Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-12 00:00:00

20 листопада 2015 року [PERSON] звернувся до суду з позовом про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування, посилаючись на те, що після смерті його батька [PERSON], що настала 26 січня 2015 року, залишилася спадщина у вигляді земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 6,48 га, яка знаходиться на території Довжанської сільської ради Красноокнянського району Одеської області, право батька на яку посвідчується державним актом на право власності на земельну ділянку серії ЯА №156136. Заповіту батько не залишив. Крім нього , спадкоємцями за законом є його брати [PERSON] та [PERSON], однак вони не бажають вступати у спадщину та відмовились від своєї частки на його користь за їх попередньою домовленістю, так як він самостійно здійснював поховання батька. Однак оформити спадщину через нотаріальну контору він не має можливості, так як оригінал правовстановлюючого документу державного акту на право власності на земельну ділянку втрачений. Тому він змушений звернутися з зазначеним позовом до суду. 18 грудня 2015 року до суду з позовом про визнання права власності на спадкове майно в порядку спадкування за законом звернувся [PERSON], посилаючись на те що він також претендує на зазначену земельну ділянку після смерті батька [PERSON] і він не відмовлявся від прийняття спадщини, а навпаки, як спадкоємець за законом першої черги, сам звертався до нотаріальної контори для оформлення спадщини, але йому повідомили, що з огляду на відсутність оригіналу правовстановлюючого документу видати свідоцтво про право на спадщину неможливо та рекомендували звернутись до суду. Ще один його брат [PERSON] постійно проживає в [PERSON], є громадянином [PERSON] та, з його слів, не претендує на спадщину. Тому він /[PERSON]В./ вважає, що він з [PERSON], як спадкоємці за законом, можуть претендувати на спадкове майно в рівних долях по 1/2 частині і просив визнати за ним право власності на 1/2 частину вищевказаної земельної ділянки. Ухвалою суду від 04 січня 2016 року справи за позовами [PERSON] та [PERSON] обєднані в одне провадження. У судовому засіданні позивач /відповідач / [PERSON] пояснив,що коли помер його батько [PERSON] , він повідомив про це братів [PERSON] та [PERSON] , але [PERSON] сказав,що він батька хоронити не буде і нічого після смерті батька йому не потрібно; [PERSON],який уже багато років живе в [PERSON],повідомив, що приїхати не може , коштів немає і будь-яких претензій щодо спадкового майна у нього немає. Тому він забрав батька,який помер у будинку для осіб похилого віку і поховав за місцем свого проживання у [INFO] .Будь-яких коштів на поховання ні [PERSON]ні [PERSON] йому не надавали.Йому було відомо, що у батька був державний акт на землю і тому він хотів оформити спадщину через нотаріальну контору, але самого державного акта він не знайшов , що позбавило його можливості нотаріально оформити ,тому він і змушений був звернутися до суду .Що стосується позову [PERSON],то він позовні вимоги не визнав,так як [PERSON] батька не хоронив і тому немає права,на його думку , на отримання спадщини. Третя особа /позивач/ [PERSON] суду повідомив, що наполягає на задоволенні свого позову і вважає себе таким же спадкоємцем,як і [PERSON] і не заперечує,що дійсно будь-яких коштів на поховання батька не давав,так як батько ображав його дружину і дітей і тому вони не підтримували відносини. Але через складний характер батька не тільки він , а й брати [PERSON] та [PERSON] не ладили з батьком, його ніхто не доглядав і тому він помер у будинку для осіб похилого віку. Однак спадщину він , він вважає, що слід поділити на нього і брата [PERSON],так як [PERSON] є громадянином [PERSON], багато років в Україну не приїздить і , наскільки йому відомо, землю оформляли не бажає. Так як державний акт втрачено,то оформити нотаріально спадщину неможливо і тому він і звернувся до суду. Представник відповідача Довжанської сільської ради Красноокнянського району в судове засідання не зявився, однак від нього до суду надійшла заява про розгляд справи у його відсутність Позов визнає /а.с. 43/. Третя особа /відповідач/ [PERSON] у судове засідання не з»явився, хоча був належним чином повідомлений про день та час розгляду справи .Однак до суду від нього надійшла заява ,у якій він повідомив, що вважає, що саме [PERSON] має право на земельну частку,так як саме він хоронив їх батька. Тому він відмовляється від своєї долі спадщини на користь брата [PERSON] Вислухавши пояснення позивачів, вивчивши матеріали справи, суд прийшов до наступного. Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини. [PERSON] помер 26 січня 2015 року /т.1. а.с.11/. [PERSON] був зареєстрований і мешкав в с.Артирівка Красноокнянського району Одеської області. Згідно з записами в погосподарській книзі, інших осіб разом з [PERSON] в будинку, в якому останній проживав, зареєстровано не було /т.2 а.с.10, 11/. Після його смерті залишилась спадщина у вигляді земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 6,48 га, яка знаходиться на території Довжанської сільської ради Красноокнянського району Одеської області, право [PERSON] на яку посвідчується державним актом на право власності на земельну ділянку серії ЯА №156136,який виданий на підставі розпорядження Красноокнянської РДА від 14 грудня 2004 року /т.1 а.с.5/. Зазначений державний акт було загублено /т.1 а.с.6/. Видача зазначеного державного акту [PERSON] підтверджується довідкою Відділу Держгеокадастру у Красноокнянському районі Одеської області від 02.11.2015 року №31-1517-0.13-384/15-15 /т.1 а.с.5/. Вартість зазначеної земельної ділянки складає 138057,87 грн. /т.1 а.с.5/. Як вбачається з наданої Великомихайлівською районною державною нотаріальною конторою Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру, спадкова справа після смерті [PERSON] не відкривалась /т.1 а.с.34/. [PERSON] звертався до нотаріальної контори з приводу оформлення спадщини після смерті [PERSON], однак, як вбачається з письмової відповіді Великомихайлівської нотаріальної контори від 27.10.2015 року, спадкова справа не заводилася та видати свідоцтво про право на спадщину на земельну ділянку неможливо у звязку з відсутністю правовстановчих документів /т.2 а.с.13/. [PERSON] здійснював поховання [PERSON] за місцем свого проживання в с. Вишневе Котовського району Одеської області /т.1 а.с.13/. Позивач /відповідач/ [PERSON] та позивач [PERSON] є громадянами України /т.1 а.с.9; т.2 а.с.6/. Згідно свідоцтв про народження [PERSON] та [PERSON] є синами [PERSON] /т.1 а.с.14, т.2 а.с.8/, а тому відповідно до ст.1261 ЦК України є спадкоємцями за законом першої черги. Відповідно до п.4.12 глави 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 року №296/5, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 22.02.2012 за 282/20595, свідоцтво про право на спадщину видається за наявності у спадковій справі всіх необхідних документів. П. 4.15 вищезазначеного порядку передбачено, що видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, проводиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів щодо належності майна спадкодавцеві. Згідно з ч.1 ст.1225 ЦК України, право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Відповідно до ст.392 ЦК України, власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Таким чином судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] згідно зі ст.ст. 328, 1223, 1225, 1261 ЦК України, як спадкоємці за законом першої черги, мають право на спадкування, та враховуючи, що відсутність правовстановлюючого документу, а саме: державного акту на право власності на земельну ділянку, унеможливлює видачу позивачу нотаріусом свідоцтва про право на спадщину на зазначене спадкове майно та виходячи з того, що відповідно до ч.1 ст.1267 ЦК України, частки у спадщині кожного із спадкоємців за законом є рівними, суд приходить до висновку, що позов [PERSON] підлягає задоволенню в повному обсязі, а позов [PERSON] частковому задоволенню, шляхом визнання за кожним з них права власності на 1/2 частину вищезазначеної земельної ділянки. Відповідно до ст.182 ЦК України роз'яснити [PERSON] та [PERSON] про необхідність державної реєстрації права власності на нерухоме майно. Посилання відповідача [PERSON] щодо відмови позивачу [PERSON] у задоволенні позову ,так як останній не здійснював поховання їх батька [PERSON] і тому немає права на спадщину, не можуть бути прийняті судом до уваги , так як відповідно до положень ст.1224 ЦК України , ненадання коштів на поховання або не здійснення поховання не є підставою для усунення від права на спадкування. Крім того, [PERSON] до суду з позовом про усунення права від спадкування інших спадкоємців, в тому числі і [PERSON], не звертався,хоча таке право йому судом було роз»яснено. Крім того, у судовому засіданні встановлено,що ні один із спадкоємців за законом належним чином обов»язків щодо утримання спадкодавця не виконував і спадкодавець [PERSON] помер у будинку для осіб похилого віку. Питання ж відшкодування витрат на поховання спадкодавця може бути вирішено шляхом звернення до суду з позовною заявою на підставі ст.1232 ЦК України , про що позивачу [PERSON] неодноразово роз»яснено у судовому засіданні. Суд також не може прийняти до уваги думку відповідача [PERSON] щодо його відмови від долі в спадщині на користь [PERSON] , так як відповідно до ч.1 ст.1273 ЦК України спадкоємець за законом або за заповітом може відмовитися від прийняття спадщини протягом строку ,встановлено ст.1270 ЦК України , а саме протягом 6 місяців з часу відкриття спадщини тобто до 26 липня 2015 року. Такої заяви про прийняття спадщини [PERSON] до нотаріальної контори не подавав і тому його відмова від спадщини у заяві від 26 березня 2016 року ,адресованої суду, не має правового значення.

Outcome: partial