Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-05 00:00:00

20 січня 2014 року позивач звернулась в суд з позовом до ПАТ «Комерційний банк «Даніель» про визнання поруки припиненою, посилаючись на те, що 02.11.2006 року між ТОВ «Комерційний банк «Даніель» (правонаступником якого є позивач) та [PERSON] було укладено кредитний договір № 72/5-КА. В забезпечення виконання зобов'язань [PERSON] за вказаним кредитним договором, між позивачем та [PERSON]. було укладено договір поруки № 91 від 02.11.2006 року. Позивач вважає, що її зобов'язання, передбачені вказаним договором поруки, повинні бути визнані судом припиненими з наступних підстав. За приписами абз. 2 п.п. 1.1. термін виконання зобов'язань (термін погашення кредиту відсотків за користування кредитом, комісії, пені і іншої заборгованості) також настає за умови виникнення обставин, передбачених п. 7.1. кредитного договору (несплату позичальником банку у строки платежі по погашенню кредиту, будь які інші суми, належних до сплати; невиконання позичальником будь яких інших взятих на себе зобов'язань; погіршення фінансового стану позичальника тощо). Оскільки з 06.09.2007 року [PERSON] припинила виконувати зобов'язання за кредитним договором, а саме перестала вносити чергові щомісячні платежі щодо повернення кредиту, виходячи з наведених вище договірних норм, термін виконання зобов'язань за даним договором кредиту настав цього ж дня. Також, відповідно до п. 2.4. Договору поруки № 91 від 02.11.2006 року, у разі невиконання або неналежного виконання боржником своїх зобов'язань за кредитним договором (в тому числі неповернення кредиту та/або несплата відсотків за користування кредитом за поточний місяць, комісії за управління кредитом), банк повідомляє про це поручителя письмово протягом трьох робочих днів з дня виникнення заборгованості по відсотках, комісії та (або) кредиту. Згідно із п. 4.1 Договору поруки № 91 від 02.11.2006 року договір набуває чинності з моменту його підписання Сторонами та діє до повного виконання боржником чи поручителем боргових зобов'язань боржника у повному обсязі перед банком за кредитним договором. За змістом ч. 4 ст. 559 ЦК України порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя. Таким чином, умови договору поруки про його дію до повного припинення всіх зобов'язань боржника не свідчать про те, що договором установлено строк припинення поруки в розумінні ст. 251, ч. 4 ст. 559 ЦК України, тому в цьому разі підлягають застосуванню норми ч. 4 ст. 559 ЦК України про те, що порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя. Однак, всупереч вимогам ч. 4 ст. 559 ЦК України банком на адресу позивача ніякої вимоги щодо виконання нею зобов'язання за договором поруки, а саме сплати в повному обсязі боргових зобов'язань боржника, починаючи з 06.09.2007 року (строку виконання основного зобов'язання) не надходило. Кредитор протягом 6 місяців не пред'явив позовні вимоги до позивача, як до поручителя, а тому дія договору поруки повинна бути припинена на підставі ч. 4 ст. 559 ЦК України. Крім того вказує, що днем настання строку виконання зобов'язання вважається не кінцевий термін повернення кредиту, а фактично день, коли виникає прострочена заборгованість за кредитом, тобто несплачений, наприклад, щомісячний платіж повністю чи частково (в даному випадку - це 06.09.2007 року). На адресу позивача лист про заборгованість [PERSON] перед Банком був направлений банком лише 16.02.2012 року, який позивач отримала 20.02.2012 року. У зв'язку з наведеним, позивач просить суд визнати договір поруки № 91 від 02.11.2006 року - припиненим. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просив позов задоволити в повному обсязі. Представник відповідача ПАТ КБ «Даніель» в судовому засіданні проти задоволення позову заперечив, посилаючись на те, що відсутні законні підстави для визнання договору поруки припиненим. Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню враховуючи наступне. Згідно ч. 3 ст. 61 ЦПК України, обставини, встановленні судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Ухвалою Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ від 10.04.2013 року по справі за позовом ПАТ КБ «Даніель» до [PERSON], третя особа - [PERSON] про стягнення боргу з поручителя, встановлено, що 02.11.2006 року між ТОВ КБ «Даніель» (правонаступником якого є ПАТ КБ «Даніель») та [PERSON] був укладений кредитний договір № 72/5-КА, згідно з яким банк надав останній кредит у розмірі 15 238 доларів США на строк до 01.11.2011 року зі сплатою 12,2 % річних. Із метою забезпечення виконання вказаного кредитного договору 02.11.2006 року між відповідачем та [PERSON]. було укладено договір поруки № 91, за умовами якого [PERSON] взяла на себе зобов'язання у випадку неналежного виконання боржником зобов'язань за зазначеним кредитним договором відповідати перед банком нарівні з [PERSON] як солідарні боржники (п. п. 2.1., 2.3 договору поруки). Згідно зі ст. ст. 526, 527, 530 ЦК України зобов'язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. З 06.09.2007 року [PERSON] не виконує належним чином зобов'язання за кредитним договором зі сплати кредиту, відсотків за користування кредитними коштами, комісії за управління кредитом, у зв'язку з чим 03.06.2008 року було ухвалено рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області про солідарне стягнення із [PERSON] та поручителя [PERSON] на користь ПАТ КБ «Даніель» 67 712 грн. заборгованості за кредитним договором. 24.06.2008 року відкрито виконавче провадження щодо примусового виконання виконавчого листа Хмельницького міськрайонного суду № 2-2425 від 03.06.2008 року. Станом на 01.02.2012 року заборгованість за кредитним договором [PERSON] становить 289 159 грн. 35 коп. Відповідно до ст. 554 ЦК України в разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Відповідно до ч. 4 ст. 559 ЦК України порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя. Якщо строк основного зобов'язання не встановлений або встановлений моментом пред'явлення вимоги, порука припиняється, якщо кредитор не пред'явить позову до поручителя протягом одного року від дня укладення договору поруки. Якщо кредитним договором не визначено інші умови виконання основного зобов'язання, то у разі неналежного виконання позичальником своїх зобов'язань за цим договором строк пред'явлення кредитором до поручителя вимоги про повернення отриманих у кредит коштів має обчислюватися з моменту настання строку погашення зобов'язання згідно з такими умовами, тобто з моменту настання строку виконання зобов'язання у повному обсязі або у зв'язку із застосуванням права на повернення кредиту достроково. Таким строком не може бути лише несплата чергового платежу. Пред'явленням вимоги до поручителя є як направлення/вручення йому вимоги про погашення боргу (залежно від умов договору), так і пред'явлення до нього позову. При цьому в разі пред'явлення вимоги до поручителя кредитор може звернутися до суду протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання (п. 24 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» № 5 від 03.03.2012 року). При цьому сама по собі умова договору про дію поруки до повного виконання позичальником зобов'язання перед кредитодавцем або до повного виконання поручителем взятих на себе зобов'язань не може розглядатися як установлення строку дії поруки, оскільки це не відповідає вимогам статті 252 ЦК України, згідно з якою строк визначається роками, місяцями, тижнями, днями або годинами. Термін визначається календарною датою або вказівкою на подію, яка має неминуче настати. Так, п. 1.1 кредитного договору визначено строк виконання основного зобов'язання за кредитним договором до 01.11.2011 року включно. Аналогічно у п. 1.1 договору поруки встановлено строк виконання основного зобов'язання - 01.11.2011 року. Таке свідчить про те, що у банку виникло право пред'явити вимогу до позивача про виконання порушеного зобов'язання боржника [PERSON] щодо повернення кредиту, починаючи з 02.11.2011 року протягом наступних шести місяців. На підтвердження факту дотримання строку, передбаченого ч. 4 ст. 559 ЦК України щодо пред'явлення вимоги до поручителя, банк посилається на вимогу-претензію, адресовану на ім'я поручителя [PERSON] (вих. № 05-82 від 16.02.2012 року), про порушення [PERSON] зобов'язання за кредитним договором № 72/5-КА від 02.11.2006 року. Позивач [PERSON] у своєму позові визнала факт отримання нею вказаної вимоги-претензії 20.02.2012 року. За таких обставин, посилання позивача на припинення договору поруки у зв'язку з пропуском відповідачем строку звернення до неї як до поручителя з вимогою про погашення боргу, є необґрунтованим, оскільки законодавець та сторони в договорі поруки визначили обов'язок банку протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання пред'явити вимогу до поручителя, а не від дня першого прострочення. Отже, повно та всебічно з'ясувавши обставини справи, дослідивши надані сторонами докази, вислухавши пояснення представників сторін, суд дійшов вірного висновку про те, що банком вчасно була пред'явлена вимога до [PERSON], як поручителя, про сплату кредитної заборгованості боржника, а тому підстав для визнання договору поруки № 91 від 02.11.2006 року припиненим - немає. Відповідно до ст. 559 ЦК України та

Outcome: dismissed