Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-23 00:00:00

21.09.2017 року позивач звернувся до суду з позовними вимогами, якими просить визнати за ним, як спадкоємцем за законом першої черги, право власності на житловий будинок з надвірними спорудами, який розташований за адресою: Одеська область, м. Ізмаїл, вул. Докучаєва, 6-в, свої вимоги мотивує тим, що вищевказане майно належить його батькові [PERSON]. 20.03.2017 року [PERSON] помер, після його смерті відкрилась спадщина на спадкове майно, яке складається з житлового будинку з надвірними спорудами, який розташований за адресою: Одеська область, м. Ізмаїл, вул. Докучаєва, 6-в. Позивач прийняв спадщину, оскільки постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини. При зверненні до нотаріуса для видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, позивачу було відмовлено, у звязку із тим, що право власності на житловий будинок з надвірними спорудами, який розташований за адресою: Одеська область, м. Ізмаїл, вул. Докучаєва, 6-в, не зареєстроване у встановленому законодавством порядку за спадкодавцем. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав та наполягав на їх задоволенні. Відповідачі в судове засідання не зявились, надали до суду заяви про розгляд справи за їх відсутності, не заперечували проти задоволення позовних вимог. Вислухавши пояснення представника позивача, перевіривши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] на підставі договору про надання у безстрокове користування земельної ділянки для будівництва індивідуального житлового будинку від 18.11.1982 року, зареєстрованого в реєстрі за № 2/6272, посвідченого державним нотаріусом Ізмаїльської державної нотаріальної контори [PERSON] була відведена земельна ділянка площею 600 кв.м., яка розташована за адресою: Одеська область, м. Ізмаїл, вул. Докучаєва, 6-в, для будівництва житлового будинку. Відповідно до довідки № 1443 від 5.10.2017 року, наданої комунальним підприємством «Ізмаїльське міжміське бюро технічної інвентаризації», відповідно до архівних матеріалів КП «Ізмаїльське МБТІ» власником житлового будинку, розташованого за адресою: Одеська область, м. Ізмаїл, вул. Докучаєва, 6-в, значиться [PERSON], вищевказаний житловий будинок з господарськими спорудами побудований у 1984 році є завершений будівництвом та відповідно до Інструкції «Про порядок проведення технічної інвентаризації обєктів нерухомого майна», затвердженої наказом Державного комітету будівництва архітектури та житлової політики України № 127 від 24.05.2001 року, зареєстрованого в Мінюсті України за № 582/5773 від 10.07.2001 року не належить до самочинного будівництва. Крім того, згідно листа № 12/5-126 від 23.03.1999 року Державного комітету будівництва архітектури та житлової політики України не підлягає здачі в експлуатацію обєкти нерухомості побудовані до 05.08.1992 року. Згідно до ст. 1216 ЦК України спадкування є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до свідоцтва про смерть серії І-ЖД № 489385 від 21.03.2017 року, виданого Ізмаїльським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області, [PERSON] помер 20.03.2017 року. Після смерті [PERSON] згідно ст.1220 ЦК України відкрилася спадщина на спадкове майно, до якої входить житловий будинок з надвірними спорудами, який розташований за адресою: Одеська область, м. Ізмаїл, вул. Докучаєва, 6-в. Статтею 1217 ЦК України визначено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно ч. 2 ст. 1223 ЦК України у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Відповідно до інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (заповіти/ спадкові договори) № 49433959 від 11.10.2017 року, наданої приватним нотаріусом Ізмаїльського міського нотаріального округу [PERSON], інформація про заповіт, складений та посвідчений від імені [PERSON], померлого 20.03.2017 року відсутня. Згідно ч. 1 ст. 1222 ЦК України - спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Спадкоємцями за законом першої черги відповідно до ст. 1261 ЦК України після смерті [PERSON] являються: - син [PERSON], що підтверджено свідоцтвом про народження серії ІІІ-ЖД № 475564, виданим 10.09.1984 року Ізмаїльським відділом реєстрації актів громадянського стану; - син [PERSON], що підтверджено свідоцтвом про народження серії ІІІ-ЖД № 372890, виданим 30.09.1982 року Ізмаїльським відділом реєстрації актів громадянського стану; Інших спадкоємців, які заявили свої права на спадкове майно, немає. Згідно до ч. 1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Відповідно до ч. 1 ст.1273 ЦК України - спадкоємець за заповітом або за законом може відмовитися від прийняття спадщини протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу. Заява про відмову від прийняття спадщини подається нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. Судом встановлено, що [PERSON] у встановлений закон строк подав нотаріусу заяву про відмову від належної йому частки спадкового майна, що підтверджено відповідною заявою, яка міститься в матеріалах спадкової справи, посвідченою приватним нотаріусом Ізмаїльського міського нотаріального округу [PERSON] В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] та [PERSON] розірвали шлюб 25.06.1997, згідно свідоцтва про розірвання шлюбу серії І-ЖД № 066309 виданого 25.06.1997 року відділом реєстрації актів громадянського стану виконкому Ізмаїльської міської Ради народних депутатів Одеської області. Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. [PERSON] постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, що підтверджено записом про реєстрацію місця проживання в будинковій книзі на обєкт нерухомості розташований за адресою: Одеська область, м. Ізмаїл, вул. Докучаєва, 6-в, тобто вважається таким, який прийняв спадщину. Письмовою відповіддю приватного нотаріуса Ізмаїльського міського нотаріального округу Одеської області [PERSON] від 25.09.2017 року за № 275/02-14 року позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, у звязку з тим, що право власності на житловий будинок з надвірними спорудами, який розташований за адресою: Одеська область, м. Ізмаїл, вул. Докучаєва, 6-в, не зареєстроване у встановленому законодавством порядку за спадкодавцем. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, оскільки відповідачі визнали позов і обставини визнані сторонами не підлягають доказуванню у відповідності до ст. 61 ч.1 ЦПК України. Судом не виявлено обставин, що суперечать закону або порушують права, свободи чи інтереси інших осіб. На підставі викладеного,

Outcome: approved