Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-05 00:00:00

1.\~Стислий виклад\~позиції позивача\~та заперечень\~відповідача Звертаючись до суду позивач зазначав, що [PERSON] звернулася до акціонерного товариства комерційний банк «ПРИВАТБАНК» (далі АТ КБ «ПРИВАТБАНК», банк) з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписала заяву №б/н від 09.10.2012. Підписавши заяву, відповідач підтвердила свою згоду на те, що ця заява разом з Умовами та Правилами надання банківських послуг (далі Умови та Правила) і Тарифами Банку, які розміщені на банківському сайті www.privatbank.ua, складає між ним та банком договір про надання банківських послуг. Такий договір за своєю правовою природою є змішаним договором і містить в собі умови договору банківського рахунка і кредитного договору. Таким чином відповідач підтвердив, що ознайомлений із названими документами і вони були надані йому у письмовій формі. Позивач також вказував, що розміщені на сайті банку Умови та Правила надання банківських послуг та Тарифи банку є публічною офертою, за якою банк публічно пропонує невизначеному колу осіб можливість отримання банківських послуг. Вступаючи у правовідносини, сторони керувалися нормами про договір приєднання. Приєднання відповідача до угоди і дію договору підтверджує також факт користування відповідачем картковим рахунком, використання кредитних коштів та періодичне погашення заборгованості. Умови та Правила передбачають можливість зміни кредитного ліміту за рішенням та ініціативою банку, списання коштів з рахунку клієнта за іншими договорами при настанні строку платежів, односторонню зміну банком цих Умов та Правил. Відповідачу було відкрито кредитний рахунок, надано кредитну картку і встановлено початковий кредитний ліміт, який в подальшому збільшився до 5000 грн. Позивач свої зобов`язання за договором виконав у повному обсязі, надавши відповідачу можливість розпоряджатися кредитними коштами. Відповідач зобов`язалася здійснювати погашення кредиту та процентів внесенням грошей на кредитний рахунок у розмірі не менше мінімального обов`язкового платежу, однак своїх зобов`язань належним чином не виконувала. Відтак, станом на 06.12.2020 утворилась заборгованість у сумі 15064,53 грн, з яких: 11922,49 грн заборгованість за тілом кредиту (заборгованість за простроченим тілом кредиту), 2325,98 грн заборгованість за простроченими відсотками, 816,06 грн заборгованість за відсотками, нарахованими на прострочений кредит згідно зі статтею 625 ЦК України. Як вказував позивач, відповідно до п. 1.1.7.12 Умов та Правил надання банківських послуг договір діє протягом 12 місяців з моменту його підписання. Якщо протягом цього строку жодна із сторін не проінформує другу сторону про припинення цього договору, він автоматично лонгується на той же строк. Покликаючись на вищенаведене, позивач просив стягнути на його користь з відповідача частину заборгованості, а саме 11922,49 грн заборгованості за тілом кредиту (заборгованість за простроченим тілом кредиту), 2325,98 грн заборгованості за простроченими відсотками,. Відповідач до суду жодного разу не з`явилася, про дату, час і місце розгляду справи повідомлена належним чином судовою повісткою, отримання якої підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення. Про причини неявки суд не повідомила, відзиву та письмових пояснень з приводу позовних вимог не надала.\~ 2. Заяви (клопотання) учасників справи У позовній заяві позивач зазначив, що в разі неявки в судове засідання відповідача, не заперечує проти розгляду справи за відсутності представника Банку та ухвалення заочного рішення судом. Разом із позовною заявою позивач подав клопотання про розгляд справи у порядку спрощеного провадження без виклику сторін, клопотання про розгляд справи за відсутності позивача, в якому зазначив, що необхідні докази є в матеріалах справи, а також клопотання про огляд веб-сайту. 3. Процесуальні дії у справі 09.02.2021 відкрито провадження у справі і постановлено справу розглядати за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін, а також задоволено клопотання про огляд веб-сайту. 06.04.2021 постановлено ухвалу про здійснення заочного розгляду справи. У судовому засіданні 06.04.2021 було проведено огляд веб-сайту https://privatbank.ua/terms за шляхом: «Архів договорів», посилання «більше», сторінка №5 і зафіксовано зміст сторінки №5 шляхом безпосереднього роздруковування за допомогою принтера безпосередньо з веб-сайту. Відповідно до частини 2 статті 247 ЦПК України у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. 4. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин \~ \~ \~ \~ [PERSON] звернулася до публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПРИВАТБАНК» (яке в подальшому перейменовано на акціонерне товариство комерційний банк «ПРИВАТБАНК») за наданням банківських послуг, підписавши 09.10.2012 анкету-заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг. Анкета-заява не містить інформації про те, що відповідач звернулася за отриманням саме кредитних послуг. У цьому документі зазначено, що відповідач згодна із тим, що ця заява разом із Пам`яткою клієнта, Умовами та Правилами надання банківських послуг, а також Тарифами складають між нею та банком договір про надання банківських послуг. В анкеті-заяві також зазначено про те, що Умови та Правила надання банківських послуг розміщені на офіційному сайті ПриватБанку. Ці обставини підтверджуються наданими позивачем копіями анкети-заяви і паспорта на ім`я [PERSON] . \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~Банк видав відповідачу кредитні картки зі строками дії до 06/15, 01/18, 09/21. Ці обставини підтверджуються довідкою «ПРИВАТБАНК» про видачу кредитних карток. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~20.11.2013 було встановлено кредитний ліміт на картку, який 06.12.2013 збільшився до 5000 грн. Таке підтверджується довідкою АТ КБ «ПРИВАТБАНК» про зміну умов кредитування та обслуговування кредитної картки, оформленої на [PERSON] . \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~Надані позивачем витяги з Умов та\~Правил надання\~банківських послуг,\~з Тарифів\~обслуговування кредитних\~карт «Універсальна» не містять підпису відповідача. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~Факт користування відповідачем кредитною карткою і здійснення витрат кредитних коштів підтверджується випискою про деталі операцій по рахунку за договором із [PERSON] станом на 09.12.2020. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~Статус позивача як юридичної особи та отримання банківської ліцензії підтверджується наданими позивачем копіями довідки про включення до ЄДРПОУ, банківської ліцензії №22 від 05.10.2011, виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, витягу із статуту акціонерного товариства комерційного банку АТ КБ «ПРИВАТБАНК». Отже, між сторонами виникли кредитні правовідносини, які врегульовано нормами §§1-2 Глави 16, Глави 52, §1,2 Глави 71 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України), а також нормами Закону України «Про захист прав споживачів» (які діяли на момент підписання анкети-заяви [PERSON] ). 5. Оцінка суду та застосовані судом норми права 5.1. Щодо узгодження умов кредитування і стягнення процентів за користування кредитом Позивач стверджував, що підписавши анкету-заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг, [PERSON] уклала з позивачем змішаний договір, що містить умови договору банківського рахунка і кредитного договору. Також стверджував, що таким чином відповідач приєдналася до викладених банком у публічній оферті умов договору і сторони узгодили умови кредитування. Однак аргумент позивача про ознайомлення відповідача з умовами кредитного договору до його підписання і узгодження сторонами умов кредитування спростовуються таким. За кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1054 ЦК України). Кредитний договір укладається у письмовій формі, а недодержання письмової форми має наслідком його нікчемність (стаття 1055 ЦК України). Згідно із частиною 2 статті 1056-1 ЦК України (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів. Виконання зобов`язання може забезпечуватися, серед іншого, неустойкою (частина 1 статті 546 ЦК України). Відповідно до частини 2 статті 551 ЦК України, якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства. Отже, сума наданого кредиту, розмір процентної ставки, порядок її нарахування, розмір і порядок нарахування штрафу та пені повинні бути передбачені у письмовому договорі. За змістом частини 2 статті 11 Закону України «Про захист прав споживачів» (яка діяла на момент підписання анкети-заяви) перед укладенням договору про надання споживчого кредиту кредитодавець зобов`язаний детально поінформувати споживача у письмовій формі про усі умови кредитування, а саме: мету, для якої споживчий кредит може бути витрачений, форми його забезпечення, наявні форми кредитування з коротким описом відмінностей між ними, в тому числі між зобов`язаннями споживача, тип відсоткової ставки, суму, на яку кредит може бути виданий, орієнтовну сукупну вартість кредиту (в процентному значенні та грошовому виразі) з урахуванням відсоткової ставки за кредитом та вартості всіх послуг, пов`язаних з одержанням кредиту та укладенням договору про надання споживчого кредиту, строк, на який кредит може бути одержаний, варіанти повернення кредиту, включаючи кількість платежів, їх частоту та обсяги, можливість дострокового повернення кредиту та його умови, необхідність здійснення оцінки майна, податковий режим сплати відсотків та про державні субсидії, на які споживач має право, переваги та недоліки пропонованих схем кредитування. Згідно із частиною 1 статті 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. Частиною 1 статті 634 ЦК України передбачено, що договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. У цьому\~випадку умови\~кредитного договору,\~який за\~своєю суттю\~є договором\~приєднання,\~розробив позивач\~ АТ КБ «ПРИВАТБАНК». Такі умови повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст статей\~633,\~634\~ЦК України можна\~вважати,\~що другий\~контрагент (споживач\~послуг банку)\~лише приєднується\~до тих\~умов,\~з якими\~він ознайомлений.\~Така правова\~позиція висловлена\~Великою Палатою\~Верховного Суду\~у постанові\~від 03.07.2019\~(справа\~№342/180/17-ц),\~яка набула\~характеру усталеної\~судової практики. Такі ж висновки Касаційний цивільний суд у складі Верховного Суду повторив і в постанові від 09.11.2020 у справі № 369/7143/15-ц. Про актуальність і незмінність такої судової практики зазначено Касаційним цивільним судом у складі Верховного Суду в ухвалі про відмову у відкритті касаційного провадження від 26.10.2020 у справі №325/422/20, спір у якій стосувався стягнення заборгованості за кредитом за аналогічних обставин і у якій суд першої інстанції, ухваливши заочне рішення, залишене без змін апеляційним судом, врахував висновки Великої Палати Верховного Суду, висловлені у справі №342/180/17-ц. Згідно з частиною 3 статті 12 та частиною 1 статті 81 Цивільного процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Позивач просив стягнути з відповідача, крім фактично використаного тіла кредиту (суми, отриманої в борг), заборгованість за простроченими відсотками в сумі 2325,98 грн. Для визначення конкретних умов договору щодо нарахування цих процентів позивач посилався на долучені до позовної заяви Витяг з Тарифів та Витяг з Умов та Правил надання банківських послуг, як невід`ємні частини кредитного договору, а також на наказ банку про затвердження цієї редакції Умов та Правил. Указані документи засвідчені лише підписом позивача. Підпис відповідача про ознайомлення саме з цими умовами кредитування відсутній. Наказ банку про затвердження Умов та Правил не доводить ознайомлення відповідача саме з цієї редакцією Умов та Правил на момент підписання анкети-заяви. Так само відсутній підпис відповідача на довідці про зміну умов кредитування та обслуговування кредитної картки. В анкеті-заяві від 09.10.2012 не зазначено, що відповідач звернулася за отриманням саме кредитних послуг, відтак розмір наданого кредитного ліміту і процентна ставка не вказані, відсутні умови договору про строки повернення коштів і встановлення відповідальності у вигляді неустойки (пені, штрафів) за порушення зобов`язання. Водночас, здійснення витрат з кредитного рахунка підтверджується випискою за рахунком. Ознайомлення відповідача з повним текстом Умов та Правил надання банківських послуг та Тарифами банку до моменту підписання анкети-заяви не підтверджено належними доказами, оскільки позивач не надав підписаного відповідачем примірника цих документів, чи будь-яких інших доказів про ознайомлення відповідача саме з цими Умовами та Правилами до моменту підписання анкети-заяви. Не довів позивач і той факт, що саме додані до позовної заяви Умови та Правила були опубліковані на сайті позивача станом на момент підписання анкети-заяви. Банк вказував, що оригіналом Умов та Правил надання банківських послуг є веб-сторінка у мережі Інтернет, яка знаходиться на відповідному сервері та оприлюднена на сайті\~https://privatbank.ua/. Однак позивач не надав суду жодних доказів того, що відповідач перед укладенням договору мала технічну можливість і ознайомилась з цими Умовами та Правилами безпосередньо з веб-сайту. На оглянутій судом 06.04.2021 веб-сторінці за шляхом «Архів договорів», посилання «більше», сторінка №5 знаходились повні договори, актуальні на 01.12.2017, 01.10.2017, 01.09.2017, 01.08.2017, 01.07.2017, 01.05.2017, 01.04.2017, 01.03.2017, 01.01.2017, 01.12.2016, хоча, як зазначав банк у клопотанні про огляд веб-сайту, там мав знаходитись повний договір, актуальний станом на 01.10.2012. Вирішуючи питання про те, чи узгодили сторони умови кредитування, суд враховує правові висновки, викладені Великою Палатою Верховного Суду у згаданій постанові від 03.07.2019 (справа №342/180/17-ц). Суд вважає, що й у справі, яка розглядається, роздруківки із сайту позивача Умов та Правил, Тарифів належним доказом бути не можуть, оскільки цей доказ повністю залежить від волевиявлення і дій однієї сторони (банку), яка може вносити і вносить відповідні зміни в умови та правила споживчого кредитування. У цьому випадку також неможливо застосувати до вказаних правовідносин правила частини першої статті 634 ЦК України, за змістом якої договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому, оскільки Умови та правила надання банківських послуг, що розміщені на офіційному сайті позивача (www.privatbank.ua) неодноразово змінювалися самим АТ КБ «ПриватБанк» в період з часу виникнення спірних правовідносин до моменту звернення до суду із вказаним позовом. Тобто, кредитор міг додати до позовної заяви Витяг з Тарифів та Витяг з Умов у будь-яких редакціях, що найбільш сприятливі для задоволення позову. За таких обставин та без наданих підтверджень про конкретні запропоновані відповідачу Умови та Правила банківських послуг, відсутність у анкеті-заяві домовленості сторін про сплату процентів за користування кредитними коштами, пені та штрафів за несвоєчасне погашення кредиту, надані банком Витяг з Тарифів та Витяг з Умов не можуть розцінюватися як стандартна (типова) форма, що встановлена до укладеного із відповідачем кредитного договору, оскільки достовірно не підтверджують вказаних обставин. У пункті 19 Резолюції Генеральної Асамблеї ООН «Керівні принципи для захисту інтересів споживачів», прийняті 09 квітня 1985 року №39/248 на 106-му пленарному засіданні Генеральної Асамблеї ООН зазначено, що споживачі повинні бути захищені від таких контрактних зловживань, як односторонні типові контракти, виключення основних прав в контрактах і незаконні умови кредитування продавцями. Конституційний Суд України у рішенні у справі за конституційним зверненням громадянина щодо офіційного тлумачення положень другого речення преамбули Закону України від 22 листопада 1996 року № 543/96-В «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань» від 11 липня 2013 року у справі №1-12/2013 зазначив, що з огляду на приписи частини четвертої статті 42\~Конституції України участь у договорі споживача як слабшої сторони, яка підлягає особливому правовому захисту у відповідних правовідносинах, звужує дію принципу рівності учасників цивільно-правових відносин та свободи договору, зокрема у договорах про надання споживчого кредиту. З огляду на основні засади цивільного законодавства та необхідність особливого захисту споживача у кредитних правовідносинах, суд зауважує, що пересічний споживач банківських послуг, з урахуванням звичайного рівня освіти та правової обізнаності, не може ефективно здійснити свої права бути проінформованим про умови кредитування за конкретним кредитним договором, який укладений у вигляді заяви про надання кредиту та Умов та Правил надання банківських послуг, оскільки Умови та Правила надання банківських послуг це значний за обсягом документ, що стосується усіх аспектів надання банківських послуг та потребує як значного часу, так і відповідної фахової підготовки для розуміння цих правил, тим більше співвідносно з конкретним видом кредитного договору. Відтак, у цій справі відсутні підстави вважати, що при укладенні договору із споживачем АТ КБ «ПриватБанк» дотрималося вимог, передбачених частиною другою статті 11 Закону України «Про захист прав споживачів» (які діяли на момент підписання анкети-заяви) щодо повідомлення споживача про умови кредитування та узгодження зі споживачем саме тих умов, які вважав узгодженими банк. Інший висновок не відповідав би принципу справедливості, добросовісності та розумності та уможливив покладання на слабшу сторону - споживача невиправданого тягаря з`ясування змісту кредитного договору. Як встановлено судом, ті Умови та Правила, на редакцію яких посилався позивач, мають значний обсяг. Позивач не надав жодних доказів того, що саме наявні в матеріалах справи Витяг з Тарифів та Витяг з Умов та Правил мала на увазі відповідач, ознайомилася і погодилася саме з ними, підписуючи заяву-анкету про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг. Тому суд вважає за можливе у цій справі також застосувати підхід щодо необхідності особливого захисту споживача, як слабшої сторони. Отже,\~ [PERSON] не узгодила із АТ КБ «ПриватБанк» умови щодо нарахування процентів як плати за користування коштами, отриманими в кредит, та строку повернення кредиту. Відтак, суд позбавлений можливості визначити, чи вказані документи на момент отримання відповідачем кредитних коштів взагалі містили наведені АТ КБ «ПриватБанк» у позовній заяві умови, зокрема і щодо строку дії договору, можливості одностороннього збільшення кредитного ліміту, розміру та порядку нарахування процентів за користування кредитними коштами. Отже, нараховані банком проценти за користування кредитними коштами в сумі 2325,98 грн стягненню не підлягають. Суд вважає за неможливе застосувати до правовідносин сторін і законодавчо встановлену проценту ставку, передбачену частиною 1 статті 1048 ЦК України, оскільки у відносинах споживчого кредитування споживачу має бути надана повна інформація про умови кредитування до моменту укладення договору, і невиконання банком своїх обов`язків у правовідносинах із споживачем щодо надання повної інформації про вартість кредиту не може компенсуватися за рахунок застосування пост-фактум (після визнання судом неузгодженими умов кредитування через не доведення їх до споживача) процентної ставки, встановленої законом для правовідносин позики у тих випадках, коли в договорі позики не був з якихось причин встановлений розмір процентної ставки. 5.2. Щодо заборгованості за тілом кредиту Як встановлено судом, відповідач здійснювала витрати грошових коштів в межах кредитного ліміту, тому зобов`язана повернути фактично витрачені кошти, виходячи з такого. За змістом частини 1 статті 1049 ЦК України (норми про договір позики застосовуються до кредитних правовідносин в силу частини 2 статті 1054 ЦК України) позичальник зобов`язаний\~повернути позикодавцеві\~позику (грошові\~кошти у\~такій самій\~сумі)\~у строк\~та в\~порядку,\~що встановлені\~договором. Якщо\~договором не\~встановлений строк\~повернення позики\~або цей\~строк визначений\~моментом пред`явлення\~вимоги,\~позика має\~бути повернена\~позичальником протягом\~тридцяти днів\~від дня\~пред`явлення\~позикодавцем вимоги\~про це,\~якщо інше\~не встановлено\~договором. Витрачені позичальником кошти в межах кредитного ліміту становлять тіло кредиту. Здійснюючи розрахунки тіла кредиту позивач використовує дві розрахункові величини: «поточне тіло» і «прострочене тіло», які у сумі становлять «тіло кредиту». Як вказав позивач у позовній заяві, прострочене тіло кредиту це частина використаного кредитного ліміту або вся сума використаного кредитного ліміту, що на конкретну дату мало бути погашено відповідачем, але не погашено, або погашено частково не у повному обсязі. Згідно із наданим банком розрахунком кредитної заборгованості станом на 06.12.2020 заборгованість за тілом кредиту (простроченим тілом кредиту) становить 11922,49 грн. Оскільки підписана відповідачем анкета-заява не містить строків повернення кредиту, то до правовідносин сторін слід застосувати норми абзацу 2 частини 1 статті 1049 ЦК України. Згідно із такими, якщо договором не встановлений строк повернення позики або цей строк визначений моментом пред`явлення вимоги, позика має бути повернена позичальником протягом тридцяти днів від дня пред`явлення позикодавцем вимоги про це, якщо інше не встановлено договором. Отже, з відповідача слід стягнути заборгованість за тілом кредиту (простроченим тілом кредиту) в сумі 11922,49 грн. 5.3. Висновки щодо суті позову На підставі викладених мотивів, щодо суті позову суд дійшов висновку про підставність стягнення з відповідача заборгованості за тілом кредиту в сумі 11922 (одинадцять тисяч дев`ятсот двадцять дві) гривні 49 копійок. Відсутні підстави для стягнення з відповідача нарахованої заборгованості за процентами, як плати за користування кредитним коштами. Отже, позов АТ КБ «ПРИВАТБАНК» слід задовольнити частково, стягнувши з відповідача 11922 (одинадцять тисяч дев`ятсот двадцять дві) гривні 49 копійок заборгованості за тілом кредиту, а в задоволенні інших вимог відмовити. 6. Розподіл судових витрат між сторонами Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки позов задоволенню частково, то з відповідача на користь позивача слід стягнути судовий збір пропорційно задоволеним позовним вимогам в сумі 1899\~(тисяча\~вісімсот дев`яносто\~дев`ять)\~гривень 54\~копійки (позов задоволено на 83,68%, сплачена сума судового збору 2270 грн; 2270 х 83,68% = 1899, 54 грн).

Outcome: partial