Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-10 00:00:00

20.07.2015 року позивач звернувся до суду із позовом до відповідача про стягнення грошових коштів за договором кредиту. Вимоги позовної заяви мотивовано тим, що відповідач звернувся до ПАТ «Альфа Банк» з заявою «на отримання кредиту», та надав всі необхідні для отримання кредиту документи. ПАТ «Альфа Банк» розглянувши заяву Відповідача, та надані до неї документи, прийняв позитивне рішення про надання кредиту. Як результат, між ПАТ «Альфа Банк» та Відповідачем було укладено Договір кредиту №500241115 від 17.11.2011 року. Згідно з умовами Договору кредиту №500241115 від 17.11.2011 року, ПАТ «Альфа Банк» надав Відповідачу кредит на принципах поворотності, платності, строковості, у вигляді відновлювальної кредитної лінії у сумі 10360 грн., з кінцевим строком погашення до 19.11.2012 року. Позивач зазначає, що відповідач виконував взяті на себе зобов'язання з істотним порушенням умов Договору кредиту, сплачуючи поточні щомісячні платежі з простроченням дати їх сплати, сплачуючи щомісячні платежі не в повному обсязі та/або не сплачуючи взагалі, що спричинило виникнення простроченої заборгованості за Договором кредиту №500241115 від 17.11.2011 року. В наслідок істотних порушень Відповідачем зобов'язань за Договором кредиту, ПАТ «Альфа Банк» визнав строк повного повернення кредиту таким що настав, та розпочав процедуру досудового врегулювання проблемної заборгованості, здійснюючі телефонні дзвінки, письмові повідомлення про необхідність сплати простроченої заборгованості, але вимоги ПАТ «Альфа Банк», щодо погашення простроченої заборгованості за Договором кредиту №500241115 від 17.11.2011 року, ПАТ «Альфа Банк», Відповідачем були проігноровані, а прострочена заборгованість не сплачена. 23.12.2013 року між ПАТ «Альфа Банк» та ТОВ «Росвен Інвест Україна» було укладено договір факторингу №2013-1, відповідно до умов якого ПАТ «Альфа Банк» відступив на користь ТОВ «Росвен Інвест Україна», своє право вимоги заборгованості за Договорами кредиту, в тому числі за Договором кредиту №500241115 від 17.11.2011 року, укладеного між [PERSON] та ПАТ «Альфа Банк», прострочена заборгованість за яким станом на 23.12.2013 року складала: прострочена заборгованість по тілу кредиту - 7927,65 грн.; прострочені відсотки за користування кредитом - 981,96 грн.; прострочена комісія - 2160 грн.; пеня - 5750 грн. Разом: 16819,61 грн. Відповідно до договору факторингу №2013-1 від 23.12.2013 року, укладеного між ПАТ «Альфа Банк» та ТОВ «Росвен Інвест Україна», ТОВ «Росвен Інвест Україна» набув статусу нового кредитора за Договором кредиту №500241115 від 17.11.2011, укладеного між ПАТ «Альфа Банк» та [PERSON]. Станом на 23.12.2013 року прострочена заборгованість за Договором кредиту №500241115 від 17.11.2011 року, складала 16819,61 грн. і таким чином, не сплачена заборгованість за Договором кредиту №500241115 від 17.11.2011 року, станом на дату складання даної позовної заяви, також складає 16819,61 грн. Позивач зазначає, що з метою вирішення питання, щодо сплати Відповідачем простроченої заборгованості за Договором кредиту №500241115 від 17.11.2011 року, Позивач неодноразово телефонував та надсилав повідомлення з проханням здійснити оплату заборгованості, а також надіслав Відповідачу ВИМОГУ про погашення простроченої заборгованості», однак Відповідач всі звернення проігнорував, ВИМОГУ не задовольнив, погашення простроченої заборгованості не здійснив, чим грубо порушив права Позивача. За наведених обставин позивач просить стягнути на його користь зазначений розмір заборгованості, а також відшкодувати за рахунок відповідача понесені позивачем судові витрати. Представник позивача в судове засідання не з'явився, у змісті позовної заяви міститься клопотання позивача про розгляд справи за відсутності представника, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти ухвалення у справі заяоного рішення не заперечує. Відповідач в судове засідання не з'явився. Повідомлення відповідача про час та місце розгляду справи суд визнає належним на підставі положень ст. 74 ЦПК України, враховуючи, що судова кореспонденція, яка направлялась за зареєстрованим місцем проживання відповідача повернулась до суду з відміткою «за закінченням терміну зберігання». Відповідно до ч. 1 ст. 224 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуючи зміст наведеної норми та викладені вище обставини, суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення. Суд, дослідивши матеріли справи, оцінивши наявні у справі докази, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що 17.11.2011 року між ПАТ «Альфа Банк» та відповідачем був укладений кредитний договір №500241115 на суму 10360,00 грн. зі сплатою 17% річних за користування кредитними коштами, строком до 19.11.2012 року. Згідно положень ч. 1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст.ст. 512, 514 ЦК України, кредитор у зобов'язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Позивач набув права вимоги за вказаним договором кредиту на підставі договору факторингу №2013-1 укладеному між позивачем та ПАТ «Альфа-Банк» 23.12.2013 року. Відповідно до положень ст.ст. 526, 530 ЦК України, зобов'язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. У порушення зазначених норм закону та умов договору, відповідач зобов'язання за вказаним договором кредиту належним чином не виконав у зв'язку із чим виникла заборгованість відповідача перед позивачем, яка станом на 23.12.2013 року складає - 16819,61 грн. з яких: - прострочена заборгованість по тілу кредиту - 7927,65 грн.; - прострочені відсотки за користування кредитом - 981,96 грн.; - прострочена комісія - 2160 грн.; - пеня - 5750 грн. Наявність вказаного розміру заборгованості належним чином підтверджується витягом з Реєстру передачі прав вимоги до Договору факторингу №2013-1 укладеному між позивачем та ПАТ «Альфа-Банк» 23.12.2013 року. Будь-яких доказів на спростування розміру заборгованості відповідач суду не надав, як і відсутні докази належного виконання відповідачем умов договору. Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом (ст. 611 ЦК України). Згідно ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Оскільки Відповідач порушив зобов'язання, встановлені договором, доказів своєчасної та повної оплати заборгованості за кредитним договором в матеріалах справи немає, суд дійшов до висновку про наявність законних підстав щодо задоволення позовних вимог про стягнення заборгованості. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. На підставі викладеного,

Outcome: approved