Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-15 00:00:00

21 листопада 2014 року до Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області звернулася позивач [PERSON] із вищевказаним позовом. В обґрунтування позовних вимог зазначила, що вона здійснює оплату за землю на підставі договору оренди земельної ділянки (з урахуванням змін), укладеного між нею та Криворізькою міською радою, згідно якого передана в оренду земельна ділянка у м. Кривому Розі за адресою: вул. Отто Брозовського, 51а (договір зареєстрований 30 січня 2007 року за №040710800082). Річна орендна плата проводилась у трикратному розмірі земельного податку, що встановлювалась ЗУ «Про плату за землю» та в подальшому - ПК України. ЗУ «Про запобігання фінансової катастрофи та створення передумов для економічного зростання в Україні» від 27 березня 2014 року були внесені зміни, зокрема до ПК України. В звязку з чим, вона звернулася до відповідача з пропозицією внесення змін у договір. На момент звернення до суду, відповіді не надано, тому вона вимушена звернутись до суду з метою внесення змін до договору виходячи з наступного. Згідно п.288.1 ст.288 ПК України, підставою для нарахування орендної плати за земельну ділянку є договір оренди такої земельної ділянки. Відповідно пп.288.5.1 п.288.5 ст.288 ПК України (зі змінами): «Розмір орендної плати встановлюється у договорі оренди, але річна сума платежу: не може бути меншою 3 відсотків нормативної грошової оцінки.». Відповідно ст.271 ПК України: «271.1. Базою оподаткування є: 271.1.1 нормативна грошова оцінка земельних ділянок з урахуванням коефіцієнта індексації, визначеного відповідно до порядку, встановленого цим розділом; 271.1.2 площа земельних ділянок, нормативну грошову оцінку яких не проведено.». 01 січня 2014 року припинила свою дію грошова оцінка, яка затверджена рішенням Криворізької міської ради № 3884 від 14 травня 2010 року. На сьогоднішній день у місті [PERSON] відсутня нормативна грошова оцінка земель міста, таким чином, в даному випадку базою оподаткування виступає площа земельної ділянки, без застосування трикратного розміру земельного податку. Згідно п.275.3 ст.275 ПК України, ставки податку за земельні ділянки (за винятком сільськогосподарських угідь та земель лісогосподарського призначення) диференціюють та затверджують відповідні сільські, селищні, міські ради виходячи із ставок податку, встановлених п.275.1 цієї статті, функціонального використання та місцезнаходження земельної ділянки, але не більше трикратного розміру цих ставок податку, з урахуванням коефіцієнтів, установлених п.275.2 цієї статті. 26 червня 2013 року Криворізькою міською радою було винесено рішення за №2088 «Про ставки податку за земельні ділянки на території м. Кривого Рогу», яким було вирішено, зокрема, затвердити та ввести в дію з 01 січня 2014 року, згідно пп.1.1, 1.2 даного рішення, ставки податку за земельні ділянки на території міста, визначені відповідно до вимог п.1 ст.275 ПК України як для міста обласного значення з чисельністю населення від 500 до 1000 тис. осіб, та розміри коефіцієнтів диференціації ставки земельного податку за користування земельними ділянками певного функціонального використання та місцезнаходження в межах міста. У 2014 році нараховувати розмір орендної плати необхідно з урахуванням пп.275.1 ст.275 ПК України, згідно якого зазначено, що ставки податку за земельні ділянки, нормативну грошову оцінку яких не проведено, встановлюються у таких розмірах: у населених пунктах з чисельністю населення від 500 000 до 1000 000 - 3,05 грн. за 1 кв.м. Відповідно до п.4.3 договору визначено: «Розмір нормативної грошової оцінки не є сталим і змінюється у зв'язку з проведенням її щорічної індексації та на підставі інших вимог діючого законодавства...». Враховуючи те, що відсутня оцінка у м. Кривому Розі, змінився розмір оплати за землю у всьому місті та базова вартість 1 кв.м. земель міста, а згідно змін до ПК України змінився розмір земельного податку та його кратність, тому, розрахунок орендної плати за земельні ділянки здійснюється згідно ПК України та рішення відповідача №2088 від 26 червня 2013 року, а саме, за наступною формулою: (площа земельної ділянки) * 3,05 (ставка податку) * (коефіцієнт диференціації згідно рішення №2088 від 26 червня 2013 року) * 2,5 (коефіцієнт міста обласного значення) = (оплата за рік). Вважає, що так як, було змінено розмір оплати за землю, порушуються її права щодо проведення оплати у меншому розмірі, а враховуючи нинішню кризову ситуацію в Україні, здійснення прибуткової господарської діяльності значно ускладнилось. Її вимоги базуються на законодавстві та рішенні самого відповідача, що розповсюджується на землі м. Кривого Рогу, а вона як користувач землі на території міста не є винятком. Вважає, що умовами спірного договору передбачені підстави для зміни розміру орендної плати, в тому числі і у випадку, передбаченому законодавством України (п.4.3, 4.4 Договору). На підставі вищевикладеного просить позовні вимоги задовольнити у повному обсязі, та винести рішення, яким внести зміни до пункту 4.1 договору оренди земельної ділянки, укладеного між Криворізькою міською радою та [PERSON], зареєстрованого від 30 січня 2007 року за №040710800082, виклавши його в наступній редакції: «Річна орендна плата вноситься «Орендарем» виключно в грошовій формі у розмірі земельного податку, що встановлюється Податковим кодексом України, з урахуванням рішення міської ради від 26 червня 2013 року №2088 «Про ставки податку на земельні ділянки на території м. Кривого Рогу» на рахунок управління Державної казначейської служби України у м. Кривому Розі №33214815700024 у банку ГУДКУ у Дніпропетровській області МФО 805012, код ЄДРПОУ 24230992 рівними частками до 15 серпня і 15 листопада», та стягнути з відповідача на її користь понесені судові витрати у вигляді судового збору у розмірі 243,60 гривень. Позивач та її представник до зали суду не зявилися, про час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином, надали до суду заяву про розгляд справи за їх відсутності, підтримали позовні вимоги у повному обсязі з підстав та мотивів викладених у позовній заяві, просили суд їх задовольнити. Присутній у судовому засіданні представник відповідача, надала пояснення по суті справи, проти задоволення позовних вимог заперечувала у повному обсязі. Надала до суду письмові заперечення, в яких посилалася на наступні обставини. Згідно рішення Криворізької міської ради від 21 червня 2006 року №130, [PERSON] була надана у користування земельна ділянка 0,2796 га комерційного використання для розміщення адміністративної будівлі за адресою: м. Кривий Ріг, Саксаганський район, вул. Отто Брозовського, 51а. Договір оренди земельної ділянки зареєстровано 30 січня 2007 року за №040710800082. Термін оренди - 10 років. 14 листопада 2008 року була укладена додаткова угода про внесення змін до п.4.1 договору оренди земельної ділянки в частині розміру річної орендної плати. Відносини, повязані з орендою землі, регулюються Земельним кодексом України, Цивільним кодексом України, Податковим кодексом України, Законом України від 06 жовтня 1998 року №161-XIV «Про оренду землі», іншими нормативно - правовими актами, прийнятими відповідно до них, а також договором оренди земельної ділянки. Обчислення розміру орендної плати за користування земельною ділянкою здійснюється, відповідно до Податкового кодексу України та Рішення міської ради від 26 червня 2013 року №2088 «Про ставки податку за земельні ділянки на території м. Кривого Рогу», з урахуванням її цільового призначення. Із набранням чинності Закону України від 27 березня 2014 року №1166 «Про запобігання фінансової катастрофи та створення передумов для економічного зростання в Україні», внесено зміни до Податкового кодексу України. Зокрема підпункт 288.5.1 пункту 288.5 статті 288 Кодексу діє у новій редакції, згідно з якою, мінімальний розмір орендної плати за землю не може бути меншим 3 відсотків нормативної грошової оцінки. Постановою Дніпропетровського апеляційного суду від 01 листопада 2011 року №2а-423/10/0408, та ухвалою Вищого адміністративного суду України від 11 грудня 2012 року, К/9991/76012/11, рішення Криворізької міської ради від 14 травня 2010 року №3884 «Про затвердження технічної документації з нормативної грошової оцінки земель міста [PERSON]» було визнано не чинним. Згідно підпункту 1.9 пункту 1 та пункту 5 статті 4 Податкового кодексу України, зміни до будь-яких елементів податків та зборів не можуть вноситись пізніш як за шість місяців до початку нового бюджетного періоду, в якому будуть діяти нові правила та ставки. Податки та збори, їх ставки, а також податкові пільги не можуть змінюватись протягом бюджетного року. При встановлені або розширені існуючих податкових пільг такі пільги застосовуються з наступного бюджетного року. З метою раціонального та ефективного використання земель у інтересах територіальної громади міста, забезпечення сталого соціально - економічного розвитку регіону Криворізькою міською радою було прийнято рішення «Про ставки податку за земельні ділянки на території м. Кривого Рогу» від 26 червня 2013 року №2088, яким затверджена ставки податку на земельні ділянки на території міста та розміри коефіцієнта