Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-17 00:00:00

20.08.2018 року позивач звернувся до суду з даним позовом, обґрунтувавши свої вимоги тим, що йому на праві власності належить житловий будинок [ADDRESS]. 30.03.2007 року він уклав шлюб з [PERSON], після чого 18.09.2007 року остання, її дитина від першого шлюбу - [PERSON] та їх спільна дитина - [PERSON] були зареєстровані у вищевказаному будинку. Навесні 2015 року [PERSON] зібрала речі, забрала дітей та пішла з дому. В липні 2018 року за рішенням суду їх шлюб було розірвано. Він неодноразово звертався до відповідачів, щоб вони добровільно знялися з реєстрації з належного йому будинку, однак це прохання вони залишають без уваги. Оскільки відповідачі не проживають у вказаному житловому приміщенні вже більше трьох років, добровільно знятися з реєстрації бажання не виявляють, а їх реєстрація в будинку створює перешкоди в реалізації його прав, як власника майна, він вимушений був звернутися до суду із даним позовом та просити суд ухвалити рішення, яким визнати [PERSON], [PERSON], [PERSON] такими, що втратили право користування житловим приміщенням, а саме, будинком [ADDRESS]. Позовні вимоги в частині визнання [PERSON], [INFO] такою, що втратила право користування житловим приміщенням, були залишені без розгляду ухвалою суду від 18.10.2018 року Позивач в судове засідання не з'явився, надав суду заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримав, просив задовольнити в повному обсязі, не заперечував проти винесення заочного рішення. Відповідачі [PERSON], [PERSON], які були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання, не використали наданого законом права на безпосередню участь у судовому засіданні, та не з'явилися у судове засідання без повідомлення причин, заяв про відкладення судового засідання чи розгляд справи у їх відсутності до суду не надходило. Представник третьої особи Органу опіки та піклування Слов'янської міської ради до судового засідання не з'явився, надав заяву про розгляд справи без участі їх представника. За вказаних обставин, у відповідності до ст. 280 ЦПК України, суд вважає можливим ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Вивчивши матеріали справи і дослідивши надані докази, суд в межах заявлених позовних вимог (ст. 13 ЦПК України) встановив наступне. Відповідно до договору купівлі-продажу житлового будинку, посвідченого приватним нотаріусом Мурадовою С.Г. 27.09.2002 року та зареєстровано в реєстрі за № 7046, власником [PERSON] є власником будинку [ADDRESS]. (а.с.7) Відповідно до акту про фактичне проживання № 506 від 11.07.2018, складеного головою квартального комітету мікрорайону «Словважмаш» м. Слов'янська, [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] з 2015 року по теперішній час не проживають у будинку [ADDRESS]. (а.с.9) Згідно з відомостями домової книги для прописки громадян, що мешкають у будинку [ADDRESS], [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] значаться прописаними у вищевказаному будинку з 18.09.2007 року. (а.с.10-17) Відповідно до ч. 1 ст. 317 Цивільного кодексу України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. За змістом ст.ст. 391, 396 Цивільного кодексу України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном, навіть якщо вони не пов'язані із позбавленням права володіння. Позов про усунення порушень права, не пов'язаних із позбавленням володіння, підлягає задоволенню у разі, якщо позивач доведе, що він є власником або особою, яка володіє майном (має речове право) з підстави, передбаченої законом або договором, і що діями відповідача, не пов'язаними з позбавленням володіння, порушується його право власності чи законного володіння. Такий позов підлягає задоволенню і в тому разі, коли позивач доведе, що є реальна небезпека порушення його права власності чи законного володіння зі сторони відповідача. Судом встановлено, що відповідачі не мешкають у спірному будинку більше ніж три роки, самостійно покинула зазначений будинок та перестали у ній мешкати. Відповідно до ч. 2 ст. 405 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. З огляду на вищенаведене суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] обґрунтовані та підлягають задоволенню, а тому, відповідачі [PERSON] та [PERSON], мають бути визнаними такими, що втратили право користування житловим приміщенням, оскільки їх право користування будинком [ADDRESS] перешкоджає позивачу, як власнику житла, розпоряджатися даним житлом на свій розсуд. Позивач не наполягає на стягненні з відповідачів судового збору. На підставі наведеного,

Outcome: approved