overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-01 00:00:00

20 жовтня 2015 року до суду надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON], про розірвання шлюбу. Позивачка, в обґрунтування своїх вимог за позовом, зазначила, що вона знаходиться у шлюбі, який був зареєстрований 04 листопада 2004 року, виконкомом Євгенівської сільської ради, Великоновосілківського району Донецької області, актовий запис № 3. Від шлюбу подружжя має неповнолітню доньку - [PERSON], [INFO] року, яка проживає разом з матір'ю, позивачкою по справі. У своїй позовній заяві позивачка вказує, що на тлі втрати любові та поваги, шлюбні відносини між нею та відповідачем фактично припинились у 2011 році, після того вони проживають окремо один від одного. Спору, відносно належності спільного майна між позивачем та відповідачем не виникло. У судове засідання сторони не з'явились, відносно чого позивачка надала суду заяву про розгляд справи у її відсутність, та що вона наполягає на розірванні шлюбу. Позивачка впевнена, що сім'я розпалась остаточно і відновлена бути не може. В своїй позовній заяві вказала, що просить суд не надавати строку на примирення, оскільки це не має сенсу і не сприятиме налагодженню будь яких відносин між нею та відповідачем Відповідач, повідомлений належним чином про місце та час розгляду справи, в судове засідання не з'явився, про причини неявки суд не повідомив, але надав суду заяву про розгляд справи у його відсутність та про те, що з позовними вимогами позивачки згоден у повному обсязі. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає заяву про розірвання шлюбу такою, що належить задоволенню по наступним підставам. Судом встановлено, що згідно зі свідоцтвом про одруження, яке було видане 04 листопада 2004 року, виконкомом Євгенівської сільської ради, Великоновосілківського району Донецької області, актовий запис № 3, серії [NUMBER] (а.с. 4), сторони у справі знаходяться у зареєстрованому шлюбі. Також, згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 05 червня 2007 року, від шлюбу подружжя має неповнолітню доньку - [PERSON], [INFO] року (а.с. 5), яка проживає разом з матір'ю, позивачкою по справі, та згідно з позовною заявою надалі буде проживати разом з позивачкою. Відповідач по справі, проживаючи окремо від позивачки та дитини, в вихованні доньки участі не приймає. За рішенням суду, згідно позовної заяви, від 02.10.2012 року, справа № 2/0505/2768, сплачує аліменти на дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ст. 112 СК України Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. На підставі ст.ст. 112, 114 Сімейного Кодексу України та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-22 00:00:00

20 жовтня 2015 року заявник [PERSON] психоневрологічний будинок-інтернат звернувся до Хотинського районного суду Чернівецької області із заявою про визнання фізичної особи недієздатною, в якій посилається на те, що в [PERSON] психоневрологічному будинку - інтернаті перебуває на утриманні громадянка [PERSON], [INFO], яка згідно заключення ЛКК № 387 Чернівецької обласної психіатричної лікарні від 10.09.2015 року хворіє на амнестичний розлад змішаного судинно-інтоксикаційного генезу. Внаслідок цієї хвороби громадянка [PERSON] не може усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. В судовому засіданні представник заявника [PERSON] повністю підтримала доводи, викладені в заяві і просила суд їх задовольнити. Представник заінтересованої особи [PERSON] в судовому засіданні не заперечував проти задоволення вимог заявника щодо визнання недієздатною [PERSON] Вислухавши пояснення представника заявника, представника заінтересованої особи, вивчивши та дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява [PERSON] психоневрологічного будинку-інтернату є обґрунтованою і підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав. Як вбачається з матеріалів справи, та було стверджено в судовому засіданні представником заявника [PERSON], [PERSON], [INFO], страждає на амнестичний розлад змішаного судинно-інтоксикаційного генезу. Також судом встановлено, що [PERSON] знаходиться на повному державному утриманні в [PERSON] психоневрологічному будинку інтернаті (а.с. 7). Як вбачається з матеріалів справи, а саме висновку судово-психіатричної експертизи № 62, [PERSON], [INFO] на даний час виявляє ознаки психічного розладу у формі амнестичного органічного розладу змішаного генезису (судинного, інтоксикаційного) та за своїм психічним станом на даний час не може розуміти значення своїх дій та керувати ними. Відповідно до ст. 39 Цивільного кодексу України, фізична особа може бути визнана судом недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу не здатна усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. За таких обставин, суд вважає, що заява [PERSON] психоневрологічного будинку-інтернат підлягає задоволенню, оскільки це необхідно в інтересах [PERSON] для захисту її прав та інтересів. На підставі вищевикладеного, та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-25 00:00:00

20 жовтня 2015 року заявник звернувся до суду із заявою про госпіталізацію [PERSON], [INFO], яка мешкає за адресою: м. Дніпропетровськ, Кіровський р-н, пр. К.Маркса, 88/61. Свої вимоги заявник обґрунтував тим, що 19.10.2015р. о 16 год. 20 хв. [PERSON] була госпіталізована до психіатричного стаціонару. За думкою комісії лікарів, хвора є безпорадною і не може самостійно задовольнити свої життєві потреби, лікування можливе лише у стаціонарних умовах. У судовому засіданні представник заявника підтримав вимоги, прокурор не заперечує, задовольнити, адвокат на розсуд суду. [PERSON] письмової поінформованої згоди на госпіталізацію до КЗ «ДКПЛ» ДОР не давала, що стало підставою для звернення до суду із даною заявою. Розглянувши матеріали справи, вислухавши пояснення представника заявника, заінтересованої особи, думку прокурора, суд вважає, що заява підлягає задоволенню за наступних підстав. В силу ст. 14 Закону України від 22.02.2000р. № 1489-ІІІ «Про психіатричну допомогу» особа, яка страждає на психічний розлад, може бути госпіталізована до психіатричного закладу без її усвідомленої згоди або без згоди її законного представника, якщо її обстеження або лікування можливі лише в стаціонарних умовах, та при встановленні в особи тяжкого психічного розладу, внаслідок чого вона: вчиняє чи виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї чи оточуючих, або неспроможна самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує її життєдіяльність. У судовому засіданні було встановлено, що 19.10.2015р. о 16 год. 20 хв. [PERSON] була госпіталізована до КЗ «Дніпропетровська клінічна психіатрична лікарня» Дніпропетровської обласної Ради за направленням лікаря-психіатра Мікулського лікарні КЗ «ДСШМД» ДОР. При обстеженні її психічного стану в КЗ «ДКПЛ» ДОР комісія лікарів виявила, що хвора орієнтована всебічно вірно, доступна мовному контакту. Висловлює маячні ідеї впливу, отруєння в адресу конкретних осіб. Чує „голоси суфлеров президента коментуючого та імперативного змісту. [PERSON] було поставлено попередній діагноз шизофренія, параноїдна форма, галюцинаторно-параноїдний синдром. Представник психіатричного закладу підтвердив обставини щодо поведінки та діагнозу захворювання та зазначив, що ій необхідно пройти курс лікування у стаціонарних умовах. Таким чином, суд вважає, що вимоги заявника, про госпіталізацію [PERSON] до психіатричного стаціонару без її усвідомленої згоди, обґрунтовані. Враховуючи викладене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-25 00:00:00

20 жовтня 2015 року заявник звернувся до суду із заявою про госпіталізацію [PERSON], [INFO], яка мешкає за адресою: м. Дніпропетровськ, Красногвардійський р-н, вул.. Краснопільська, 6/136. Свої вимоги заявник обґрунтував тим, що 19.10.2015р. о 13 год. 47 хв. [PERSON] була госпіталізована до психіатричного стаціонару. За думкою комісії лікарів, хвора є безпорадною і не може самостійно задовольнити свої життєві потреби, лікування можливе лише у стаціонарних умовах. У судовому засіданні представник заявника підтримав вимоги, прокурор не заперечує, задовольнити, адвокат на розсуд суду. [PERSON] письмової поінформованої згоди на госпіталізацію до КЗ «ДКПЛ» ДОР не давала, що стало підставою для звернення до суду із даною заявою. Розглянувши матеріали справи, вислухавши пояснення представника заявника, заінтересованої особи, думку прокурора, суд вважає, що заява підлягає задоволенню за наступних підстав. В силу ст. 14 Закону України від 22.02.2000р. № 1489-ІІІ «Про психіатричну допомогу» особа, яка страждає на психічний розлад, може бути госпіталізована до психіатричного закладу без її усвідомленої згоди або без згоди її законного представника, якщо її обстеження або лікування можливі лише в стаціонарних умовах, та при встановленні в особи тяжкого психічного розладу, внаслідок чого вона: вчиняє чи виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї чи оточуючих, або неспроможна самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує її життєдіяльність. У судовому засіданні було встановлено, що 19.10.2015р. о 13 год. 47 хв. [PERSON] була госпіталізована до КЗ «Дніпропетровська клінічна психіатрична лікарня» Дніпропетровської обласної Ради за направленням лікаря-психіатра КЗ „ДБЛ ДОР. Зовнішньо спокійна, пасивно підпорядкована, інструкції виконує після повторень. На обличчі неадекватна посмішка, темп мови загальмований. Мовний контакт формальний, відповіді односкладові, після паузи, примітивні, заговорюється. Орієнтована приблизно вірно. Голос тихий, невиразний. Дивиться в одну точку. Увагу концентрує вяло. Плутає дати, події, не може адекватно оцінювати ситуацію. Висловлює маячні ідеї відносини, збитку. Не заперечує наявність по вечорах слухових та зримих галюцинацій. Емоційно неадекватна. Каже, що дома її постійно переслідують „голоси, їх зміст не розкриває, але каже, що вони управляють її діями. Критики не має, себе психічно хворою не вважає. [PERSON] було поставлено попередній діагноз органічний маячний (шизофреноподібний) розлад. Представник психіатричного закладу підтвердив обставини щодо поведінки та діагнозу захворювання та зазначив, що їй необхідно пройти курс лікування у стаціонарних умовах. Таким чином, суд вважає, що вимоги заявника, про госпіталізацію [PERSON] до психіатричного стаціонару без її усвідомленої згоди, обґрунтовані. Враховуючи викладене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-25 00:00:00

20 жовтня 2015 року заявник звернувся до суду із заявою про госпіталізацію [PERSON], [INFO], який мешкає за адресою: м. Дніпропетровськ. Ленінський р-н, вул.. Зелена, 1/60. Свої вимоги заявник обґрунтував тим, що 19.10.2015 р. о 11 год. 55 хв. [PERSON] був госпіталізований до психіатричного стаціонару. За думкою комісії лікарів, хворий є небезпечним та представляє реальну загрозу для оточуючих, лікування можливе лише у стаціонарних умовах. У судовому засіданні представник заявника підтримав вимоги, прокурор не заперечує, задовольнити, адвокат на розсуд суду. [PERSON] письмової поінформованої згоди на госпіталізацію до КЗ «ДКПЛ» ДОР не дав, що стало підставою для звернення до суду із даною заявою. Розглянувши матеріали справи, вислухавши пояснення представника заявника, заінтересованої особи, думку прокурора, суд вважає, що заява підлягає задоволенню за наступних підстав. В силу ст.14 Закону України від 22.02.2000р. № 1489-ІІІ «Про психіатричну допомогу» особа, яка страждає на психічний розлад, може бути госпіталізована до психіатричного закладу без її усвідомленої згоди або без згоди її законного представника, якщо її обстеження або лікування можливі лише в стаціонарних умовах, та при встановленні в особи тяжкого психічного розладу, внаслідок чого вона: вчиняє чи виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї чи оточуючих, або неспроможна самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує його життєдіяльність. У судовому засіданні було встановлено, 19.10.2015 р. о 11 год. 55 хв. [PERSON] був госпіталізований до КЗ «Дніпропетровська клінічна психіатрична лікарня» Дніпропетровської обласної Ради за направленням лікаря-психіатра [PERSON] лікарні КЗ «ДСШМД» ДОР. При обстеженні його психічного стану в КЗ «ДКПЛ» ДОР комісія лікарів виявила, що хворий тривожний, підозрілий, збуджений. Емоційно неадекватний. Висловлює маячні ідеї впливу, дії, особливого дару, особливої місії. Стверджує, що йому „приходит информация от МВД, називає себе наглядачем. Вважає, що може впливати на думки та дії оточуючих. Мислення паралогічне, непослідовне, з зісковзуванням. [PERSON] було поставлено попередній діагноз шизофренія, параноїдна форма, безперервний тип перебігу, галюцинаторно-параноїдний синдром Представник психіатричного закладу підтвердив обставини щодо поведінки та діагнозу захворювання та зазначив, що йому необхідно пройти курс лікування у стаціонарних умовах. Таким чином, суд вважає, що вимоги заявника, про госпіталізацію [PERSON] до психіатричного стаціонару без його усвідомленої згоди, обґрунтовані. Враховуючи викладене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-25 00:00:00

20 жовтня 2015 року заявник звернувся до суду із заявою про госпіталізацію [PERSON], [INFO], який мешкає за адресою: м. Дніпропетровськ, Самарський р-н, вул.. Залізноводська, 2-А/16. Свої вимоги заявник обґрунтував тим, що 19.10.2015 р. о 22 год. 11 хв. [PERSON] був госпіталізований. За думкою комісії лікарів, хворий є небезпечним та представляє реальну загрозу для безпеки оточуючих, лікування можливе лише у стаціонарних умовах. У судовому засіданні представник заявника підтримав вимоги, прокурор не заперечує, задовольнити, адвокат на розсуд суду. [PERSON] письмової поінформованої згоди на госпіталізацію до КЗ «ДКПЛ» ДОР не дав, що стало підставою для звернення до суду із даною заявою. Розглянувши матеріали справи, вислухавши пояснення представника заявника, заінтересованої особи, думку прокурора, суд вважає, що заява підлягає задоволенню за наступних підстав. В силу ст.14 Закону України від 22.02.2000р. № 1489-ІІІ «Про психіатричну допомогу» особа, яка страждає на психічний розлад, може бути госпіталізована до психіатричного закладу без її усвідомленої згоди або без згоди її законного представника, якщо її обстеження або лікування можливі лише в стаціонарних умовах, та при встановленні в особи тяжкого психічного розладу, внаслідок чого вона: вчиняє чи виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї чи оточуючих, або неспроможна самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує його життєдіяльність. У судовому засіданні було встановлено, 19.10.2015 р. о 22 год. 11 хв. [PERSON] був госпіталізований до КЗ «Дніпропетровська клінічна психіатрична лікарня» Дніпропетровської обласної Ради за направленням лікаря-психіатра Мікульського лікарні КЗ «ДСШМД» ДОР. При обстеженні його психічного стану в КЗ «ДКПЛ» ДОР комісія лікарів виявила, що хворий напружений, негативістичний, агресивний, підозрілий. Злобно висловлюється на адресу оточуючих. Називає себе різними іменами. Кричить. На звернення не реагує, намагається битись. [PERSON] було поставлено попередній діагноз шизофренія, параноїдна форма, галюцинаторно-параноїдний синдром. Представник психіатричного закладу підтвердив обставини щодо поведінки та діагнозу захворювання та зазначив, що йому необхідно пройти курс лікування у стаціонарних умовах. Таким чином, суд вважає, що вимоги заявника, про госпіталізацію [PERSON] до психіатричного стаціонару без його усвідомленої згоди, обґрунтовані. Враховуючи викладене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-01 00:00:00

20 жовтня 2015 року Заявники звернулись до суду із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини. В обґрунтування своїх вимог зазначили, що\~ 14 травня 2010 року помер їх батько [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть, виданим 15 травня 2010 року виконкомом Руднянської сільської ради Броварського району Київської області, актовий запис № 20. Після його смерті залишилась спадщина. За заповітом, посвідченим 02.06.2004 року секретарем виконавчого комітету Руднянської сільської ради Броварського району Київської області, [PERSON], єдиними спадкоємцями є заявники в рівних частинах. Спадщину, яка відкрилась після смерті батька, вони фактично прийняли шляхом постійного проживання зі спадкодавцем за однією адресою, та коли 28.08.2015 року заявники звернулись до Броварської районної державної контори Київської області з заявами про прийняття спадщини за заповітом, їм було відмовлено у видачі свідоцтв про право на спадщину за заповітом, оскільки на час відкриття спадщини вони не були зареєстровані за місцем проживання спадкодавця та пропустили строк для подачі заяви про прийняття спадщини, тому їм було рекомендовано звернутися до суду. В судовому засіданні заявники заяву підтримали з наведених у ній підстав. Представник заінтересованої особи Руднянської сільської ради Броварського району Київської області в судове засідання не зявився, в поданному до суду клопотанні проти задоволення заяви не заперечив та просив суд розглядати справу без участі представника заінтересованої особи. Також в судовому засіданні були допитані свідки [PERSON] ([INFO]) та [PERSON] ([INFO]). \~ Суд, вислухавши заявників, свідків, дослідивши матеріали справи вважає, що заявлені вимоги \~підлягають задоволенню \~з наступних підстав. Судом встановлено, що 14 травня 2010 року помер [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть, виданим 15 травня 2010 року виконкомом Руднянської сільської ради Броварського району Київської області, актовий запис № 20. Після його смерті залишилась спадщина. За заповітом, посвідченим 02.06.2004 року секретарем виконавчого комітету Руднянської сільської ради Броварського району Київської області, [PERSON], єдиними спадкоємцями є заявники в рівних частинах. Заявники не є рідними братами, оскільки мають одну матір та різних батьків. [PERSON] проживали зі спадкодавцем за однією адресою, доглядали його, вели господарство та поховали його. Факт сумісного проживання Заявників зі спадкодавцем в судовому засіданні підтвердили і свідки сусіди спадкодавця, які все життя проживали по сусідству у с. Рудня Броварського району Київської області. Також факт постійного проживання заявників із спадкодавцем до дня смерті підтверджується довідкою, виданою виконкомом Руднянської сільської ради Броварського району Київської області за № 627 від 15.09.2015 року та Акт обстеження житлово-побутових умов за адресою : с. Рудня, вул. Леніна, 61. За таких обставин, заява підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-22 00:00:00

20 жовтня 2015 року позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що між ним та відповідачем [PERSON], 02.08.1997 року було укладено шлюб. Від даного шлюбу, вони мають двох дітей: син [PERSON], [INFO] та донька [PERSON], [INFO] Подружнє життя не склалося через несумісність характерів, втрати поваги один до одного та почуття любові. Подальше спільне життя вважає неможливим, на розірванні шлюбу наполягає, просить позов задовольнити та шлюб розірвати. В судове засідання позивач [PERSON] не з'явився, хоча про час та місце розгляду справи був повідомлений, про причини неявки суд не повідомив. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явилася, попередньо надала заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги визнає, щодо розірвання шлюбу не заперечує (а.с.17). За наявності у справі достатніх доказів, суд приходить до висновку про розгляд справи за відсутності сторін, що не з'явилися в судове засідання. Суд, вивчивши та дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони з 02.08.1997 року перебувають в зареєстрованому шлюбі, про що свідчить в матеріалах справи свідоцтво про шлюб серії І-КЕ № 022457 від 02.08.1997 року, актовий запис №1151 (а.с.2). Від даного шлюбу сторони мають двох дітей: сина [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження серії І-КЕ №026690 від 22.01.1999 року, а/з 58 (а.с.7) та доньку [PERSON], [INFO], серії 1-КЕ №064586 від 11.03.2008 року, а/з №227 (а.с.5). Подружнє життя не склалося через несумісність характерів, втрати один до одного почуття поваги та любові. Згідно ч. 1 ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається, а тому, збереження шлюбу між сторонами на паритетних засадах неможливе, вжиття судом заходів щодо примирення буде суперечити інтересам подружжя та моральним засадам суспільства. Відповідно до ст.113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у звязку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Отже, аналізуючи всі докази в сукупності, суд приходить до висновку про необхідність задоволення позовних вимог в повному обсязі.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-08 00:00:00

20 жовтня 2015 року позивач [PERSON] звернувся до суду із позовом, в якому просив про розірвання шлюбу із [PERSON], що його було зареєстровано Відділом реєстрації актів цивільного стану Комсомольського міського управління юстиції Полтавської області 23 серпня 2008 року за актовим записом № 249. Від цього шлюбу мають неповнолітню дочку [PERSON], [INFO], яка проживає разом із матір'ю. В судове засідання позивач не з'явився, надіслав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність, позов підтримав повністю та просив про його задоволення. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явилась, надіслала до суду заяву про розгляд справи у її відсутність, позов [PERSON] визнала повністю. Судом встановлено, що 23 серпня 2008 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Комсомольського міського управління юстиції Полтавської області було зареєстровано шлюб між сторонами за актовим записом № 249 (а.с. 3). З вересня 2015 року вони припинили подружні відносини, проживають окремо, спільне господарство не ведуть. Від цього шлюбу мають неповнолітню дитину [PERSON], [INFO] (а.с. 4), яка проживає разом із матір'ю. Миритись сторони не бажають, їх сім`я фактично розпалась. Суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить їх інтересам, а тому шлюб підлягає розірванню. Питання про судові витрати у справі вирішено судом відповідно до положення ст. 88 ЦПК України. На підставі викладеного та

Outcome: approved