overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-07 00:00:00

20 червня 2017 року [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб у Золотоніському міському відділі ДРАЦС ГТУЮ у Черкаській області за актовим записом № 51 (свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] від 30.08.2017 року). Внаслідок шлюбу прізвище дружині не змінювалось. Від шлюбу сторони спільних дітей не мають. Шлюбні відносини між подружжям припинені. Причиною цьому стало те, що подружжя мають різні погляди на сімейне життя, в результаті чого постійно відбувалися сварки, тому, за твердженням позивача, перебування в шлюбі суперечить інтересам кожного із сторін. Оскільки сторони не підтримують шлюбних відносин, спільне господарство не ведуть, проживають окремо, а тому вважаючи, що примирення неможливе, позивач звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу із [PERSON] . У підготовче засідання позивач не з`явилась, проте надала до суду заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримує повністю. Після розірвання шлюбу просила залишити їй дошлюбне прізвище - [PERSON] . Відповідач [PERSON] у підготовче засідання не з`явився, направивши до суду письмову заяву, в якій просив справу розглядати у його відсутності, позовні вимоги визнає, на розлучення згідний. Оскільки у справі достатньо матеріалів про права та взаємовідносини сторін, суд проводить підготовче засідання за відсутності позивача та відповідача. Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Суд, вивчивши матеріали справи та враховуючи згоду сторін на розірвання шлюбу, вважає, що позов підлягає до повного задоволення з наступних підстав. Згідно із ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає і ст. 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН від 10.12.1948 року, згідно з якою чоловіки та жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей. Оскільки у судовому засіданні було достовірно встановлено, що збереження шлюбу неможливе, так як сторони подружніх стосунків не підтримують тривалий час, мір до примирення не приймають і обоє на примирення не згідні, вільної згоди обох сторін на проживання у шлюбі немає, а тому суд вважає, що подальше спільне життя подружжя буде суперечити інтересам сторін, за таких обставин приходить до висновку про задоволення позовних вимог. Згідно з ч.2 ст. 114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішення суду про розірвання шлюбу. На підставі зазначеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-20 00:00:00

20 червня 2017 року від позивача поштою до Самарського районного суду м. Дніпропетровська надійшов зазначений позов. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилається на те, що 14 вересня 2002 року він зареєстрував шлюб з відповідачем. Під час шлюбу у них народився син [PERSON], [INFO]. Спільне життя з відповідачем не склалося, спільного господарства не ведуть, шлюбні відносини припинено з лютого 2016 року, проживають окремо. Зберегти шлюб позивач не має наміру бо вважає, що спільне сімейне життя з відповідачем не можливе і суперечить інтересам сім`ї та спільної дитини. Примирення неможливе, шлюб носить формальний характер. Спору з приводу поділу спільного майна не має. Досягнуто згоди про утримання та проживання дитини. На підставі викладеного позивач просить суд розірвати шлюб між ним та відповідачем (а.с.2). Позивач надав до суду заяву з проханням розглядати справу за його відсутності, позов підтримує в повному обсязі, просить задовольнити (а.с.11). Відповідач надала до суду заяву з проханням розглядати справу за її відсутності, проти задоволення позову не заперечує. Прізвище просить не змінювати (а.с.12). Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову, суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлено, що з 14 вересня 2002 року позивач [PERSON] та відповідач [PERSON] (до шлюбу [PERSON]) перебувають в зареєстрованому шлюбі, що підтверджується свідоцтвом про шлюбу серії [NUMBER] від 16 вересня 2002 року, актовий запис 350 (а.с.3). Позивач [PERSON] та відповідач [PERSON] є батьками неповнолітнього [PERSON], [INFO]., що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER], актовий запис30 (а.с.4). Відповідно до ст. 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов'язки у шлюбі та сім'ї. В силу ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється шляхом його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду у відповідності зі ст. 110 цього Кодексу. Згідно ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило би інтересам одного з них, що мають істотне значення. Оскільки судом було встановлено і підтверджено факт розірвання шлюбних стосунків між сторонами, враховуючи взаємне небажання позивача і відповідача зберігати родину, те, що реєстрація шлюбу носить формальний характер, а подальше спільне життя подружжя суперечить їх інтересам, що має істотне значення, суд вважає обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню вимогу позивача про розірвання шлюбу із відповідачем. Відповідно до ч.1 ст. 88 ЦПК України сстороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. На підставі викладеного і

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-18 00:00:00

20 червня 2017 року заявник, [PERSON], звернулась до Київського районного суду м.Полтави із заявою про встановлення факту родинних відносин. Посилалась на те, що [INFO] року померла [PERSON] її двоюрідна бабуся, рідна тітка її матері [PERSON], що померла [INFO] року. Після смерті бабусі [PERSON] залишилося спадкове майно, що складається із земельної ділянки площею 2,9 га. і 2,0 га., розташованої на території Бутенківської сільської ради Кобеляцького району Полтавської області, згідно державного акта на право власності на земельні ділянки. Отримати в Полтавській районній нотаріальній конторі свідоцтво про право на спадщину немає можливості оскільки відсутні документи на доказ родинного зв'язку між нею та померлою [PERSON] та її мамою [PERSON] Просила, встановити факт родинних відносин, а саме що померла [INFO] року [PERSON] доводилась рідною тіткою [PERSON], що померла [INFO] року, а [PERSON], [INFO] двоюрідною бабусею. У судовому засіданні заявник [PERSON] заявлені вимоги підтримала у повному обсязі. Представник заінтересованої особи Бутенківської сільської ради Кобеляцького району Полтавської області в судове засідання не з'явився, надав до суду заяву про можливість розгляду справи у його відсутність, заявлені вимоги визнав повністю. Факт, який просить встановити заявник, необхідний їй для прийняття спадщини, а тому встановлення факту родинних стосунків між нею та [PERSON] має для заявника юридичні наслідки та може бути встановлений судом. Заслухавши заявника, свідків [PERSON], [PERSON], дослідивши матеріали справи, суд дійшов до висновку про задоволення заяви. Установлено, що [INFO] року померла [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть (а.с.3). [INFO] року померла [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть ( а.с.4). [PERSON] у встановлені терміни звернулась до Полтавської районної державної нотаріальної контори Головного територіального управління юстиції у Полтавській області із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину. 20.06.2017 року постановою Полтавської районної державної нотаріальної контори Головного територіального управління юстиції у Полтавській області про відмову у вчиненні нотаріальної дії [PERSON] відмовлено у вчиненні нотаріальної дії - видачі свідоцтва про право на спадщину на приватизовані земельні ділянки, площею 200 га. та 2,90 га., що знаходяться на території Бутенківської сільської ради Кобеляцького району Полтавської області, які належали [PERSON], що померла [INFO] року, спадкоємцем якої була [PERSON], яка прийняла спадщину, але юридично не оформила, в зв'язку з неможливістю встановити коло спадкоємців та родинні стосунки. Оскільки в іншому порядку заявник не може встановити вказаний факт, він підлягає встановленню у судовому порядку.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-19 00:00:00

20 червня 2017 року Корольовським районним судом м. Житомира у цивільній справі за вказаним позовом № 296/3683/16-ц 2/296/493/17 було ухвалене рішення. Оглянувши матеріали справи, суд встановив, що у судовому рішенні не вирішено питання про судовий збір. Згідно п.4 ч.1 ст.220 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою осіб, які беруть участь у справі, чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Сторони, які берали участь у справі не з»явилися, відповідно до ч.3 ст.220 ЦПК України, їх присутність не є обов'язковою. Судом встановлено, що рішенням суду від 20 червня 2017 року цивільний позов [PERSON], який при зверненні до суду звільнений від сплати судового збору (а. с. 8), було задоволено і встановлено порядок користування земельною ділянкою за адресою: [ADDRESS] та виділено йому у користування земельну ділянку, відповідно до додатку № 2 до висновку експерта № 341/16 від 20 грудня 2016 року. Під час вирішення зазначеної справи, судом не вирішено питання про судові витрати. Відповідно до ч.3 ст.88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. З огляду на викладене та відповідно до п.4 ч.1 ст.220 ЦПК України, суд вважає за необхідне з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення та стягнути з [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] в дохід державного бюджету України судовий збір у розмірі 551,20 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-03 00:00:00

20 червня 2017 року позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 16 березня 2013 року Центрально-Міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Криворізького міського управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис №112. Від даного шлюбу сторони мають неповнолітню дочку [PERSON], [INFO]. Шлюбні відносини припинені з листопада 2016, в зв'язку з тим, що подружжя має різні погляди на сімейне життя, що призвело до втрати взаєморозуміння, почуття поваги та кохання одне до одного. Питання про поділ майна не ставиться. Після розірвання шлюбу просила залишити їй прізвище [PERSON]. Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явилася, в наданій суду письмовій заяві просила розглянути справу за її відсутності, позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, надав суду заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги визнав в повному обсязі, не заперечував проти розірвання шлюбу. Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, застосувавши до спірних правовідносин відповідні норми матеріального та процесуального права, встановив наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. Сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 16 березня 2013 року, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] (а.с.3). Від шлюбу мають неповнолітню дитину [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] (а.с.4). Судом встановлено, що подружні стосунки сторони фактично припинили з листопада 2016 року. Суд, з'ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини припинення сімейних стосунків, дійшов до висновку про задоволення позовних вимог. Судом встановлено, що причина розладу подружніх відносин між сторонами є справжньою, глибинною, подружжя фактично припинили спільне проживання і сімейне життя з поважних причин, а також встановлено у судовому засіданні, що сторони не підтримують сімейних відносин, в зв'язку з чим суд прийшов до висновку, що у даний час шлюб носить формальний характер, подальше спільне життя сторін і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, а тому вважає, що шлюб між сторонами повинний бути розірваний. Згідно ч. 2 ст. 114 Сімейного кодексу України, у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-19 00:00:00

20 червня 2017 року позивач [PERSON] звернулася до Миколаївського районного суду Миколаївської області з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач посилається на те, що спільне життя з відповідачем не склалося через відсутність кохання та виниклі, з цього приводу, постійні суперечки, шлюбні стосунки фактично припинені з початку 2016 року, спільне господарство не ведеться. Посилаючись на неможливість подальшого спільного проживання, позивач просить розірвати шлюб. У судове засідання позивач [PERSON] не з`явилася, при цьому 20.10.2017 подала до суду заяву, в якій повідомила, що позовні вимоги підтримує у повному обсязі і просила розглядати справу без її участі, після розірвання шлюбу просила залишити їй прізвище [PERSON]. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, при цьому 20.10.2017 також подав суду заяву, в якій позовні вимоги визнав у повному обсязі, просив розглядати справу без його участі. Дослідивши в судовому засіданні наявні у справі письмові докази, суд дійшов такого. 03 квітня 1998 року сторони уклали шлюб (а. с. 3). У подружжя є неповнолітня дитина - син [PERSON], [INFO] (а.с. 5). Через відсутність кохання та виниклі, з цього приводу, постійні суперечки сторони шлюбні стосунки фактично припинили. Спільне господарство ними не ведеться з початку 2016 року. Примирення та поновлення сімейних стосунків між сторонами не можливе, а подальше спільне життя сторін і збереження шлюбу суперечитиме їх інтересам, інтересам їхньої дитини. Відповідно до ч. 1 ст. 110 Сімейного кодексу України (далі - СК України) позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Згідно з ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Згідно з ч. ч. 1, 4 ст. 174 Цивільного процесуального кодексу України відповідач може визнати позов протягом усього часу судового розгляду, зробивши усну заяву. Якщо визнання позову відповідачем викладено в адресованій суду письмовій заяві, ця заява приєднуються до справи. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. З огляду на викладене, суд вважає, що примирення сторін та поновлення сімейних стосунків між ними не можливе, а подальше спільне життя сторін і збереження шлюбу суперечитиме їх інтересам, інтересам їхньої дитини. Враховуючи наведене вище, а також те, що визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог у повному обсязі.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-16 00:00:00

20 червня 2017 року позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 02 червня 2012 року Жовтневим відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Криворізького міського управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис № 275. Від даного шлюбу сторони мають неповнолітніх дітей: сина [PERSON], [INFO] та дочку [PERSON], [INFO]. Шлюбні відносини припинені в звязку з тим, що подружжя має різні погляди на сімейне життя, що призвело до втрати взаєморозуміння, почуття поваги та кохання одне до одного. Питання про поділ майна не ставиться. Позивач [PERSON] в судове засідання не зявилася, в наданій суду письмовій заяві просила розглянути справу за її відсутності, позовні вимоги підтримала в повному обсязі, не заперечувала проти заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явився, про час, дату та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Згідно ст. 169 ЦПК України, якщо суд не має відомостей про причину неявки відповідача, повідомленого належним чином, або причину неявки буде визнано неповажною, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів. 17 листопада 2017 року судом постановлено ухвалу про заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно зясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, обєктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, застосувавши до спірних правовідносин відповідні норми матеріального та процесуального права, встановив наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. Сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 02 червня 2012 року, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії І-КИ № 246434 (а.с.4). Сторони мають неповнолітніх дітей: сина [PERSON], [INFO] та дочку [PERSON], [INFO](а.с. 5-6). З\~ матеріалів справи вбачається, що подружні\~ стосунки\~ сторони\~ фактично припинили, проживають окремо, спільне господарство не ведуть. Суд, з'ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини припинення сімейних стосунків, дійшов до висновку про задоволення позовних вимог. Судом встановлено, що причина розладу подружніх\~ відносин між сторонами є\~ справжньою, глибинною, подружжя фактично припинили спільне проживання і сімейне життя з поважних\~ причин, а також встановлено у судовому засіданні, що сторони не підтримують сімейних\~ відносин, в звязку з чим суд\~ прийшов\~ до\~ висновку, що у даний час шлюб носить формальний\~ характер,\~ подальше спільне\~ життя\~ сторін і\~ збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, а тому\~\~ вважає, що\~ шлюб між сторонами\~ повинний\~ бути\~ розірваний. Згідно ч. 2 ст. 114 Сімейного кодексу України, у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. \~

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-24 00:00:00

20 червня 2017 року позивач [PERSON] звернулася до суду із позовною заявою, в обґрунтування якої зазначала, що 19 червня 2010 року було зареєстровано їх з відповідачем шлюб, про що Міським відділом реєстрації актів цивільного стану Миколаївського міського управління юстиції був здійснений відповідний актовий запис № 380. Разом з тим їх сімейне життя із відповідачем не склалося, вони припинили шлюбні стосунки, мешкають окремо, спільного господарства та бюджету не ведуть. У шлюбі у них народилась донька [PERSON], [INFO], яка знаходиться на утриманні матері. Позивачка вважає, що подальше сумісне життя та збереження їх шлюбу неможливе, через що звернулася до суду із цим позовом. Позивачка [PERSON] звернулася до суду із заявою, в якій свої позовні вимоги підтримала, просила справу розглянути за її відсутності. У разі задоволення позову, просила залишити їй прізвище, обране під час державної реєстрації шлюбу Ляховець. Відповідач [PERSON] звернувся до суду із заявою, в якій просив справу розглянути за його відсутності, проти задоволення позову не заперечував. Суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін. Відповідно до свідоцтва про шлюб 1-ФП № 060769, виданого Міським відділом реєстрації актів цивільного стану Миколаївського міського управління юстиції сторони зареєстрували шлюб 19 червня 2010 року, про що в Книзі реєстрації актів цивільного стану про укладення шлюбу було здійснено актовий запис за №380. Під час державної реєстрації шлюбу позивачка змінила прізвище з «Конотопенко» на «Ляховець» (а.с.4). Сторони мають малолітню доньку [PERSON], 20 серпня 2010 року, свідоцтво про народження серії 1-ФП № 131255 (а.с.5). Проте шлюбні стосунки між сторонами не склались та вони фактично припинили шлюбні відносини, мешкають окремо тривалий час, спільного господарства та бюджету не ведуть. Про спір між сторонами щодо розподілу спільного майна та місця проживання їх дитини на час розгляду справи не заявлено. Згідно зі ст.112 Сімейного кодексу України суд, з'ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову, постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше сумісне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їх дітей, що мають істотне значення. За встановлених обставин суд вважає, що подальше сумісне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам кожного з них, а також приймаючи до уваги, що шлюб є вільним союзом чоловіка та жінки, тому, відповідно до вимог ст.112, ч.3 ст.105 Сімейного кодексу України, шлюб між сторонами має бути розірвано.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-29 00:00:00

20 червня 2017 року позивач звернувсь до суду з цим позовом та просить розірвати шлюб між ним та відповідачем, мотивуючи свої вимоги тим, що подальше збереження шлюбу та сім'ї з відповідачем неможливе, так як в період подружнього життя між ними почали виникати конфлікти, причиною яких є несумісність характерів. У судове засідання позивач подав заяву про розгляд справи без його участі. Свої позовні вимоги підтримав та просив задовольнити. У судове засідання відповідач надала заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги визнала повністю. Після розірвання шлюбу бажає мати прізвище - «[PERSON]». Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 22 січня 2000 року у Охрамієвицькій сільській раді, Корюківського району Чернігівської області, актовий запис за №1, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] виданого 22 січня 2000 року. Від шлюбу подружжя має двох неповнолітніх дітей, а саме: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвами про народження дітей. Під час перебування у зареєстрованому шлюбі між сторонами, почали виникати конфлікти, причиною яких є несумісність характерів. Подружжя неодноразово намагалось налагодити нормальне сімейне життя, але спроби давали результат тільки на незначний час. На даний час вони проживають за різними адресами та припинили сімейно-шлюбні відносини і ведення спільного господарства. Відповідно до вимог чинного сімейного законодавства України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства. Суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу та інші обставини життя подружжя і постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам дітей, що мають істотне значення. За таких обставин, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що подальше збереження шлюбу та сім'ї неможливе, а тому позов є законним, обґрунтованим та підлягає задоволенню. Оскільки позов задовольняється, а позивач сплатив судовий збір і просить залишити за собою, тому ці витрати слід залишити за ним.

Outcome: approved