Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-09 00:00:00

21 березня 2017 року [PERSON] в інтересах [PERSON] звернулася в суд із вказаним позовом, мотивуючи заяву тим, що матері позивача [PERSON] за життя належав житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами по вул. Центральній, 82, в с. Карасин Маневицького району Волинської області. 5 вересня 2016 року [PERSON] померла, проте ще за життя 28 лютого 1996 року посвідчила заповіт на імя свого сина [PERSON], який прийняв спадщину шляхом подачі до нотаріальної контори відповідної заяви. Однак у звязку з відсутністю у спадкодавця правовстановлюючих документів про право власності на вказане спадкове майно, йому було відмовлено в нотаріальному оформленні спадкових прав. Тому представник позивача просить суд визнати за [PERSON] в порядку спадкування за заповітом право власності на вказане спадкове майно. В судовому засіданні позивач [PERSON] та його представник [PERSON], кожен зокрема, позовні вимоги підтримали, просили задовольнити. Відповідач [PERSON] сільська рада Маневицького району Волинської області свого представника для участі в розгляді справи не направили, проте подали до суду заяву з проханням проводити розгляд справи у відсутності їх представника, не заперечують щодо задоволення позову. Заслухавши позивача, представника позивача, дослідивши письмові докази у справі та проаналізувавши їх в сукупності, суд приходить висновку про задоволення позову з наступних підстав. Відповідно до ст. ст. 1216, 1217 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців); спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Статтею 1233 ЦК України встановлено, що заповіт є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Відповідно до ч. 1 ст. 1235, ч. 1 ст. 1236 цього ж Кодексу заповідач може призначати своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин. Заповідач має право охопити заповітом права та обовязки, які йому належать на момент складання заповіту, а також ті права та обовязки, які можуть йому належати в майбутньому. Згідно ст. 1270 Цивільного кодексу України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Судом установлено, що 5 вересня 2016 року померла [PERSON], яка ще за життя 28 лютого 1996 року посвідчила заповіт, яким все майно, де б воно не було і з чого б воно не складалося заповіла сину [PERSON], що підтверджується матеріалами справи (а.с. 6-7). Із витягу з погосподарської книги № 2 за 2016-2020 роки та довідки [PERSON] сільської ради Маневицького району № 145 від 09 березня 2017 року вбачається, що по особовому рахунку № 1-0143 житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами по вул. Центральній, 82, в с. Карасин Маневицького району Волинської області належить [PERSON], яка до дня смерті була зареєстрована та проживала в ньому одна. 28 лютого 1996 року спадкодавцем було посвідчено заповіт, який не змінено та не скасовано, на імя [PERSON] (а.с. 8, 10). Довідкою [PERSON] сільської ради Маневицького району № 146 від 09 березня 2017 року підтверджується, що в будинку по вул. Центральній, 82 на даний час ніхто не зареєстрований та не проживає (а.с. 9). Постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 14 березня 2017 року [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, посвідченим Карасинською сільською радою Маневицького району Волинської області 28 лютого 1996 року за Р№ 16, у звязку з відсутністю правовстановлюючих документів на імя спадкодавця [PERSON] та які підтверджують право власності на житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами, по вул. Центральній, 28, в с. Карасин Маневицького району Волинської області (а.с. 19). Відповідно до повідомлення Маневицької державної нотаріальної контори Волинської області № 251/1-16 від 04 квітня 2017 року після смерті [PERSON], яка померла 5 вересня 2016 року, заведена спадкова справа № 26 за 2017 рік (а.с. 31). 02 лютого 2017 року із заявою про прийняття спадщини за заповітом звернувся син спадкодавця [PERSON] (а.с. 32). Згідно висновку Маневицького архітектурно планувального підприємства від 20 березня 2017 року житловий будинок та господарські будівлі, що знаходяться в с. Карасин Маневицького району Волинської області по вул. Центральній, 82, відповідають діючим державним будівельним, санітарним і пожежним нормам (а.с. 11). Зважаючи на вищевикладене та беручи до уваги те, що [PERSON] є спадкоємцем за заповітом, прийняв спадщину в встановлений законом строк та спосіб, суд приходить висновку про доцільність визнання за ним права власності на вказане спадкове майно.

Outcome: approved