Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-16 00:00:00

1.Стислий виклад позиції позивача, відповідача. [PERSON] звернулася до Галицького районного суду Івано-Франківської області з позовом до [PERSON] та просить суд визнати за нею право власності в порядку спадкування за заповітом на спадкове майно після смерті - [PERSON] , яка померла [INFO] . А саме, на земельну ділянку площею 1,5734 га., цільове призначення якої - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Дубовецької сільської ради (колишньої Маріямпільської сільської ради) Галицького району Івано-Франківської області, яка належала [PERSON] на підставі державного акту IV-ІФ № 027279, виданого 20 лютого 2002 року на підставі рішення десятої сесії демократичного скликання Маринопільської сільської ради від 18 жовтня 2000 року. Обґрунтовуючи позовні вимоги покликається на те, що [INFO] померла - [PERSON] . На випадок смерті, залишила заповіт, посвідчений державним нотаріусом Галицької державної нотаріальної контори Дирдою Н.А. від 28 лютого 1989 року, який не змінювався та не скасовувався. Все своє майно заповіла [PERSON] . Має намір оформити спадкові права на земельну ділянку, однак перешкодою у нотаріальному оформлені є те, що державний акт IV-ІФ № 027279, виданий після смерті [PERSON] , а саме [INFO] . Тому, державним нотаріусом Кіщук Л.І. відмовлено їй у видачі свідоцтва про право на спадщину. В судове засідання позивачка та її представниця не з`явилися. Представниця позивачки - адвокатка Свирида Г.С. скерувала до суду заяву про розгляд справи у її відсутності та відсутності позивачки, зазначила про підтримання позову, просила задовольнити позов. В судове засідання відповідач [PERSON] не з`явився, однак скерував заяву про розгляд справи у його відсутності та про визнання позову. 2.Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини. Судом встановлено, що [INFO] померла баба позивачки - [PERSON] , що стверджується копією свідоцтва про смерть, копіями свідоцтва про народження її матері, свідоцтвом про одруження її матері, свідоцтвом про її народження, свідоцтвом про укладення шлюбу ( а.с. 7,9,10,11,12). На випадок смерті [PERSON] залишила заповіт, посвідчений державним нотаріусом Галицької державної нотаріальної контори Дирдою Н.А. від 28 лютого 1989 року, який не змінювався та не скасовувався, яким все своє майно заповіла позивачці, що стверджується копією заповіту та довідкою виданою Дубовецькою сільською радою від 11 серпня 2021 року № 500 (а.с.8, 22). У власності померлої перебувала земельна ділянка, площею 1,5734 га., цільове призначення якої - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Дубовецької сільської ради (колишньої Маріямпільської сільської ради) Галицького району Івано-Франківської області, яка належала [PERSON] на підставі державного акту IV-ІФ № 027279, виданого 20 лютого 2002 року на підставі рішення десятої сесії демократичного скликання Маринопільської сільської ради від 18 жовтня 2000 року, що стверджується копією державного акта на право власності на землю (а.с. 15). Спадкоємцем за заповітом спірного майна [PERSON] яка прийняла спадщину, оскільки вступила в управління та володіння спадковим майном, є - [PERSON] , що стверджується довідкою виданою Дубовецькою сільською радою від 11 серпня 2021 року, № 498 (а.с.20). Позивачка звернулася із заявою про прийняття спадщини до Галицької районної державної нотаріальної контори, проте державним нотаріусом Кіщук Л.І. відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину у зв`язку з тим, що державний акт: IV-ІФ № 027279 виданий після смерті [PERSON] , а саме [INFO] . Галицькою районною державною нотаріальною конторою Івано - Франківської області від 21 липня 2021 року заведено спадкову справу № 233/2021, на майно, що залишилось після смерті [PERSON] (а.с. 16). Судом встановлено, що визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує прав, свобод та інтересів інших осіб. 3.Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування Відповідно до частини 3 статті 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Відповідно до частини 4 статті 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Відповідно до статті 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Спірні відносини спадкування регулюються Цивільним кодексом УРСР 1963 року, який діяв на час відкриття спадщини як після смерті [PERSON] . В силу статті 529 ЦК УРСР (1963), котра діяла на час відкриття спадщини. [PERSON] є спадкоємицею за заповітом майна [PERSON] , яка померла [INFO] . Відповідно до статті 524 Цивільного кодексу УРСР (1963 року), спадкоємство здійснювалось за законом і за заповітом. Спадкоємство за законом має місце коли, і оскільки воно не змінено заповітом. Відповідно до статті 548 Цивільного кодексу УРСР (1963 року), для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Відповідно до статті 549 Цивільного кодексу УРСР (1963 року) визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. На сьогоднішній день позивачка є єдиною спадкоємицею за заповітом спадкового майна [PERSON] , однак через те, що державний акт IV-ІФ № 027279 виданий після смерті її баби, а саме 20 лютого 2002, нотаріусом відмовлено їй у видачі свідоцтва про право на спадщину. Суд приходить до висновку, що право на спадкове майно перейшло у порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON] до позивачки. Тому наявні правові підстави для визнання за позивачкою права власності на земельну ділянку площею 1,5734 га., цільове призначення якої - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Дубовецької сільської ради (колишньої Маріямпільської сільської ради) Галицького району Івано-Франківської області, яка належала [PERSON] на підставі державного акту IV-ІФ № 027279, виданого 20 лютого 2002 року на підставі рішення десятої сесії демократичного скликання Маринопільської сільської ради від 18 жовтня 2000 року. Відповідно до частини 2 статті 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Оскільки сторони в судове засідання не з`явилися, суд, з дотриманням положень частини 6 статті 259, частини 5 статті 268 ЦПК України, відклав складення повного рішення суду на строк не більше десять днів та зазначив датою ухвалення рішення дату його складання. На виконання вимог частини 4 статті 268 ЦПК України підписав судове рішення без його проголошення.

Outcome: approved