Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-24 00:00:00

20.07.2017 [PERSON] звернулася до суду із позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Вказує на те, що спільне життя у них з відповідачем не склалось, між ними зникло почуття взаємної любові, вони стали фактично чужими людьми. Відповідач постійно нехтує сімейними цінностями та обовязками, проявляє до неї неповагу, допускає словесні образи, не приймає участі у вихованні спільного сина, матеріально не забезпечує сімю . За вказаних обставин позивач не бажає продовжувати шлюбні відносини. Просить суд розірвати шлюб між нею та відповідачем. Позивач та відповідач подали до суду заяви про розгляд справи за їхньої відсутності, позивач позов підтримує, відповідач проти задоволення позову не заперечує, зазначивши, що час наданий суду для примирення результату не дав. Згідно ч. 2 ст. 197 КАС України у разі неявки у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, з'ясувавши фактичні обставини, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч.3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Згідно із ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Відповідно до ст. 112 СК України, шлюб підлягає розірванню, якщо буде встановлено, що подальше сумісне мешкання подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Згідно із ч.3 ст. 109 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей. Згідно п.10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21.12.2007 року № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» проголошена Конституцією України охорона сім'ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Суд враховує, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу. Підсумовуючи наведене суд приходить до висновку, що шлюб може бути розірваний, якщо він розпався остаточно та безповоротно і існує лише формально. Судом встановлено, що 17.12.2010 року сторони зареєстрували шлюб, що засвідчується свідоцтвом про шлюб серії 1-БВ №078677 від 17.12.2010, виданим відділом реєстрації актів цивільного стану Славутського міськрайонного управління юстиції в Хмельницькій області, актовий запис №287 (а.с.4). У шлюбі мають сина [PERSON], 05.11.2011 року, що стверджується свідоцтвом про народження серія 1-БВ №164291 від 15.11.2011 року (а.с.8). Ухвалою суду від 08.08.2017 року сторонам було надано строк для примирення до 07.10.2017 року, проте у вказаний строк позивач з відповідачем не примирилися. У поданих до суду заявах сторони наполягають на розірвання шлюбу. Крім того вказують, що спору про місце проживання дитини у них немає. Після розірвання шлюбу син [PERSON] залишиться проживати з позивачем. Як видно з матеріалів позовної заяви, сторони припинили шлюбні відносини, подружніх стосунків не підтримують, взаємна повага та любов відсутні, бажання розірвати шлюб спільне. За таких обставин суд приходить до висновку, що сім'я розпалась та не може бути збережена, подальше спільне проживання та збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін. Враховуючи формальне існування шлюбу між сторонами, фактичне визнання відповідачем позову, неможливість продовження подружнього життя, суд вважає, що позов слід задовольнити. Відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Згідно ч. 2 ст. 114 СК України, у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання законної сили рішенням суду про розірвання шлюбу.

Outcome: approved