диференціації ставок земельного податку за користування земельною ділянкою певного функціонального використання та місцезнаходження в межах міста. Також посилалася на ту обставину, що той факт, що рішення Криворізької міської ради №2088 від 26 червня 2013 року оскаржувалося в судах першої та апеляційної інстанції по справі №210/4946/13, проте було залишено чинним як таке, що відповідає вимогам законодавства України стосується не тільки осіб, які приймали участь у справі, але й має загально громадське значення, оскільки не є актом індивідуальної дії, а стосується невизначеного кола осіб. Отже, рішення Криворізької міської ради №2088 від 26 червня 2013 року «Про ставки податку за земельні ділянки на території м. Кривого Рогу» прийнято органом, беззаперечно наділеним компетенцією щодо вирішення даного роду земельних питань, є чинним та законним. Враховуючи відсутність нормативної грошової оцінки земель міста, здійснення нарахування та сплати орендної плати за землю повинно відбуватися на підставі Податкового кодексу України з урахуванням рішення міської ради від 26 червня 2013 року №2088 «Про ставки податку за земельні ділянки на території м. Кривого Рогу» (зі змінами). Так, відповідно до ст.275.3 Податкового кодексу України, ставки податку за земельні ділянки (за винятком сільськогосподарських угідь та земель лісогосподарського призначення) диференціюють та затверджують відповідні сільські, селищні, міські ради виходячи із ставок податку, встановлених пунктом 275.1 цієї статті, функціонального використання та місцезнаходження земельної ділянки, але не більше трикратного розміру цих ставок податку, з урахуванням коефіцієнтів, установлених пунктом 275.2 цієї статті. На підставі вищевикладеного, просила у задоволенні позовних вимог відмовити у повному обсязі. Представник третьої особи - Управління земельних ресурсів виконавчого комітету Криворізької міської ради, до зали суду не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, причини неявки суду не повідомив, клопотань про відкладення розгляду справи, або про розгляд справи за його відсутності до суду не надходило. Суд вважає, що судове засідання можливо провести без участі позивача, її представника та представника третьої особи, на підставі наявних у справі доказів, без фіксування судового засідання технічними засобами, що буде відповідати вимогам ст.197 ЦПК України. Вислухавши пояснення представника відповідача, повно, всебічно та обєктивно дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків. Так, судом встановлено, що 26 грудня 2006 року між Криворізькою міською радою (орендодавець) та громадянкою [PERSON] (орендар) був укладений договір оренди земельної ділянки, за умовами якого орендодавець на підставі рішення міської ради від 21 червня 2006 року №130 надає, а орендар приймає в строкове платне користування земельну ділянку прибудинкової території нежитлового будинку відповідно до частки власності у нежитловому будинку для розміщення вбудованої адміністративної будівлі несільськогосподарського використання, що знаходиться за адресою: м. Кривий Ріг, Саксаганський район, вул. Отто Брозовського, 51а (п.1.1 договору); в оренду передається земельна ділянка загальною площею 2796 кв.м. (п.2.1 договору); кадастровий номер ділянки 1211000000:06:227:0001 (п.2.2 договору); договір укладено на 10 років, після закінчення строку дії договору орендар має переважне право поновлення його на новий строк, у цьому разі орендар повинен не пізніше, ніж за два місяці до закінчення строку дії договору повідомити письмово орендодавця про намір продовжити його дію (п.3.1 договору); річна орендна плата вноситься орендарем виключно у грошовій формі у трикратному розмірі земельного податку, що встановлюється Законом України «Про плату за землю», на підставі витягу з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки, виконаного Криворізьким міським управлінням земельних ресурсів, на рахунок Управління держказначейства у м. Кривий Ріг №332148157000024 у банку ГУДКУ у Дніпропетровській області, МФО 805012, код ЄДРПОУ 24230992, рівними частками до 15 серпня і 15 листопада (п.4.1 договору в редакції додаткової угоди від 14 листопада 2008 року); розмір нормативної грошової оцінки не є сталим і змінюється у зв`язку з проведенням її щорічної індексації та на підставі інших вимог діючого законодавства. Орендар зобов`язується щорічно відповідно до інформації Держкомзему про коефіцієнт індексації грошової оцінки земель, опублікований в засобах масової інформації, здійснювати індексацію грошової оцінки земельної ділянки. Розмір грошової оцінки земельної ділянки з урахуванням індексації змінюється без внесення змін і доповнень до цього договору (п.4.3 договору); розмір та сума орендної плати переглядається станом на кожне перше число кварталу в межах терміну дії договору оренди у разі, зокрема, зміни (збільшення або зменшення за рішенням міської ради) розмірів річної орендної плати за землю, базової вартості 1кв.м. земель міста, здійснення індексації грошової оцінки земель, зміни цін, тарифів, у т.ч. внаслідок інфляції (п.4.4 договору); орендар самостійно обчислює суму орендної плати щороку за станом на 1 січня і до 1 лютого поточного року подає відповідному органу державної податкової служби за місцезнаходженням земельної ділянки податкову декларацію на поточний рік за формою, встановленою податковим органом, з розбивкою річної суми рівними частками за місяцями (п.4.6 договору); зміна умов договору оренди здійснюється у письмовій формі за взаємною згодою сторін, у разі недосягнення згоди щодо зміни умов договору спір розглядається у судовому порядку (п.10.1 договору). Договір зареєстрований в Криворізькому відділі Дніпропетровської регіональної філії Державного підприємства «Центр державного земельного кадастру», про що в Державному реєстрі земель вчинено запис від 30 січня 2007 року за №040710800082 (а.с.4-6). Позивач, посилаючись на ту обставину, що нормативна грошова оцінка земель в м. Кривому Розі, затверджена рішенням міськради №3884 від 14 травня 2010 року, втратила чинність з 01 січня 2014 року, а також на прийняття Криворізькою міською радою рішення від 26 червня 2013 року №2088 «Про ставки податку за земельні ділянки на території м. Кривого Рогу», яким затверджені та введені в дію з 01 січня 2014 року, ставки податку за земельні ділянки на території міста, визначені відповідно до вимог п.1 ст.275 Податкового кодексу України як для міста обласного значення з чисельністю населення від 500 до 1000 тис. осіб, а також затверджені розміри коефіцієнтів диференціації ставки земельного податку за користування земельними ділянками певного функціонального використання та місцезнаходження в межах міста, звернулася до відповідача з пропозицією, викладеною в листі від 11 листопада 2014 року, внести зміни в п.4.1 договору оренди земельної ділянки, виклавши його в наступній редакції: «Річна орендна плата вноситься «Орендарем» виключно в грошовій формі у розмірі земельного податку, що встановлюється Податковим кодексом України, з урахуванням рішення міської ради від 26 червня 2013 року №2088 «Про ставки податку на земельні ділянки на території м. Кривого Рогу» на рахунок управління Державної казначейської служби України у м. Кривому Розі №33214815700024 у банку ГУДКУ у Дніпропетровській області МФО 805012, код ЄДРПОУ 24230992 рівними частками до 15 серпня і 15 листопада» (а.с.12). Втім, вказану пропозицію Криворізькою міською радою залишено без розгляду, з приводу чого позивач вимушена була звернутися до суду із даним позовом про внесення змін до договору оренди земельної ділянки від 26 грудня 2006 року, зареєстрованого в Криворізькому відділі Дніпропетровської регіональної філії Державного підприємства «Центр державного земельного кадастру», про що в Державному реєстрі земель вчинено запис від 30 січня 2007 року за №040710800082. На підставі вищевикладеного, суд приходить до висновку, що у задоволенні позовних вимог необхідно відмовити, виходячи із наступного. Відповідно до ст.632 ч.1 Цивільного кодексу України, ціна в договорі встановлюється за домовленістю сторін; у випадках, встановлених законом, застосовуються ціни (тарифи, ставки тощо), які встановлюються або регулюються уповноваженими органами державної влади або органами місцевого самоврядування. Згідно з ст.15 ч.1 Закону України «Про оренду землі», істотною умовою договору оренди землі є, зокрема, орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, форм платежу, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальності за її несплату. Статтею 21 Закону України «Про оренду землі» визначено, що орендна плата за землю - це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою; розмір, форма і строки внесення орендної плати за землю встановлюються за згодою сторін у договорі оренди (крім строків внесення орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності, які встановлюються відповідно до Податкового кодексу України). Відповідно до ст.289 ч.1 п.289.1 Податкового кодексу України, і ст.13 ч.1 Закону України «Про оцінку земель», для визначення розміру орендної плати для земель державної та комунальної власності проводиться та використовується нормативна грошова оцінка земельних ділянок, яка являє собою капіталізований рентний дохід (дохід, який можна отримати із землі як фактора виробництва залежно від якості та місця розташування земельної ділянки), визначений за встановленими та затвердженими нормативами (ст.1 Закону України «Про оцінку земель»). Згідно з підпунктами 288.5.1, 288.5.2 п.288.5 ст.288 Податкового кодексу України (в редакції Законів України від 27 березня 2014 року №1166 та від 28 грудня 2014 року №71-УШ), розмір орендної плати встановлюється у договорі оренди, але річна сума платежу: не може бути меншою 3 відсотків нормативної грошової оцінки та не може перевищувати, зокрема, для інших земельних ділянок, наданих в оренду, - 12 відсотків нормативної грошової оцінки. Таким чином, законодавець чітко визначив, що нормативна грошова оцінка земель є основою для визначення розміру орендної плати для земель державної та комунальної власності. Згідно з п.14.1.72 ст.14 Податкового кодексу України, земельний податок - це обов'язковий платіж, що справляється з власників земельних ділянок та земельних часток (паїв), а також постійних землекористувачів. Водночас, відповідно до п. 14.1.136 ст.14 Податкового кодексу України, орендна плата за земельні ділянки державної і комунальної власності - це обов'язковий платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою. Отже, земельний податок і орендна плата за своєю правовою природою є різними видами платежів, які мають різний порядок обчислення та нарахування, при цьому основою для визначення розміру орендної плати для земель державної і комунальної власності є нормативна грошова оцінка земель (аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного суду України від 08 квітня 2015 року у справі №916/2439/14). Відтак, враховуючи, що запропонована позивачем редакція пункту 4.1 договору оренди землі містить таке визначення розміру орендної плати за користування земельною ділянкою комунальної власності, яке розраховано орендарем не на основі нормативної грошової оцінки землі, суд вважає, що відсутні підстави для внесення відповідних змін у договір оренди земельної ділянки, адже запропонована редакція спірного пункту не відповідає вимогам чинного законодавства. Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.651 Цивільного кодексу України, зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Що стосується посилань позивача, щодо внесення змін до договору в частині зміни порядку розрахунку орендної плати на підставі п.275.1 ст.275 Податкового кодексу України, суд зазначає, що норму ст.275 Податкового кодексу відповідно до Закону України від 28 грудня 2014 року №71-УШ «Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо податкової реформи» з 01 січня 2015 року, виключено, отже, на час прийняття рішення у справі запропонований позивачем порядок розрахунку орендної плати, виходячи зі ставки земельного податку на земельні ділянки, нормативну грошову оцінку яких не проведено, вже не діяв. До того ж, нормативну грошову оцінку наданої позивачеві в оренду конкретної земельної ділянки по вул. Отто Брозовського, 51а, площею 2796 кв.м. було проведено, про що свідчить витяг з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки від 27 вересня 2006 №851/01, і становив 3292681,44 грн. (а.с.7). Що стосується обґрунтування позовних вимог про зобов'язання Криворізької міської ради внести зміни до договору оренди землі щодо розміру орендної плати припиненням дії нормативної грошової оцінки земель міста [PERSON] з 01 січня 2014 року, слід зазначити, що, виходячи з умов договору, підставою для зміни розміру орендної плати, може бути зміна (збільшення або зменшення за рішенням міської ради) розмірів річної орендної плати за землю, базової вартості 1 кв.м. земель міста, здійснення індексації грошової оцінки земель, зміни цін, тарифів, у тому числі внаслідок інфляції, а також зміна нормативної грошової оцінки землі, причому, без внесення змін до договору оренди земельної ділянки. Враховуючи, що позивач не надав будь-яких доказів, які б засвідчували зміну грошової оцінки саме його земельної ділянки, проведеної при укладенні договору і проіндексованої у відповідності до п.4.3 договору, підстави для внесення змін до договору відсутні, а тому у задоволенні позовних вимог необхідно відмовити. Згідно ст.88 ЦПК України, судові витрати не компенсуються у звязку з відмовою у задоволенні позову. На підставі вищенаведеного та ст.ст.15, 16, 638, 639, 649, 792 ЦК України, ст.ст.12, 116, 124 ЗК України, ст.ст.1, 15,21 Закону України «Про оренду землі», ст.ст.12, 14, 271, 288, 289 ПК України, Закону України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо податкової реформи»,

Outcome: dismissed