Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-09 00:00:00

21 серпня 2019 року в інтересах [PERSON] до Миргородського міськрайонного суду з вищевказаною позовною заявою звернувся його представник адвокат Кучінська І. С.. На підтвердження позовних вимог зазначила, що позивач та відповідач мають спільного дитину, доньку [PERSON] , [INFO] , яка проживає разом із відповідачем. Рішенням Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 13.03.2019 року на користь відповідача з позивача щомісячно стягуються аліменти на утримання дитини [PERSON] в розмірі 1/4 частини всіх видів доходів. Позивач вказує, що сплачувати аліменти в такому розмірі в подальшому він не має можливості, оскільки його матеріальний стан значно погіршився. Окрім того у нього змінився сімейний стан, зокрема він перебуває в зареєстрованому шлюбі з [PERSON] , від якого подружжя має дочку [PERSON] які перебувають на повному його утриманні. Також на його утриманні позивача перебувають непрацездатна мати відчим. На підставі вищевикладеного, прохав суд зменшити розмір стягуваних аліментів, який встановлений рішенням Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 13.03.2019, з 1/4 частини усіх видів заробітку (доходів) на 1/8 частину усіх видів заробітку (доходів). Ухвалою судді Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 09 вересня 2019 року відкрито провадження у даній справі та призначено підготовче судове засідання (а.с.25). У встановлений судом строк відповідач правом на подання відзиву не скористався. В судове засідання позивач [PERSON] не з`явився про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Його представник адвокат Кучінська І.С. в судове засідання подала заяву в якій прохала розгляд справи провести за її відсутності позовні вимоги підтримала в повному обсязі. Відповідачка [PERSON] в судове засідання не з`явилася, її представник адвокат Акрітов К.К. позовні вимоги заперечив, вказав, що позивач надав недостовірні відомості про розмір свого доходу. Заслухавши пояснення представника відповідача, вивчивши та проаналізувавши письмові докази по справі, суд приходить до переконання, що позов підлягає до часткового задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони мають спільну дитину, доньку [PERSON] , [INFO] . Рішенням Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 13.03.2019, з [PERSON] на користь [PERSON] щомісячно стягуються аліменти на утримання дитини [PERSON] в розмірі 1/4 частини всіх видів доходів, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку (а.с.8-10). 14.02.2019 року позивач [PERSON] уклав шлюб з [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про шлюб (а.с. 14). Від даного шлюбу подружжя має дитину, доньку [PERSON] , [INFO] (а.с.25). З виписки медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого, зведеної на [PERSON] , вбачається, що дитини потребує посиленої спеціалізованої медичної допомоги (а.с.17-18). [PERSON] перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трьох років (а.с.16). Окрім того, на утриманні позивача перебуває непрацездатна матір [PERSON] , котра є особою з інвалідністю другої групи (а.с.26, 38). Позивач має заборгованість за кредитним договором № 2020255255 від 28.08.2018 року та має сплачувати щомісячно, не менше 6130 грн., що підтверджується довідкою ОТП банку № 713-4/189 (а.с.34). Відповідно до статті 51 Конституції України та статті 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до статті 8 Закону України «Про охорону дитинства», кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Так, частинами першою, другою статті 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визначає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до частин першої, другої статті 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. У відповідності до ч.1 ст. 192 СК України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Статтею 182 СК України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно роз`яснень, даних у п. 17 постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного Кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», при вирішенні питання щодо розміру аліментів, суд повинен урахувати стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів, наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина, інших обставин, що мають істотне значення. З урахуванням наявності у платника аліментів на утриманні іншої малолітньої дитини (котра потребує посиленої спеціалізованої медичної допомоги), непрацездатних дружини та матері (котра має підвищенні потреби у зв`язку із наявністю інвалідності другої групи), що в сукупності призводить до суттєвого погіршення матеріального стану позивача, суд вважає що дані обставини мають істотне значення при визначенні розміру аліментів. На переконання суду, розмір аліментів на утримання дитини, [PERSON] який визначений рішенням Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 13.03.2019 в розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку (доходів) підлягає зменшенню до розміру 1/5 частини усіх видів заробітку (доходів). На переконання суду, аліменти в такому розмірі відповідають критеріям розумності та справедливості і забезпечать виконання [PERSON] свого обов`язку, як одного з батьків, по утриманню дитини [PERSON] . В зв`язку з тим, що позивач не заявляє вимоги про стягнення з відповідачів на його користь судових витрат, суд,

Outcome: partial