Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-18 00:00:00

20 жовтня 2014 року позивач [PERSON] звернувся до суду з вищевказаним позовом до ТОВ «ВЕСТА СЕРВІС» (далії по тексту товариство), в якому зазначив, що 01 жовтня 2010 року між позивачем та товариством укладено договір купівлі-продажу нафтопродуктів №01/10/1, згідно з яким Відповідач узяв на себе зобов'язання передати у власність Позивача паливно-мастильні матеріали, а саме виробництва ROMPETROL RAFINARE S.A., RO1860712, Navodari, Romania (далі - ПММ), а позивач зобов'язується отримувати ПММ і оплачувати їх вартість, на виконання умови Договору позивачем належним чином були направлені замовлення. 26 листопада 2013р. позивач звернувся до ТОВ «ВЕСТА СЕРВІС» із повідомленням №2 вих. №1 про намір отримати бензину марки А-95 виробництва ROMPETROL RAFINARE S.A., RO1860712, Navodari, Romania, проте ТОВ «ВЕСТА СЕРВІС» відмовило у поставці цих нафтопродуктів. У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив їх задовольнити. Відповідач позов не визнав, подавши суду заперечення на позов. Заслухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали справи, заслухав пояснення позивача, відповідача, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступного. Згідно ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму. Так судом встановлено, що 01.10.2013р. між [PERSON] та товариством укладено договір купівлі-продажу нафтопродуктів №01/10/1 (далі - Договір купівлі-продажу), згідно з п. 2.1 якого товариство (Постачальник) зобов'язується передавати у власність Покупця (Позивача) ПММ, а Покупець зобов'язується отримувати ПММ і оплачувати їх вартість. Згідно з п. 1.2 Договору купівлі-продажу, паливно-мастильні матеріали - неетильований бензин марки А-95 виробництва ROMPETROL RAFINARE S.A., RO1860712, Navodari, Romania (далі - ПММ), які Постачальник реалізує у роздріб на АЗС при передачі бланку-дозволу. При цьому, у п. 6.2. Договору сторони узгодили наступний порядок поставки ПММ: - Покупець звертається до Покупця з письмовим замовленням про отримання певної кількості ПММ; - Постачальник не пізніше робочого дня, наступного за днем отримання письмового замовлення Покупця, зобов'язаний сформувати видаткову накладну на кількість ПММ, замовлених Покупцем, та відповідну кількість бланків-дозволів. - Покупець направляє письмове повідомлення Постачальнику за 2 (два) робочі дні до запланованого відпуску ПММ. У своїх письмових поясненнях та під час судового розгляду позивач пояснив, що укладаючи аналізований договір купівлі-продажу, він мав намір придбати бензин саме цього виробника, яке, на його думку, наділено підвищеними властивостями щодо якості, про які він дізнався з загальнодоступних джерел, яким довіряє (а.с.8-12). Саме з цією метою і було укладено договір купівлі-продажу нафтопродуктів від 01.10.2013р. №01/10/1, згідно з п. 1.2 якого позивач мав придбати нафтопродукти виробництва ROMPETROL RAFINARE S.A., RO1860712, Navodari, Romania. Договір є обов'язковим для виконання сторонами, оскільки це прямо передбачено статтею 629 ЦК України. Таким чином, ТОВ «ВЕСТА СЕРВІС» згідно укладеного договору купівлі-продажу узяло на себе зобов'язання передати позивачу нафтопродукти виключно виробництва ROMPETROL RAFINARE S.A., RO1860712, Navodari, Romania. В ході судового розгляду справи встановлено, що позивач від 30.10.2013г. вих. №1 надав товариству замовлення №1 на отримання бензину А-95, виробництва ROMPETROL RAFINARE S.A. кількістю 300 (триста) літрів (а.с. 14). На підставі цього замовлення, відповідно до п. 6.2. договору купівлі-продажу нафтопродуктів від 01.10.2013р. №01/10/1, Відповідачем було сформовано накладну №00000014342 від 31.10.2013р. (а.с. 19) Позивач сплатив вартість бензину марки А-95 виробництва ROMPETROL RAFINARE S.A., RO1860712, Navodari, Romania у кількості 300 літрів згідно накладної №00000014342 від 31.10.2013р., що підтверджується копією фіскального чеку від 31.10.2013р. (а.с. 18) та отримав 15 (п'ятнадцять) бланків-дозволів (талонів). 30.10.2013р. Позивачем, було також направлено повідомлення №1 вих. №1 про намір отримати бензин А-95 виробництва ROMPETROL RAFINARE S.A. в кількості 200 (двісті) літрів 01.11.2013р. Позивач 01.11.2013р. реалізував своє право щодо отримання 200 (двісті) літрів бензину марки А-95 виробництва ROMPETROL RAFINARE S.A., RO1860712, Navodari, Romania, а Відповідач виконав свій обов'язок щодо передачі у власність позивачу ПММ, що передбачено договором купівлі-продажу нафтопродуктів від 01.10.2013р. №01/10/1. 26.11.2013р. позивач, реалізуючи свої правомочності, передбачені Договором купівлі-продажу від 01.10.2013р. №01/10/1, звернувся до ТОВ «ВЕСТА СЕРВІС» із повідомленням №2 вих. №1 про отримання через мережу АЗС «ВЕСТА» бензину марки А-95 виробництва ROMPETROL RAFINARE S.A., RO1860712, Navodari, Romania у кількості 100 л. (а.с.15). 27.11.2013р. своїм листом за вих. № 27/11/2013-1 ТОВ «ВЕСТА СЕРВІС» відмовило у поставці нафтопродуктів ROMPETROL RAFINARE S.A., RO1860712, Navodari, Romania, обґрунтувавши свої дії припиненням поставок нафтопродуктів від ТОВ «РОМПЕТРОЛ УКРАЇНА», що, на думку Відповідача, є обставиною, яка звільняє його від зобов'язання передати ПММ Позивачу. З метою підтвердження факту оплати позивачем накладної №00000014342 від 31.10.2013р. в повному об'ємі, позивач направив листа 30.01.2014г. вих. №1 (а.с. 19). Відповідачу в якому просив надати документи,які підтверджують оплату Позивачем в повному обсязі. У відповідь товариство, надіслало 04.02.2014р. вих. № 04/02/2014-1, яким підтвердило факт оплати позивачем накладної №00000014342 від 31.10.2013р. в повному обсязі та надало копію фіскального чеку від 31.10.2013р. (а.с.18) в підтвердження цього. У своїх запереченнях на позов, товариство зазначає, що 01.01.2013р. між Відповідачем та ТОВ «РОМПЕТРОЛ УКРАЇНА» укладено договір комісії, згідно з п. 1.1 якого ТОВ «ВЕСТА СЕРВІС» як комісіонер взяло на себе зобов'язання за дорученнями комітента - ТОВ «РОМПЕТРОЛ УКРАЇНИ» - за винагороду здійснювати від власного імені, але за рахунок комітента правочини купівлі-продажу, спрямовані на продаж майна комітента третім особам (далі - Правочини). Майном, яке передається комісіонер для здійснення правочинів є нафтопродукти та супутні товари: бензини автомобільні, дизельне паливо, скраплений газ, альтернативне паливо та інше (далі - Товар). За здійснені правочини комісіонер отримує виручку (готівкові та безготівкові кошти), які є власністю комітента (далі - Виручка), яку комісіонер зобов'язаний у повному обсязі передавати комітенту на умовах цього Договору. Саме наявність зобов'язання у ТОВ «РОМПЕТРОЛ УКРАЇНА» поставляти на користь ТОВ «ВЕСТА СЕРВІС» зокрема, бензин А-95, виробництва ROMPETROL RAFINARE S.A., RO1860712, Navodari, Romania, дозволив Відповідачу, у свою чергу, узяти не себе зобов'язання з поставки цього бензину на користь, зокрема, Позивача. Разом з тим, ТОВ «РОМПЕТРОЛ УКРАЇНА» листами від 11.10.2013р. вих. №1334 (а.с.57) та від 18.10.2013р. вих. №1377 (а.с.58) спочатку попередив про можливе припинення надання доручень з продажу нафтопродуктів ТОВ «РОМПЕТРОЛ УКРАЇНА», а з 02.11.2014р. взагалі припинив відвантажувати нафтопродукти на комісію та надання доручень з їх реалізації, що виключає можливість поставити позивачу з боку ТОВ «ВЕСТА СЕРВІС» нафтопродукти виробництва ROMPETROL RAFINARE S.A., RO1860712, Navodari, Romania. Суд вважає, що заперечення Відповідача не заслуговують на увагу, адже вони суперечать положенням ст. 509, 526, 655 ЦК України та висновкам, зазначеним вище. Крім того, суд наголошує, що за ч. 1 ст. 627 ЦК України відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Оскільки на виконання приписів ст. 10, 60 ЦПК України Відповідач не надав докази та у належному порядку не довів обставини, які спростовують передбачені положеннями ст. 6, ч. 3 ст. 509, ч. 1 ст. 627 ЦК України засади, на яких ґрунтується укладання договорів, суд виходить з того, що Відповідач не був позбавлений можливості вільно обирати контрагента та визначати умови укладених договорів. А, відповідно, укладаючи договір купівлі-продажу нафтопродуктів від 01.10.2013р. №01/10/1 між позивачем та Відповідачем, останній вільно обирав контрагента та визначав умови договору, і наявність зобов'язань за договором комісії від 01.01.2013р. №77-с, укладеним між Відповідачем та ТОВ «РОМПЕТРОЛ УКРАЇНА», не могла вплинути і не вплинула на зміст договору купівлі-продажу нафтопродуктів. Наявність будь-якого взаємозв'язку між договором, укладеним між позивачем та Відповідачем, з однієї сторони, та між договором, укладеним Відповідачем з ТОВ «РОМПЕТРОЛ УКРАЇНА», з іншої сторони, сторонами належними та допустимими доказами згідно ст. 60 ЦПК України не доведено. Таким чином, у силу імперативних положень ст. 509, 526, 655 ЦК України узяті на себе зобов'язання з боку Відповідача мають бути виконані, а невиконання цих зобов'язань є порушенням, яке тягне за собою настання цивільно-правової відповідальності. Відповідно до ч. 1 ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Згідно з ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Згідно з положеннями ч. 1-2 ст. 614 ЦК України особа, яка порушила зобов'язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом. Особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов'язання. Відсутність своєї вини доводить особа, яка порушила зобов'язання. Особа, яка порушила зобов'язання, звільняється від відповідальності за порушення зобов'язання, якщо вона доведе, що це порушення сталося внаслідок випадку або непереборної сили. Не вважається випадком, зокрема, недодержання своїх обов'язків контрагентом боржника, відсутність на ринку товарів, потрібних для виконання зобов'язання, відсутність у боржника необхідних коштів (ч. 1 ст. 617 ЦК України). Відповідачем у відповідності до положень ст. 614 ЦК України та на виконання приписів ст. 60 ЦПК України не надано доказів того, що ним вжито заходів щодо належного виконання зобов'язань, як і доказів вжиття всіх залежних від нього заходів з виконання зобов'язання. Крім того, суд критично оцінює аргумент Відповідача про звільнення його від зобов'язань поставити товар на користь позивача через невиконання зобов'язань з боку ТОВ «РОМПЕТРОЛ УКРАЇНА» як контрагента Відповідача через те, що згідно з приписами ст. 617 ЦК України недодержання своїх обов'язків контрагентом боржника не вважається випадком, а, відтак, і обставиною, яка звільняє боржника від обов'язку виконати зобов'язання за договором, та відповідальності за невиконання зобов'язання в натурі. Судом встановлено, що шляхом припинення поставок нафтопродуктів, ТОВ «РОМПЕТРОЛ УКРАЇНА» фактично в односторонньому порядку достроково розірвало договір комісії від 01.01.2013р. №77-с, укладений з ТОВ «ВЕСТА СЕРВІС». Відповідно до ч. 2 ст. 653 ЦК України у разі розірвання договору зобов'язання сторін припиняються. У разі зміни або розірвання договору зобов'язання змінюється або припиняється з моменту досягнення домовленості про зміну або розірвання договору, якщо інше не встановлено договором чи не обумовлено характером його зміни (ч. 3 ст. 653 ЦК України). Зобов'язання ТОВ «РОМПЕТРОЛ УКРАЇНА» поставити нафтопродукти ТОВ «ВЕСТА СЕРВІС» з метою подальшої передачі цих нафтопродуктів позивачу за договором, який розірвано в односторонньому порядку з боку ТОВ «РОМПЕТРОЛ УКРАЇНА», суперечило б принципу свободи договору, передбаченого п. 3 ч. 1 ст. 3 ст. 627 ЦК України, та нормам ст. 653 ЦК України, за якими зобов'язання за розірваним договором припиняються. Отже, суд доходить до висновку про обґрунтованість та законність позовних вимог позивача до Відповідача, тож вони підлягають задоволенню у повному обсязі. При поданні позову позивач сплатив судовій збір в розмір 243 грн.60 к., суд пришов до висновку, що позов є обґрунтований, а тому відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача необхідно стягнути судовій збір в розмір 243 грн. 60 к.

Outcome: approved