overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-25 00:00:00

20 вересня 2016 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON], в якій просить розірвати шлюб. Позов мотивовано тим, що 13 вересня 2008 року він зареєстрував шлюб з відповідачем. Шлюб зареєстровано відділом державної реєстрації актів цивільного стану Будьоннівського районного управління юстиції у місті Донецьку, актовий запис №455. Від даного шлюбу сторони мають неповнолітню дитину - [PERSON], [INFO]. Спільне життя з відповідачем не склалося. Подружні відносини припинені з червня 2014 року через різні погляди на сімейне життя. Сторони спільне господарство не ведуть, спільного бюджету не мають. Спору про розділ майна, що є сумісною власністю не виникає. В звязку з цим позивач просить суд розірвати шлюб. В судове засідання позивач та відповідач не зявились, надали суду письмові заяви про розгляд справи за їх відсутності, позовні вимоги позивач підтримав в повному обсязі, відповідач визнав повністю та не заперечував проти їх задоволення. Згідно з ч.4 ст.174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд дослідивши матеріали цивільної справи, вважає що заявлений позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що позивач та відповідач перебувають у шлюбі з 13 вересня 2008 року. Шлюб зареєстровано відділом державної реєстрації актів цивільного стану Будьоннівського районного управління юстиції у місті Донецьку, актовий запис №455 (а.с.4). Від даного шлюбу сторони мають неповнолітню дитину - [PERSON], [INFO] (а.с.17). Спору про поділ майна, що є спільною власністю на даний час немає. В сім'ї позивача та відповідача подружні відносини припинені з червня 2014 року через різні погляди на сімейне життя. Сторони проживають за різними адресами. Враховуючи ці обставини суд вважає, що родина розпалась остаточно, відновлення подружніх відносин неможливе, оскільки подальше спільне життя і збереження шлюбу буде суттєво суперечити інтересам сторін. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-20 00:00:00

20 вересня 2016 року [PERSON] звернувся до суду з цим позовом, вказуючи, що 29.09.2008р. померла [PERSON], після її смерті відкрилась спадщина у виді Державного акта на право власності на земельну ділянку, яка розташована на території Бабинецької сільської ради Погребищенського району Вінницької області та Свідоцтва про право власності на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства (майновий сертифікат), які він має намір успадкувати. Проте не має можливості оформити спадщину, оскільки оригінали Державного акта на право власності на земельну ділянку та Свідоцтва про право власності на майновий пай були втрачені. Позивач в судове засідання не з`явився, проте подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності, просив задовольнити позовні вимоги. Представник відповідача в судове засідання не з`явився, проте голова Бабинецької сільської ради - [PERSON], телефонограмою повідомила суд про неможливість зявитись в судове засідання, просила розглянути справу у її відсутності, не заперечувала проти задоволення позовних вимог. Зясувавши позиції сторін та дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з огляду на таке. Дані правовідносини у системному звязку регулюються: - ч.1 ст. 1 Протоколу 1 Конвенції про захист прав і основоположних свобод, яка передбачає право на ефективне мирне володіння майном; - ст.328 ЦК України, за змістом якої фізична або юридична особа може набути право власності на підставах, що не заборонені законом; - ст.1218 ЦК України, відповідно до якої до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Оскільки в судовому засіданні беззаперечно доведено, що після смерті [PERSON], яка померла 29.09.2008р., відкрилась спадщина у виді Державного акту на право власності на земельну ділянку та Свідоцтва про право власності на майновий пай, яку [PERSON], як єдиний спадкоємиць має намір успадкувати за заповітом, однак не може отримати свідоцтво про право на спадщину, оскільки державний акт на право власності на земельну ділянку та Свідоцтво про право власності на майновий пай були втрачені, то з метою захисту майнових прав позивача, необхідно визнати за ним право власності на спадкове майно.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-24 00:00:00

20 вересня 2016 року [PERSON] звернувся до суду із зазначеною заявою, посилаючись на те, що він зареєстрований з матір'ю в квартирі за адресою : [ADDRESS]. Квартира перебуває у комунальній власності. Наразі вони мають намір приватизувати квартиру. Але, звернувшись до відділу обліку розподілу та приватизації житла виконавчого комітету Полтавської ради, отримали відмову у прийнятті документів, так як його прізвище та прізвище матері різняться. Так, згідно з паспортом його прізвище вказано - [PERSON], прізвище матері по паспорту - [PERSON]. Заявник просить встановити факт, що він є рідним сином [PERSON], що необхідно для приватизації житла. У судове засідання заявник не з'явився, надавши суду заяву про розгляд справи за його відсутності. Представник Управління майном комунальної власності міста Полтави не з'явився. Від заінтересованої особи до суду надійшла заява про розгляд справи за відсутності представника та розглянути справу на розсуд суду. Заінтересована особа [PERSON] в судове засідання не з'явилася, надавши суду заяву про розгляд справи за її відсутності, в якій підтвердила той факт, що заявник є її рідним сином. Суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін на підставі наданих сторонами доказів. Дослідивши матеріали справи, суд вважає заяву такою, що підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно зі ксерокопією паспорта заявника серії [NUMBER] [PERSON] народився [INFO] року у м.Полтаві, його прізвище українською мовою зазначено як [PERSON], російською мовою - [PERSON]., його місце реєстрації - [ADDRESS] ( а.с.23). Згідно зі ксерокопією паспорта заінтересованої особи [PERSON] серії [NUMBER] її прізвище українською мовою зазначено як [PERSON], російською мовою - [PERSON], її місце реєстрації - [ADDRESS] ( а.с.6). Як вбачається зі ксерокопії свідоцтва про народження від 16 квітня 1968 року, виданого на російській мові, « [PERSON] » народився [INFO] року в м. Полтаві, його матір'ю є « [PERSON]». Відповідно до п.1 ч.1 ст. 256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами. Таким чином суд вважає, що у судовому засіданні підтверджено, що [PERSON] дійсно є рідним сином [PERSON], встановити факт іншим шляхом заявник позбавлений можливості, оскільки в документах, доданих до справи прізвище заявника та його матері помилково спотворені. Встановлення факту заявнику необхідно для приватизації житла. На підставі наведеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-27 00:00:00

20 вересня 2016 року [PERSON] звернулась до суду з позовною заявою до Ізюмської міської ради Харківської області про визначення додаткового строку для подачі заяви на прийняття спадщини вказує, що [INFO] помер її батько [PERSON]. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на земельну ділянку на території Борівської селищної ради Борівського району Харківської області для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 4,03 га, згідно державного акту на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER]. На час смерті батька була зареєстрована окремо від нього, за іншою адресою. Строк на прийняття спадщини пропустила з поважних причин, в зв'язку похилим віком та ускладненням стану здоров'я. В зв'язку з наведеним позивач просить позов задовольнити. Представник позивача [PERSON] - адвокат Лебединська В.В. в судовому засіданні підтримала позовні вимоги в повному обсязі, в подальшому подала заяву про розгляд справи у її відсутності. Представник відповідача Ізюмської міської ради Харківської області Кисельова Н.С. позовні вимоги не визнала, пояснила, що позивачем не надано доказів обставин, які пов'язані з об'єктивними непереборними, істотними труднощами для подачі заяви до нотаріальної контори. В подальшому подала заяву про розгляд справи у її відсутності. Вислухавши представників сторін, дослідивши матеріали справи, суд встановив. Згідно свідоцтва про смерть серії [NUMBER] виданого відділом держаної реєстрації актів цивільного стану по місту Ізюму Ізюмського міськрайонного управління юстиції у Харківській області [PERSON] помер [INFO], про що зроблено відповідний актовий запис № 04 від 05 січня 2016 року. (а.с.4) Ізюмською державною нотаріальною конторою відмовлено [PERSON] у прийнятті заяви про прийняття спадщини в зв'язку з пропуском строку на прийняття спадщини. У відповідності до частини 3 статті 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання заяви про прийняття спадщини. На підтвердження своїх вимог, позивачем надано до суду довідку Комунального закладу охорони здоров'я центру первинної медико-санітарної допомоги м. Ізюм від 08 жовтня 2016 року про те, що вона знаходилася на амбулаторному лікуванні з 29.06.2016 року по 08.07.2016 з приводу гіпертонічної хвороби ІІ ст., стенокардії та їй рекомендована госпіталізація, а також амбулаторну карту, що підтверджує зазначені обставини. Враховуючи хворобу позивача у період з 29.06.206 року по 08.07.2016 року, що позбавляло її можливості особисто подати заяву про прийняття спадщини до нотаріальної контори, суд вважає, що строк для подання заяви про прийняття спадщини позивачем у справі пропущено з поважних причин. За таких обставин, суд призначає [PERSON] додатковий строк, достатній для подання нею заяви в нотаріальну контору про прийняття спадщини.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-07 00:00:00

20 вересня 2016 року [PERSON] звернулась до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача на свою користь на утримання повнолітньої доньки [PERSON], [INFO], яка продовжує навчання, аліменти в розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку щомісячно, починаючи з дня предявлення позову до суду і до закінчення донькою навчання, але не більше ніж до досягнення нею двадцяти трьох років, мотивуючи свої вимоги тим, що відповідач добровільно матеріальної допомоги на утримання своєї повнолітньої доньки, яка є студентом Чернігівського національного технологічного університету і навчається за денною формою навчання та потребує у звязку з цим матеріальної допомоги, не надає. Донька проживає разом з нею та знаходиться на її утриманні. В судове засіданні позивач не зявилась, надала суду заяву з проханням розглянути справу без її участі, позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не з'явився, надав суду заяву з проханням розглянути справу без його участі, позовні вимоги визнав повністю. Відповідно до положень ч.2 ст.197 ЦПК України справа розглядається за відсутності сторін, без здійснення технічної фіксації. Суд, дослідивши письмові докази, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебували в зареєстрованому шлюбі, який було розірвано 11 вересня 2003 року відділом реєстрації актів громадянського стану Чернігівського районного управління юстиції Чернігівської області, актовий запис № 126 /а.с.2/. Від шлюбу сторони мають доньку [PERSON], [INFO] року народження /а.с.3/. На час розгляду справи [PERSON] навчається в Чернігівському національному технологічному університеті за денною формою навчання на 5 курсі фінансово-економічного факультету. Термін закінчення навчання - 30 червня 2018 року /а.с. 4/. Відповідно до довідки Михайло-Коцюбинської селищної ради Чернігівського району та області за № 854 від 19.09.2016 року, разом з позивачем проживає донька [PERSON] за адресою: Чернігівська область, Чернігівський район, смт. М.Коцюбинське, вул. Миру, 19 /а.с. 5/. За викладених обставин, вимоги позивачки про стягнення аліментів на навчання є обґрунтованими, оскільки відповідно до ст. 199 Сімейного кодексу України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і в звязку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобовязані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Донька позивача продовжує навчання, тобто [PERSON] потребує матеріальної допомоги, а відповідач в змозі надавати таку допомогу. Враховуючи досліджені судом обставини справи та докази, надані сторонами на обґрунтування своїх вимог та заперечень, суд приходить до висновку, що з відповідача слід стягнути аліменти у розмірі 1/4 частини його місячного заробітку (доходу) з часу подання позивачем позовної заяви до часу закінчення його навчання, який зазначений в довідці учбового закладу, тобто до 30 червня 2018 року. Оскільки позивач звільнена від сплати судового збору, то з відповідача слід стягнути на користь держави судовий збір. На підставі наведеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-09 00:00:00

20 вересня 2016 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, мотивуючи свої вимоги тим, що з відповідачем зареєстрували шлюб 25 квітня 2009 року, про що було зроблено актовий запис № 446. Від шлюбу сторони мають спільних неповнолітніх дітей - сина [PERSON], [INFO], та доньку [PERSON], [INFO]. Вказує, що спільне життя з відповідачем не склалося. Шлюбні відносини припинили своє існування з червня 2016 року, спільне господарство не ведеться. В сім'ї часто виникали сварки та суперечки з суттєво важливих питань. Між сторонами втрачені почуття взаємоповаги і розуміння. За таких обставин вважає збереження шлюбу неможливим. Звертаючись до суду позивач просить розірвати шлюб, укладений між нею та відповідачем, та відновити її дошлюбне прізвище. Позивач в судове засідання не з'явилась, через канцелярію суду надала заяву про розгляд справи за її відсутності. Додатково зазначила, що позов підтримує в повному обсязі, просить його задовольнити. Відповідач в судове засідання не з'явився, через канцелярію суду надав заяву про розгляд справи за його відсутності. Додатково зазначив, що проти розірвання шлюбу не заперечує. Оскільки всі особи, що беруть участь у справі в судове засідання не з'явились, відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, який зареєстрований 25 квітня 2009 року, про що було зроблено актовий запис № 446 (а.с. 3). Від шлюбу сторони мають спільних неповнолітніх дітей - сина [PERSON], [INFO], та доньку [PERSON], [INFO] (а.с. 4, 5). Суд, приймаючи до уваги обставини справи, письмові пояснення сторін, які визнаються судом достовірними, дійшов висновку, що шлюб на підставі ст. 112 Сімейного кодексу України належить розірвати, оскільки перебування сторін у шлюбі носить формальний характер, примирення між подружжям неможливо і збереження шлюбу буде суперечити їх інтересам та інтересам дітей, що підтверджено дослідженими судом доказами. Також суд приходить до висновку, що задоволенню у відповідності до ст. 113 СК України підлягає вимога щодо відновлення після розірвання шлюбу дошлюбного прізвища позивачки - [PERSON]. Позивачем понесені і документально підтвердженні судові витрати в сумі 551,20 грн. судового збору, які згідно ст. 88 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-27 00:00:00

20 вересня 2016 року [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дитини, в позові посилалася на те, що проживала з відповідачем у шлюбі, який на час подання позовної заяви до суду розірваний не був. [INFO] у них народилась спільна дитина - дочка [PERSON], яка знаходиться на утриманні позивачки, а відповідач матеріальної допомоги на її утримання не надає. Відповідач працездатний і в змозі надавати кошти на утримання дочки, інших утриманців не має, тому позивачка просила стягувати з нього аліменти в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з дня подання заяви і до повноліття дитини. В судове засідання позивачка не з'явилася, направила до суду заяву, в якій позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити, розглянути справу у її відсутність, не заперечувала проти ухвалення заочного рішення (а.с. 24). Відповідач в судове засідання не з`явився, про час і місце судового засідання був повідомлений належним чином (а. с. 18, 19, 25, 26). Ухвалою суду від 28 жовтня 2016 року відповідно до положень ст. ст. 77, 225 ч. 1 ЦПК України ухвалено справу розглянути у відсутність відповідача, в порядку її заочного вирішення. За таких обставин, суд вважає за можливе вирішити справу на підставі наявних у ній даних та доказів, постановивши заочне рішення, відповідно до ст. 224 ЦПК України. Судом встановлено, що сторони по справі мають спільну неповнолітню дитину - [PERSON], [INFO] (а.с.5), яка проживає з матір'ю та перебуває на її утриманні (а.с.7). Відповідач у добровільному порядку матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, хоча зобов'язаний її утримувати та має таку можливість, оскільки є працездатним. Відповідно до ст. 180, 182, 183 СК України, суд приходить до висновку про необхідність задоволення позову та стягнення з відповідача на користь позивачки аліментів в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше мінімальної суми, встановленої законодавством, до досягнення дитиною повноліття. Згідно п. 1 ч. 1 ст. 367 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Згідно ст. 88 ЦПК України судові витрати підлягають стягненню з відповідача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-22 00:00:00

20 вересня 2016 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON], в якому просить розірвати шлюб з відповідачем. Від шлюбу з відповідачем має малолітнього сина [PERSON], [INFO]. Свої позовні вимоги мотивує тим, що з вересня 2016 року вона спільно з відповідачем не проживає, через різні погляди на сімейне життя, втрату взаємоповаги та взаєморозуміння один з одним, відновлювати сімейні стосунки не бажає, а тому просить розірвати шлюб. В судове засідання позивач не з'явилась, подала до суду заяву про розгляд справи без її участі, на позовних вимогах наполягає та не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не зявився з невідомих суду причин, хоча про день та час судового розгляду справи був повідомлений належним чином, що підтверджується матеріалами поштової кореспонденції (а.с. 15,18,19,20). Суд, дослідивши матеріали справи, вважає можливим розглянути справу, в порядку, передбаченому гл.8 ЦПК України, у відсутність відповідача, який згідно ст.74 ЦПК України повідомлений про день та час розгляду справи належним чином. Вивчивши матеріали справи, та перевіривши їх доказами, суд дійшов висновку про те, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони з 03 листопада 2007 року перебувають в зареєстрованому шлюбі, згідно свідоцтва про шлюб (а.с. 3). Від шлюбу мають малолітнього сина [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження (а.с.6). З вересня 2016 року позивач спільно з відповідачем не проживає, через різні погляди на сімейне життя втрату взаємоповаги та взаєморозуміння один з одним, відновлювати сімейні стосунки не бажає. Отже суд приходить до висновку, що подальше збереження шлюбу є неможливим. Відповідно до ст.88 ЦПК України з відповідача слід стягнути на користь позивача понесені судові витрати по сплаті судового збору в сумі 551 грн. 20 коп..

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-31 00:00:00

20 вересня 2016 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування своїх вимог позивач [PERSON] посилалася на те, що 01 березня 2008 року Виконавчим комітетом Губиниської селищної ради Новомосковського району Дніпропетровської області був зареєстрований шлюб між нею та відповідачем, актовий запис № 2. Від шлюбу мають дитину [PERSON], [INFO]. Позивач зазначила, що вона та відповідач тривалий час не проживають спільно, не підтримують сімейні відносини та не ведуть сумісного господарства, внаслідок конфліктів, сварок та непорозумінь, чоловік категорично заявив, що не бажає проживати з нею, що він помилився, зареєструвавши з нею шлюб. [PERSON] в заяві посилалася на те, що вона втратила почуття любові та поваги до чоловіка, подальше спільне життя та збереження шлюбу вона вважає неможливим, таким, що суперечить її інтересам, в звязку з чим, просить суд розірвати шлюб між нею та відповідачем. В судове засідання позивач [PERSON] не зявилася, в своїй заяві просила суд розглянути справу без її участі, вимоги підтримує, в разі розірвання шлюбу її прізвище залишити без змін. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, про місце, дату і час розгляду справи належним чином повідомлений, в звязку з чим, судом проведений заочний розгляд справи. Суд, дослідивши надані сторонами докази, приходить до наступного. Судом встановлено, що 01 березня 2008 року Виконавчим комітетом Губиниської селищної ради Новомосковського району Дніпропетровської області був зареєстрований шлюб між сторонами, актовий запис № 2, що підтверджується відповідним свідоцтвом. Від шлюбу сторони мають дитину [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження. На підставі ст. 104 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Відповідно до вимог ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони тривалий час не підтримують шлюбні відносини, не ведуть спільне господарство, позивач втратила почуття любові та поваги до чоловіка, подальше спільне життя і збереження шлюбу вважає неможливим, за таких обставин суд приходить до переконання, що подальше збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з подружжя, що мають істотне значення, і шлюб підлягає розірванню. У відповідності до ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у звязку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. В звязку з наведеним, вимоги позивача [PERSON] є обґрунтованими, та вона має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися прізвищем, яке вона змінила у звязку з реєстрацією шлюбу. Враховуючи вищевикладене і

Outcome: approved