Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-18 00:00:00

21 грудня 2020 року, представник позивача [PERSON] , адвокат Дудник Ю.Г., звернувся до Овідіопольського районного суду Одеської області, із вищевказаною позовною заявою, в якій просить суд визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис №687 від 29.01.2020, вчинений приватним нотаріусом Броварського районного нотаріального округу Київської області Колейчиком В.В., про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «ФК «Інвест Хаус» заборгованості в сумі 572060,74 грн. та судові витрати, які складаються з судового збору та надання правової допомоги. Також, разом з позовною заявою подано заяву про забезпечення позову, в якій позивач просив суд забезпечити позов шляхом зупинення стягнення на підставі виконавчого документу - виконавчого напису № 687 від 29.01.2020. В обґрунтування заявлених вимог позивач зазначає, що позивачу 17.12.2020 стало відомо, що на примусовому виконанні у приватного виконавця Одеського виконавчого округу Шевченко Т.С. перебуває виконавче провадження №63948370 з примусового виконання виконавчого напису №687 від 29.01.2019, виданого приватним нотаріусом Броварського районного нотаріального округу Київської області Колейником В.В. про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «Фінансова компанія «Інвест хаус» заборгованості в розмірі 572060,74 грн за кредитним договором №1108/08ф-9 від 13.06.2008, укладеним з ПАТ «Всеукраїнський акціонерний банк», правонаступником усіх прав та обов`язків є ТОВ «Фінансова компанія «Інвест хаус». Згідно з виконавчим написом №687 строк платежу за кредитним договором №1108/08ф-9 від 13.06.2008 настав. Боржником допущено прострочення платежів. Стягнення заборгованості проводиться за період 25.04.2019 по 23.01.2020. Сума заборгованості складає 572060,74 грн, в тому числі: прострочена заборгованість за сумою кредиту - 314314,91 грн; прострочена заборгованість за комісією - 8897,41 грн; прострочена заборгованість за процентами - 248821,42 грн; строкова заборгованість за сумою кредиту 0 грн; строкова заборгованість за комісією - 0 грн; строкова заборгованість за процентами - 0 грн, неустойка за порушення зобов`язань по кредиту - 0 грн. Копію виконавчого напису № 687 отримано позивачем 18.12.2020 р. від приватного виконавця при ознайомлені з матеріалами виконавчого провадження. Позивач вважає, що виконавчий напис №687 вчинено за наявності порушень приватним нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, приписів ст.ст. 87,88 Закону України «Про нотаріат», глави 12,16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 №296/5, Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 №1172. Ухвалою Овідіопольського районного суду Одеської області від 23.12.2020 провадження у справі відкрите, справу призначено до розгляду за правилами загального позовного провадження зі стадії підготовчого судового засідання на 19.01.2021. Ухвалою Овідіопольського районного суду Одеської області від 23.12.2020 зупинено стягнення на підставі виконавчого документу - виконавчого напису нотаріуса, зареєстрований в реєстрі за №687 від 29.01.2020, який перебуває на виконанні у приватного виконавця Одеського виконавчого округу Шевченко Т.С. до розгляду справи по суті. У судовому засіданні 19.01.2021 підготовче судове засідання було відкладене на 18.02.2021, у зв`язку з нез`явленням третіх осіб та відповідача, витребуванням документів у приватного нотаріуса та приватного виконавця. У судовому засіданні 18.02.2021 підготовче судове засідання було продовжено та відкладене на 18.03.2021, у зв`язку з нез`явленням третіх осіб та відповідача, витребуванням документів у Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції. В судовому засіданні 18.03.2021 року представник позивача та позивач просили закрити підготовче провадження та призначити судовий розгляд. В судовое засідання 18.03.2021 року Приватний нотаріус Броварського районного нотаріального округу Київської області Колейчик В.В. не з`явився, про дату, час та місце судового засідання повідомлявся належним чином. В судовое засідання 18.03.2021 року Приватний виконавець Одеського виконавчого округу Шевченко Т.С. не з`явилася, але до суду від неї надійшло клопотання про розгляд справи за її відсутності, а також нею було надано копію виконавчого провадження. В судовое засідання 18.03.2021 року відповідач не з`явився, але від нього надійшло клопотання про відкладення розгляду справи, у зв`язку з продовженням карантину. У судовому засіданні 18.03.2021 суд, враховуючи думку представника позивача та позивача, відмовив у задоволенні клопотання відповідача про відкладення розгляду справи, зважаючи на те, що, по-перше, підготовче засідання з цієї справи було призначене на 19.01.2021, потім відкладене на 18.02.2021, про що відповідач був належним чином повідомлений, про що свідчить поштове повідомлення про вручення йому судової повістки про призначення засідання на 18.02.2021. Участі у судовому засіданні не приймав, причини неявки не вказував, відзив суду у вставнолені законодавством строки не надав. Посилання відповідача на нез`явлення у судове засідання 18.03.2021, у зв`язку з продовженням карантину, судом прийняте бути не може, оскільки відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 09.12.2020 №1236 (зі змінами) роботу транспорту не зупинено повністю та відповідно до Наказу голови Овідіопольського районного суду Одеської області від 26.10.2020 №02 г-о/д не припинена робота суду. Більш того, відповідач не подавав до суду клопотання про проведення судового засідання в режимі відеоконференції. Отже, суд вважає, що відповідач не скористався своїм правом на участь у судовому засіданні та наведене клопотання, подане для затягування процесу розгляду справи. Зважаючи на те, що строк проведення підготовчого засідання вже був продовжений задля витребування додаткових матеріалів, та спливає 23.03.2021, у зв`язку з вищенаведеним, ухвалою Овідіопольського районного суду Одеської області від 18.03.2021 підготовче провадження було закрите та був призначений судовий розгляд цієї справи на 25.03.2021. Крім того, з клопотання відповідача неможливо достеменно вставновити, про відкладення підготовчого засідання чи судового розгляду він просить. Зважажючи на те, що ухвалою суду призначена дата судового розгляду, відповідачу судом надана можливість взяти участь під час проведення цього засідання. В судовое засідання 25.03.2021 року Приватний нотаріус Броварського районного нотаріального округу Київської області Колейчик В.В. не з`явився, про дату, час та місце судового засідання повідомлявся належним чином. В судовое засідання 25.03.2021 року Приватний виконавець Одеського виконавчого округу Шевченко Т.С. не з`явилася, про дату, час та місце судового засідання повідомлялася належним чином. В судовое засідання 25.03.2021 року відповідач не з`явився, але від нього надійшло клопотання про відкладення розгляду справи, у зв`язку з зайнятістю в іншому судовому провадженні. У судовому засіданні 25.03.2021 представник позивача та позивач заперечили проти наведеного клопотання відповідача про відкладення розгляду справи, але суд протокольною ухвалою відклав проведення судового розгляду на 19.04.2021, оскільки зважив на клопотання відповідача та врахував те, що до суду не надійшло поштових повідомлень про сповіщення третіх осіб щодо проведення судового засідання 25.03.2021. В судовое засідання 19.04.2021 року Приватний нотаріус Броварського районного нотаріального округу Київської області Колейчик В.В. не з`явився, про дату, час та місце судового засідання повідомлявся належним чином. В судовое засідання 19.04.2021 року Приватний виконавець Одеського виконавчого округу Шевченко Т.С. не з`явилася, про дату, час та місце судового засідання повідомлялася належним чином. В судове засідання 19.04.2021 року представник відповідача не з`явився, про час та місце судового засідання повідомлений належним чином, подав до суду клопотання про відкладення розгляду справи, у зв`язку з продовженням карантину, та просив надати додатковий час для подання до суду відзиву на позов. Суд, враховуючи думку представника позивача та позивача, враховуючи, що представник відповідача не подавав до суду клопотання про проведення судового засідання в режимі відео конференції, відповідно до Наказу голови Овідіопольського районного суду Одеської області від 23.03.2021 №03 г-о/д робота суду не припинена, а підготовче провадження, під час якого останній мав змогу подати відзив, вже було закрито і відповідач не скористався своїм правом для подання відзиву, розцінює наведене клопотання, як зловживання процесуальними правами для затягування процесу розгляду справи і вважає за необхідне відмовити у його задоволенні та провести судовий розгляд. В судовому засіданні 19.04.2021 року представник позивача та позивач просили позов задовольнити. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків. Судом встановлено, що рішенням апеляційного суду Одеської області від 23.05.2017 апеляційну скаргу уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський акціонерний банк» задоволено частково; рішення Київського районного суду м. Одеси від 31 жовтня 2016 року скасовано; позов публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський акціонерний банк» до [PERSON] , [PERSON] про стягнення заборгованості за договором кредиту задоволено частково; стягнено солідарно з [PERSON] та [PERSON] на користь публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський Акціонерний Банк» в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію публічного акціонерного товариства «ВіЕйБі Банк» заборгованість за кредитним договором від 13 червня 2008 року станом на 03 серпня 2015 року у розмірі 353 389,20 грн., а саме: за прострочення повернення кредиту - 243 543,56 грн., за прострочення процентів за користування кредитом - 92 973,01 грн. та пеню за несвоєчасне погашення кредиту - 16 872,63 грн. Відмовлено публічному акціонерному товариству «Всеукраїнський Акціонерний Банк» в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію публічного акціонерного товариства «ВіЕйБі Банк» у задоволенні вимог до [PERSON] , [PERSON] про стягнення комісійної винагороди за управління кредитом. Відмовлено [PERSON] у задоволенні зустрічного позову до публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський акціонерний банк» про визнання поруки припиненою. Стягнено з [PERSON] та [PERSON] на користь публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський Акціонерний Банк» в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію публічного акціонерного товариства «ВіЕйБі Банк» по 2009,70 грн. з кожного. Вказано, що рішення апеляційного суду набирає законної сили з моменту його проголошення. 29.01.2020 приватним нотаріусом Броварського районного нотаріального округу Київської області Колейчиком В.В. видано виконавчий напис №687 про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «Фінансова компанія «Інвест хаус» заборгованості в розмірі 572060,74 грн за кредитним договором №1108/08ф-9 від 13.06.2008, укладеним з ВАТ «Всеукраїнський акціонерний банк», правонаступником усіх прав та обов`язків якого на підставі договору відступлення прав вимоги за кредитними договорами №42053 від 25.04.2019 є ТОВ «Фінансова компанія «Інвест хаус». Згідно з виконавчим написом №687 строк платежу за кредитним договором №1108/08ф-9 від 13.06.2008 настав. Боржником допущено прострочення платежів. Стягнення заборгованості проводиться за період 25.04.2019 по 23.01.2020. Сума заборгованості складає 572060,74 грн, в тому числі: прострочена заборгованість за сумою кредиту - 314314,91 грн; прострочена заборгованість за комісією - 8897,41 грн; прострочена заборгованість за несплаченими відсотками за користування кредитом - 248821,42 грн; строкова заборгованість за сумою кредиту - 0 грн; строкова заборгованість за комісією - 0 грн; строкова заборгованість за несплаченими відсотками за користування кредитом - 0 грн, строкова заборгованість за штрафами і пенями - 0 грн. Поставновою приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Шевченко Т.С. відкрито виконавче провадження №63948370 з примусового виконання виконавчого напису №687 від 29.01.2020, виданого приватним нотаріусом Броварського районного нотаріального округу Київської області Колейчиком В.В. про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «Фінансова компанія «Інвест хаус» заборгованості в розмірі 572060,74 грн. Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно зі ст. 18 ЦК України, а також статтями 87, 88 Закону України «Про нотаріат» вчинення виконавчого напису це форма захисту цивільних прав кредитора, нотаріусом, за допомогою спрощеної, позасудової процедури, яка полягає у вчиненні на боргових документах напису про стягнення грошей або витребування майна на користь кредитора, за наявності між боржником і кредитором правовідносин, які визначаються Кабінетом Міністрів України шляхом встановлення переліку документів, що підтверджують ці правовідносини. Відповідно до пунктів 1 та 2 постанови Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року №1172 «Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріуса», для одержання виконавчого напису щодо стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості. Судом встановлено, що виконавчий напис виданий на підставі п.2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться в безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року №1172. Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 року у справі №826/20084/14, яка була залишена без змін ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01.11.2017 року та Постановою Великої палати Верховного Суду від 20.06.2018 року відмовлено в задоволенні заяви Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Приватбанк» про перегляд ухвали Вищого адміністративного суду України від 1 листопада 2017 року, було визнано незаконною та нечинною постанову Кабінету Міністрів України №662 від 26.11.2014 року «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» в частині, у тому числі: «Кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості». Зазначена постанова апеляційного суду набула законної сили з моменту проголошення, з 22 лютого 2017 року, а отже з цієї ж дати законодавство не передбачало можливості вчинення виконавчого напису щодо заборгованості, яка випливає із кредитних відносин на підставі п.2 вищенаведеного Переліку. Таким чином, в момент вчинення виконавчого напису 29.01.2020 року були відсутні правові підстави для його вчинення на підставі п.2 цього Переліку. Відповідно до п.1 вищенаведеного Переліку для одержання виконавчого напису для стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими угодами подаються, зокрема, оригінал нотаріально посвідченої угоди; документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання. Як зазначив Верховний Суд України в своїй постанові від 05 липня 2017 року по справі №754/9711/14-ц вчинення нотаріусом виконавчого напису це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обовязків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобовязання боржником. Отже, відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й, крім того, також бути безспірною, заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем. Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (стаття 88 Закону України «Про нотаріат»). Однак характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Захист прав боржника в процесі вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається в спосіб, передбачений підпунктом 2.3 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку шляхом надіслання іпотекодержателем повідомлень - письмової вимоги про усунення порушень іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця. Натомість нотаріус вирішує питання про вчинення виконавчого напису на підставі документів, наданих лише однією стороною, стягувачем, і не зобовязаний запитувати та одержувати пояснення боржника з приводу заборгованості для підтвердження чи спростування її безспірності. Таким чином, вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно із відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого. З огляду на наведене та з урахуванням приписів статей 15, 16, 18 ЦК України, статей 50, 87, 88 Закону України «Про нотаріат» захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису. Тому суд при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. Разом із тим, законодавством не визначений виключний перелік обставин, які свідчать про наявність спору щодо заборгованості. Ці обставини встановлюються судом відповідно до загальних правил цивільного процесу за наслідками перевірки доводів боржника та оцінки наданих ним доказів. З наданих суду документів неможливо встановити, чи дійсно на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, приймаючи до уваги той факт, що не встановлено судом факт отримання позивачем повідомлення вимоги про наявність такої заборгованості, яка була надана нотаріусу для вчинення нотаріального напису. Крім того, вчинення нотаріусом виконавчого напису за відсутності надання йому особою, яка звертається із відповідною заявою про вчинення виконавчого напису, необхідних оригіналів нотаріальних договорів має наслідком визнання такого виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. За таких обставин, враховуючи те що відповідачем не було подано у встановлений судом строк відзивів на позовну заяву та не додано відповідних доказів, які б підтверджували його можливі заперечення, суд приходить до висновку, що оспорюваний виконавчий напис повинно бути визнано таким, що не підлягає виконанню. З урахуванням вищенаведеного, оцінюючи належність, допустимість і достовірність наявних у справі доказів, суд приходить до висновку, що позовні вимоги в цій частині слід задовольнити та визнати виконавчий напис таким, що не підлягає виконанню. Щодо відшкодування відповідачем судових витрат, суд вказує наступне. Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд має враховувати, що розмір відшкодування судових витрат, не пов`язаних зі сплатою судового збору, повинен бути співрозмірним з ціною позову, тобто не має бути явно завищеним порівняно з ціною позову. Також судом мають бути враховані критерії об`єктивного визначення розміру суми послуг адвоката. У зв`язку з цим суд з урахуванням конкретних обставин, зокрема ціни позову, може обмежити такий розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для конкретної справи. При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Наведена позиція викладена у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 28.12.2020 у справі №640/18402/19. Відповідно до п.4.1 договору №01/21 про надання правової допомоги, укладеному між [PERSON] та [PERSON] 18.12.2020, сторони погодили, що гонорар за договором становить 30000 грн за день та вноситься 100% передоплатою. Гонорар успіху - 30000 грн. Отже розмір винагороди за надання правової допомоги визначений у договорі у вигляді фіксованої суми, не змінюється в залежності від обсягу послуг та витраченого адвокатом часу. Відповідно до квитанції до прибуткового касового ордеру №17 від 18.12.2020 [PERSON] сплачено за наведеним договором 30000 грн. Суд, з огляду на умови договору про надання правової допомоги, враховуючи складання і підписання адвокатом всіх процесуальних документів від імені і в інтересах позивача, присутність адвоката у всіх судових засіданнях, дійшов висновку, що в даній конкретній справі витрати на правову допомогу в сумі 30000 грн є реальними та підтвердженими матеріалами справи. Відповідач не скористався правом надати заперечення щодо неспівмірності витрат на правову допомогу. Однак, суд вважає необґрунтованою суму у розмірі 30000 грн, яка вказана у п.4.5 договору, як гонорар успіху, і повинна бути сплачена у разі досягнення позитивного результату - ухвалення рішення на користь клієнта та після набрання рішенням законної сили. Враховуючи вищенаведене, суд важає за необхідне позовну заяву [PERSON] до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Інвест Хаус», за участю третіх осіб - Приватного нотаріуса Броварського районного нотаріального округу Київської області Колейчика Володимира Вікторовича, Приватного виконавця Одеського виконавчого округу Шевченко Тетяни Сергіївни, про визнання виконавчого напису №687 від 29.01.2020 таким, що не підлягає виконанню, задовольнити частково, відмовивши у стягненні з відповідача на корсить позивача гонорару успіху у розмірі 30000 грн.

Outcome: partial