Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-28 00:00:00

19 січня 2017 року ПАТ КБ «Приватбанк» звернувся до суду з вищевказаним позовом, свої вимоги мотивує тим, що 11 вересня 2015 року між ПАТ КБ «Приватбанк» та відповідачем [PERSON] була укладена Генеральна угода про реструктуризацію заборгованості та приєднання до Умов та правил надання продукту кредитних карт без номеру, відповідно до якої відповідач отримала кредит у розмірі 14549,87 грн. у вигляді встановленого карткового ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 18,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг», «Правилами користування платіжною карткою», «Тарифами Банку», які викладені на банківському сайті htt://privatbank.ua/ruies, складає між ним та Банком Договір, що підтверджується підписом у заяві. Оскільки відповідач взяті на себе зобов'язання не виконував належним чином, виникла заборгованість за кредитним договором в загальній сумі 11137,26 грн., з яких: 8690,32 грн. заборгованість за кредитом, 685,78 грн. заборгованість по процентам за користування кредитом, 1042,83 грн. заборгованість за пенею та комісією, крім того стягненню підлягає штраф відповідно до п. 2.2 Генеральної угоди 718,33 грн. Посилаючись на норми ст.ст. 526, 527, 530, 549, 610, 615, 628, 629, 1050, 1054 ЦК України, вказану суму заборгованості, а також понесені судові витрати позивач просить стягнути з відповідача. В судове засідання представник позивача не з'явився, надіслав заяву про розгляд справи у його відсутність, не заперечує проти розгляду справи у заочному порядку. Відповідач повідомлялася про час і місце розгляду справи належним чином, але до суду не з'явився, заперечень на позов, або заяв про відкладення розгляду справи від неї не надходило. Зі згоди позивача, викладеної в письмовій заяві представника, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. В зв'язку з неявкою сторін в судове засідання, фіксація судового процесу за допомогою технічного засобу не здійснювалась, що відповідає положенням ст.197 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що 11 вересня 2015 року [PERSON] та ПАТ КБ «Приватбанк» уклали Генеральну угоду про реструктуризацію заборгованості з метою створення сприятливі умов для виконання позичальником [PERSON] зобов'язань по кредитному договору №SAMDN1000103339167 (далі Договір 1) та приєднання до Умов та правил надання продукту кредитних карт (а.с.8-32). Відповідно до п. 1.1.1 Генеральної угоди зменшується розмір заборгованості за Договором 1, а саме: проценти на 701,9 грн., комісія 16,43 грн., пеня 0,0 грн., штраф 0,0 грн., відповідно до п. 1.1.2 Генеральної угоди заборгованість за Договором 1 становить 15701,89 грн. Строк дії Генеральної угоди в частині розділу «Реструктуризація заборгованості» діє в протягом строку дії Договору 1. Крім того, відповідно умов Генеральної угоди, а саме: п. 2.1 банк надає позичальнику терміновий кредит у розмірі 14549,89 грн. терміном 24 місяці з 11 вересня 2015 року по 30 вересня 2017 року шляхом встановлення кредитної лінії на платіжну картку на споживчі цілі. Позичальник зобов'язується щомісячно вносити кошти в сумі 728,08 грн. для погашення заборгованості. Сторони домовилися, що строком повернення кредиту вважається 32 день з моменту виникнення порушення. Заборгованість по кредиту, починаючи з 32 дня порушення, вважається простроченою, позичальник сплачує банку штраф у розмірі 718,33 грн. (п. 2.2. Генеральної угоди). Однак відповідачем умови договору (Генеральної угоди) не виконувались, в зв'язку з чим станом на 15 грудня 2016 року утворилась заборгованість за кредитним договором в загальній сумі 8690,32 грн. заборгованість за кредитом, 685,78 грн. заборгованість по процентам за користування кредитом, 1042,83 грн. заборгованість за пенею та комісією, крім того стягненню підлягають штрафи відповідно до п. 2.2 Генеральної угоди 718,33 грн. (а.с.6). Розрахунок заборгованості, наданий Банком, відповідачем не оспорююється. Згідно ст. ст. 526, 527, 530 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Відповідно до ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Згідно ч. 1 ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Частиною 1 ст. 1049 ЦК України передбачено обов'язок позичальника повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, встановлені договором. Оскільки відповідач (боржник) зобов'язання щодо повернення чергової частини суми кредиту в порушення вимог ч. 2 ст. 1054 ЦК України та ч. 2 ст. 1050 ЦК України не виконав, то позивач вправі вимагати дострокового повернення всієї суми кредиту. На підставі вказаних норм закону, враховуючи, що відповідач не виконав свої зобов'язання за кредитним договором (генеральною угодою), укладеним між сторонами, суд приходить до висновку, що право позивача порушене і підлягає захисту, а тому з відповідача на користь позивача необхідно стягнути заборгованість за кредитним договором (генеральною угодою) в загальній сумі 11137,26 грн. На підставі ст. 88 ЦПК України, з відповідача підлягають стягненню на користь позивача також понесені позивачем та документально підтверджені судові витрати по сплаті судового збору у сумі 1600,00 грн.

Outcome: approved