Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-23 00:00:00

20 серпня 2020 року позивач [PERSON] звернувся до суду із цим позовом та просить суд ухвалити рішення, яким стягнути із відповідача [PERSON] заборгованість за договором позики у сумі 4500 грн. Також позивач просить стягнути із відповідача судові витрати у розмірі 2065 грн. 80 коп. (840,80 грн. втирати зі сплати судового збору та 1225 грн. витрати на правничу допомогу). Обґрунтовує свої вимоги тим, що у травні 2020 року між ним та відповідачем [PERSON] було укладено договір строкової позики, за яким позивач надав відповідачу гроші кошти у сумі 4500 грн. зі строком повернення до 06.07.2020 Відповідач зобов`язання за даним договором не виконала, грошові кошти не повернула до визначеного строку. Позивач [PERSON] та його представник [PERSON] у судове засідання не з`явилися, представник позивача надав до суду клопотання, у якому просить розгляд справи провести без його участі та участі позивача, позовні вимоги підтримує повністю Не заперечує проти заочного розгляду справи (а.с.77). Відповідач [PERSON] у судове засідання не прибула, є належним чином повідомленою про час та місце судового розгляду та не направила суду заяви про розгляд справи без її участі (а.с.94). Розгляд справи проведено у відповідності до вимог статті 280 ЦПК України у зв`язку з неявкою належним чином повідомленого відповідача, який про причини неявки суд не повідомив, відзив не подав, а позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Згідно з ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку з неявкою у судове засідання всіх учасників справи, справу розглянуто без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Суд, дослідивши наявні у справі докази в їх сукупності, вважає, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню, виходячи з такого. Судом встановлено, що у травні 2020 року між позивачем та відповідачем був укладений договір строкової позики, укладення якого підтверджується розпискою, копія якої знаходиться на а.с.8. Згідно із даним договором позивач надав у борг відповідачеві грошові кошти у сумі 4 500 (чотири тисячі п`ятсот ) грн. Із розписки вбачається, що відповідач зобов`язується повернути грошові кошти позивачу в строк до 06.07.2020 року. На день подачі позову відповідач [PERSON] належним чином зобов`язання за договором позики не виконала, борг не повернула. 07.07.2020 позивач [PERSON] звертався до Недригайлівського ВП із заявою про те, що [PERSON] позичила у нього грошові кошти у сумі 4500 грн. та не повернула у встановлений строк. Під час перевірки звернення позивача, [PERSON] по телефону повідомила працівника поліції, що на даний час не має можливості повернути борг через скрутні сімейні обставини. [PERSON] роз`яснено, що його звернення ознак кримінального правопорушення не містить, а тому розглянуто як звернення громадян. Зазначене підтверджується матеріалами Недригайлівського ВП за зверненням [PERSON] , зареєстрованого у ЖЄОЗП №1731 від 07.07.2020, наданих на запит суду за клопотанням представника позивача. Відповідно до ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. За ч. 2 ст. 1047 ЦК України, на підтвердження укладання договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Статтею 1049 ЦК України передбачений обов`язок позичальника повернути: позикодавцеві позику ( грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Відповідно до ст.ст. 526, 530 ЦК України зобов`язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Статтею 599 ЦК України передбачено, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Статтями 610-611 ЦК України передбачено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених статтею 82 цього Кодексу. Сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду (ст. 83 ЦПК України). Відповідач заперечення до суду не надала, тому суд, на підставі наданих позивачем доказів, вважає встановленим, що відповідач належним чином зобов`язання не виконала, заборгованість за договором позики у повному обсязі не погасила. Отже, позовні вимоги щодо стягнення з відповідача [PERSON] заборгованості за кредитним договором в сумі 4500,00 грн. підтверджуються наявними в справі доказами та підлягають задоволенню. Крім того, при зверненні до суду позивач поніс судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 840,80 грн та витрати, пов`язані із розглядом справи у розмірі 1225 грн., а саме витрати на професійну правничу допомогу (а.с.1,11). Згідно п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Відповідно до ч. 1, 2, 3 ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Відповідно до ст. 137 ЦПК України, за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Позивач надав суду докази витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 1225,00 гривень, що підтверджується договором про надання правової допомоги, звітом про виконання договору про надання правничої допомоги, рахунком та квитанцією (а.с.10-13). Таким чином, із відповідача на корить позивача підлягають стягненню судові витрати у розмірі 2065,80 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved