Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-18 00:00:00

21 серпня 2015 року Публічне Акціонерне Товариство «Дельта Банк», від імені якого діє представник за довіреністю, пред'явило дійсний позов. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначив, що 22.10.2011 року між [PERSON] та позивачем був укладений кредитний договір № 012-12004-221011, відповідно до якого позивач відкрив відповідачу картковий рахунок в національній валюті України та надав кредит шляхом відкриття відновлюваної Кредитної лінії на загальну суму 100 000,00 гривень та на день укладення кредитного договору встановив ліміт Кредитної лінії на рахунку в сумі 4 300,00 гривен, розмір якого позивач самостійно один раз на місяць може змінювати в межах Кредитної лінії, при цьому сторони погодили, що у даному випадку Додаткова угода не складається. Строк дії даного договору - до повного виконання зобов'язань за цим договором. Відповідач погодилась з умовами даного договору, за якими зобов'язалась здійснювати погашення заборгованості за кредитною лінією, підписала його. У порушення норм Цивільного кодексу України та умов кредитного договору відповідач зобов'язання за вказаним договором належним чином не виконувала, у зв'язку із чим станом на 08.06.2015 року виникла заборгованість за кредитом в розмірі 4375,39 грн., яку позивач просить стягнути з відповідача. В судове засідання представник позивача не з'явився, просив розглянути справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, про що зазначив в позовній заяві. Проти винесення по справі заочного рішення не заперечував. Відповідач в судове засідання не з'явилась, про час, дату та місце розгляду справи була повідомлена належним чином шляхом розміщення оголошень про розгляд справи на офіційному Веб- сайті Троїцького районного суду Луганської області (на 07.09.2015року, 17.09.2015 року, 19.10.2015 року). Причини неявки суду не повідомила. Судом винесено ухвалу про заочний розгляд справи. Суд, дослідивши письмові докази, вважає позов таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до вимог ст.11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до ЦПК України, в межах заявлених ними позовних вимог та на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ст.10 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. З матеріалів справи вбачається, що 22.10.2011 року між ПАТ «Дельта Банк» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 012-12004-221011, відповідно до якого позивач відкрив відповідачу картковий рахунок в національній валюті України та надав кредит шляхом відкриття відновлюваної відкличної Кредитної лінії на загальну суму 100 000,00 гривень та на день укладення кредитного договору встановив ліміт Кредитної лінії на рахунку в сумі 4 300,00 гривен, розмір якого позивач самостійно один раз на місяць може змінювати в межах Кредитної лінії, при цьому сторони погодили, що у даному випадку Додаткова угода не складається. Строк дії даного договору - до повного виконання зобов'язань за цим договором ( а.с., а.с. 4-5). Відповідно до ч.1 ст.1055 ЦК України, кредитний договір укладається у письмовій формі. Згідно ч.1 ст. 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Своїм підписом [PERSON] підтвердила, що згодна з умовами даного договору, що свідчить про досягнення сторонами згоди щодо істотних умов договорів. Згідно з умовами кредитного договору відповідач зобов'язалась щомісяця в строки, визначені Правилами, здійснювати погашення частини заборгованості за Кредитною лінією, яка виникла за попередній звітній місяць, а також здійснювати погашення в повному обсязі заборгованості за Овердрафтом, яка виникла за попередній звітній місяць, сплачувати всю суму процентів, нарахованих за користування кредитною лінією та / або Овердрафтом за попередній звітній місяць, та всю суму пені, яка нарахована за попередній звітній місяць у разі порушення строків сплати заборгованості за Кредитною лінією та/або Овердрафтом та процентів за користування Кредитною лінією та / або Овердрафтом . Також відповідно до п. 3.4 відповідач доручила позивачу здійснювати з рахунку договірне списання грошових коштів. Згідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а при відсутності таких умов і вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до вимог статті 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Відповідно до положень частини 1 статті 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язань або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Відповідно до приписів ч.1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Згідно положень ст. ст. 1049, 1054 Цивільного кодексу України , позичальник зобов'язаний повернути Кредитору надані грошові кошти (кредит) та сплатити проценти у строки та на умовах, встановлених договором. Згідно довідки-розрахунку заборгованості за кредитним договором, відповідач належно не виконувала свої зобов'язання за договором, внаслідок чого станом на 08.06.2015 року виникла заборгованість за кредитом в розмірі 4375,39 гривень, яка складаэться з: - тіло кредиту 518,18 гривень; - прострочене тіло кредиту - 2554,69 гривень; - заборгованість за відсотками - 1302,52 гривень( а.с. 7). Таким чином, суд приходить до висновку про те, що вимоги позивача про стягнення з відповідача заборгованості за кредитним договором № 002-12108-260511 від 26.05.2011 року в сумі 4375,39 гривень, є обгрунтованими та підлягають задоволенню. Розмір заборгованості та його розрахунок відповідачем не спростований. Відповідно до вимог ст.88 ЦПК України стороні на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. З відповідача підлягає стягненню на користь держави судовий збір, оскільки позивач звільнений від сплати судового збору. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved