Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-22 00:00:00

1. Позиції сторін, процесуальні дії 1.1. Акціонерне товариство комерційний банк «Приватбанк» звернулося до Сєвєродонецького міського суду Луганської області з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості, в якому просить стягнути заборгованість, яка виникла внаслідок неналежного виконання відповідачем своїх кредитних зобов`язань, посилаючись на наступне. Відповідно до укладеного договору б/н від 23.10.2009 відповідач отримала кредит у вигляді встановленого початкового кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом. Відповідач при підписанні анкети-заяви підтвердила свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами надання банківських послуг, Правилами користування платіжною карткою та Тарифами банку складає між ним та банком договір, що підтверджується підписом у заяві. При укладанні договору сторони керувались ч. 1 ст. 634 ЦК України. Відповідачу було відкрито кредитний рахунок, встановлено початковий кредитний ліміт та видано кредитну картку. У подальшому кредитний ліміт збільшився до 12000 грн. Таким чином, ПАТ КБ «Приватбанк» свої зобов`язання за договором виконав в повному обсязі. Відповідач порушила зобов`язання за кредитним договором та, з урахуванням внесених коштів на погашення заборгованості, станом на 18.08.2020 має заборгованість в сумі 23879,24 грн., яка складається з: 20474,60 грн. - заборгованість за тілом кредиту; 3404,64 грн. - нарахована пеня. 1.2. В судове засідання представник позивача не з`явився, надав до суду заяву, в якій просив розглянути справу без його участі, позовні вимоги підтримав у повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з`явилася, надала письмову заяву про розгляд справи без її участі та зазначила, що заперечує проти задоволення позовних вимог. 2. Обставини справи, зміст спірних правовідносин 2.1. Відповідно до анкети - заяви від 23.10.2009 відповідач виявив бажання оформити на своє ім`я платіжну карту «Кредитка «Універсальна, 55 днів пільгового періоду». Встановлено кредитний ліміт у сумі 2000 грн., базова кредитна ставка по кредиту 2,5% на місяць на залишок заборгованості. Відповідач також підписала довідку про умови кредитування з використанням кредитки «Універсальна, 55 днів пільгового періоду» від 23.10.2009 по договору з [PERSON] . У вказаній довідці зазначені основні умови кредитування, зокрема, базова процентна ставка на місяць (нараховується на залишок заборгованості, виходячи з розрахунку 360 днів в році) становить 2,5%, термін внесення щомісячних платежів до 25 числа місяця, наступного за звітним, пільговий період нарахування відсотків у розмірі 0,01 % річних складає до 55 днів (за умови погашення заборгованості до 25 числа місяця, наступного за датою виникнення заборгованості). Згідно з довідкою АТ КБ «Приватбанк» на підставі кредитного договору б/н, укладеного між банком та [PERSON] , останній 23.10.2009 була видана картка № [NUMBER] з терміном дії до 09/13; 24.09.2013 була видана картка [NUMBER] з терміном дії до 09/16; 27.04.2016 була видана картка [NUMBER] з терміном дії до 04/20; 08.09.2016 була видана картка [NUMBER] з терміном дії до 04/20; 06.12.2016 була видана картка [NUMBER] з терміном дії до 12/20; 09.02.2017 була видана картка [NUMBER] з терміном дії до 12/20; 11.06.2018 була видана картка [NUMBER] з терміном дії до 12/21; 27.06.2018 була видана картка [NUMBER] з терміном дії до 05/22; 25.09.2018 була видана картка [NUMBER] з терміном дії до 06/22. 2.2. З розрахунку заборгованості за договором б/н від 23.10.2009, укладеним між Приватбанком та [PERSON] , вбачається, що станом на 18.08.2020: погашено заборгованості за простроченим тілом кредиту - 2336,88 грн.; заборгованість за простроченим тілом кредиту - 20474,60 грн.; заборгованість по пені - 3404,64 грн. Загальна заборгованість складає 23879,24 грн. 3. Релевантні джерела права 3.1. Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Згідно статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). За змістом статті 1056-1 ЦК України в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин розмір процентів, тип процентної ставки та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів. Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно зі статтею 1049 згаданого Кодексу позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. За змістом статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. Частинами першою, другою статті 551 ЦК України визначено, що предметом неустойки може бути грошова сума, рухоме і нерухоме майно. Якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства. Згідно із частиною першою статті 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Згідно із статтею 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. 3.2. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 03 липня 2019 року у справі № 342/180/17 викладена правова позиція, яка зводиться до того, що відсутні підстави вважати, що при укладенні договору між сторонами АТ КБ «ПриватБанк» дотримався вимог, передбачених частиною другою статті 11 Закону № 1023-XII (в редакції станом на час підписання відповідачем анкети-заяви), в аспекті повідомлення споживача про зміст конкретних Умов та Правил надання банківських послуг, Тарифів та узгодження зі споживачем саме тих умов, які вважав узгодженими банк. Інший висновок не відповідав би принципу справедливості, добросовісності та розумності та уможливив покладання на слабшу сторону - споживача невиправданий тягар з`ясування змісту кредитного договору, зі складовими якого він взагалі не був ознайомлений. Тобто, надані банком Умови та Правила надання банківських послуг не є частиною укладеного між сторонами договору. 3.3. Згідно із статтею 2 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» на час проведення антитерористичної операції забороняється нарахування пені та/або штрафів на основну суму заборгованості із зобов`язань за кредитними договорами та договорами позики з 14 квітня 2014 року громадянам України, які зареєстровані та постійно проживають або переселилися у період з 14 квітня 2014 року з населених пунктів, визначених у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція, а також юридичним особам та фізичним особам - підприємцям, що провадять (провадили) свою господарську діяльність на території населених пунктів, визначених у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція. Банки та інші фінансові установи, а також кредитори зобов`язані скасувати зазначеним у цій статті особам пеню та/або штрафи, нараховані на основну суму заборгованості із зобов`язань за кредитними договорами і договорами позики у період проведення антитерористичної операції. Відповідно до розпорядження Кабінету Міністрів України від 02 грудня 2015 року № 1275-р, місто Сєвєродонецьк Луганської області входить до переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція. 4. Оцінка доказів та аргументів сторін 4.1. Із урахуванням правової позиції, яка викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 03 липня 2019 року у справі № 342/180/17, суд доходить висновку про те, що надані позивачем Умови та Правила надання банківських послуг не є частиною укладеного між сторонами договору. Однак, підписані відповідачем анкета - заява від 04.07.2011 та довідка про умови кредитування з використанням кредитки «Універсальна, 55 днів пільгового періоду» від 04.07.2011 містять основні умови кредитування, зокрема, пільговий період, базову процентну ставку в місяць, термін внесення щомісячних платежів, розмір пені за несвоєчасне погашення заборгованості тощо. Крім того, з наданих позивачем виписок з рахунку відповідача вбачається, що відповідач у 2009-2020 роках регулярно користувалася кредитними коштами та періодично вносила кошти в рахунок погашення заборгованості. 4.2. Оцінюючи обґрунтованість сум, заявлених до стягнення позивачем, суд враховує наступне. З розрахунку заборгованості за договором б/н від 04.07.2011, укладеним між Приватбанком та [PERSON] , вбачається, що станом на 18.08.2020 заборгованість за простроченим тілом кредиту становить 20474,60 грн., по пені - 3404,64 грн. Вказана сума пені нарахована у період з квітня 2019 року по березень 2020 року. Враховуючи положення ст. 2 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» сума пені, яка була нарахована відповідачу після 14 квітня 2014 року, тобто в період проведення антитерористичної операції, стягненню не підлягає. Разом з тим, з наданих банком детального розрахунку заборгованості та виписки вбачається, що заборгованість за простроченим тілом кредиту в розмірі 20474,60 грн. була обчислена банком із урахуванням всіх сум, які вносилися відповідачем в рахунок погашення заборгованості. Відповідач не надала суду доказів неправильності розрахунку заборгованості позивача. 4.3. Підводячи підсумок суд зазначає, що відповідач свої зобов`язання з повернення заборгованості за простроченим тілом кредиту виконала не у повному обсязі, у зв`язку із чим станом на 18.08.2020 утворилася заборгованість в сумі 20474,60 грн. Саме в такому обсязі підлягають задоволенню вимоги позивача АТ КБ «Приватбанк» про стягнення заборгованості. 5. Розподіл судових витрат 5.1. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. На думку суду, вимога пропорційності присудження судових витрат при частковому задоволенні позову застосовується незалежно від того, за якою ставкою сплачено судовий збір (наприклад, його сплачено за мінімальною ставкою, визначеною Законом). Понесення позивачем судових витрат підтверджується платіжним дорученням від 15.09.2020 про сплату судового збору в сумі 2102,00 грн. Враховуючи те, що задоволено 85,75 % відсотків позовних вимог (20474,60 грн. від 23879,24 грн. складає 85,75 %), то суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача суму понесених судових витрат в розмірі 1802,47 грн. - пропорційно до розміру задоволених позовних вимог (2102,00 грн. х 85,75 % / 100). На підставі викладеного,

Outcome: partial