Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-15 00:00:00

1. Описова частина Короткий зміст позовних вимог та заперечень на позов До Малиновського районного суду звернувся [PERSON] з позовом до [PERSON] та [PERSON] , в якому просить суд визнати дійсним договір купівлі-продажу нерухомого майна № Н/96-1289 від 27.12.1996 року, укладений на Одеській Універсальній Торговій Біржі «Центр», за яким позивач придбав у відповідачів квартиру [ADDRESS] , яка складається із двох кімнат, житловою площею 31,1 кв.м. та загальною площею 44,8 кв.м. При укладенні вищевказаного договору купівлі-продажу відповідач [PERSON] діяла від свого імені та від імені [PERSON], за довіреністю № 3128 від 12.11.1996 року, виданою приватним нотаріусом м. Дзержинська, Росія, Сафуіловою Ф.Г. Квартира [ADDRESS] , належала відповідачам на основі свідоцтва про право власності на житло, виданого УЖКХ Одеського виконкому 12.10.1993 року за № 6-1448, зареєстрованого Одеським МБТІ 08.04.1994 року, за № 106 стр. 108 кн. 73 пр. Продаж квартири було здійснено за інвентаризаційною вартістю, яка складала 7 880 (сім тисяч вісімсот вісімдесят) гривень 00 копійок. Відповідачі, згідно п. 6 договору № Н/96-1289 купівлі-продажу нерухомого майна, отримали від позивача вказану суму грошових коштів повністю після підписання договору. На підставі укладеного сторонами договору № Н/96-1289 від 27.12.1996 року купівлі-продажу нерухомого майна, за позивачем зареєстровано право власності Одеським МБТІ у книзі 106-ст. 194-194пр., запис про право власності вчинено 03.01.1997р. На підтвердження права власності позивача на квартиру, йому була видана довідка про реєстрацію від 12.05.2011 року, про те що він зареєстрований у [ADDRESS] . Позивач стверджує, що він звернувся із заявою до нотаріуса, з метою відчуження вказаного об`єкту нерухомості третій особі, проте у відповідь на своє звернення позивач отримав від нотаріуса відмову, вмотивовану тим, що не було надано оригіналу правовстановлюючого документу про належність майна власнику та роз`яснено право звернутись до суду з метою визнання вказаного договору дійсним. Ухвалою судді від 25.07.2019 року відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання. Ухвалою Малиновського районного суду м. Одеси від 12.09.2019 року закрито підготовче судове засідання та призначено розгляд справи в заочному порядку. Заяви, клопотання, інші процесуальні дії у справі (забезпечення доказів, вжиття заходів забезпечення позову, зупинення і поновлення провадження, тощо): не застосовувалися. Представник позивача адвокат Майборода Д.О. надав заяву (вх. № 41309 від 12.09.2019 року), в якій зазначив, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить справу розглядати за відсутності позивача, не заперечує проти заочного розгляду справи та ухваленні судом заочного рішення. Відповідач [PERSON] , яка згідно відповіді Відділу адресно-довідкової роботи ГУ ДМС України в Одеській області зареєстрована у [ADDRESS] , у судове засідання не з`явилась, про дату, час і місце розгляду справи була повідомлена належним чином, про причини неявки суду не повідомила, заяву про розгляд справи за її відсутності не подавала. Відповідач [PERSON] , яка згідно відповіді Відділу адресно-довідкової роботи ГУ ДМС України в Одеській області не має зареєстрованого місця проживання у м. Одесі та Одеській області у судове засідання не з`явилась, про дату, час і місце розгляду справи була повідомлена належним чином у порядку ч. 10 ст. 187 ЦПК України, про причини неявки суду не повідомила, заяву про розгляд справи за її відсутності не подавала. Ухвалою суду від 25.07.2019 року відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання. Заяви, клопотання, інші процесуальні дії у справі (забезпечення доказів, вжиття заходів забезпечення позову, зупинення і поновлення провадження, тощо): не застосовувалися. Відповідно до ч. 4 ст. 223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється. У зв`язку з тим, що відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, та відповідачем не подано відзив у встановлений судом термін, в порядку ст. 280 ЦПК України, зі згоди позивача, викладеної в письмовій заяві, суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у матеріалах справи доказів, що відповідає вимогам ст. 223 ЦПК України. 2. Мотивувальна частина Фактичні обставини, встановлені судом Суд, вивчивши позовну заяву, дослідивши матеріали справи, проаналізувавши і оцінивши докази в їх сукупності вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до матеріалів справи, 27 грудня 1996 року позивач [PERSON] уклав на Одеській Універсальній Торговій Біржі «Центр» договір купівлі-продажу нерухомого майна № Н/96-1289, придбавши таким чином у відповідачів - [PERSON] та [PERSON] квартиру [ADDRESS] , яка складається із двох кімнат, житловою площею 31,1 кв.м. та загальною площею 44,8 кв.м. На підставі укладеного сторонами договору № Н/96-1289 купівлі-продажу нерухомого майна, за позивачем зареєстровано право власності Одеським МБТІ у книзі 106-ст. 194 - 194 пр., запис про право власності вчинено 03.01.1997р. На підтвердження права власності позивача на квартиру, йому була видана довідка про реєстрацію від 12.05.2011 року, про те що він зареєстрований у [ADDRESS] . До моменту укладення договору № Н/96-1289 купівлі-продажу нерухомого майна квартира [ADDRESS] , належала відповідачам на основі свідоцтва про право власності на житло, виданого УЖКХ Одеського виконкому 12.10.1993 року за № 6-1448, зареєстрованого Одеським МБТІ 08.04.1994 року, за № 106 стр. 108 кн. 73 пр. При укладенні договору № Н/96-1289 купівлі-продажу нерухомого майна відповідач [PERSON] діяла від свого імені та від імені [PERSON], за довіреністю № 3128 від 12.11.1996 року, виданою приватним нотаріусом м. Дзержинська, Росія, Сафуіловою Ф.Г . При укладанні договору, між сторонами було досягнуто згоди по всім істотним умовам, продаж квартири було здійснено за інвентаризаційною вартістю, Продавець отримав від Покупця вказану суму грошових коштів повністю після підписання договору. Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно, № довідки 180454740 від 10.09.2019 року. Відомості про реєстрацію права власності нерухомого майна квартира [ADDRESS] відсутні. Згідно листа КП БТІ ОМР № 5714-10/268-5 від 27.08.2019 року, КП БТІ ОМР повідомляє, що станом на 31.12.2012 року квартира [ADDRESS] зареєстрована на праві власності за [PERSON] . Мотиви, з яких виходить суд та застосовані норми права. Суд вказує, що згідно з ч. 2 ст. 15 Закону України «Про товарну біржу» № 1957-ХІІ від 10.12.1991р., угоди, зареєстровані на біржі, не підлягають нотаріальному посвідченню. При цьому, листом Міністерства юстиції України за № 17-12-44 від 10.04.1998 року роз`яснено, що угоди, укладені на біржі, не прирівняні до нотаріально посвідчених, а тільки підлягають подальшому нотаріальному посвідченню. Відповідно до ст. 47 Цивільного кодексу України (в редакції 1963 року), нотаріальне посвідчення угод обов`язково лише у випадках, встановлених законом. Суд за позовом сторони, яка виконала усі умови угоди, може визнати таку угоду дійсної. Також, відповідно до п. 2 ст. 220 Цивільного кодексу України, якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. У цьому випадку нотаріальне посвідчення договору не вимагається. Згідно з п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 28.04.1978 року «Про судову практику по справам про визнання угод недійсними», з підстав недодержання нотаріальної форми визнаються недійсними тільки угоди, які відповідно до чинного законодавства підлягають обов`язковому нотаріальному посвідченню, зокрема, договори довічного утримання, застави, купівлі-продажу. Якщо така угода виконана повністю або частково однією з сторін, а друга сторона ухиляється від її нотаріального оформлення, суд на підставі ч. 2 ст. 47 ЦК за вимогою сторони, яка виконала угоду, її правонаступників або прокурора вправі визнати угоду дійсною. З огляду на встановлені судом факти, суд приходить до висновку, що сторони домовилися про усі істотні умови договору купівлі-продажу квартири, відбулося повне виконання договору. Відповідно до ст. 334 ЦК України право власності на нерухоме майно виникає з моменту посвідчення договору, або з моменту набрання законної сили рішенням суду про визнання договору дійсним, якщо договір відчуження майна підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту такої реєстрації. Таким чином, суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] , викладені у позовній заяві підлягають задоволенню у повному обсязі.

Outcome: approved