Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-18 00:00:00

20.11.2020 до суду надійшов позов акціонерного товариства Комерційний банк «ПРИВАТБАНК» (далі АТ КБ «ПРИВАТБАНК») [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, який мотивовано тим, що відповідно до укладеного договору № б/н від 19.07.2012 відповідач отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Позивач зазначає, що свої зобов`язання за договором виконав у повному обсязі, а саме надав відповідачу кредит у розмірі, встановленому договором. Проте, відповідач умови кредитного договору виконував неналежним чином, оскільки не надавав своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами. У зв`язку з зазначеними порушеннями зобов`язань за кредитним договором відповідач станом на 11.10.2020 має заборгованість у розмірі 64\~447,50 грн., яка складається з наступного: 47\~021,94 грн. заборгованість за простроченим тілом кредиту; 3\~127,79 грн. заборгованість за відсотками нарахованими на прострочений кредит згідно ст. 625 Цивільного кодексу (далі ЦК) України; 14\~297,77 грн. нарахована пеня. З наведених підстав, позивач просив стягнути з відповідача вказану суму кредитної заборгованості та судові витрати в розмірі 2 102,00 грн. Судом проведено такі процесуальні дії у справі. Ухвалою судді Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 27.11.2020 позовна заява прийнята до розгляду, відкрито провадження у справі, розгляд справи вирішено проводити в порядку спрощеного позовного провадження із повідомленням (викликом) учасників справи в судове засідання, встановлено учасникам справи строки для подання заяв по суті справи. Копію ухвали 27.11.2020 про відкриття провадження разом з копією позовної заяви з усіма доданими до неї документами було отримано відповідачем 16.12.2020, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення. У встановлений судом строк відповідач не подав відзиву на позов або клопотання про розгляд справи в судовому засіданні за її відсутності. Від представника позивача надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, в якій зазначив, що позов підтримує та не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання повторно не з`явився, про дату, час та місце судового засідання повідомлявся судом належним чином шляхом направлення судової повістки рекомендованим листом із повідомленням за зареєстрованим місцем проживання відповідача. Проте, конверт з поштовим відправленням судової повістки було повернуто на адресу суду з відміткою поштового відділення «адресат відсутній за вказаною адресою». Відповідно до ч. 6 ст. 128 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України) судова повістка, а у випадках, встановлених цим Кодексом, разом з копіями відповідних документів надсилається на офіційну електронну адресу відповідного учасника справи, у випадку наявності у нього офіційної електронної адреси або разом із розпискою рекомендованим листом з повідомленням про вручення у випадку, якщо така адреса відсутня, або через кур`єрів за адресою, зазначеною стороною чи іншим учасником справи. За вимогами п. 2 ч. 7 ст. 128 ЦПК України у разі ненадання учасниками справи інформації щодо їх адреси судова повістка надсилається фізичним особам, які не мають статусу підприємців, за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку. Днем вручення судової повістки відповідно до п. 4 ч. 8 ст. 128 ЦПК України є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси. Крім того, відповідно до ч. 1 ст. 131 ЦПК України учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місця проживання (перебування, знаходження) або місцезнаходження під час провадження справи. Оскільки ухвала суду та судова повістка надсилались відповідачу за його зареєстрованим місцем проживання, та враховуючи, що відповідач не повідомив суд про зміну адреси проживання, тому з урахуванням вищезазначених вимог процесуального закону, суд доходить висновку, що останній був належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи. З урахуванням викладених обставин, судом за згодою представника позивача, висловленою у наведеному ним клопотанні, в судовому засіданні постановлено ухвалу про заочний розгляд даної цивільної справи, за відсутності відповідача на підставі наявних у справі доказів (із занесенням до протоколу судового засідання) відповідно до вимог ст.ст. 280, 281 ЦПК України. Дослідивши та проаналізувавши наявні в матеріалах справи письмові докази, суд встановив наступне. Між публічним акціонерним товариством Комерційний банк «ПРИВАТБАНК» та [PERSON] шляхом підписання анкети-заяви було укладено кредитний договір № б/н від 19.07.2012, відповідно до якого відповідач отримала кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. За вказаним кредитним договором позивачем видавались наступні кредитні картки: № [NUMBER] від 19.07.2012, строк дії 03/16; № [NUMBER] від 03.09.2012, строк дії 04/16; № [NUMBER] від 17.12.2015, строк дії 12/19; № [NUMBER] від 28.01.2019, строк дії 11/22, що підтверджується довідкою позивача. Згідно з довідкою позивача про зміну умов кредитування, 19.07.2012 по картці № [NUMBER] встановлено кредитний ліміт 8\~000,00 грн.; 19.07.2012 зменшено кредитний ліміт до 300,00 грн.; 12.05.2017 збільшено до 13\~000,00 грн.; 16.08.2017 збільшено до 18\~000,00 грн.; 17.08.2017 зменшено до 18\~000,00 грн.; 14.09.2019 зменшено до 0,00 грн. Відповідно до зареєстрованої 06.09.2019 нової редакції Статуту позивача, Наказом Мінфіну від 21.05.2018 № 518 було змінено тип Банку на приватне та його найменування на Акціонерне товариство Комерційний банк «ПРИВАТБАНК» (АТ КБ «ПРИВАТБАНК»). За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди (частина перша статті 638 ЦК України). Згідно з частиною першою статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 «Позика» глави 71 ЦК України, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору (частина друга статті 1054 ЦК України). Відповідно до ч. 1 ст.\~1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. \~ \~ \~ \~Згідно зі ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. \~ \~ \~ \~Як встановлено судом, анкета-заява про приєднання відповідача до Умов і правил надання банківських послуг у Приватбанку від 19.07.2012 не містить умов щодо розміру процентної ставки, сум комісії, строку повернення кредиту (користування ним). Також в анкеті-заяві відсутні умови про відповідальність позичальника за порушення зобов`язань у вигляді неустойки (пені, штрафів). Пред`являючи вимоги про стягнення заборгованості за кредитним договором, банк просить, крім тіла кредиту стягнути також й заборгованість зі сплати процентів, однак не за Тарифами обслуговування кредитних карт «Універсальна», а на підставі вимог ст. 625 ЦК України. Відповідно до розрахунку позовних вимог, внаслідок невиконання відповідачем умов кредитного договору станом на 11.10.2020 відповідач має заборгованість у розмірі 64 447,50 грн., яка складається з наступного: 47 021,94 грн. заборгованість за простроченим тілом кредиту; 3 127,79 грн. заборгованість за відсотками нарахованими на прострочений кредит згідно ст. 625 ЦК України; 14 297,77 грн. нарахована пеня. Судом встановлено, що [PERSON] не сплатила заборгованість за тілом кредиту у розмірі 47 021,94 грн. При цьому, суд виходить з приписів ч.ч. 1, 5 ст. 81 ЦПК України та враховує, що відповідач не надав суду належних доказів повної чи часткової сплати заборгованості за тілом кредиту, не спростував наданий позивачем розрахунок, на власний розсуд розпорядившись своїми процесуальними правами. Отже, є обґрунтованою вимога позивача про стягнення з відповідача заборгованості за тілом кредиту розміром 47 021,94 грн. Стосовно вимог позивача про стягнення процентів на підставі ст. 625 ЦК України суд зазначає наступне. Статтями 525 та 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору і одностороння відмова від зобов`язання не допускається. Стаття 559 ЦК України\~передбачає, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди (стаття 611 ЦК України). За змістом ст. ст.\~610,\~612 ЦК України\~порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. Боржник вважається таким, що прострочив виконання, якщо він не виконав його у строк, передбачений умовами договору або встановлений законом. Відповідно до\~ст. 625 ЦК України\~боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Оскільки судом встановлено, що у даному випадку залишився не підтвердженим факт надання відповідачеві кредиту на умовах, визначених Тарифами обслуговування кредитних карт «Універсальна», тому позивач вправі вимагати від відповідача сплати процентів на підставі ст. 625 ЦК України. Згідно з наданим позивачем розрахунком, розмір процентів відповідно до ст. 625 ЦК України за період з 01.02.2020 по 11.10.2020 становить 3\~127,79 грн. Цей розрахунок також не було спростовано відповідачем відповідно до вимог ст. 81 ЦПК України. Тому, з відповідача на користь позивача також підлягають стягненню проценти у вказаному розмірі. Стосовно стягнення з відповідача на користь позивача пені суд враховує таке. Відповідно до\~статті 549 ЦК України\~неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. В обґрунтування підстав стягнення пені позивач посилався на відповідні пункти Умов та правил надання банківських послуг. Однак, як зазначено судом вище, анкета-заява про приєднання відповідача до Умов і правил надання банківських послуг у Приватбанку від 19.07.2012 не містить умов щодо відповідальності позичальника за порушення зобов`язань у вигляді неустойки (пені, штрафів). Відповідний підпис відповідача про ознайомлення із вказаними умовами у Витягу з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна» та Умовах та правилах надання банківських послуг, що долучені до позовної заяви, відсутній. Відтак, позивач не вправі застосовувати до відповідача відповідальність, визначену умовами договору, який він не підписував та із якими не ознайомлювався. Отже, позовні вимоги в частині стягнення з відповідача пені розміром 14\~297,77 грн. не є обґрунтованими та задоволенню не підлягають. Підсумовуючи викладене, суд доходить висновку про те, що позовні вимоги АТ КБ «ПРИВАТБАНК» підлягають частковому задоволенню шляхом стягнення з відповідача на його користь заборгованості за тілом кредиту 47\~021,94 грн. та процентами 3\~127,79 грн., а всього 50\~149,79 грн. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а саме 1\~635,68 грн. На підставі вищенаведеного,

Outcome: partial