Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-03 00:00:00

21 жовтня 2016 року позивач [PERSON] звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що 23 грудня 2006 року між ним та відповідачем був укладений шлюб, зареєстрований Жовтневим відділом державної реєстрації актів цивільного стану Криворізького міського управління юстиції Дніпропетровської області (актовий запис №1236). Від шлюбу мають доньку [PERSON], [INFO]. Донька проживає з відповідачем і після розлучення також залишатиметься проживати з нею. Позивач на утримання дитини надає матеріальну допомогу в добровільному порядку. Понад чотири роки відносини між сторонами погіршились. Між ними почали виникати сварки, непорозуміння, по причині різних поглядів на життя ,сімю та обовязки. З 2012 року сторони проживають окремо, у кожного із них своє життя. Відповідач має іншу сімю, проживає у м. Кривому Розі. Подальше спільне проживання та збереження шлюбу позивач вважає неможливим, тому змушений звернутись до суду і просить шлюб розірвати. Позивач [PERSON], у судове засідання не зявився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує. Відповідач [PERSON], у судове засідання не зявилась, надала заяву про розгляд справи за її відсутності, проти позову не заперечує. Суд розглядає справу, у відповідності до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Розглянувши в судовому засіданні матеріали справи, беручи до уваги заяву позивача та відповідача, суд вважає, що позов обґрунтований і на підставі ст. 110 Сімейного кодексу України підлягає задоволенню. [PERSON] суду надав: копію свідоцтва про шлюб серії 1-КИ № 055989 від 23.12.2006 року, виданий Жовтневим відділом реєстрації актів цивільного стану Криворізького міського управління юстиції Дніпропетровської області. Актовий запис № 1236 (а.с. 6), свідоцтво про народження [PERSON], [INFO], серії 1-КИ № 213636 виданий 03.02.2009 року . Враховуючи, що регулювання шлюбно-сімейних правовідносин здійснюється на принципах добровільності, взаємоповаги, взаєморозуміння, а держава забезпечує принцип свободи шлюбу та принцип свободи розірвання шлюбу. \~ Суд вважає встановленим, що між сторонами втрачено взаєморозуміння, \~збереження сімї та поновлення шлюбних відносин неможливо так як позивач не бажає проживати в даному шлюбі, позивач вважає, що спільне життя з відповідачем неможливе, а шлюбні відносини припинені. Згідно ч. 3 ст. 105 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 Сімейного кодексу України. Згідно ст. 110 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхньої дитини, що мають істотне значення, тому шлюб слід розірвати. Суд, вирішуючи питання про розірвання шлюбу вважає за необхідне зясувати прізвище подружжя після розірвання шлюбу. Норма ст. 113 СК України передбачає, що особа, яка змінила своє прізвище у звязку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання\~\~шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Згідно із положеннями ч. 8 ст. 235 ЦПК України, які на підставі ч. 8 ст. 8 ЦПК України застосовуються і до позовного цивільного судочинства, у рішенні суду про розірвання шлюбу зазначається про вибір прізвища тим з подружжя, який змінив прізвище під час державної реєстрації шлюбу, що розривається. З огляду на викладене та враховуючи, що відповідачем не заявлено суду про намір зміни прізвище, яке вона змінила під час укладення та реєстрації шлюбу з позивачем, суд приходить до висновку про необхідність залишення прізвище відповідачу «Курбацька».

Outcome: approved