Jurisdiction: civil
Date: 2020-08-05 00:00:00

20.07.2020р. позивач звернувся до суду з вказаним позовом, який мотивує тим, що 27.08.2018р. між ним та [PERSON] був укладений Договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АМ/6405957, предметом якого стало страхування транспортного засобу «OPEL OMEGA», реєстраційний номер [NUMBER] . Страховий платіж був сплачений зі знижкою 50% у зв`язку з тим, що страхувальник [PERSON] є пенсіонером. 30.01.2019р. в м.Запоріжжі трапилась ДТП за участю застрахованого автомобіля «OPEL OMEGA», реєстраційний номер [NUMBER] , під керуванням водія [PERSON] , та автомобіля «VOLKSWAGEN PASSAT», реєстраційний номер [NUMBER] , під керуванням водія [PERSON] Винуватим в даному ДТП за рішенням суду визнано відповідача [PERSON] 24.04.2019р. на підставі страхового акту та розрахунку суми страхового відшкодування страхова компанія здійснила виплату страхового відшкодування потерпілій особі в розмірі 54\~132,67грн. за вирахуванням франшизи в сумі 2000,00грн. Оскільки при використанні забезпеченого транспортного засобу були порушені умови, передбачені п.13.2 ст.13 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (керування забезпеченим ТЗ особою, яка не має право на 50% знижку розміру страхового платежу), то відповідно до ст.38-1 вказаного Закону страхова компанія набула право вимоги до винуватої особи, тобто відповідача [PERSON] , на стягнення 50% розміру сплаченого страхового відшкодування, а саме 27066,34грн. Вказану суму відповідач добровільно не повернув. Просить стягнути з відповідача вказану суму, судові витрати по сплаті судового збору в сумі 2102,00грн. та витрати на правничу допомогу в розмірі 2000,00грн. Представник позивача в судове засідання не прибув, подав заяву про розгляд справи у його відсутність, позов підтримує повністю та просить його задовольнити. Представник відповідач [PERSON] адвокат Середа М.О. в судове засідання не прибув, подав заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги визнає повністю. Суд вважає можливим розглянути справу у відсутність вказаних осіб. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу звукозаписувальними технічними засобами не здійснювалось. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає позов обґрунтованим та таким, що підлягає повному задоволенню, виходячи з такого. Відповідно до ст.15,16 ЦК України, ст.4,5 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Відповідно до вимог Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» власники наземних транспортних засобів зобов`язані застрахувати свою цивільно-правову відповідальність з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та майну потерпілих при експлуатації наземних транспортних засобів на території України. Відповідно до ст.6 вказаного Закону страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого. Відповідно до ст.22 вказаного Закону, у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. Відповідно до п.38-1.1 ст.38-1 у вказаного Закону, у разі якщо страховик здійснив страхове відшкодування за шкоду, заподіяну під час використання забезпеченого транспортного засобу, у сфері, що передбачає більше значення коригуючого коефіцієнта, ніж визначено договором страхування, чи з порушенням умов, передбачених\~пунктом 13.2\~статті 13 цього Закону (при укладенні договору страхування із застосуванням такого пункту), то особа, відповідальна за шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, зобов`язана компенсувати страховику 50 відсотків виплаченого страхового відшкодування. Так, відповідно до п.13.2 ст.13 вказаного Закону, розмір страхового платежу за одним внутрішнім договором страхування зменшується на 50 відсотків, за умови, що страхувальником є громадянин України - учасник війни, особа з інвалідністю II групи, особа, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи, віднесена до I або II категорії, пенсіонер, а забезпечений транспортний засіб має робочий об`єм двигуна до 2500 сантиметрів кубічних включно та належить цьому громадянину на праві власності. Зазначена пільга надається за умови особистого керування таким транспортним засобом особою, яка належить до визначених у цьому пункті категорій громадян України, без мети надання платних послуг з перевезення пасажирів або вантажу. Суд встановив, що 30.01.2019р. в м.Запоріжжі трапилась ДТП за участю автомобіля «OPEL OMEGA», реєстраційний номер [NUMBER] , який належить [PERSON] , під керуванням водія [PERSON] , та автомобіля «VOLKSWAGEN PASSAT», реєстраційний номер [NUMBER] , який належить [PERSON] , під керуванням водія [PERSON] . В результаті цього ДТП автомобіль «VOLKSWAGEN PASSAT», реєстраційний номер [NUMBER] , отримав механічні пошкодження. Постановою Орджонікідзевського районного суду м.Запоріжжя від 06.03.2019р., яка набрала законної сили 18.03.2019р., винуватим в скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, за вищевказаним фактом ДТП, визнано відповідача [PERSON] . На момент ДТП транспортний засіб «OPEL OMEGA», реєстраційний номер [NUMBER] , був застрахований на підставі Договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АМ/6405957, від 27.08.2018р., укладеного між ТДВ «Страхова компанія «Кредо» (страховик) та [PERSON] (страхувальник) із застосуванням п.13.2\~ст.13 цього Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». Відповідно до умов вказаного договору страховим ризиком є, зокрема, пошкодження та/або знищення застрахованого ТЗ внаслідок ДТП, страхове відшкодування майнової шкоди виплачується страховиком в межах ліміту відповідальності 100 000,00грн., франшиза 2000,00грн. 22.02.2019р. власник автомобіля «OPEL OMEGA», реєстраційний номер [NUMBER] , та страхувальник [PERSON] повідомив ТДВ «Страхова компанія «Кредо» про настання страхового випадку - ДТП. Згідно із страховим актом №238 від 24.04.2019р. ДТП 30.01.2019р. визнано страховим випадком та визначено потерпілій особі [PERSON] страхове відшкодування в розмірі 54\~132,67грн. Згідно з платіжним дорученням №618 від 24.04.2019р. зазначена сума перерахована позивачем потерпілій особі [PERSON] . Відповідно до ст.12,13,81 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно з ст.82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Згідно з ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. З`ясувавши повно, всебічно та об`єктивно усі обставини справи, оцінивши за своїм внутрішнім переконанням надані сторонами докази з точки зору їх належності, допустимості, достовірності, достатності і взаємозв`язку, виходячи з вищевикладених вимог діючого законодавства, суд приходить до висновку про законність та обґрунтованість позовних вимог ТДВ «Страхова компанія «Кредо». При цьому, суд виходить з того, що відповідач [PERSON] повністю визнав позовні вимоги. Таке визнання не суперечить закону, не порушує чиїх-небудь прав, свобод та інтересів. Так, суд вважає встановленим та доведеним, що ДТП, в якому було пошкоджено автомобіль «VOLKSWAGEN PASSAT», реєстраційний номер [NUMBER] , який належить [PERSON] , сталося з вини відповідача [PERSON] . Транспортний засіб «OPEL OMEGA», реєстраційний номер [NUMBER] , був застрахований за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів з ТДВ «Страхова компанія «Кредо», укладеним з [PERSON] як пенсіонером із застосуванням п.13.2 ст.13 відповідного Закону. У зв`язку з настанням страхового випадку позивач на підставі страхового акту та відповідного розрахунку виплатив потерпілій особі [PERSON] страхове відшкодування майнової шкоди, спричиненої пошкодженням автомобіля в ДТП, в розмірі 54\~132,670грн. У зв`язку з виплатою страхового відшкодування за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів до позивача в порядку ст.38-1 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» перейшло право вимоги до особи, яка відповідальна за завдані збитки, тобто до відповідача [PERSON] , на відшкодування 50% розміру сплаченого страхового відшкодування, а саме 27066,34грн. В добровільному порядку відповідач зазначену суму позивачу не сплатив. На підставі вищевикладеного, позов ТДВ «Страхова компанія «Кредо» слід задовольнити повністю. Відповідно до ст.137,141 ЦПК України, суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь позивача понесені витрати на правничу допомогу в розмірі 2000,00грн., сплата яких позивачем підтверджується договором про надання правничої допомоги б/н від 12.05.2020р., який містить інформацію про вид наданих послуг, розрахунок їх вартості, порядок та строки оплати, а також Актом передачі-приймання наданих послуг від 19.06.2020р. та рахунком-фактурою №19/06 від 19.06.2020р. про сплату позивачем 2000,00грн., які суд вважає належними та допустимими доказами. Відповідно до ст.141,142 ЦПК України, у зв`язку з визнанням позову відповідачем [PERSON] до початку розгляду справи по суті, суд вважає\~необхідним стягнути\~з нього на користь позивача 50% понесених ним судових витрат по сплаті судового збору в сумі 1051,00грн., а інші 50% - повернути позивачу з державного бюджету.

Outcome: approved