Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-07 00:00:00

20.07.2021 року позивач [PERSON] звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] , заінтересована особа: Орган опіки та піклування при виконавчому комітеті Ізюмської міської ради Харківської області про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів. Позовні вимоги мотивовані тим, що відповідач [PERSON] ніяким чином не піклується про дітей, не проявляє заінтересованості в їх подальшій долі, не цікавиться успіхами, станом здоров`я, не піклується про фізичний і духовний розвиток дітей, їх навчанням, підготовкою до самостійного життя, зокрема - не забезпечує необхідного харчування, медичного догляду, лікування, що негативно впливає на їх фізичний розвиток як складову виховання; не спілкується з дітьми в обсязі, необхідному для їх нормального самоусвідомлення; не надає дітям доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяє засвоєнню ними загальновизнаних норм моралі; не виявляє інтересу до її внутрішнього світу; не створює умов для отримання ними освіти - створились умови, які шкодять інтересам дитини. Відповідач, покладених законом на матір обов`язків, не виконує, не бере педагогічної, матеріальної, грошової, посильної трудової, або будь-якої іншої участі у вихованні синів. Всі питання щодо виховання вирішуються ним самостійно без участі та підтримки з боку відповідача. Діти знаходиться на повному його утриманні. З огляду на зазначене, позивач просить суд позбавити батьківських прав [PERSON] , [INFO] , зареєстровану за адресою: [ADDRESS] , відносно малолітніх дітей [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] ; [PERSON] , [INFO] , та стягнути з неї аліменти на користь малолітніх дітей [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] ; [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/2 частини від заробітку (доходів), але не менше 50 % від прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку. У судове засідання позивач [PERSON] не з`явився, надав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав в повному обсязі. Проти винесення заочного рішення не заперечував. Відповідач [PERSON] , будучи належним чином повідомленою про день та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явилася. Справа призначалась до розгляду неодноразово, відповідач [PERSON] повідомлена про дату судового засідання, до суду не надходило заяв про відкладення розгляду справи, зазначене свідчить, що відповідач [PERSON] не бажає з`являтися в судові засідання та не цікавиться розглядом справи. Відповідно до ст. 223 ЦПК України суд відкладає розгляд справи в судовому засіданні в межах встановленого цим Кодексом з таких підстав неявка в судове засідання учасника справи, щодо якого відсутні відомості про вручення йому повідомлення про дату, час і місце судового засідання. У разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Представник заінтересованої особи органу опіки та піклування виконавчого комітету Ізюмської міської ради Харківської область Бойко М.С. у судове засідання не з`явилася, надала заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала в повному обсязі, не заперечувала проти їх задоволення. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Згідно ч.3 ст.211 ЦПК України учасник справи має право заявляти клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. В силу положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Матеріалами справи встановлено, згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого Відділом реєстрації актів цивільного стану Ізюмського міського управління юстиції Харківської області24.02.2005 року, [PERSON] є матір`ю, а [PERSON] є батьком неповнолітнього [PERSON] , [INFO] . (а.с.6). Згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого Відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Ізюму Ізюмського міськрайонного управління юстиції Харківської області31.10.2007 року, [PERSON] є матір`ю, а [PERSON] є батьком неповнолітнього [PERSON] , [INFO] . (а.с.7). Згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого Відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Ізюму Ізюмського міськрайонного управління юстиції Харківської області 12.08.2009 року, [PERSON] є матір`ю, а [PERSON] є батьком малолітнього [PERSON] , [INFO] . (а.с.5). Відповідно до висновку органу опіки та піклування Ізюмської міської ради № 3027 від 27.08.2020 року мати дітей [PERSON] не цікавиться життям та здоров`ям дітей, не надає матеріальної допомоги, байдуже ставиться до їх фізичного, духовного та морального розвитку, жодного разу не відвідала навчальний заклад, не переймається подальшою долею дітей та свідомо ухиляється від виконання батьківських обов`язків. Вихованням дітей займається батько [PERSON] , діти навчаються в КЗ «Балаклійська спеціальна школа», батько спілкується з вихователями, приймає участь у всіх заходах, відвідує батьківські збори, а також, створив для дітей належні умови проживання. На засіданні комісії гр. [PERSON] не з`явилась. На підставі вищевикладеного, в інтересах дітей, вважають за доцільне позбавити батьківських прав гр. [PERSON] , [INFO] , останнє місце реєстрації за адресою: [ADDRESS] , по відношенню до її дітей [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . (а.с.20). Відповідно до ч. ч 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Згідно ч. 2 ст. 150 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Згідно ч. 1 ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, зокрема, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини, а також протягом шести місяців не виявили відносно дитини батьківської опіки. Відповідно до ч. 3 ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені батьківських прав щодо усіх своїх дітей або когось із них. Відповідно до п. 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.03.2007 №3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і позбавлення та поновлення батьківських прав» ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Матеріалами справи встановлено та ні ким не спростовано, що відповідач [PERSON] ухиляється від виконання своїх обов`язків з виховання дітей, не забезпечує необхідного утримання та не бажає брати участь у їх вихованні. Ізюмська міська рада Харківської області вважає доцільним позбавлення відповідачки батьківських прав, а сама відповідачка, в свою чергу, не надала до суду заперечень щодо позбавлення її батьківських прав. Тому суд, приймаючи до уваги встановлені сукупністю доказів обставини у ході повного, всебічного й об`єктивного їх з`ясування, характер ставлення відповідачки до дітей, усвідомлюючи, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом впливу на осіб, які порушують батьківські обов`язки, діючи в інтересах дитини, вважає за необхідне позбавити відповідачку батьківських прав відносно її дітей [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . Вирішуючи питання про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей, суд виходить з наступного. Відповідно до ч. ч. 2, 3 ст. 166 СК України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини. При задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину. Відповідно до ч. 1 ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Згідно з ч. 2 ст. 182 СК України мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ч. 1 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дітей присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Відповідно до п. 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.03.2007 №3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і позбавлення та поновлення батьківських прав» одночасно з позбавленням батьківських прав суд може на вимогу позивача або з власної ініціативи вирішити питання про стягнення аліментів на дитину. При визначенні розміру аліментів суд враховує положення ч. 2 ст. 182, ч. 2 ст. 183 СК України, приймає до уваги майновий стан відповідачки, яка є працездатною особою, не має жодних перешкод для працевлаштування та отримання грошових коштів для утримання своїх неповнолітніх дітей, суд приходить до висновку про можливість стягнення з [PERSON] аліментів на користь її дітей [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , аліменти у розмірі 1/2 частини від заробітку (доходів), щомісячно, починаючи з моменту подачі позову, а саме з 20.07.2021 року і до повноліття дітей. Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат суд виходить з наступного. Згідно ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Тому у відповідності до ч.1 ст. 141 ЦПК України, з відповідачки на користь держави підлягають стягнення судовий збір у розмірі 1816,00 гривень за одну позовну вимогу немайнового характеру та одну вимогу майнового характеру . Суд вважає необхідним роз`яснити [PERSON] , що у відповідності до ч. 1 ст. 169 Сімейного кодексу України, вона має право на звернення до суду з позовом про поновлення батьківських прав. На підставі викладеного,

Outcome: approved