Jurisdiction: civil
Date: 2019-08-29 00:00:00

19 червня 2019 року позивачі звернулись до суду із позовною заявою до Корюківської міської ради Чернігівської області третя особа на боці позивача, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору: Корюківська районна державна нотаріальна контора, про визнання права власності на спадкове майно та просять: визнати за ними в порядку спадкування право власності на спадкове майно, яке належало [PERSON] , який помер [INFO] , а саме на: - земельну ділянку для ведення особистого селянського господарства площею 2,01 га, рілля, кадастровий номер [NUMBER] , що розташована на території Рейментарівської сільської ради Корюківського району Чернігівської області; - земельну ділянку для ведення особистого селянського господарства площею 0,64 га, пасовища, кадастровий номер [NUMBER] , що розташована на території Рейментарівської сільської ради Корюківського району Чернігівської області; - земельну ділянку для ведення особистого селянського господарства площею 0,43га, сіножаті, кадастровий номер [NUMBER] , що розташована на території Рейментарівської сільської ради Корюківського району Чернігівської області. В судове засідання позивачі не прибули, в позові просили розгляд справи провести без їх участі. Від відповідача в судове засідання подано письмову заяву про слухання справи без їх участі, заперечень не мають. Від Корюківської районної державної нотаріальної контори в судове засідання заперечень не надано. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. По справі встановлено, що 16 листопада 2018 року чоловік позивача [PERSON] , [PERSON] у віці 41 років помер, про що Кегичівський районний відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківській області видано свідоцтво про смерть (серія [NUMBER] ) та 22.11.2018 року складено відповідний актовий запис № 99. За життя покійний чоловік був членом колективного сільськогосподарського підприємства «Рассвет» Рейментарівської сільської ради Корюківського району Чернігівської області, тому до спадкового майна належать земельні ділянки (колишня земельна частка (пай), власність на які підтверджувалася державними актами на право власності на земельну ділянку серії , а саме: земельна ділянка площею 0,43 га, сіножаті, для ведення особистого селянського господарства, вартість на момент смерті 3918,06 грн., право власності на яку підтверджується державним актом на право власності на земельну ділянку від 09. 06.2004 року серії [NUMBER] ; земельна ділянка площею 0,64 га, пасовище, для ведення особистого селянського господарства, вартість на момент смерті 3485,53 грн., право власності на яку підтверджується державним актом на право власності на земельну ділянку від 16.06.2004 року серії [NUMBER] ; земельна ділянка площею 2,01 га, рілля, для ведення особистого селянського господарства, вартість на момент смерті 26724,77 грн., право власності на яку підтверджується державним актом на право власності на земельну ділянку від 10.06.2004 року серії [NUMBER] . Саме на дане майно після смерті спадкодавця відкрилась спадщина. Відповідно до довідки виконавчого комітету Кегичівської селищної ради № 499 від 05.03.2019 року [PERSON] на момент смерті проживав разом з дружиною - [PERSON] , сином - [PERSON] та донькою - [PERSON] . На сьогоднішній день фактичними власниками спадкового майна є лише вона та її малолітні діти, тому вона виявила бажання реалізувати наше право власності, а саме розпорядитися майном, виявилося, що без свідоцтва про право на спадщину вона цього зробити не зможе. Відповідно до ст. 126 Земельного кодексу України, право власності на земельну ділянку посвідчується державним актом. Право власності на земельну ділянку, набуту у власність із земель приватної власності, посвідчується свідоцтвом про право на спадщину. При набутті права власності на земельну ділянку на підставі свідоцтва про право на спадщину, державний акт на право власності на земельну ділянку, що відчужується, долучається до документа, на підставі якого відбувся перехід права власності на земельну ділянку. На державному акті про право власності на земельну ділянку нотаріус, який посвідчує (видає) документ, та орган, який здійснює державну реєстрацію прав на нерухоме майно та їх обмежень, роблять відмітку про перехід права власності на земельну ділянку із зазначенням документа, на підставі якого відбувся такий перехід. Порядок проставляння відмітки про перехід права власності затверджений Постановою КМУ від 06.05.2009 року №439. Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо документів, що посвідчують право на земельну ділянку, а також порядку поділу та об`єднання земельних ділянок» від 05.03.2009 року, передбачено вилучення державного акту на право власності на земельну ділянку, на підставі якого відбувся перехід права власності, із справ нотаріальної контори, проставляння відмітки про перехід права власності, та доручення державного акту на право власності на землю до документа, на підставі якого відбувся перехід права власності. Отримати свідоцтво про право на спадщину на майно, яке підлягає державній реєстрації, можливо лише після подання нотаріусу правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкодавцеві, а також перевірки нотаріусом відсутності заборони або арешту вказаного майна. Відповідно до ст. 125 ЗК України, право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав. Згідно з ст. 126 ЗК України, право власності, користування земельною ділянкою оформлюється відповідно до ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень». З викладеного видно, що позивач є спадкоємцем, тобто власником майна померлого і має право успадкувати державний акт на право власності на земельну ділянку, так як відповідно до норм ч.5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини та згідно із ч.3 ст. 1296 ЦК України відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Відповідно до ст. 1225 ЗК України, право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Згідно ст. 392 ЦК України, власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності , якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Відповідно до ст. 1216 ЦК України, спадкування є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно з вимогами ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцю на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. За таких умов суд вважає, що за даних обставин справи, вимоги позивача про визнання за ним права власності на спадкове майно, не суперечать вимогам діючого законодавства, є обґрунтованими, законними та підлягають задоволенню. Згідно положень ч. 1 ст. 142 ЦПК України у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Аналогічне положення щодо повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, також передбачено ч. 3 ст. 7 Закону України про судовий збір. Оскільки відповідачем позов визнано під час підготовчого судового засідання до початку розгляду справи по суті, позивачу необхідно повернути з державного бюджету 50% відсотків судового збору, а так як позивачем при подачі позову до суду було сплачено 50% судового збору, тому сплачений позивачем судовий збір слід залишити за нею.

Outcome: approved