overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-18 00:00:00

21 листопада 2014 року [PERSON] звернувся до суду із позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 01 червня 2007 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Зміївського районного управління юстиції Харківської області, актовий запис №45, посилаючись на те, що спільне життя з відповідачем не склалося через непорозуміння та різні погляди на життя, оскільки відповідач нехтує сімейними цінностями. На протязі останніх п'яти років сімейне життя між сторонами поступово погіршувалося. На даний момент шлюбні відносини припинені. Від даного шлюбу сторони мають сина - [PERSON], [INFO], який за взаємною згодою сторін проживає разом з відповідачем. Спору про поділ майна не має. Оскільки подальше сумісне життя і збереження сім'ї неможливе, а перебування в шлюбі з відповідачем суперечить інтересам позивача, він просив шлюб між ними розірвати. Позивач [PERSON] у судове засідання не з'явився, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, на задоволені позовних вимог наполягава. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явилася, до суду надала заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги визнала у повному обсязі. У зв'язку з неявкою осіб, які беруть участь у справі, відповідно до положень ч. 2 ст. 197 ЦПК України, суд розглянув цивільну справу без здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального запису. Суд, оцінивши докази, що містяться в матеріалах справи, дійшов висновку, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню з наступних підстав: Сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 01.06.2007 року, що підтверджується Свідоцтвом про шлюб серія [NUMBER], виданого Відділом реєстрації актів цивільного стану Зміївського районного управління юстиції Харківської області, актовий запис № 45. /а.с.6/ Як вбачається з копії свідоцтва про народження, серії [NUMBER], виданого 27.04.2010 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Зміївського управління юстиції Харківської області, сторони мають сина - [PERSON], [INFO]. / а.с.7/ Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного Кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б їх інтересам, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що шлюб фактично розпався, сторони не згодні на примирення, подальше існування подружжя разом та збереження шлюбу не цікаве для позивача та відповідача. Спору про майно сторони не мають. Син - [PERSON], [INFO], за взаємною згодою сторін залишається проживати з матір'ю [PERSON] Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про можливість задоволення позовних вимог.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-29 00:00:00

21 листопада 2014 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 18 лютого 2011 року виконкомом Фонтанської сільської ради Комінтернівського району Одеської області. Від шлюбу мають двох дітей: доньку [PERSON] та сина [PERSON]. Шлюбні відносини між ними припинені, через відсутність порозуміння та поваги між ними та різні погляди на життя. На примирення не погоджується. Позивач [PERSON] просить заявлені позовні вимоги задовольнити, вказує на те, що в сім'ї склались відносини нетерпимі для спільного проживання. Такі відносини тривають з 2012 року, коли вони вже проживали окремо чотири місяці. Підстав для примирення не має, на даний час відповідач проживає з іншою жінкою. Після розірвання шлюбу бажає залишити прізвище [PERSON]. Відповідач [PERSON] до суду не з'явився, своєчасно був повідомлений про час та місце розгляду справи, про що свідчить рекомендоване повідомлення, про причини неявки суду не повідомив. Тому враховуючи думку позивача, суд вважає можливим розглянути справу по суті та винести заочне рішення. Судом встановлено, що сторони знаходяться в зареєстрованому шлюбі з 18 лютого 2011 року. Шлюб зареєстровано виконкомом Фонтанської сільської ради Комінтернівського району Одеської області ( а.с. 6). Від шлюбу мають двох дітей: доньку [PERSON], [INFO] ( а.с. 7), та сина [PERSON], [INFO] (а.с. 8), які проживають з позивачем, що підтверджується довідкою Теплицької селищної ради (а.с. 9). З серпня 2014 року сторони проживають окремо. Дані правовідносини регулюються ч.2 ст. 112 СК України, де вказано, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення Враховуючи викладене, приймаючи до уваги, що відносини між сторонами мають негативний характер, на даний час сторони проживають окремо, подальше збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, тому суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судові витрати, оплата судового збору 243 грн. 60 коп. та правової допомоги в сумі 200 грн. стягнути з відповідача відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України. Враховуючи викладене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-18 00:00:00

