Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-13 00:00:00

20.04.2015 року позивач [PERSON] звернувся до Хотинського районного суду Чернівецької області з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу, в якій посилається на те, що 20 січня 2009 року він уклав шлюб з відповідачкою [PERSON], який зареєстрований у Шировецькій сільській раді Хотинського району Чернівецької області, за актовим записом № 02. За час шлюбу у них з відповідачкою народився син - [PERSON], [INFO], який зареєстрований в житловому будинку разом зі своєю матірю, тобто відповідачкою в справі, проте весь час проживає разом з ним. Причиною розірвання шлюбу є поведінка відповідачки. Останніми роками у них з відповідачкою взагалі ніяким чином не налаштовуються сімейні відносини. Вона постійно свариться з ним, причому це в більшості випадків робиться в присутності дитини, не надає кошти на утримання дитини, не займається належним чином вихованням дитини, практично не приділяє уваги йому та сімї в цілому. Вона зовсім не займається домашнім господарством, навіть готувати їжу йому та дитині відмовляється. Вказує, що у відповідачки дуже важкий характер і у них з нею різні погляди на життя, вказує, що він її зовсім не цікавить, не цікавить її і їхня сімя. У зв'язку з цим, у нього вже немає до неї почуттів, щоб продовжувати з нею сімейне життя. Зазначає, що він належним чином піклується про їхнього сина, який проживає з ним. Вказує, що він в даний час проживає і працює в місті Чернівцях, а їхній син відвідує ДНЗ № 49 комбінованого типу «Світлячок», він приводить дитину в дитсадок і забирає з дитсадка сам, також він здійснює оплату за дитсадок. Зазначає, що він декілька разів за відповідачкою помічав подружню зраду, і не прагне терпіти в подальшому такого ставлення відповідачки по відношенню до нього та їхньої дитини. Спільне господарство вони не ведуть, спільного бюджету у них не має, спільного майна у них також не має. Вважає, що подальше спільне життя з відповідачкою як подружжя і збереження шлюбу не можливе, а тому просить розірвати шлюб між ним та відповідачкою. Позивач [PERSON] в судове засідання не зявився, але надав суду заяву про слухання справи у його відстуності, позовну заяву підтримує, просить задовольнити її в повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судове засідання двічі не з'явилася по невідомій суду причині, про день та час слухання справи повідомлялася належним чином, заяви про розгляд справи у її відсутності суду не надала, доводів позивача не спростувала, тому суд зі згоди позивача, ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Згідно ч. 4 ст. 169 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Відповідно до ч. 1 ст. 224 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Вивчивши та дослідивши матеріали справи суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 112 СК України - суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Як встановлено судом [PERSON] та [PERSON], перебували у шлюбі з 20 січня 2009 року, зареєстрованому у Шировецькій сільській раді Хотинського району Чернівецької області, за актовим записом № 02 (а.с.4). Від шлюбу у сторін є неповнолітній син - [PERSON], [INFO] (а.с.5), який проживає біля позивача [PERSON] та знаходиться на його утриманні. Сторони в даний час шлюбно-сімейні відносини не підтримують, спільного господарства не ведуть, шлюб носить формальний характер і збереження його суперечило б інтересам однієї із сторін. Відповідно до ч.1 ст. 109 СК України, подружжя, яке має дітей, має право подати до суду заяву про розірвання шлюбу разом із письмовим договором про те, з ким із них будуть проживати діти, яку участь у забезпеченні умов їхнього життя братиме той з батьків, хто буде проживати окремо, а також про умови здійснення ним права на особисте виховання дітей. Суд дійшов висновку, що спір, щодо місця проживання дітей у сторін відсутній, письмового договору про те, з ким буде проживати неповнолітня дитина суду не надано, крім того, позивачем не заявлялася позовна вимога щодо місця проживання неповнолітнього [PERSON], а тому суд зазначає, що в разі якщо батьки не дійдуть згоди щодо того, з ким із них буде проживати неповнолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки і піклування або судом. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати в розмірі 243, 60 гривень. На підставі викладеного,

Outcome: approved