Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-02 00:00:00

1.Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача такий. 07 жовтня 2020 року [PERSON] (далі - також представник) в інтересах органу опіки та піклування Іванівської районної державної адміністрації Одеської області (далі - також позивач, Іванівська районна державна адміністрація) подав до суду позовну заяву в якій просить позбавити відповідача батьківських прав стосовно дитини [PERSON] , [INFO] (далі - також [PERSON] ), та стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини у розмірі 1/3 частки доходу, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку (далі - також позовна заява). У позовній заяві представник зазначає таке: матір`ю малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] є відповідач; сім`я перебуває на обліку в службі у справах дітей Іванівської районної державної адміністрації Одеської області (далі - також служба у справах дітей), як сім`я, що потрапила в складні життєві обставини; відповідач проживає у будинку [ADDRESS] (далі - також будинок); на її вихованні перебувають: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] (далі - також діти); відповідач веде аморальний спосіб життя, зловживає спиртними напоями, вихованням дітей не займається; перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, залишає дітей без нагляду; з відповідачем неодноразово проводилися профілактичні бесіди щодо зміни способу життя та відношення до виконання батьківських обов`язків. За таких обставин позивач вважає доцільним позбавити відповідача батьківських прав та стягнути з неї аліменти на утримання [PERSON] . Відповідач не подала до суду відзив проти позову. 2. Суд, з приводу неявки в судове засідання сторін, зазначає таке. Представник позивача [PERSON] (далі - також представник позивача) подала до суду заяву в якій зазначила, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить розгляд справи проводити без її участі, та не заперечувала проти заочного розгляду справи. Відповідач до судового засідання не з`явилася, про причини своєї неявки суд не повідомила, заяв та клопотань до суду не подавала, хоча повідомлена була належним чином про час, дату та місце судового розгляду справи, що підтверджується поштовим повідомленням. Неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті (стаття 223 Цивільного процесуального кодексу України, далі - ЦПК). Суд вважає можливим розглянути справу за відсутності учасників справи, що не з`явилися до суду, оскільки відповідач належним чином повідомлена про дату, час і місце розгляду справи, а представник позивача подала до суду заяви про розгляд справи за її відсутності. 3. Процесуальні рішення та дії у справі такі. 15 рудня 2020 року постановлена ухвала про відкриття провадження у справі в порядку загального позовного провадження, й визначено дату, час і місце проведення підготовчого судового засідання для розгляду справи (а.с. 35-36). Ухвалою Іванівського районного суду Одеської області від 13 січня 2021 року підготовче провадження закрите та призначено справу до судового розгляду. 03 лютого 2021 року суд постановив ухвалу про заочний розгляд справи. 4. Фактичні обставини встановлені судом та зміст спірних правовідносин такі. Відповідач є матір`ю [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження [NUMBER] , виданого Іванівським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області 12 травня 2017 року. Батько дитини [PERSON] (а.с. 5). З листа Іванівського районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області, вбачається, що відомості про батька, до актового запису про народження [PERSON] внесені на підставі частини 1 статті 133 Сімейного кодексу України (а.с.6). Відповідно до довідки, виданої 18 вересня 2020 року начальником державної установи «Кропивницький слідчий ізолятор», [PERSON] , перебуває в державній установі «Кропивницький слідчий ізолятор» з 30 серпня 2018 рокую. Ухвалою Кіровського районного суду міста Кіровограда від 29 січня 2018 року йому обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою за вчинення кримінальних правопорушень передбачених частиною 4 статті 187, частиною З статті 185 Кримінального кодексу України (а.с. 7). За направлення від 14 травня 2019 року №50\\03, виданого Департаментом охорони здоров`я Одеської обласної державної адміністрації, [PERSON] направлено до Ізмаїльського спеціалізованого будинку дитини (а.с. 15). 10 травня 2019 року відповідач надала до служби у справах дітей заяву, відповідно до якої просила тимчасово влаштувати [PERSON] до будинку дитини у зв`язку з тяжкими життєвими обставинами (а.с. 16). Згідно з актом прийому дитини від 21 травня 2019 року, [PERSON] прийнятий до Ізмаїльського спеціалізованого будинку дитини (а.с. 11). З актів обстеження житлово-побутових умов проживання від 16 липня 2020 року, 24 грудня 2020 року вбачається, що відповідач не має усіх необхідних умов для створення сприятливих умов для проживання та розвитку [PERSON] (а.с. 12-13, 41). З характеристики, наданої Северинівською сільською радою, Іванівського району, Одеської облатсі від 09 вересня 2020 року вбачається, що відповідач зарекомендувала себе з негативної сторони, веде аморальний спосіб життя, вживає спиртні напої, на багаторазові зауваження працівників сільської ради не реагує (а.с. 14). Розпорядженям Іванівської районної державної адміністрації Одеської області від 13 травня 2019 року №139/А-2019 [PERSON] тимчасово влаштований терміном на 6 місяців до державного дитячого закладу на повне державне забезпечення (а.