Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-11 00:00:00

21.10.2013 року позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. Позовні вимоги мотивовані тим, що відповідно до укладеного договору № б/н від 04.11.2006 року відповідач 04.11.2006 року отримав кредит у розмірі 250 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36.00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає дії картки. У порушення зазначених норм закону та умов договору відповідач зобов'язання за вказаним договором належним чином не виконав. У зв'язку з порушеннями зобов'язань за кредитним договором відповідач станом на 30.09.2013 року має заборгованість в сумі 24513.86 грн., на підставі чого просить стягнути з відповідача на їх користь заборгованість у сумі 24513.86 грн. та судові витрати. Позивачем надана до суду уточнена позовна заява від 19.12.2013р. в якій вказав, що відповідно до укладеного договору № б/н від 04.11.2006 року відповідач 04.11.2006 року отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36.00% на рік на суму залишку заборгованості з початковим розміром 250 грн. 22.07.2009р. за договором № б/н від 04.11.2006 року кредитний ліміт був встановлений у розмірі 6520 грн., подальших змін кредитного ліміту за цим кредитним договором банк не здійснював. У зв'язку з порушеннями зобов'язань за кредитним договором відповідач станом на 30.09.2013 року має заборгованість в сумі 24513.86 грн., яка складається з наступного: - 6394.68 грн. - заборгованість за кредитом; - 16475.66 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; - 500 грн. - штраф (фіксована частина); - 1143.52 грн. - штраф (процентна складова), яку просить стягнути з відповідача. (а.с. 33-36). В судове засідання представник позивача з'явився, позов підтримав у повному обсязі, та просив його задовольнити з підстав, вказаних в позовній заяві. Відповідач в судове засідання з'явився, позовні вимоги не визнав. Суду пояснив, що він дійсно отримував кредит, але повернув його в 2009 році. Заперечував, що знімав таку суму коштів, яка зазначена у розрахунку позивача. Зазначав, що повернув кредитну картку разом з зарплатною при звільненні з переднього місця роботи. Але при цьому підтвердив, що у серпні 2007 року він знімав через банкомат в м. Верхівцеве з кредитної картки гроші для придбання холодильника. Проте зняття інших сум заперечував. Вказував, що картку ні кому не передавав та не губив. Інших підстав для своїх заперечень проти позову не навів. Суд, заслухавши представника позивача, відповідача, вивчивши матеріали справи, прийшов до висновку про задоволення позову в повному обсязі. Судом встановлено, що 04.11.2006 між позивачем та відповідачем укладено договір про надання банківських послуг, який складається із заяви відповідача, пам'ятки клієнта, Умов та правил надання банківських послуг, а також тарифами (а.с. 12-20). Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана ним заява разом з зазначеними документами є укладений ним договір, про що свідчить підпис відповідача у заяві (а.с.13). Відповідно до укладеного договору відповідач 04.11.2006 року отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту в сумі 250 грн. на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 3.00% в місяць, а також отримав платіжну картку [NUMBER] та ПІН-код до неї. Отримання зазначеної платіжної картки з ПІН-кодом підтверджується особистим підписом відповідача в заяві від 04.11.2006р.(а.с. 12-13) та не заперечується сторонами. Відповідно до п. 5.3 Умов надання банківських послуг, Банк має право змінювати розмір встановленого на платіжну картку кредитного ліміту в односторонньому порядку за власним рішенням та без попереднього повідомлення позичальника. Так, 13.04.2007р. позивач збільшив кредитний ліміт до 4500 грн.; 21.05.2008р. - до 8000 грн.; 24.12.2008р. - до 8800 грн.; надалі позивач зменшував відповідачеві кредитний ліміт, а саме: 10.01.2009р. - до 8000 грн.; 30.01.2009р. - до 7390,00 грн.; 22.07.2009р. до - 6520 грн.; подальших змін кредитного ліміту за цим кредитним договором банк не здійснював, що підтверджується випискою по особистому рахунку [PERSON] за карткою № [NUMBER] (а.с. 52-56). Згідно до п.6.5 Умов надання банківських послуг, - позичальник зобов'язується погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим Договором. Відповідно до п. 8.6 Умов надання банківських послуг, - при порушенні позичальником строків платежів по кожному з грошових зобов'язань, передбачених цим договором більш ніж на 120 днів, позичальник зобов'язаний сплатити банку штраф в розмірі 500 грн. + 5% від суми позову. Відповідно до п. 9.12 Умов та Правил надання банківських послуг договір діє протягом 12 місяців з моменту підписання. Якщо протягом цього терміну жодна зі сторін не проінформує іншу сторону про припинення дії Договору, він автоматично лонгується на такий же термін. Згідно даних позивача, відповідач не виконав своїх зобов'язань за Кредитним договором, не повернув основну суму кредиту та не сплатив проценти, штраф, в зв'язку з чим за ним утворилася заборгованість станом на 30.09.2013 року в сумі - 24513.86 грн., яка складається з наступного: - 6394.68 грн. - заборгованість за кредитом; - 16475.66 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; - 500 грн. - штраф (фіксована частина); - 1143.52 грн. - штраф (процентна складова), (а.с. 6-11). В силу ст. ст. 10, 11, 60 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи в межах заявлених позивачем вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень Доказів погашення кредиту, у розмірі більшому ніж зазначено у виписці по особистому рахунку, відповідачем суду не надано. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. В силу ст. ст. 11, 509, 629 ЦК України, зобов'язання виникають, зокрема із договору, та договір є обов'язковим для виконання сторонами. Статтею 525 ЦК України, встановлено, що одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно з ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. За такими обставинами позовні вимоги щодо стягнення з відповідача заборгованості за кредитом у сумі 24513.86 грн., є обґрунтованими та підлягає задоволенню. Суд не приймає до уваги ствердження відповідача щодо повернення суми кредиту та невикористання кредитної картки, виходячи із наступного. Відповідно до п. 6.1, п. 6.11 Умов та правил надання банківських послуг, клієнт зобов'язаний не передавати карти, ПІНи третім особам. Інформувати Банк, а також правоохоронні органи по факту втрати карти, ПІНа, або отримання повідомлення про їх незаконне використання. При виникненні вищезазначених випадках необхідно звернутися у відділення банку, в якому обслуговується Карта або за телефоном (номера наведені в Умовах). Як встановлено судом відповідач отримав особисто платіжну картку № [NUMBER], також зазначав, що картку не втрачав, інших належних доказів, які підтверджують факт втрати або крадіжки зазначеної картки сторони суду не надали. Суд неодноразово роз'яснював відповідачеві положення ст.ст. 10, 11, 60 ЦПК України, та пропонував надати суду докази в підтвердження своїх заперечень. Проте відповідачем не надано суду доказів, які підтверджують сплату кредиту, відсотків за користування кредитом та інших платежів в повному обсязі, або використання вищезазначеної картки третіми особами проти волі відповідача. Враховуючи доведеність отримання платіжної картки відповідачем та відсутність доказів використання вищезазначеної картки третіми особами проти волі відповідача, або повернення її Банку, то суд приходить до висновку, що безпосередньо відповідач використовував картку та отримував кредитні гроші. Згідно з ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Таким чином, враховуючи положення ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню - судовий збір в розмірі 245 (двісті сорок п»ять) гривень 14 копійок.

Outcome: approved