Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-21 00:00:00

20. 07. 2018 року позивач звернувся до суду із позовною заявою до [PERSON] про зменшення розміру аліментів. В обґрунтування своїх позовних вимог зазначив, що рішенням Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 12 листопада 2015 року, що набрало чинності 24 листопада 2015 року та на підставі виконавчого листа № 191/3302/15-ц виданого 26.11.2015 року Синельниківським міськрайонним судом Дніпропетровської області на користь [PERSON] стягуються аліменти у розмірі 1/3 частини з усіх видів його доходів щомісячно, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, на утримання дочки [PERSON] [INFO], до досягнення дочкою повноліття. З 12 травня 2009 року по 26 січня 2016 року позивач та відповідачка перебували у зареєстрованому шлюбі і проживали однією родиною, але у фактичних шлюбних стосунках вони почали проживати набагато раніше реєстрації шлюбу, доказом цього є народження їхньої спільної дочки 01 листопада 2004 року. Після розірвання шлюбу вони також продовжували проживати однією сім'єю у фактичних шлюбних стосунках, під час яких він утримував сім'ю. 15 вересня 2017 року позивач остаточно втратив роботу водія та з 10 жовтня 2017 року по 27 березня 2018 року був зареєстрований як безробітний у філії Синельниківському міськрайонному центрі зайнятості Дніпропетровської області та отримував грошову допомогу по безробіттю. Через його важкий матеріальний стан, за вимогою відповідачки, з квітня 2018 року вони припинили спільне проживання та спільне господарство, і з цього часу він мешкає один за адресою своєї реєстрації. До теперішнього часу через перед пенсійний вік він не може знайти офіційної постійної роботи, тож зараз не має стабільного заробітку достатнього для сплати аліментів на утримання дочки. Синельниківський міськрайонний відділ державної виконавчої служби нараховує йому заборгованість по аліментам на утримання дочки, з розрахунку щомісячної заробітної плати, у розмірі 6\~537 гривень 10 коп. (згідно статистичним даним), що становить суму 2\~179 грн. 03 коп., які він не взмозі сплачувати. Позивачу відомо, що відповідачка не працює, інших достатніх доходів не має і не утримує дочку, тож і на своє проживання вона сподівається на аліменти, які він повинен сплачувати їй на утримання дитини. Враховуючи вищевикладене просить суд, зменшити розмір аліментів, що стягуються з нього [PERSON] [INFO] в м. Синельникове Дніпропетровської області, зареєстрованого та проживаючого за адресою: [INFO] ІПН [NUMBER], на підставі рішення Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 12 листопада 2015 року (справа № «191 /3302/15-ц, провадження № 2/191/1449/15) на утримання дочки [PERSON] [INFO], у розмірі 1/3 частини з усіх видів заробітку ( доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи з 23.09.2015 року і до досягнення дитиною повноліття, тобто до 01.11.2022 року, на користь [PERSON], яка народилася 17.09.1969 року у м. Гуляйпілля Запорізької області, ІПН [NUMBER] та мешкає за адресою: Дніпропетровська область, м. Синельникове, вулиця Східна, 3 до 1/4 частини з усіх видів його заробітку (доходу) але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи стягнення з дня набрання законної сили рішення суду і до досягнення дитиною повноліття, тобто до 01.11.2022 року. Позивач до початку проведення судового засідання надав суду заяву в якій просить справу розглядати без його присутності, а заявлені позовні вимоги задовольнити у повному обсязі. Відповідачка у відкрите судове засідання не зявилася, однак до початку його проведення представник відповідача [PERSON] надав суду заяву в якій просить здійснити розгляд справи за їх відсутності. У відзиві на позовну заяву представник відповідача зазначив, що заявлені позовні вимоги не визнає, вважає, що позивач не надав доказів погіршення свого матеріального стану та здоровя, відсутні докази, щодо прийняття ним всіх можливих заходів для офіційного свого працевлаштування та отримання заробітку. Посилання позивача на нецільове використання відповідачем аліментів є безпідставними, оскільки вона має тимчасові заробітки, отримує грошову допомогу, як мати військово службовця, який загинув під час проходження військової служби в зоні АТО, з яких утримує себе та доньку. В звязку з тим, що донька знаходиться на диспансерному обліку «У Синельниківському ЦПМС допомоги Синельниківської міської ради» з діагнозом гастродуоденіт, міопія середнього ступеня, астигматизм справа, вегетососудна дистонія, потребує систематичних курсів лікування, вона позбавлена можливості офіційно працевлаштуватись. Суд, дослідивши докази, викладені в письмових матеріалах справи, давши їм належну оцінку, вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню з наступних підстав. Наданим суду рішенням Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 12 листопада 2015 року, що набрало чинності 24 листопада 2015 року на користь [PERSON] стягуються аліменти у розмірі 1/3 частини з усіх видів його доходів щомісячно, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, на утримання дочки [PERSON] [INFO], до досягнення дочкою повноліття. В описовій частині вищезазначеного рішення Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 12. 11. 2015 року викладено позицію відповідача, тобто [PERSON], яка полягала у тому, що він, згідно письмової заяви, проти позову [PERSON] не заперечував, а справу просив розглянути без його участі. Відповідно до ч. 4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді справ іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Згідно п. 23 Постанови Пленуму Верховного\~Суду України\~№3\~від 15.\~05.\~2006\~року «Про\~застосування судами\~окремих норм\~Сімейного кодексу\~України при\~розгляді справ\~щодо батьківства,\~материнства та\~стягнення аліментів» встановлено, що відповідно до ст.. 192 СК України розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв'язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров'я когось із них. Отже, за змістом вказаних норм права та виходячи із встановлених ст.\~12\~ЦПК України засад змагальності, позивач має довести наявність обставин, з якими закон повязує можливість зменшення розміру аліментів. Судом оглянуто наступні письмові матеріали надані позивачем на підтвердження своїх вимог: копію постанови державного виконавця про стягнення з доходу боржника від 01.12.2015 року; копію розрахунку по аліментам № 88 від 24.05.2018 року; копію трудової книжки [PERSON], копію довідки Синельниківського міськрайвідділу Дніпропетровського обласного центру зайнятості, якими встановлено, що позивач [PERSON] на даний час є не працевлаштований, станом на 24.05.2018 року має заборгованість по сплаті аліментів на утримання дитини у сумі 13\~684 грн. 14 коп., у період з 10.10.2017 року по 27.03.2018 року значився у Синельниківському міськрайонному Дніпропетровського обласного центру зайнятості як безробітний та отримав грошову допомогу по безробіттю за даний період у сумі 8\~918 грн.86 коп. (а.с.8,9,10-11). В обґрунтування своїх заперечень на позовні вимоги, представником відповідача [PERSON] надано суду: медичну довідку «Синельниківського ЦПМС допомоги Синельниківської міської ради», виписний епікриз з медичної картки [PERSON], довідку КЗ «Дніпропетровська обласна клінічна лікарня», довідку Синельниківського МР ВДВС ГТУЮ в Дніпропетровській області, копії чеків ( а.с. 26,27.28,3234), які свідчать, що дитина [PERSON], 01.11.2004 року значиться на диспансерному обліку у «Синельниківському ЦПМС допомоги Синельниківської міської ради» з діагнозом гастродуоденіт, міопія середнього ступеня, астигматизм справа, вегетососудна дистонія, з 02.10.2018 року по 01.11.2018 року знаходилась на стаціонарному лікуванні КРО ОДКБ, у період з 2018-2019 року на лікування [PERSON] були придбані ліки на суму 2\~934 грн.39 коп. та у період з 01.09.2017 року по 30.04.2018 року [PERSON] на утримання дитини [PERSON] аліменти не отримували - сума боргу станом на 24.05.2018 року становить 13\~684 грн.14 коп. Відповідно до положень\~ст. 192 СК України\~розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених законом. Згідно ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства», батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобовязані виховувати дитину, піклуватися про її здоровя, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Статтею180 Сімейного кодексу України визначено, що батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч.2 ст.182 Сімейного кодексу України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Необхідно відзначити, що\~Законом № 2475-VIII від 03.07.2018р. були внесені зміни до ч. 2\~ст. 182 СК України, тобто був збільшений мінімальний розмір аліментів відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку з 30 відсотків до 50 відсотків. Законом України «Про державний бюджет на 2019 рік» встановлений прожитковий мінімум для дітей віком від 6 до 18 років становить з 01 січня 2019 року у розмірі 2 027 грн., з 1 липня 2 118 грн., з 1 грудня 2 218 грн. Відповідно до п. 3 п. 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15. 05. 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», а також ст. 182 СК України, вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Судом встановлено, що позивач є працездатним, але офіційно не працевлаштований, що не звільняє його від обов'язку матеріально утримувати дитину. Крім того рішенням Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 12.11.2015 року був зазначений мінімальний розмір аліментів саме з розрахунку не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідно віку. Враховуючи в сукупності обставини та матеріали справи, а саме: стан здоровя позивача, що він є працездатним, відсутності у позивача обставин визначених\~ст. 192 СК України, яка визначає обставини за якими суд має право зменшити розмір аліментів, зважаючи на те, що відповідно до положеньст.141СК України\~рівнозначний обов'язок щодо утримання дитини покладається як на позивача, так і на відповідача по справі, суд приходить до висновку про відсутність обґрунтованих та законних підстав для задоволення позовних вимог щодо зменшення розміру аліментів, які стягуються, відповідно до рішення Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 12.11.2015 року. Відповідно ст. 141 ЦПК України, оскільки позивачу в задоволенні позовних вимог відмовлено, то не підлягає стягненню з відповідача на його користь сплачений ним судовий збір у розмірі 704 грн. 80 коп. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed