Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-13 00:00:00

20.05.2019 [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] , [PERSON] , в якому просила суд стягнути солідарно на її користь з відповідачів суму відшкодування матеріальної шкоди, завданої залиттям належної їй квартири 05.12.2018 з вини відповідачів, у розмірі 134 474,20 грн, з яких 126 409 грн вартості ремонтно-будівельних робіт з усунення пошкоджень у наслідок залиття 8 065,20 грн вартості самого експертного дослідження; стягнути солідарно на її користь з відповідачів суму відшкодування моральної шкоди, завданої залиттям квартири у розмірі 10 000,00 грн, а також судові витрати. В обґрунтування позову зазначено, що у квартирі позивача за адресою: [ADDRESS] , мало місце 05.12.2018 залиття через каналізаційну систему водовідведення брудною водою. Причиною залиття згідно акта комісії ДП «ЖКК» ВАТ «Житлобуд?1» від 05.12.2018 було халатне відношення до безпеки стану всього будинку та скидання залишків будівельного бруду у вигляді шматків гіпсової будівельної штукатурки до каналізації в квартирах [ADDRESS] та [ADDRESS] за вказаною адресою, власниками яких є відповідачі [PERSON] та [PERSON] відповідно. Вартість ремонтно?будівельних робіт з усунення пошкоджень внаслідок залиття згідно висновку експерта склала 126 409,00 грн. Моральну шкоду позивач оцінила у 10 000,00 грн. В добровільному порядку відповідачі відшкодувати шкоду відмовились, тому позивач звернулася за захистом своїх прав до суду. 01.07.2019 ухвалою Червонозаводського районного суду м. Харкова по справі відкрито спрощене позовне провадження без повідомлення сторін. 03.07.2019 ухвалою Червонозаводського районного суду м. Харкова, залишеною в силі постановою Харківського апеляційного суду від 15.01.2020, заяву представника позивача [PERSON] - адвоката Стародубова С. М. про забезпечення позову задоволено, накладено арешт на ј частину квартири [ADDRESS] , яка належить [PERSON] та ј частину квартири [ADDRESS] , яка належить [PERSON] 15.10.2019 ухвалою Червонозаводського районного суду м. Харкова справу призначено до розгляду у порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. 20.03.2020 до суду надійшла заява позивача [PERSON] про відмову від частини позову в частині позовних вимог до [PERSON] у зв`язку з добровільним відшкодуванням останньою Ѕ розміру матеріальної і моральної шкоди. 07.11.2019 від представника відповідача [PERSON] - адвоката Козирєва А. В. надійшов відзив на позовну заяву, у якому представник позивача просив у задоволенні позову відмовити. В обґрунтування заперечень зазначено, що акт про залиття є неналежним та недопустимим доказом винних дій відповідача, оскільки не відповідає по формі та змісту вимогам чинного законодавства, а саме: огляд квартири, розібрання каналізаційної мережі та складання акту було здійснено за відсутності відповідача, а в самому акті комісією не було надано висновку щодо встановлення вини конкретної особи, яка здійснювала неправомірні дії, що призвели до затоплення. Крім того, доказів того, що виявлені в забитій каналізаційній мережі залишки гіпсової штукатурки є будівельними матеріалами, які використовувалися саме відповідачем [PERSON] під час здійснення нею оздоблювальних робіт в квартирі [ADDRESS] , матеріали справи не містить, а відповідач стверджує, що залишки будівельних матеріалів під час здійснення ремонтних робіт в її квартирі пакувались в мішки та вивозились на звалище, жодних будівельних норм та правил порушено не було. 11.12.2019 від представника відповідача [PERSON] - адвоката Козирєва А. В. до суду надійшло клопотання про виклик свідків. 28.04.2020 ухвалою Червонозаводського районного суду м. Харкова прийнято заяву позивача про відмову від позовних вимог до [PERSON] ; провадження у справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок залиття квартири закрито; скасовано заходи забезпечення позову, застосовані відповідно до ухвали Червонозаводського районного суду м. Харкова від 03.07.2019 у виді арешту ј частини квартири [ADDRESS] , яка належить [PERSON] . Допитаний в судовому засіданні свідок [PERSON] пояснив, що виконував деякі види ремонтних робіт у квартирі [PERSON] за адресою: [ADDRESS] , зокрема, проводив електрику приблизно за місяць до події затоплення. Ключі від квартири мав тільки свідок та маляри. Коли сталося затоплення свідка в квартирі не було, були тільки маляри. Квартира знаходиться на 16 поверсі. Все будівельне сміття, в тому числі від штукатурних робіт, виносили на майданчик біля ліфту, потім винаймали автомобіль та вивозили. Допитаний в судовому засіданні свідок [PERSON] пояснив, що проживає у квартирі [ADDRESS] , на одному поверсі з [PERSON] , одночасно проводили ремонт в квартирах, за спільні кошти винаймали машини для вивозу будівельного сміття з їх квартир. В той час робили ремонт і в інших квартирах. Свідку відомо, що квартиру [PERSON] заливали неодноразово. Інші сусіди також скаржилися, що їх вже заливало. Робочі, що проводили роботи у квартирі [PERSON] , були відповідальні та охайні, не смітили. Допитана в судовому засіданні свідок [PERSON] пояснила, що 05.12.2018 у складі комісії проводила обстеження квартири [ADDRESS] , на предмет залиття. Аварійна бригада прочищала каналізаційні труби в підвалі, виявили наявність в забитій каналізаційній мережі залишки гіпсової штукатурки. Майстри, що робили ремонт у квартирах [ADDRESS] та [ADDRESS] будинку спускалися у підвал та дивилися на колір штукатурки, порівнювали зі штукатуркою, яку вони використовували. Комісія вказані обставини не встановлювала. Факт проведення ремонтних робіт з використанням штукатурки у двох квартирах ( [ADDRESS] та № [NUMBER] ) було відображено в акті зі слів коменданта. Допитана в судовому засідання свідок [PERSON] пояснила, що працює на посаді коменданта «Житлобуд?1», знає сторін у справі як мешканців будинку [ADDRESS] , у якому вона працювала комендантом. Ввечері 05.12.2018 [PERSON] зателефонувала свідку та повідомила, що в її квартирі відбулося залиття. В цей час ремонт проводився в декількох квартирах в під`їзді, що були підключені до одного стояку з квартирою [PERSON] . Ремонт машинною штукатурною робили в двох квартирах - [PERSON] та [PERSON] . Ввечері 05.12.2018 комендант по квартирах вище по стояку не піднімалася, по квартирам проходила наступного дня зранку. Акт про залиття складався за участю свідка у присутності робітників, що працювали в квартирі [PERSON] та [PERSON] , але факт їх присутності при складанні акту не фіксувався. Вказані власники квартир при складанні акту були відсутні. Чому в акті про залиття [PERSON] зазначено як слюсаря свідок пояснити не змогла, зазначила, що не знає про його точну посаду. Коли комендант робила обхід наступного дня на 16 поверсі в квартирі [PERSON] були вологі стіни і робочі не заперечували, що після завершення штукатурних робіт промивали штукатурну машину. Коли розібрали стояк, виявили будівельний матеріал, схожий на машинну штукатурку. Позивач та її представник у судове засідання не з`явилися, позивач подала до суду заяву, у якій позов підтримала, просила задовольнити, справу розглянути у її відсутність. Представник відповідача у судовому засіданні проти задоволення позову заперечував, просив у його задоволення відмовити з підстав, викладених у відзиві. Заслухавши учасників, показання свідків, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, суд встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. 05.12.2018 комісією у складі головного інженера ДП «ЖКК» ВАТ «Житлобуд?1» [PERSON] , слюсаря?сантехніка ДП «ЖКК» ВАТ «Житлобуд?1» [PERSON] , слюсаря?сантехніка ДП «ЖКК» ВАТ «Житлобуд?1» [PERSON] та коменданта житлового будинку [PERSON] здійснено обстеження квартири позивача під № 6 за адресою: [ADDRESS] на предмет залиття, що мало місце 05.12.2018, за результатом якого було складено акт комісії від 05.12.2018. Згідно відповіді ДП «ЖКК» АТ «Трест Житлобуд?1» вих. № 636 від 07.11.2019 на адвокатський запит, [PERSON] в період з 01.10.2018 по 31.12.2018 не працював та не працює на посаді слюсаря?сантехніка. Згідно відповіді ТОВ «Житлово?обслуговуюча контора № 1» вих № 133 від 27.02.2020 на адвокатський запит, наказів товариства № 2 від 01.04.2015 та № 3 від 31.10.2019 [PERSON] працював у товаристві з 01.04.2015 по 31.10.2019 на посаді двірника житлових будинків. Відповідно до акту комісії від 05.12.2018 квартира [ADDRESS] розташована на 2?му поверсі 16?поверхового будинку. Під час обстеження виявлено: в квартирі здійснено 100% ремонт. На підлозі стояла вода по всій квартирі. В коридорі частково пошкоджено від підлоги вгору штукатурку. В коридорі, санвузлі та на кухні на підлозі викладена плитка та від дії води порушено цілісність міжкафельних швів. Три дверних блока (коробка, лиштви та двері) від дії води почали тріскатися та відбулася деформація їх конструкцій, блоків та дверей. У двох житлових кімнатах підлога укладена паркетною дошкою, яка під впливом води здулася та деформувалася. На стінах наклеєні шпалери, які від дії води знизу відклеїлись. Залиття квартири відбулося з каналізації. Вода були з домішками штукатурки. Аварійною бригадою в підвалі було розібрано лежав та стояк на квартири та виявлено залишки будівельної гіпсової штукатурки, що і призвело до повного засмічення каналізаційних труб до 2?го поверху житлового будинку. Комендантом житлового будинку було з`ясовано та встановлено, що ремонт машинною штукатуркою здійснювався у 2?х квартирах розташованих вище поверхами, а саме: квартирі [ADDRESS] та [ADDRESS] , та недбалим відношенням при виконання штукатурних робіт залишки будівельного гіпса зливалися в каналізацію. Обсяг пошкоджень квартири [ADDRESS] підтверджується також наявною в матеріалах справи фототаблицею за фактом залиття. Відповідно до висновку експертного будівельно?технічного дослідження № 449 від 28.01.2019 Харківського науково?дослідного інституту судових експертиз ім. Засл. проф. М. С. Бокаріуса вартість ремонтно?будівельних робіт з усунення пошкоджень унаслідок залиття на час складання висновку становить 126 409,00 грн. Згідно інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта № 163353043 від 12.04.2019 квартира [ADDRESS] на праві приватної власності належить [PERSON] . Право власності зареєстровано 30.08.2018. За змістом положень частини третьої статті 386 ЦК України власник, права якого порушені, має право на відшкодування завданої йому майнової і моральної шкоди. У ч. 1, 2 ст. 22 ЦК України визначено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками, зокрема, є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки) Статтею 1166 ЦК України передбачено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Відповідно до п. 2 постанови Пленуму Верховного суду України «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування» від 27.03.1992 № 6, з наступними змінами та доповненнями, при розгляді позовів про відшкодування шкоди, повинні мати на увазі, що шкода, заподіяна особі і майну громадянина, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи. Цивільне законодавство в деліктних зобов`язаннях передбачає презумпцію вини завдавача шкоди. Якщо у процесі розгляду справи зазначена презумпція не спростована, то вона є юридичною підставою для висновку про наявність вини заподіювача шкоди. Разом з тим, тлумачення ч. 1, 2, ст. 1166 ЦК України свідчить, що презумпція вини особи має бути спростована тільки за умови, якщо буде встановлено, що саме внаслідок дій або бездіяльності конкретної особи завдано шкоди. Такий висновок підтверджується використанням словосполучення «особа, яка завдала шкоди». Тому тільки за умови встановлення конкретної особи, яка завдала шкоди, відбувається розподіл тягаря доказування: (а) позивач повинен довести наявність шкоди та причинний зв`язок; (б) відповідач доводить відсутність протиправності та вини. Відповідно до п. 2.3.6 Правил утримання жилих будинків та прибудинкових територій, затверджених Державним комітетом України з питань житлово-комунального господарства 17.05.2005, у разі залиття квартир складається акт, який за формою повинен відповідати додатку № 4 до п. 2.3.6 цих Правил. Так, зокрема, акт повинен містити висновок комісії про те, хто заподіяв шкоду. Наявний в матеріалах справи акт комісії від 05.12.2018 не містить висновку про те, що залиття сталося внаслідок дій відповідача. Європейський суд з прав людини вказує, що «принцип справедливості, закріплений у статті 6 Конвенції, порушується, якщо національні суди ігнорують конкретний, доречний та важливий довід, наведений заявником» (MALA v. UKRAINE, № 4436/07, § 48, ЄСПЛ, від 03 липня 2014 року). Відповідно до ч. 1, 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування /ч. 1 ст. 77 ЦПК України/. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи /ч. 1 ст. 79 ЦПК України/. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування /ч. 1 ст. 80 ЦПК України/. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях /ч. 4 ст. 81 ЦПК України/. Враховуючи наведене суд вважає, що при розгляді справи позивачем не доведено, що залиття її квартири відбулось внаслідок дій/бездіяльності відповідача. Належних та достовірних доказів, які б свідчили про причинний зв`язок між шкодою та поведінкою відповідача, матеріали справи не містять. Згідно акту про залиття, він складався комісією без обстеження квартири відповідачки. Внаслідок цього вони не могли зробити достовірний висновок щодо наявності причинного зв`язку між діями/бездіяльністю відповідачки та залиттям квартири відповідача. Так, з наявних в матеріалах справи доказів не доведено факт скидання саме з квартири відповідачки в каналізаційну систему будинку будівельного бруду у вигляді шматків гіпсової будівельної штукатурки, що стало причиною залиття квартири позивачки. Показання свідків-членів комісії, що здійснювала обстеження квартири позивачки на предмет залиття, щодо причин залиття та недбалості ремонтників квартир [PERSON] та [PERSON] є припущенням. До того ж з показань свідка [PERSON] вбачається, що на день залиття квартири 05.12.2018 обхід інших квартир по стояку не здійснювався, тому на день складання акту, як датовано в акті - 05.12.2018, такі обставини комісією встановлюватися не могли. Факт завдання позивачеві шкоди внаслідок дій чи бездіяльності відповідачки не підтверджений належними доказами, оскільки з наявного в матеріалах справи акту не вбачається, яким чином було встановлено причини залиття, та як відсутні відомості про те, що особи, які складали акти, особисто були присутні у квартирі відповідача та оглядали порядок здійснення штукатурних робіт. Вказаний акт не містить даних про те, що комісія відвідувала квартиру відповідачки [PERSON] для перевірки факту та причин залиття, а також про те, що відповідач запрошувалася до огляду квартири позивачки чи вказаний акт був вручений їй, що позбавило її можливості подання доводів на його спростування. Натомість згідно відомостей акту інформація про здійснення ремонту з використанням машинної штукатурки в квартирах [INFO] та 104 була записана виключно зі слів коменданта, комісією такі обставини не встановлювалися та не перевірялися. Отже, із відомостей, що містяться в спірному акті про залиття неможливо встановити, що стало дійсною причиною залиття квартири позивача та конкретних осіб, які допустили таке залиття. Інформація, що міститься в наданому акті, має суперечливий характер і не підтверджує факту залиття квартири позивачки саме з квартири [PERSON] з одночасним фіксуванням відомостей щодо винної сторони. На актах не міститься підпису особи [PERSON] чи її представників або належним чином засвідченої відмови від підпису, як того вимагає п. 2.3.6 Правил утримання жилих будинків та прибудинкових територій, затвердженими наказом Державного комітету України з питань житлово-комунального господарства від 17.05.2005 № 76 та додатку №4. Не зафіксовано в акті й присутність представників робочої бригади, що здійснювали ремонтні роботи в квартирі [PERSON] , під час складання акту, обстеження квартири відповідачки чи каналізаційної системи в підвалі будинку. Висновки суду узгоджуються з правовою позицією Верховного Суду у постановах від 21.02.2018 по справі №2-1974/11, від 22.05.2019 по справі №640/8205/18. З огляду на зазначене, матеріали справи не містять належних та достовірних доказів неправомірних дій щодо залиття квартири саме відповідачкою [PERSON] , а як наслідок - не доведений ані факт протиправних дій відповідачки, ані безпосередній причинний зв`язок між неправомірними діями та шкодою. На підставі викладеного, суд, оцінивши належність, допустимість, достовірність, достатність доказів, вважає, що позовні вимоги про стягнення з відповідачки матеріальної шкоди, завданої залиттям квартири, задоволенню не підлягають, оскільки не встановлено винність дій відповідача, причинно-наслідковий зв`язок між шкодою та діями відповідача. Щодо позовних вимог в частині стягнення з відповідачки моральної шкоди, то дані позовні вимоги є похідними, а тому до задоволення не підлягають. На підставі вищевикладеного,

Outcome: dismissed