Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-26 00:00:00

21.05.2019 р. [PERSON] (далі позивач, [PERSON] ) в особі свого представника за письмовим ордером (а.с.10) адвоката Галька Назара Олександровича (далі представник позивача, [PERSON] ) звернулась до Енергодарського міського суду Запорізької області з позовною заявою до [PERSON] (далі відповідач, [PERSON] ), в якій зазначає, що 14.01.2006 р. між позивачем та відповідачем було укладено шлюб від якого сторони мають спільну дитину сина [PERSON] , [INFO] . 07.12.2012 р. шлюб між сторонами було розірвано. 07.03.2018 р. Енергодарським міським судом Запорізької області на підставі заяви було видано судовий наказ №316/327/18 про стягнення з відповідача аліментів на утримання неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] починаючи стягнення з 03.03.2018 р. Станом на 01.04.2019 р. утворилась заборгованість відповідача по сплаті аліментів, яка у різні періоди становила різний розмір: з 03.03.2018 р. по 31.12.2018 р. 27356 грн. 52 коп. та згодом зменшилась до 15660 грн. 14 коп. Навівши розрахунки розміру заборгованості за період з 03.03.2018 р. по 31.12.2018 р. та у період з 01.01.2019 р. по 01.05.2019 р., просить суд: стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] пеню за прострочення сплати аліментів на утримання неповнолітньої дитини: сина [PERSON] , [INFO] в розмірі 64441 грн. 85 коп. (а.с.2-3) Ухвалою Енергодарського міського суду Запорізької області від 24.05.2019 р. по справі відкрито загальне позовне провадження та призначено підготовче судове засідання (а.с.15). 05.03.2020 р. до Енергодарського міського суду Запорізької області відповідачем по справі [PERSON] в особі представника за письмовим договором про надання правової допомоги та ордером (а.с.92-96) адвокатом Цебер Оленою Юріївною було подано письмовий відзив на позовну заяву, в якій зазначаючи, у тому числі, на відсутність вини відповідача у виникненні заборгованості по аліментам, оскільки позивачем було пред`явлено до виконання виданий 07.03.2018 р. судовий наказ -лише 01.11.2018 р., тобто через вісім місяців. Виконавче провадження було відкрито державним виконавцем 02.11.2018 р. та 14.01.2019 р. винесено постанову про звернення стягнення на заробітну плату ВП №57580684, яку було направлено за місцем роботи відповідача та щомісячно з відповідача утримувались аліменти, що підтверджується відповідною довідкою про заробітну плату та інші доходи відповідача [PERSON] . Зазначаючи і на відсутність доказів ухилення відповідача від сплати аліментів і наявності заборгованості з його вини, просить суд відмовити у задоволенні позовних вимог в повному обсязі (а.с.58-62). Ухвалою суду від 12.03.2020 р. підготовче провадження закрито та справу призначено до розгляду по суті (а.с.100). В судове засідання сторони не з`явились надавши відповідні письмові заяви про розгляд справи у їх відсутність. Дослідивши матеріали справи, оцінивши наявні у суду докази відповідно до положень ст.89 ЦПК України, суд дійшов наступного висновку. Згідно приписів ст.ст.13, 81 ЦПК України, суд розглядає справу в межах заявлених позовних вимог, на підставі доказів, поданих учасниками справи і витребуваних судом, збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Судом встановлено та не заперечується учасниками справи, що позивач [PERSON] та відповідач [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі з 14.01.2006 р., який було розірвано 07.12.2012 р. (а.с.3). Від шлюбу позивач та відповідач мають спільну неповнолітню дитину сина: [PERSON] , [INFO] (а.с.5). 07.03.2018 р. Енергодарським міським судом Запорізької області по справі №316/327/18, провадження №2-н/316/24/18 за заявою [PERSON] (позивача по справі), було видано судовий наказ, яким призначено щомісячне стягнення з [PERSON] (відповідача по справі) на користь [PERSON] аліменти на утримання неповнолітньої дитини: сина - [PERSON] , [INFO] в розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) боржника, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму встановленого на одну дитину відповідного віку до досягнення дитиною повноліття, починаючи стягнення з 03.03.2018 р. (а.с.6-6зворот). Відповідно до\~статті 51 Конституції України,\~статті 180 СК України,\~батьки зобов`язанні утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина(частина третя\~статті 181 СК України). У будь-якому випадку, чи то у разі стягнення аліментів у частці від доходу, чи у твердій грошовій сумі, цей платіж є періодичним і повинен сплачуватися платником аліментів кожного місяця. Відповідно до ч.1\~ст.196 СК України,\~у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості. Постановою Великої Палати Верховного Суду від 25.04.2018 р. у справі №572/1762/15ц (провадження № 14-37цс18), роз`яснено, що неустойка (пеня) - це спосіб забезпечення виконання зобов`язання. ЇЇ завдання - сприяти належному виконанню зобов`язання, стимулювати боржника до належної поведінки. Однак таку функцію неустойка виконує до моменту порушення зобов`язання боржником. Після порушення боржником свого обов`язку неустойка починає виконувати функцію майнової відповідальності. Це додаткові втрати боржника, майнове покарання за невиконання або невчасне виконання обов`язку сплатити аліменти. Відповідно до роз`яснень викладених в пункті 22 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 р. №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», передбачена\~статтею 196 СК України\~відповідальність платника аліментів за прострочення їх сплати у виді неустойки (пені)\~настає лише за наявності вини цієї особи. На платника аліментів не можна покладати таку відповідальність, якщо заборгованість утворилася з незалежних від нього причин, зокрема, у зв`язку з несвоєчасною виплатою заробітної плати, затримкою або неправильним перерахуванням аліментів банками. В інших випадках стягується неустойка за весь час прострочення сплати аліментів. Суд може зменшити розмір неустойки з урахуванням матеріального та сімейного стану платника аліментів, а за передбачених\~статтею 197 СК України\~умов - повністю або частково звільнити його від сплати заборгованості. Судом, з даних штемпеля на заяві [PERSON] (позивача по справі) до начальника Енергодарського міського відділу державної виконавчої служби ГТУЮ датованої 24.10.2018 р., про прийняття на примусове виконання виконавчого листа по справі №316/327/18 виданого 07.03.2018 р., з`ясовано, що дана заява надійшла до відділу виконавчої служби 01.11.2018 р. (а.с.68), тобто фактично приблизно через вісім місяців з дня видачі судового наказу у справі №316/327/18 та відкрито виконавче провадження номером за АСВП: 57580684 було 02.11.2018 р. (а.с.69), про що повідомлено сторони (а.с.70). Постанову про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника, якою звернуто стягнення на дохід боржника [PERSON] (відповідача по справі) за місцем його роботи ВП «Атоменергомаш» було винесено 14.01.2019 р. головним державним виконавцем Енергодарського МВ ДВС ГТУЮ у Запорізькій області у ВП №57580684 з виконання судового наказу №316/327/18 виданого 07.03.2018 р. (а.с.72-72зворот) та вказану постанову, у тому числі, направлено за місцем роботи відповідача (а.с.71). Відповідно даних інформаційного повідомлення ВП «Атоменергомаш» від 11.04.2019 р. №08-42/42, бухгалтерією ВП «Атоменергомаш» була нарахована заборгованість з 03.03.2018 р. по 31.12.2018 р. в розмірі 27356 грн. 52 коп. (а.с.7). З зазначеного судом з`ясовано, що вказаний розмір заборгованості по аліментам виник у період, коли судовий наказ від 07.03.2018 р. фактично на виконанні не перебував, оскільки, як з`ясовано, за місцем роботи відповідача його було направлено лише 14.01.2019 р. Матеріали справи не містять доказів, які свідчать на те, що відповідачу було відомо про існування судового наказу по справі №316/327/18 починаючи з 03.03.2018 р. та протягом періоду за який судовий наказ не пред`являвся позивачем до виконання і відповідач ухилявся від його виконання. При цьому, з даних довідки №20 від 07.02.2020 р. про заробітну плату та інших доходах, з`ясовано, що починаючи з січня 2019 р. з заробітної плати відповідача почалось відрахування грошових коштів за виконавчим листом (а.с.66). Відрахування аліментів з відповідача на користь позивача підтверджується також відповідними розпорядженнями та платіжними дорученнями (а.с.73-84). Як зазначалось вище, судовим наказом призначено стягнення з відповідача аліментів на користь позивача в розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) відповідача, разом з тим, з даних Довідки №20 від 07.02.2020 р. вбачається, що розмір відрахувань із заробітної плати відповідача значно перевищує розмір встановлений судовим наказом, що свідчить на те, що з заробітної плати відповідача також стягується і заборгованість по аліментам, розмір з яких, фактично виник до відкриття виконавчого провадження за судовим наказом та звернення стягнення аліментів на заробітну плату відповідача. Утримання з відповідача заборгованості по аліментам підтверджується також і інформаційним повідомленням ВП «Атоменергомаш» (а.с.7). З досліджених обставин справи, судом з`ясовано, що заборгованість по аліментам у відповідача перед позивачем виникла з незалежних від відповідача причин та за відсутності його вини, а отже відсутні підстави покладення на відповідача відповідальності встановленої ст.196 СК України, у зв`язку з чим, суд дійшов висновку про відмову в задоволенні позовної вимоги. Згідно п.6\~ч.1\~ст.264, п.2 ч.5 ст.265 ЦПК України,\~під час\~ухвалення рішення\~суд вирішує\~питання про розподіл між\~сторонами судових\~витрат, про яке зазначається також у резолютивній частині рішення. Відповідно до вимог ч.1\~ст.133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Відповідно до квитанції №20461573 від 24.04.2019 р., позивачем було сплачено судовий збір в розмірі 768 грн. 40 коп. (а.с.1). Разом з тим, враховуючи висновок суду про відмову в задоволенні позову, положення ст.141 ЦПК України,\~суд дійшов висновку, що понесені позивачем витрати зі сплати судового збору розподілу між сторонами не підлягають. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed