overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-27 00:00:00

21 липня 2016 року [PERSON] звернувся до суду із вказаною позовною заявою, в обґрунтування якої зазначав, що 17 березня 2007 року було зареєстровано їх з відповідачкою шлюб. В шлюбі, 19 червня 2007 року народилась їх донька [PERSON]. Разом з тим їх сімейне життя з відповідачкою не склалося, вони припинили шлюбні стосунки і мешкають окремо один від одного, тому звернувся до суду із цим позовом та просив шлюб між ними розірвати. Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явився, але у своїй заяві просив справу розглянути за його відсутності та позов підтримав. Відповідачка [PERSON] звернулася до суду із заявою, в якій позовні вимоги про розірвання шлюбу визнала та просила справу розглянути за її відсутності. У разі задоволення позову, просила залишити прізвище, обране під час реєстрації шлюбу «Ульянова». Суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін. Відповідно до свідоцтва про шлюб І-ФП №104649, сторони уклали шлюб 17 березня 2007 року, що зареєстровано Корабельним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Миколаївського міського управління юстиції за актовим записом №78. Під час реєстрації шлюбу, відповідачка змінила прізвище з «Ліпінська» на «Ульянова». Проте сімейне життя між сторонами не склалось та вони фактично припинили шлюбні відносини, і мешкають окремо один від одного. Згідно копії свідоцтва про народження І-ФП №206083, сторони мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO], яка проживає разом з матірю. Спір між сторонами про місце проживання дитини чи розподіл спільного майна на час розгляду справи відсутній. Згідно зі ст.112 Сімейного кодексу України суд, з'ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову, постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше сумісне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їх дітей, що мають істотне значення. За встановлених обставин, приймаючи до уваги, що шлюб є вільним союзом чоловіка та жінки, суд вважає, що подальше сумісне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам кожного з них, а тому, відповідно до вимог ст.112, ч.3 ст.105 Сімейного кодексу України, шлюб між сторонами має бути розірвано.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-04 00:00:00

21 липня 2016 року [PERSON] звернулась до суду з заявою, та просить встановити факт, що померла [INFO] року [PERSON] є її тіткою, для того, щоб вступити в право спадкування на належне їй майно. Вказавши, що її мама [PERSON] та [PERSON] рідні сестри. За відсутністю документів, що підтверджують родинний зв'язок, а саме свідоцтво про народження [PERSON], яке втрачено під час війни та відсутність свідоцтва про укладення шлюбу між її мамою [PERSON] та [PERSON], яке також втрачено під час війни, та відсутність актових записів у відділі РАЦС, вона не може реалізувати своє право на отримання спадщини. В судовому засіданні заявник [PERSON] підтримала свою заяву, пояснивши, що померла [PERSON], була рідною сестрою її мами [PERSON], а вона є її племінницею. Підтвердити факт родинних відносин документами він не може, так як вони втрачені під час війни. Спір за спадщину відсутній. Від Бджільнянської сільської ради поступила заява про розгляд справи без участі їх представника, заяву визнають. Свідок [PERSON] підтвержує, що померла [PERSON] була рідною сестрою [PERSON], донькою якої є [PERSON]. Судом оглянуто: паспорт заявниці та свідоцтво про народження [PERSON]., в якому її мамою вказана [PERSON](а.с. 7), свідоцтво про народження [PERSON], де її батьком вказаний [PERSON] (а.с. 6), свідоцтво про смерть [PERSON], яка померла [INFO] року в с.Бджільна (а.с. 9), свідоцтво про смерть [PERSON], яка померла [INFO] року в с.Бджільна (а.с. 10), довідка Бджільнянської сільської ради від 20 лютого 1946 року, яка підтверджує реєстрацію шлюбу між [PERSON] та [PERSON], і після укладення шлюбу дружина прийняла прізвище чоловіка [PERSON] (а.с. 11) довідку № 538 від 14.07.2016 року видану Бджільнянською сільською радою, яка підтверджує, що [PERSON] була зареєстрована та проживала в [ADDRESS] і разом з нею проживала [PERSON] (а.с. 12), випискою з погосподарської книги том 1 за 1947-1949 роки особовий рахунок [NUMBER], де до складу сім'ї [PERSON] входили також доньки [PERSON] та [PERSON] (а.с. 13), довідками від 19.07.2016 року, Теплицького відділу ДРАЦС ГТУЮ у Вінницькій області, № 64-2.1-07-120, яка підтверджує, що актового запису про народження [PERSON] за 1922 року по с.Бджільна не має, так як архів по району не зберігся, по поновлених записах з 1945-2006 роки запис відсутній (а.с. 14), та № 65-2.1-07-120, про відсутність актового запису про шлюб на [PERSON] та [PERSON] за 1944 рік (а.с. 15) Заслухавши заявника та свідка, дослідивши матеріали справи суд вважає доведеним, що померла [INFO] року [PERSON] була рідною сестрою [PERSON] (дошлюбне прізвище Крочанівська) Марії Тимофіївни, донькою якої є [PERSON], тобто факт родинних відносин знайшов своє підтвердження в судовому засіданні і встановлення факту необхідне для вступу в право спадкування, та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-08 00:00:00

21 липня 2016 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про про усунення перешкод в користуванні жилим будинком, який знаходиться за адресою Миколаївська область, м. Первомайськ, вул.. П. Мирного,22. В обґрунтування позовних вимог позивачка зазначала, що їй на праві власності належить будинок №22 по вул.. П. Мирного в м. Первомайську Миколаївської області. Колишнім власником в будинку було зареєстровано відповідача. Останній в будинку не проживає, в добровільному порядку знятись з реєстрації відмовляється. Іншим шляхом, ніж в судовому порядку вона позбавлена можливості усунути перешкоди в користуванні житловим будинком. Посилаючись на зазначені обставини, просила задовольнити позовні вимоги. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав в повному обсязі. Відповідач в суді проти задоволення позову заперечував. Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, дійшов до наступного. Судом встановлено, що власником будинку №22, що розташований по вул. П. Мирного в м. Первомайську Миколаївської області був [PERSON] 15 березня 2006 року [PERSON] помер. Відповідно до свідоцтва про право власності на спадщину за законом від 14.05.2008 року [PERSON] стала власником будинку. Відповідач та його колишня дружина були зареєстровані в спірному будинку за згодою колишнього власника, як члени його сімї. Судом встановлено, що з 2003 року після реєстрації відповідач не проживав у будинку, витрати на його утримання не ніс. Цю обставину відповідач підтвердив у суді. Відповідно до частини першої статті 383 ЦК України власник житлового будинку має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сімї, інших осіб. Статтею 156 ЖК УРСР передбачено, що члени сімї власника жилого будинку, які проживають разом із ним у будинку, що йому належить користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку, якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням. Аналогічну норму містить також стаття 405 ЦК України. Аналіз зазначених норм дає підстави для висновку про те, що право членів сімї власника будинку користуватись цим жилим приміщенням може виникнути та існувати лише за наявності права власності на будинок в особи, членами сімї якого вони є; із припиненням права власності особи втрачається й право користування жилим приміщенням у членів його сімї. Поскільки право власності колишнього власника припинилось, то відповідач втратив право користування зазначеним будинком.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-07 00:00:00

21 липня 2016 року [PERSON] звернулась до суду з позовом про розірвання шлюбу, який укладений з відповідачем [PERSON] 23 жовтня 1993 року в Нововолинському міському відділі ЗАГСу Волинської області. Від спільного шлюбу подружжя має неповнолітню дочку [PERSON], [INFO]. Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що подружнє життя не склалося, сім'я фактично розпалась. З 2008 року сторони не живуть подружнім життям. Фактично шлюб носить формальний характер, примирення і збереження сім?ї неможливе та суперечить інтересам позивача. Позивач звернулась до суду, просить розірвати шлюб між нею та відповідачем [PERSON] після розірвання шлюбу залишити їй прізвище набуте у шлюбі. Позивач [PERSON] в судове засідання не зявилась, подала до суду письмову заяву, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить справу розглянути у її відсутності, позов задовольнити, залишити їй прізвище набуте у шлюбі, судові витрати залишити за нею. Відповідач [PERSON] до проведення судового засідання подав до суду письмову заяву, просив справу розглядати у його відсутності, позов визнає повністю, не заперечує проти його задоволення. Згідно з ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до ст.112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи визнання позову відповідачем, що визнання позову відповідачем не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, та наявність законних підстав для розірвання шлюбу, суд позов задовольняє і розриває шлюб між позивачем [PERSON] та відповідачем [PERSON] Після розірвання шлюбу прізвище позивачу [PERSON] не змінювати, залишити їй прізвище набуте у шлюбі. Судові витрати по справі залишити за позивачем [PERSON]

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-15 00:00:00

21 липня 2016 року [PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] селищної ради Шацького району Волинської області про визнання права власності в порядку спадкування за законом на житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами, що розташований по вул. Незалежності, 336 в смт. Шацьк Шацького району Волинської області. Позовну заяву обґрунтовано тим, що 26 січня 2011 року померла мати позивача [PERSON], якій належав житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами, розташований по вул. Незалежності, 336 в смт. Шацьк Шацького району Волинської області, збудований нею у 1970 році. Внаслідок її смерті відкрилася спадщина, у тому числі, на зазначений житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами. За життя [PERSON] заповіт не склала. Позивач є спадкоємцем першої черги за законом після смерті своєї матері [PERSON] і в установленому законом порядку прийняла спадщину шляхом подання нотаріусу відповідної заяви. Інших спадкоємців першої черги, які прийняли спадщину, немає. Родинні відносини між позивачем і спадкодавцем підтверджуються свідоцтвом про народження позивача та свідоцтвом про укладення шлюбу. Право власності на вказане нерухоме майно ні за ким не зареєстровано. У звязку з відсутністю правовстановлювального документа про право власності спадкодавця на вказане спадкове нерухоме майно, [PERSON] відмовлено в нотаріальному оформленні її спадкових прав. Тому вона просить суд визнати її право власності на це нерухоме майно в порядку спадкування за законом. Позивач в попереднє судове засідання не зявилася, подала суду письмову заяву, у якій просить проводити розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує, просить позов задовольнити повністю. Відповідач [PERSON] селищна рада Шацького району Волинської області свого представника в попереднє судове засідання не направила. Суду подано письмову заяву про розгляд справи за відсутності представника відповідача. У заяві вказано, що [PERSON] селищна рада Шацького району Волинської області позовні вимоги [PERSON] визнає повністю. Проаналізувавши обставини справи, письмові докази, суд дійшов висновку, що вимоги позивача є обґрунтованими, викладені в позові обставини підтверджуються наданими суду доказами, матеріалами спадкової справи на імя [PERSON], інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, визнання відповідачем позову не суперечить вимогам закону і не порушує права, свободи та інтереси інших осіб, тому позов слід задовольнити і рішення про задоволення позову може бути ухвалене в попередньому судовому засіданні. На підставі статей 328, 1217, 1220, 1261, 1268, 1269, 1296 ЦК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-04 00:00:00

21 липня 2016 року [PERSON] звернулася до суду з вказаним позовом до відповідача. Посилається на те, що 14.01.2016 року помер [PERSON], який за життя склав заповіт на неї, за яким заповів їй належне йому майно. Спадкоємцем за законом є син спадкодавця [PERSON], тобто відповідач. Вказала, що своєчасно для прийняття спадщини у встановлений законом строк не звернулася до державної нотаріальної контори, оскільки з 11 липня 2016 року по 20 липня 2016 року хворіла, що стало причиною пропуску строку. З посиланням на ці обставини, статтю 1272 ЦК України просила визначити йому додатковий строк тривалістю три місяці. В судове засідання позивач не зявилася, але надала письмову заяву, в якій цивільний позов підтримала та просила його задовольнити. Відповідач будучи своєчасно та належним чином повідомленим про час і місце розгляду справи у судове засідання без поважних причин не зявився. Дослідивши докази по справі, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. За правилами ч. 1 ст. 1270 ЦК для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Як вбачається з матеріалів справи і встановлено судом, 14 січня 2016 року у м. Нова Одеса Миколаївської області помер [PERSON]. 22 червня 2012 р. [PERSON] склав заповіт, посвідчений приватним нотаріусом Новоодеського районного нотаріального округу [PERSON], за яким заповів на випадок своєї смерті [PERSON]. Тобто позивачу належну йому земельну ділянку площею 6,28 га, призначену для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що знаходиться в межах території Новоодеської міської ради Миколаївської області. Спадкоємцем за законом є син спадкодавця [PERSON], тобто відповідач у справі. На цей час заповіт не скасовано і не змінено, а відтак, то позивач є спадкоємцем майна померлого, в частині заповіту. Судом зясовано, що відповідач в установлений законом строк до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після смерті спадкодавця не звернулася, а 21 липня 2016 року постановою приватного нотаріуса Новоодеського районного нотаріального округу Миколаївської області [PERSON] їй було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії у звязку з пропуском встановленого законом строку. Причиною пропуску строку стала хвороба позивача у період з 11 липня 2016 р. по 20 липня 2016 р., що підтверджується довідкою Новоодеської центральної районної лікарні Миколаївської області. В силу ч. 3 ст. 1272 ЦК за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. На підставі викладеного, ураховуючи те, що позивач хворіла у період звернення до нотаріуса для успадкування майна спадкодавця, суд дійшов висновку, що вона з поважних причин пропустила строк звернення до нотаріуса для прийняття спадщини і вважає за необхідне надати їй додатковий строк, відповідно до її вимог.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-23 00:00:00

21 липня 2016 року [PERSON] звернулася до суду з заявою про встановлення факту, що має юридичне значення. В обґрунтування своїх вимог заявник вказав, що 25 травня 2015 року померла її мати [PERSON]. Після її смерті відкрилась спадщина на майно, що складається із земельної ділянки площею 4,34 гектара, яка знаходиться на території Мурафської сільської ради, що підтверджується Державним актом на право приватної власності на землю серії IV-XP № 068200. При підготовці документів для подання до нотаріальної контори, заявником були виявлені розбіжності в документах, а саме : в свідоцтві про народження заявника прізвище матері зазначено, як «Вюник Ганна Григорівна», а в свідоцтв про смерть «Вюнник Ганна Григорівна». Крім того, в Державному акті на право приватної власності на землю серії IV-XP № 068200 прізвище матері заявника вказано, як «Вюник», згідно паспорта громадянина України її прізвище вказано, як «Вюнник». В звязку з цим заявниця звернулася до суду. У судовому засіданні заявник свої вимоги підтримала та просить суд встановити факт, що [PERSON], яка померла 25 травня 2015 за життя була його матірю. Представник заінтересованої особи Мурафської сільської ради Краснокутського району Харківської області в судове засідання не прибула, однак надала до суду заяву, згідно якої проти задоволення вимог не заперечує та прохав суд слухати справу відсутність представника. Суд, заслухавши доводи заявника, пояснення свідків, дослідивши письмові докази, прийшов до наступних висновків. Встановлено, що 27 травня 2015 року померла [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-ВЛ № 501437 виданим 27 травня 2015 виконавчим комітетом Мурафської сільської ради Краснокутського району Харківської області. Прізвище померлої особи зазначено - „Вюнник. Із змісту заяви та пояснень заявника витікає, що причиною вказаних розбіжностей в написанні прізвища являється помилковий переклад з російської на українську мову. Факт споріднення між померлою [PERSON] та заявником було підтверджено свідками [PERSON] та [PERSON] які були допитані в судовому засіданні. Встановлення факту, що [PERSON] була матірю заявника, необхідно їй для оформлення спадщини. У відповідності з ч.2 п.5 ст.234 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Таким чином, повно та всебічно зясувавши обставини справи, суд приходить до висновку, що заява підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-28 00:00:00

21 липня 2016 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування своїх вимог позивач [PERSON] посилався на те, що 23 січня 2010 року Виконавчим комітетом Перещепинської міської ради Новомосковського району Дніпропетровської області був зареєстрований шлюб між нею та відповідачем, актовий запис № 04. Від шлюбу мають дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO]. Позивач зазначила, що вона та відповідач з березня 2016 року не проживають спільно, не ведуть сумісного господарства, в звязку з відсутністю взаєморозуміння, різними поглядами на життя, внаслідок чого стали виникати непорозуміння, сварки, вона втратила почуття любові та поваги до чоловіка, подальше спільне життя та збереження шлюбу вона вважає неможливим, таким, що суперечить її інтересам. В звязку з наведеним, в позовній заяві [PERSON] просила суд розірвати шлюб між нею та відповідачем. В судове засідання позивач [PERSON] не зявилася, в своїй заяві просила суд розглянути справу без її участі, позовні вимоги підтримує, після розірвання шлюбу залишити їй прізвище [PERSON]. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, в своїй заяві просив суд розглянути справу без його участі, позов визнав, просив суд розірвати шлюб. Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, приходить до переконання, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню, з наступного. Судом встановлено, що 23 січня 2010 року Виконавчим комітетом Перещепинської міської ради Новомосковського району Дніпропетровської області був зареєстрований шлюб між сторонами, актовий запис № 04, що підтверджується відповідним свідоцтвом. Від шлюбу сторони мають дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвами про народження. На підставі ст. 104 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Відповідно до вимог ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони з березня 2016 року не підтримують шлюбні відносини, не ведуть спільне господарство, позивач втратила почуття любові та поваги до чоловіка, подальше спільне життя і збереження шлюбу вважає неможливим, за таких обставин суд приходить до переконання, що подальше збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з подружжя, що мають істотне значення, і шлюб підлягає розірванню. Враховуючи вищевикладене і

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-09 00:00:00

21 липня 2016 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування своїх вимог позивач [PERSON] посилалася на те, що 08 листопада 2014 року Тюменським районним відділом ЗАГС Управління записів актів громадянського стану Тюменської області Російської Федерації був зареєстрований шлюб між нею і відповідачем, актовий запис № 1886. Позивач зазначила, що вона та відповідач проживали в [INFO], але, 12 листопада 2015 року вона повернулася до України, з цього часу вона та відповідач не проживають спільно, не підтримують сімейні відносини та не ведуть сумісного господарства. Причиною розірвання відносин стало те. що чоловік став погано відносити ся до неї, погрожував, провокував конфлікти, сварки., 25 липня 2015 року вона народила дитину - [PERSON], батьком якого є відповідач [PERSON]. [PERSON] в заяві посилалася на те, що вона втратила почуття любові та поваги до чоловіка, подальше спільне життя та збереження шлюбу вона вважає неможливим, таким, що суперечить її інтересам, в звязку з чим, просить суд розірвати шлюб між нею та відповідачем. В судове засідання позивач [PERSON] не зявилася, в своїй заяві просила суд розглянути справу без її участі, вимоги підтримує, в разі розірвання шлюбу її прізвище залишити без змін, оскільки після реєстрації шлюбу прізвища не змінювала. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, будучі опитаним 30 вересня 2016 року Тюменським районним судом Тюменської області позов не визнав, вважає, що сімю можливо зберегти, просив надати час для примирення, зазначив, що після 01 квітня 2017 року має намір приїхати до м. Новомосковська, заперечував проти розгляду справи у його відсутність. Суд, дослідивши надані сторонами докази, приходить до наступного. Судом встановлено, що 08 листопада 2014 року Тюменським районним відділом ЗАГС Управління записів актів громадянського стану Тюменської області Російської Федерації був зареєстрований шлюб між сторонами, актовий запис № 1886, що підтверджується відповідним свідоцтвом. Сторони мають від шлюбу дитину - [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження. На підставі ст. 104 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Відповідно до вимог ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони з листопада 2015 року не підтримують шлюбні відносини, не ведуть спільне господарство, позивач втратила почуття любові та поваги до чоловіка, подальше спільне життя і збереження шлюбу вважає неможливим, наполягає на розірванні шлюбу, за таких обставин суд приходить до переконання, що подальше збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з подружжя, що мають істотне значення, і шлюб підлягає розірванню. Враховуючи вищевикладене і

Outcome: approved