Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-12 00:00:00

20 травня 2016 року позивач звернулася до суду із вищевказаним позовом. В обґрунтування якого вказала, що відповідач є батьком їх спільного сина [PERSON], який 26 лютого 2016 року досяг повноліття. За рішенням суду, відповідач до досягнення сином повноліття сплачував аліменти. На даний час виплати припинені, у добровільному порядку відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини не надає. Повнолітній син навчається на 1 курсі ВДНЗ «Криворізький національний університет» Криворізький педагогічний інститут, на денній формі навчання, по контрактній основі, стипендію не отримує, не працює. У звязку з перебуванням сина лише на утриманні позивача, що є для неї обтяжуючим фактором, просить стягнути аліменти в розмірі 1/6 частині його заробітної плати (доходів) щомісячно, до закінчення навчання сина та на її користь. У судове засідання сторони надали письмові заяви про розгляд справи у їх відсутність, позивач - позовні вимоги підтримує у повному обсязі, просить їх задовольнити, відповідач - позов визнає у повному обсязі. Дослідивши матеріали справи, оцінивши в сукупності всі досліджені у справі докази, суд знаходить позов [PERSON] таким, що підлягає задоволенню. До такого висновку суд приходить на підставі наступного. Сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, якій у встановленому законом порядку розірвано, що підтверджено копією свідоцтва про розірвання шлюбу (а.с. 6). Від шлюбу, подружжя мають сина [PERSON], [INFO] (а.с. 4), який проживає з позивачкою та перебуває на її повному утриманні. Відповідач матеріальну допомогу на утримання сина у добровільному порядку не надає, що є обтяжуючим фактором для позивачки. У 2016 році син [PERSON] досяг повноліття, не працює, навчається за контрактною формою навчання, денне відділення у ДВНЗ «Криворізький національний університет» Криворізький педагогічний інститут, стипендію не отримує, будь-яких доходів не має. Строк закінчення навчання становить 30.06.2019 року, що підтверджено довідкою з учбового закладу за № 02/12-010 від 18.01.2016 року (а.с. 3). Матеріалами справи підтверджено, відповідач працює машиністом насосних установок ПАТ «Південний ГЗК», отримує постійний, стабільний дохід. При цьому позов визнав у повному обсязі, що приводить суд до переконання про можливість відповідачем сплачувати аліменти на повнолітнього сина. У відповідності до ст. 180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Виходячи з цих підстав, суд вважає, що позов [PERSON] ґрунтується на вимогах ст. ст. 198 та 199 Сімейного кодексу України, згідно з якими батьки зобов`язані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дітей, які потребують матеріальної допомоги у зв`язку з їхнім навчанням. Проти такої позиції позивача не заперечує і відповідач. У відповідності до ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат між сторонами, суд керується ст. 88 ЦПК України та стягує з відповідача судові витрати по справі.

Outcome: approved