Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-01 00:00:00

20.08.2015 року ПАТ «КБ «Фінансова ініціатива» звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення безпідставно набутих коштів. В позовній заяві зазначало, що заочним рішенням Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 12 березня 2015 року у справі №335/708/15-ц задоволено позовні вимоги [PERSON] та вирішено стягнути з ПАТ «КБ«Фінансова Ініціатива» заборгованість за договором банківського вкладу № 273742 від 14 січня 2014 року станом на 17 лютого 2015 року в сумі 2120,86 доларів США. 02 квітня 2015 року постановою Головного державного виконавця відділу державної виконавчої служби Печерського районного управління юстиції у м. Києві [PERSON] відкрито виконавче провадження по примусовому виконанню виконавчого листа №335/708/15-ц від 23 березня 2015 року, виданого Орджонікідзевським районним судом м. Запоріжжя, про стягнення з ПАТ «КБ «Фінансова ініціатива» на користь [PERSON] грошових коштів в сумі 2120,68 доларів США. 30 квітня 2015 року постановою Головного державного виконавця відділу державної виконавчої служби Печерського районного управління юстиції [PERSON] виконавче провадження №47056808 по примусовому виконанню виконавчого листа №335/708/15-ц від 23 березня 2015 року, виданого Орджонікідзевським районним судом м. Запоріжжя, про стягнення з ПАТ «КБ «Фінансова ініціатива» на користь [PERSON] грошових коштів в сумі 2120,68 доларів США, закінчено, оскільки борг, виконавчий збір та витрати по виконавчому провадженню стягнуто в повному обсязі. На підставі постанови Правління Національного банку України від 23 червня 2015 року № 408 «Про віднесення Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк ФІНАНСОВА ІНІЦІАТИВА» до категорії неплатоспроможних» виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб 23 червня 2015 року прийнято рішення № 121 про запровадження з 24 червня 2015 року тимчасової адміністрації та призначено уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації у Публічному акціонерному товаристві «Комерційний банк «ФІНАНСОВА ІНІЦІАТИВА», код СДРПОУ 33299878, МФО 380054, місцезнаходження: вул. Щорса, 7/9 м. Київ, 03150, Україна. В ході формування реєстру вкладників для виплати гарантованої суми коштів уповноваженою особою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб стосовно вкладника [PERSON] було з'ясовано наступне. Станом на 06 серпня 2015 року на поточному вкладному рахунку [PERSON] №26253069881101 обліковувався залишок депозитних коштів по договору банківського вкладу № 273741 в розмірі 1919,82 доларів США. При примусовому виконанні виконавчого провадження №47056808 користь вкладника [PERSON] з ПАТ «КБ «Фінансова Ініціатива» стягнуто кошти в сумі 2120,68 доларів США. Розбіжність між сумою примусового стягнення з Банку та залишком коштів на поточному вкладному рахунку [PERSON] складає 200,18 доларів США. Дана розбіжність в сумі 200,18 доларів США виникла внаслідок того, що вкладник [PERSON] як під час судового розгляду справи так і в процесі примусового виконання рішення суду, вільно розпоряджалася коштами на її поточному вкладному рахунку №26253069881101 шляхом часткового зняття цих кошті, однак про дані обставини не повідомляла ні суд, ні органи державної виконавчої служби. Позивач на підставі ст.1212 ЦК України, просив суд стягнути з [PERSON] на користь ПАТ «КБ «Фінансова ініціатива» грошові кошти у сумі 200,18 доларів США як безпідставно набутого майна. У судове засідання представник позивача не зявився, надав суду письмову заяву про розгляд справи у його відсутність, підтримав викладене в позовній заяві, наполягає на позовних вимогах, просить суд задовольнити їх в повному обсязі. Відповідач до судового засідання не зявився, надав суду заяву в якій просить суд розглянути справу за її відсутності, проти задоволення позову заперечує. Відповідно до ч.2 ст. 197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі, якщо відповідно до положень Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснюється. У звязку з чим, на підставі ст. 197 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності сторін, на підставі наявних у справі доказів, без фіксації судового процесу. Всебічно та повно зясувавши обставини справи, обєктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи, надавши їм оцінку у сукупності з оголошеними та дослідженими матеріалами справи, суд вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню, з наступних підстав. Згідно до ч.1 ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, та в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Судом встановлені наступні обставини. Заочним рішенням Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 12 березня 2015 року у справі №335/708/15-ц задоволено позовні вимоги [PERSON] та вирішено стягнути з ПАТ «КБ «Фінансова Ініціатива» заборгованість за договором банківського вкладу № 273742 від 14 січня 2014 року станом на 17 лютого 2015 року в сумі 2120,86 доларів США. (а.с.4-7). На виконання зазначеного рішення суду Орджонікідзевським районним судом м. Запоріжжя позивачу [PERSON] видано виконавчий лист №335/708/15-ц від 23 березня 2015 року. 02 квітня 2015 року постановою Головного державного виконавця відділу державної виконавчої служби Печерського районного управління юстиції у м. Києві [PERSON] відкрито виконавче провадження по примусовому виконанню виконавчого листа №335/708/15-ц від 23 березня 2015 року, виданого Орджонікідзевським районним судом м. Запоріжжя, про стягнення з ПАТ «КБ «Фінансова ініціатива» на користь [PERSON] грошових коштів в сумі 2120,68 доларів США. (а.с.7). 10 квітня 2015 року виконавче провадження №47056808 приєднано до зведеного виконавчого провадження №46802255, згідно постанови Головного державного виконавця відділу державної виконавчої служби Печерського районного управління юстиції [PERSON] (а.с.9) 30 квітня 2015 року постановою Головного державного виконавця відділу державної виконавчої служби Печерського районного управління юстиції [PERSON] виконавче провадження №47056808 по примусовому виконанню виконавчого листа №335/708/15-ц від 23 березня 2015 року, виданого Орджонікідзевським районним судом м. Запоріжжя, про стягнення з ПАТ «КБ «Фінансова ініціатива» на користь [PERSON] грошових коштів в сумі 2120,68 доларів США, закінчено, оскільки борг, виконавчий збір та витрати по виконавчому провадженню стягнуто в повному обсязі.(а.с.11-12). На підставі постанови Правління Національного банку України від 23 червня 2015 року № 408 «Про віднесення Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк ФІНАНСОВА ІНІЦІАТИВА» до категорії неплатоспроможних» виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб 23 червня 2015 року прийнято рішення № 121 про запровадження з 24 червня 2015 року тимчасової адміністрації та призначено уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації у Публічному акціонерному товаристві «Комерційний банк «Фінансова Ініціатива», місцезнаходження: вул. Щорса, 7/9 м. Київ, 03150, Україна. В ході формування реєстру вкладників для виплати гарантованої суми коштів уповноваженою особою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб стосовно вкладника [PERSON] було з'ясовано наступне. Станом на 06 серпня 2015 року на поточному вкладному рахунку [PERSON] №26253069881101 обліковувався залишок депозитних коштів по договору банківського вкладу № 273741 в розмірі 1919,82 доларів США. При примусовому виконанні виконавчого провадження №47056808 користь вкладника [PERSON] з ПАТ «КБ «Фінансова Ініціатива» стягнуто кошти в сумі 2120,68 доларів США. Різниця між сумою примусового стягнення з Банку та залишком коштів на поточному вкладному рахунку [PERSON] складає 200,18 доларів США. Дана розбіжність в сумі 200,18 доларів США виникла внаслідок того, що вкладник [PERSON] як під час судового розгляду справи так і в процесі примусового виконання рішення суду, вільно розпоряджалася коштами на її поточному вкладному рахунку №26253069881101 шляхом часткового зняття цих коштів. Однак, в обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилалася на положення статті 1212 ЦК України. Загальні підстави для виникнення зобов'язання у зв'язку з набуттям, збереженням майна без достатньої правової підстави визначені нормами глави 83 Цивільного Кодексу України. Ст. ст. 1212, 1215 ЦК України регулюють зобов'язання з безпідставного набуття або зберігання майна як одного із виду позадоговірних зобов'язань. Предметом регулювання інституту безпідставного отримання чи збереження майна є відносини, які виникають у зв'язку з безпідставним отриманням чи збереженням майна i які не врегульовані спеціальними інститутами цивільного права. Зобов'язання з безпідставного набуття, збереження майна виникають за наявності трьох умов: а) набуття або збереження майна, б) набуття або збереження за рахунок iншої особи, в) вiдсутнiсть правової підстави для набуття або збереження майна (відсутність положень закону, адмiнiстративного акта, правочинну або інших підстав, передбачених ст. 11 ЦК України). Об'єктивними умовами виникнення зобов'язань iз набуття, збереження майна без достатньої правової підстави виступають: 1) набуття або збереження майна однією особою (набувачем) за рахунок iншої (потерпілого); 2) шкода у вигляді зменшення або незбiльшення майна у iншої особи (потерпілого); 3) обумовленість збільшення або збереження майна на стороні набувача шляхом зменшення або вiдсутностi збільшення на стороні потерпілого; 4) відсутність правової підстави для вказаної зміни майнового стану цих осіб. За змістом ч. 1 ст. 1212 ЦК України безпідставно набутим майном є майно, набуте особою або збережене нею у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави. Загальна умова ч. 1 ст. 1212 ЦК України звужує застосування інституту безпідставного збагачення у зобов'язальних (договірних) відносинах, або отримане однією зi сторін у зобов'язанні підлягає поверненню iншiй стороні на пiдставi ст. 1212 ЦК України тільки за наявності ознаки безпiдставностi такого виконання. Якщо ж зобов'язання не припиняється з підстав, передбачених ст. ст. 11, 600, 601, 604 - 607, 609 ЦК України, до моменту його виконання, таке виконання має правові підстави (підстави, за яких виникло це зобов'язання). Набуття однією зі сторін зобов'язання майна за рахунок іншої сторони в порядку виконання договірного зобов'язання не є безпідставним. Тобто у разі, коли поведінка набувача, потерпілого, інших осіб або подія утворюють правову підставу для набуття (збереження) майна, ст. 1212 ЦК України може бути застосована тільки після того, як така правова підстава в установленому порядку скасована, визнана недійсною, змінена, припинена або була відсутня взагалі. До таких висновків дійшов Верховний Суд України у постанові від 2 жовтня 2013 року, яка прийнята за результатом перегляду судових рішень з підстави, передбаченої п. 1 ч. 1 ст. 355 ЦПК України, у справі № 6-88цс13, та в силу імперативних положень ст. 360-7 ЦПК України є обов'язковою у правозастосуванні. Частиною першою статті 202 ЦК України встановлено, що правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Згідно із частинами першою та другою статті 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Із системного аналізу положень ЦК України можна дійти висновку про те, що правочин є достатньою та належною правовою підставою набуття майна (отримання грошей). Майно не може вважатися набутим чи збереженим без достатніх правових підстав, якщо це відбулося в не заборонений цивільним законодавством спосіб з метою забезпечення породження учасниками вiдповiдних правовідносин у майбутньому певних цивільних прав та обов'язків. Зокрема, унаслідок тих чи інших юридичних фактів, правомірних дій, які прямо передбачені частиною другою статті 11 ЦК України. Застосовуючи до спірних правовідносин положення ст. 1212 ЦК України позивач не врахував, що предметом регулювання інституту безпідставного отримання чи збереження майна є відносини, які виникають у звязку з безпідставним отриманням чи збереженням майна і які не врегульовані спеціальними інститутами цивільного права. Обовязковими умовами для виникнення зобовязання з безпідставного збагачення є: - набуття або збереження майна; - набуття або збереження майна за рахунок іншої особи (збільшення або збереження майна у особи є наслідком втрати або недоотримання цього майна іншою особою); - відсутність правової підстави для набуття або збереження майна за рахунок іншої особи (відсутність положень закону, адміністративного акта, правочину або інших підстав, передбачених ст. 11 ЦК України). Обґрунтовуючи свої вимоги, позивач не звернув уваги на те, що у даній справі такі умови існують не всі, зокрема, має місце набуття або збереження майна - отримання відповідачем грошових коштів; набуття або збереження здійснено за рахунок іншої особи, що підтверджено випискою по грошовому рахунку. Третя умова (відсутність правової підстави для набуття або збереження майна за рахунок іншої особи) для застосування до вказаних правовідносин ст. 1212 ЦК України відсутня. Вiдповiдно до частини першої, пункту 1 частини другої статті 11, частин першої та другої статті 509 ЦК України цивiльнi права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогiєю породжують цивiльнi права та обов'язки. До підстав виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема належать договори та iншi правочини. Зобов'язанням є правовiдношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися вiд певної дiї, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Зобов'язання повинно виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших aктiв цивільного законодавства, а за вiдсутноcтi таких умов та вимог цього Кодексу, інших aктiв цивільного законодавства - вiдповiдно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно із частиною першою статті 177 ЦК України об'єктами цивільних прав є, зокрема, речі, у тому числі гроші. Норми інституту набуття або збереження майна без достатньої правової підстави підлягають застосуванню в таких випадках, коли зокрема, у разі отримання безготівкових коштів на поточний рахунок особи в банку за відсутності правової підстави для перерахування коштів або без зазначення в платіжному дорученні про таку підставу тощо. Як видно зі змісту ст. 1212, 1214 ЦК України зазначені норми права регулюють правовідносини щодо безпідставно набутого майна. Разом з цим, норми ст. 536 ЦК України регулюють правовідносини щодо зобов'язань, які виникають із договорів, а норми ст. 1058-1060 ЦК України з договору банківського вкладу. При цьому права і обов'язки сторін, які виникають з договірних правовідносин та права і обов'язки, які виникають з правовідносин щодо безпідставно набутого майна відрізняються та є взаємновиключеними. Отже, зняття грошових коштів із банківського рахунку свідчить про наявність між сторонами договірних відносин, передбачених у тому числі і ст.1058 ЦК України, а тому вважати, що відповідач зберіг кошти у себе за рахунок іншої особи без достатньої правової підстави немає підстав, отже суд вважає, що пред'явлення позову про стягнення безпідставно набутого майна при договірному характеру правовідносин виключає можливість застосування до них судом положень ч. 1 ст. 1212 ЦК України. Відповідно до статті 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Позов, що підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства, складається з двох обовязкових елементів предмету (матеріально-правових вимог) та підстав (обставин, на які посилається позивач, і норм матеріального права, які, на його переконання, підлягають застосуванню до спірних правовідносин). З огляду на диспозитивність як одну із складових цивільного процесу, суд не має права самостійно (на власний розсуд) змінювати підставу позову та застосовувати до спірних правовідносин іншу норму закону, ніж ту, на застосуванні якої наполягав позивач. За таких обставин, суд знаходить правильним відмовити в задоволенні позову, заявленому з підстав, передбачених ст.ст. 1212 ЦК України. Оскільки, з'ясувавши обставини справи, встановивши наявність договірних правовідносин між сторонами, суд приходить до висновку, що обраний позивачем спосіб захисту свого права, виходячи з формулювань позову, положенням вищевказаної норми цивільного кодексу не відповідає, приймаючи до уваги положення ст.11 ЦПК України щодо розгляду справ у межах заявлених позовних вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, а тому у задоволені вимог ПАТ КБ «Фінансова ініціатива» слід відмовити з підстав того, що позивачем обрано невірний спосіб захисту. На підставі викладеного, суд відмовляє позивачу у стягненні грошових коштів, як безпідставно набутого майна. У звязку з тим, що у задоволенні позову відмовлено у повному обсязі, відповідно до ст. 88 ЦПК України судові витрати слід віднести на рахунок держави.

Outcome: dismissed