Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-02 00:00:00

1. Описова частина Короткий зміст позовних вимог У лютому 2020 року представник [PERSON] , адвокат Жекало І.С. звернувся до Малиновського районного суду м. Одеса позовом до [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , за участю третіх осіб: [PERSON] , Служби у справах дітей Одеської міської ради, Відділу державних адміністративних послуг у Малиновському районі Департаменту надання адміністративних послуг Одеської міської ради про зняття з реєстраційного обліку та визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням. В обґрунтування позовних вимог зазначила наступне. Позивач та його сестра [PERSON] , на праві спільної часткової власності в порядку спадкування володіють 50/100 часток домоволодіння, що розташовано за адресою [ADDRESS] та зазначає, що за даною адресою зареєстровані наступні: [PERSON] , його сестра [PERSON] , [INFO] та двоє її дітей, тобто його племінники, а саме: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . З жовтня 2015 року [PERSON] разом зі своїми дітьми [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , фактично у житловому будинку не мешкають. Особисті речі відповідачів у житловому будинку відсутні, спроби вселення з 2015 року по теперішній час не здійснювалися, тим паче, що позивач не чине перешкод. Окрім того, до жовтня 2015 року за вказаною адресою без реєстрації фактично мешкав чоловік [PERSON] та батько їх спільних дітей [PERSON] , [INFO] . У жовтні 2015 року вся родина у складі двох батьків та двох дітей поїхала на батьківщину до Азербайджанської Республіки, де у 2016 році [PERSON] та [PERSON] шлюб розірвали, а діти на підставі рішення суду залишилися мешкати разом з батьком. За час відсутності у житловому будинку, а це майже 5 років, [PERSON] , будучи співвласницею частини житлового будинку, жодного разу не оплачувала комунальні послуги, не приймала участі в утриманні будинку, жодного разу не приїздили перевірити технічний стан її власності. Починаючи з 2015 року позивач одноособово утримує домоволодіння розташоване за адресою: [ADDRESS] , сплачує за усі види комунальних послуг, які подаються за вказаною адресою, а також здійснює поточні ремонти, які вкрай необхідні для підтримання житлового стану будинку. Оскільки зв`язку з жодною зі сторін по справі не має, тому змушений звертатися з питанням про зняття з реєстраційного обліку та визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням до суду. Ухвалою Малиновського районного суду м. Одеси від 25.02.2020 року позовну заяву [PERSON] було залишено без руху та надано строк для усунення недоліків. 27.02.2020 року через канцелярію суду, від представника позивача, який діє на підставі довіреності від 05.10.2019 року надійшла заява (вхід.№9104) про усунення недоліків позовної зави. 03.03.2020 року ухвалою Малиновського районного суду м. Одеси відкрито провадження по справі за правилами загального позовного провадження. 01.04.2020 року ухвалою Малиновського районного суду м. Одеси витребувано з Державної прикордонної служби України конфіденційну інформацію про перетинання державного кордону України у період з вересня 2014 по теперішній час наступними громадянами Республіки Азербайджан: [PERSON] , [ADDRESS] . Також витребувано з Малиновського відділу поліції в м. Одесі ГУНП в Одеській області належним чином завірену копію заяви про втечу (розшук) [PERSON] , [INFO] та інформацію, щодо внесення відомостей про зникнення (розшук) [PERSON] , [INFO] до Єдиного реєстру досудових розслідувань. 12.05.2020 року ухвалою Малиновського районного суду м. Одеси залучено Орган опіки та піклування Малиновської районної адміністрації Одеської міської ради в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору. 29.07.2020 року до суду від представника [PERSON] , адвоката Жекало І.С. по справі надійшла заява (вхід. № 30920) про зміну предмета позову в якій просить суд: зняти з реєстраційного обліку за адресою: [ADDRESS] а [PERSON] , [INFO] та визнати [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] особами, які втратили право користування житловим приміщенням за адресою: [ADDRESS] та зняти з реєстраційного обліку. 06.10.2020 року ухвалою Малиновського районного суду м. Одеси закрито підготовче судове засідання та призначити справу до судового розгляду по суті. Також відмовлено у задоволенні клопотання представника третьої особи: Департаменту надання адміністративних послуг Одеської міської ради, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору [PERSON] про закриття провадження у справі в частині зняття з реєстраційного обліку за адресою: [ADDRESS] [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] . Представник позивача, адвокат Жекало І.С. в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі та наполягав на їх задоволення. Представник третьої особи: Департаменту надання адміністративних послуг ОМР, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору [PERSON] в судовому засіданні заперечувала у задоволені позову в частині зняття з реєстраційного обліку за адресою: [ADDRESS] [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] . Інші учасники справи про дату, час та місце судового засідання повідомлені належним чином, в судове засідання не з`явились, про причини неявки не повідомляли. Відповідно до ч. 4 ст. 223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Відповідно до ч. 1 ст.