Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-21 00:00:00

20 серпня 2015 року [PERSON] звернувся до суду з позовом. Вимоги мотивував тим, що він є єдиним спадкоємцем першої черги за законом після свого батька [PERSON], який помер 28 квітня 2001 року. Разом з ним до дня його смерті проживала його дружина [PERSON], яка померла 17 травня 2006 року. За відсутності реєстрації за батьком права власності на збудований у 1960-ті роки житловий будинок, він не може отримати свідоцтво про право на спадщину на це нерухоме майно, а тому просив визнати за ним в порядку спадкування право власності на житловий будинок та господарські споруди по вул.Радянська,96 у селищі Липова Долина Сумської області. [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити. [PERSON] у судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, у своїй заяві визнав позов та просив справу розглядати без його участі. Заслухавши пояснення, дослідивши матеріали справи, суд дійшов таких висновків. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON], є батьком та матірю [PERSON], 1940 року нар., та [PERSON], 1945 року нар (а.с.5, 74). На підставі рішення виконкому Липоводолинської селищної ради Сумської області від 12 жовтня 1965 року №20 про визнання права власності на домоволодіння за колгоспним двором, головою якого був [PERSON], було видано свідоцтво про право особистої власності на домоволодіння від 22 грудня 1965 року. На підставі вказаних документів Роменським МБТІ видано висновок про реєстрацію права власності та будівлі по вул.Радянська,126 «а» у селищі Липова Долина Сумської області (а.с.13). У інвентаризаційний справі №430 на вказане домоволодіння (справа розпочата у 1965 році) мається довідка органів БТІ, з якої вбачається, що 22 грудня 1965 року інвентаризаційним бюро до реєстрової книги домоволодінь внесено запис під реєстровим №390 про належність будівель домоволодіння №126 «а» по вул. Радянська за колгоспним двором, головою якого був [PERSON] (а.с.89). Із наданих Липоводолинською селищною радою Сумської області відомостей вбачається, що нумерація вказаного домоволодіння по вул.Радянська у селищі змінювалася із №126 на № 104 і на №96 (а.с.119). Із погосподарських книг Липоводолинської селищної ради за 1985-1995 роки вбачається, що господарство [PERSON] увесь вказаний період відносилось до суспільної групи господарств - колгоспного двору, главою якого був [PERSON] У домоволодінні у цей період проживали [PERSON] та його дружина [PERSON] (а.с.65-69). Рішенням Липоводолинської селищної Ради народних депутатів Сумської області від 31 травня 1994 року [PERSON] по вул.Радянська,96 у селищі Липова Долина Сумської області виділено земельну ділянку, загальною площею 0,70 га, з яких: 0,06 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, а 0,64 га для ведення особистого підсобного господарства, державний акт ним отримано не було (а.с.14, 70). 28 квітня 2001 року [PERSON] помер, до смерті проживав зі своєю дружиною по вул.Радянська,96 у селищі Липова Долина Сумської області разом (а.с.28-30). Будучи із 1979 року зареєстрованим [INFO] та проживаючи за вказаною адресою позивач [PERSON], для прийняття спадщини після смерті батька, 24 вересня 2002 року звернувся до державного нотаріуса з відповідною заявою (а.с.4, 33). 03 жовтня 2002 року [PERSON] після смерті батька отримав свідоцтво про право на спадщину за законом на земельну ділянку, площею 3,53 га, 01 лютого 2007 року - на майновий пай, а 27 серпня 2008 року - на грошові вклади (а.с.34-36). 26 травня 2003 року [PERSON] отримала державні акти на право власності на земельні ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площами 2,365 га, 0,856 га та 0,126 га (а.с.75, 77, 79). 17 травня 2006 року [PERSON] померла (а.с.73). Згідно з довідкою виконкому Липоводолинської селищної ради Сумської області від 21 листопада 2006 року останнє постійне місце проживання померлої - вул. Радянська, 104, селище [PERSON] (а.с.73 зворот). Будучи із 1979 року зареєстрованим та проживаючи у [INFO] [PERSON], який з 1969 року змінив прізвище з «Глупак» на «Терещенко» (а.с.84), для прийняття спадщини після смерті матері, 12 жовтня 2006 року звернувся до державного нотаріуса з відповідною заявою (а.с.72). 23 листопада 2006 року [PERSON] отримав свідоцтво про право на спадщину за законом після смерті матері [PERSON] на земельні ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площами 2,365 га, 0,856 га та 0,126 га (а.с.82). Відповідно до інформаційної довідки від 09 вересня 2015 року з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, щодо обєкта нерухомого майна по вул. Радянська, 96 у селищі Липова Долина, то відомості про його власника відсутні (а.с.38). 11 серпня 2015 року виготовлено технічний паспорт, відповідно до якого домоволодіння по вул. Радянська, 96 у селищі Липова Долина складається із житлового будинку літ.«А-І» (1960 року будівництва), загальною площею 52,5 кв.м, житловою 23,7 кв.м, з верандою літ.«а1», літньої кухні літ.«Д» з верандою літ.«д», сараїв літ.«В», літ. «Г», огорожі «№1-3», інвентаризаційною вартістю 135755 грн. (а.