Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-27 00:00:00

20.12.2018 року позивачі звернулися до суду з позовом до Кам'яномостівської сільської ради Об'єднаної територіальної громади Первомайського району Миколаївської області про визнання права власності на спадкове майно в порядку спадкування за законом, обґрунтувавши позовні вимоги тим, що 27 травня 2018 року в м. Первомайськ, Миколаївської області помер батько позивачки та дідусь позивача [PERSON], після смерті якого відкрилася спадщина на належне йому майно, що складається з житлового будинку, що розташований по вул. Центральній, 24 в с. Катеринка, Первомайського району, Миколаївської області та земельних ділянок площею 12,0103 га, 0,0620 га та 0,0594 га, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташовані в межах території Камяномостівської сільської ради, Первомайського району, Миколаївської області. У встановленому законодавством порядку Позивачі прийняли спадщину, шляхом подачі відповідних заяв до Другої Первомайської ДНК Миколаївської області. Позивач [PERSON] є спадкоємцем першої черги за законом, оскільки його батько, [PERSON], відмовився від прийняття спадщини на його користь. Спадкоємці бажали поділити спадкове майно таким чином: [PERSON] житловий будинок, що розташований по вул. Центральній, 24 в с. Катеринка, Первомайського району, Миколаївської області, земельну ділянку площею 0,0594 га та 1/2 частину земельної ділянки площею 12,0103 га, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташовані в межах території Камяномостівської сільської ради, Первомайського району, Миколаївської області, а [PERSON] земельну ділянку площею 0,0620 га та 1/2 частину земельної ділянки площею 12,0103 га, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташовані в межах території Камяномостівської сільської ради, Первомайського району, Миколаївської області. Так, 12.12.2018 року позивачі звернулися до нотаріуса з метою укладення між ними договору поділу спадкового майна, відповідно до ч. 3 ст. 1267 ЦКУ, проте, їм було відмовлено в укладенні угоди та у видачі свідоцтв про право на спадщину за законом на спадкове майно, у звязку з тим, що у них відсутні оригінали правовстановлюючих документів на спадкове майно, про що була винесена Постанова про відмову у вчиненні нотаріальної дії. Житловий будинок по вулиці Центральній, 24 в с. Катеринка, Первомайського району, Миколаївської області дійсно належав померлій на підставі Свідоцтва про право на спадщину від 03.04.2008 року, посвідченого Першою Первомайською ДНК за реєстровим номером 3-560, що підтверджується інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Отримати дублікат правовстановлюючого документа, стороною якого є фізична особа, правоздатність якої припинилася внаслідок її смерті не можливо. Земельні ділянки площею 12,0103 га, 0,0620 га та 0,0594 га, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташовані в межах території Камяномостівської сільської ради, Первомайського району, Миколаївської області дійсно належали померлому на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії МК № 098285 від 02.09.2004 року, зареєстрований за № 010402200317. Органи, які здійснюють повноваження у сфері державної реєстрації прав, видають дублікати зазначених документів лише власникам або уповноваженим ними особам за довіреністю. Тому, отримати дублікат на померлу людину неможливо, а отже і врегулювати спір в досудовому порядку неможливо. Згідно з ч. 1 ст. 392 ЦК України, власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Відповідно до ч. 1 ст. 30 ЦПК України, позови, що виникають з приводу нерухомого майна, предявляються за місцезнаходженням майна або основної його частини. З підстав, зазначених вище, позивачі не мають можливості укласти договір поділу спадкового майна та отримати свідоцтва про право на спадщину за законом на зазначене вище спадкове майно, тому єдиним правовим способом захисту їх законних прав та інтересів, відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 16 ЦК України, є звернення до суду з позовом про визнання права власності на нього в порядку спадкування за законом після смерті, [PERSON], що помер 27.05.2018 року в м. Первомайськ, Миколаївської області. Представник позивачів в судове засідання надав заяву з проханням слухати справу у його відсутність, підтримав позовні вимоги в повному обсязі, просив їх задовольнити. Відповідач в судове засідання надав заяву з проханням слухати справу у їх відсутність, позовні вимоги визнали та не заперечували проти їх задоволення. Дослідивши матеріали справи, надані суду докази, суд приходить до наступного висновку. У судовому засіданні встановлено, що позивачі є спадкоємцями за законом після смерті [PERSON], який помер 27.05.2018 року в м. Первомайськ, Миколаївської області (свідоцтво про смерть від 29.05.2018 року серія І-ФП № 279064). До складу спадщини після смерті [PERSON] входить: житловий будинок, що розташований по вул. Центральній, 24 в с. Катеринка, Первомайського району, Миколаївської області та земельних ділянок площею 12,0103 га, 0,0620 га та 0,0594 га, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташовані в межах території Камяномостівської сільської ради, Первомайського району, Миколаївської області. У встановленому законодавством порядку позивачі прийняли спадщину, шляхом подачі відповідних заяви до Другої Первомайської ДНК Миколаївської області. Згідно запитів здійснених до нотаріальних контор, свідоцтво про право на спадщину після смерті [PERSON] не видавалось. Належність спадкового майна спадкодавцю підтверджується наявними в матеріалах справи документами. Згідно ст.4 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб у спосіб, визначений законами України. Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 16 ЦК України одним із способів захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права. Згідно ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Відповідно до п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України за № 7 від 30.05.2008 «Про судову практику у справах про спадкування», у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Відповідно до ч. 2 ст. 332 ЦК України право власності на нерухоме майно, якщо відповідно до закону таке право підлягає державній реєстрації, виникає з моменту державної реєстрації. Обовязковість державної реєстрації прав на нерухоме майно передбачена Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно, та їх обтяжень» від 01 липня 2004 року. Порядок та умови державної реєстрації передбачені тимчасовим положенням про порядок державної реєстрації права власності на нерухоме майно, затверджене наказом МЮ України № 7/5 від 7 лютого 2002 року з наступними змінами. Відповідно до ст.1216 ЦК України спадкування є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. З урахуванням наведеного позовні вимоги позивачки є обґрунтованими та законними і підлягають задоволенню в повному обсязі.

Outcome: approved