Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-12 00:00:00

20.05.2021 року до Хотинського районного суду Чернівецької області надійшла позовна заява позовом [PERSON] , [PERSON] до [PERSON] , Головного управління Держгеокадастру у Чернівецькій області, третя особа на стороні позивача: Клішковецька сільська рада Дністровського району Чернівецької області, про визнання незаконним та скасування наказу про надання у власність земельної ділянки, скасування державної реєстрації права власності на земельну ділянку. В обґрунтуванні своєї позовної заяви позивачі зазначають, що наказом головного управління Держгеокадастру у Чернівецькій області від 14 лютого 2020 року відповідачці [PERSON] , надано дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки сільськогосподарського призначення орієнтовною площею 2,00 га, яка розташована на території Малинецької сільської ради Дністровського району Чернівецької області. Наказом від 18 березня 2020 року № 24-1193/14-20-сг затверджено документацію із землеустрою та надано у власність відповідачці [PERSON] , земельну ділянку площею 2,0000 га, кадастровий номер якої 7325085200:02:002:0091 для ведення особистого селянського господарства, яка розташована на території Малинецької сільської ради Дністровського району Чернівецької області. На підставі вище зазначеного наказу 01 червня 2020 року державний реєстратор Клішковецької сільської ради зареєструвала право власності на вказану земельну ділянку за відповідачем [PERSON] . Позивачі вважають, що вище зазначений наказ від 18 березня 2020 року про затвердження документації із землеустрою та надання [PERSON] , у власність земельну ділянку площею 2,0 га, є незаконним та підлягає скасуванню. На виконання указу Президента України від 12 квітня 2000 року № 584/2000, Малинецька сільська рада прийняла рішення 16 березня 2001 року про надання працівникам соціальної сфери с. Малинці земельних ділянок в урочищі «Прогін» для ведення особистого селянського господарства. На підставі вище зазначених рішень позивачем як працівникам соціальної сфери надано у постійне користування в урочищі «Прогін» на території Малинецької сільської ради земельні ділянки для ведення особистого селянського господарства. Як вбачається зі схеми розташування земельних ділянок, наданих працівникам соціальної сфери, площа земельної ділянки, якою користується [PERSON] , становить 0,20 га, площа земельної ділянки [PERSON] 0,35 га. З акту земельної комісії Клішковецької сільської ради від 17 березня 2021 року вбачається, що земельна ділянка площею 2,0000 га, кадастровий номер 7325085200:02:002:0091 яка надана у власність [PERSON] , накладається на земельні ділянки, які надані позивачам та іншим працівникам соціальної сфери у користування для ведення особистого селянського господарства. Крім того позивачі не відмовлялися від права користування земельними ділянками наданими їм рішення Малинецької сільської ради та не надавали згоди на вилучення у них земельних ділянок та вище зазначене рішення сільської ради не було скасовано у встановлений законом порядок. Отже, з вище зазначених обставин позивачі вважать, що прийнятим наказом було порушено право позивачів на користування спірними земельними ділянками та просять суд задовольнити їх позовну заяву в повному обсязі. 22.06.2021 року до Хотинського районного суду Чернівецької області надійшов відзив на позовну заяву від [PERSON] , в якому відповідач вважає, що викладенні в позовній зави вимоги є безпідставними та не підлягають задоволенню у зв`язку з наступним, відповідно до наказу ГУ Держгеокадстру у Чернівецькій області від 14.02.2020 року № 24-586/14-20-СГ надано дозвіл на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки у власність [PERSON] , наказу ГУ Держгеокадстру у Чернівецькій області від 18.03.2020 року № 24-1193/14-20-СГ затверджено проект землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки та було надано земельну ділянку площею 2,0000 га, кадастровий номер 7325085200:02:002:0091 у власність [PERSON] , право власності на вказану ділянку на сьогоднішній день є чинним та не оскаржуваним. З ствердженням позивачів, що належна земельна ділянка [PERSON] , накладається на їх земельні ділянки відповідач не згідна, оскільки в рішенні Малинецької сільської ради від 16.03.2001 року в п. 11 зазначено, що