Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-23 00:00:00

21.03.2017 року представник позивачки звернувся до суду з позовом до Лукашівської сільської ради Первомайського району Миколаївської області про визнання права власності на земельні ділянки в порядку спадкування за законом, обґрунтувавши позовні вимоги тим, що 12 травня 2005 року в с. Лащівка Первомайського району Миколаївської області [PERSON], після смерті якого відкрилася спадщина на належне йому майно, що складалося з земельних ділянок площею 0,25 га для присадибної ділянки, 0,12 га та 0,48 га для особистого підсобного господарства, які розташовані в межах території Лукашівської сільської ради Первомайського району Миколаївської області. Єдиним спадкоємцем був його син (чоловік позивачки) [PERSON], який не оформив спадщину і помер 29 січня 2013 року. Єдиною спадкоємицею після смерті чоловіка [PERSON] є позивачка. Право власності на вказані земельні ділянки отримати не може, оскільки за життя її чоловік не отримав державні акти на право власності на земельні ділянки, через те, що оригінали державних актів були втрачені. Таким чином, на даний час за незалежними від неї обставинами, не має змоги оформити спадщину і користуватися спадковим майном, хоча згідно діючого законодавства має на це всі права. Від представника позивачки на адресу суду надійшла заява з проханням слухати справу за його відсутності. Від відповідача на адресу суду надійшла заява з проханням слухати справу за відсутності його представника, позовні вимоги визнали та не заперечували проти їх задоволення. Від представника третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги на предмет спору на адресу суду надійшла заява про визнання за нею права власності на спадкове майно померлого батька [PERSON], що складається з земельних ділянок площею 0,25 га для присадибної ділянки, 0,12 га та 0,48 га для особистого підсобного господарства, які розташовані в межах території Лукашівської сільської ради Первомайського району Миколаївської області, та заява з проханням слухати справу без їхньої участі, свої позовні вимоги підтримали в повному обсязі, просили їх задовольнити. Ухвалою суду від 24.05.2017 року [PERSON] залучено в якості третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги на предмет спору. Позовні вимоги [PERSON] обєднано в одне провадження з позовом [PERSON] до Лукашівської сільської ради Первомайського району Миколаївської області про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування за законом. Дослідивши матеріали справи, надані суду докази, суд приходить до наступного висновку. Відповідно до вимог ч.1 ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно з положеннями ч.1 ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу. У судовому засіданні встановлено, що [PERSON] помер 08.05.2005 року в с. Лащівка Первомайського району Миколаївської області, що підтверджується копією свідоцтва про смерть від 12.05.2005 року серії 1-ФП № 004773 (а.с.7). Після його смерті відкрилася спадщина на все його майно, а саме: земельну ділянку 0,25 га для присадибної ділянки, 0,12 га і 0,48 га для особистого селянського господарства, які розташовані в межах території Лукашівської сільської ради Первомайського району Миколаївської області, які належали померлому на праві власності, що підтверджується копіями державних актів на право приватної власності на землю ІV- МК № 036915 від 11.06.1996 року (а.с. 4-6). Одним із спадкоємців померлого був його син [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про народження серії ЯЯ № 094514 від 26.12.1950 року (а.с. 9). Саме він і звернувся Другої Первомайської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини померлого від 11.10.2005 року (а.с. 31). За даними спадкової справи №433/05 від 11.10.2005 року інші спадкоємці померлого [PERSON], а саме: дружина померлого, яка разом з ним проживала, [PERSON], діти померлого [PERSON] та [PERSON], згідно заяв відмовились від прийняття спадщини на користь [PERSON] (а.с. 32-33). Оформити право власності на вищевказані земельні ділянки [PERSON] не зміг в звязку з втратою оригіналів правовстановлюючих документів. 29.01.2013 року він помер, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії І-ФП № 168769 від 30.01.2013 року (а.с. 10). Після смерті [PERSON], окрім вищезазначених земельних ділянок, відкрилася спадщина також на земельні ділянки площею 7,9220 га та 8,0077 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, які розташовані в межах території Лукашівської сільської ради Первомайського району Миколаївської області, на підставі державних актів на право приватної власності на землю серії ЯБ № 836409 від 03.05.2006 року і ЯЛ № 963731 від 09.12.2010 року. Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. До першої черги спадкоємців належить донька померлого [PERSON] та його дружина [PERSON] (свідоцтво про шлюб від 23.10.1971 року серія І-ФП № 254132), яка пережила спадкодавця. Відповідно до ч.2 ст. 1274 ЦК України спадкоємець за законом має право відмовитися від прийняття спадщини на користь будь-кого із спадкоємців за законом незалежно від черги. Згідно ч. 2 ст. 1275 ЦК України, якщо від прийняття спадщини відмовився один із спадкоємців за законом з тієї черги, яка має право на спадкування, частка у спадщині, яку він мав право прийняти, переходить до інших спадкоємців за законом тієї ж черги і розподіляється між ними порівну. Позивачка [PERSON] на підставі заяви від 19.04.2013 року №324 відмовилась від частки у спадщині, яку вона мала прийняти, на користь його доньки [PERSON] (а.с. 39). Враховуючи вищезазначене, третя особа, яка заявляє самостійні вимоги, [PERSON] є єдиною спадкоємицею за законом після смерті її батька [PERSON], який помер 29.01.2013 року. Звернувшись до Другої Первомайської державної нотаріальної контори [PERSON] набула право власності на земельні ділянки площею 7,9220 га та 8,0077 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, які розташовані в межах території Лукашівської сільської ради Первомайського району Миколаївської області, на підставі свідоцтв про право на спадщину серії ВТК № 603112, 603113 від 22.07.2013 року, що підтверджується матеріалами спадкової справи № 170/2013 року (а.с. 36-42). Право власності на земельні ділянки площею 0,25 га для присадибної ділянки, 0,12 га та 0,48 га для особистого підсобного господарства, які розташовані в межах території Лукашівської сільської ради Первомайського району Миколаївської області отримати не може, оскільки за життя її батько не отримав державний акт на право приватної власності на земельні ділянки. Пунктом 1 ч. 2 ст. 16 ЦК України визначено, що одним із способів захисту цивільних прав та інтересів є визнання права. Згідно ст. 3 ЦПК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ст.1216 ЦК України спадкування є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ч. 1 ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Згідно ч. 1 ст. 116 ЗК України громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону. Відповідно до ч. 2 ст. 332 ЦК України право власності на нерухоме майно, якщо відповідно до закону таке право підлягає державній реєстрації, виникає з моменту державної реєстрації. Згідно п.1 ч.1 ст. 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» від 01.07.2004 року №1952-VІ державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень - офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. З матеріалів справи вбачається, що первісний позивач [PERSON] відмовилась у прийнятті спадщини на користь третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги на предмет спору [PERSON], тому на підставі ст. 1273-1275 ЦК України первісний позов задоволенню не підлягає. Дослідженими під час розгляду справи доказами підтверджено, що зазначені спадкові земельні ділянки виділені для присадибної ділянки та для особистого підсобного господарства за життя [PERSON], входили до складу спадщини після його смерті. Спадкоємцем за законом був його син [PERSON], який за життя не встиг оформити спадщину в звязку з втратою оригіналів актів на право власності на землю, тому в порядку спадкування вищевказані земельні ділянки повинні відійти третій особі, яка заявляє самостійні вимоги, як спадкоємиці за законом. Враховуючи, що іншим способом, окрім судового порядку, [PERSON] не може захистити своє спадкове майнове право, тому відповідно до ст. 16 ЦК України воно підлягає захисту шляхом визнання за нею права власності на земельну ділянку в порядку спадкування за законом.

Outcome: approved