\~280\~ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. 2. Мотивувальна частина Фактичні обставини, встановлені судом Суд, вивчивши позовну заяву, дослідивши матеріали справи, проаналізувавши і оцінивши докази в їх сукупності вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково з наступних підстав. Відповідно до п. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Статтею 13 ЦПК України визначено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Отже судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] , на праві спільної часткової власності в порядку спадкування володіють 50/100 часток домоволодіння, що розташовано за адресою [ADDRESS] , що підтверджується: Інформаційної довідки № 165245654 від 02.05.2019 року з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна (а. с. 27-28), Свідоцтвом про право на спадщину за законом від 18.06.2015 року, посвідчений приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Ланіною В.І., спадкова справа № 13/2015, зареєстровано в реєстрі за № 1411 (а. с. 29), Витягом з державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 39325504 від 18.06.2015 року (а. с. 30), Витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі № 40711510 від 18.06.2015 року (а. с. 31). Відповідно Довідки про склад сім`ї № 345 від 13.05.2019 року завіреною Начальником дільниці № 6 КП ЖКС «Черьомушки» за адресою м. Одеса, вул. Богуна (попередня назва Квіткова), буд. 20а зареєстровані: [PERSON] з 09.02.2005 року, [PERSON] , [INFO] та двоє її дітей, тобто племінники позивача [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] з 04.02.2009 року (а. с. 36). Згідно Акту про не проживання від 10.05.2019 року, за підписом сусідів [PERSON] та [PERSON] , завіреним Начальником дільниці №6 КП ЖКС «Черьомушки» [PERSON] у домі за адресою: м. Одеса, вул. Богуна (попередня назва Квіткова), буд. 20а [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] з 2015 року не проживають (а. с. 37). Як вбачається з витребуваної у Державної прикордонної служби інформації (вхід. № 42 ДСК від 15.04.2020 року) [PERSON] здійснила виїзд з України 21.11.2015 року, [PERSON] здійснила виїзд з України 29.11.2019 року, [PERSON] здійснив виїзд з України 02.06.2019 року (а. с. 80). Позивач зазначає, що наразі у вказаному будинку за адресою: [ADDRESS] , зареєстровані [PERSON] , [INFO] та двоє її дітей, тобто племінники позивача [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Однак, відповідачі, не проживають у вказаному будинку з 2015 року без поважних причин, не сплачує комунальні платежі, участі в утриманні житла не приймає, особистих речей в будинку немає. Позивач зазначив, що звернувшись до відділу державної реєстрації фізичної особи з вимогою зняти з реєстраційного обліку відповідачів, йому було відмовлено та роз`яснено, що це можливо зробити лише у разі їх особистої присутності або на підставі рішення суду та послалися на ст. 7 Закону № 1382-ІV від 11 грудня 2003 року,- зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюються на підставі: - заяви особи або її законного представника; - судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою. Згідно відповіді від 27.02.2020 року наданої Відділом адресно-довідкової роботи ГУ ДМС України в Одеській області [PERSON] , [INFO] зареєстрована за адресою: [ADDRESS] . в талоні також вписані [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] (а. с.16). З відповіді (ЕП-12787; ЕП-12788) від 17.08.2020 року наданої Департаментом надання адміністративних послуг Одеської міської ради вбачається, що [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] зареєстровані за адресою: [ADDRESS] з 04.02.2009 року. Відповідно до рішення Кюрдамірського районного суду Азербайджанської Республіки за позовом [PERSON] до [PERSON] про вимогу про розірвання шлюбу, зазначено, що з 2015 року діти [PERSON] та [PERSON] мешкають разом з батьком, що підтвердила і сама мати, також була заслухана і думка дітей, які також виявили бажання мешкати з батьком, саме тому у резолютивній частині рішення суд прийшов до висновку розірвати шлюб та залишити обох дітей з батьком. 3. Мотиви, з яких виходить суд та застосовані норми права Частиною першою статті 15 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Відповідно до частини першої статті 16 ЦК України, частини першої статті 3 ЦПК України, 2004 року, кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до статті 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності є непорушним. Як регламентує ст. 29 ч.1 ЦК України, місцем проживання фізичної особи є житловий будинок, квартира, інше приміщення, придатне для проживання в ньому (гуртожиток, готель тощо), у відповідному населеному пункті, в якому фізична особа проживає постійно, переважно або тимчасово. За статтею 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місце знаходження майна. Відповідно до частини першої статті 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. У силу ст. 321 ч.1 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Частиною першою статті 383 ЦК України та статтею 150 ЖК УРСР закріплені положення, відповідно до яких громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей та інших осіб, мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд. Як чітко регламентує ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до ст. 391 ЦК України власник квартири через суд має право усувати усі перешкоди у користуванні своїм майном. Відповідно до ст. 328 ЦК України таке право власника виникає тоді, коли він набув право власності на підставах, що не заборонені законом, тобто на підставі договору купівлі-продажу. Відповідно постанови ВСУ від 16 листопада 2016 р., № 6-709цс16 - власник житла усуває перешкоди в користуванні цим житлом зареєстрованою особою шляхом подання позову про визнання цієї особи такою, що втратила право на користування житлом та зняття з реєстрації. Згідно статті 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Як зазначає ст. 3 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», реєстрація - внесення інформації до реєстру територіальної громади, документів, до яких вносяться відомості про місце проживання/перебування особи, із зазначенням адреси житла/місця перебування із подальшим внесенням відповідної інформації до Єдиного державного демографічного реєстру в установленому Кабінетом Міністрів України порядку; зняття з реєстрації - внесення інформації про зняття з реєстрації до реєстру територіальної громади, документів, до яких вносяться відомості про місце проживання/перебування особи, із зазначенням адреси житла/місця перебування із подальшим внесенням відповідної інформації до Єдиного державного демографічного реєстру в установленому Кабінетом Міністрів України порядку. Відповідно до ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі зокрема судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою. Зняття з реєстрації здійснюється в день звернення особи. За заявою особи зняття з реєстрації може бути здійснено одночасно з реєстрацією нового місця проживання з урахуванням вимог, визначених частиною одинадцятою статті 6 цього Закону. Як роз`яснює ст. 11 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», орган реєстрації здійснює: формування та ведення Реєстру територіальних громад; реєстрацію та зняття з реєстрації місця проживання/перебування осіб у межах відповідної адміністративно-територіальної одиниці; передачу інформації та/або внесення у встановленому законом порядку відомостей про реєстрацію та зняття з реєстрації місця проживання/перебування до Єдиного державного демографічного реєстру. Враховуючи викладене, суд доходить висновку про обґрунтованість позовних вимог частково та підлягає судовому захисту у заявлений ним спосіб шляхом визнання [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] такими, що втратили право користування жилим приміщенням у вигляді будинку [ADDRESS] , а від так додаткового зняття з реєстраційного обліку не потребує з урахуванням ст. 7 Закону № 1382-ІV від 11 грудня 2003 року, - зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі: судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою. Статтею 41 Конституції України та ст.1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, ратифікованої Україною 17.07.1997 року, закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд вчиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Відповідно до ч.4 ст.9 ЖК України ніхто не може бути виселений із займаного житлового приміщення або обмежений у праві користування жилим приміщенням, інакше як з підстав і в порядку, передбачених законом. Згідно за ст.150 ЖК України громадяни, що мають у приватній власності квартиру, користуються нею для особистого проживання та проживання членів їх сімей, та вправі розпоряджатися цією власністю за своїм розсудом. З матеріалів\~справи вбачається,\~що відповідачка [PERSON] не лише зареєстрована у спірному житловому приміщенні, а і є співвласницею даного житла. Встановивши, що відповідачка нарівні з позивачем є співвласником вказаного житла, яке належить їм на праві спільної часткової власності, у зв`язку з чим здійснення ними прав як співвласників на майно відбувається спільно, - суд приходить висновку про відсутність підстав для зняття з реєстраційного обліку відповідача, як таку, що не проживає і не користуються своєю власністю. При цьому, суд зазначає, що обставини не проживання відповідача [PERSON] в будинку з січня 2019 року, які хоча й мають місце, однак не є достатніми для позбавлення її права бути зареєстрованою у житлі як складової права власності нарівні з правом володіння, користування та розпорядження, оскільки ЗУ «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» гарантовано право громадянина України, а також іноземця та особи без громадянства на вільний вибір адміністративно-територіальної одиниці, де вони хочуть проживати чи перебувати, тому суд відмовляє у задоволені вимог позивача в частині позову про зняття з реєстраційного обліку. Відповідно до ст. 141 ч.1 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, позивачем по справі повністю сплачено судовий збір, що підтверджується квитанцією долученою до матеріалів справи.

Outcome: partial