Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-25 00:00:00

21 березня 2017 року до суду надійшов вищевказаний цивільний позов, у якому позивач просить розірвати шлюб, укладений між ним та [PERSON], зареєстрований виконавчим комітетом Новоолександрівської сільської ради Дніпропетровського району, Дніпропетровської області, актовий запис №52. Позовні вимоги обґрунтовано тим, що 12 вересня 2014 року між сторонами укладений шлюб, який був зареєстрований виконавчим комітетом Новоолександрівської сільської ради Дніпропетровського району, Дніпропетровської області, актовий запис №52. Від цього шлюбу сторони мають сина [PERSON], 06 березня 2015р.н. Спільне життя з відповідачем не склалося через відсутність взаєморозуміння, розходження поглядів на сімейні відносини та сімейні обовязки з ведення спільного господарства. Відповідач влаштовує постійні скандали, в тому числі в присутності дитини. Відповідач постійно предявляє позивачу необґрунтовані претензії, що робить спільне життя нестерпним. Від постійних суперечок і скандалів погіршилось самопочуття позивача, він перебуває в стані постійного стресу. У позивача порушився сон і погіршилася працездатність. При цьому відповідач не бере участі матеріально в житті сімї, не бажає влаштуватися на роботу і весь тягар забезпечення сімї лежить на плечах позивача. Спільне господарство не ведеться з лютого 2017 року. Фактичні шлюбні відносини припиненні з лютого 2017 року. Втрачені всі фізичні та духовні звязки між сторонами. Збереження сімї не можливо і суперечить інтересам сторін. Шлюб розривають вперше. Суперечки про місце проживання дитини і розподіл спільного майна не має. У судове засідання сторони не з'явились, надали суду заяви про розгляд справи за їх відсутності, оскільки позивач позовні вимоги підтримує, а відповідач визнає. У звязку із неявкою осіб, які беруть участь у справі, суд розглядає справу у відповідності до ч.2 ст.197 ЦПК України, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Дослідивши матеріали справи, суд встановив такі обставини і визначені відповідно до них правовідносини. 12 вересня 2014 року Виконавчим комітетом Новоолександрівської сільської ради Дніпропетровського району Дніпропетровської області було зареєстровано шлюб між позивачем та відповідачем, актовий запис №52, що підтверджується свідоцтвом про шлюб (а.с.9). Від шлюбу сторони мають малолітню дитину - сина [PERSON], 06 березня 2015р.н., що підтверджується свідоцтвом про народження (а.с.8). Подружнє життя між сторонам не склалося, фактично шлюбні відносини припинені з лютого 2017 року, що підтверджується заявами сторін. Підстав для надання строку для примирення судом не встановлено. Положеннями ч.ч.3, 4 ст.56 Сімейного кодексу України (далі - СК України) передбачено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв'язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до ст.110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Згідно із ст.112 СК України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ст.113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. За таких обставин, суд доходить висновку, що оскільки подружнє життя між сторонами не склалося, сімейні відносини не підтримують, спільного господарства не ведуть, спільного бюджету не мають, це свідчить про стійкий розлад подружніх стосунків, внаслідок чого подальше спільне проживання та збереження сімї є неможливим, так як це суперечить інтересам сторін, цивільний позов підлягає задоволенню. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат між сторонами, суд бере до уваги, що при зверненні до суду позивачем було сплачено судовий збір, тому відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України судовий збір підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved