Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-03 00:00:00

21 серпня 2015 року до суду надійшов вищевказаний цивільний позов, у якому позивач просить розірвати шлюб між ним та [PERSON], зареєстрований 15.06.2012р. Ленінським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис № 178. Позовні вимоги обґрунтовано тим, що 15.06.2012р. Ленінським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції у Дніпропетровській області, між сторонами було зареєстровано шлюб. Від шлюбу у сторін є дитина - син [PERSON], 20.07.2012р.н., який на це й час проживає разом із відповідачем. Фактично шлюбні відносини принижені з жовтня 2013 року. Спільне господарство сторони не ведуть. Кошти на утримання дитини позивач добровільно виплачує. Спільне життя у сторін не склалося, основна причина розпаду сім'ї різниця характерів, відсутність між сторонами взаєморозуміння і довіри. Відповідач постійно нехтувала сімейними цінностями, такими як повага до чоловіка, піклування про створення в сім'ї доброзичливої сприятливої морально-психологічної атмосфери. З її ініціативи між сторонами постійно виникали сварки, свідком яких нерідко ставала спільна дитина, що тяжким чином впливало на її психічний стан та кожен раз спричиняло душевні страждання. Позивач переконаний, що подальше спільне життя і збереження шлюбу неможливе і суперечитиме його інтересам. Окрім того, відповідач вже довгий час має стійкі взаємовідносини з іншим чоловіком, з яким веде сумісне господарство. Позивач вважає, що причини, які спонукають його наполягати на розірванні шлюбу, є обґрунтованими і подальше спільне життя з відповідачем як подружжя та збереження шлюбу суперечитиме його інтересам. У судове засідання сторони не з'явились, надали суду заяви про розгляд справи за їх відсутності, оскільки позивач позовні вимоги підтримує, а відповідач визнає. У зв'язку із неявкою сторін у судове засідання, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, суд встановив такі обставини і визначені відповідно до них правовідносини. 15 червня 2012 року Ленінським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції у Дніпропетровській області, було зареєстровано шлюб між позивачем та відповідачем, актовий запис № 178, що підтверджується свідоцтвом про шлюб (а.с.6). Від шлюбу у сторін є малолітній син [PERSON], 29.07.2012р.н., що підтверджується свідоцтвом про народження (а.с.7). Подружнє життя між сторонам не склалося, фактично шлюбні відносини припинені з жовтня 2013 року, що підтверджується заявами сторін (а.с.16, 17). Підстав для надання строку для примирення судом не встановлено. Положеннями ч.ч.3, 4 ст.56 Сімейного кодексу України (далі - СК України) передбачено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв'язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до ст.110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Згідно зі ст.112 СК України\~суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ст.113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. За таких обставин, суд доходить висновку, що оскільки подружнє життя між сторонами не склалося, сімейні відносини не підтримують, спільного господарства не ведуть, спільного бюджету не мають, це свідчить про стійкий розлад подружніх стосунків, внаслідок чого подальше спільне проживання та збереження сім'ї є неможливим, так як це суперечить інтересам сторін, цивільний позов підлягає задоволенню. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат між сторонами, суд бере до уваги, що при зверненні до суду позивачем було сплачено судовий збір, тому відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України судовий збір підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved