Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-18 00:00:00

20 березня 2017 року управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Бердянської міської ради звернулося до суду з позовом про стягнення з [PERSON] надміру виплаченої допомоги при народженні дитини в розмірі 860,00 грн. В обґрунтування позову зазначено, що 15 квітня 2015 року [PERSON] звернулася до позивача з заявою про призначення допомоги при народженні дитини. Згідно Закону України «Про державну допомогу сімям з дітьми» та у відповідності до Державного бюджету України на відповідний рік [PERSON] була призначена державна допомогиа з 01 лютого 2015 року по 31 грудня 2017 року в розмірі 860,00 грн. на місяць. В травні 2015 року позивачу стало відомо, що [PERSON] засуджена вироком Бердянського міськрайонного суду запорізької області від 23 березня 2016 року до позбавлення волі. Згідно п. 13 Порядку призначення і виплати державної допомоги сімям з дітьми, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 27 грудня 2001 року №1751, виплата допомоги припиняється у разі перебування отримувача допомоги у місцях позбавлення волі за рішенням суду з місяця, що настає за місяцем в якому виникли зазначені обставини. В результаті неповідомлення позивача про зміну обставин, що впливають на призначення державної допомоги, [PERSON] була виплачена допомога з 01 травня 2016 року по 31 травня 2016 року в розмірі 860,00 грн. Представник позивача в судове засідання не зявився, надав заяву розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав, не заперечував проти заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не зявився, був належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, про причину неявки суду не повідомив, заперечень не надав. Згідно із ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню за наступних підстав. Як вбачається з матеріалів справи, 15 квітня 2015 року [PERSON] звернулася до управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Бердянської міської ради із заявою про призначення допомоги при народженні дитини (а.с. 2). Судом встановлено, що вироком Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 23 березня 2016 року [PERSON] було визнано винною у вчинені злочину передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України та призначено покарання у вигляді двох років позбавлення волі з відбуванням покарання в кримінально-виконавчій установі. Вирок набрав законної сили 23 квітня 2016 року. Згідно п. 13 Порядку призначення і виплати державної допомоги сімям з дітьми, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 27 грудня 2001 року №1751, виплата допомоги припиняється у разі перебування отримувача допомоги у місцях позбавлення волі за рішенням суду з місяця, що настає за місяцем в якому виникли зазначені обставини. [PERSON] не повідомила позивача про зміну обставин, що впливають на призначення державної допомоги, хоча була зобовязана повідомити органи праці та соціального захисту населення, про що свідчить підпис у заяві про призначення державної допомоги при народженні дитини. Згідно ст. 22 Закону України «Про державну допомогу сімям з дітьми» одержувачі державної допомоги зобов'язані повідомляти органи, що призначають і здійснюють виплату державної допомоги, про зміну всіх обставин, що впливають на виплату допомоги. Суми державної допомоги, виплачені надміру внаслідок зловживань з боку громадян (у результаті подання документів із свідомо неправдивими відомостями, неподання відомостей про зміни у складі сім'ї, приховування обставин, що впливають на виплату державної допомоги тощо), стягуються згідно з законом. Таким чином, [PERSON] своєчасно не повідомила про зміну обставин, що випливають на призначення допомоги, внаслідок чого їй було безпідставно виплачено державну допомогу за період з 01 травня 2016 року по 31 травня 2016 року в сумі 860,00 грн. Згідно з ч.1\~ст. 1212 ЦК України\~особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов'язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов'язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. За вимогою ч.1 ст. 1215 ЦК України\~не підлягає поверненню безпідставно набуті: заробітна плата і платежі, що прирівнюються до неї, пенсії, допомоги, стипендії, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров'я або смертю, аліменти та інші грошові суми, надані фізичній особі як засіб до існування, якщо їх виплата проведена фізичною або юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача. Враховуючи недобросовісність набуття грошової допомоги з боку відповідача, суд приходить до висновку, що з відповідача на користь управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Бердянської міської ради необхідно стягнути суму надміру виплаченої допомоги при народженні дитини в розмірі 860,00 грн. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь держави необхідно стягнути судовий збір в сумі 1600 грн.

Outcome: approved