надано громадянам соціальної сфери с. Малинці земельні ділянки на верхніх землях урочища «Перегін» але при цьому перелік осіб, яким надаються ці земельні ділянки та площі таких ділянок у рішенні відсутні та не конкретизовано в рішенні чи передаються зазначені земельні ділянки у власність чи в користуванні. Крім того відповідач зазначає, що позивачі після прийняття рішення Малинецькою сільською радою від 16.03.2001 року права на земельну ділянку не набули, оскільки межі земельної ділянки в натурі на місцевості не було встановлено та державний акт позивачам не був виданий. Також з доданих до позовної заяви позивачем схем не вбачається накладання спірної земельної ділянки на інші земельні ділянки. З огляду на вище вказане, позовні вимоги відповідач вважає, їх безпідставними та необґрунтованими, оскільки позивачами не було додано документів, що підтверджують їх право власності чи право користування земельними ділянками, які за площею чи конфігурацією та місце знаходження накладаються на земельну ділянку, що належить на праві власності [PERSON] , На підставі викладено просить суд у задоволені позовних вимог відмовити. 05.07.2021 року до Хотинського районного суду Чернівецької області надійшло заперечення (відзив) на позовну заяву від ГУ Держгеокадастру у Чернівецькій області. Відповідно до ч. 4 ст. 180 ЦПК України заперечення подається в строк, встановлений судом. Суд має встановити такий строк подання заперечення, який дозволить іншим учасникам справи отримати заперечення завчасно до початку розгляду справи по суті. Згідно до ч. 3 ст. 180 ЦПК України до заперечення застосовуються правила, встановлені частинами третьою - п`ятою статті 178 цього Кодексу. У відповідності до п.2 ч.5 ст. 178 ЦПК України до відзиву додаються документи, що підтверджують надіслання (надання) відзиву і доданих до нього доказів іншим учасникам справи. Враховуючи те, що заперечення (відзив) Головним управління Держгеокадастру у Чернівецькій області надійшло до суду 05.07.2021 року, однак доказів щодо надсилання іншим учасникам справи не надано та інші сторони в судовому засіданні це підтвердили, що ними не було отримано вище зазначеного заперечення (відзиву), а тому суд розглядає справу без урахування поданого заперечення (відзиву). Ухвалою Хотинського районного суду Чернівецької області від 01 червня 2021 року відкрито провадження у справі та призначено розгляд справи в порядку загального позовного провадження. Відповідно до ч. 4 ст. 19 ЦПК України для суд розглядає справи в поряду загального провадження через складність або інші обставини, через які недоцільно розглядати справу у спрощеному позовному провадженні. Представник позивачів [PERSON] , в судовому засіданні 13.10.2021 року позовну заяву підтримав вказавши, що акт земельної комісії Клішковецької сільської ради від 17.03.2021 року, а саме розташування земельних ділянок за вихідним № 489 підтверджують, що земельні ділянки, які перебувають у користуванні позивачів та передані у власність [PERSON] . Представник відповідача [PERSON] , в судовому засіданні зазначив, що підтримує доводи вказані у відзиві на позовну заяву, крім того зазначив, що немає доказів щодо рішення 2001 року яке б стосувалося позивачів, також вказав, що схема яка подана до позовної заяви з нею не має змоги ідентифікувати будь які накладки земельних ділянок один на одну. Позивачі не оформили свої права на земельні ділянки, а тому ніяких їхніх прав власності не порушується. А тому просить суд відмовити у задоволенні позову у зв`язку із безпідставністю порушеного права. Представник відповідача [PERSON] , в судовому засіданні зазначив, що заперечує проти задоволення позову оскільки він є надуманим, необґрунтованим та таким, що базується на припущеннях. Представник третьої особи Медведюк Н.В., в судовому засіданні зазначила, що позов просить задовольнити, позивачі були працівниками соціальної сфери і їм у 2001 році передали у користування земельні ділянки. Інші сторони в судове засідання не з`явилися, хоча були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового розгляду справи, причини неявки суду не повідомили. Суд, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов до наступних висновків. Так судом встановлено, що відповідно до довідки виданої Шиловецьким закладом загальної середньої освіти І-ІІІ ступенів Клішковецької сільської ради від 22 квітня 2021 року № 13 в якій зазначено, що [PERSON] працювала вчителем хімії у Шиловецькій ЗОШ І-ІІІ ступенів з 31.08.1999 року по 06.04.2015 року. Згідно до копії трудової книжки [PERSON] в якій зазначено, що з 18.10.1970 року по 01.05.1995 року працювала акушеркою колгоспного роддома в с.Малинці. Відповідно до свідоцтва про шлюб від 10 серпня 1969 року серія [NUMBER] в якому вказано, що між [PERSON] та [PERSON] був укладений шлюб про що було зроблено актовий запис за № 12 та після реєстрації шлюбу дружині присвоєно прізвище « [PERSON] ». Встановлено, що відповідно адвокатського запиту від 10.02.2021 року № 1155 в якому представник позивачів просить надати копію наказу № 24-586/14-10СГ від 14.02.2020 року, № 24-1746/14-20-СГ від 24.04.2020 року про надання дозволу громадянам [PERSON] , та [PERSON] , на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок площею 2,0 га., кожній у власність для ведення особистого селянського господарства на території Малинецької сільської ради. Згідно копії наказу Головного управління Держгеокадастру у Чернівецькій області від 14.02.2020 року № 24-586/14-20-СГ про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою в якому зазначено, що надати [PERSON] , дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки сільськогосподарського призначення державної власності, розташованої на території Малинецької сільської ради, орієнтований розмір земельної ділянки 2,00 га, із цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства. Відповідно до наказу Головного управління Держгеокадастру у Чернівецькій області від 18.03.2020 року № 24-1193/14-20-СГ про затвердження документації із землеустрою та надання земельної ділянки у власність, в якому зазначено, що затвердити проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства на території Малинецької сільської ради та надати [PERSON] , у власність земельну ділянку площею 2,0000 га, в тому числі рілля площею 2,0000 га, кадастровий номер 7325085200:02:002:0091 із земель сільськогосподарського призначення державної власності для ведення особистого селянського господарства розташовану на території Малинецької сільської ради. У відповідності до відомостей з державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 18.05.2021 року земельна ділянка кадастровий номер якої 7325085200:02:002:0091 площею 2,0 га, та власником якої є [PERSON] . Згідно протоколу Малинецької сільської ради, рішення від 16 березня 2001 року та заяви [PERSON] працівникам соціальної сфери с. Малинці були надані у користування земельні ділянки на верхніх земельних урочищах «Прогін» для ведення особистого селянського господарства. 24.02.2021 року представник позивачів направив адвокатський запит № 1161 до Клішковецької селищної територіальної громади в якому просив перевірити чи є накладання земельних ділянок, кадастровий номер яких є 7325085200:02:002:0091 та 7325085200:02:002:00 на земельні ділянки які надані працівникам соціальної сфери та повідомити яким чином були розподіленні земельні ділянки між працівниками соціальної сфери с. Малинці. На вище вказаний запит Клішковецька сільська рада надала відповідь від 26.02.2021 року № 24 в якій зазначила, що згідно рішення Малинецької сільської ради від 16 березня 2001 року дійсно були надані земельні ділянки всім працівникам соціальної сфери с. Малинці в урочищі «Прогін» для ведення особистого селянського господарства, також від Держгеокадастру запитів до Малинецької сільської ради не поступало та сільська рада не погоджувала позиції щодо надання дозволу [PERSON] , та [PERSON] , на розробку документації із землеустрою щодо відведення даних земельних ділянок у власність, крім цього повідомляє, що дійсно зазначені вище в адвокатському запиті земельні ділянки накладаються на земельні ділянки працівників соціальної сфери. Згідно до акту земельної комісії Клішковецької сільської ради від 17 березня 2021 року в якому зазначено, що комісією було встановлено, що земельні ділянки якою користуються землевласники, а саме: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , та інші, земельна ділянка площею 2,0 га., кадастровий номер 7325085200:02:002:0091 була зареєстрована і передана у власність [PERSON] . У відповідності до адвокатського запиту поданого представником позивача до архівного відділу Хотинської районної державної адміністрації в якому просив надати копії додатків до рішення Малинецької сільської ради від 16 березня 2001 року про надання земельних ділянок працівника соціальної сфери селі Малинці для ведення особистого підсобного господарства. На вище вказаний запит адвоката архівний відділ Хотинської районної державної адміністрації від 14.05.2021 року надає відповідь № 06-09-4 в якій додає копію заяви з рішення Малинецької сільської ради від 16 березня 2001 року громадянки [PERSON] , згідно якої вона просила видати її земельну ділянку пай. Встановлено, що фізичною особою підприємцем [PERSON] договір від 18.02.2020 року № 83 було виготовлено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність [PERSON] , для введення особистого селянського господарства на території Малинецької сільської ради, зміст якого складається з наступного: завдання на розроблення проекту землеустрою; пояснювальна записка; копія клопотання (заяви) про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки; рішення відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки; матеріали геодезичних вишукувань та землевпорядного проектування; відомість про обчислення площі земельної ділянки; акт приймання - передачі межових знаків на зберігання; перелік обмежень щодо використання земельної ділянки; викопіювання з кадастрової картки (плану) або інші графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки, кадастровий план земельної ділянки; матеріали перенесення меж земельної ділянки в натурі; матеріали погодження проекту землеустрою. Відповідно до копії клопотання (заяви) [PERSON] , наявного в проекті землеустрою в якому відповідач просить надати дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність, орієнтованою площею 2,00 га., для ведення особистого селянського господарства яка розташована на території Малинецької сільської ради. Згідно до протоколу Малинецької сільської ради 14 сесія 23 скликання від 16 березня 2001 року на порядку денному було розглянуто одне з запланованих питань, а саме: щодо надання земельних ділянок та було прийнято рішення Малинецькою сільською радою від 16 березня 2001 року 14 сесією 23 скликання яким вирішено надати громадянам соціальної сфери с. Малинці земельну ділянку на верхніх землях урочища «Прогін» для ведення особистого селянського господарства, що підтверджується копією рішення в матеріалах справи. Крім того, наявна заява [PERSON] 03.2001 року в якій вона просить видати її земельну ділянку для ведення особистого підсобного господарства як працівнику соціальної сфери. 03.06.2021 року до Хотинського районного суду Чернівецької області надійшла заява про забезпечення позову в якому представник позивачів просить суд забезпечити позов його довірителів шляхом накладання заборони [PERSON] , відчужувати земельну ділянку площею 2,0 га, кадастровий номер 7325085200:02:002:0091. Ухвалою Хотинського районного суду Чернівецької області від 04 червня 2021 року було ухвалено заяву представника позивачів задовольнити та вжити заходів щодо забезпечення позову шляхом заборони [PERSON] , відчужувати земельну ділянку площею 2,0 га, кадастровий номер 7325085200:02:002:0091. Як вбачається з витягу від 02.03.2020 року з державного земельного кадастру про земельну ділянку кадастровий номер 7325085200:02:002:0091 площею 2,0 га, яка розташована на території Малинецької сільської ради Дністровського району Чернівецької області з цільовим призначенням 01.03. для ведення особистого селянського господарства, відомості про обмеження у використанні земельних ділянок не зареєстровано. Згідно з частинами першою, другою та п`ятою статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Згідно зі статтею 58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи. При вирішенні спору слід виходити із законності набуття кожною зі сторін права власності на спірні земельні ділянки із застосуванням до спірних правовідносин саме тієї редакції закону, яка була чинною на момент їх набуття. Частиною 5 ст.7 ЗК України у редакції від 13 березня 1992 року (далі - ЗК України 1992 року) передбачено надання громадянам України місцевими радами у постійне користування земельної ділянки із земель, що перебувають у державній власності, зокрема для ведення селянського (фермерського) господарства, особистого підсобного господарства. Статтею 56 ЗК України 1992 року встановлено розміри земельних ділянок для ведення особистого підсобного господарства. Пунктом 2 Прикінцевих та Перехідних положень Закону України «Про державний земельний кадастр» передбачено, що земельні ділянки, право власності (користування) на які виникло до 2004 року, вважаються сформованими незалежно від присвоєння їм кадастрового номера. У разі якщо відомості про зазначені земельні ділянки не внесені до Державного реєстру земель, їх державна реєстрація здійснюється на підставі технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) або технічної документації із землеустрою щодо інвентаризації земель за заявою їх власників (користувачів земельної ділянки державної чи комунальної власності) або їхніх спадкоємців чи особи, яка подала заяву про визнання спадщини відумерлою, якщо така справа прийнята до провадження судом або іншої, визначеної законом особи. Державна реєстрація таких земельних ділянок може бути здійснена також без подання заяв зазначених осіб центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин. У разі відсутності у зазначеного органу документації із землеустрою з визначенням координат поворотних точок меж земельних ділянок цей орган забезпечує організацію проведення робіт з розроблення технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельних ділянок і здійснення державної реєстрації таких земельних ділянок. Відповідно до вимог статті 17 ЗК України 1992 року передача земельних ділянок у колективну та приватну власність провадиться Радами народних депутатів, на території яких розташовані земельні ділянки. За змістом ч.3 ст.3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» від 1 липня 2004 року № 1952-ІУ (далі - Закон № 1952-ІУ) речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що виникли до 1 січня 2013 року, визнаються дійсними за наявності однієї з таких умов: 1) реєстрація таких прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення; 2) на момент виникнення таких прав діяло законодавство, що не передбачало їх обов`язкової реєстрації. Пунктом 6 розділу X «Перехідні положення» ЗК України від 26 жовтня 2001 року передбачалося, що громадяни, яким передано у користування чи власність земельні ділянки до введення в дію ЗК України 2001 року, після закінчення строку оформлення права власності чи користування цією землею (який встановлено до 01 січня 2008 року), втрачають раніше надане їм право на землю. Рішенням Конституційного Суду України від 22 вересня 2005 року № 5- рп/2005 положення пункту 6 розділу X «Перехідні положення» ЗК України визнані такими, що не відповідають Конституції України та втратили чинність. Згідно висновку Верховного Суду України від 28 жовтня 2020 року справа № 635/7079/18 в якому суд зазначив, що суди попередніх інстанцій зазначеним вимогам закону належної уваги не надали та дійшли передчасного висновку про те, що особою не підтверджено право власності на спірну земельну ділянку, оскільки вище зазначена норма була такою, що не відповідає Конституції України та яка втратила чинність, а отже особа не втрачає право на користування земельною ділянкою. Відповідно до ч.6 ст.118 ЗК України громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення фермерського господарства, ведення особистого селянського господарства, ведення садівництва, будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки), індивідуального дачного будівництва, будівництва індивідуальних гаражів у межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу. У клопотанні зазначаються цільове призначення земельної ділянки та її орієнтовні розміри. До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки, погодження землекористувача (у разі вилучення земельної ділянки, що перебуває у користуванні інших осіб) та документи, що підтверджують досвід роботи у сільському господарстві або наявність освіти, здобутої в аграрному навчальному закладі (у разі надання земельної ділянки для ведення фермерського господарства). Підстави припинення права користування земельною ділянкою встановлено статтею 141 ЗК України. Однією з таких підстав є добровільна відмова від права користування земельною ділянкою (п. «а» ч.1 ст.141 ЗК). З інших підстав, передбачених ст.141 ЗК України, право користування позивачів вказаними земельними ділянками не припинено. Окрім того, розпорядженням Кабінету Міністрів України від 31 січня 2018 року № 60-р доручено Держгеокадастру розпочати з 1 лютого 2018 року передачу усіх земельних ділянок сільськогосподарського призначення державної власності в комунальну власність відповідних об`єднаних територіальних громад, крім тих земельних ділянок, які не можуть бути передані у комунальну власність. До передачі земельних ділянок сільськогосподарського призначення державної власності у комунальну власність розпорядження землями сільськогосподарського призначення при передачі в користування (виключно шляхом проведення аукціонів) або у власність, здійснювати за погодженням з об`єднаними територіальними громадами та після прийняття ними рішення згідно із ст.26 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні». Про обов`язкове направлення на розгляд до місцевих рад питань щодо розпорядження землями сільськогосподарського призначення державної власності передбачено також наказом Держземагенства України від 14 жовтня 2014 року № 328. Згідно з ч.3 ст.26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» (у редакції, чинній з 16 січня 2020 року) відомості про речові права, обтяження речових прав, внесені до Державного реєстру прав, не підлягають скасуванню та/або вилученню. У разі скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав на підставі судового рішення чи у випадку, передбаченому підпунктом «а» пункту 2 частини шостої статті 37 цього Закону, а також у разі визнання на підставі судового рішення недійсними чи скасування документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, скасування на підставі судового рішення державної реєстрації прав, державний реєстратор чи посадова особа Міністерства юстиції України (у випадку, передбаченому підпунктом «а пункту 2 частини шостої статті 37 цього Закону) проводить державну реєстрацію набуття, зміни чи припинення речових прав відповідно до цього Закону. Ухвалення судом рішення про скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав, визнання недійсними чи скасування документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, а також скасування державної реєстрації прав допускається виключно з одночасним визнанням, зміною чи припиненням цим рішенням речових прав, обтяжень речових прав, зареєстрованих відповідно до законодавства (за наявності таких прав). Згідно з частиною четвертою статті 3 Закону України від 01 липня 2004 року № 1952-IV «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» права на нерухоме майно, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за таких умов: якщо на момент виникнення прав та їх обтяжень діяло законодавство, що не передбачало обов`язкової реєстрації таких прав. На підставі досліджених доказів судом встановлено, що земельна ділянка передана у власність [PERSON] , накладається на земельні ділянки, які перебувають у користуванні [PERSON] , та [PERSON] , на підставі рішення Малинецької сільської ради від 16.03.2001 року та були виділенні в натурі позивачам, що визнано також представником сільської ради в судовому засіданні. Враховуючи вище викладене, позицію Верховного Суду України від 28 жовтня 2020 року справа № 635/7079/18 та те, що позивачами не було оформлено своїх права на земельні ділянки після передачі земельних ділянок сільською радою у їх власність чи користування та не отримано позивачами свідоцтво про право власності на земельну ділянку. Не позбавляє позивачів їх права власності або користування зазначеними ділянками. Отже, суд вважає, що позовні вимоги позивачів слід задовольнити в повному обсязі. Крім того відповідно до ст.141 ЦПК України судові витрати покладаються на сторони пропорційно задоволених позовних вимог у разі задоволення на відповідачів, а тому слід стягнути з відповідачів на користь позивачів судовий збір. Щодо вирішення питання судових витрат на професійну правничу допомогу представником позивачів в своїй позовні заяві було зазначено, що відповідно до вимог ч. 8 ст. 141 ЦПК України в межах процесуальних строків після винесення судового рішення будуть надані додаткові докази про витрати позивачів на правничу допомогу які слід покласти на відповідачів, отже суд в рішенні не вирішує питання, щодо витрат на правничу допомогу. На підставі вищевикладеного, та

Outcome: approved