Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-12 00:00:00

20 лютого 2015 року [PERSON] звернувся до суду з вказаною заявою з проханням встановити факт родинних відносин між померлою [INFO] року [PERSON], яка є його матір'ю та ним - [PERSON], що є її сином. Вимоги обґрунтовано тим, що [PERSON] та [PERSON] є родичами, а саме - [PERSON] є матір'ю [PERSON]. Документи, які підтверджують їх родинність, збереглися та виконані російською мовою. Відповідно до дублікату свідоцтва про народження, виконаного російською мовою, [PERSON] записано «[PERSON]», батьками записані - [PERSON] та [PERSON]. В паспорті матері прізвище як українською, так і російською мовою зазначено - «[PERSON]». А в паспорті заявника прізвище російською мовою зазначено - «[PERSON]», а українською мовою - «[PERSON]». У зв'язку з необхідністю отримання свідоцтва про право на спадщину та різним перекладом на українську мову його та матері прізвища при видачі документів, які посвідчують особу та різні юридичні факти, виникла необхідність встановлення факту родинних відносин. У судове засідання заявник не з'явився, про дату, час та місце повідомлений належним чином. Натомість, через канцелярію суду подав заяву, в якій заяву підтримав та просив задовольнити її та провести розгляд справи за його відсутності. Заінтересована особа у судове засідання не з'явилася, про дату, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином. Заяв чи клопотань на адресу суду не направила. Дослідивши письмові докази, які містяться в матеріалах цивільної справи, суд дійшов до висновку, що заява підлягає задоволенню з таких підстав. У відповідності до п.1 ч.1 ст.256 Цивільного процесуального України суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами. Згідно з ч.1 ст.259 Цивільного процесуального України у рішенні суду повинно бути зазначено відомості про факт, встановлений судом, мету його встановлення, а також, на підставі яких суд установив цей факт. Судом встановлено, що в копії дубліката свідоцтва про народження заявника [PERSON], [INFO], серії [NUMBER] виданого відділом реєстрації актів цивільного стану виконавчого комітету Ради народних депутатів Печенізького району Мурманської області Росії 17 березня 1993 року, в графі мати зазначено «[PERSON]» (а.с.4). Даний документ складено російською мовою та в ньому прізвище заявника записно як «[PERSON]». В копії паспорту матері заявника серії [NUMBER] виданого 21.10.2003 року Бориспільським МРВ ГУ МВС України в Київській області прізвище зазначено як українською, так і російською мовою : «[PERSON]» (а.с.5-6). Відповідно до свідоцтва про смерть серії [NUMBER] виданого Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Бориспільського міськрайонного управління юстиції у Київської області від 06.10.2014 року, мати заявника померла [INFO] року та її прізвище записано українською мовою - «[PERSON]» (а.с. 7). В копії паспорта громадянина України серії [NUMBER] виданого 20 травня 1997 року Московським РУ ГУ МВС України в місті Києві зазначено : «[PERSON]» (а.с. 8-11). Такі ж відомості містяться в довідці про присвоєння ідентифікаційного номеру (а.с.12). З огляду на це, суд вважає доведеним той факт, що «[PERSON]», «[PERSON]» є однією і тією ж особою. У зв'язку з різним перекладом на українську мову його та матері прізвища при видачі документів, які посвідчують особу існують труднощі у отриманні свідоцтва про право на спадщину. Тому, для усунення перешкод у оформленні права на спадщину суд вважає допустимим встановити факт, що [PERSON] є матір'ю [PERSON].

Outcome: approved