Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-25 00:00:00

21.12.2020 представник АТ КБ «ПриватБанк» звернувся до Миргородського міськрайонного суду Полтавської області з вищевказаною позовною заявою. В обґрунтування позову зазначив, що між позивачем та [PERSON] , 23.10.2017 було укладено кредитний договір, згідно якого відповідач отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок в розмірі 500 грн. У зв`язку з неналежним виконанням позичальником умов кредитного договору позивач просив стягнути із [PERSON] заборгованість по кредиту, розмір якої на 11.10.2020 становить 14352,90 грн, з яких: 9544,83 грн - заборгованість за тілом кредита; в т.ч. 0,00 грн заборгованість за поточним тілом кредита; 9544,83 грн - заборгованість за простроченим тілом кредита; 0,00 грн заборгованість за нарахованими відсотками, 700,29 грн -заборгованість за простроченими відсотками; 4107,78 грн заборгованість за відсотками нарахованими на прострочений кредит згідно ст. 625 ЦК України; 0,00 грн нарахована пеня, 0,00 грн - нараховано комісії, яку позивач просить стягнути з відповідача та понесені позивачем при зверненні з позовом до суду судові витрати. Ухвалою Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 23.12.2020 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Представник позивача в судове засідання не з`явився, подав заяву про розгляд справи без його участі, не заперечував проти ухвалення заочного рішення (а.с. 74). Відповідач в судове засідання не з`явився, про місце та час розгляду справи належно повідомлений за адресою останнього відомого місця проживання, зареєстрованої у встановленому законом порядку відповідно до п. 2 ч. 7 ст. 128 ЦПК України. Крім того, відповідач повідомлений про день та час судового розгляду справи шляхом публікації оголошення на веб-сторінці Миргородського міськрайонного суду Полтавської області, офіційного веб-порталу судової влади (а.с. 82-85). Згідно з ч. 2 ст. 191 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи. Відповідно до положень ст.ст. 280, 281 ЦПК України, судом ухвалено провести заочний розгляд справи у відсутності відповідача на підставі наявних у справі доказів та постановлено ухвалу суду від 26.03.2021 про проведення заочного розгляду справи. Дослідивши та проаналізувавши письмові докази по справі, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що відповідно до Анкети-заяви про приєднання до Умов і Правил надання банківських послуг у ПриватБанку від 23.10.2017 між ПАТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON] було укладено кредитний договір, за умовами якого відповідач отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку (а.с.11). Довідкою АТ КБ «Приватбанк» підтверджено відкриття кредитного ліміту по картковому рахунку № [NUMBER] в розмірі 500 грн (а.с.9,10). Згідно розрахунку заборгованості внаслідок неналежного виконання [PERSON] своїх зобов`язань по вчасному поверненню кредитних коштів, 11.10.2020 виникла заборгованість на загальну суму 14352,90 грн, з яких: 9544,83 грн - заборгованість за тілом кредита; в т.ч. 0,00 грн заборгованість за поточним тілом кредита; 9544,83 грн - заборгованість за простроченим тілом кредита; 0,00 грн заборгованість за нарахованими відсотками, 700,29 грн -заборгованість за простроченими відсотками; 4107,78 грн заборгованість за відсотками нарахованими на прострочений кредит згідно ст. 625 ЦК України; 0,00 грн нарахована пеня, 0,00 грн - нараховано комісії (а.с. 6-8). За частиною першою статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів цього виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї зі сторін має бути досягнуто згоди (стаття 638 ЦК України). Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). Згідно з ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Свого договірного зобов`язання по поверненню кредиту відповідач не виконав. Статтею 1050 ЦК України, передбачено, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 цього Кодексу. За змістом ч.2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Таким чином, суд вважає, що вимога позивача про стягнення тіла кредиту в розмірі 9544,83 грн та 4107,78 грн заборгованості за відсотками нарахованими на прострочений кредит згідно з ст. 625 ЦК України, ґрунтується на законі, підтверджена належними та допустимими доказами, а тому підлягає до задоволення. Разом з тим, вирішуючи заявлені вимоги щодо стягнення з відповідача 700,29 грн заборгованість за простроченими відсотками, суд виходить з наступного. При вирішенні даних вимоги суд, враховує практику Великої Палати Верховного Суду у постанові від 03 липня 2019 року у справі № 342/180/17. Зокрема, Умови та Правила у яких відсутній підпис відповідача, не є належними доказом, того, що на момент отримання відповідачем кредитних коштів взагалі містилися умови щодо сплати процентів за користування кредитними коштами, сплати неустойки (пені, штрафів) у зазначеному порядку і розмірі, а, отже, не можуть розцінюватися як стандартна (типова) форма, що встановлена до укладеного із відповідачем кредитного договору, оскільки достовірно не підтверджують вказаних обставин, а тому не можуть розглядатися як частина кредитного договору. У заяві-анкеті від 23.10.2017, підписаній сторонами, відсутні умови договору про встановлення розміру процентів та відповідальності сторін за порушення зобов`язання у вигляді неустойки (пені, штрафів). Отже, в задоволенні позовних вимог АТ КБ «ПриватБанк» про стягнення з відповідача нарахованої заборгованості за простроченими відсотками в розмірі 700,29 грн необхідно відмовити. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги АТ КБ «ПриватБанк» є обґрунтованими та підлягають частковому задоволенню, тому необхідно стягнути з відповідача на користь Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» заборгованість за кредитним договором в розмірі 13652,61 грн станом на 11.10.2020. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. З матеріалів справи встановлено, що при зверненні до суду позивачем був сплачений судовий збір у сумі 2102 грн, а тому з відповідача на користь позивача слід стягнути судові витрати за сплату судового збору пропорційно до розміру задоволених позовних вимог (13652,61 х 2102 / 14352,90 грн), що складає 1999,44 грн.

Outcome: partial