Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-16 00:00:00

21.08.2017р. Публічне акціонерне товариство Державний ощадний банк України в особі філії Миколаївське обласне управління АТ Ощадбанк (далі - позивач) звернувся до суду з позовом до [PERSON], [PERSON], [PERSON] (далі - відповідачі) про стягнення в солідарному порядку заборгованості за договором кредиту у розмірі 17 359 грн. 92 коп., з тих підстав, що позивач та [PERSON] у письмовій формі уклали кредитний договір № 434 від 29.05.2007р. Відповідно до умов кредитного договору позивач зобов'язався та надав відповідачу кредит на споживчі цілі у розмірі 10 000 грн. на строк 36 місяців, тобто до 28.05.2010р. під 25% річних, а відповідач зобов'язався повернути кредит та сплатити відсотки за користування кредитними коштами в строк та в порядку, встановленому кредитним договором та додатком до нього. Окрім того, з метою забезпечення виконання зобов'язання боржником [PERSON], 29.05.2007р. було укладено два договори поруки з [PERSON] та [PERSON] за зобов'язаннями кредитного договору № 434 від 129.05.2007р. [PERSON] у встановлені кредитним договором строки обов'язки по сплаті заборгованості по кредитному договору не виконав, у зв'язку з чим позивач звернувся з вказаним позовом до суду. Представник позивача в судове засідання не з'явився, проте 17.10.2017р. звернувся до суду із заявою, в якій підтримав позовні вимоги в повному обсязі з підстав зазначених у позовній заяві та просив не застосовувати строк позовної давності, а також просив закінчити розгляд справи за його відсутності. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явилася, проте 17.10.2017р. звернулася до суду із заявою, в якій просить проводити судове засідання без її участі та застосувати строки позовної давності. Відповідно до положень ч. 2 ст. 158 ЦПК України, особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Згідно ч. 2 ст. 197 ЦПК України, за відсутністю осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи судом встановлено наступне. 29.05.2007р. між Відкритим акціонерним товариством Державний ощадний банк України, правонаступником якого є позивач, та [PERSON] у письмовій формі укладено кредитний договір № 434, відповідно до умов якого позивач зобов'язався та надав відповідачу кредит на споживчі цілі у розмірі 10 000 грн. на строк 36 місяців, тобто до 28.05.2010р. під 25% річних, а відповідач зобов'язався повернути кредит та сплатити відсотки за користування кредитними коштами в строк та в порядку, встановленому кредитним договором та додатком до нього, яким визначено, що сума кредиту повертається шляхом сплати щомісячних платежів в строк до 30 числа кожного місяця (п.п. 1.1., 1.2. та 1.6.). Відповідно до п. 4.2. кредитного договору, за порушення взятих на себе зобов'язань по своєчасному поверненню основної суми кредиту та сплати процентів за користування кредитом позичальник зобов'язується сплатити на користь банку пеню в розмірі 0.07% від суми простроченого платежу за кожний день прострочення. Пунктом 6.1. кредитного договору визначено, що цей договір набирає чинності з моменту його підписання та діє до повного виконання сторонами взятих на себе зобов'язань по цьому договору. З метою забезпечення виконання зобов'язання по кредитному договору № 434 від 29.05.2007р. було укладено два договори поруки між ВАТ Державний ощадний банк України (кредитором), [PERSON] (боржником) та поручителями - [PERSON] і [PERSON] Умовами п. 2.1. вказаних договорів передбачено, що у разі порушення боржником виконання зобов'язання кредитор має право вимагати від поручителів виконання зобов'язання боржника перед кредитором згідно з умовами кредитного договору в порядку передбаченому цим договором. Пунктом 4.2. договорів поруки визначено, що порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання зобов'язання за кредитним договором № 434 від 29.05.2007р. не пред'явить вимоги до поручителів. Позивач свої зобов'язання щодо видачі кредиту виконав, що підтверджується заявою про видачу готівки, однак [PERSON], в порушенням умов кредитного договору, вчасно не повернув суму кредиту, в зв'язку з чим у нього перед позивачем виникла заборгованість. Згідно розрахунків наданих позивачем станом