Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-01 00:00:00

20.11.2017 року позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу, обґрунтувавши свої вимоги тим, що між ним та відповідачем 18.08.2011 року був укладений шлюб, зареєстрований Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по м. Артемівську Артемівського міськрайонного управління юстиції у Донецькій області, актовий запис № 320, від шлюбу сторони спільних дітей не мають. Сім'я розпалася з причин явної невідповідності їхніх характерів, поглядів, суджень, що породжувало обопільне невдоволення один одним, загостювало відносини і в кінцевому підсумку призвело до повного розриву відносин та до повного відсуження, вони втратили взаємну любов та повагу. За таких обставин позивач вважає, що сім'я розпалась остаточно, подальше спільне проживання та збереження сім'ї неможливе. Просить шлюб розірвати. Позивач [PERSON], був належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, для участі в судовому засіданні не прибув, однак надав суду заяву, в якій позовні вимоги підтримує повністю, просив справу розглянути без його участі. (а.с. 10) Відповідач [PERSON], була належним чином повідомлена про дату, час та місце розгляду справи, для участі в судовому засіданні не прибула. Однак засобами електронної пошти надала заяву, в якій позов визнає, на розірвання шлюбу згодна, якщо позивач понесе судові витрати. Просила справу розглядати за її відсутності. (а.с. 41) Судом встановлено, що між сторонами 18.08.2011 року був укладений шлюб, зареєстрований Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по м. Артемівську Артемівського міськрайонного управління юстиції у Донецькій області, актовий запис № 320 (а.с. 9). Від шлюбу сторони спільних дітей не мають. Сім'я розпалася з причин явної невідповідності їхніх характерів, поглядів, суджень, що породжувало обопільне невдоволення один одним, загостювало відносини і в кінцевому підсумку призвело до повного розриву відносин та до повного відсуження, вони втратили взаємну любов та повагу. За таких обставин позивач вважає, що сім'я розпалась остаточно, подальше спільне проживання та збереження сім'ї неможливе. Майнового спору сторони не мають. Відповідно до ст.ст. 104, 105 СК України шлюб припиняється в наслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Згідно до ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню у зв'язку з тим, що сторони не підтримують шлюбні відносини, позивач наполягає на розлученні та не згоден на примирення, як і відповідач. Тому суд вважає, що подальше збереження шлюбу суперечить інтересам сторін. Відповідно до частин 1, 4 ст. 206 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Згідно з ч.3 ст. 13 ЦПК України учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Визнання відповідачем позову не суперечить закону, і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, тому суд приймає диспозитивне розпорядження відповідача та вважає, що заявлені позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі.

Outcome: approved