Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-06 00:00:00

21 вересня 2016 року ПАТ «Державний ощадний банк України» в особі філії Донецького обласного управління АТ «Ощадбанк» звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач зазначив, що 23 липня 2008 року відповідно до укладеного між АТ «Ощадбанк» та [PERSON] кредитного договору №3807 останньому було надано кредит у розмірі 57600,00 гривень зі сплатою 19,5% річних за користування кредитом із кінцевим терміном повернення 22 липня 2015 року. Відповідно до п.3.3 Кредитного договору, відповідач зобовязався належним чином виконувати взяті на себе зобовязання за договором, щомісячно до останнього робочого дня кожного місяця, наступного за звітним, проводити погашення кредиту рівними частинами в сумі 686,00 гривень та сплачувати проценти, нараховані банком на залишок заборгованості за кредитом, шляхом внесення готівки до каси банку або шляхом безготівкових перерахувань. Останній платіж в рахунок погашення кредиту зобовязався здійснити не пізніше 22 липня 2015 року. В порушення норм закону та умов договору відповідачем не було виконано зобовязання, передбачені кредитним договором, внаслідок чого, станом на 15 червня 2016 року, виникла заборгованість за кредитом в розмірі 12962,72 гривень, яка складається з наступного: - 8015,21 гривень тіло кредиту (основний борг); - 1653,09 гривень заборгованість по відсоткам за користування кредитом; - 2909,17 гривень інфляційне збільшення заборгованості по тілу кредиту та несплаченим процентам; - 385,25 гривень три проценти річних від суми заборгованості по тілу кредиту та несплаченим процентам. Виходячи з викладеного, позивач просить стягнути з відповідача [PERSON] заборгованість за кредитним договором у загальній сумі 12962,72 гривень та понесені позивачем судові витрати, а саме, сплачений при поданні позовної заяви судовий збір в сумі 1378,00 гривень. Відповідно до ч.9\~статті 110 ЦПК України, позови\~до відповідача, місце реєстрації проживання або перебування якого невідоме, пред'являються за місцем знаходження майна відповідача чи за останнім відомим зареєстрованим його місцем проживання або перебування чи постійного його заняття (роботи). Останнім відомим позивачеві місцем реєстрації відповідача [PERSON] значиться м.Донецьк, вулиця Суворова, 42. Згідно ст.1 Закону України «Про здійснення правосуддя та кримінального провадження у зв'язку з проведенням антитерористичної операції», розпорядженням голови Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №2710/38-14 від 02.09.2014 року була визначена зміна територіальної підсудності судових справ, підсудних розташованим у районі проведення антитерористичної операції місцевим загальним судам, зокрема, для справ, підсудних [PERSON] та Будьоннівському районним судам міста Донецька, визначена підсудність Красноармійському міськрайонному суду Донецької області. За таких обставин цивільна справа відносно відповідача [PERSON] підлягає розгляду Красноармійським міськрайонним судом Донецької області. Позивача було належним чином повідомлено про дату, час та місце розгляду цивільної справи, представник позивача в судове засідання не прибув, але надав до суду заяву щодо розгляду справи без його участі, позовні вимоги підтримав та просив задовольнити в повному обсязі, не заперечував проти заочного розгляду справи. Відповідача\~було належним чином повідомлено про дату, час та місце розгляду цивільної справи шляхом опублікування оголошення про виклик відповідача в газеті «Урядовий кур'єр» від 12 жовтня 2016 року №192, крім того,судові повістки повідомлення були розміщені на веб-сторінці Красноармійського міськрайонного суду Донецької області офіційного веб-порталу «Судова влада України». Відповідач в судове засідання не прибув, про наявність поважних для цього причин суд не повідомив, заперечень проти вимог позивача не висунув. Частина 1 статті 224 ЦПК України передбачає, що у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. З огляду на це, суд вважає за можливе здійснювати заочний розгляд цивільної справи за правилами глави 8\~розділу ІІІ ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, з'ясувавши всі обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, що мають значення для вирішення справи по суті, встановивши фактичні дані та відповідні їм правовідносини, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. 23 липня 2008 року між АТ «Ощадбанк» та [PERSON] було укладено кредитний договір №3807, згідно якого відповідачу було надано кредит у розмірі 57600,00 гривень зі сплатою 19,5% річних за користування кредитом із кінцевим терміном повернення 22 липня 2015 року (а.с.4-8). Відповідно до п.3.3 Кредитного договору, п.1.5 додаткової угоди до Кредитного договору, відповідач зобовязався належним чином виконувати зобовязання, передбачені договором, а саме, щомісячно до останнього робочого дня кожного місяця, наступного за звітним, проводити погашення кредиту рівними частинами в сумі 686,00 гривень та сплачувати проценти, нараховані банком на залишок заборгованості за кредитом, шляхом внесення готівки до каси банку або шляхом безготівкових перерахувань. Останній платіж в рахунок погашення кредиту відповідач зобовязався здійснити не пізніше 22 липня 2015 року (а.с.5, 9). АТ «Ощадбанк» свої зобовязання за кредитним договором виконав в повному обсязі. Відповідач, порушуючи умови договору та вимоги чинного законодавства, зобовязання, передбачені кредитним договором, не виконав, внаслідок чого, станом на 15 червня 2016 року, виникла заборгованість за кредитом в розмірі 12962,72 гривень, яка складається з наступного: - 8015,21 гривень тіло кредиту (основний борг); - 1653,09 гривень заборгованість по відсоткам за користування кредитом; - 2909,17 гривень інфляційне збільшення заборгованості по тілу кредиту та несплаченим процентам; - 385,25 гривень три проценти річних від суми заборгованості по тілу кредиту та несплаченим процентам (а.с.10-27). За змістом\~статті 11 ЦК України, підставою виникнення цивільних прав та обов'язків є, зокрема, договір. Згідно статті 509 ЦК України, зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь іншої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Відповідно до статей\~526,\~527,\~530 ЦК України, зобов'язання має виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до вимог договору та вимог закону. За загальним правилом одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається. Статтею 599 ЦК України визначено, що зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Відповідно до\~статті 1054 ЦК України, за\~кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику у строк та у порядку, що встановлені договором, як це встановлено статтею 1049 ЦК України. Частиною другою статті 625 ЦК України передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Суд вважає, що кредитний договір відповідає вимогам закону. Підпис у договорі не оспорюється. Не виконуючи належним чином зобовязання за кредитним договором відповідач порушив зазначені вище норми законодавства та умови кредитного договору. Отже, у банка виникло право вимагати від відповідача повернення суми кредиту. Наведене дозволяє дійти висновку про обґрунтованість вимог позивача та задоволення позовних вимог. Згідно із\~статтею 79 ЦПК України судовий\~збір включено до складу судових витрат. Відповідно до\~статті 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Позивачем при поданні позовної заяви сплачено судовий збір у розмірі 1378,00 гривень, що підтверджено наданим позивачем платіжним дорученням від 01 вересня 2016 року (а.с.1). За цих обставин стягненню з відповідача на користь позивача підлягає сума сплаченого судового збору.

Outcome: approved