на 15.05.2017р. вбачається що заборгованість [PERSON] становить 11 728 грн. 11 коп., в тому числі 3 328 грн. 00 коп. - сума простроченої заборгованості по основному боргу, 895 грн. 36 коп. - сума прострочених відсотків, 61 грн. 04 коп. - сума заборгованості за комісією та 7 443 грн. 70 коп. - сума пені, яка нараховувалася з 29.05.2010 р. по 14.05.2017р. Крім того, відповідачу нараховано 4 843 грн. 53 коп. - інфляційні витрати від прострочених сум заборгованості та 788 грн. 29 коп. 3 % річних від прострочених сум заборгованості за кредитом. Останній платіж по кредитному договору позичальник здійснив 22.04.2009р. щодо погашення тіла кредиту в сумі 278 грн. 00 коп., комісії в сумі 5 грн. 00 коп. та відсотків у сумі 74 грн. 27 коп. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Ст. 629 ЦК України передбачено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами та згідно ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Відповідно до п. 3. ч. 1. ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. За вимогами до ст. 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 ЦК України. Кредитний договір укладається у письмовій формі та до відносин за кредитним договором застосовуються положення ст. ст. 1046 -1053 ЦК України. 20.09.2017р. [PERSON] звернулася до суду із заявою до якої додала копію свідоцтва про смерть серії І-ФП № 198197 від 25.03.2014р., згідно якого [PERSON] помер 25.03.2014р., та копію свідоцтва про смерть серії І-ФП № 063837 від 10.01.2008р., згідно якого [PERSON] помер 08.01.2008р. В зв'язку з вищевикладеними обставинами судом ухвалою від 17.10.2017р., на підставі п. 1 ч. 1 ст. 205 ЦПК України провадження, у справі в частині позовних вимог до [PERSON] та [PERSON] закрито, в звязку з тим, що справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства. Щодо вимог позивача до відповідача [PERSON] слід зазначити наступне. Відповідно до ч. 1 ст. 553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. Згідно із ч. 4 ст. 559 ЦК України, порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя. Якщо строк основного зобов'язання не встановлений або встановлений моментом пред'явлення вимоги, порука припиняється, якщо кредитор не пред'явить позову до поручителя протягом одного року від дня укладення договору поруки. Відповідно до ч. 1 ст. 251 ЦК України строком є певний період у часі, зі спливом якого повязана дія чи подія, яка має юридичне значення. Строк визначається роками, місяцями, тижнями, днями або годинами (ч. 1 ст. 252 ЦК України). Разом з тим із настанням певної події, яка має юридичне значення, законодавець повязує термін, який визначається календарною датою або вказівкою на подію, яка має неминуче настати (ч. 2 ст. 251 та ч. 2 ст. 252 ЦК України). З п. 4.2. договорів поруки вбачається, що порука припиняється якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання зобов'язання за кредитним договором № 434 від 29.05.2007р. не пред'явить вимоги до поручителів. Отже, порука - це строкове зобовязання, і незалежно від того, встановлений строк її дії договором чи законом, сплив цього строку припиняє субєктивне право кредитора. Це означає, що строк поруки відноситься до преклюзивних строків. У п. 1.2. кредитному договорі строк виконання основного зобовязання чітко визначений: строком остаточного повернення кредиту не пізніше 28.05.2010р. За таких обставин у позивача виникло право пред'явити вимогу до поручителів про виконання порушеного зобовязання боржника щодо повернення кредиту, починаючи з 28.05.2010р. протягом наступних шести місяців. Строк поруки не є строком для захисту порушеного права. Це строк існування самого зобов'язання поруки. Таким чином, і право кредитора, і обов'язок поручителя після закінчення цього строку припиняються, а це означає, що жодних дій щодо реалізації цього права, в тому числі застосування примусових заходів захисту в судовому порядку, кредитор вчиняти не може. Таким чином, вимоги позивача до відповідача [PERSON] безпідставні та необґрунтовані, а відтак не підлягають задоволенню. Відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України судові витрати понесені позивачем зі сплати судового збору залишаються за ним.

Outcome: dismissed