Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-26 00:00:00

21.08.2017 року до Слов'янського міськрайонного суду Донецької області звернувся орган опіки та піклування Слов'янської міської ради, що діє в інтересах неповнолітніх [PERSON], [PERSON] до [PERSON], за участю третьої особи - санаторно - оздоровчого центру соціальної реабілітації «Смарагдове місце», про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів, обґрунтувавши свої вимоги тим, що відповідач [PERSON] є батьком неповнолітніх [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. [PERSON] та [PERSON] отримали статус дітей позбавлених батьківського піклування. Враховуючи, що мати дітей [PERSON] позбавлена батьківських прав, батько [PERSON] не виконує свої батьківські обов'язки з причин, які неможливо з'ясувати у зв'язку із перебуванням батька на тимчасово окупованій території або в районі проведення АТО, було прийнято рішення про влаштування дітей на повне державне утримання. Про те, що діти залишені без батьківського піклування був складений акт про виявлення дитини, переміщеної із тимчасово окупованої території або району проведення антитерористичної операції, яка залишилася без батьківського піклування від 29.07.2015 року. З моменту набуття дітьми [PERSON] та [PERSON] статусу дітей позбавлених батьківського піклування, батько [PERSON] не цікавився долею дітей, не займався їх вихованням та утриманням. Батько самоусунувся від виконання своїх батьківських обов'язків. В 2015 року діти були поміщені до КЗ «Центр соціально - психологічної реабілітації дітей в м. Слов'янську». Діти [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], були зараховані до закладу 24.12.2015 року за цей час батько дітей не відвідував. З 2015 року про дітей піклується держава. Служба у справах дітей Слов'янської міської ради провела ряд заходів щодо встановлення місця перебування батька дітей [PERSON] та подальшого повернення йому на виховання дітей. Позивач просить суд позбавити [PERSON] батьківських прав відносно неповнолітніх [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], та стягнути аліменти на їх утримання. Представник позивача в судове засідання не з'явився, надав суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити, проти винесення заочного рішення не заперечував. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, про причини неявки суду не повідомив, клопотання про розгляд справи у його відсутність не надав. Відповідно до ст. 224 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Третя особа СОЦСР «Смарагдове місто» надіслала на адресу суду заяву з проханням розглядати справу без участі їх представника, наполягали на задоволенні позовних вимог. Згідно з ч. 2 ст. 197 ЦПК України, фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання або за розпорядженням головуючого інший працівник апарату суду. У разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Згідно з вимогами ч. ч. 1, 2, 3 ст. 10 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідно до ч. 1 ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно з положеннями ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Дослідивши матеріали справи, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено наступні факти та відповідні до них правовідносини. Згідно зі свідоцтвом про народження [PERSON], [INFO], серії [NUMBER], виданого повторно виконкомом Грузько - Зорянської селищної ради Гірницького району м. Макіївки Донецької області 31.05.2010 року, батьком дитини є [PERSON]. (а. с. 5) Згідно зі свідоцтвом про народження [PERSON], [INFO], серії [NUMBER], виданого повторно виконкомом Грузько - Зорянської селищної ради Гірницького району м. Макіївки Донецької області 31.05.2010 року, батьком дитини є [PERSON]. (а. с. 5) Відповідно до рішення виконавчого комітету Слов'янської міської ради № 570/2 від 18.11.2015 року «Про надання [PERSON] та [PERSON] статусу дитини, позбавленої батьківського піклування», дитина [PERSON] та [PERSON] отримали статус дітей, позбавлених батьківського піклування. (а. с. 11) Згідно з рішенням виконавчого комітету Слов'янської міської ради № 571 від 18.11.2015 року, [PERSON] та [PERSON] було влаштовано на повне державне утримання до державного закладу. (а. с. 12) Відповідно до актів від 29.07.2015 року, виявлені діти, переміщені із тимчасово окупованої території або району проведення антитерористичної операції [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], залишилися без батьківського піклування. (а. с. 9-10) Відповідно до листа № 08-47/2302-2 від 17.07.2017 року, виданого начальником Управління соціального захисту населення Слов'янської міської ради, відповідач [PERSON] на обліку, як внутрішньо переміщена особа не перебуває, довідка про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи не надавалась. (а. с. 13) У відповідності до листа № 24-15/499 від 10.07.2017 року, наданого начальником відділу з ведення реєстраційного обліку місця проживання та місця перебування фізичних осіб Слов'янської міської ради, в Реєстрі територіальної громади м. Слов'янська відсутні відомості щодо [PERSON], [INFO]. (а. с. 14) Відповідно до листа № 17548/303/01-17 від 01.08.2017 року, виданого начальником Слов'янського відділу поліції в Донецькій області, у ході проведення перевірки встановити місце мешкання [PERSON] не виявилось можливим. При перевірці по базі обліку Слов'янського ВП [PERSON] під слідством не перебуває та не перебував, запобіжний захід відносно нього не застосовувався. (а. с. 15) Відповідно до листа № 276 від 24.07.2017 року, виданого директором СОЦСР «Смарагдове місто», [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], були зараховані до відділення школи - інтернату Центру 24.12.2015 року. Батько [PERSON] за цей час дітей не відвідував. (а. с. 16) Згідно з листом від 29.07.2015 року, Служба у справах дітей Слов'янської міської ради вирішила влаштувати дітей [PERSON], [INFO], та [PERSON] [INFO], до комунального закладу «Центр соціально - психологічної реабілітації дітей в м. Слов'янську Донецької області». (а. с. 17) У відповідності до висновку органу опіки та піклування Слов'янської міської ради про доцільність позбавлення батьківських прав від 19.08.2017 року № 29/01-1514 (а. с. 18-19), діти [PERSON], [INFO], та [PERSON] [INFO], виховуються в державному закладі СОЦСР «Смарагдове місто». [PERSON] самоусунувся від виконання своїх батьківських обов'язків, з 2015 року про дітей піклується держава. Позбавлення батьківських прав [PERSON], [INFO], необхідно для вирішення подальшої долі дітей, всебічного забезпечення їх прав та законних інтересів. Орган опіки та піклування Слов'янської міської ради вважає за доцільне позбавити [PERSON], [INFO], батьківських прав відносно його неповнолітніх дітей [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. Враховуючи положення ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини, ратифікованої постановою Верховної Ради № 789-ХІІ від 27.02.1991 року, ч. ч. 7, 8 ст. 7 СК України, під час вирішення будь-яких питань щодо дітей суд повинен виходити з якнайкращого забезпечення інтересів дитини. Відповідно до ч. 1 ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства», кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Згідно з вимогами ст. 150 СК України, батьки зобов'язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім'ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов'язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Батьки зобов'язані поважати дитину. Передача на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов'язку батьківського піклування щодо неї. Забороняються будь-які види експлуатації батьками своєї дитини. Забороняються фізичні покарання дитини батьками, а також застосування ними інших видів покарань, які принижують людську гідність дитини. Відповідно до ст. 151 СК України, батьки мають переважне право перед іншими особами на особисте виховання дитини. Батьки мають право залучати до виховання дитини інших осіб, передавати її на виховання фізичним та юридичним особам. Батьки мають право обирати форми та методи виховання, крім тих, які суперечать закону, моральним засадам суспільства. На підставі п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 30.03.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та інше), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема, ставлення батьків до дітей. Відповідно до висновку органу опіки та піклування Слов'янської міської ради від 19.08.2017 року, враховуючи, що з 2015 року про дітей піклується держава, батько дітьми не цікавився, не відвідував, обов'язків по вихованню дітей не виконував, ніяких заходів для повернення та виховання дітей в сім'ї не здійснював, [PERSON] доцільно позбавити батьківських прав відносно його неповнолітніх дітей [PERSON] та [PERSON] (а. с. 18-19) Судом встановлено, що відповідач [PERSON] не піклується про фізичний і духовний розвиток своїх неповнолітніх дітей [PERSON] та [PERSON], їх навчанням, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечує необхідним харчуванням, медичним доглядом, лікуванням дітей, що негативно впливає на їх фізичний та психічний розвиток, як складову виховання; не спілкуються з дітьми; не надає дітям доступу до культурних та інших духовних цінностей, не сприяє засвоєнню дітьми загальновизнаних норм моралі, не виявляє інтересу до їх внутрішнього світу, що суд розцінює як ухилення від виховання дітей та свідоме нехтування своїми батьківськими обов'язками. На підставі наданих сторонами доказів суд вважає, що позовні вимоги про позбавлення [PERSON] батьківських прав відносно неповнолітніх [PERSON] та [PERSON] обґрунтовані та підлягають задоволенню, оскільки відповідач свідомо нехтує своїми обов'язками і, виходячи з інтересів неповнолітніх дітей та конкретних обставин справи, немає можливості попередити відповідача про необхідність змінити ставлення до виховання своїх дітей, відповідач повинен бути позбавлений батьківських прав. Згідно зі ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати свої неповнолітніх дітей до досягнення ними повноліття. Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15.05.2006р. «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен враховувати: стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж зазначений у ч. 2 ст. 182 СК України. Відповідно до ч. 3 ст. 70 Закону України «Про виконавче провадження» від 21.04.1999 року № 606-Х1У (із змінами та доповненнями), максимальний загальний розмір аліментів, які стягуються з боржника, не повинен перевищувати 70 відсотків заробітної плати цієї особи. Відповідно до ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини, платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення. Ст. 192 СК України передбачає, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них. Відповідно до свідоцтв про народження [PERSON] та [PERSON], їх батьком є відповідач [PERSON], який, в порушення ст. 180 СК України, не виконує свої обов'язки по утриманню дітей до повноліття. Оскільки відповідач ухиляється від цього зобов'язання, даний спір сторонами не вирішений в позасудовому порядку, суд вважає, що позовні вимоги про стягнення з [PERSON] аліментів на утримання неповнолітніх дітей [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], підлягають задоволенню, кошти на утримання дітей повинні бути стягнуті в судовому порядку в розмірі 1/3 частини усіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, щомісячно, до повноліття дітей. При цьому суд враховує сімейний стан, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів (є працездатним, аліменти не сплачує). На підставі ч. 3 ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь держави має бути стягнуто суму судового збору в розмірі 640,00 грн. На підставі Закону України «Про охорону дитинства», ст. ст. 81, 150, 155, 164, 180, 182, 183 СК України, ст. ст. 10, 11, 82, 209, 212, 214-215 ЦПК України, суд -

Outcome: approved