Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-17 00:00:00

20.04.2021 [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] , в якому просить стягнути з відповідача аліменти на його користь на його утримання як повнолітньої дитини, що продовжує навчання, в розмірі 1/4 частини з усіх видів доходів відповідача до закінчення ним навчання, пославшись на таке: Відповідач є його (позивача) батьком. Він (позивач) після досягнення повноліття проживає разом з матір`ю [PERSON] , не одружений, не працює, оскільки навчається на 3 курсі закладу освіти ІІІ рівня акредитації ДНЗ «Костянтинівське вище професійне училище» на денному відділенні, у зв`язку з чим потребує матеріальної підтримки. Відповідач працює і також отримує військову пенсію, проте від добровільного надання матеріальної допомоги відмовляється. Ухвалою суду від 28.04.2021 відкрито спрощене провадження у справі за дійсним позовом з повідомленням сторін. Позивач у судове засідання не з`явився, надавши суду заяву про розгляд справи у його відсутність з посиланням на підтримання позову. Відповідач, повідомлений про дату, час і місце проведення судового засідання у порядку ст.128 ЦПК України належним чином, у судове засідання не з`явився, надавши суду заяву про розгляд справи у його відсутність з посиланням на визнання позову у повному обсязі (а.с.22). З`ясувавши всі обставини справи та перевіривши їх доказами, суд дістає таких висновків. За приписами ст.199 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу (ч.1). Право на утримання припиняється у разі припинення навчання (ч.2). Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання (ч.3). Як роз`яснено в п.20 Постанови Пленуму Верховного Судку України№3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] є батьком позивача [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] (а.с.2), який постійно проживає разом зі своєю матір`ю, що підтверджено довідкою житлового органу - КП «СЄЗ №7» № б/н від 08.04.2021 (а.с.5). [PERSON] є студентом 3 курсу денного відділення ДНЗ «Костянтинівське вище професійне училище» строком навчання до 02.11.2021, що підтверджено відповідною довідкою №115 від 08.04.2021 (а.с.4). Вирішуючи питання щодо можливості задоволення позовних вимог, суд виходив з тієї обставини, що позивач потребує матеріальної допомоги, а також, що відповідач позов визнав, таке визнання не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Тож з відповідача на користь і на утримання позивача (повнолітньої дитини) мають бути стягнені аліменти на час його навчання. При визначені розміру аліментів, до сплати яких зобов`язується відповідач, суд виходить з такого: Відповідно до ст.200 Сімейного кодексу України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 Сімейного кодексу України. За приписами ст.201 СК України, до відносин між батьками і дочкою, сином щодо надання їм утримання застосовуються норми статей 187, 189-192 і 194-197 цього Кодексу. Згідно з ч.1 ст.182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення (ч.1). Про неможливість надавати сину допомогу у визначеному стороною позивача розмірі, відповідачем не заявлено, позов ним визнано у повному обсязі. Тож з відповідача на користь позивача слід стягнути аліменти, у розмірі, заявленому позивачем - 1/4 від доходу відповідача, щомісячно з дати звернення до суду на час навчання, але не довше, ніж до досягнення 23 років. За наведених підстав позов підлягає задоволенню. Оскільки відповідачем визнаний позов до початку розгляду справи по суті, з нього за приписами ч.1 ст.142 ЦПК України на користь держави підлягає стягненню 50 відсотків судового збору, який мав би бути сплачений при поданні позову до суду, що складає 454,00 грн (908,00 грн*50%).

Outcome: approved