Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-11 00:00:00

20.09.2018 року [PERSON] (далі позивач) звернулася до суду з позовом до [PERSON] (далі відповідачі) про виселення відповідача з квартири № 24 в будинку № 23 (корпус 1) по вулиці Бєлова в місті Чернігові без надання йому іншого жилого приміщення. В обґрунтування позову послалася на припинення в односторонньому порядку дії договору піднайму квартири, який вона уклала з відповідачем у 2008 році, та відмову відповідача від добровільного виселення з квартири. У судовому засіданні позивач предявлений позов підтримала та наполягала на задоволенні. Вона пояснила, що перебувала з відповідачем у шлюбі, який розірвано в 2001 році. Після розірвання шлюбу сторони проживали окремо, але в 2008 році відповідач звернувся до неї з проханням про вселення в квартиру, з чим вона погодилася, уклавши з відповідачем договір піднайму жилого приміщення. Останні 3 роки відповідач не проживає в квартирі, а лише періодично зявляється у денний час, коли позивач перебуває на роботі, при цьому відповідач відмовляється забрати свої речі та стверджує, що має право на проживання в квартирі. Після письмового повідомлення відповідача про припинення договору піднайму в односторонньому порядку відповідач добровільно виселятися відмовився, що стало причиною звернення до суду з цим позовом. Відповідач і представник третьої особи не зявилися, хоча про час і місце розгляду справи сповіщалися належним чином. За згодою позивача, 12.10.2018 року судом постановлено ухвалу про заочний розгляд справи. Судом встановлено такі факти і відповідні їм правовідносини. Позивач є наймачем і проживає в квартирі № 24 в будинку № 23 (корпус 1) по вулиці Бєлова в місті Чернігові, в яку вселений відповідач на підставі укладеного сторонами договору піднайму житлового приміщення від 24.09.2008 року, без визнання строку його дії (далі Квартира; а.с. 7, 8). Відповідно до статті 91 Житлового кодексу Української РСР (далі Кодекс) наймач жилого приміщення вправі за згодою членів сімї, які проживають разом з ним, і за згодою наймодавця здавати в піднайом жиле приміщення у випадках і порядку, встановленому цим Кодексом. За приписом статті 97 Кодексу, після закінчення строку дії договору піднайму піднаймач не вправі вимагати відновлення договору і на вимогу наймача зобовязаний звільнити займане приміщення; якщо договір піднайму укладено без зазначення строку, наймач зобовязаний письмово попередити піднаймача про припинення договору за три місяці; у разі відмови звільнити займане приміщення після припинення договору піднайму піднаймач і члени його сімї підлягають виселенню в судовому порядку без надання іншого жилого приміщення. Як впливає з матеріалів справи (а.с. 10, 11), 04.05.2018 року відповідач отримав письмове повідомлення позивача про припинення договору піднайму в односторонньому порядку з 01.09.2018 року з вимогою звільнити Квартиру; втім, відповідач добровільно квартиру не звільнив. Оскільки позивачем дотримано встановлену Кодексом процедуру припинення договору піднайму жилого приміщення, укладеного з відповідачем на невизначений строк, і завчасно (більше як за три місяці) попереджено відповідача про необхідність звільнення Квартири, а відповідач, у свою чергу, відмовляється виконувати вказану вимогу позивача, він підлягає висленню з Квартири в судовому порядку без надання іншого жилого приміщення. Таким чином, предявлений позов повністю ґрунтується на законі, а тому підлягає задоволенню.

Outcome: approved