Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-08 00:00:00

1.Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідачів. 04 жовтня 2019 року орган опіки та піклування Шевченківської районної державної адміністрації Харківської області, діючи в інтересах малолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , звернувся до Шевченківського районного суду Харківської області з вказаною заявою, якою просить суд: -позбавити батьківських прав гр. [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] відносно їх малолітніх дітей; -передати [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , органу опіки та піклування Шевченківської районної державної адміністрації для подальшого влаштування. В обґрунтування позову представник позивача зазначає, що відповідачі ухиляються від виконання своїх батьківських обов`язків по вихованню та утриманню дітей, протягом трьох останніх років батьки хлопців не цікавляться їх життям та здоров`ям, жодної участі у вихованні та матеріальному забезпеченні синів не приймають, що є грубим порушенням прав дітей., на час проживання дітей на території Шевченківського району [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] постійно проживають з дідусем. Відповідачі [PERSON] , [PERSON] в судове засідання не з`явились, хоча належним чином відповідно до п. 2 ч. 7 ст. 128 ЦПК України, були повідомлені про час та місце слухання справи, що підтверджується листами Петропільської сільської ради Шевченківського району Харківської області від 16.10.2019 р. за № 02-20/283 щодо місця реєстрації [PERSON] (а.с. 39), листом Виконавчого комітету Шевченківської селищної ради від 09.10.2019 р. за № 1179 щодо місця реєстрації [PERSON] (а.с. 35) та рекомендованими повідомленням про вручення поштового відправлення (а.с.41, 42, 46, 47, 54-56, 57), довідками Шевченківського районного суду Харківської області про недоставляння SMS від 31.10.2019 р., 13.11.2019 р. (а.с. 51, 52). Оскільки від відповідачів не надійшло до суду повідомлення по місцю реєстрації про причини неявки, то суд, зі згоди позивача, ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. У встановлений строк відзиву на позовну заяву до суду від відповідачів не надійшло, а тому, в силу ч.8 ст. 178 ЦПК України, суд вирішує справу за наявними матеріалами. 2.Процесуальні дії: Ухвалою суду від 11 жовтня 2019 року відкрито провадження в даній справі, визначено, що справа буде розглядатися за загальними правилами позовного провадження з повідомленням сторін. 3.Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин. Судом встановлено, що між сторонами виникли правовідносини, пов`язані із позбавленням батьківських прав. [PERSON] є матір`ю, а [PERSON] є батьком малолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , згідно свідоцтв про народження: серії [NUMBER] від 30.03.2006 р.; серії [NUMBER] від 21.12.2010 р.; серії [NUMBER] від 29.05.2019 р. (а.с.12? 13? 14). Згідно наказу служби у справах дітей Шевченківської районної державної адміністрації від 03.06.2019 року № 22 [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] тимчасово влаштовано до родини дідуся [PERSON] , як дітей, які залишилися без батьківського піклування (а.с. 15). Згідно наказу служби у справах дітей Шевченківської районної державної адміністрації від 14.06.2019 року № 23 [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] поставлено на облік служби, як дітей, що опинилась в складній життєвій ситуації з метою соціального супроводу сім`ї (а.с. 16). Відповідно до довідок, виданих Шевченківською ЗОШ № 1 І-Ш ступенів від 07.11.2017 р. б/н, від 04.02.2019 р. за № 32, відомо, що [PERSON] , [INFO] навчається в даному закладі, але з 17.12.2018 року по сьогоднішній час навчальний заклад не відвідує, мати учня спочатку в телефонному режимі пояснювала причину невідвідування школи хворобою, але жодної довідки до школи нею надано не було, потім зв`язок з матір`ю було втрачено, на телефонні дзвінки вона перестала відповідати. (а.с.18, 19). Згідно інформації Петропільської сільської ради Шевченківського району Харківської області від 14.08.2019 р. за № 02-20/228, відомо, що з моменту влаштування дітей [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] до родини дідуся [PERSON] .? батьки дітей не відвідують, матеріальної допомоги для утримання не надають, у їхньому вихованні участь не приймають, життям, здоров`ям своїх дітей не цікавляться, на зв`язок не виходять. [PERSON] протягом останніх трьох років проживає в родині свого дідуся, де перебуває на повному матеріальному утриманні останнього. Згідно акту обстеження умов проживання від 30.05.2019, підписаного членами комісії, проведено обстеження умов проживання дідуся [PERSON] , який мешкає за адресою: [ADDRESS] , членами комісії встановлено, що в будівлі створені добрі умови для утримання і виховання онуків, є достатньо місця для проживання, родина дотримується санітарних норм проживання (а.с. 26). Згідно висновку від 20.08.2019 р. за № 02-12/1844 органу опіки і піклування райдержадміністрації про доцільність позбавлення батьківських прав матері [PERSON] , [INFO] та батька [PERSON] [INFO] , відносно малолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] - з метою захисту прав та законних інтересів дитини, враховуючи свідоме нехтування батьківськими обов`язками, рекомендацію комісії з питань захисту прав дитини (протокол № 9 від 16.08.2019 року) орган опіки і піклування райдержадміністрації вважає за доцільне позбавити батьківських прав матір [PERSON] , [INFO] та батька [PERSON] , [INFO] , відносно малолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] (а.с. 30-31). Допитаний в судовому засіданні в якості свідка гр-н [PERSON] підтвердив, що діти відповідачів знаходяться на утриманні їх дідуся [PERSON] , з яким вона співмешкає як цивільна дружина. Діти знаходяться на їх утриманні з травня 2019 року, дітей до них привіз відповідач [PERSON] , а матір дітей - [PERSON] вони взагалі не бачили більше року . 4.Мотивована оцінка аргументів сторін та норми права, які суд застосовує, та мотиви їх застосування. Позивач як підставу позову зазначає, що з 2016 року батьки [PERSON] , [PERSON] самоусунулися від виконання ними батьківських обов`язків та жодних з покладених законом на батьків обов`язків не виконують, не беруть педагогічної, матеріальної, грошової або будь-якої іншої участі у вихованні сина своїх дітей. Батько та мати приймати участь у вихованні дітей не бажають. Матеріальної допомоги на утримання дітей не надають. Представник позивача зазначає, що Відповідно до пункту 2 частини першої статті 164 СК України батьки можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона ухиляється від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце в даному випадку, так як вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, не спілкуються з дітьми більше року. 5.Чи були і ким порушенні права, за захистом яких мало місце звернення до суду. З вище наведеного і доказів наданих позивачем суд приходить до висновку, що права позивача в інтересах малолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] було порушено відповідачами. Відповідно до ст.ст. 51 Конституції України, 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно із ч.ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідачі по справі ухиляються від виконання своїх батьківських обов`язків по вихованню та утриманню дітей на протязі 2-х років, не виявляють щодо дітей батьківського піклування про, що в суді підтверджено і висновком органу опіки і піклування райдержадміністрації від 20.08.2019 року про доцільність позбавлення батьківських прав відповідачів. 6. Норми права, які суд застосовує та мотиви їх застосування. Згідно ст. 18 Конвенції про права дитини батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Згідно з ч.1-4 ст. 150 СК України батьки зобов`язані: виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини; піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток; забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя: поважати дитину. Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України, мати, батько можуть бути позбавлені батьківських прав, у разі якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. В п. 16 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» від 30.03.2007 № 3 (далі - Постанова) роз`яснено, що ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Частиною 1 статті 12 Закону України «Про охорону дитинства» встановлено, що виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. В ст. 8 цього закону, зазначено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного та соціального розвитку. При цьому, виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. Саме батьки несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, згідно з законами України і на кожного з них покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Пунктом 15 вищезазначеного ПВС України передбачено, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Для позбавлення батьківських прав мало впевнитися в невиконанні обов`язків по вихованню. Належить також встановити, що батьки ухиляються від їх виконання свідомо. В ст. 164 Сімейного Кодексу України передбачено, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Позбавлення батьківських прав є заходом відповідальності батьків за невиконання або неналежне виконання ними своїх батьківських обов`язків. Головною метою такого заходу є захист інтересів малолітніх та неповнолітніх дітей і стимулювання батьків щодо належного виконання своїх обов`язків. Ухилення батьків від виховання дитини, як підстава позбавлення батьківських прав, можлива лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Крім того, стаття 27 Конвенції про права дитини, ратифікованої Верховною Радою України 27.09.1991 року, та положення Декларації прав дитини регламентують, що інтереси дитини необхідно забезпечувати найкращим чином, дитина повинна бути серед тих, хто першим одержує захист і допомогу. Згідно ч.2 ст.166 СК України, особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини. Аналізуючи надані докази та норми законодавства, суд приходить до висновку, що відповідачі по справі, будучи батьками малолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , ухиляються від виконання своїх батьківських обов`язків, а саме не цікавляться життям дітей, матеріально не забезпечують, не піклуються про їх фізичний і духовний розвиток, не забезпечують всім необхідним, тобто нехтують своїми батьківськими обов`язками, тому суд вважає необхідним позбавити батьківських прав [PERSON] та [PERSON] відносно їх малолітніх дітей, оскільки відповідачі дійсно не проживають разом з дітьми, не піклуються про його моральне виховання, фізичний та духовний розвиток, здоров`я, підготовку до самостійного життя, не проявляють батьківської турботи, матеріально не утримують, втратили будь-який зв`язок з дитиною, не спілкуються з нею, що свідчить про свідоме ухилення відповідачів від виконання обов`язків по вихованню дитини та свідоме нехтування ними своїми батьківськими обов`язками. 6.Судові витрати. Судові витрати від сплати яких позивача звільнено в порядку ст. 141 ЦПК України підлягають стягненню з відповідачів на користь держави. На підставі викладеного,

Outcome: approved