особам, які надають послуги з ремонту пошкодженого майна), якщо за результатами проведеного ним огляду пошкодженого майна страховик і потерпілий досягли згоди про розмір та спосіб здійснення страхового відшкодування і не наполягають на проведенні оцінки, експертизи пошкодженого майна; у разі невизнання майнових вимог заявника або з підстав, визначених статтями 32 та/або 37 цього Закону, - прийняти вмотивоване рішення про відмову у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати). На підставі викладеного, суд вважає що вимоги позивача щодо стягнення страхового відшкодування є правомірними та такими що підлягають задоволенню. Щодо вимоги про стягнення 3% річних та індексу інфляції, суд приймає доводи позивача та розрахунки і приходить до висновку, що в цій частині позов також підлягає задоволенню в повному обсязі, оскільки відповідно до вимог ч. 2 ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3 % річних від простроченої суми, якщо інший розмір відсотків не встановлений договором або законом. Відносно позовних вимог щодо стягнення пені в сумі 5\~556,67 грн. суд приходить до висновку, що в цій частині позов підлягає частковому задоволенню, оскільки відповідно до положень ст. 258 ЦК України, для окремих видів вимог законом може встановлюватися спеціальна позовна давність: скорочена або більш тривала порівняно із загальною позовною давністю. Позовна давність в один рік застосовується, зокрема, до вимог: про стягнення неустойки (штрафу, пені). За таких обставин суд приймає до уваги розрахунок відповідача і вважає що пеня підлягає стягненню в сумі 2\~996,01 грн., також з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати, а саме: судовий збір в сумі 551,20 грн.

Outcome: approved