Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-17 00:00:00

21.08.2019р. до Калинівського районного суду Вінницької області звернувся [PERSON] із позовом до [PERSON] , третя особа - Служба у справах дітей Калинівської районної державної адміністрації Вінницької області, в якій просить встановити постійне місце проживання дитини - доньки [PERSON] , [INFO] , разом із батьком, а саме із ним за адресою: [ADDRESS] . В обґрунтування цієї вимоги зазначив, що раніше перебував в зареєстрованому шлюбі з відповідачем [PERSON] , від якого у них народилась спільна дитина - донька [PERSON] , [INFO] . Після фактичного припинення шлюбних відносин, відповідач самоусунулась від утримання та виховання їх дитини, яка є інвалідом дитинства, та потребує у зв`язку із цим особливої уваги та догляду. Після залишення дитини, відповідач [PERSON] виїхала проживати за іншою адресою, та з цього моменту жодної допомоги на дитину не надає, не цікавиться її життям. Дитина проживає разом з ним та його матір`ю, матеріально-побутові умови проживання якої задовольняють всі необхідні її потреби для проживання, розвитку, виховання та навчання, чого в силу різних обставин не може надати мати, а тому просить задовольнити позов. Предмет та підстава позову не змінювались, позовні вимоги не збільшувались. Позивач - [PERSON] в судове засідання не з`явився, у поданій письмовій заяві просить справу розглянути за його відсутності, на позовних вимогах наполягає. Відповідач - [PERSON] в судове засідання не з`явилася, про час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином в передбаченому законом порядку, про причини неявки суд не повідомила, заперечень з приводу визначення місця проживання дитини з батьком не надала. Третя особа - уповноважений представник Служби у справах дітей Калинівської районної державної адміністрації Вінницької області в судове засідання не з`явився, у поданій письмовій заяві просить справу розглянути за відсутності представника Служби, проти визначення місця проживання дитини з батьком не заперечує. За наявності існуючих умов, передбачених в ч.1 ст.280 ЦПК України, які підтверджені наявними в справі доказами, суд ухвалив: провести заочний розгляд справи за відсутності сторін та без здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі, виходячи з наступних підстав: Судом установлено такі факти та відповідні їм правовідносини. Позивач [PERSON] та відповідач [PERSON] є батьками малолітньої [PERSON] , [INFO] , що підтверджується Свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим 22.12.2006р. виконавчим комітетом Кіровської сільської ради Калинівського району Вінницької області. Батьки - сторони [PERSON] та [PERSON] розлучені, про що свідчить копія рішення Калинівського районного суду Вінницької області від 24.10.2018р. у цивільній справі № 132/3431/18 за позовом [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу та позов [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу, яке набуло законної сили, та проживають окремо. На даний час малолітня [PERSON] , [INFO] , згідно довідки Мирненської сільської ради Калинівського району Вінницької області від 04.07.2019р. та Акту обстеження матеріально-побутових умов від 15.07.2019р., зареєстрована і фактично проживає разом з батьком за адресою: [ADDRESS] , та перебуває на його утриманні. За змістом положень частин сьомої, восьмої статті 7 Сімейного кодексу України (далі - СК України) дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини, іншими міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини. Відповідно до статті 3, статті 18 Конвенції про права дитини, прийнятої 44-ю сесією Генеральної Асамблеї ООН 20 листопада 1989 року (набрала чинності для України 02 вересня 1991 року) в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється як найкращому забезпеченню інтересів дитини. Батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Стаття 141 СК України визначає, що мати та батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою, чи розірвано шлюб і чи проживають вони разом чи окремо. Відповідно до частини другої статті 141 СК України, розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Згідно із статтею 11 Закону України «Про охорону дитинства», кожна дитина має право на проживання в сім`ї разом з батьками або в сім`ї одного з них та на піклування батьків. Батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. Конвенція про права дитини, виходячи із рівності прав матері та батька, у пункті 1 статті 9 проголосила правило, за яким дитина не повинна розлучатися з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли таке розлучення необхідне в найкращих інтересах дитини. Частиною другою статті 150 СК України передбачено, що батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Згідно із частиною четвертою статті 150 СК України, батьки зобов`язані поважати дитину. Відповідно до статті 153 СК України, мати, батько та дитина мають право на безперешкодне спілкування між собою, крім випадків, коли таке право обмежене законом. Частиною другою статті 155 СК України передбачено, що батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Стаття 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року гарантує кожному право на повагу до свого приватного і сімейного життя, до свого житла і кореспонденції (пункт 1). При цьому зазначена стаття містить застереження, згідно з яким органи державної влади не можуть утручатись у здійснення цього права, за винятком випадків, коли втручання здійснюється згідно із законом і є необхідним у демократичному суспільстві в інтересах національної та громадської безпеки чи економічного добробуту країни, для запобігання заворушенням чи злочинам, для захисту здоров`я чи моралі або для захисту прав і свобод інших осіб (пункт 2). Відповідно до статті 160 СК України місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. Місце проживання дитини, яка досягла десяти років, визначається за спільною згодою батьків та самої дитини. Якщо батьки проживають окремо, місце проживання дитини, яка досягла чотирнадцяти років, визначається нею самою. Частинами першою, другою статті 161 СК України визначено, що якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення. Орган опіки та піклування або суд не можуть передати дитину для проживання з тим із батьків, хто не має самостійного доходу, зловживає спиртними напоями або наркотичними засобами, своєю аморальною поведінкою може зашкодити розвиткові дитини. До інших обставин, що мають істотне значення (у контексті приписів частини першої статті 161 СК України), можна віднести, зокрема: особисті якості батьків; відносини, які існують між кожним з батьків і дитиною; можливість створення дитині умов для виховання і розвитку. Європейський суд з прав людини зауважує, що між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків. (HUNT v. UKRAINE, № 31111/04, § 54, ЄСПЛ, від 07 грудня 2006 року). При визначенні основних інтересів дитини у кожному конкретному випадку необхідно враховувати дві умови: по-перше, у якнайкращих інтересах дитини буде збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я виявляється особливо непридатною або явно неблагополучною; по-друге, у якнайкращих інтересах дитини буде забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагополучним (MAMCHUR v. UKRAINE, № 10383/09, § 100, ЄСПЛ, від 16 липня 2015 року). Поведінка батьків, їх авторитет відіграє суттєву роль у вихованні дитини, адже дитина не має самостійного досвіду соціальної поведінки, а тому успадковує досвід і поведінку авторитетних для неї батьків. Відповідно до висновку Калинівської районної державної адміністрації Вінницької області від 23.01.2020р. № 01-17-193, комісія з питань захисту прав дитини при райдержадміністрації вважає за доцільне визначити місце проживання малолітньої дитини - [PERSON] , [INFO] , разом з батьком - [PERSON] за адресою: [ADDRESS] . До такого висновку комісія з питань захисту прав дитини при Калинівській районній державній адміністрації Вінницької області дійшла виходячи з того, що на даний час малолітня дитина [PERSON] , [INFO] , проживає разом з батьком - [PERSON] за адресою: [ADDRESS] . Дитина навчається в 6-му класі Мирненської ЗОШ І-ІІ ступенів, куди її проводжає та забирає додому батько. [PERSON] має окрему кімнату в будинку, та все необхідне для забезпеченого життя, навчання і повноцінного розвитку. Доглядати за дитиною допомагає бабуся - мати [PERSON] , яка проживає з ними на одному подвір`ї в окремому будинку, до якої особливо прив`язана [PERSON] . Батько піклується про здоров`я дитини, створює всі необхідні умови для розвитку її особливості, тобто виконує батьківські обов`язки на належному рівні. Натомість мати малолітньої дитини [PERSON] з сім`єю не проживає, власного житла не має, вихованням дитини не займається. Відвідує дівчинку вкрай рідко. Дитина не хоче проживати разом з мамою, проте не проти спілкування з нею. З огляду на викладене, з метою найбільш повного та всебічного забезпечення прав і законних інтересів малолітньої [PERSON] , [INFO] , найкращим інтересам дитини буде відповідати місце її проживання разом з батьком, а відтак позов є обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню.

Outcome: approved