Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-10 00:00:00

21 вересня 2017 року до Межівського районного суду Дніпропетровської області звернулась [PERSON] з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позову [PERSON] зазначила, що 24 вересня 2005 року уклала шлюб з відповідачем, зареєстрований відділом РАЦС Межівського районного управління юстиції Дніпропетровської області, актовий запис №29. Від шлюбу мають трьох неповнолітніх дітей: синів [PERSON] - [INFO], Артема [INFO], та доньку Анастасію [INFO], які проживають з нею та перебувають на її утриманні. Спільне життя з відповідачем не склалося через відсутність взаєморозуміння між ними, розходження поглядів на сімейні відносини та сімейні обовязки з ведення спільного господарства та виховання дітей. Відповідач влаштовує сварки, в тому числі в присутності дітей, що ображає її честь та гідність. Постійно предявляє їй необґрунтовані претензії, що робить спільне життя нестерпним, ображає її і виражає свою неповагу. Від постійних суперечок і сварок погіршилося її самопочуття, вона перебуває в стані постійного стресу. У неї порушився сон та знизилася працездатність. Фактично шлюбні відносини припинені з березня 2017 року. Між ними втрачені всі фізичні та духовні звязки, немає взаєморозуміння. Збереження сімї неможливо, і суперечить їх інтересам. Шлюб розривають вперше. Суперечки про місце проживання дитини немає. Збереження шлюбу вважає недоцільним, тому просить строк на примирення їм не призначати. Позивач просить суд розірвати шлюб між нею та відповідачем, судові витрати покласти на відповідача. Позивач в судове засідання не зявилася, надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності. На задоволенні позову наполягає. Відповідач в судове засідання не з'явився, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності. Проти позову не заперечує. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі, якщо відповідно до положень Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснюється. У зв'язку з чим, на підставі ст. 197 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу без фіксування судового процесу. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Сторони зареєстрували шлюб 24 вересня 2005 року. Реєстрація шлюбу проводилась відділом реєстрації актів цивільного стану Межівського районного управління юстиції Дніпропетровської області, про що зроблено актовий запис № 29. Свідоцтво про шлюб серії 1-КИ №031985 від 18 листопада 2005 року.(а.с.6) Від шлюбу мають трьох неповнолітніх дітей: синів [PERSON] - [INFO], свідоцтво про народження серії І-КИ №046701, Артема [INFO], свідоцтво про народження серії І-КИ №266510 та доньку Анастасію [INFO], свідоцтвом про народження серії І-КИ №463433. (а.с.9,10,11) Судом встановлено, що фактично шлюбні відносини між [PERSON] та [PERSON] припинені з березня 2017 року. Побудова сімейних відносин відбувається на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові, взаємоповаги та підтримки (стаття 1 СК України). Проте, судом встановлено, що вказані паритетні засади побудови сімейних відносин у даного подружжя відсутні. Частиною 2 статті 3 СК України встановлено, що сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки. Згідно зі ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім'ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя (ст. 110 СК України). Оскільки позивач наполягає на розірванні шлюбу, то відповідно відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбним відносинам, що є неприпустимим. Відповідно до ст.112 Сімейного Кодексу України, п.12 Постанови Пленуму Верховного Суду України №11 від 21 грудня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Нормами ч. 2\~ст. 114 Сімейного кодексу України, передбачено, що у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішення суду про розірвання шлюбу. Враховуючи особливий характер сімейних відносин, зважаючи на норми ст.ст.111, 112 СК України, так як фактично шлюбні відносини між подружжям припинені, суд вважає примирення сторін неможливим. Оскільки подальше спільне життя подружжя і збереження сімї є неможливим і суперечить інтересам позивача, позовні вимоги підлягають задоволенню. Відповідно до ч.1 ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Outcome: approved