Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-05 00:00:00

20 лютого 2014 року позивачка звернулася до суду з позовом до [PERSON] про позбавлення батьківських прав. Свої позовні вимоги мотивує тим, що 27.02.1999 року зареєструвала шлюб з відповідачем [PERSON] Заочним рішенням Козелецького районного суду Чернігівської області від 24.09.2010 року шлюб було розірвано. Від шлюбу сторони мають двох дітей: неповнолітню дочку [PERSON] [INFO] та малолітню дочку [PERSON] [INFO], які залишилися на вихованні та утриманні позивачки. Відповідач, ще перебуваючи в шлюбі, вчиняв вдома сварки при дітях, неодноразово бив позивачку. В зв'язку з цим позивачка та діти перебували на тимчасовому проживанні в Чернігівському обласному центрі соціально-психологічної допомоги. Відповідач жодної участі у вихованні дітей та матеріальному забезпеченні не бере, не займається фізичним, духовним та моральним їх розвитком, не цікавиться їхнім життям. Зважаючи на ту обставину, що відповідач ухиляється від виховання своїх неповнолітніх дітей, не бере участі у їх виконанні та утриманні, позивачка вважає, що відповідач повинен бути позбавлений батьківських прав. В судовому засіданні позивачка та її представник позовні вимоги підтримали, посилаючись на обставини викладені в позовній заяві, просили їх задовольнити. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги не визнав. Представники третіх осіб вважають, що недоцільно позбавляти батьківських прав відповідача [PERSON] Допитана як свідок в судовому засіданні малолітня [PERSON] пояснила що її батько не цікавиться їхнім життям, не бере участі у вихованні та утриманні, не займається фізичним, духовним та моральним вихованням. Просила суд позбавити батьківських прав [PERSON] Суд, заслухавши пояснення сторін, представників, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст.11 Закону № 2402-111 сім'я є природним середовищем для фізичного, духовного, інтелектуального, культурного, соціального розвитку дитини, її матеріального забезпечення і несе відповідальність за створення належних умов для цього. Кожна дитина має право на проживання сім'ї разом з належних умов для цього. Кожна дитина має право на проживання сім'ї разом з батьками або в сім'ї одного з них та на піклування батьків. Право дитини на отримання належного сімейного виховання виникає у неї з моменту народження. Відповідно до свідоцтва про народження відповідач є батьком [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] (а.с. 8). Заочним рішення Козелецького районного суду Чернігівської області від 24.09.2010 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано (а.с. 9). Відповідно до довідки № 56 від 08.02.2013 року, виданої виконавчим комітетом Карпилівської сільської ради Козелецького району Чернігівської області, [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] зареєстровані по місцю проживання батька [PERSON] в [ADDRESS], а фактично проживають з матір'ю [PERSON] по [ADDRESS] (а.с. 10). Довідкою № 62 від 24.07.2007 року виданої Чернігівським обласним центром соціально-психологічної допомоги, [PERSON] разом зі своїми дітьми [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], перебували на тимчасовому проживанні в Чернігівському обласному центрі соціально-психологічної допомоги з 13 липня по 11 жовтня 2007 року як такі, що постраждали від домашнього насильства (а.с. 18). Верховний суд України в ч. 2 п. 16 Пленуму « Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав » № 3 від 30.03.2007 року наголосив, що ухилення батьків від виконання своїх обов'язків, як підстава для позбавлення батьківських права має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. Відповідно до ст. 150 СК України батьки, зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Згідно з ст. 164 СК України батько, мати можуть бути позбавлені батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов'язків з виховання дитини. Відповідно до ст. 165 СК України право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім'ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров'я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. Таким чином, оцінивши докази по справі суд вважає встановленим факт ухилення [PERSON] від виконання своїх батьківських обов'язків відносно неповнолітньої дочки [PERSON] та малолітньої дочки [PERSON], оскільки він в порушення вимог ст. 150 СК України не піклується про здоров'я дітей, їх фізичний, духовний стан та моральний розвиток, не здійснює їх підготовку до самостійного життя, не забезпечує матеріальне утримання, повністю відсторонився від виконання своїх батьківських обов'язків, що свідчить про повну відсутність прояву батьківської турботи і є достатньою підставою для позбавлення батьківських прав. Відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Outcome: approved