21 листопада 2014 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання малолітньої дочки [PERSON], [INFO], в розмірі 1/4 частини із всіх видів заробітку щомісячно, але не меншому ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. На обґрунтування своїх вимог позивачка зазначила, що відповідач працює, але добровільно матеріальної допомоги не надає. Позивачка в судовому засіданні позовні вимоги підтримала. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнав. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню в порядку, передбаченому ст.174 ЦПК України, оскільки визнання відповідачем позову не суперечить закону і не порушує права, свободи та інтереси інших осіб. Судом встановлено, що в період шлюбу в [PERSON] та [PERSON] народилася дочка [PERSON], [INFO]. 22 липня 2014 року Старокостянтинівським районним судом шлюб між сторонами розірвано. Дитина проживає із позивачкою та знаходиться на її утриманні. Відповідач працює, але добровільно матеріальної допомоги не надає.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-14 00:00:00

21 листопада 2014 року [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою у якій просить розірвати шлюб між нею та [PERSON]. Посилається на те, що шлюб між ними було зареєстровано 22.11.2003 року Відділом реєстрації актів громадянського стану Нікопольського міського управління юстиції Дніпропетровської області. Від шлюбу мають доньку - [PERSON], [INFO]. Шлюбні відносини припинені з серпня 2014 року. Спільне життя з відповідачем не склалося з причини, що за час спільного проживання постійно виникали проблеми, які не могли вирішити спільно, постійно виникали сварки та скандали в присутності доньки, вважає, що єдиним виходом з ситуації, яка склалася є розлучення. Відповідач не заперечував проти того, що вона з дитиною виїхала в інше місце проживання. Позивачем до суду була надана заява в якій вона просить справу розглянути без неї, позов підтримує. [PERSON] не виявила бажання на зміну прізвища після розірвання шлюбу. Відповідачем до суду також була надана заява в якій він просить справу розглянути без нього, проти задоволення позову не заперечує. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов на підставі ст. ст. 110, 112 СК України підлягає задоволенню. Відповідно до ч.2 ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей , що мають істотне значення. У судовому засіданні встановлено, що сторони з 22.11.2003 року знаходяться у зареєстрованому шлюбі (а.с. 5). Від шлюбу мають доньку - [PERSON], [INFO] (а.с.5). Шлюбні відносини припинені з серпня 2014 року. Сторони бажають розірвати шлюб, збереження шлюбу суперечить їх інтересам, позивачка наполягає на розірванні шлюбу, так як впевнення, що шлюб зберегти неможливо.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-11 00:00:00

21 листопада 2014 року [PERSON], звернулася до суду з позовом до [PERSON], про стягнення аліментів. В заяві вказала, що з відповідачем перебувала у фактичному шлюбі. Від спільного проживання мають доньку [PERSON], [INFO], яка знаходиться на її утриманні. Відповідач, працездатний, працює, інших утриманців не має. Але добровільно не бажає надавати допомогу на утримання дитини. Просить стягнути з відповідача аліменти на утримання доньки в розмірі 14 частини до її повноліття. В судове засідання позивач не з'явилася, але надіслала письмову заяву. Просить справу розглядати у її відсутність, згодна на заочний розгляд справи. Відповідач в судове засідання не з'явився, про день, час та місце розгляду повідомлений належним чином та своєчасно. Про причини не явки суд не повідомив. Судом ухвалено слухати справу у його відсутність в порядку заочного розгляду справи на підставі ст. ст. 224-226 ЦПК України. Суд перевіривши матеріали справи та дослідивши докази, прийшов до висновку що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини. Судом установлено, що сторони фактично перебували у шлюбі з січня 2001 року. Від спільного проживання мають малолітню доньку [PERSON], [INFO], яка проживає разом з позивачем та знаходиться на її утриманні. Відповідач працездатний, працює та має тимчасові заробітки за межами району, інших утриманців не має, але добровільно не бажає її надавати. Суд вважає, що заява обґрунтована та підлягає задоволення на підставі ст. ст. 180-183 Сімейного Кодексу України. Згідно ст. 89 ЦПК України суд покладає на відповідача обов'язок по оплаті на користь держави судового збору у розмірі 243 гривень 60 копійок за розгляд справи в судді.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-22 00:00:00

