Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-10 00:00:00

20.09.2013 року позивач звернулась до суду з позовом якому просила суд зобов'язати відповідачку не чинити їй перешкод в користуванні [ADDRESS] та вселити її у вказану квартиру. В обґрунтування позовних вимог зазначила, що у вищевказаній квартирі зареєстровано двоє осіб, вона та відповідач по справі. Спірна квартира належить на праві спільної часткової власності відповідачці - 3/4 частини на підставі свідоцтва про право на спадщину від 18.11.04р. та їй - 1/4 частина на підставі свідоцтва про право на спадщину від 21.03.05р. Свою частину вона успадкувала по смерті чоловіка, який помер [INFO]. Незважаючи на оформлення нею спадщини, відповідачка відмовляється впускати її у спірну квартиру, зокрема зазначає, що така належить лише їй. Тим самим остання перешкоджає їй користуватися власністю, внаслідок чого вона, як власник, вимушена звернутись до суду та вимагати усунення перешкод у здійсненні її законного права користування квартирою. В судовому засіданні позивач [PERSON] та її представник [PERSON] позовні вимоги підтримали, зіславшись на обставини та факти, викладені в заяві, просили позов задовольнити. Відповідач [PERSON] та її представник [PERSON] позов заперечили з тих підстав, що спірна квартира складається з двох ізольованих кімнат площею 19,1 кв.м. та 19,2 кв.м. та кухні площею 10,2 кв.м. Враховуючи те, що частка позивача на квартиру складає 1/4 від загальної площі, тому фактично неможливо виділити останній приміщення для проживання, оскільки таке буде входити в одну з кімнат, яка перебуває у володінні відповідача. Крім того відповідач пояснила, що у неї склалися погані стосунки з позивачкою, відтак її вселення в квартиру буде породжувати лише конфлікти. Тому просили суд відмовити в задоволенні позовних вимог. Заслухавши пояснення сторін по справі та їх представників, з'ясувавши дійсні обставини справи, права та обов'язки сторін, дослідивши зібрані по справі докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення. Судом встановлено, що в сторони по справі [PERSON] та [PERSON] зареєстровані в [ADDRESS], що стверджується довідкою ЛКП «Балатон 409» від 12.09.13р. за № 2598 /а.с.4/. Як вбачається із копії витягу з реєстру прав власності на нерухоме майно від 24.03.05р. /а.с.5/, вищевказана що квартира належить останнім на праві спільної часткової власності, а саме 3/4 частини належить відповідачці [PERSON] на підставі свідоцтва про право на спадщину від 18.11.2004 року /Р.№4-5230/ та 1/4 частина належить позивачу [PERSON] на підставі свідоцтва про право на спадщину від 21.03.05р. /Р. №4-925/. Судом також встановлено, що відповідач відмовляється надати позивачці право вселитися в спірну квартиру, тим самим перешкоджає їй користуватися своєю власністю. Згідно ст. 386 ЦК України, держава забезпечує рівний захист прав усіх суб'єктів права власності. Власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню. Відповідно до ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Згідно ст. 155 ЖК України, власник квартири чи її частки не може бути позбавлений права користуванні жилим приміщенням, крім випадків, передбачених законом. Згідно ч.3 ст. 358 ЦК України, кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. У разі неможливості цього він має право вимагати від інших співвласників, які володіють і користуються спільним майном, відповідної матеріальної компенсації. Оцінюючи зібрані по справі докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов є підставним та підлягає до задоволення, оскільки в судовому засіданні доведено, що відповідач не має доступу до спірного житла, хоча як співвласник вправі користуватись майном.

Outcome: approved