Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-17 00:00:00

21 листопада 2014 року позивач ВАТ НАСК «Оранта» звернулося в суд з позовом до [PERSON] про відшкодування шкоди, завданої внаслідок залиття квартири в сумі 33 799,00 грн. В обґрунтування своїх позовних вимог покликається на те, що 16.01.2014 р. між ВАТ НАСК «Оранта» та [PERSON] було укладено договір добровільного страхування майна та відповідальності власника (користувача) житлового приміщення УБ № 0963847, згідно якого застраховано квартиру страхувальника, що знаходиться за адресою: [ADDRESS],що належить їй на праві приватної власності. 25.03.2014 р. вищезазначену квартиру було залито гарячою водою з вини відповідача як власника квартири [ADDRESS], яка розташована поверхом вище над квартирою страхувальника [PERSON], в результаті чого стелю та стіни житлової кімнати, кухні, коридору, ванної кімнати залиті водою, а також пошкоджено двері і ламінатне покриття застрахованої квартири. Згідно акту від 26.03.2014 р., складеного комісією в складі майстра по ремонту Вавринчука О.А., майстрів по експлуатації Окпиш Н.С., Хоминець Л.І., сантехніків Голюк Р., Хамурди З.М., причиною залиття квартири № 27 є халатне ставлення до сантехнічних приладів мешканцями квартири [ADDRESS], а саме залишений кран гарячого водопостачання на кухні. Власником вказаної квартири є [PERSON] 25.03.2014 р. були складені акти огляду місця події, акт про знищення, пошкодження або викрадення майна страхувальника та про відмову від підпису мешканців квартири [ADDRESS] м. Львові. Відповідно до страхового акту № 233-13-М від 23.04.2014 р. та розрахунку розміру страхового відшкодування, [PERSON] було нараховано та виплачено страхове відшкодування в розмірі 33 799,00 грн. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] позовні вимоги підтримала у повному обсязі. Відповідач в судове засідання повторно не з'явилася, хоча належним чином була повідомлена про дату та час судового розгляду, що стверджується рекомендованим листом, а також долученим до матеріалів справи оголошенням про виклик в судове засідання відповідача в газеті «Львівська пошта» № 46 (1657) від 28 квітня 2015 року. Причин своєї неявки в судове засідання не повідомила. Оскільки в матеріалах справи достатньо доказів для розгляду справи без її участі, суд, у відповідності до вимог ст. 169 ЦПК України, вважає за можливе провести заочний розгляд справи на підставі наявних доказів. Заслухавши пояснення представника позивача, з'ясувавши дійсні обставини справи, права та обов'язки сторін, дослідивши зібрані по справі докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Як вбачається з договору добровільного страхування майна та відповідальності власника (користувача) житлового приміщення УБ № 0963847 від 16.01.2014 р., укладеного між ВАТ НАСК «Оранта» та [PERSON], застраховано квартиру страхувальника, що знаходиться за адресою: [ADDRESS], що належить [PERSON] на праві приватної власності. Судом встановлено, що 25.03.2014 р. вищезазначену квартиру було залито гарячою водою з вини відповідача як власника квартири [ADDRESS], яка розташована поверхом вище над квартирою страхувальника [PERSON] В результаті цього стелю та стіни житлової кімнати, кухні, коридору, ванної кімнати залито водою, а також пошкоджено двері і ламінатне покриття застрахованої квартири. Згідно акту від 26.03.2014 р., складеного комісією в складі майстра по ремонту Вавринчука О.А., майстрів по експлуатації Окпиш Н.С., Хоминець Л.І., сантехніків Голюк Р., Хамурди З.М., причиною залиття квартири № 27 є халатне ставлення до сантехнічних приладів мешканцями квартири [ADDRESS], а саме залишений кран гарячого водопостачання на кухні. Власником квартири, з якої відбулось залиття є [PERSON] - відповідач по справі, що стверджується довідкою ОКП ЛОР «БТІ та ЕО» В судовому засіданні встановлено, що 25.03.2014 р. були складені наступні акти: акт огляду місця події; акт про знищення, пошкодження або викрадення майна, яке належить [PERSON] та акт про відмову від підпису мешканців квартири [ADDRESS] у м. Львові про ознайомлення з вищезазначеними актами. Згідно зі ст. 212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Згідно ч. 4 ст. 60 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд визнає належним та допустимим доказом зведений кошторисний розрахунок на будівельні роботи дял ліквідації аварійного стану після затоплення вказаної квартири, складеного ТзОВ «Галрембуд», відповідно до якого вартість заподіяного власнику [PERSON] матеріального збитку становить 57 051,00 грн. Відповідно до страхового акту № 233-13-М від 23.04.2014 р. та розрахунку розміру страхового відшкодування, [PERSON] було нараховано та виплачено страхове відшкодування в розмірі 33 799,00 грн. Статтею 22 ЦК України встановлено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками, зокрема, є втрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Статтями 319 та 322 ЦК України встановлено, що власність зобов'язує та власник несе відповідальність за майно, що йому належить. Відповідно до ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно ст. 1191 ЦК України, особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Відповідно до ст. 27 ЗУ «Про страхування» та ст. 993 ЦК України, до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток. Оцінюючи зібрані по справі докази в їх сукупності, суд робить висновок, що позов підставний та підлягає задоволенню.

Outcome: approved