Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-26 00:00:00

20.01.2015 року [PERSON] звернувся до суду із зазначеним позовом, вказуючи, що [INFO] року померла його мати [PERSON] в с.Медвеже Вушко Вінницького району Вінницької області. На день смерті спадкодавця залишилось спадкове майно, що складається із квартири, що знаходиться в [ADDRESS], яка належала [PERSON] згідно свідоцтва про право власності серії ЯЯЯ №717018 від 16 січня 2007 року, інвентаризаційна вартість якої на 2015 рік складає 82 073,00 гривні. Спадкоємцями першої черги після смерті [PERSON] є позивач, його батько [PERSON] його сестра [PERSON] та брат [PERSON] Позивач та [PERSON] прийняли спадщину шляхом подачі заяви про прийняття спадщини у державну нотаріальну контору у встановлений законом строк, але потім [PERSON], [PERSON] та [PERSON] відмовилися від прийняття спадщини згідно ст. 1269 ЦК України у встановлений законом строк шляхом написання заяви-відмови у Вінницьку нотаріальну контору. Позивач єдиний із спадкоємців не відмовився від прийняття спадщини, проте одержати свідоцтво про право на спадщину в нотаріальній конторі він не зміг, оскільки помилково у Вінницьку районну державну нотаріальну контору замість оригіналів заяв [PERSON] та [PERSON] про відмову в прийнятті спадщини були відправлені їх копії, внаслідок чого державним нотаріусом Вінницької районної державної нотаріальної контори 27.01.2015 року винесено постанову №170/02-31 про відмову у вчиненні нотаріальної дії. У зв'язку з вказаними обставинами позивач змушений звертатись до суду за захистом своїх прав та інтересів, оскільки на даний час у зв'язку з нотаріальною відмовою у видачі свідоцтва про право на спадщину, він не може реалізувати своє право на спадкування за законом. В судове засідання позивач [PERSON] не з'явився, проте надав до суду заяву, у якій просив розглядати справу у його відсутність, заявлені позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить позов задовольнити. Відповідачі [PERSON], та [PERSON] в судове засідання не з'явилися, надали до суду заяви, в яких просили розглянути справу без їх участі, позовні вимоги визнали повністю. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд, за наявності до того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. Згідно ч.3 п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України №2 від 12 червня 2009 року «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції», у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з'ясування і дослідження інших обставин справи. Відповідно до ч. 6 п. 11 Пленуму Верховного Суду України №14 від 18 грудня 2009 року «Про судове рішення в цивільній справі», за змістом частини ч. 4 ст. 174 ЦПК у разі визнання відповідачем позову, яке не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд у мотивувальній частині рішення може вказати лише про визнання позову та прийняття його судом. За таких обставин суд вважає, що в даному випадку наявні всі законні підстави для ухвалення рішення про задоволення позову в судовому засіданні, відповідно до вимог ст. 174 ЦПК України, виходячи з наступного. З матеріалів справи вбачається, що [PERSON] померла [INFO] року, що підтверджується копією свідоцтва про смерть [NUMBER], виданого виконавчим комітетом Медвеже-Вушківської сільської ради Вінницького району Вінницької області 23.01.2013 року (а.с.10). Відповідно до копії свідоцтва про право власності на житло, виданого виконкомом Вінницької міської ради 16.01.2007 року на підставі рішення №20 від 16.01.2007 року квартира [ADDRESS] належала на праві приватної власності [PERSON] (а.с.12). Померла за життя не залишила заповіту, що підтверджується копією інформаційної довідки №34187178 зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори), виданої 05.06.2013 року державним нотаріусом Вінницької державної нотаріальної контори [PERSON] (а.с.42-43). Позивач є сином [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про народження [NUMBER] [PERSON], виданого 03.10.1966 року, виконкомом М.-Вушківської сільської ради депутатів трудящих Вінницького району Вінницької області, в якому в графі «Мати» вказано [PERSON] (а.с.11). [PERSON] прийняв спадщину після смерті матері у встановленому законом нотаріальному порядку та строки, про що 19.07.2013 року написав відповідну заяву (а.с.13), в якій вказано, що, крім нього, спадкоємцями померлої є діти померлої - [PERSON], [PERSON] та чоловік померлої - [PERSON]. Судом встановлено, що [PERSON] 04.06.2013 року подала нотаріусу заяву про прийняття спадщини після смерті матері у встановленому законом нотаріальному порядку (а.с.14), на підставі якої 05.06.2013 року державним нотаріусом Вінницької районної державної нотаріальної контори розпочато спадкову справу №261/2013р. до майна померлої [INFO] року [PERSON] (а.с.40-47). [PERSON] відмовився від прийняття спадщини після смерті матері на користь [PERSON], що підтверджується копією його заяви від 02.07.2013 року, посвідченої нотаріусом м.Москви [PERSON] (а.с.46). 27.01.2015 року державним нотаріусом Вінницької районної державної нотаріальної контори Гречко Ж..Б. на підставі ст.49 Закону України «Про нотаріат» винесено постанову №170/02-31 про відмову у вчиненні нотаріальної дії стосовно видачі [PERSON] свідоцтва про право на спадщину за законом на квартиру [ADDRESS], належну його матері [PERSON], яка померла [INFO] року, оскільки, крім [PERSON], є ще два спадкоємці, які прийняли спадщину, а саме донька [PERSON], подала до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини, та чоловік померлої [PERSON], який прийняв спадщину фактично. (а.с. 25). Як встановлено судом 19.07.2013 року [PERSON] (чоловік спадкодавця) шляхом написання заяви відмовився від прийняття спадщини, що залишилася після смерті його дружини [PERSON], яку посвідчено приватним нотаріусом Вінницького міського нотаріального округу [PERSON] 19.07.2013 року за реєстром №2322 (а.с.15). 19.07.2013 року [PERSON] (дочка спадкодавця) шляхом написання заяви відмовилася від прийняття спадщини на користь сина померлої [PERSON], що залишилася після смерті її матері [PERSON], яку посвідчено приватним нотаріусом Вінницького міського нотаріального округу [PERSON] 19.07.2013 року за реєстром №2323 (а.с.16). Вказані заяви про відмову від прийняття спадщини [PERSON] та [PERSON] складено та засвідчено у встановлений ст. 1270 ЦК України шестимісячний строк для прийняття або відмови від прийняття спадщини. Копії вказаних заяв були надіслані [PERSON] до Вінницької районної державної нотаріальної контори рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення 19.07.2013 року, отримані 23.07.2013 року, про що свідчить відмітка про вручення кореспонденції на рекомендованому повідомленні. (а.с.17). Відповідно до ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять всі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщин і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Згідно ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 ЦК України, він не заявив про відмову від неї. У цьому зв'язку суд зважає на те, що спадкоємець [PERSON] який станом на день смерті проживав разом із спадкодавцем у встановлений законом шестимісячний термін після смерті спадкодавця, а саме 19 липня 2013 року відмовився від прийняття спадщини. Вказаний факт зафіксовано в нотаріально - посвідченій заяві [PERSON], справжність підпису засвідчено нотаріусом [PERSON] (а.с.15), а тому [PERSON] не є таким, що прийняв спадщину. Відповідно до ч. 1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини, а ч. 5 ст. 1269 ЦК України вказує на те, що особа, яка подала заяву про прийняття спадщини, може відкликати її протягом строку, встановленого для прийняття спадщини. У цьому зв'язку суд звертає увагу на те, що [PERSON] (дочка спадкодавця) спочатку 04 червня 2013 року подала заяву про прийняття спадщини (а.с. 41), однак 19 липня 2013 року посвідчила нотаріально свою заяву від 19 липня 2013 року про відмову від прийняття спадщини на користь позивача - [PERSON] (а.с. 16), тому [PERSON] не є такою, що прийняла спадщину. З цього слідує, що факт відмови від прийняття спадщини [PERSON] та [PERSON] є підтвердженим в судовому засіданні, а отже має бути судом встановленим. З огляду на викладене суд вважає за можливе прийняти визнання позову відповідачами і задовольнити позовні вимоги позивача, оскільки вони, крім повного їх визнання відповідачами, підтверджуються поданими позивачем письмовими доказами. Враховуючи те, що [PERSON], являється єдиним спадкоємцем за законом після смерті спадкодавця, який прийняв спадщину, оскільки інші три спадкоємці відмовились від її прийняття та на неї не претендують, та він не може у встановленому законом нотаріальному порядку оформити свої спадкові права на квартиру [ADDRESS] по причині того, що у Вінницьку районну державну нотаріальну контору позивачем було засобами поштового зв'язку надіслано копії нотаріально - посвідчених заяв спадкоємців про відмову від прийняття спадщини замість оригіналів, враховуючи також те, що [PERSON] за таких обставин не може реалізувати своє право на спадкування у встановленому законом нотаріальному порядку, позов підлягає до задоволення. Оцінюючи в сукупності всі досліджені у справі докази, а також враховуючи повне визнання відповідачами по справі позову, суд визнає доведеними вимоги позивача. На підставі викладеного,

Outcome: approved