Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-04 00:00:00

21.12.2019 року АТ КБ «ПриватБанк» звернувся до Садгірського районного суду м.Чернівці з позовом до [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , в якому він просить стягнути з відповідачів заборгованість за кредитним договором №б/н від 06.05.2012 року в розмірі 7690 грн. 21 коп. та судові витрати. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилався на те, що [PERSON] звернувся до ПАТ КБ «ПриватБанк», правонаступником якого є АТ КБ «ПриватБанк» з метою отримання банківських послуг, у зв`язку із чим підписав заяву б/н від 06.05.2012 року, згідно якої отримав кредит у розмірі 4000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг» та «Тарифами Банку», які викладені на банківському сайті www.privatbank.ua, складає між ним та Банком Договір про надання банківських послуг, про що свідчить підпис відповідача у заяві.Також відповідач при укладанні договору дав свою згоду, щодо прийняття будь - якого розміру кредитного ліміту та його зміну за рішенням та ініціативою банку. Однак, [PERSON] свої зобов`язання за кредитним договором не виконував, у зв`язку із чим, станом на 16.04.2017 року виникла заборгованість в розмірі 7690 грн. 31 коп., з яких: 7690 грн. 31 коп. - заборгованість за тілом кредита. [INFO] позичальник [PERSON] помер. Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст.ст.608, 1218, 1219 ЦК України, у зв`язку із смертю боржника припиняються лише ті зобов`язання, які нерозривно пов`язані з його особою і не можуть бути виконані іншою особою, у той час як у результаті спадкування до спадкоємця переходять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцю на час відкриття спадщини й не припинилися у наслідок його смерті. Таким чином, у разі смерті фізичної особи, боржника за зобов`язанням у правовідносинах, що допускають правонаступництво в порядку спадкування, обов`язки померлої особи (боржника) за загальним правилом переходять до іншої особи - її спадкоємців, тому відбувається передбачена законом заміна боржників за зобов`язанням. Як зазначено позивачем, після смерті [PERSON] спадкоємцями, які постійно проживали із спадкодавцем на час відкриття спадщини є [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] - відповідачі у справі. Позивачем 10.01.2019 року була направлена претензія кредитора до Першої Чернігівської державної нотаріальної контори. 28.01.2019 року Позивачем було отримано відповідь Першої чернігівської державної нотаріальної контори, в якій зазначалось, що претензію кредитора переслано до Першої Чернівецької державної нотаріальної контори, за місцем заведення спадкової справи. 05.02.2019 року Позивачем було отримано відповідь Першої чернівецької державної нотаріальної контори, в якій зазначалось, що спадкоємці померлого [PERSON] із заявами про прийняття чи відмову від спадщини до нотаріальної контори не звертались та спадкова справа після смерті спадкодавця була заведена на підставі претензії АТ КБ «Приватбанк». Позивач вважає, оскільки відповідачі не відмовилися від спадщини у передбачені законодавством строки, а саме 6 місяців з дня відкриття спадщини, тому вони прийняли спадщину після померлого [PERSON] , до якої входять, у тому числі, кредитні зобов`язання померлого. 28.08.2019 року до [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] були направлені листи - претензії, згідно яких позивач пред`явив свої вимоги, але ніяких дій не було виконано. Тому АТ КБ «ПриватБанк» звернулося із даним позовом до суду. Просить стягнути з відповідачів на їх користь заборгованість за тілом кредиту в сумі 7690 грн. 31 коп. Ухвалою Садгірського районного суду м.Чернівці від 27.12.2019 року у справі було відкрито провадження та призначено до розгляду повторно за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. Представник позивача в судове засідання не з`явився, від нього до суду надійшла заява, в даній заяві просить суд справу розглядати в його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідачі [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , в судове засідання не з`явилися, були повідомлені про час та місце слухання справи, шляхом оголошення на сайті судової влади. Відповідно до ч.1, ч.2, ч.3 ст.223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі повторної неявки в судове засідання учасника справи (його представника), крім відповідача, незалежно від причин неявки. Таким чином, в силу вимог п.2 ч.3 ст.223 ЦПК України, суд вважає можливим розглядати справу за відсутності представника позивача, у зв`язку з повторною неявкою позивача незалежно від причини неявки. Згідно вимог ст.280 ЦПК України, суд вважає за можливе ухвалити по справі заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, оскільки відповідачі були повідомлені належним чином про слухання справи. Позивач не заперечував проти заочного вирішення справи. Відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. З огляду на неявку учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши подані сторонами докази, на підтвердження обставин, на які посилаються, матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються заявлені вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, приходить до висновку, що позовні вимоги позивача задоволенню не підлягають з наступних підстав. Судом установлено, що [PERSON] звернувся до ПАТ КБ «Приватбанк», правонаступником якого є АТ КБ «Приватбанк» з метою отримання банківських послуг, у зв`язку із чим підписав заяву № б/н від 06.05.2012 року, згідно якої отримав кредит у розмірі 4000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Позичальник [PERSON] підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг» та «Тарифами Банк», які викладені на банківському сайті www.privatbank.ua, складає між ним та банком договір про надання банківських послуг, що підтверджується підписом у заяві. Заявою позичальника підтверджується той факт, що він був повністю проінформований про умови кредитування в АТ КБ «Приватбанк», які були надані йому для ознайомлення в письмовій формі. Банк свої зобов`язання виконав в повному обсязі, надав позичальнику можливість розпоряджатися кредитними коштами в межах встановленого кредитного ліміту. Однак своїх зобов`язань позичальник не виконав. [INFO] позичальник [PERSON] помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] . Станом на 14.04.2017 року позичальник [PERSON] має заборгованості за кредитним договором в сумі 7690, 31 грн., що складається з тіла кредиту. Позивачем 10.01.2019 року була направлена претензія кредитора до Першої Чернігівської державної нотаріальної контори. 28.01.2019 року Позивачем було отримано відповідь Першої чернігівської державної нотаріальної контори, в якій зазначалось, що претензію кредитора переслано до Першої Чернівецької державної нотаріальної контори, за місцем заведення спадкової справи. 05.02.2019 року Позивачем було отримано відповідь Першої чернівецької державної нотаріальної контори, в якій зазначалось, що спадкоємці померлого [PERSON] із заявами про прийняття чи відмову від спадщини до нотаріальної контори не звертались та спадкова справа після смерті спадкодавця була заведена на підставі претензії АТ КБ «Приватбанк». На думку позивача спадкоємцями, які постійно проживали разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, є відповідачі у справі [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , що, на думку позивача, підтверджується копіями паспортів позичальника та відповідачів, де адресою реєстрації є [ADDRESS] . Відповідно до статті 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкоємець за заповітом чи законом має право прийняти спадщину або не прийняти її (частина перша статті 1268 ЦК України). Дії, які свідчать про прийняття спадщини спадкоємцем, визначені у частинах третій, четвертій статті 1268, статті 1269 ЦК України. Згідно з частиною третьою статті 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Таким чином, у разі смерті спадкодавця спадкоємці, які прийняли спадщину і не відмовились від її прийняття, замінюють його особу у всіх правовідносинах, що існували на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок смерті спадкодавця. Реалізація принципу змагальності в цивільному процесі та доведення перед судом переконливості своїх вимог є конституційною гарантією (стаття 129 Конституції України). Відповідно до частини першої ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях (частина шоста статті 81 ЦПК України). Обґрунтовуючи позовні вимоги покладенням на спадкоємця обов`язку сплатити заборгованість в межах вартості спадкового майна, АТ КБ «ПриватБанк» не зазначив та не надав жодного доказу того, що відповідачі відносяться до кола спадкоєсців, та до якої саме черги. Суспільні відносини, пов`язані зі здійсненням прав на спадкування врегульовані Книгою шостою Цивільного Кодексу України. Так, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців) (ст. 1216 Кодексу). У першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. У другу чергу право на спадкування за законом мають рідні брати та сестри спадкодавця, його баба та дід як з боку батька, так і з боку матері. У третю чергу право на спадкування за законом мають рідні дядько та тітка спадкодавця. У четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини (ст. 1261-1264 Кодексу). Відповідно до ст. 1258 Кодексу, спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу. За приписами ч. 2 ст. 1259 Кодексу, фізична особа, яка є спадкоємцем за законом наступних черг, може за рішенням суду одержати право на спадкування разом із спадкоємцями тієї черги, яка має право на спадкування, за умови, що вона протягом тривалого часу опікувалася, матеріально забезпечувала, надавала іншу допомогу спадкодавцеві, який через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво був у безпорадному стані. Позивач не надав суду доказів, які підтверджують, черговість спадкування між відповідачами. Однак, суд наголошує, що сторони зобов`язані надати суду всі докази. Позивач повинен надати докази разом з поданням позовної заяви. Всупереч вимогам ст.83 ЦПК України, позивач не надав суду всі докази. Суд, дотримуючись принципу диспозитивності розглядає справи не інакше як за зверненням фізичних та юридичних осіб, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін, що позбавляє його за власною ініціативою збирати докази. Обов`язок доведення обставин на які особа посилається, як на підставу своїх вимог покладається саме на цю особу. Таким чином, враховуючи наведені обставини, відсутні підстави для стягнення боргу за кредитом спадкодавця, а тому позов задоволенню не підлягає. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed