overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-03 00:00:00

20.06.2014 року позивачка [PERSON] звернулася в суд з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу, в якому зазначила, що просить розірвати шлюб з відповідачем, зареєстрований 24.12.2010 року. Від шлюбу є дочка [PERSON], [INFO]. Позивачка просить шлюб розірвати, оскільки сімейне життя не склалося через несумісність характерів, відсутність взаєморозуміння, застосування насильства щодо неї зі сторони відповідача, подальше збереження шлюбу суперечить її інтересам. Належно півідомлена про час та місце судового засідання позивачка до суду не з'явилася, надавши суду заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримує повністю. Належно півідомлений про час та місце судового засідання відповідач до суду не з'явився, надавши суду заяву про розгляд справи у його відсутність. Відповідач позовні вимоги підтримав повністю, проти розірвання шлюбу не заперечує. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Шлюб між сторонами необхідно розірвати зі слідуючих підстав. Як вбачається зі свідоцтва про шлюб (а.с. 4) сторони зареєстрували шлюб 24.12.2010 року. Згідно ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Як вбачається з позовної заяви та заяви відповідача, [PERSON] бажає розірвати шлюб, а [PERSON] проти цього не заперечує. Збереження їхнього шлюбу суперечить інтересам сторін, миритися вони не бажають. Таким чином,судом встановлені визначені законом підстави розірвання зареєстрованого між сторонами шлюбу. В силу ч.3 ст.105 Сімейного кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Спір про майно на момент розгляду справи в суді у сторін відсутній.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-08 00:00:00

20.06.2014 року позивачка [PERSON] звернулася до Першотравневого районного суду Донецької області з позовом про розірвання шлюбу з відповідачем [PERSON], в якому вказала, що сторони перебувають у шлюбі з 12.06.1993 року. Від шлюбу мають неповнолітнього сина: [PERSON], [INFO], який знаходиться на утриманні позивачки. З вини відповідача сім'я фактично розпалася. Сумісне життя не склалося, тому що між ними не було порозуміння, в результаті чого між ними виникали скандали та сварки. Спір про поділ майна відсутній. Вважає, що подальше збереження шлюбу не можливе, у зв'язку з чим просила суд шлюб розірвати. У судове засідання позивачка [PERSON] не з'явилася, але надала до суду письмову заяву, в якій просила суд розглянути справу за її відсутністю, позовні вимоги підтримала у повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судове засідання також не з'явився, але надав до суду письмову заяву, в якій просив суд розглянути справу за його відсутністю, позовні вимоги підтримав у повному обсязі. Суд, дослідивши матеріали справи вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, згідно наступних підстав: Як вбачається зі свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 25 січня 2006 року (а.с.5), сторони зареєстрували шлюб у Виконкомі Ялтинської селищної ради Першотравневого району Донецької області 12 червня 1993 року, про що зроблено відповідний актовий запис № 20. Суд, вважає, що підстави для розірвання шлюбу є, оскільки сторони припинили шлюбно-сімейні відносини, миритися не бажають і тому подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить їх інтересам. На підставі вищевказаного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-06 00:00:00

20.06.2014 року позивачка звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дитини у розмірі 500,00грн. щомісячно, зазначивши, що 13.11.2012 року вона зареєструвала шлюбу з відповідачем в Іллічівському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Маріупольського міського управління юстиції у Донецькій області, актовий запис - №345. Від шлюбу мають сина [PERSON], [INFO]. Відповідач у добровільному порядку матеріальну допомогу на утримання дітей не надає, що ставить її у скрутне становище, просила суд стягнути з відповідача аліменти на утримання неповнолітньої дитини до досягнення ним повноліття. Позивачка до судового засідання не з'явилася, надала суду заяву в якій просить розглянути справу за її відсутності, позовні вимоги підтримала в повному обсязі. Відповідач до судового засідання не з'явився, надав заяву, в якій просив справу розглянути за його відсутності, позовні вимоги визнав в повному обсязі, проти їх задоволення не заперечував. Суд, вислухавши сторін, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що між [PERSON] та [PERSON] 13.11.2012 року було укладено шлюб, що підтверджується свідоцтвом про шлюб, виданим Іллічівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Маріупольського міського управління юстиції у Донецькій області, актовий запис - №345. Відповідач є батьком [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження виданим Іллічівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Маріупольського міського управління юстиції у Донецькій області, актовий запис №230. Як вбачається з довідки Виконавчого комітету Новоселівської ради Тельманівського району від 18.06.2014 року, [PERSON] мешкає в [ADDRESS] разом з сином [PERSON], 2013 року народження. Стаття 180 СК України наголошує на тому, що батьки зобов'язанні утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Вирішуючи питання про розмір належних до стягнення аліментів, суд с урахуванням здоровя та матеріального положення дитини, платника аліментів, вважає що відповідач має можливість сплачувати аліменти на утримання дітей у розмірі 500грн., щомісячно. У зв'язку із задоволенням позовних вимог, судові витрати по справі, що складаються з витрат на сплату судового збору у розмірі 243,60грн. від сплати яких позивачка була звільнена при подачі позову, підлягають стягненню з відповідача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-03 00:00:00

20.06.2014 року позивачка звернулась до суду з позовом про стягнення аліментів на утримання дітей. На підтвердження своїх вимог в заяві вказала, що з відповідачем має спільних малолітніх доньок [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Діти знаходиться на її утриманні. Відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання дітей в добровільному порядку. Відповідач працює механізатором на підприємстві «Комсейл». Інших дітей на утриманні відповідач не має, стягнень за виконавчими документами з нього не здійснюється. А тому просила винести рішення та стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання доньок [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] в розмірі 1/3 частини усіх видів доходів щомісячно, але не менше 30 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, на кожну дитину, до досягнення ними повноліття. Від позивача надійшла заява про слухання справи у її відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач до суду не з'явився, про день, час, місце розгляду справи повідомлений вчасно та належним чином (рекомендованим листом з повідомленням). Заяв про відкладення розгляду справи та заперечень від нього не надходило. Суд вирішив розглянути справу заочно, на підставі наявних у ній доказів та за згодою позивача - постановлює заочне рішення. Дослідивши письмові докази в матеріалах справи, суд встановив, що: - згідно копії свідоцтва про народження сторони мають малолітніх доньок [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]; - довідка видана Асоціацією співвласників багатоквартирних будинків м. Баштанки Миколаївської області підтверджує, що доньки [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] дійсно проживають з позивачкою. В силу статті 180 Сімейного кодексу України, батьки ( а не лише мати ) зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. А тому враховуючи вищевикладене і те, що відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання дітей, проживає окремо від дітей, з нього необхідно стягнути аліменти на утримання малолітніх доньок [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], в розмірі 1/3 частини усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно в силу ст.ст.180,182 Сімейного кодексу України та згідно ст. 88 ЦПК України судовий збір на користь держави. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-21 00:00:00

20.06.2014р. ПАТ Комерційний Банк «Приват Банк» /далі Банк/ звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором в сумі 12992.41 грн. та судових витрат 243,60 грн.. В обґрунтування вказує, що згідно кредитного договору № б/н від 04.05.2011 року Банк надав [PERSON] кредит у розмірі 6000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-02 00:00:00

20.06.2014 р. позивачка, [PERSON], звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання спільної малолітньої доньки, [PERSON], [INFO]. Обґрунтовує позовні вимоги тим, що з відповідачем перебували у шлюбі з 04.03.2006 р. по 23.10.2012 р., після розлучення дитина залишилась проживати з нею, останнім часом він надає недостатню матеріальну допомогу та не регулярно. Позивачка просила стягнути з відповідача аліменти у розмірі 1/4 частини на утримання дитини з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісяця, починаючи з дати пред'явлення позову і до досягнення повноліття. У судове засідання сторони не з'явилася, подали заяви про розгляд справи у їх відсутності, позивачка позовні вимоги підтримує з тих же підстав, відповідач визнав, просять ухвалити відповідне рішення. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги про стягнення аліментів підтверджені та підлягають задоволенню з наступних підстав. Суд установив, що дочка сторін, [PERSON], [INFO], після їхнього розлучення знаходиться на утриманні позивачки, відповідач надає недостатню матеріальну допомогу та не регулярно. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати своїх дітей до досягнення ними повнолітнього віку. Обов'язок утримувати дитину є рівною мірою обов'язком як матері, так і батька. Одним із способів виконання батьками обов'язку по утриманню дитини є стягнення аліментів за рішенням суду. Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків,дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів на одну дитину за жодних обставин не може бути меншим ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Ураховуючи вимоги закону та конкретні обставини справи, суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь позивачки аліменти на утримання дитини у розмiрi 1/4 частки заробітку (доходу), але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд допускає стягнення аліментів у межах суми за один місяць до негайного виконання При подачі позовної заяви позивачка понесла витрати зі сплати у дохід держави судового збору в сумі 243 грн. 60 коп., які відповідно до ст. 88 ЦПК України на її користь суд відшкодовує з відповідача. На підставі наведеного, ст.ст.180, 182, 183, 191 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-10 00:00:00

