Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-27 00:00:00

20 грудня 2016 року [PERSON], [PERSON] (далі позивачі) звернулися до суду з позовом до [PERSON] міської ради Чернігівської області (далі відповідач) з вимогою про визнання права власності на спадкове майно в порядку спадкування за законом. Позов обґрунтований тим, що 15 березня 2012 року помер батько позивачів [PERSON], після смерті якого відкрилась спадщина на житловий будинок та надвірні будівлі. Позивачі є спадкоємцем за законом після смерті батька, у звязку із чим вони звернулися до нотаріальної контори та прийняли спадщину відповідно до чинного законодавства. Враховуючи те, що правовстановлюючий документ на житловий будинок та надвірні будівлі не видавався, позивачі не можуть отримати свідоцтво про право власності на спадкове майно. У судове засідання позивачі не зявилася, надіслали до суду заяви про розгляд справи без їх участі. Представник відповідача [PERSON] міської ради Чернігівської області в судове засідання не зявився, надіслав суду заяву про розгляд без його участі. Судом на підставі частини другої статті 197 Цивільно процесуального кодексу України (далі ЦПК), у звязку із неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось Судом встановленні такі обставини та визначені відповідно до них правовідносини. Згідно із свідоцтвом про смерть серії І-ЕЛ № 181813 (а.с.8) [PERSON] помер 15 березня 2012 року. Відповідно до договору про право будівництва будинку та надання в безстрокове користування земельної ділянки від 05 грудня 1953 року (а.с.14-15) померлому [PERSON] на підставі рішення виконкому [PERSON] міської ради депутатів трудящих від 07 жовтня 1953 року була відведена земельна ділянка для будівництва житлового будинку на продовженні вулиці Жовтневої, б. 15, м. Бахмач Чернігівської області, для будівництва житлового будинку з надвірними будівлями. Згідно довідки [PERSON] міської ради Чернігівської області від 16 грудня 2016 року № 03-20/2502 (а.с.9), житловий будинок, господарські будівлі та споруди, які розташовані по вулиці Батуринській, б. 81 м. Бахмач Чернігівської області, на підставі договору на право будівництва будинку і безтермінового користування земельною ділянкою на продовженні вулиці Жовтневої, б.15 м. Бахмач Чернігівської області від 01 грудня 1953 року № 836 по реєстру, дозволу на виконання будівельних робіт на земельній ділянці № 15 на продовженні вулиці Жовтневої від 25 грудня 1955 року, копії рішення міськвиконкому від 07 жовтня 1953 року, технічного паспорту на садибний будинок житловий будинок від 16 вересня 2016 року, згідно нумерації містобудівного кадастру, плану забудови міста Бахмач Чернігівської області та відповідно до рішення виконавчого комітету [PERSON] міської ради Чернігівської області від 29 вересня 2008 року № 237 п.1, надана наступна поштова та юридична адреса: м. Бахмач, вулиця Ба туринська,81. Також, 25 грудня 1953 року [PERSON] було надано дозвіл на проведення робіт по будівництву житлового будинку з надвірними будівлями (а.с.16), з терміном закінчення вказаних робіт 25 грудня 1955 року. Звітом про проведення технічного обстеження будівельних конструкцій та інженерних мереж обєкту від 02 грудня 2016 року (а.с.27-31) встановлена відповідність вимогам надійної і безпечної експлуатації будинковолодіння по вулиці Батуринській, б. 81 м. Бахмач Чернігівської області. Довідкою [PERSON] дільниці Прилуцького МБТІ від 16 вересня 2016 року (а.с.24) підтверджується, що право власності на житловий будинок з надвірними будівлями, що знаходиться за адресою вулиця Батуринська, б. 81, м. Бахмач Чернігівської області, не зареєстровано. Згідно із технічним паспортом на спірне будинковолодіння (а.с.10-17), воно збудоване протягом 1954-1991 років на відведеній в законному порядку земельній ділянці, його інвентаризаційна вартість становить 242625 гривень. Відповідно до інформації державного нотаріуса [PERSON] районної державної нотаріальної контори (а.с.39-40) спадкова справа до майна померлого [PERSON] відкрита за заявою позивачів. Позивачі не можуть оформити право власності на спірне будинковолодіння, що підтверджується листом державного нотаріуса [PERSON] районної державної нотаріальної контори від 26 вересня 2016 року № 2340 (а.с.20). З встановленого випливають наступні висновки. На підставі статей 1216; 1217; 1218 Цивільного кодексу України (далі ЦК) спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла, до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Статтями 15, 16, 20 ЦК та статтями 3, 4 ЦПК передбачено право особи на судовий захист свого цивільного права у разі його порушення. Згідно із частиною першою статті 41 Конституції України право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Окрім іншого, згідно із пунктом 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування»: у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. За змістом частини другої статті 16 ЦК, способом захисту цивільних прав та інтересів, зокрема, може бути визнання права. Статтею 328 ЦК України передбачено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Також, суд бере до уваги особливість забудови спірного будинку, який було збудовано у 1954 році. Зокрема, частиною четвертою статті 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» від 1 липня 2004 року № 1952-IV (далі Закон від 1 липня 2004 року № 1952-IV) передбачає, що права на нерухоме майно, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за таких умов: якщо реєстрація прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав діяло законодавство, що не передбачало обов'язкової реєстрації таких прав. Зокрема, необхідно зазначити, що державна реєстрація права власності на житлові будинки на час виникнення спірних правовідносин регулювалася підзаконними нормативними актами, такими, як Інструкція про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, яка затверджена заступником Міністра комунального господарства Української РСР 31 січня 1966 року та Інструкція про порядок вчинення нотаріальних дій державними нотаріальними конторами Української РСР, затвердженою наказом Міністра юстиції Української РСР від 31 жовтня 1975 року № 45/5. Виходячи з наведених нормативних актів вони передбачали державну реєстрацію будівель, споруд, державну реєстрацію права власності на нерухоме майно, проте виникнення права власності на будинки, споруди не залежало від державної реєстрації до часу набрання чинності ЦК 2003 року та Законом від 1 липня 2004 року № 1952-IV. Отже, враховуючи, що позивачі прийняли спадщину в установленому законом порядку після померлого батька, але отримати свідоцтво про право на спадщину в порядку спадкування на вказане будинковолодіння в нотаріальній конторі не можуть, у звязку з тим, що правовстановлюючий документ на житловий будинок та надвірні будівлі не видавався, право позивачів підлягає захисту, а позовні вимоги задоволенню. Спір про право власності на зазначений жилий будинок з надвірними будівлями підлягає розгляду в судовому порядку, оскільки іншим шляхом його вирішити не можливо, а набуття позивачами права власності на житловий будинок та надвірні будівлі не порушує права та законні інтереси інших осіб.

Outcome: approved