Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-03 00:00:00

20.02.2017 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON], про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей. Позовні вимоги позивач мотивував тим, що позивач та відповідач перебували в зареєстрованому шлюбі, який рішення суду від 09 лютого 2016 року розірвано. Від шлюбу мають двох дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Діти проживають з позивачем та знаходиться на його утриманні, з лютого 2012 року відповідач не надає належної допомоги на утримання дітей, хоча її стан здоровя та соціальний стан дозволяють сплачувати аліменти на утримання дітей. Матеріальне становище позивача важке, він є інвалідом ІІІ групи і тому йому важко самому утримувати дітей та забезпечувати їх всім необхідним. Зазначені обставини і стали підставою для звернення до суду з даним позовом. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги уточнив, просив стягнути з відповідачки аліменти на тримання дітей у твердій грошовій сумі 500 грн. Відповідачка в судовому засіданні позовні вимоги не визнала, суду пояснила, що з 2010 по грудень 2016 року вона працювала та отримувала заробітну платню у розмірі 1000-1200 грн. щомісяця. Проте за станом здоровя з грудня 2016 року не працює, тому просила в задоволенні позову відмовити. Вислухавши пояснення сторін та дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено наступне. Сторони перебували в зареєстрованому шлюбі, який рішенням Заводського районного суду м. Миколаєва від 09.02.2016 року розірвано. Від шлюбу сторони мають двох дітей [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії 1-ФП № 017157, виданим Міським відділом реєстрації актів цивільного стану Миколаївського міського управління юстиції від 22 листопада 2005 року, про що в книзі реєстрації народжень зроблено відповідний актовий запис № 1582, та [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії 1-ФП № 046445, виданим Міським відділом реєстрації актів цивільного стану Миколаївського міського управління юстиції від 15 листопада 2006 року, про що в книзі реєстрації народжень зроблено відповідний актовий запис № 3311. Згідно з вимогами ст. 180 СК України, батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 1 ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів судом враховується стан здоровя та матеріальне становище дитини, стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів. Судом також встановлено, що позивач є інвалідом ІІІ групи та отримує пенсію по інвалідності в розмірі 1347,00 грн. Також позивач працює прибиральником території ПАТ «Завод «Екватор» та отримує заробітну плату 2299,24 грн. за 6 місяців Дитина [PERSON] навчається в 9 класі Миколаївського спеціалізованого навчально-виховного комплексі для дітей із зниженим зором та не знаходиться на повному державному забезпеченні, що підтверджується довідкою від 19.01.2017 року за вх.№ 29. Згідно довідки від 18.01.2017 року за вх. №8 [PERSON] навчається в 4 класі Миколаївської загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів №37. Відповідно до ч. 1 ст. 184 СК України якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову. Враховуючи те, що у відповідачки відсутній регулярний дохід, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, з відповідача на користь позивача на утримання дітей підлягають стягненню аліменти в твердій грошовій сумі у розмірі 400 грн. щомісяця з дня подання позову до суду і до досягнення дітьми повноліття. На підставі ст. 88 ЦПК України, з відповідача підлягає стягненню в дохід держави судовий збір у розмірі 640,00 грн.

Outcome: partial