Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-21 00:00:00

21 липня 2016 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до Коршачинської сільської ради Білопільського району Сумської області про визначення додаткового строку для прийняття спадщини. Свої вимоги позивач мотивував тим, що 27 червня 2004 року померла [PERSON], рідна сестра його бабусі по лінії матері. Рішенням Білопільського районного суду від 12 травня 2016 року встановлено юридичний факт родинних відносин, позивача з [PERSON], яка відповідно до актового запису про смерть №14 від 29 червня 2004 року, складеного виконавчим комітетом Коршачинської сільської ради Білопільського району Сумської області, померла 27 червня 2004 року. Після смерті останньої відкрилася спадщина на земельну ділянку, посвідчену сертифікатом на право на земельну частку (пай) серії СМ № 0144926, виданим 21 лютого 1997 року Білопільською районною державною адміністрацією на підставі рішення Білопільської районної державної адміністрації від 06 лютого 1997 року № 41, яка перебувала у колективній власності КСП «Промінь» розміром 2,99 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі ( на місцевості). Своєчасно спадщину після двоюрідної баби він не прийняв у звязку із складними сімейним становищем, оскільки виховує двох неповнолітніх дітей, відсутністю коштів для оформлення спадщини, так як ніде не працює. На даний час позивач не може отримати в нотаріальній конторі свідоцтво про право на спадщину за законом і вільно розпоряджатися спадковим майном, так як пропустив встановлений законом строк для прийняття спадщини. Посилаючись на викладені вище обставини, позивач просить визначити йому додатковий строк для прийняття спадщини після [PERSON], яка померла 27 червня 2004 року. В судове засідання позивач [PERSON] не зявився, його представник за довіреністю, [PERSON] в судове засідання також не зявився, але подав суду заяву про розгляд справи без його участі, позов підтримує (а. с. 35). Представник відповідача Коршачинської сільської ради Білопільського району Сумської області в судове засідання не зявився. Сільський голова надіслав листа про розгляд справи без участі представника сільської ради (а. с.36). Від Білопільської районної державної нотаріальної контори надійшла заява про розгляд справи без участі представника та покладання при розгляді справи на розсуд суду (а.с.26). Третя особа: [PERSON] в судове засідання не зявилась, надала суду заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги позивача підтримує ( а. с. 37). У звязку з неявкою сторін, представника, суд розглядає справу без їх участі, на підставі наявних у справі доказів, у відповідності до ч. 2 ст. 197 ЦПК України без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Повно, всебічно і обєктивно дослідивши матеріали справи та оцінивши їх у сукупності, суд приходить до наступних висновків. Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно з ч. 1, ч. 2 ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини (ч. 3 ст. 1223 ЦК України). Частиною першою статті 1261 ЦК України визначено, що у пяту чергу право на спадкування за законом мають інші родичі спадкодавця до шостого ступеня споріднення включно. Відповідно до ч. 1, ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за законом має право прийняти спадщину. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Судом встановлено, що двоюрідною бабою позивача, [PERSON], рідною тіткою його матері, [PERSON], була [PERSON], що обєктивно підтверджується матеріалами справи, зокрема рішенням Білопільського районного суду від 12 травня 2016 року, яке набрало законної сили 23 травня 2016 року, яким встановлено юридичний факт родинних відносин, а саме, що [PERSON], яка відповідно до актового запису про смерть №14 від 29 червня 2004 року, складеного виконавчим комітетом Коршачинської сільської ради Білопільського району Сумської області, померла 27 червня 2004 року, була двоюрідною бабою [PERSON], [INFO], по лінії матері (а. с. 6-10,12 - 14). [PERSON] померла 27 червня 2004 року, що підтверджується актовим записом про смерть № 14 від 29 червня 2004 року, складеним виконавчим комітетом Коршачинської сільської ради (а. с. 15). Відповідно до сертифікату на право на земельну частку ( пай) серії СМ № 0144926, виданого 21 лютого 1997 року Білопільською районною державною адміністрацією на підставі рішення Білопільської районної державної адміністрації № 41 від 06 лютого 1997 року [PERSON], яка проживала у [INFO] належало право на земельну частку ( пай) у землі, яка перебуває у колективній власності КСП «Промінь» розміром 2, 99 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі ( на місцевості) (а. с. 18). [PERSON], рідна баба позивача, померла 08 серпня 1958 року, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І- БП № 260675 ( а. с. 11). З матеріалів справи вбачається, що [PERSON] до дня смерті 27 червня 2004 року проживала з [PERSON] та були зареєстровані за однією адресою: с. Зелене, вул. Центральна, 44. На території сільської ради [PERSON] дітей не мала. Після смерті останньої відкрилася спадщина на належне їй майно. Заповіт від її імені виконкомом Коршачинської сільської ради не посвідчувався. Онук [PERSON] [PERSON] здійснив її похорони, фактично прийняв її спадщину, але юридично не оформив ( а. с. 17). Виходячи з наведеного вище, суд приходить до висновку, що позивач фактично прийняв спадщину після двоюрідної баби по лінії матері, [PERSON], але юридично не оформив. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (ч. 1 ст. 1270 ЦК України). За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини (ч. 3 ст. 1272 ЦК України). З огляду на положення абз. 6 п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року №7, вирішуючи питання при визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, повязані з обєктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Як вбачається з матеріалів справи, позивач пропустив строк для прийняття спадщини у звязку із складними сімейним становищем, оскільки виховує двох неповнолітніх дітей, відсутністю коштів для оформлення спадщини, так як ніде не працює. Суд вважає, що позивач пропустив встановлений законом строк для прийняття спадщини після двоюрідної баби по лінії матері з поважних причин, у звязку з чим приходить до висновку про задоволення позовних вимог [PERSON] у повному обсязі. На підставі викладеного

Outcome: approved