с.7-9, 11). Таким чином вбачається, що господарство по вул. Радянська, 96 у селищі Липова Долина з часу його існування і до часу його припинення у законодавчому порядку мало статус колгоспного двору. Головою колгоспного двору на час його припинення був [PERSON] Відповідно до положень Цивільного кодексу УРСР (1963), чинного на час зведення спірного домоволодіння та припинення у законодавчому порядку колгоспного двору, було передбачено: Згідно зі ст.120 ЦК УРСР, майно колгоспного двору належить його членам на праві сумісної власності (стаття 112 цього Кодексу). Колгоспний двір може мати у власності підсобне господарство на присадибній ділянці землі, що знаходиться в його користуванні, жилий будинок, продуктивну худобу, птицю та дрібний сільськогосподарський реманент відповідно до статусу колгоспу. Крім того, колгоспному двору належать передані в його власність членами двору їх трудові доходи від участі в громадському господарстві колгоспу або інше, передане ними у власність двору майно, а також предмети домашнього вжитку і особистого користування, придбані на спільні кошти. Відповідно до ст.123 ЦК УРСР, частка члена колгоспного двору в майні двору визначається: 1) при виході його з складу двору без утворення нового двору (виділ); 2) при утворенні з одного двору двох і більше дворів (поділ); 3) при зверненні стягнення при особистих зобовязаннях члена двору. Розмір частки члена двору встановлюється виходячи з рівності часток усіх членів двору, включаючи неповнолітніх і непрацездатних. Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.563 ЦК УРСР у разі смерті члена колгоспного двору спадкоємство в майні двору не відкривається. Якщо після смерті члена колгоспного двору інших членів двору не залишається, до майна двору застосовуються правила цього розділу (Розділ VII. Спадкове право). Відповідно до розяснень, наданих у п.13 постанови Пленуму Верховного Суду України №4 від 24 червня 1983 року «Про практику розгляду судами України справ про спадкування» (постанова втратила чинність на підставі постанови Верховного Суду України №7 від 30 травня 2008 року) правила ст.563 ЦК УРСР про те, що спадщина на майно колгоспного двору відкривається лише після смерті останнього його члена поширюється на випадки припинення колгоспного двору лише з цих підстав до 1 липня 1990 року. При припиненні двору з інших підстав (перетворення колгоспу у радгосп, виходу з колгоспу членів двору тощо), а також в разі смерті члена двору після 30 червня 1990 р. спадщина на відповідну частку майна колгоспного двору (майна, що збереглося) відкривається після смерті кожного з його колишніх членів (у редакції постанови Пленуму Верховного Суду України №13 від 25 грудня 1992 року). Відповідно до розяснень, які містяться в п.6 постанови Пленуму Верховного Суду України №20 від 22 грудня 1995 року «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» (із змінами і доповненнями, внесеними постановою Пленуму Верховного Суду України №15 від 25 травня 1998 року): положення статей 17, 18 Закону «Про власність» щодо спільної сумісної власності поширюються на правовідносини, які виникли після введення в дію цього Закону (з 15 квітня 1991 року). До правовідносин, що виникли раніше, застосовується діюче на той час законодавство. Зокрема, спори щодо майна колишнього колгоспного двору, яке було придбане до 15 квітня 1991 року, мають вирішуватися за нормами, що регулювали власність цього двору, а саме: а) право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, які до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні; б) розмір частки члена двору визначається виходячи з рівності часток усіх його членів, включаючи неповнолітніх та непрацездатних. Частку працездатного члена двору може бути зменшено або відмовлено у її виділенні при недовгочасному його перебуванні у складі двору або незначній участі працею чи коштами в господарстві двору. Особам, які вибули з членів двору, але не втратили права на частку в його майні, вона визначається виходячи з того майна двору, яке було на час їх вибуття і яке збереглося;... г) згідно зі ст.4 Постанови Верховної Ради України «Про введення в дію Закону «Про власність» загальні правила спадкування щодо частки члена колгоспного двору в майні двору застосовуються з 1 липня 1990 року... Таким чином, вбачається, що відповідно до ст. ст.17, 18 Закону «Про власність» право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. Оскільки станом на 15 квітня 1991 року членами колгоспного двору були лише батьки сторін у справі: [PERSON] та [PERSON], вони набули право власності на майно колгоспного двору, а їх частки у праві власності відповідно до ст.123 ЦК УРСР є рівними (по 1/2 частині у кожного). Зважаючи на те, що спадщина на 1/2 частину належного померлому [PERSON] домоволодіння відкрилась за дії ЦК УРСР, то спадкування вказаної частини відбулося за правилами цього кодексу. Із матеріалів справи вбачається, що будучи спадкоємцями першої черги (ст.529 ЦК УРСР), [PERSON], подавши заяву про прийняття спадщини (п.2 ч.1 ст.549 ЦК УРСР), а його матір [PERSON], фактично вступивши у володіння спадковим майном (п.1 ч.1 ст.549 ЦК УРСР), у рівних частинах прийняли спадщину після смерті [PERSON] Другий син померлого [PERSON] участі у спадкуванні після смерті батька не брав. Оскільки, матеріали справи містять достатньо письмових доказів належності [PERSON] на праві власності 1/2 частини домоволодіння та господарських споруд по вул.Радянська,96 у селищі Липова Долина Сумської області, суд вважає необхідним визнати за позивачем право власності в порядку спадкування після смерті батька на 1/4 частину спірного домоволодіння та господарських споруд за вказаною адресою, задовольнивши позов частково. За відсутності клопотання про повернення судового збору за результатами розгляду справи, це питання судом не вирішується, що відповідає принципу диспозитивності цивільного судочинства.

Outcome: partial