с. 17). Розпорядженям Іванівської районної державної адміністрації Одеської області від 29 січня 2020 року №12/А-2020 продовжено термін перебування [PERSON] в Ізмаїльському спеціалізованому будинку дитини (а.с. 18). З висновку «Про доцільність та можливість позбавлення батьківських прав [PERSON] , [INFO] щодо її малолітньої дитини [PERSON] [INFO] » від 06 жовтня 2020 року, вбачається, що позбавлення відповідача батьківських прав щодо [PERSON] є доцільним, та таким, що відповідає його інтересам (а.с. 20-22). За актом, складеним 08 вересня 2020 року працівниками Ізмаїльського спеціалізованого будинку дитини, відповідач з 21 травня 2019 року дитину не відвідувала, не цікавилася її долею, тобто фактично самоусунулась від виховання та утримання дитини (а.с. 23). 5. Норми права, які застосував суд такі. Батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини . Батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток (частина 1, 2 статті 15 Сімейного кодексу України, далі - також СК). Здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності (частина 1 статті 155 СК). Мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків щодо виховання дитини та/або забезпечення здобуття нею повної загальної середньої освіти (пункт 2 частини 1 статті 164 СК). Мати, батько можуть бути позбавлені батьківських прав щодо усіх своїх дітей або когось із них (частина 3 статті 164 СК). Особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини (частина 2 статті 166 СК). При задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину. У разі якщо мати, батько або інші законні представники дитини відмовляються отримувати аліменти від особи, позбавленої батьківських прав, суд приймає рішення про перерахування аліментів на особистий рахунок дитини у відділенні Державного ощадного банку України та зобов`язує матір, батька або інших законних представників дитини відкрити зазначений особистий рахунок у місячний строк з дня набрання законної сили рішенням суду (частина 3 статті 166 СК). Батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття (частина 1 статті 180 СК). За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина (частина 3 статті 181 СК). При визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення (частина 1 статті 182 СК). Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів (частина 2 статті 182 СК). Частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом (частина 1 статті 183 СК). Аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову (частина 1 статті 191 СК). Установити у 2021 році прожитковий мінімум на одну особу з розрахунку на місяць дітей віком до 6 років з 1 січня - 1921 гривня (стаття 7 Закону України «Про державний бюджет України на 2021 рік»). Кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України (частина 1, 2 статті 8 Закону України «Про охорону дитинства», далі - також Закон). Сім`я є природним середовищем для фізичного, духовного, інтелектуального, культурного, соціального розвитку дитини, її матеріального забезпечення і несе відповідальність за створення належних умов для цього (частина 1 статті 11 Закону). Виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини (частина 1 статті 12 Закону). 6. Мотиви з яких виходив суд задовольняючи позовні вимоги. Системний аналіз норм зазначених у пункті 5 мотивувальної частини цього рішення свідчить, що наявність обставин порушення прав дітей та не виконання батьківських обов`язків має бути підставою для позбавлення батьківських прав відповідача, яка зобов`язана утримувати дітину до досягнення нею повноліття. Відповідач ухиляється від виконання батьківських обов`язків по вихованню [PERSON] , що виражається в незабезпечені його харчуванням, медичним доглядом та не бажанням забезпечити стабільні й гармонійні умови для його життя. За час перебування дитини у лікарні та притулку не відвідувала його, по засобам зв`язку з ним або керівництвом закладу жодного разу не спілкувалась. Оцінюючи поведінку відповідача, слід зауважити, що судом встановлені обставини її винної поведінки та свідомого нехтування своїми обов`язками, які свідчать про умисне ухиляння нею від виховання [PERSON] . Суд наголошує, що відповідач при позбавлені батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини. За таких обставин, суд вважає, що відповідача слід позбавити батьківських прав, та стягнути з неї аліментів на утримання [PERSON] . 7. Суд застосовує таку практику Верховного Суду. Пленум Верховного Суду України в пунктах 15, 16, 17, 18, 19 постанови від 30 березня 2007 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» роз`яснив, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно їх утримують, та інше), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. 8. Висновок суду такий. З огляду на зазначене суд доходить висновку, що позовну заяву належить задовольнити повністю. 9. Підстави допустити негайне виконання судового рішення такі. Виходячи з приписів пункту 1 частини 1 статті 430 ЦПК суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць; 10. Розподіл між сторонами судових витрат такий. Судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог (частина 1 статті 141 ЦПК). У разі коли в позовній заяві об`єднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру (частина 3 статті 6 Закону України «Про судовий збір»). Враховуючи те, що позивач звільнений від сплати судового збору за подання позовної заяви, яка має в собі вимоги щодо позбавлення батьківських прав та стягнення аліміментів на утримання дитини, тому суд констатує про необхідність стягнення судового збору у розмірі 1681 гривень 60 копійок з відповідача у дохід держави.

Outcome: approved