20.06.2014 р. позивачка звернулася до суду з позовом про стягнення аліментів з відповідача на утримання дітей, де зазначила, що 14.02.2001 року вона уклала шлюб з відповідачем у Виконкомі Касянівської сільради Володарського району Донецької області, актовий запис № 02. Від шлюбу мають неповнолітніх дітей: [PERSON] [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO]. Позивачка просить стягнути з відповідача аліменти на утримання дітей у розмірі 50% з усіх видів його заробітку, щомісячно, вказуючи на те, що вони з відповідачем однією сім'єю не проживають, відповідач у добровільному порядку матеріальну допомогу на утримання дітей надає не завжди, що ставить її в скрутне матеріальне становище. Позивачка до судового засідання не з`явилась, надіславши від свого імені заяву з проханням розглянути справу за її відсутністю, позовні вимоги підтримала , просила суд стягнути з відповідача аліменти на утримання дітей у розмірі 50% з заробітку відповідача, щомісячно до повноліття дітей. Відповідач, до судового засідання не з`явився, надіславши від свого імені заяву з проханням розглянути справу за його відсутністю, згоден сплачувати аліменти на утримання дітей у розмірі 50%, щомісячно до повноліття дітей. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі за наступними підставами. Згідно до копій свідоцтв про народження дітей, виданих відділом Іллічівського РАЦС м. Маріуполя [PERSON] є батьком [PERSON] [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], на утримання яких позивачка хоче стягнути аліменти. Згідно зі ст. 180 СК України батьки повинні утримувати своїх неповнолітніх дітей. Вирішуючи питання про розмір належних до стягнення аліментів, суд з урахуванням здоровя та матеріального положення дитини, платника аліментів, вважає необхідним стягнути з відповідача аліменти на утримання дітей у розмірі 50% з усіх видів його заробітку, щомісячно до повноліття дітей. У зв'язку з тим, що при зверненні до суду з позовною заявою позивачка була звільнена від сплати судового збору та її вимоги задоволені, то ці витрати підлягають стягненню з відповідача. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-23 00:00:00

20.06.2015 року [PERSON] звернувся до суду з заявою, в якій просить суд ухвалити рішення, яким встановити факт, що [PERSON], [INFO] здійснює догляд та утримує матір [PERSON], [INFO]. В обґрунтування заяви зазначає про те, що він, [PERSON], [INFO], проживає зі своєю мамою - [PERSON] за адресою [ADDRESS]. Їх сімя складається з двох осіб: його та матері. 13 квітня 2000 року його мати - [PERSON] розлучилась з [PERSON], батьком заявника. Рішенням суду від 30.09.2004 року [PERSON] позбавлений батьківських прав відносно [PERSON], [INFO]. З 2006 року мати заявника постійно хворіє. У неї хронічний гепатит «С», портальний цироз печінки клас за Чальдон П'ю ( онкологія). По декілька разів на рік вона лежить в лікарні. У мами прогресуюча форма онкологічного захворювання. З 2007 року вона визнана інвалідом. Стан матері такий, що вона потребує постійного догляду, допомоги у вирішенні соціально - побутових питань, матеріальної підтримки. Після закінчення навчання в школі, [PERSON] змушений був з 2012 року піти на роботу для забезпечення потреб сім'ї та догляду за матір'ю. Без його догляду та підтримки, мати не могла забезпечити свого існування. Мати [PERSON] має мінімальну пенсію по інвалідності. Протягом останніх трьох років, він є єдиною особою, яка здійснює постійний догляд матері. Інших близьких родичів у них не має. Встановлення факту необхідно для отримання соціальних пільг, як мало забезпеченій родині, а тому він змушений звернутись до суду. В судовому засіданні заявник [PERSON] заяву підтримав, давши пояснення аналогічні тим, що викладені в поданій до суду заяві. Просив заяву задовольнити. Заінтересована особа [PERSON] не заперечувала проти задоволення заяви. Заслухавши пояснення учасників, зясувавши дійсні обставини справи, дослідивши зібрані по справі докази, суд приходить до висновку, що заява підлягає задоволенню з таких підстав. В судовому засіданні встановлено, що заявник [PERSON], [INFO], є сином [PERSON], [INFO]. Крім того, [PERSON] проживає зі своєю мамою - [PERSON] за адресою: [ADDRESS], що підтверджується копією будинкової книги. 13 квітня 2000 року мати заявника - [PERSON] розлучилась з батьком [PERSON]. Рішенням Шевченківського районного суду м. Львова від 30.09.2004 року [PERSON] позбавлений батьківських прав відносно [PERSON], [INFO]. З медичних довідок, долучених до матеріалів справи вбачається, що мати заявника - [PERSON] з 2006 року постійно хворіє. У неї хронічний гепатит «С», портальний цироз печінки клас за Чальдон П'ю ( онкологія). По декілька разів на рік лежить в лікарні. У [PERSON] прогресуюча форма онкологічного захворювання. Відповідно до копії посвідчення серії АГ №845228, виданого 01.06.2007 року, [PERSON] визнана інвалідом 3 групи. Оцінюючи зібрані по справі докази в їх сукупності, суд вважає доведеним факт, що [PERSON], [INFO] здійснює догляд та утримує матір [PERSON], [INFO]. На підставі вищенаведеного, оцінивши зібрані по справі докази, суд вважає, що заява є підставною та її слід задовольнити.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-25 00:00:00

20.06.2016 року позивач звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача заборгованості по кредитному договору у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну карту у розмірі 28495,61 грн, мотивуючи вимоги тим, що 08.02.2012 року між позивачем та відповідачем був укладений договір кредиту, згідно якого позичальник отримав у позивача кредит у розмірі 4000 грн у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку, із сплатою відсотків у розмірі 36% на рік на суму залишку заборгованості, кінцевий строк повернення кредиту строк дії картки. Відповідач свої зобовязання за вказаним договором належним чином не виконав. В судове засідання представник позивача не прибув, в поданій заяві просить розглянути справу у його відсутність. Відповідач в судове засідання повторно не прибув. Суд вважає за можливе постановити заочне рішення по справі на підставі наявних доказів у справі і проти цього не заперечує представник позивача. Дослідивши докази по справі суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. Суд встановив, що 08.02.2012 року між позивачем та відповідачем був укладений договір кредиту, згідно якого позичальник отримав у позивача кредит у розмірі 4000 грн у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку, із сплатою відсотків у розмірі 36% на рік на суму залишку заборгованості, кінцевий строк повернення кредиту строк дії картки. Відповідач свої зобовязання за вказаним договором належним чином не виконав, внаслідок чого станом на 26.05.2016 року виникла заборгованість на загальну суму 28495,61 грн, яка включає заборгованість по тілу кредиту в розмірі 2966,38 грн, заборгованість за відсотками в розмірі 20846,11 грн, штрафи в розмірі 1833,12 грн, пеня та комісія 2850 грн. Відповідно до ст.526 ЦК України, зобовязання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Згідно ст.610 ЦК України, порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання). Встановлені судом обставини є підставою для задоволення позову, так як зобовязання не виконується відповідачем належним чином. Судові витрати по справі, які поніс позивач із сплати судового збору, необхідно покласти на відповідача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-04 00:00:00

20.06.2017 ПАТ «Миколаївобленерго» звернулося до Заводського районного суду м. Миколаєва з позовомдо [PERSON] провідшкодування збитків у розмірі 9789,66 грн. В судове засідання представник позивача не з'явився надав до суду письмову заяву, просив розглядати справу у його відсутність, позовні вимоги підтримав а повному обсязі. Відповідачі в судове засідання не з'явилися, про день слухання справи були повідомлені, причини неявки суду не повідомили. З відома представника позивача, суд вважає можливим ухвали заочне рішення, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи суд встановив: 22.03.2017 р., при здійсненні контролерами ПАТ «Миколаївобленерго» технічної перевірки дотримання вимог діючих ПКЕЕн за адресою м. Миколаїв, В.Корениха вул. Левадна, 1 було встановлене порушення Правил користовування електричної енергії відповідачем по справі, який проживає за вказаною адресою є споживачем електричної енергії, яку постачає позивач, та за вказаною адресою відкрито особовий рахунок №38090292. Згідно акту контролера «Миколаїобленерго», порушення Правил користування електричної енергії виразилося в самовільному підключенні електроустановок, струмоприймачів або електропроводки до електричної мережі енергопостачальника, яка не є власністю енергопостачальника відкритою електропроводкою поза приладом обліку з порушенням схеми обліку, що можливо виявити при контрольному огляді приладу обліку. За вказаним порушенням було складено Акт № М-6274. 26.04.2017 р. даний акт було розглянуто комісією, яка була проведена без присутності споживача. Комісією було прийнято рішення, що в результаті порушення ПККЕЕн відповідачем було нанесено товариству збитки в розмірі 9786,66, що є реально спожитою, але неврахованою приладом обліку споживача та несплаченою електроенергією. Розрахунок боргу проведений з дня складання попереднього акту - 11.11.2016 року по дату складання акту 22.03.2017 року . Під час засідання комісії було складено протокол, в якому зафіксовано рішення комісії по нарахуванню суми за недовраховану електричну енергію на суму 18899,21 грн. Кількість недоврахованої електроенергії була розрахована відповідно до методики визначення обсягу та вартості електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення споживачами ПКЕЕн, затвердженої постановою Національної комісії регулювання енергетики України від 04.05.2006 р. №562 Протокол комісії та додатковий розрахунок на сплату по акту порушення ПКЕЕн направлено споживачу рекомендованим листом. Відповідно до ст.ст.525,626 ЦК України, відповідач не може відмовитися від виконання зобов'язань за договором, тобто несе матеріальну відповідальність в межах заподіяних збитків . Доказів підтверджуючих, що збитки в сумі 9786,66 грн. заподіяні не з вини відповідача суду не надано. Таким чином, вимоги позивача суд вважає обгрунтованим і такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі. Одночасно, відповідно до ст.88 ЦПК України, з відповідачів на користь позивача слід стягнути 1600 грн. витрати по сплаті судового збору. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-19 00:00:00

20.06.2017 позивач звернувся до суду із зазначеним позовом. Свої позовні вимоги мотивує тим, що з 25 серпня 2012 року перебуває в шлюбі з відповідачкою. Спільне життя у них не склалось, спільного господарства не ведуть, проживають окремо. Примирення не можливе, шлюб існує формально, а тому просить його розірвати. У судове засідання сторони не з'явилися, позивач у наданій заяві просить проводити розгляд справи у його відсутності, позов підтримує. Відповідачка в судове засідання не з'явилася, про день, час та місце розгляду справи повідомлено через оголошенні на вебсайті судової влади. Зі згоди позивача, судом ухвалено рішення при заочному розгляді, відповідно до статті 280 ЦПК України. У зв'язку з неявкою у судове засідання сторін, на підставі частини другої статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного пристрою не здійснювалося. Дослідивши докази, суд вважає, що позов слід задовольнити з таких підстав.\~ Судом встановлено, що 25 серпня 2012 року Бердичівським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Житомирській області, актовий запис № 404 зареєстровано\~ шлюб між [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO](а.с. 4).\~ Відповідно до частини першої статті 24 Сімейного кодексу України (далі СК України), шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки ти чоловіка до шлюбу не допускається. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя і збереження шлюбу буде суперечити інтересам одного з сторін, що мають істотне значення (частина друга статті 112 СК України). Враховуючи, що подружнє життя у сторін розладналося, позивач не бажає зберігати з відповідачкою шлюбні відносини, а відповідачка проти того не заперечила, маючи таку можливість, з огляду на причини розлучення, суд вважає, що збереження шлюбу неможливе, оскільки буде суперечити інтересам сторін.

Outcome: approved