overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-20 00:00:00

20 січня 2017 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 06 липня 2007 року у відділі реєстрації актів цивільного стану Теплицького районного управління юстиції Вінницької області, актовий запис № 31. Від шлюбу мають двох неповнолітніх дітей: сина [PERSON] [INFO] та дочку [PERSON], [INFO]. Вказавши, що спільне життя з відповідачем не склалося , відповідач не приділяє належної уваги сімї та дітям, належно матеріально не підтримує, постійно безпідставно позивача ревнує до різних чоловіків на грунті чого у них постійно виникають сварки під час яких відповідач погрожує позивачу фізичною розправою. [PERSON] своїми діями принижує дітей, виражається до них нецензурними словами, методи виховання дітей з боку відповідача позивач вважає неприпустимими так як вони наносять психічну травму дітям. Шлюбні відносини між ними припинилися десь біля двох місяців назад, подальше суміжне життя та примирення з відповідачем позивач вважає неможливим тому просить розірвати шлюб між нею та [PERSON] та стягнути з відповідача судові витрати на її користь. Від позивача [PERSON] надійшла заява про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, строк на примирення не бажає. Після розірвання шлюбу просить залишити прізвище «Дика». Від відповідача [PERSON] надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги визнає в повному обсязі, строк на примирення не бажає. Судом встановлено, що сторони знаходяться в зареєстрованому шлюбі з 06 липня 2007 року. Шлюб зареєстрований у відділі реєстрації актів цивільного стану Теплицького районного управління юстиції Вінницької області, актовий запис № 31. Від шлюбу мають двох неповнолітніх дітей: сина [PERSON] [INFO] та дочку [PERSON], [INFO]. Позивачка після розірвання шлюбу бажає залишити прізвище «Дика». Дані правовідносини регулюються ч. 2 ст. 112 СК України, де вказано, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи викладене, приймаючи до уваги, що сторони миритись не бажають, подальше збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, суд вирішує справу по суті, - тому суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судові витрати з відповідача стягнути згідно вимог ст. 88 ЦПК України. Враховуючи викладене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-02 00:00:00

20 січня 2017 року [PERSON] звернулася до суду із позовною заявою про розірвання шлюбу з [PERSON] Від даного шлюбу мають сина [PERSON], [INFO]. Спільне життя з відповідачем не склалося через різні погляди на сімейне життя та обовязки. Сімейні відносини та спільне проживання з відповідачем припинені з листопада 2015 року. Сімя існує формально і вже не збережеться. На примирення не згідна. В судове засідання позивач [PERSON] не зявилась. Від неї надійшла заява, відповідно до якої просить слухати справу у її відсутності, шлюб розірвати. Після його розірвання залишити їй прізвище «Чабанюк». Проти винесення заочного рішення не заперечує (а.с. 30). Відповідач в судове засідання не зявився. Судові повістки повернулися до суду з відміткою Укрпошти «за закінченням терміну зберігання». З врахуванням положень ст.ст. 74, 76 ЦПК України, відповідач вважається таким, що належним чином повідомлений про день, час і місце розгляду справи. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється через неявку всіх осіб, які беруть участь у справі. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовна заява підлягає задоволенню. Судом встановлено, що сторони з 03.09.2003 перебувають в зареєстрованому шлюбі, що підтверджується повторним свідоцтвом про шлюб серії І-БВ № 152578 від 04.10.2016. Сторони припинили шлюбні відносини, проживають окремо, спільного господарства не ведуть, відносин не підтримують. В шлюбі народився син [PERSON], [INFO], який проживає разом з позивачем (а.с. 4, 6). Відповідно до ч. 2 ст. 104 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. За ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст. 110 цього Кодексу. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Суд прийшов до висновку, що шлюб подружжя сторін слід припинити його розірванням. Відповідно до ч. 2 ст. 114 СК України, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Відповідно до ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у звязку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. В поданій суду заяві позивач заявила, що бажає після розірвання шлюбу залишити своє прізвище, тому, після розірвання шлюбу прізвище позивачу слід залишити Чабанюк. В силу ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь [PERSON] підлягає стягненню судовий збір.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-09 00:00:00

20 січня 2017 року [PERSON] звернулася до суду із позовною заявою про розірвання шлюбу з [PERSON], зареєстрованого відділом РАЦСу Летичівського районного управління юстиції Хмельницької області 23.12.2010, актовий запис № 93. Від даного шлюбу мають сина [PERSON], [INFO], який проживає разом з нею і перебуває на її утриманні. Спільне життя з відповідачем не склалося через різні погляди на сімейне життя та обов'язки. Відповідач не працює, зловживає спиртними напоями, веде аморальний спосіб життя, грає в азартні ігри та автомати на гроші. Часто буває відсутнім вдома, а коли приходить, то влаштовує скандали і бійки. Вона неодноразово викликала працівників поліції, про що складалися адміністративні протоколи відносно відповідача. Дана поведінка останнього негативно впливає на розвиток здоров'я їх сина та на її здоров'я. Все це призвело до того, що вони стали зовсім чужими людьми. Можливості зберегти сім'ю немає. Хоча вони і проживають в одному будинку, проте шлюбні відносини між ними припинені з жовтня 2016 року. З цього часу спільно господарство вони не ведуть. За таких обставин вважає, що подальше спільне життя та збереження шлюбу суперечить її інтересам та інтересам сина. На примирення не згодна і тому вважає, що шлюб необхідно розірвати. В судове засідання позивач [PERSON] не з'явилась. Від неї надійшла заява, відповідно до якої просить слухати справу у її відсутності, шлюб - розірвати (а.с. 19). Відповідач в судове засідання також не з'явився, подав заяву в якій справу просив розглянути у його відсутності, позов визнав, згодний на розірвання шлюбу (а.с. 14). Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється через неявку всіх осіб, які беруть участь у справі. Згідно ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовна заява підлягає задоволенню. Судом встановлено, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] від 23.12.2010. Сторони припинили шлюбні відносини, проживають окремо, спільного господарства не ведуть, відносин не підтримують. В шлюбі народився син - [PERSON], [INFO], який проживає разом з позивачем (а.с. 4, 6). Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Суд вважає, що шлюб між сторонами існує формально, його збереження є неможливим і буде суперечити інтересам сторін, в зв'язку з чим позов підлягає задоволенню. В силу ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь [PERSON] підлягає стягненню судовий збір.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-29 00:00:00

20 січня 2017 року до Межівського районного суду Дніпропетровської області звернулась [PERSON] з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів. В обґрунтування позову [PERSON] зазначила, що 25 листопада 2006 вона зареєструвала шлюб з відповідачем, від якого мають сина [PERSON], [INFO], який фактично перебуває на її утриманні. Згодом шлюб було розірвано. Відповідач участі у вихованні сина не приймає, раніше надавав кошти, але тепер матеріальної допомоги на утримання дитини не надає. Позивачка просить суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання сина у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходів) щомісячно, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення ним повноліття. В судове засідання позивачка не з'явилась, надавши заяву про розгляд справи в її відсутність. На задоволенні позову наполягає. В разі неявки відповідача просить винести заочне рішення. Відповідач проти позовних вимог не заперечує. Суд, вислухавши відповідача, вивчивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, від якого мають сина [PERSON], [INFO], який проживає з позивачкою, що підтверджується довідкою № 27 від 19.01.2017 року, виданою виконкомом Зорянської сільської ради Межівського району Дніпропетровської області (а.с.7). Відповідач матеріальної допомоги на утримання сина не надає. Відповідно до ст. 180 СК України - батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. На основі ч.3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. У відповідність до ч.2 ст. 182 СК України - мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до п.1 ч.1 ст. 367 ЦПК України - суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-19 00:00:00

20 січня 2017 року заявник звернувся до суду із заявою про госпіталізацію [PERSON], [INFO], яка мешкає за адресою: м. Дніпро, вул. Високовольтна, 32/33. Свої вимоги заявник обґрунтував тим, що 19.01.2017 р. о 17 год. 45 хв. [PERSON] була госпіталізована до психіатричного стаціонару. За думкою комісії лікарів, хвора агресивна та становить безпосередню небезпеку для себе та оточуючих, лікування можливе лише у стаціонарних умовах. У судовому засіданні представник заявника підтримав вимоги, прокурор не заперечує, задовольнити, адвокат на розсуд суду. [PERSON] письмової поінформованої згоди на госпіталізацію до КЗ «ДКПЛ» ДОР не давала, що стало підставою для звернення до суду із даною заявою. Розглянувши матеріали справи, вислухавши пояснення представника заявника, заінтересованої особи, думку прокурора, суд вважає, що заява підлягає задоволенню за наступних підстав. В силу ст.14 Закону України від 22.02.2000р. № 1489-ІІІ «Про психіатричну допомогу» особа, яка страждає на психічний розлад, може бути госпіталізована до психіатричного закладу без її усвідомленої згоди або без згоди її законного представника, якщо її обстеження або лікування можливі лише в стаціонарних умовах, та при встановленні в особи тяжкого психічного розладу, внаслідок чого вона: вчиняє чи виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї чи оточуючих, або неспроможна самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує її життєдіяльність. У судовому засіданні було встановлено, що 19.01.2017 р. о 17 год. 45 хв. [PERSON] була госпіталізована до КЗ «Дніпропетровська клінічна психіатрична лікарня» Дніпропетровської обласної Ради за направленням лікаря-психіатра Локатош лікарні КЗ „ОЦЕМД та МК ДОС. При обстеженні її психічного стану в КЗ «ДКПЛ» ДОР комісія лікарів виявила, що хвора галюцинує. Виказує маячні ідеї пливу, відносини, переслідування. Стрибнула з 3 поверху з метою суїциду. [PERSON] було поставлено попередній діагноз шизофренія, параноїдна форма, галюцинаторно-маячний синдром. Представник психіатричного закладу підтвердив обставини щодо поведінки та діагнозу захворювання та зазначив, що ій необхідно пройти курс лікування у стаціонарних умовах. Таким чином, суд вважає, що вимоги заявника, про госпіталізацію [PERSON] до психіатричного стаціонару без її усвідомленої згоди, обґрунтовані.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-19 00:00:00

20 січня 2017 року заявник звернувся до суду із заявою про госпіталізацію [PERSON], [INFO], яка мешкає за адресою: м. Дніпро, пр. Петровського, 42-А/41. Свої вимоги заявник обґрунтував тим, що 12.01.2017р. о 17 год. 30 хв. [PERSON] була госпіталізована до психіатричного стаціонару. За думкою комісії лікарів, хвора є безпорадною і не може самостійно задовольнити свої життєві потреби, лікування можливе лише у стаціонарних умовах. У судовому засіданні представник заявника підтримав вимоги, прокурор не заперечує, задовольнити, адвокат на розсуд суду. [PERSON] письмової поінформованої згоди на госпіталізацію до КЗ «ДКПЛ» ДОР не давала, що стало підставою для звернення до суду із даною заявою. Розглянувши матеріали справи, вислухавши пояснення представника заявника, заінтересованої особи, думку прокурора, суд вважає, що заява підлягає задоволенню за наступних підстав. В силу ст. 14 Закону України від 22.02.2000р. № 1489-ІІІ «Про психіатричну допомогу» особа, яка страждає на психічний розлад, може бути госпіталізована до психіатричного закладу без її усвідомленої згоди або без згоди її законного представника, якщо її обстеження або лікування можливі лише в стаціонарних умовах, та при встановленні в особи тяжкого психічного розладу, внаслідок чого вона: вчиняє чи виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї чи оточуючих, або неспроможна самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує її життєдіяльність. У судовому засіданні було встановлено, що 12.01.2017р. о 17 год. 30 хв. [PERSON] була госпіталізована до КЗ «Дніпропетровська клінічна психіатрична лікарня» Дніпропетровської обласної Ради за направленням лікаря-психіатра Воєцької лікарні КЗ «ОЦЕМД та МК» ДОР. При обстеженні її психічного стану в КЗ «ДКПЛ» ДОР комісія лікарів виявила, що хвора доступна формальному контакту. В розмові напружена, відповідає з незадоволенням. Назвала своє імя, знає де знаходиться. Свої хворобливі переживання не розкриває. Виказує маячні ідеї переслідування, фізичної дії на адресу оточуючих. Від госпіталізації категорично відмовляється. [PERSON] було поставлено попередній діагноз органічний маячний розлад. Представник психіатричного закладу підтвердив обставини щодо поведінки та діагнозу захворювання та зазначив, що їй необхідно пройти курс лікування у стаціонарних умовах. Таким чином, суд вважає, що вимоги заявника, про госпіталізацію [PERSON] до психіатричного стаціонару без її усвідомленої згоди, обґрунтовані.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-19 00:00:00

20 січня 2017 року заявник звернувся до суду із заявою про госпіталізацію [PERSON], [INFO], який мешкає за адресою: м. Дніпро, вул. Г.Сталінграду, 8/24. Свої вимоги заявник обґрунтував тим, що 19.01.2017р. о 12 год. 10 хв. [PERSON] був госпіталізований до психіатричного стаціонару. За думкою комісії лікарів, хворий обумовлює суттєву щкоду його здоровю внаслідок погіршення психічного стану, лікування можливе лише у стаціонарних умовах. У судовому засіданні представник заявника підтримав вимоги, прокурор не заперечує, задовольнити, адвокат на розсуд суду. [PERSON] письмової поінформованої згоди на госпіталізацію до КЗ «ДКПЛ» ДОР не дав, що стало підставою для звернення до суду із даною заявою. Розглянувши матеріали справи, вислухавши пояснення представника заявника, заінтересованої особи, думку прокурора, суд вважає, що заява підлягає задоволенню за наступних підстав. В силу ст.14 Закону України від 22.02.2000р. № 1489-ІІІ «Про психіатричну допомогу» особа, яка страждає на психічний розлад, може бути госпіталізована до психіатричного закладу без її усвідомленої згоди або без згоди її законного представника, якщо її обстеження або лікування можливі лише в стаціонарних умовах, та при встановленні в особи тяжкого психічного розладу, внаслідок чого вона: вчиняє чи виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї чи оточуючих, або неспроможна самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує його життєдіяльність. У судовому засіданні було встановлено, що 19.01.2017р. о 12 год. 10 хв. [PERSON] був госпіталізований до КЗ «Дніпропетровська клінічна психіатрична лікарня» Дніпропетровської обласної [PERSON] за направленням лікаря-психіатра [PERSON] лікарні КЗ „КОД ДОР. При обстеженні його психічного стану в КЗ «ДКПЛ» ДОР комісія лікарів виявила, що хворий подружений в свої хворобливі переживання. Память знижена. Настій знижений. [PERSON] було поставлено попередній діагноз органічний маячний розлад судинного ґенезу, психоорганічний синдром. Представник психіатричного закладу підтвердив обставини щодо поведінки та діагнозу захворювання та зазначив, що йому необхідно пройти курс лікування у стаціонарних умовах. Таким чином, суд вважає, що вимоги заявника, про госпіталізацію [PERSON] до психіатричного стаціонару без його усвідомленої згоди, обґрунтовані.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-26 00:00:00

20 січня 2017 року заявниця звернулась до Обухівського районного суду Київської області із заявою, в якій просить встановити факт родинних відносин між нею та її матірю - [PERSON] Обґрунтовуючи вимоги, заявниця зазначила, що останнім часом займається здоровям своєї матері в лікувальних закладах, працівники цих закладів неодноразово вказували на відсутність правового звязку між нею та її матірю через розбіжності в імені в паспорті та свідоцтві про народження заявниці. Звернувшись до органів РАЦСу їй було рекомендовано вирішити дане питання в судовому порядку шляхом встановлення факту родинних відносин з матірю для реалізації своїх прав та обовязків в майбутньому. Заявниця в судовому засіданні ще раз підтвердила факт родинних відносин, як дочки та метрі її із [PERSON], просила задовольнити заяву. Зацікавлена особа [PERSON] в судовому засіданні підтвердила факт родинних відносин, просила задовольнити заяву. Суд, дослідивши матеріали справи вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 19 листопада 1932 року народилась мати заявниці - [PERSON], що підтверджується копією паспорту (а.с.4). 27 березня 1957 року народилась заявниця [PERSON], що підтверджується копією паспорту (а.с.5). 20 червня 1979 року заявниця вийшла заміж та отримала прізвище «Громова», що підтверджується копіє свідоцтва про укладення шлюбу (а.с.8). 17 квітня 1980 року мати заявниці - [PERSON] вийшла заміж та отримала прізвище «Вдовенко», що також підтверджується копією свідоцтва про укладення шлюбу (а.с.9). Як вбачається з копії свідоцтва про народження заявниці [PERSON], в графі мати зазначено імя Ганна, що не відповідає її паспорту (а.с.7, а.с.4). Допитаний в судовому засіданні свідок [PERSON] показав, що він є рідним братом заявниці, а [PERSON] доводиться їм матірю. Згідно зі\~ст. 256 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами. За таких обставин суд приходить до висновку, що в майбутньому розбіжності в у свідоцтві про народження заявниці та паспорті її матері можуть створити їй перешкоди в реалізації її прав чи обовязків, а тому її вимоги слід задовольнити.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-29 00:00:00

20 січня 2017 року на адресу суду надійшла позовна заява КочетковоїІсмаеіл Д.І. до Ісмаеіл Хусама про розірвання шлюбу. В обґрунтування позовних вимог позивачка зазначила, що 20 вересня 2012 року уклала шлюб з відповідачем, який зареєстрований Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Будьоннівського районного управління юстиції м. Донецька, актовий запис № 383. Фактично шлюбні відносини між ними припинені з початку 2013 року у звязку з різними поглядами на сімейне життя, виникненням постійних сварок, крім того на теперішній час в неї склалася інша родина. Вони проживають окремо, спільне господарство не ведуть. За таких обставин подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечить її інтересам, що має істотне значення. Позивачка в судове засідання не з'явилася, надала заяву, в якій підтримала позовні вимоги, просила справу розглянути за її відсутності, не заперечувала проти ухвалення по справі заочного рішення. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час і місце розгляду справи повідомлений через оголошення, розміщене на офіційному веб-сайті Красноармійського міськрайонного суду Донецької області, не повідомив про причини неявки, від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності. Відповідно до ст.224 ЦПК України по справі ухвалено заочне рішення на підставі наявних у ній доказів. Дослідивши письмові докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню повністю. Судом встановлені такі обставини та відповідні ним правовідносини. Сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 20 вересня 2012 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Будьоннівського районного управління юстиції у м. Донецьку, актовий запис № 383. Фактично шлюбні відносини між сторонами припинені з початку 2013 року у звязку з різними поглядами на сімейне життя, виникненням сварок Крім того, на теперішній час в позивачки утворилась інша родина. Сторони проживають окремо, спільне господарство не ведуть. За таких обставин подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивачки, що має істотне значення. Згідно ч.1 ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушення жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ч.2 ст.112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Суд приходить до висновку про те, що подальше спільне життя сторін і збереження шлюбу суперечить інтересам позивачки, а тому шлюб між сторонами необхідно розірвати. Згідно ч.2 ст.114 СК України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Згідно ч.1 ст.88 ЦПК України підлягає відшкодуванню з відповідача на користь позивачки понесені нею і документально підтверджені судові витрати по сплаті судового збору в сумі 640 грн. Відповідно до ст. ст.24, 104, 105, 110-112, 114 СК України,

Outcome: approved