Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-26 00:00:00

21.11.2013 року позивачка подала до суду позов про розірвання шлюбу з відповідачем та стягнення з нього аліментів на утримання неповнолітньої дитини - дочки [PERSON], [INFO] у розмірі 1/ 4 частини всіх видів його заробітку (доходу), але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на одну дитину щомісячно, грошової допомоги на утримання дружини до досягнення дитиною трьох років у розмірі 1/ 4 частини всіх видів його заробітку (доходу). Позов обґрунтувала тим, що з 01.06.2011 року вона перебуває у зареєстрованому шлюбі з [PERSON], від якого має дитину - дочку [PERSON], [INFO]. Вказала, що подружні відносини між сторонами не склалися через різності характерів, відсутність взаєморозуміння і довіри. Проживають окремо, подальше збереження шлюбу не можливе. Просить шлюб з відповідачем розірвати, після розірвання шлюбу просить залишити їй прізвище - «[PERSON]». Також вказує, що дитина проживає з нею і перебуває на її утриманні. Відповідач участі в утриманні дитини не приймає. Крім того, зазначає, що не може працювати, так як доглядає за дитиною. Тому просить суд стягнути з відповідача грошову допомогу на своє утримання до досягнення дитиною трьох років у розмірі 1/ 4 частини всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно до досягнення дитиною трьох років. Позивачка в судове засідання не з'явилась. Про час і місце судового розгляду оповіщена у встановленому законом порядку. Подала до суду заяву, у якій вказала, що позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Також заявила клопотання про розгляд справи за її відсутності. Відповідач в судове засідання не з'явився. Подав до суду заяву, у якій вказав, що позовні вимоги визнає у повному обсязі. Також заявив клопотання про розгляд справи за його відсутності. Відповідно до ч.1 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Перевіркою питання наявності законних підстав для задоволення позову та питання того, чи не порушує визнання позову відповідачем вимог закону, прав, свобод чи інтересів інших осіб, судом встановлено: З досліджених у справі доказів встановлені такі обставини та визначені такі правовідносини сторін, що з них випливають: З дослідженого у судовому засіданні свідоцтва про шлюб (а.с.7) встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 01.06.2011 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Ульяновського районного управління юстиції Київської області, актовий запис № 10. З дослідженого у судовому засіданні свідоцтва про народження (а.с.8) встановлено, що сторони є батьками дитини [PERSON], [INFO]. Суд приходить до висновку, що до визначених судом правовідносин сторін підлягають застосуванню такі правові норми: Відповідно до ч.2 ст.104, ст.110 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Згідно із ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ч.1 ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч.1 ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Відповідно до ч.2 ст. 84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, оскільки в судовому засіданні встановлено, що збереження шлюбу неможливе, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам дитини. Відповідач записаний батьком дитини, а тому зобов'язаний утримувати до досягнення нею повноліття. Розмір аліментів повинен визначатись у пропорційних частках до заробітку відповідача. Дитина проживає з позивачкою, тому позивачка має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Судом встановлено, що визнання позову відповідачем не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. З досліджених судом обставин справи судом встановлено законні підстави для задоволення позову. Тому суд приймає визнання відповідачем позову і приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved