Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-21 00:00:00

20 листопада 2015 року позивач звернувся до суду з вищевказаним позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, посилаючись на те, що 30.11.2013 року між публічним акціонерним товариством «ОТП Банк» і [PERSON] укладено кредитний договір № 2006984237, за яким останній отримав кредит в розмірі 18585грн. зі сплатою 0,01% річних і строком повернення до 30 листопада 2016 року. 22 грудня 2012 року між товариством з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» і публічним акціонерним товариством «ОТП Банк» укладено договір факторингу, на підставі якого позивач набув право вимоги до [PERSON] за кредитним договором. Оскільки відповідач належним чином не виконував умови кредитного договору, то утворилась заборгованість в сумі 23210,88грн., яку позивач просив стягнути з відповідача. Крім того, позивач просив стягнути з [PERSON] сплачений ними судовий збір в розмірі 1218грн. Представник позивача в судове засідання не з'явився, подав до суду заяву в якій просить слухання справи проводити у його відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з'явився подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги не визнає в повному обсязі. Перевіривши та дослідивши матеріали справи, судом установлено такі факти та відповідні їм правовідносини. 30 листопада2013 року між публічним акціонерним товариством «ОТП Банк» і [PERSON] укладено кредитний договір № 2006984237, за яким останній отримав кредит в розмірі 18585грн. зі сплатою 0,01% річних і строком повернення до 30 листопада 2016року. Банк виконав свої зобов'язання за кредитним договором в повному обсязі, відповідно до кредитного договору здійснив видачу кредитних коштів [PERSON] Відповідно до п.3.6 Кредитного договору банк має право відступити повністю чи частково свої право вимоги за кредитним договором третій особі. Згідно положень ст.512 ЦК України кредитор у зобов'язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Згідно зі ст.514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі та на умовах, що існували на момент переходу цих прав. Частиною 1 ст.1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги)одна сторона (фактор) передає або зобов'язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату(у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов'язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). 22 грудня 2012 року між товариством з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» і публічним акціонерним товариством «ОТП Банк» було укладено договір факторингу №22/12/14/1-1, на підставі якого позивач набув право вимоги до [PERSON] за кредитним договором № 2006984237 від 30 листопада 2013року. Відповідно до ст. 256 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору, вимог цивільного кодексу України та інших актів цивільного законодавства. На порушення договірних зобов'язань відповідач отримані грошові кошти не повертає. Відповідно до ч.2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, зобов'язаний сплатити кредитору суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також розмір відсотків, який зазначено в договорі. Відповідно до ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк, або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язуються надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання. Станом на 28 вересня 2015 року загальна сума заборгованості відповідача за кредитним договором згідно розрахунку банку по вищезгаданому договору складає 23210 (двадцять три тисячі двісті десять) грн. 88 коп. з них: - 18585грн. - залишок заборгованості за кредитом; - 1,96 грн. - несплачені відсотки за користування кредитом; - 4623,92 грн. - несплачена комісія за користування кредитом. Аналізуючи вищенаведене, відповідач зобов'язаний виконувати взяте на себе грошове зобов'язання, однак ухиляється, тому утворена заборгованість за кредитним договором підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. Статтею 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Що стосується заперечень відповідача щодо стягнення з нього суми боргу по кредитному договору, суд не може прийняти їх до уваги, оскільки відповідачем не наданого жодного доказу на спростування вимог позивача з цього приводу. Згідно ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтвердженні судові витрати. Відповідно до п. 9 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір», від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються інваліди І-ІІ груп. Із наявної у справі довідки Хмельницької МСЕК [PERSON] є інвалідом ІІ групи довічно, а тому підлягає звільненню від сплати судового збору. На підставі викладеного,

Outcome: partial