Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-19 00:00:00

21.02.2018 року до суду звернувся позивач [PERSON]Д з позовом про визначення додаткового строку прийняття спадщини до відповідача [PERSON] сільської ради Верхньодніпровського району Дніпропетровської області., третя особа, що не заявляє самостійних вимог: державний нотаріус першої Дніпродзержинської державної нотаріальної контори, т.в.о. державного нотаріуса Верхньодніпровської державної нотаріальної контори Дніпропетровської області [PERSON]В Ухвалою Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області від 26.02.2018 року відкрите провадження по справі. Справу призначено до розгляду в спрощеному провадженні з викликом сторін на 20.03.2018 року. Згідно заявлених позовних вимог позивач визначити йому додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини за заповітом після смерті [PERSON], тривалістю в два місяці з моменту набрання рішенням законної сили. В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач посилається на наступне: 24.07.2004 року померла його мати - [PERSON], яка на момент смерті була зареєстрована та мешкала за адресою: с. Мишурин Ріг, вул. Богдана Хмельницького, 20 Верхньодніпровського району Дніпропетровської області. Після смерті матері відкрилась спадщина на належну їй земельну ділянку (пай № 553). Державний акт серія Ш-ДП № 042611 від 25 грудня 2001 року, площею 4.680 га., яка розташована на території [PERSON] територіальної громади Верхньодніпровського району Дніпропетровської області. 06.02.2018 року він звернувся до Верхньодніпровської нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину після смерті матері. Проте, постановою державного нотаріуса Першої Дніпродзержинської державної нотаріальної контори, т.в.о. державного нотаріуса Верхньодніпровської державної нотаріальної контори Дніпропетровської області [PERSON]. йому було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину в зв'язку з пропуском шестимісячного строку для подачі заяви про прийняття спадщини, що й стало причиною звернення до суду. Справа розглядалась в спрощеному провадженні без виклику сторін Відповідач, представник [PERSON] сільської ради Верхньодніпровського району Дніпропетровської області подав заяву згідно якої будь-яких заперечень проти задоволення позовних вимог не надав. Згідно ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку , встановленому цим кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів Завданням суду при здійсненні правосуддя, в силу ст. 2 Закону України Про судоустрій і статус суддів є забезпечити кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов'язковість яких надана Верховною радою України. За змістом положень вказаних норм, розпорядження своїм правом на захист є диспозитивною нормою цивільного законодавства, яке полягає у наданні особі, яка вважає свої права порушеними, невизнаними або оспорюваними, можливості застосувати способи захисту, визначені законом або договором. Відповідно до ч. 1 ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, держави та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором При цьому, предметом позову є матеріально-правова вимога позивача до відповідача, а підставою - посилання на належне йому право, юридичні факти, що призвели до порушення цього права, та правове обґрунтування необхідності його захисту. Отже, виходячи із наведеного, на момент звернення із тим чи іншим позовом, права та інтереси, на захист яких поданий позов вже мають бути порушені, невизнані або оспорювані особою, до якої пред'явлений позов, тобто, законодавець пов'язує факт звернення до суду із наявністю вже порушених прав та інтересів позивача. Метою ж позову є розгляд спору і захист вже порушених, невизнаних або оспорюваних суб'єктивних прав або законних інтересів позивача. Суд, з'ясувавши зміст позовних вимог, вивчивши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, приходить до таких висновків. Судом встановлено такі факти та відповідні їм правовідносини Судом встановлено, що 24.07.2004 року померла мати позивача - [PERSON], яка на момент смерті була зареєстрована та мешкала за адресою: с. Мишурин Ріг, вул.. Богдана Хмельницького, 20 Верхньодніпровського району Дніпропетровської області, що підтверджується копією свідоцтва про смерть та про народження. Після смерті [PERSON], відкрилась спадщина на належну їй земельну ділянку (пай № 553). Державний акт серія Ш-ДП № 042611 від 25 грудня 2001 року, площею 4.680 га., яка розташована на території [PERSON] територіальної громади Верхньодніпровського району Дніпропетровської області, що підтверджується копією Державного акту про право на земельну ділянку. За життя [PERSON],склала заповіт, посвідчений секретарем Мишуринрізької сільської ради Верхньодніпровського району Дніпропетровської області 15.07.2003 року, згідно якого все своє майно та все те, що буде належати їй день смерті заповідала позивачу 06.02.2018 року позивач звернувся до Верхньодніпровської нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину після смерті матері. Проте, постановою державного нотаріуса Першої Дніпродзержинської державної нотаріальної контори, т.в.о. державного нотаріуса Верхньодніпровської державної нотаріальної контори Дніпропетровської області [PERSON]. позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину в зв'язку з пропуском шестимісячного строку для подачі заяви про прийняття спадщини, що підтверджується копією постанови. Відповідно до ч. 1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Відповідно до ст. 1272 ЦК України визначено наслідки пропущення строку для прийняття спадщини, зокрема, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого ст. 1270 ЦК, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини нотаріусу за місцем відкриття спадщини. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Судом встановлено, що позивач пропустив встановлений строк для прийняття спадщини, тому вправі звернутись в суд з позовом для визначення йому додаткового строку для прийняття спадщини. Згідно п. 24 Постанови Пленуму Верховного суду України №7 від 30. 05. 2008 року, «Про судову практику у справах про спадкування», особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третьоїстатті 1272 ЦК України. Суди відкривають провадження в такій справі у разі відсутності письмової згоди спадкоємців, які прийняли спадщину а також за відсутності інших спадкоємців, які могли б дати письмову згоду на подання заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини. Судом встановлено, що позивач не подав своєчасно нотаріусу заяву про прийняття спадщини через свою правову необізнаність. Проаналізувавши встановлені обставини по справі, оцінивши надані в силу положень ст.81 ЦПК України докази в їх сукупності, оскільки позивач пропустив строк прийняття спадщини. Виходячи з вищевикладено суд. Відповідно до способу захисту порушених прав, обраного позивачем,, який передбачений нормами ЦК України, та зяким погоджується суд вважає за можливе визнати причини пропуску строку подачі заяви про прийняття спадщини спадкоємцем поважними, а позов задовольнити і визначити позивачу додатковий строк для подачі заяви про прийняття спадщини. Задовольняючи позов суд враховує, що додатковий строк визначається у разі, якщо суд визнає причини пропуску строку для прийняття спадщини поважними, тому, на підставі наданих доказів, суд\~переконався в тому, що позивач з поважних причин пропустив строк для подання заяви про прийняття спадщини. Крім того з моменту смерті спадкодавця пройшов тривалий період часу і будь-які інші спадкоємці. Окрім позивача, не заявили про свої права на спадщину, що залишилась після смерті [PERSON] При цьому, факт пропуску строку для прийняття спадщини не є підставою для усунення від спадкування. Понесені позивачем судові витрати по сплату судового збору в сумі 704 грн 80 коп.., суд вважає за можливе покласти на позивача так як судом не встановлено вини відповідача у порушенні прав позивача.

Outcome: approved