Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-23 00:00:00

20 жовтня 2021 року [PERSON] [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідачів про моральної шкоди, заподіяної злочином. В обґрунтування позову зазначила, що 27.09.2019 року звернулася до Миргородської окружної прокуратури із заявою про вчинення кримінального правопорушення. В подальшому, згідно даної заяви 11 жовтня були внесені відомості до ЄРДР за № 12019170260000803 з попередньою правовою кваліфікацією ч.1 ст. 125 КК України. Відповідачі, являються службовими особами, котрі здійснювали досудове розслідування у вказаному кримінальному провадженні. Під час досудового розслідування п`ятьма ухвалами слідчих суддів констатована бездіяльність даних службових осіб. Вказане порушило нормальний спосіб життя позивачки, так як вона була змушена докладати зусилля для захисту своїх прав, що спричинило їй душевні страждання. Прохала стягнути з відповідачів в рахунок відшкодування моральної шкоди 100\~000 грн. Ухвалою судді Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 28 жовтня 2021 року, відкрито провадження у справі та призначено проведення судового засідання (а.с.13). У встановлений судом строк відповідачі правом на подання відзиву не скористався. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала та прохала їх задовольнити. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги заперечила та прохала у їх задоволенні відмовити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, до суду подав заяву в якій заперечив позовні вимоги, вважав їх безпідставними. Заслухавши пояснення позивача, відповідача, дослідивши та проаналізувавши матеріали справи, суд зауважує наступне. Судом встановлено, що в провадженні Миргородського районного відділу поліції перебувало кримінальне провадження внесене до ЄРДР 11 жовтня 2019 року за № 12019170260000803 з попередньою правовою кваліфікацією за ч.1 ст. 125 КК України. Проведення досудового розслідування (в подальшому дізнання, з урахуванням змін у процесуальному законодавстві) було доручено слідчому СВ Миргородського РВП ГУНП в Полтавській області Івашині М.Р. та дізнавачу СД Миргородського РВП ГУНП в Полтавській області. В ході досудового розслідування (з 01.07.2020 року дізнання) за скаргами позивачки, у порядку визначеному КПК України, слідчими суддями було прийнято ряд судових рішень, зокрема: -ухвалою слідчого судді Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 30 жовтня 2020 року, зобов`язано дізнавача СД Миргородського ВП ГУНП в Полтавській області Таран Поліну Валентинівну чи слідчого Миргородського ВП ГУНП в Полтавській в провадженні якого перебуває кримінальне провадження невідкладно розглянути та повідомити з додержанням вимог ст.ст. 111, 112, 136 КПК України [PERSON] про наслідки розгляду її клопотання від 15.10.2020 року у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 12019170260000803 від 11.10.2019 за ст. 125 ч.1 КК України. -ухвалою слідчого судді Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 02 липня 2020 року, зобов`язано старшого слідчого СВ Миргородського ВП ГУНП в Полтавській області Івашину Максима Романовича здійснити належну перевірку заяви [PERSON] від 22 червня 2020 року та прийняти рішення у відповідності до Закону України «Про забезпечення безпеки осіб, які беруть участь в кримінальному судочинстві». -ухвалою слідчого судді Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 18 серпня 2020 року, зобов`язано слідчого Миргородського ВП ГУНП в Полтавській області чи працівника органу дізнання, в провадженні якого перебуває кримінальне провадження №12019170260000803 невідкладно розглянути клопотання потерпілої [PERSON] про ознайомлення з матеріалами кримінального провадження від 10 серпня 2020 року в порядку ст. 220 КПК України та повідомити потерпілу про результати розгляду клопотання -ухвалою слідчого судді Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 12 січня 2021 року, встановлено дізнавачу СД Миргородського РВП ГУНП в Полтавській області в провадженні якого перебуває кримінальне провадження № 12019170260000803 від 11.10.2019 року строк на проведення процесуальних дій, необхідних та достатніх для прийняття остаточного процесуального рішення у кримінальному провадженні № 12019170260000803 від 11.10.2019 року, в один місяць з моменту постановлення ухвали слідчого судді. Встановлено прокурору, який здійснює процесуальне керівництво у кримінальному провадженні № 12019170260000803 від 11.10.2019 року строк на проведення процесуальних дій, необхідних та достатніх для прийняття остаточного процесуального рішення у кримінальному провадженні № 12019170260000803 від 11.10.2019 року, в один місяць з моменту постановлення ухвали слідчого судді. За скаргою [PERSON] слідчим суддею Миргородського міськрайонного суду Полтавської області ухвалою від 05 березня 2021 року керівника Миргородської місцевої прокуратури зобов`язано внести відомості по заяві [PERSON] про вчинення злочину передбаченого ст. 382 КК України по факту невиконання судового рішення. Наразі кримінальне провадження за № 12019170260000803 від 27.09.2019 року кримінальне провадження закрите, що визнається сторонами. Свої вимоги позивач пов`язує із порушенням слідчим та дізнавачем вимог ефективного розслідування, що спричинило позивачу душевних страждань, та завдало моральної шкоди. Відповідач - це особа, яка, на думку позивача, або відповідного правоуповноваженого суб`єкта, порушила, не визнала чи оспорила суб`єктивні права, свободи чи інтереси позивача. Відповідач притягається до справи у зв`язку з позовною вимогою, яка пред`являється до нього. Посилаючись на порушення службовими особами в ході досудового розслідування норм закону, позивач звертає свої вимоги до слідчого та дізнавача як до фізичних осіб. Згідно ч.6 ст. 1176 ЦК України, шкода, завдана фізичній або юридичній особі внаслідок іншої незаконної\~дії або\~бездіяльності чи\~незаконного рішення органу, що здійснює оперативно-розшукову діяльність, органу досудового розслідування, прокуратури або суду, відшкодовується на загальних підставах. У відповідності до ч.1 ст. 1173 ЦК України, шкода, завдана фізичній або юридичній особі незаконними рішеннями, дією чи бездіяльністю органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування при здійсненні ними своїх повноважень, відшкодовується державою,\~Автономною Республікою\~Крим або\~органом місцевого\~самоврядування незалежно від вини цих органів. Разом з тим, у відповідності до ч.1 ст. 1174 ЦК України, шкода, завдана фізичній або юридичній особі незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю посадової або службової\~особи органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування при здійсненні нею своїх повноважень, відшкодовується державою, Автономною Республікою Крим або органом місцевого самоврядування незалежно від вини цієї особи. За наслідками\~касаційного перегляду\~судових рішень\~у справі № 920/715/17 у постанові від 12 березня 2019 року Велика Палата Верховного Суду зауважила , що «спеціальні підстави відповідальності за шкоду, завдану органом державної влади, зокрема органами дізнання, попереднього (досудового) слідства, прокуратури або суду, визначені статтею 1176 ЦК України. Ці підстави характеризуються особливостями суб`єктного складу заподіювачів шкоди, серед яких законодавець виокремлює посадових чи службових осіб органу, що здійснює оперативно-розшукову діяльність, органи досудового розслідування, прокуратури або суду, та особливим способом заподіяння шкоди. Сукупність цих умов і є підставою покладення цивільної відповідальності за завдану шкоду саме на державу.» Таким чином, закон чітко виділяє належного суб`єкта, який відповідає у деліктних правовідносинах за шкоду заподіяну службовими особами органу досудового розслідування. Цілком очевидним є те, що позивач звернув вимоги до неналежних відповідачів, так як [PERSON] та [PERSON] у правовідносинах з позивачем виступали як службові особи, а не окремі фізичні особи. Тобто у даних правовідносинах, належним відповідачем є держава, яка бере участь у розгляді справи через відповідні органи державної влади. Таким чином, неналежний відповідач - це особа, притягнута позивачем як відповідач, стосовно якої встановлено, що вона не повинна відповідати за пред`явленим позовом за наявності даних про те, що обов`язок виконати вимоги позивача лежить на іншій особі - належному відповідачеві. Тобто, визначення відповідачів, предмета та підстав спору є правом позивача. Натомість, встановлення належності відповідачів й обґрунтованості позову - обов`язком суду, який виконується під час розгляду справи. У відповідності до п. 8 ПП ВСУ «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» від 12.06.2009 N 2, пред`явлення позову до неналежного відповідача не є підставою для відмови у відкритті провадження у справі чи залишення заяви без руху, оскільки заміна неналежного відповідача здійснюється в порядку, визначеному статтею 33 ЦПК ( 1618-15 ). У разі, якщо норма матеріального права, яка підлягає застосуванню за вимогою позивача, вказує на те, що відповідальність повинна нести інша особа, а не та, до якої пред`явлено позов, і позивач не погоджується на її заміну, суд залучає до участі в справі іншу особу як співвідповідача з власної ініціативи. Після заміни неналежного відповідача або залучення співвідповідача справа розглядається спочатку в разі її відкладення або за клопотанням нового відповідача чи залученого співвідповідача та за його результатами суд відмовляє\~в позові\~до неналежного\~відповідача та приймає рішення по суті заявлених вимог щодо належного відповідача. Пред`явлення позову до неналежного відповідача не є підставою для відмови у відкритті провадження у справі, оскільки заміна неналежного відповідача здійснюється в порядку, визначеному ЦПК України. За результатами розгляду справи суд відмовляє в позові до неналежного відповідача та приймає рішення по суті заявлених вимог щодо належного відповідача (пункт 40 постанови Великої Палати Верховного Суду від 17 квітня 2018 року у справі № 523/9076/16-ц). Оскільки строки для заміни неналежного відповідача визначені ст. 51 ЦПК України спливли, а позивач не заявляв відповідного клопотання, суд вважає за потрібне застосувати наслідки подання позову до неналежного відповідача, а саме відмовити у його задоволенні. Оскільки у задоволенні позову відмовлено у повному обсязі, а позивач в силу закону був звільнений від сплати судового збору при подачі позову, тому судові витрати слід віднести в рахунок держави.

Outcome: dismissed