Jurisdiction: civil
Date: 2021-07-28 00:00:00

20 квітня 2021 року Комунальне підприємство «Компанія «Вода Донбасу» в особі Часовоярське Регіональне Виробниче Управління, місцезнаходження якого: 84553, Донецька область, м. Часів Яр, вул. З. Космодем`янської, 3, звернулося до суду з позовною заявою до [PERSON] , місце проживання: [ADDRESS] , ІПН [NUMBER] , [PERSON] , місце проживання: [ADDRESS] , ІПН [NUMBER] , [PERSON] , місце проживання: [ADDRESS] , в якому просить стягнути солідарно з відповідачів [PERSON] , [PERSON] заборгованість за послуги з водопостачання (водовідведення) за період з 01.01.2013 року по 01.04.2021 року в розмірі 33065,97 грн., та [PERSON] заборгованість за послуги з водопостачання (водовідведення) за період з 31.01.2016 року по 01.04.2021 року в розмірі 31713,61 грн., посилаючись на те, що позивач регулярно надавав послуги відповідачам з постачання питної води (прийманню стічних вод), та проводив нарахування за спожиті послуги відповідно до затверджених у встановленому законом порядку норм та тарифів, однак відповідачі, порушуючи вимоги чинного законодавства щодо сплати комунальних послуг і умови договору про надання населенню послуг з питного водопостачання (водовідведення) та не сплачуючи борг за спожиті послуги з постачання питної води (прийманню стічних вод) добровільно, причиняють майнову шкоду позивачу. В результаті вищенаведеного, заборгованість відповідачів [PERSON] , [PERSON] відповідно до даних особистого рахунку за період з 01 січня 2013 року по 01 квітня 2021 року складає 33065,97 грн., та заборгованість відповідача [PERSON] за період з 31 січня 2016 року по 01 квітня 2021 року складає 31713,61 грн., у зв`язку з чим позивач вимушений звернутися до суду. Ухвалою Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 11 травня 2021 року відкрито спрощене позовне провадження у справі та призначено судове засідання на 09 годину 10 хвилин 05 липня 2021 року. Представник позивача до судового засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином: у відповідності до частини 6 статті 128 ЦПК України - шляхом направлення судової повістки із розпискою рекомендованим листом з повідомленням на адресу, зазначену позивачем у позовній заяві. Подав на адресу суду заяву, в якій він просить справу розглядати без його участі, позовні вимоги підтримує та просить суд їх задовольнити, щодо заочного розгляду справи не заперечує. Відповідачі до судового засідання не з`явилися за невідомою суду причиною, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином - шляхом направлення судової повістки рекомендованим листом з повідомленням про вручення за адресою їх міста проживання, зареєстрованою у встановленому законом порядку та пункту 19 ХІІІ «Перехідні положення» ЦПК України, статті 12-1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» та статті 1-1 Закону України «Про здійснення правосуддя та кримінального провадження у зв`язку з проведенням антитерористичної операції»: шляхом розміщення оголошення про його виклик до суду на офіційному веб-сайті Артемівського міськрайонного суду Донецької області: http://arm.dn.court.gov.ua.), заяв та клопотань про розгляд справи без їх участі або про відкладення судового засідання, від них на адресу суду не надходило. У встановлений ухвалою про відкриття провадження у справі строк відзив на позовну заяву відповідачами також не поданий. Тому, за наявності умов, передбачених ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд вважає необхідним розглянути справу на підставі наявних у справі доказів з ухваленням заочного рішення по справі. У зв`язку з неявкою сторін та у відповідності до частини 2 статті 247 ЦПК України, фіксування судового засідання технічними засобами не здійснювалося. Суд, дослідивши матеріали справи у їх сукупності, всебічно та повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позовна заява, об`єктивно оцінивши докази, що мають істотне значення для її розгляду і вирішення по суті, приходить до висновку, що позовна заява підлягає задоволенню з огляду на наступне. Судом встановлено, що відповідно до розрахунку заборгованості відповідачі [PERSON] , [PERSON] мають заборгованість перед позивачем за надані послуги з питного водопостачання (водовідведення) та з постачання питної води (прийманню стічних вод) в сумі 33065, 97 гривень за період з 01 січня 2013 року по 01 квітня 2021 року та відповідач [PERSON] має заборгованість в сумі 31713, 61 гривень за період з 31 січня 2016 року по 01 квітня 2021 року (а.с.2). З довідки № 54554 про склад сім`ї споживача послуг з централізованого водопостачання (водовідведення), виданої станом на березень 2021 року, за даними автоматизованої бази нарахувань та сплати за послуги, вбачається, що відповідачі зареєстровані за адресою: [ADDRESS] , та їм на вищевказану адресу 25 лютого 2021 року позивачем направлено претензію щодо сплати заборгованості за використання наданих позивачем послуг (а.с.8,11). Відповідно до копії довідки про встановлення тарифу та норми водоспоживання та водовідведення Комунальним підприємством «Компанія «Вода Донбасу» в особі Часовоярське Регіональне Виробниче Управління для споживачів - населення встановлено тарифи для сплати за надані послуги, які затверджені рішенням виконавчого комітету Артемівської міської ради (а.с.7). Відповідно до ч. 3 ст. 12 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України), кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах, заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно до ч. 2 ст. 78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. На підставі ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи (ч. 5 ст. 81 ЦПК України). Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (ч. 6 ст. 81 ЦПК України). Згідно ст. 15 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України), кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Згідно ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: 1) визнання права; 2) визнання правочину недійсним; 3) припинення дії, яка порушує право; 4) відновлення становища, яке існувало до порушення; 5) примусове виконання обов`язку в натурі; 6) зміна правовідношення; 7) припинення правовідношення; 8) відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; 9) відшкодування моральної (немайнової) шкоди. У силу ст. 526 ЦК України, п. 33, 36 «Правил надання населенню послуг водопостачання і водовідведення» позивач фактично надає відповідачу послуги з водопостачання і водовідводу, у силу чого відповідач зобов`язаний робити оплату наданих послуг. Відповідно до пункту 5 частини 1 статті 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» житлово-комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та/або перебування осіб у житлових і нежитлових приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил, що здійснюється на підставі відповідних договорів про надання житлово-комунальних послуг. Споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору (ч. 1 ст. 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги»). Згідно частини 1 статті 10 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» ціни (тарифи) на житлово-комунальні послуги встановлюються за домовленістю сторін, крім випадків, коли відповідно до закону ціни (тарифи) є регульованими. У такому разі ціни (тарифи) встановлюються уповноваженими законом державними органами або органами місцевого самоврядування відповідно до закону. Відповідно до статті 68 Житлового кодексу Української РСР відповідачі зобов`язані своєчасно вносити плату за комунальні послуги, в тому числі за послуги з водопостачання та водовідведення. Однак, виходячи з доказів, які маються в матеріалах справи, вбачається, що відповідачі не виконують цих зобов`язань, і станом на 01 серпня 2020 року утворилась заборгованість по оплаті цих послуг в розмірі 4273,23 гривень, що підтверджується наданим позивачем розрахунком заборгованості. Вказаний розрахунок відповідачами не оспорювався, у зв`язку з чим приймається судом до уваги, як і той період часу саме у [PERSON] починається заборгованість з 31 січня 2016 року, оскільки він саме на цей час став повнолітнім і таким, що самостійно відповідає за себе як повнолітня особа. Невиконання відповідачами передбачених законом зобов`язань по оплаті отриманих послуг є підставою для стягнення з відповідача нарахованої суми заборгованості. Таким чином, суд вважає, що вимоги позивача є обґрунтованими і позов підлягає задоволенню у повному обсязі. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України суд вважає за необхідне стягнути з відповідачів на користь позивача судові витрати, пов`язані з розглядом справи, у вигляді судового збору в розмірі 2102 гривень, по 1051 грн. з кожного. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved