Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-11 00:00:00

21 вересня 2020 року Акціонерне товариство «ДТЕК Одеські Електромережі» звернулося до Приморського районного суду м. Одеси з позовною заявою до [PERSON] , в якій просить суд стягнути з [PERSON] на користь Акціонерного товариства «ДТЕК Одеські Електромережі» заборгованість за спожиту електричну енергію у розмірі 4 397 грн. 87 коп., три відсотки річних у розмірі 217 грн. 98 коп., інфляційні витрати у розмірі 456 грн. 65 коп. та судовий збір у розмірі 2 102,00 грн. Представник позивача свої вимоги мотивував тим, що між АТ «ДТЕК Одеські Електромережі», виступаючим як постачальник (на підставі дії ліцензії НКРЕ «На право здійснення підприємницької діяльності з постачання електричної енергії за регульованим тарифом» Серія АЕ 194763 від 21.05.2013 і з 2019 року, на провадження господарської діяльності з постачання електричної енергії котра діяла до кінця 2018 року) та відповідачем, виступаючим, як споживач електричної енергії на момент виникнення заборгованості існують наявні фактичні договірні правовідносини, що підтверджується відкриттям особового рахунку № [NUMBER] та фактичною поставкою електроенергії та її споживання відповідно за адресою: [ADDRESS] . У разі, якщо сторони виконують умови договору, а саме відбувається постачання електроенергії за вказаною адресою, а споживачем здійснюється оплата за надані послуги, то договір вважається фактично укладеним навіть у тому випадку, якщо йому не надано обумовленої законом форми. Такої ж думки дотримується Національна комісія, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг (далі - НКРЕКП), що викладена у постанові № 312 від 14.03.2018 року. Представник позивача вказує, що згідно показань електролічильника ЦЭ6807Б 67057423 за особовим рахунком № [NUMBER] відповідачем спожито електроенергії за період з вересня 2017 р. по грудень 2018 р. 2830 кВт/г на суму 3723,24 грн. Таким чином, представник позивача зазначає, що за особовим рахунком № [NUMBER] за вказаний розрахунковий період нараховано заборгованість у розмірі 3723,24 грн., згідно деталізації нарахувань, яка на даний час відповідачем не сплачена. Крім того, представник позивача просить суд стягнути також три відсотки річних у розмірі 217 грн. 98 коп. та інфляційні витрати у розмірі 456 грн. 65 коп. З урахуванням викладеного, Акціонерне товариство «ДТЕК Одеські Електромережі» звернулося до суду з відповідним позовом. Ухвалою судді Приморського районного суду м. Одеси Науменка А.В. від 13.10.2020 року цивільну справу за позовом Акціонерного товариства «ДТЕК ОДЕСЬКІ ЕЛЕКТРОМЕРЕЖІ» до [PERSON] про стягнення заборгованості за спожиту електричну енергію було передано за підсудністю до Київського районного суду м. Одеси, на підставі п. 1 ч.1 ст. 31 ЦПК України, оскільки відповідно до ч. 1 ст. 27 ЦПК України позови до фізичної особи пред`являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або перебування, якщо інше не передбачено законом, а відповідач [PERSON] зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , що територіально відноситься до Київського району м. Одеси. Відповідно до автоматизованої системи документообігу цивільну справу було розподілено судді Київського районного суду м. Одеси Петренку В.С. Ухвалою судді Київського районного суду м. Одеси Петренка В.С.від 02.12.2020 року було прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження по цивільній справі за позовною заявоюАкціонерного товариства «Одесаобленерго» до [PERSON] про стягнення заборгованості. Розгляд справи призначено в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними матеріалами у справі, у строки передбачені ст. 275 ЦПК України. Визначено відповідачеві п`ятнадцятиденний строк з дня отримання даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву. Вказана ухвала судді була направлена на адресу відповідача - [PERSON] ,зазначену у довідці з відділу адресно-довідкової роботи Головного управління державної міграційної служби України в Одеській області та отримана відповідачем 15.01.2021 року, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення, яке наявне у матеріалах справи. Таким чином, відповідач про розгляд справи повідомлений належним чином, однак, у встановлений судом строк відповідачем не було подано відзиву на позов, не було надано заперечення проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження. Відповідно до ст. 275 ЦПК України суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі. З урахуванням викладеного, суд вважає за можливе розглядати справу за відсутності відзиву на позов та заперечень проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження. 06.04.2021 року від представника позивача на електронну адресу суду надійшла заява, в якій представник позивача зазначив, що проти ухвалення заочного рішення не заперечує. За таких обставин, суд ухвалив розглянути справу в порядку заочного спрощеного провадження відповідно до ст. 280 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про необхідність задоволення позову, виходячи з наступного. Як встановлено судом в судовому засіданні, відповідач - [PERSON] є споживачем електричної енергії у квартирі [ADDRESS] . АТ «ДТЕК Одеські Електромережі» постачало електричну енергію за адресою: [ADDRESS] . Відповідачу відкрито особовий рахунок № [NUMBER] , за яким обліковуються надані відповідачу послуги з постачання електричної енергії. Таким чином, між АТ «ДТЕК Одеські Електромережі», виступаючим як постачальник (на підставі дії ліцензії НКРЕ «На право здійснення підприємницької діяльності з постачання електричної енергії за регульованим тарифом» Серія АЕ 194763 від 21.05.2013 і з 2019 року, на провадження господарської діяльності з постачання електричної енергії котра діяла до кінця 2018 року) та відповідачем, виступаючим як споживач електричної енергії на момент виникнення заборгованості (до кінця грудня 2018 року) наявні договірні правовідносини, що підтверджується фактичною поставкою електроенергії та її споживанням відповідно за адресою: [ADDRESS] . У разі, якщо сторони виконують умови договору, а саме відбувається постачання електроенергії за вказаною адресою, а споживачем здійснюється оплата за надані послуги, то договір вважається фактично укладеним навіть у тому випадку, якщо йому не надано обумовленої законом форми. Згідно розрахунку заборгованості за електричну енергію, абонентом [PERSON] за особовим рахунком № [NUMBER] спожито електроенергії за період з вересня 2017 р. по грудень 2018 р. 2830 кВт/г на суму 3723,24 грн. Доказів сплати зазначеної суми відповідачем не надано. Таким чином, заборгованість відповідача за спожиту електричну енергію складає 3723,24 грн. Оскільки відповідач грошове зобов`язання належним чином не виконав, то за весь час прострочення за період з вересня 2017 р. по грудень 2018 р. на суму заборгованості нараховані 3% річних в сумі 217,98 грн. та індекс інфляції в сумі 456,65 грн.відповідно до розрахунку індексу інфляції та 3% річних. Відповідно до пунктів 19, 42 Правил користування електричною енергією для населення, які були чинні на час виникнення заборгованості, ч. 3 ст. 58 Закону України «Про ринок електричної енергії» зобов`язання щодо оплати за спожиту електричну енергію повинні виконуватись споживачем належним чином у відповідності до укладеного договору та положень діючого законодавства. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст.ст. 610, 611 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Згідно з ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. За таких обставин, суд дійшов висновку про задоволення позову в повному обсязі. Відповідно до статті 141 ЦПК України витрати по сплаті судового збору у розмірі 2 102,00 грн. підлягають стягненню з відповідача на користь позивача. На підставі викладеного,

Outcome: approved