Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-20 00:00:00

21 березня 2017 року [PERSON] звернувся до Оріхівського районного суду Запорізької області із заявою про встановлення факту проживання його та [PERSON], [INFO], однією сім'єю понад п'ять років. Встановлення факту проживання однією сім'єю заявник обґрунтував необхідністю прийняття спадщини, яка відкрилась після смерті [PERSON], який є вітчимом заявника. Через похилий вік [PERSON] не міг самостійно себе обслуговувати, потребував стороннього догляду, допомоги, піклування, лікування, тому переїхав проживати до будинку [PERSON] Таким чином, між заявником та [PERSON] утворились сімейні відносини, притаманні сину та батьку, жінки і дітей останній не мав. Проживали заявник та [PERSON] однією сім'єю більше п'яти років до часу смерті [PERSON] [INFO] [PERSON] помер, після його смерті відкрилася спадщина, до складу якої входить автомобіль марки ВАЗ, 2007 року випуску, державний реєстраційний номер [NUMBER]. За життя [PERSON] заповіту не складав. У судовому засіданні з13.06.2017 року заявник свої вимоги підтримав, пославшись на факти та норми права, викладені у заяві.. Представник заявника у судовому засіданні вимоги заяви підтримує повністю. Представник заінтересованої особи у судове засідання не з'явився, до суду надіслав заяву, в якій просить розглянути справу без його участі. Суд, заслухавши пояснення учасників, дослідивши зібрані по справі докази, проаналізувавши відповідне законодавство, вважає заяву такою, що підлягає задоволенню, з наступних підстав. Судом встановлено, що відповідно до відомостей паспорту [NUMBER], виданого 05 липня 2002 року Оріхівським РВ УМВС України в Запорізькій області, заявником є [PERSON], який народився [INFO] в м. Запоріжжя, зареєстрований за адресою: [ADDRESS] з 19 серпня 1996 року. [PERSON] з 10 січня 2006 року перебував у шлюбі з [PERSON], який було укладено у виконкомі Комишуваської селищної ради Оріхівського району Запорізької області, актовий запис №01, що підтверджується свідоцтвом про шлюб [NUMBER] від 10 січня 2006 року. [INFO] [PERSON] померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть [NUMBER] від 15 грудня 2016 року. [PERSON] помер [INFO], про що свідчить свідоцтво про смерть [NUMBER] від 18 січня 2017 року. Як показали свідки [PERSON] та [PERSON], заявник [PERSON] та [PERSON] дійсно проживали однією сім'єю понад п'ять років: з лютого 2010 року до часу смерті [PERSON] [INFO], мали стосунки, притаманні батьку та сину, оскільки, як доведено у судовому засіданні, заявник здійснював постійний догляд за [PERSON], забезпечував харчуванням, лікуванням, турботою, тощо. Дружина [PERSON], [PERSON], була матір'ю заявника. Відносини між ними були настільки тісними, що свідки та інші мешканці Комишувахи вважали, що вони є кровними родичами. Крім того, факт проживання вказаних осіб однією сім'єю підтверджується Актом про проживання [PERSON], довідкою від 20.01.2017 року № 200, виданою Комишуваською селищною радою Оріхівського району Запорізької області. Відповідно до ч. 2 ст. 3 Сімейного кодексу України сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки. Частиною четвертою статті 3 СК України сім'я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства. За змістом ст. 2, ст. 270, 271 СК України відносини між вітчимом та пасинком за своєю природою є сімейними відносинами. Зібраними у справі доказами підтверджується, що заявник та [PERSON] ставились один до одного саме як вітчим та пасинок, заявник належним чином виконував свої обов'язки щодо догляду та утримання [PERSON] Стаття 256 ЦПК України передбачає право суду встановлювати факти, що мають юридичне значення. Разом із тим це можливо за наявності певних умов, а саме: 1) факти, що підлягають встановленню, повинні мати юридичне значення, тобто від них мають безпосередньо залежати виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичної особи без повторного звернення до суду на підставі цього рішення; 2) встановлення факту не пов'язується з наступним вирішенням спору про право. Відповідно до ч. 6 ст. 235 та ч.4 ст. 256 ЦПК України та роз'яснень, викладених у п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов'язується з наступним вирішенням спору про право. Враховуючи вищенаведене,

Outcome: approved