Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-27 00:00:00

21.02.2019 року [PERSON] звернувся до Самарського районного суду м. Дніпропетровська з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В позовній заяві позивач посилається на те, що 11.10.2016 року він уклав шлюб з [PERSON], який вони зареєстрували у Самарському районного у м. Дніпропетровську відділі ДРАЦ ГТУЮ у Дніпропетровській області, актовий запис №245. Від цього шлюбу у них народився син [PERSON], [INFO]. На момент розриву їх відносин, життя в сімї розладналося через несхожість їх характерів і різних поглядів на життя, між ними постійно стали виникати конфліктні ситуації. На початку січня 2019 року відповідач сказала, що покохала іншого чоловіка та переходить жити до нього. Адреса за якою вона зараз проживає, йому не відома. Їх спільний син залишився проживати з ним, а відповідач його навіть не відвідує. Любов і взаєморозуміння між ними повністю були втрачені, в такій ситуації збереження сімї неможливе, їх подальше спільне життя і збереження шлюбу стало суперечити його інтересам та інтересам їх дитини. Суперечок про розподіл майна яке є їх спільною сумісною власністю немає. Просить розірвати шлюбу. 06.03.2019 року ухвалою Самарського районного суду м. Дніпропетровська провадження по справі відкрито та призначено до розгляду в порядку загального позовного провадження (а.с.17). Від позивача надійшла письмова заява з проханням розглядати справу за його відсутності, просив задовольнити позов. Від відповідача також надійшла письмова заява з проханням розглядати справу за її відсутності, не заперечувала проти задоволення позовних вимог. Приймаючи до уваги позицію позивача та відповідача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Згідно ч.3 ст.200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Відповідно до ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 11.10.2016 року, шлюб зареєстрований Самарським районним у місті Дніпропетровську відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис №245 (а.с.8). Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину: сина [PERSON], [INFO] (а.с.9). Також судом\~встановлено,\~що між\~сторонами по\~даній справі сімейні стосунки припинились. Зберігати сім`ю позивач не бажає та наполягає на розірванні шлюбу. Відповідач не заперечує проти розірвання шлюбу. Згідно ст.110 Сімейного Кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Відповідно до ст.112 Сімейного Кодексу України, при розгляді справи про розірвання шлюбу суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність неповнолітніх дітей, інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи вищезазначені обставини та приймаючі до уваги, що шлюбно-сімейні відносини між сторонами по даній справі припинені, позивач наполягає на розірванні шлюбу, зберігати шлюб з відповідачем не бажає, відповідач не заперечує проти розірвання шлюбу, суд приходить до висновку, що шлюб сторін по даній справі розпався остаточно, відновлений бути не може, а тому підлягає розірванню. Згідно ст.141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 768,40 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved