Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-20 00:00:00

21 листопада 2016 року позивач звернувся до суду з дійсним позовом до Черкаської селищної ради Словянського району Донецької області, за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: [PERSON] про визнання права власності в порядку спадкування. В обґрунтування своїх вимог зазначив, що його тітці [PERSON] належали на праві приватної власності земельна ділянка площею 0,0260 га для ведення селянського господарства, кадастровий номер: 1424256500:08:000:0155, що розташована за адресою: Словянський район, смт.Черкаське, вул.Ясна (колишня 1 Травня), 75, земельна ділянка площею 0,15 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, кадастровий номер 1424256500:08:000:0154, що розташована за адресою: Словянський район, смт.Черкаське, вул.Ясна (колишня 1 Травня), 75 та житловий будинок, розташований за цією ж адресою загальною площею 39,1 кв.м., житловою площею 19,8 кв.м. Вказані обєкти їй належали на підставі нотаріально-посвідчених договорів купівлі-продажу від 11 жовтня 2007 року. 13 березня 2015 року [PERSON] померла, за життя залишивши заповіт, відповідно до якого все своє майно вона заповіла йому та після неї він прийняв спадщину, подавши нотаріусу відповідну заяву у встановлений законом строк. Однак, нотаріус своєю постановою від 18 жовтня 2016 року відмовила йому у видачі свідоцтва на спадщину на вказане майно, оскільки спадкодавцем втрачені оригінали документів, які підтверджують право власності на спадкове майно. Просив визнати за ним право власності в порядку спадкування після Смерті [PERSON], померлої 13 березня 2015 року, на: - земельну ділянку площею 0,0260 га для ведення особистого селянського господарства, кадастровий номер: 1424256500:08:000:0155, що розташована за адресою: Словянський район, смт.Черкаське, вул.Ясна (колишня 1 Травня), 75; - земельну ділянку площею 0,15 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, кадастровий номер 1424256500:08:000:0154, що розташована за адресою: Словянський район, смт.Черкаське, вул.Ясна (колишня 1 Травня), 75; - житловий будинок, що розташований за адресою: Словянський район, смт.Черкаське, вул.Ясна (колишня 1 Травня), 75, загальною площею 39,1 кв.м., житловою площею 19,8 кв.м. У судове засідання позивач [PERSON], будучи належним чином повідомлений про дату та час розгляду справи, не зявився. Представник позивача [PERSON], який діє на підставі договору про предявлення юридичної допомоги від 08 квітня 2014 року (а.с.14), у судовому засіданні підтримав заявлені вимоги, наполягав на їх задоволенні. Представник відповідача Черкаської селищної ради в судове засідання не зявився. Про день та час розгляду справи були повідомлені своєчасно та належним чином. Суду надана письмова заява про розгляд справи за відсутності їх представника, не заперечують проти задоволення позовних вимог (а.с.24). Ухвалою суду від 21 грудня 2016 року до справи був залучений, в якості третьої особи, [PERSON], який у судове засідання не зявився, надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, проти задоволення позову не заперечував (а.с.26). Суд, представника позивача, розглянувши надані документи та матеріали, всебічно і повно зясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, обєктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню з огляду на наступне. Наданими по справі доказами встановлено, що відповідно до постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 18 жовтня 2016 року, [PERSON] було відмовлено у видачі свідоцтв про право на спадщину за заповітом (а.с.4). Відповідно до заповіту від 01 жовтня 2009 року, зареєстрованого в реєстрі за №65, [PERSON] на випадок своєї смерті зробила таке заповітне розпорядження: все своє майно заповіла [PERSON] (а.с.5). Як вбачається зі свідоцтва про смерть серії І-НО №811814, виданого виконкомом Черкаської Черкаської селищної ради, [PERSON] померла 13 березня 2015 року, актовий запис №24 (а.с.6). Згідно договорів купівлі-продажу від 11 жовтня 2007 року зареєстрованих в реєстрі №2401 та №2404, [PERSON] придбала у власність зазначені земельні ділянки та житловий будинок (а.с.7-10). Відповідно до Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно №76461476 від 21 грудня 2016 року, відомості про право власності [PERSON] на земельні ділянки відсутні, право ж власності на спірний будинок зареєстроване на її імя (а.с.17). Відповідно Державних актів на право власності на земельні ділянки серії ЯД №129506 та серії ЯД №129501 від 02 липня 2007 року, земельні ділянки за кадастровими номерами 1424256500:08:000:0155 та 1424256500:08:000:0154 подовжують бути зареєстровані за [PERSON] (а.с.32;33). Зазначене дає суду підстави, що померла [PERSON] не встигла за життя переоформити та зареєструвати належним чином право власності на земельні ділянки на своє імя. Як вбачається з відповіді Другої словянської державної нотаріальної контори, після померлої 13 березня 2015 року [PERSON] заведено спадкову справу за заявою [PERSON], інших заяв не надходило, свідоцтво про право на спадщину не видавалось (а.с.23). Таким чином, у судовому засіданні з достовірністю встановлено, що [PERSON] заповіла все своє майно [PERSON], однак, оригінали документів про право власності заповідача, не збереглися. Відповідно до пункту 1\~постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування»\~відносини спадкування регулюються правилами\~ЦК, якщо спадщина відкрилася не раніше 1 січня 2004 року. Згідно вимог ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. За правилами статей 10 і 60 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставі своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до вимог статей 1216 і 1218 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщина) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. У відповідності з ч.1 ст.1220 ЦК України, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Відповідно до вимог ст.1225 ЦК України, право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. До спадкоємців житлового будинку, інших будівель та споруд переходить право власності або право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені. До спадкоємців житлового будинку, інших будівель та споруд переходить право власності або право користування земельною ділянкою, яка необхідна для їх обслуговування, якщо інший її розмір не визначений заповітом. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 78 Земельного кодексу України, право власності на землю - це право володіти, користуватися та розпоряджатися земельними ділянками. Право власності на землю набувається та реалізується на підставі Конституції України, цього Кодексу, а також інших законів, що видаються відповідно до них. Відповідно до ч. 1 ст. 126 Земельного Кодексу України, право власності на земельну ділянку посвідчується державним актом, крім випадків, визначених частиною другою цієї статті. Так, відповідно до ст. 377 ЦК України, до особи, яка набула право власності на житловий будинок (крім багатоквартирного), будівлю або споруду, переходить право власності, право користування на земельну ділянку, на якщо вони розміщені, без зміни її цільового призначення в обсязі та на умовах, встановлених для попереднього землевласника (землекористувача). Розмір та кадастровий номер земельної ділянки, право на яку переходить у звязку з переходом права власності на житловий будинок, будівлю або споруду, є істотними умовами договору, який передбачає набуття права власності на щ обєкти (крім багатоквартирних будинків). Виходячи з приписів ч.1 ст.120 Земельного Кодексу України в редакції 2001 року, у paзi набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, що перебувають у власності, користуванні іншої особи, припиняється право власності, право користування земельною ділянкою, на якій розташовані обєкти. До особи, яка набула право власності на жилий будинок, будівлю або споруду, розміщені на земельній ділянці, що перебуває у власності іншої особи, переходить право власності на земельну ділянку або її частину, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення. Відповідно до п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику розгляду судами справ про спадкування» від 24 червня 1983 року № 4 з наступними змінами й доповненнями, якщо позивач в 6-місячний строк вступив у володіння або керування спадкоємним майном або його частиною, то суд по цих підставах розв'язує питання про визнання права на спадкоємне майно. Відповідно до Інформаційного листа ВССУ від 16 травня 2013 року «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування», п.3.3. у випадках відсутності правовстановлюючих документів у звязку з їх втратою та відсутності реєстрації обєкта нерухомості за спадкодавцем (на імя спадкодавця) суди в основному задовольняють вимоги спадкоємців про визнання права власності на нерухоме майно. Іншого шляху, ніж визнання права власності на вищевказане нерухоме майно, в судовому порядку, у позивача немає. За нормами ч.1 ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. У відповідності до ст.1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого законом він не заявив про відмову від неї. Оскільки на теперішній час у відповідності до ст.25 ЦК цивільна правоздатність [PERSON] припинилась у звязку з її смертю, тому позивач у справі не може в іншому порядку, ніж шляхом ухвалення судового рішення про визнання за ним права власності на спадкове майно, реалізувати своє право на спадщину. З огляду на викладене, суд вважає, що є всі підстави для визнання за позивачем права власності на земельну ділянку площею 0,0260 га для ведення селянського господарства, кадастровий номер: 1424256500:08:000:0155, що розташована за адресою: Словянський район, смт.Черкаське, вул.Ясна (колишня 1 Травня), 75, земельну ділянку площею 0,15 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, кадастровий номер 1424256500:08:000:0154, що розташована за адресою: Словянський район, смт.Черкаське, вул.Ясна (колишня 1 Травня), 75 та житловий будинок, розташований за цією ж адресою загальною площею 39,1 кв.м., житловою площею 19,8 кв.м. На підставі ст.ст. 25, 328, 1216, 1218, 1219, 1225, 1263, 1268 ЦК України,

Outcome: approved