Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-04 00:00:00

21 квітня 2016 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] сільської ради про визнання права на земельні частки (паї) в порядку спадкування. Позов мотивувала тим, що 06 лютого 2004 року померла [PERSON], яка була зареєстрована та постійно проживала в [INFO]. Після її смерті залишилось спадкове майно земельна частка (пай), яка знаходиться на території [PERSON] сільської ради. Померла [PERSON] залишила заповіт, посвідчений секретарем виконавчого комітету [PERSON] сільської ради 20.05.2003 року за № 147 на її імя. Крім неї спадкоємцем за законом була [PERSON]. Вона спадщину прийняла як така, що постійно проживала за однією адресою зі спадкодавцем. 20 вересня 2005 року померла [PERSON], яка була зареєстрована та постійно проживала в [INFO]. Після її смерті також залишилось спадкове майно земельна частка (пай), яка знаходиться на території [PERSON] сільської ради. Померла [PERSON] залишила заповіт, посвідчений секретарем виконавчого комітету [PERSON] сільської ради 12.09.2005 року за № 203 на її імя. Вона спадщину прийняла як така, що постійно проживала за однією адресою зі спадкодавцем. Інших спадкоємців після смерті [PERSON] ні за законом, ні за заповітом немає. Отримати свідоцтва про право на спадщину за заповітом після померлих [PERSON] та [PERSON] в нотаріальній конторі вона не в змозі, оскільки правовстановлюючі документи на земельні частки (паї) відсутні (втрачені), тому змушена звернутися до суду для оформлення своїх спадкових прав. Просить суд визнати за нею право на земельні частки (паї) в порядку спадкування після смерті [PERSON] та [PERSON]. В судове засідання [PERSON] не зявилася, просила справу розглянути у її відсутності, про що зазначила у позовній заяві (а.с. 5). Представник відповідача [PERSON] сільської ради Мурованокуриловецького району Вінницької області надав суду заяву про розгляд справи у його відсутності. Позов визнає (а.с. 33). Враховуючи те, що сторони скористались своїм правом врегульованим ч. 2 ст. 158 ЦПК України, заявляти клопотання про розгляд справи за їх відсутності, суд не вбачає підстав для відкладення розгляду справи та проводить його в даному судовому засіданні на підставі доказів наявних у справі. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, у звязку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалося. Згідно ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Вивчивши та дослідивши матеріали справи, давши оцінку зібраним доказам, суд приходить до висновку про задоволення позову з таких підстав. Судом встановлено, що 06 лютого 2004 року в с. Курашівці Мурованокуриловецького району Вінницької області померла [PERSON] (а.с. 7). 20 вересня 2005 року в с. Курашівці Мурованокуриловецького району Вінницької області померла [PERSON] (а.с. 8). [PERSON] належало право на земельну частку (пай), яка перебувала у колективній власності КСП «Урожай» [PERSON] сільської ради Мурованокуриловецького району Вінницької області, розміром 2,27 в умовних кадастрових гектарах, згідно сертифікату на земельну частку (пай) серії ВН № 053537. Вартість зазначеної земельної частки (паю) становить 54514,16 грн (а.с. 18, 21). [PERSON] належало право на земельну частку (пай), яка перебувала у колективній власності КСП «Урожай» [PERSON] сільської ради Мурованокуриловецького району Вінницької області, розміром 2,27 в умовних кадастрових гектарах, згідно сертифікату на земельну частку (пай) серії ВН № 053539. Вартість зазначеної земельної частки (паю) становить 54514,16 грн (а.с. 19, 20). При житті, 20 травня 2003 року [PERSON] та 12 вересня 2005 року [PERSON] склали заповіти, згідно яких все своє майно, де б воно не було і з чого б воно не складалося, все те, що буде належати їм на день смерті і на що матимуть право, заповіли позивачу [PERSON] (а.с. 12, 13). Згідно заповітів (а.с. 12, 13), свідоцтв про смерть (а.с. 7, 8), позивач є спадкоємцем за заповітом після смерті [PERSON] та [PERSON] З положень ст. 1223 ЦК України вбачається переважне право спадкоємців за заповітом на спадкування. Лише у разі відсутності заповіту у інших осіб виникає право на спадкування за законом. З огляду на наведене, з матеріалів цивільної справи слідує, що інші спадкоємці крім [PERSON], які б могли прийняти спадщину після смерті [PERSON] та [PERSON] відсутні. З оглянутих в судовому засіданні спадкової справи № 192/2008 на ім'я померлої 06 лютого 2004 року [PERSON], та спадкової справи № 193/2008 на ім'я померлої 20 вересня 2005 року [PERSON], слідує, що після їх смерті спадщину прийняла позивач [PERSON] Інші спадкоємці після їх смерті відсутні. Відповідно до ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Статтею 1216 ЦК України передбачено, що спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб -спадкоємців. Відповідно до ст.1223 ЦК України, право спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Частиною 3 ст. 1268 ЦК України передбачено, що спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Згідно довідок [PERSON] сільської ради Мурованокуриловецького району № 12 та 13 від 11.01.2016 року, на час відкриття спадщини із спадкодавцями проживала позивач [PERSON] (а.с. 14, 15), однак оформити свої спадкові права на землю через нотаріальну контору остання не може оскільки оригінали сертифікатів, що посвідчували права [PERSON] та [PERSON] на земельні частки (паї) серії ВН № 053537 та ВН 053539 втрачено (а.с.16-17). В звязку з цим Мурованокуриловецькою державною нотаріальною конторою позивачу відмовлено у видачі свідоцтв про право на спадщину за заповітом на земельні частки (паї) (а.с.22, 29). Враховуючи, вищевикладені докази, а також обставину, що відповідач визнав позовні вимоги і таке визнання позовних вимог, не суперечить закону та не порушує права, свободи та інтереси третіх осіб, суд прийшов до висновку, що за позивачем слід визнати в порядку спадкування за заповітом право на земельні частки (паї), після смерті [PERSON] та [PERSON]

Outcome: approved