Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-16 00:00:00

20.02.2019р. [PERSON] звернулась до Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська із позовною заявою до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дитини (а.с. № 2 - 3). В позовній заяві позивачка посилалася на те, що з 05.11.2016р. перебуває у шлюбі з відповідачем. Від цього шлюбу мають дитину [PERSON] , [INFO] , який мешкає з позивачкою, знаходиться на її утриманні. Інших дітей у відповідача не має. Участі в утриманні сина відповідач не приймає, коштів на утримання дитини не надає. Враховуючи викладене, позивачка просила стягнути з відповідача аліменти на утримання малолітньої дитини в розмірі 1/4 частини від всіх видів заробітку (доходу) боржника, але не менше ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. В наданій суду 17.04.2019р. заяві позивачка позовні вимоги підтримала та просила суд їх задовольнити, справу розглядати за її відсутності та без фіксування судового процесу технічними засобами (а.с. № 20). В наданій суду 17.04.2019р. заяві відповідач заперечував проти стягнення аліментів, оскільки навчається на денній формі навчання та не має додаткового доходу, його батько не працює, а мати отримує мінімальну заробітну плату, у зв`язку з цим він не в змозі сплачувати аліменти на утримання дитини в визначеному позивачкою розмірі. Просив розглянути справу за його відсутності та без фіксування судового засідання технічними засобами(а.с. № 22). Таким чином, з урахуванням заяв сторін, суд розглянув справу 17.04.2019р. на підставі ст.223, ч.2 ст.247 ЦПК України за відсутності сторін та без фіксації судового процесу технічними засобами. Суд, дослідивши матеріали справи, надавши оцінку позовним вимогам та запереченням відповідача, оцінивши докази у справі за принципами ст.89 ЦПК України, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони з 05.11.2016р. перебувають у зареєстрованому шлюбі (а.с. № 21), батьком малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , є відповідач, що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим 19.05.2017р. Соборним районним у м. Дніпрі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровськії області (а.с. № 6). Малолітній син мешкає зі своєю матір`ю [PERSON] (а.с. № 4) та знаходиться на її утриманні. Цих обставин не заперечував і відповідач в заяві до суду від 17.04.2019р. (а.с. № 21). В провадженні Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська перебуває цивільна справа № 201/4800/19 про розірвання шлюбу між сторонами у цій справі, розгляд якої призначено на 06.09.2019р. Відповідно до ч. 10 ст. 7 Сімейного кодексу України кожен учасник сімейних відносин має право на судовий захист. Відповідно до ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Згідно ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Крім того, відповідно до ч. 1 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини та ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, культурного, морального і соціального розвитку. Також, згідно з ч. 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини батьки, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей, умов життя, необхідних для розвитку дитини. Згідно ч.3 ст.181, ч.1 ст.184 СК України (в редакції від 17.05.2017р.) за рішенням суду кошти на утримання дитини(аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 182 СК України (в редакції від 17.05.2017р.) при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини, стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ст. 183 СК України (в редакції від 17.05.2017р.) частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Згідно ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. При цьому, варто зазначити, що статтею 192 СК України (в редакції від 17.05.2017р.) передбачено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось з них та і інших випадках передбаченим цим кодексом. З огляду на те, що інших дітей у відповідача немає, доказів, що свідчили б про наявність у відповідача на утримані непрацездатних батьків не надано, суд вважає за можливе позовні вимоги задовольнити в повному обсязі та стягувати з відповідача щомісячно аліменти на утримання його малолітнього сина [PERSON] , [INFO] до досягнення ним повноліття, в розмірі 1/4 частини від всіх видів заробітку (доходу) боржника щомісячно, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, стягуючи аліменти на користь матері дитини [PERSON] , починаючи стягнення з дня пред`явлення позову, а саме з 20.02.2019р. Такий розмір аліментів повністю узгоджується з нормами, встановленими ч. 2 ст. 182 Сімейного кодексу України (в редакції від 17.05.2017р.). При цьому враховано, що відповідно до ст. 7 Закону України «Про державний бюджет України на 2019р.» прожитковий мінімум на дітей віком від 6 до 18 років складає: з 1 січня 2019р. - 2027 грн., з 1 липня - 2118 грн., з 1 грудня - 2218 грн. Заперечення відповідача суд оцінює критично, з наступних підстав. Відповідач по справі навчається на третьому курсі гірничого факультету Національного технічного університету «Дніпровська політехніка» на денній формі навчання, за контрактом, термін навчання до 30.06.2020р. (а.с. №23). У своїх запереченнях відповідач зазначає, що не спроможний щомісячно сплачувати аліменти в розмірі 1/4 частини від всіх видів заробітку (доходу) боржника, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідач посилається на тяжке матеріальне становище, між тим відповідач навчається за контрактом, отже може собі дозволити оплачувати контрактну форму навчання. Інших доказів, які б підтвердили тяжке матеріальне становище його та його родини, суду не надав. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення у справі в межах платежу за один місяць. Обговорюючи питання щодо розподілу судових витрат відповідно до ст. 141 ЦПК України з огляду на те, що позивачка при пред`явленні позову була звільнена від сплати судового збору, то на підставі ст. 2 Закону України «Про судовий збір», суд вважає за можливе стягнути з відповідача на користь держави судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 768грн.40коп., що є мінімальною ставкою судового збору на 2019р. за майновими вимогами. На підставі викладеного,

Outcome: approved