Jurisdiction: civil
Date: 2018-07-17 00:00:00

20.06.2018 року [PERSON], заінтересована особа Білгород-Дністровський міськрайонний відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області звернулась до суду з заявою про визнання [PERSON], [INFO] померлим, свою заяву обґрунтовує тим, що заявник [PERSON] перебувала у зареєстрованому шлюбі з [PERSON], який 23.01.2007 року був розірваний. Від шлюбу мають спільного неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. На теперішній час заявник [PERSON] має намір виїхати на відпочинок за кордон разом зі своїм неповнолітнім сином, але для перетину державного кордону необхідний дозвіл (згода) батька дитини [PERSON]. В свою чергу батько дитини [PERSON] з 2011 року перебуває у розшуку, до теперішнього часу місцезнаходження його відомо, в звязку з чим заявник звернулась до суду з вказаною заявою. Ухвалою Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 21.06.2018 року провадження у справі відкрито, справу призначено до розгляду. В судовому засіданні заявник [PERSON] вимоги заяви підтримала, просила суд її задовольнити, посилаючись на те, що рішення суду про оголошення її колишнього чоловіком померлим дасть їй можливість виїзду за кордон з дитиною на відпочинок. В судове засідання представник Білгород-Дністровський міськрайонний відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області не зявився, був повідомлений належним чином, причини неявки суду не відомі. Вислухавши пояснення заявника, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Відповідно до ст.4 ЦПК України,\~кожна особа має право в порядку встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно вимог ч.1\~ст.13 ЦПК України\~суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до\~ст.263 ЦПК України\~Судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Згідно\~ст.264 ЦПК України, під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; 5) чи слід позов задовольнити або в позові відмовити; як розподілити між сторонами судові витрати; чи є підстави допустити негайне виконання судового рішення; чи є підстави для скасування заходів забезпечення позову. Судом встановлено, що заявник [PERSON] перебувала у зареєстрованому шлюбі з [PERSON], який 23.01.2007 року був розірваний, що підтверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу серії 1-ЖД №032260 від 23.01.2007 року. Від шлюбу мають спільного неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії І-БП №084091 від 10.02.2004 року. У 2011 році колишній чоловік заявника [PERSON], [INFO] зник, в звязку з чим був оголошений в розшук. 19.09.2017 року заявник [PERSON] звернулась до Білгород-Дністровського ВП ГУНП в Одеській області з заявою щодо встановлення місцезнаходження [PERSON], [INFO]. Згідно відповіді Білгород-Дністровського ВП ГУНП в Одеській області від 28.09.2017 року №42/19884 заявнику [PERSON] було повідомлено, що [PERSON], [INFO] з 05.06.2011 року за ухилення від виконання вироку суду знаходиться в розшуку, за місцем реєстрації вул.Ізмаїльська 131/21, м.Білгород-Дністровський, Одеської області не значиться та проведеними розшуковими заходами встановити місцезнаходження (перебування) не надалось можливим. На теперішній час заявник [PERSON] має намір виїхати на відпочинок за кордон разом зі своїм неповнолітнім сином, але для перетину державного кордону необхідний дозвіл (згода) батька дитини [PERSON]. В свою чергу батько дитини [PERSON] з 2011 року перебуває у розшуку, до теперішнього часу місцезнаходження (перебування) його відомо. Відповідно до ч.1\~ст.293 ЦПК України\~окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспрюваних прав. Відповідно до п.3 ч.2\~ст.293 ЦПК України\~суд розглядає в порядку окремого провадження справи про: визнання фізичної особи безвісно відсутньою чи оголошення її померлою. Згідно з положеннями\~статті 46 ЦК України\~фізична особа може бути оголошена судом померлою, якщо у місці її постійного проживання немає відомостей про місце її перебування протягом трьох років, а якщо вона пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підставу припускати її загибель від певного нещасного випадку, - протягом шести місяців, а за можливості вважати фізичну особу загиблою від певного нещасного випадку або інших обставин внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру - протягом одного місяця після завершення роботи спеціальної комісії, утвореної внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру. Фізична особа оголошується померлою від дня набрання законної сили рішенням суду про це. Фізична особа, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави припустити її загибель від певного нещасного випадку або у зв'язку з воєнними діями, може бути оголошена померлою від дня її вірогідної смерті. При цьому під відсутністю відомостей слід розуміти як прояви самої фізичної особи, так і виписки з готелів або інших місць можливого перебування такої особи, а також показання осіб, які бачили громадянина в тому чи іншому місці. Законодавство виділяє ряд підстав, за наявності яких громадянин може бути оголошений померлим. До таких підстав належать: - відсутність громадянина в місці постійного проживання протягом трьох років з дня отримання останніх відомостей про нього, а в деяких випадках, визначених законодавством, - протягом шести місяців; - неотримання відомостей про місце перебування фізичної особи протягом визначеного законодавством часу; - неможливість встановити, чи є живою фізична особа. Для оголошення фізичної особи померлою потрібна наявність ряду умов, зокрема: 1) відсутність громадянина в місці його проживання; 2) довготривала відсутність відомостей про місце перебування такої фізичної особи; 3) звернення зацікавлених осіб до суду; 4) рішення суду про оголошення громадянина померлим. Слід зазначити, що оголошення громадянина померлим базується на презумпції смертності (тобто на припущенні, що громадянин, який відсутній, - мертвий). В пункті 13\~постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення»\~розяснено, що оголошення фізичної особи померлою - це ствердження судовим рішенням припущення про смерть даної особи, тобто констатація високого ступеня ймовірності смерті. Отже, особливістю цієї категорії справ є те, що висновок суду про оголошення громадянина померлим ґрунтується на юридичному припущенні смерті особи. На підтвердження своїх припущень заявник [PERSON] зокрема посилається на те, що у 2011 році її колишній чоловік [PERSON], [INFO] зник, в звязку з чим був оголошений в розшук. З відповіді Білгород-Дністровського ВП ГУНП в Одеській області від 28.09.2017 року №42/19884 вбачається, що [PERSON], [INFO] з 05.06.2011 року за ухилення від виконання вироку суду знаходиться в розшуку, за місцем реєстрації вул.Ізмаїльська 131/21, м.Білгород-Дністровський, Одеської області не значиться та проведеними розшуковими заходами встановити місцезнаходження (перебування) не надалось можливим. Будь-яких офіційних даних щодо смерті [PERSON], [INFO] суду встановити не вдалося. Частиною 1\~статті 76 ЦПК України\~передбачено, що доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до\~статті 77 ЦПК України\~належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Статтею 78 ЦПК України\~передбачено, що суд не бере до уваги докази, які одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Частиною 6\~статті 81 ЦПК України\~передбачено, що доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Як вбачається з положень ч. 1\~ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Отже, враховуючи вказані вимоги закону, суд приходить до висновку, що заявником [PERSON] не було надано суду жодних належних та допустимих доказів на підтвердження своїх вимог, які б відповідали нормам права, суд приходить до висновку, що достовірно встановити факт смерті [PERSON], [INFO] немає можливості, а тому у задоволені заяви слід відмовити в повному обсязі.

Outcome: dismissed