Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-14 00:00:00

1. Позивач звернувся до суду із позовом про стягнення заборгованості за договором №HEСFF100920105 від 31.10.2006 року в сумі 54016,24грн., що складається з: 2326,36 грн. - заборгованість за кредитом; 13297,49 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; 1943,86 грн. - заборгованість по комісії за користування кредитом; 36448,53 грн. - пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором, однак рішенням Дніпровського районного суду м.Херсона від 17.03.2008р. з відповідача на користь ПАТ КБ «Приватбанк» стягнуто заборгованість у розмірі 6277,43грн., отже сума заборгованості становить 47738,81грн., а також 500,00грн. - штраф (фіксована частина); 2386,94грн. - штраф (процента складова). В позовній заяві позивач вказує, що 31.10.2006 року відповідач по справі отримав кредит у розмірі 4157,00 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 5,04% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідач у порушення умов кредитного договору зобов'язання належним чином не виконує, суму основного боргу та відсотки не сплачує, в результаті чого виникла заборгованість. У зв'язку з наведеним позивач просить стягнути з [PERSON] на користь ПАТ КБ «Приватбанк» заборгованість у розмірі 50625,75 грн. за кредитним договором №HEСFF100920105 від 31.10.2006 року та стягнути судові витрати у розмірі 506,26 грн. 2. Представник позивача за довіреністю Мгоян Р.С. в судовому засіданні підтримав позовні вимоги в повному обсязі, просив позов задовольнити з підстав, вказаних в позовній заяві. 2.1. Представник відповідача за довіреністю [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги не визнала в повному обсязі, просила суд відмовити в задоволенні позову, пояснивши, що ані банк, ані виконавча служба не звертались до відповідача з вимогою погашення кредитної заборгованості. Також просила застосувати строки позовної давності. 3. Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення сторін по справі, суд встановив, що між позивачем та [PERSON] 31.10.2006 року було укладено договір №HEСFF100920105, за яким відповідач по справі отримав кредит у розмірі 4157,00 грн. на строк 24 місяців з 31.10.2006р. по 31.10.2008р. включно, з умовами сплати за користування Кредитом відсотків у розмірі 0,42% на місяць на суму залишку заборгованості за кредитом, що підтверджується заявою позичальника №HEСFF100920105; згідно умов укладеного договору Договір складається з Заяви позичальника та Умов надання споживчого кредиту фізичним особам («Розстрочка»); ПАТ КБ «ПриватБанк» є правонаступником ЗАТ КБ «ПриватБанк» відповідно до Статуту (нова редакція); відповідно до рішення Дніпровського районного суду м.Херсона від 17.03.2008р. задоволено позов ЗАТ КБ «Приватбанк», стягнуто з [PERSON] на користь ЗАТ КБ «Приватбанк» 6277,43грн. в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором, в тому числі: заборгованість за кредитом - 3816,82грн., заборгованість по відсоткам за користування кредитом - 1310,78грн., заборгованість по комісії за користування кредитом - 904,56грн., пеню за несвоєчасне виконання зобов'язання - 245,27грн. та судові витрати 62,77грн. - судовий збір і 30,00грн. - витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу, а всього 6370,20грн.; відповідач зобов'язання за кредитним договором відповідно наявного рішення суду не виконав, у зв'язку з чим правовідносини між сторонам кредитного договору не припинилися; заборгованість за кредитним договором станом на 01.07.2014р. становить 54016,24грн., що складається з: 2326,36 грн. - заборгованість за кредитом, 13297,49 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом, 1943,86 грн. - заборгованість по комісії за користування кредитом, 36448,53 грн. - пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором, а з урахування вже стягнутої відповідно рішення Дніпровського районного суду м.Херсона від 17.03.2008р. з відповідача на користь ПАТ КБ «Приватбанк» заборгованості у розмірі 6277,43грн. - 47738,81грн., а також штрафів нарахованих відповідно до п.8.6 Умов та правил надання банківських послуг: 500,00грн. - штраф (фіксована частина); 2386,94грн. - штраф (процента складова), що підтверджується розрахунком заборгованості, який наявний в матеріалах справи; відповідно виписки по рахунку [PERSON] за період з 01.01.2010р. по 01.01.2014р., відповідачем було сплачено кредитну заборгованість у розмірі 1489,52грн.; на неодноразові попередження позивача про погашення заборгованості відповідач не відреагував; позивач виконав свої зобов'язання перед відповідачем відповідно укладеного договору; судовий збір в сумі 506,26 грн. сплачений позивачем. 4. Відповідно до ч.3 ст.61 ЦПК України, обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Відповідно ст.526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Відповідно ст.527 ЦК України, боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор - прийняти виконання особисто. Статтею 536 ЦК України передбачено, що за користування чужими грошовими коштами боржник зобов'язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. Відповідно до ст.611 ЦК України, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: 1) припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов'язання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди. Відповідно до ч.1 ст.1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Відповідно до ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та платити проценти. У відповідності до п.5.1 Умов надання споживчого кредиту фізичним особам за порушення п. 3.2.2, 3.2.3 умов передбачено один вид відповідальності, а саме сплата пені в розмірі 0,15% від суми простроченого платежу, але не менше 1 гривні за кожний день прострочки платежу. Відповідно до п.5.3 Умов надання споживчого кредиту фізичним особам при порушенні позичальником строків платежів по будь-якому з грошових зобов'язань, передбачених договором, більш ніж на 30 днів, позичальник зобов'язаний сплатити банку штраф у розмірі 500 грн. + 5% від суми заборгованості. Отже, нараховуючи штрафні санкції за несвоєчасну сплату кредитних коштів позивач за порушення позичальником строків виконання зобов'язань за кредитним договором одночасно нарахував пеню і штраф. Відповідно до ст.549 ЦК України пеня і штраф є різновидами неустойки як юридичної відповідальності, а не окремими видами штрафних санкцій, тому одночасне їх нарахування свідчить про подвійну цивільно-правову відповідальність одного й того ж виду, за одне й те саме порушення договірних зобов'язань, що суперечить вимогам ч.1 ст.61 Конституції України та ч.3 ст.509 ЦК України. Відповідно ч.3 ст.551 ЦК України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення. В даному випадку розмір пені становить 36448,53 грн., а розмір нарахованої заборгованості за кредитом, згідно наданого позивачем розрахунку складає 2326,36 грн., тобто значно менше. У зв'язку із значним перевищенням розміру пені по відношенню до суми збитків, суд вважає за необхідне зменшити розмір пені до 2326,36 грн. Відповідно до ст.253 ЦК України перебіг строку починається з наступного дня, після відповідної дати або настання події, з якою пов'язано його початок. Відповідності до статті 256 ЦК України, позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Відповідності до статті 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Відповдіно до ст. 259 ЦК України, позовна давність, встановлена законом, може бути збільшена за домовленістю сторін. Договір про збільшення позовної давності укладається у письмовій формі. Відповідно до п.5.5 Умов надання споживчого кредиту фізичним особам, терміни позовної давності по вимогам про стягнення кредиту, відсотків за користування кредитом, винагороди, неустойки - пені, штрафів за даним Договором встановлюються сторонами тривалістю 5 років. Відповідно до ч.1 ст.261 ЦК України, перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. Відповідно до ч.3 ст.267 ЦК України, позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Відповідно до ч.4 ст.267 ЦК України, сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Відповідно до п.17 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30.03.2012 № 5 «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин», зобов'язання припиняється з підстав, передбачених договором або законом (частина перша статті 598 ЦК). Такі підстави, зокрема, зазначені у статтях 599 - 601, 604 - 609 ЦК. Наявність судового рішення про задоволення вимог кредитора, яке не виконано боржником, не припиняє правовідносин сторін кредитного договору, не звільняє останнього від відповідальності за невиконання грошового зобов'язання та не позбавляє кредитора права на отримання сум, передбачених частиною другою статті 625 ЦК, оскільки зобов'язання залишається невиконаним належним чином відповідно до вимог статей 526, 599 ЦК. Відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. 5. Враховуючи вищенаведене, суд вважає позов таким, що підлягає частковому задоволенню. Таким чином, загальна сума заборгованості відповідача перед банком має бути зменшена на суму заборгованості по штрафам у розмірі 2886,96 грн. та з урахуванням часткового зменшення розміру пені. Крім того, враховуючи, що рішенням Дніпровського районного суду м.Херсона від 17.03.2008р. стягнуто заборгованість за кредитним договором станом на 04.01.2008р. в сумі 6277,43грн., з якої тіло кредиту у розмірі 3816,82грн. та заборгованість по відсоткам за користування кредитом у розмірі 1310,78грн. та заборгованість по комісії за користування кредитом у розмірі 904,56грн. за період з 31.10.2006р. по 04.01.2008р., однак вищевказане рішення суду на даний час не виконано відповідачем та він продовжує користуватися кредитними коштами, у зв'язку з чим, відповідно до положень законодавства, це не припиняє правовідносин сторін кредитного договору та не звільняє відповідача від відповідальності за невиконання ним грошового зобов'язання та не позбавляє кредитора права на отримання процентів за користування кредитом за несвоєчасну сплату кредиту. Таким чином, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню заборгованість за кредитним договором №HEСFF100920105 від 31.10.2006р. в сумі 15352,37 грн., яка виникла станом на 01.07.2014р. з урахуванням вже стягнутої заборгованості рішенням Дніпровського районного суду м.Херсона від 17.03.2008р., а саме заборгованості по тілу кредиту, відсоткам та комісії за користуванням кредиту та складається з: заборгованості по процентам за користування кредитом за період з 31.10.2006р. по 04.01.2008р. в сумі - 11986,71 грн., заборгованості по комісії за користування кредитом за період з 31.10.2006р. по 04.01.2008р. в сумі - 1039,30грн., пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором в сумі - 2326,36 грн., що в результаті становить 15352,37грн. Крім того, суд приходить до висновку, що позивачем не пропущено строк звернення з позовними вимогами, оскільки перебіг позовної давності почався, коли позивач дізнався про порушення відповідачем виконання зобов'язань за кредитним договором та подачею позову до суду у 2008р. У зв'язку з невиконанням відповідачем зобов'язань за кредитним договором відповідно наявного рішення суду від 17.03.2008р., правовідносини між сторонам кредитного договору не припинилися. Відповідно виписки по рахунку, відповідач здійснив погашення кредитної заборгованості у період з 23.03.2010р. по 06.12.2010р. в сумі 1489,52грн., тобто вчинив дії, що свідчить про визнання ним свого боргу, у зв'язку з чим відбулось переривання перебігу позовної давності, після чого перебіг позовної давності почався заново. Так, умовами кредитного договору встановлені терміни позовної давності по вимогам про стягнення кредиту, відсотків за користування кредитом, винагороди, неустойки - пені, штрафів тривалістю 5 років. У зв'язку із наведеним, на підставі ст.88 ЦПК України, стягненню на користь позивача підлягають судові витрати у розмірі 243,60 грн. 6.

Outcome: partial