Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-01 00:00:00

1.Позиції сторін, процесуальні дії. Позивач [PERSON] звернулась до суду з даним позовом до [PERSON] про стягнення аліментів. Свої позовні вимоги обгрунтувала тим, що 29 березня 2013 року вони з відповідачем уклали між собою шлюб, який був зареєстровано відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Сватівського районного управління юстиції у Луганській області, актовий запис № 32. Від даного шлюбу мають неповнолітнього сина - [PERSON] , [INFO] . З відповідачем вони проживають окремо з січня 2017 року. Дитина проживає разом з нею та знаходиться на її утриманні. Відповідач у вихованні дитини участі не бере, матеріальної допомоги для її утримання не надає. Угоди про добровільну сплату аліментів між ними не досягнуто. Просить суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітнього сина у розмірі ј частки з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 100% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня подачі позову до суду і до повноліття дитини. Відповідно до ч. 4 ст. 19 ЦПК України, спрощене позовне провадження призначене для розгляду малозначних справ, що виникають з трудових відносин, справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи. Загальне позовне провадження призначене для розгляду справ, які через складність або інші обставини недоцільно розглядати у спрощеному позовному провадженні. Відповідно до ст. 274 ч. 1 ЦПК України, у порядку спрощеного позовного провадження може бути розглянута малозначна справа. Ухвалою Сватівського районного суду Луганської області від 09 вересня 2020 року було призначено справу до розгляду у порядку спрощеного провадження без виклику сторін та надано відповідачу строк для подання клопотання про розгляд справи з повідомленням (викликом) сторін. Окрім того, відповідачу було надано строк для подання відзиву на позовну заяву. Таким чином, суд вважає за можливе розглянути справу в порядку спрощеного судового провадження за наявними у справі матеріалами. В судове засідання позивач [PERSON] не з`явилась, надала суду заяву, в якій просить суд розглянути справу без її участі, заперечень проти заочного розгляду справи не надходило (а.с.33). Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, будучи повідомленим про час та місце розгляду справи належним чином шляхом розміщення оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України відповідно до вимог п. 11 ст. 128 ЦПК України. У встановлений судом строк відповідач відзив на позовну заяву не надав, зустрічний позов до суду не пред`являв. Враховуючи положення ст. 280 ЦПК України, а також те, що відповідач належним чином повідомлений про дату, і час і місце судового розгляду, про причини неявки суду не повідомив, відзив на позов не подав, а також, враховуючи те, що позивач проти заочного вирішення справи не заперечує, суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Відповідно до ч. 2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. На підставі викладеного суд, вважає, можливим розглянути справу за відсутності сторін по наявним матеріалам в справі. Суд, дослідивши письмові матеріали справи вважає, що позов підлягає частковому задоволенню. 2. Обставини справи, зміст спірних правовідносин Так, судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, від якого мають дитину - [PERSON] , [INFO] (а.с.11). Дитина проживає разом з матір`ю за адресою [ADDRESS] та знаходиться на її утриманні, що зазначено у позові та підтверджується довідкою про склад сімї (а.с.12). 3.Релевантні джерела права. Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Абзацами 3, 4, 5 п. 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж зазначений у ч. 2 ст. 182 СК. Згідно ч. 2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Відповідно до статті 11 Закону України «Про охорону дитинства» предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. За приписами ст. 183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно до ст. 12, ст. 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. 4. Оцінка доказів та аргументів сторін. Позивачка посилалася на те, що відповідач інших утриманців не має, працездатний, фізично здоровий,зареєстрований як фізична особа-підприємець, має стабільний дохід, а тому має можливість та повинен сплачувати аліменти на утримання сина, який проживає з нею та знаходиться на її утриманні. Таким чином, визначаючи належний до стягнення з відповідача розмір аліментів, у даному конкретному випадку, суд виходить з того, що відповідач є батьком [PERSON] .. Дитина проживає з позивачем та перебуває на її утриманні, у добровільному порядку відповідач матеріальної допомоги на утримання своєї дитини не надає. Доказів того, що відповідач не може надавати матеріальної допомоги своїй дружині, до суду надано не було. Судом також враховано, що відповідач здоровий, працездатний, на утриманні інших осіб не має, зареєстрований як фізична особа-підприємець, враховуючи право дитини на достатній рівень життя, беручи до уваги матеріальне становище дитини та її вік, матеріальний стан позивачки, вартість життя та необхідність здійснення витрат як для забезпечення соціально-побутових потреб розвитку, навчання, здоров`я дитини, з урахуванням обов`язку обох батьків утримувати своїх дітей, суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню частково, а з відповідача слід стягувати аліменти на користь [PERSON] на утримання малолітньої дитини [PERSON] у розмірі ј частки від заробітку (доходу) відповідача, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини для дитини відповідного віку, починаючи з дня подачі позову до суду та до повноліття дитини, що відповідатиме вимогам закону та інтересам дитини, не порушуватиме право як позивача, так і відповідача. 5. Розподіл судових витрат Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», від сплати судового збору звільняються позивачі за подання позовів про стягнення аліментів. Як вбачається із ч. 6 ст. 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. А відтак, враховуючи, що від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі, зокрема, у справах про стягнення аліментів, при цьому відповідач не звільнений від сплати такого та будь-яких підтверджень такого звільнення не надав, розмір судового збору є мінімальновизначеним, з огляду на задоволення вимоги про стягнення аліментів, наявні підстави для стягнення з відповідача на користь держави судового збору у розмірі 840,80 грн. У відповідності до ст. 430 ЦПК України суд вважає за необхідне допустити негайне виконання рішення у межах суми платежу за один місяць. На підставі викладеного,

Outcome: partial