Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-19 00:00:00

21 листопада 2017 року [PERSON] звернулася до суду із позовом до відповідача про визнання права власності на 1/6 частину спадкового майна, посилаючись на те, що 22 червня 2015 року померла її двоюрідна сестра [PERSON]. Після її смерті було заведено спадкову справу №4-2015 і позивач як спадкоємець пятої черги звернулася до приватного нотаріуса із заявою про прийняття спадщини за законом. 4 серпня 2015 року рідний брат позивача [PERSON] відмовився від прийняття спадщини на користь позивачки. Відповідач [PERSON] також представилася спадкоємицею померлої і надіслала приватному нотаріусу заяву про відмову від прийняття спадщини на користь свого брата [PERSON], а останній встановлював факт родинних відносин у суді. [PERSON] приватному нотаріусу було надано свідоцтво про своє народження, більше ніяких документів нею не надавалось. Приватний нотаріус [PERSON] прийняла від відповідача заяву і включила її до кола спадкоємців. [PERSON] не мала права претендувати на спадщину, оскільки не довела родинних стосунків з померлою, а тому позивач вважає неправомірним прийняття приватним нотаріусом [PERSON] від відповідача заяви про відмову від прийняття спадщини. З огляду на викладене [PERSON] просить її позов задовольнити та визнати за нею право власності на 1/6 частину спадкового майна. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі. Представник відповідача в судовому засіданні проти позову заперечив, зазначив, що він є безпідставним. Представник третьої особи в судовому засіданні проти позову також заперечив. Приватний нотаріус [PERSON] в судовому засіданні зазначила, що заперечує проти позову, пояснила що її дії вже були предметом дослідження у суді за позовом [PERSON], та будь-яких порушень встановлено не було. Ухвалою Хмельницького міськрайонного суду від 29 січня 2018 року за клопотанням представника позивача було витребувано для огляду в судовому засіданні спадкову справи 4-2015. Ухвалою Хмельницького міськрайонного суду від 14 лютого 2018 року було відмовлено у задоволенні заяви про зупинення провадження у справі до розгляду іншої справи. Суд, заслухавши пояснення учасників процесу та дослідивши докази наявні у справі, вважає що підстав для задоволення позову не має з огляду на наступне. Як встановлено в судовому засіданні 22 червня 2015 року померла [PERSON]. На підставі заяви [PERSON] від 24 червня 2015 року приватним нотаріусом [PERSON] було заведено спадкову справу №4-2015. До складу спадщини входить квартира [ADDRESS], 31/100 житлового будинку з надвірними будівлями по вул. Чапаєва 5 в с.Розсоша Хмельницького району, грошові вклади в ПАТ «Ощадбанк» та філії АТ «Укрексімбанк». Рідний брат позивача [PERSON] 4 серпня 2015 року подав приватному нотаріусу заяву про відмову від спадщини на користь [PERSON]. 24 вересня 2015 року [PERSON] до приватного нотаріуса [PERSON] було подано заяву про відмову від прийняття спадщини після смерті [PERSON] на користь [PERSON]. 15 жовтня 2015 року до приватного нотаріуса [PERSON] подав заяву [PERSON] про прийняття спадщини за законом після смерті своєї двоюрідної сестри [PERSON]. Відповідно до оглянутої в судовому засіданні спадкової справи №4-2015 позивачу [PERSON] 25 грудня 2015 року було видано свідоцтво про право на спадщину за законом на ? частину грошових вкладів, 8 лютого 2016 року видано свідоцтво про право на спадщину ? частини квартири, 15 серпня 2016 року було видано свідоцтво про право на спадщину на ? 31/100 частини житлового будинку. Стосовно іншої ? частини існує спір між спадкоємцями померлої які прийняли спадщину [PERSON] та [PERSON] Рішенням апеляційного суду Хмельницької області від 23 травня 2017 року у справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про встановлення факту родинних відносин, позов було задоволено та встановлено, що [PERSON] є двоюрідним братом [PERSON] померлої 22 червня 2015 року. Рішенням Хмельницького міськрайонного суду від 19 грудня 2016 року у справі за позовом [PERSON] до приватного нотаріуса [PERSON] про визнання дій незаконними щодо відмови у видачі свідоцтва про право на спадщину в задоволенні позову було відмовлено. Відповідне рішення набрало чинності 2 лютого 2017 року. Відповідно до ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно ст.1218 цього Кодексу до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. В силу ст.1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу. В силу ст.1265 ЦК України у п'яту чергу право на спадкування за законом мають інші родичі спадкодавця до шостого ступеня споріднення включно, причому родичі ближчого ступеня споріднення усувають від права спадкування родичів подальшого ступеня споріднення. Згідно ст.1273 ЦК України спадкоємець за заповітом або за законом може відмовитися від прийняття спадщини протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу. Заява про відмову від прийняття спадщини подається нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. Відповідно до ч.2 ст. 1274 ЦК України спадкоємець за законом має право відмовитися від прийняття спадщини на користь будь-кого із спадкоємців за законом незалежно від черги. Підпунктом 3.1 пункту 3 «Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України» затвердженого Наказом Мінюсту від 22.02.2012 № 296/5 визначено, що право на спадкування здійснюється спадкоємцями шляхом прийняття спадщини або її неприйняття. Відповідно до підпункту 3.27 пункту 3 цього Порядку визначено, що спадкоємець за законом має право відмовитись від прийняття спадщини на користь будь-кого із спадкоємців за законом незалежно від черги, у тому числі внуків, правнуків, племінників та інших. Згідно підпункту 4.1 пункту 4 «Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України» при видачі свідоцтва про право на спадщину за законом нотаріус перевіряє наявність підстав для закликання до спадкування за законом осіб, які подали заяви про видачу свідоцтва. Відповідно підпункту 4.2. пункту 4 цього Порядку доказом родинних та інших відносин спадкоємців зі спадкодавцем є: свідоцтва органів реєстрації актів цивільного стану, повний витяг з реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису, копії актових записів, копії рішень суду, що набрали законної сили, про встановлення факту родинних та інших відносин. Підпунктом 4.9 п.4 «Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України» свідоцтво про право на спадщину видається на підставі заяви спадкоємців, які прийняли спадщину, після закінчення шести місяців з дня відкриття спадщини, а у випадках, передбачених частиною другою статті 1270, статтею 1276 Цивільного кодексу України, - не раніше зазначених у цих статтях строків. Аналізуючи зміст вищенаведених нормативно-правових актів [PERSON] як спадкоємець звернулася до приватного нотаріуса із заявою про відмову від прийняття спадщини на користь [PERSON] У приватного нотаріуса [PERSON] не було законних підстав для того, щоб відмовити у прийнятті такої заяви, а оскільки свідоцтво про право на спадщину ? частини майна померлої [PERSON] ще не видавалося [PERSON] у звязку із наявністю спору між ним та [PERSON] у суду не має обґрунтованих підстав для задоволення позову предявленого до [PERSON] про визнання права власності на 1/6 частину спадкового майна, оскільки діями чи бездіяльністю останньої права, свободи чи законні інтереси [PERSON] порушені не були, не встановлено цього і в судовому засіданні. Всі позовні вимоги до відповідача ґрунтувалися на тому, що у [PERSON] відсутні документи, які доводять її ступінь родинних відносин із померлим спадкодавцем [PERSON], а нотаріус неправомірно прийняла таку заяву від відповідача. Суд, звертає увагу позивача, що усі спори щодо спадкового майна в тому числі і щодо часток мають вирішуватися між спадкоємцями, які прийняли спадщину. Відповідно до ст.1301 ЦК України свідоцтво про право на спадщину визнається недійсним за рішенням суду, якщо буде встановлено, що особа, якій воно видане, не мала права на спадкування, а також в інших випадках, встановлених законом. Позивач не позбавлена можливості у випадку не доведення родинних відносин між [PERSON] та [PERSON] у встановленому законом порядку отримати свідоцтво про право на спадщину на ? частку від ? частини спадкового майна від якої відмовилася відповідач. Судові витрати по справі покласти на позивача.

Outcome: dismissed