21 листопада 2014 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів, посилаючись на те, що з 17 квітня 2012 року сторони перебувають у шлюбі. Мають спільного сина [PERSON], [INFO]. На обґрунтування своїх позовних вимог [PERSON] зазначила, що відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, з огляду на що просить її позов задовольнити, стягнувши аліменти в твердій грошовій сумі 800 грн. щомісячно. В судовому засіданні позивачка зменшила позовні вимоги, просила стягувати з відповідача аліменти у твердій грошовій сумі 500 грн. Відповідач в судовому засіданні позов визнав, зазначив, що згідний сплачувати аліменти на дитину в сумі 500 грн. Заслухавши учасників процесу, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню в порядку, передбаченому ст. 174 ЦПК України, оскільки визнання відповідачем позову не суперечить закону і не порушує права, свободи та інтереси інших осіб.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-10 00:00:00

21 листопада 2014 року заявник звернувся до суду з заявою, в якій з урахуванням уточнених вимог, просить встановити, що він є внуком [PERSON], яка померла [INFO], мотивуючи тим, що їснують розбіжності в написанні його прізвища та прізвища його баби. Встановлення факту родинних відносин необхідно йому для прийняття спадщини, яка відкрилась після її смерті. Під час розгляду справи заявника заяву підтримав в повному обсязі та просив її задовольнити. Представник Плахтіївської сільської ради Саратського району Одеської області, належним чином повідомлений про дату, час так місце розгляду справи, до суду не з'явився, просив розглянути справу за його відсутності, проти задоволення заяви не заперечував. Заслухавши заявника, свідків [PERSON] та [PERSON], дослідивши письмові докази, суд приходить до висновку, що заява підлягає задоволенню з таких підстав. Згідно п.1 ч.1 ст.256 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами. За паспортом прізвище, ім'я та по батькові заявника [PERSON], народився він [INFO] в с. Долинка Саратського району Одеської області (а.с.4). Згідно копії свідоцтва про народження заявника, його батьками є [PERSON] та [PERSON] (а.с.30). З копії запису акта про народження № 134 від 08 жовтня 1956 року вбачається, що батьками [PERSON], [INFO] є [PERSON] та [PERSON] (а.с.5). [PERSON] до дня смерті проживала в [ADDRESS] разом зі своїм внуком [PERSON], що підтверджується довідками Плахтіївської сільської ради Саратського району Одеської області (а.с.7). Згідно свідоцтва про смерть, [PERSON] померла [INFO] (а.с.6). Нотаріус відмовив заявнику у видачі свідоцтва про право на спадщину на спадкове майно, через розбіжності в написанні прізвищ спадкодавця та спадкоємця (а.с.8). Допитані в судовому засіданні свідки [PERSON] та [PERSON] підтвердили, що [PERSON] є бабою заявника. Судом встановлено, що [PERSON] дійсно є бабою заявника, заявник не має іншої можливості одержати документ, який посвідчує цей факт; чинним законодавством не передбачено іншого порядку його встановлення. Крім того, встановлення факту родинних відносин породжує для заявника юридичні наслідки. У зв'язку з чим, заява підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-25 00:00:00

21 листопада 2014 року заявник звернувся до суду із заявою про госпіталізацію [PERSON], 1958 р.н., який мешкає за адресою: [ADDRESS]. Свої вимоги заявник обґрунтував тим, що 20.11.2014р. о 17 год. 05 хв. [PERSON] був госпіталізований до психіатричного стаціонару. За думкою комісії лікарів, хворий є безпорадним, і не може самостійно задовольнити свої життєві потреби, лікування можливе лише у стаціонарних умовах. У судовому засіданні представник заявника підтримав вимоги, прокурор - не заперечує, задовольнити, адвокат - на розсуд суду. [PERSON] письмової поінформованої згоди на госпіталізацію до КЗ «ДКПЛ» ДОР не дав, що стало підставою для звернення до суду із даною заявою. Розглянувши матеріали справи, вислухавши пояснення представника заявника, заінтересованої особи, думку прокурора, суд вважає, що заява підлягає задоволенню за наступних підстав. В силу ст.14 Закону України від 22.02.2000р. № 1489-ІІІ «Про психіатричну допомогу» особа, яка страждає на психічний розлад, може бути госпіталізована до психіатричного закладу без її усвідомленої згоди або без згоди її законного представника, якщо її обстеження або лікування можливі лише в стаціонарних умовах, та при встановленні в особи тяжкого психічного розладу, внаслідок чого вона: вчиняє чи виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї чи оточуючих, або неспроможна самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує його життєдіяльність. У судовому засіданні було встановлено, що 20.11.2014р. о 17 год. 05 хв. [PERSON] був госпіталізований до КЗ «Дніпропетровська клінічна психіатрична лікарня» Дніпропетровської обласної Ради за направленням лікаря-психіатра Фоменко С.П. лікарні КЗ «ДССМП» ДОР. При обстеженні його психічного стану в КЗ «ДКПЛ» ДОР комісія лікарів виявила, що хворий зовнішньо неохайний. Мова розірвана. Відповіді не завжди по суті, по типу «монологу», щось бормоче. Веде бесіду з віртуальним співрозмовником. Прості інструкції виповнює після повторень. Без критики до стану. [PERSON] було поставлено попередній діагноз - шизофренія, параноїдна форма, безперервній тип перебігу, галюцинаторно-параноїдний синдром. Представник психіатричного закладу підтвердив обставини щодо поведінки та діагнозу захворювання та зазначив, що йому необхідно пройти курс лікування у стаціонарних умовах. Таким чином, суд вважає, що вимоги заявника, про госпіталізацію [PERSON] до психіатричного стаціонару без його усвідомленої згоди, обґрунтовані. Враховуючи викладене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-08 00:00:00

21 листопада 2014 року Кременчуцьким районним судом було винесено рішення по цивільній справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення моральної шкоди, витрат на правову допомогу. Під час винесення рішення судом не вирішено питання розподілу судових витрат. На рішення суду відповідачем подано апеляційну скаргу, справу направлено до апеляційного суду Полтавської області. Апеляційним судом Полтавської області справу повернуто до Кременчуцького районного суду Полтавської області для вирішення питання про стягнення судових витрат. Сторони в судове засідання не з'явилися, про час і місце розгляду справи належним чином повідомлені. Відповідно до п.4 ч.1 ст.220 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою осіб, які беруть участь у справі, чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Встановлено, що 21.11.2014 року Кременчуцьким районним судом було винесено рішення по цивільній справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення моральної шкоди, витрат на допомогу. Позов задоволено частково, стягнуто з відповідача на користь позивачки 3000 грн. в відшкодування моральної шкоди та 9100 грн. витрат на правову допомогу. Питання про судові витрати не вирішено. Враховуючи, що під час звернення з позовом 10.09.2014 року до суду позивачка [PERSON] була звільнена від сплати судового збору відповідно до ЗУ Про судовий збір», позов задоволено частково, слід стягнути з [PERSON] в дохід держави судовий збір в сумі 243 грн. 60 коп..

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-28 00:00:00

21 листопада 2014 року позивач [PERSON] звернулась до відповідача [PERSON] із позовом, в якому просить шлюб між нею та відповідачем розірвати. В обґрунтування позову зазначає, що з відповідачем перебуває у зареєстрованому шлюбі з 22 вересня 2012 року. Від шлюбу мають дитину 2013 року народження. Шлюбні відносини припинені з січня 2014 року через відсутність взаєморозуміння, відмінність характерів та різні погляди на життя, сімейні обов'язки. Спільне господарство не ведуть, разом фактично не проживають. Вважає неможливим подальше спільне проживання та збереження шлюбу. Спір про поділ сумісного майна подружжя між ними відсутній. Позивачка у судове засідання не прибула, надіславши заву, в якій просить розглядати справу за її відсутності, позовні вимоги підтримує, на розірванні шлюбу наполягає, на примирення не згодна. Після розірвання шлюбу просить залишити їй прізвище без змін. Відповідач у судове засідання не з'явився, надіславши заяву, в якій просить справу розглядати за його відсутності, позовні вимоги визнає, проти розірвання шлюбу не заперечує. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 22 вересня 2012 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб, виданим повторно 18 січня 2013 року Орджонікідзевським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Маріупольського міського управління юстиції у Донецькій області, актовий запис № 270. Згідно свідоцтва про народження, виданого 13 лютого 2013 року Орджонікідзевським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Маріупольського міського управління юстиції у Донецькій області, актовий запис № 130, сторони мають малолітню дитину - сина [PERSON], [INFO]. Відповідно до ч. 1 ст. 110 Сімейного кодексу України, один із подружжя має право на звернення до суду з позовом про розірвання шлюбу. Суд, враховуючи положення ст. 112 Сімейного кодексу України, прийшов до висновку, що між сторонами склались взаємини, за яких подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить їх інтересам. Позивачка на розірванні шлюбу наполягає, відповідач проти цього не заперечує. Після розірвання шлюбу прізвище позивачці залишити без змін. На підставі ст. ст. 110, 112 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-11 00:00:00

21 листопада 2014 року, позивач [PERSON] звернулась до суду з названою позовною заявою, в якій вказала, що 25 листопада 2008 року вони з відповідачем уклали шлюб, який був зареєстрований відділом державної реєстрації актів цивільного стану Володарського районного управління юстиції Київської області, актовий запис № 64. Від шлюбу дітей сторони не мають. Позивач просить суд розірвати шлюб з відповідачем. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила суд задовольнити позов. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги не визнав та просив суд надати ще термін для примирення. Заслухавши пояснення позивача, відповідача, представника відповідача, дослідивши письмові докази, суд вважає, що позовні вимоги підлягають до задоволення. По справі встановлено, що 25 листопада 2008 року сторони уклали шлюб, який був зареєстрований відділом державної реєстрації актів цивільного стану Володарського районного управління юстиції Київської області, актовий запис № 64 (а.с.6). Від шлюбу дітей сторони не мають. Позивач вказала, що між ними постійно виникають конфлікти, тому подальше збереження сім'ї та подальше спільне життя суперечить інтересам сім'ї та унеможливлює примирення з відповідачем. В наданий судом термін для примирення сторони не примирились. Відповідач вказав, що конфлікти виникають через те, шо позивач відвідує секту та просив суд повторно надати термін для примирення строком один місяць, однак таке клопотання відповідача не підлягає до задоволення, оскільки ЦПК України повторне надання терміну для примирення не передбачено. Відповідно до ст. 112 ч. 2 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно ст. 113 СК України, особа, яка змінила прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Таким чином, враховуючи вищенаведене, суд дійшов до переконання, що вимоги позивача є обґрунтованими, базуються на законі, тому підлягають до задоволення.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-22 00:00:00

21 листопада 2014 року позивач [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою, в якій просить розірвати шлюб з відповідачем [PERSON] В обґрунтування позовних вимог зазначила, що в 1992 році зареєструвала шлюб з відповідачем [PERSON] Від сумісного проживання мають двох дітей: сина [PERSON], [INFO], та доньку [PERSON], [INFO]. З 2012 року сторони не підтримують подружніх стосунків, спільне господарство не ведуть, проживають окремо. Їх сімейне життя не склалося через відсутність взаєморозуміння, розходження поглядів на сімейні відносини та сімейні обов'язки з ведення спільного господарства та виховання дітей. На сьогоднішній день донька проживає з позивачем, яка її самостійно виховує. Спору щодо місця проживання дітей та розподілу спільного майна немає. Позивач прийшла до впевненості, що їх сім'я з відповідачем розпалася остаточно та примирення між ними неможливе, в зв'язку з чим звернулася із даним позовом, просила задовольнити, залишивши їй прізвище, обране нею під час реєстрації шлюбу. Позивач в судове засідання не з'явилася, до суду надіслала заяву з проханням слухати справу за її відсутності та просила розірвати шлюб з відповідачем. Відповідач в судове засідання не з'явився, до суду надіслав заяву з проханням слухати справу за його відсутності, проти розірвання шлюбу не заперечував. Відповідно до свідоцтва про шлюб, виданого М.-Ларинською сільською радою Жовтневого району Миколаївської області, шлюб зареєстрований 15 лютого 1992 року, про що в Книзі реєстрації шлюбів було зроблено актовий запис за №2. Під час державної реєстрації шлюбу [PERSON] змінила прізвище на «[PERSON]» (а.с.3). Сторони мають неповнолітню дитину - доньку [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження (а.с.6). Дослідивши надані докази, суд вважає можливим задовольнити вимоги позивача, оскільки встановлено, що сторони не підтримують подружніх стосунків, сумісне господарство не ведуть, проживають окремо. Згідно зі ст.112 Сімейного кодексу України суд, з'ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову, постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше сумісне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їх дітей, що мають істотне значення. Таким чином, виходячи з положень ст.ст.110, 112 Сімейного Кодексу України, суд вважає встановленим, що збереження сім'ї неможливе, шлюб сторін існує формально і може бути розірваний.

Outcome: approved