Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-05 00:00:00

1. Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача. Позивач звернулася в суд з позовом до [PERSON] про зміну розміру аліментів. В обґрунтування позову посилається на те, що рішенням Полонського районного суду від 12 лютого 2018 року з відповідача стягнуто аліменти на її користь на утримання неповнолітньої доньки [PERSON], [INFO], в розмірі по 1200 грн. щомісяця, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. У зв'язку з тим, що потреби дитини постійно зростають, а матеріальний стан відповідача покращився, оскільки він працює на будівництві в м.Києві,просить змінити розмір аліментів та стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання доньки в розмірі 2500 грн. але не менше прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ч.5 ст.279 ЦПК України, розгляд справи проводиться у порядку спрощеного провадження. Відповідач у наданий строк відзиву на позовну заяву не надав. 2. Заяви, клопотання, інші процесуальні дії у справі. Ухвалою суду від 18 грудня 2018 року відкрито провадження у справі та призначено її до розгляду у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін. 06 лютого 2019 року розгляд справи закінчено ухваленням рішення у справі. 3. Фактичні обставини встановлені судом та зміст спірних правовідносин. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що вимоги позивача не знайшли свого підтвердження та не підлягають до задоволення з наступних підстав. Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. Відповідно до даних рішення Полонського районного суду від 12 лютого 2018 року з відповідача стягнуто аліменти на її користь на утримання неповнолітньої доньки [PERSON], [INFO], в розмірі по 1200 грн. щомісяця, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку (а.с.10). Відповідно до даних свідоцтва про народження серії [NUMBER] сторони у справі є батьками [PERSON] (а.с.7). Згідно з даними довідки про склад сім'ї, виданої КП Полонської міської ради «Благоустрій» №940 від 28 листопада 2018 року, сторони та їх донька зареєстровані за однією адресою (а.с.15). Згідно з ч.1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до вимог ч.1 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. 4. Мотивована оцінка аргументів, наведених учасниками та норми права, які застосував суд. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. При визначенні розміру аліментів, відповідно до ст. 182 СК України, суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Згідно зі ст. 184 СК України суд, за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. У ч. 1 ст. 192 Сімейного кодексу України передбачено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. У п. 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15 травня 2006 року (далі Постанова) роз'яснено, що вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів, наявність в останнього інших неповнолітніх дітей; непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. До ч. 1 ст. 182 Сімейного кодексу України внесено зміни і крім перерахованих у вищезазначеній Постанові обставин, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів, також наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів. Згідно з ч. 2 ст. 182 Сімейного кодексу України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Судом встановлено, що дитина сторін здорова, у відповідача відсутні: рухоме та нерухоме майно, грошові кошти, доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інших обставин, які мають значення для справи не встановлено. Доказів протилежного сторонами для суду не надано. Враховуючи зміст ст.ст. 181, 192 Сімейного кодексу України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не може вважатися незмінним. У п. 23 Постанови роз'яснено, що відповідно до ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв'язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров'я когось із них. У новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили. Однак позивачем не надано суду доказів на підтвердження обставин, з настанням яких пов'язується збільшення розміру аліментів, які стягуються на утримання дитини - щодо зміни її матеріального або сімейного стану, погіршення її стану здоров'я, а також доказів на підтвердження того, що після ухвалення рішення суду про стягнення аліментів від 12 лютого 2018 року відповідач має можливість сплачувати аліменти в розмірі, заявленому позивачем, що є обов'язковою умовою для задоволення позовних вимог у розумінні положень ст.ст.12, 81 ЦПК України. Крім того, відповідно до ч.1 ст. 71 Закону України «Про виконавче провадження» порядок стягнення аліментів визначається законом. Виконавець стягує з боржника аліменти у розмірі, визначеному виконавчим документом, але не менше мінімального гарантованого розміру, передбаченого СК України. Отже, повноваження стягувати аліменти у розмірі не менше мінімального гарантованого розміру, передбаченого СК України, покладено на державного виконавця, а підстави для застосування положень ст. 192 СК України відсутні. Відповідно ст.141 ЦПК України, в зв'язку з тим, що позивача звільнено від сплати судового збору, в задоволенні позову відмовлено, судові витрати в сумі 704 гривні 80 коп. слід віднести на рахунок держави. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed