Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-24 00:00:00

1 вересня 2014 року позивачка звернулась до суду з зазначеним позовом, в якому просила суд визнати за нею право власності на житловий будинок [ADDRESS], Печенізького району, Харківської області, в порядку спадкування за законом після смерті її чоловіка - [PERSON], який помер [INFO] року (а.с. 2-4, 35-37). В обґрунтування позову посилалась на те, що за життя її чоловік успадкував 1/3 частку цього домоволодіння, а після його смерті цю ж частку успадкувала вона. За договором дарування від 15 листопада 2011 року 2/3 цього ж домоволодіння перейшли у власність позивачки, тобто вона стала єдиною власницею цього домоволодіння. Крім того, на цій самій земельній ділянці в період з 1985 року по 1998й рік був побудований ще один будинок загальною площею 41,1 м2, який був узаконений на ім'я її чоловіка - [PERSON], але державна реєстрація права власності не відбулась, у зв'язку з чим, вона позбавлена можливості оформити спадкові права на цей об'єкт. Позивачка вказані вимоги підтримала повністю та просила задовольнити позов. Учасники процесу в судове засідання не з'явились, надали суду заяви про розгляд справи за їхньої відсутності, проти задоволення позову не заперечували (а.с. 27, 39). Враховуючи, що розгляд справи відбувався за відсутності сторін, відповідно до частини 2 статті 197 Цивільного процесуального кодексу України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи та проаналізувавши зібрані по справі докази в їх сукупності, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до рішення Виконавчого комітету Печенізької селищної ради народних депутатів Чугуївського району Харківської області № 42 від 11 червня 1985 року «Про дозвіл на оформлення технічної документації на домобудову та господарські будівлі» встановлено, що на ділянці [ADDRESS] за свого життя [PERSON] розпочала перебудову будинку, заливши фундамент та побудувавши стіни, а її спадкоємцям дозволено закінчити розпочате будівництво та оформити технічну документацію на нього (а.с. 5). За відомостями, що містяться у довідці Чугуївського бюро технічної інвентаризації № 26 від 28 червня 1985 року, [PERSON] за життя на ділянці [ADDRESS] було розпочато будівництво житлового будинку (залито фундамент та побудовано стіни) розміром 5 х 6,90 м, 2,5 х 6,90 м (а.с. 6). Рішенням Виконавчого комітету Печенізької селищної ради народних депутатів Харківської області № 3/1 від 19 січня 1998 року передано у власність [PERSON] земельну ділянку загальною площею 0,36 га, зокрема: 0,25 га для будівництва та обслуговування житлового будинку та господарських будівель, та 0,11 га для ведення особистого господарства, які розташовані за адресою: [ADDRESS] 2 серпня 1999 року архітектором Печенізького району Калибердою В.А., на підставі заяви [PERSON] від 11 грудня 1998 року було проведено дослідження земельної ділянки [ADDRESS] з метою отримання дозволу на узаконення самовільно побудованого будинку розмірами 6,85 х 7,52 м спадкоємцями [PERSON]: [PERSON], [PERSON] та [PERSON] (а.с. 8), та надано позитивний висновок щодо можливості узаконення цієї будівлі. На зворотному боці цього документу міститься план забудови земельної ділянки, де зазначено, що будинок літера «А», розташований на тій самій ділянці, підлягає знесенню, а будинок літера «А-1» узаконений на підставі рішення виконкому Печенізької селищної ради № 171 від 7 грудня 1999 року. Рішенням Виконавчого комітету Печенізької селищної ради Харківської області № 171 від 7 грудня 1999 року «Про узаконення самовільно розпочатої перебудови житлового будинку в [ADDRESS]» було узаконено самовільно розпочату перебудову житлового будинку «А» розміром 6,85 х 7,52 м за зазначеною адресою на ім'я [PERSON] та зобов'язано його знести старий будинок розміром 7,03 х 4,24 м з верандою «а» розміром 2,16 х 7,03 м (а.с. 9). Позивачка була дружиною [PERSON] згідно свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER] від 23 жовтня 1971 року (а.с. 22). [INFO] року [PERSON] помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER], виданим Міським відділом реєстрації актів цивільного стану № 4 Харківського обласного управління юстиції 22 листопада 205 року (а.с. 21). Згідно свідоцтв про право на спадщину за законом, виданих державним нотаріусом Дванадцятої харківської державної нотаріальної контори Товстолузькою О.В. 10 серпня 2011 року та зареєстрованих в реєстрі за номерами 3-511 та 3-513, [PERSON] є єдиною спадкоємицею її чоловіка - [PERSON], яка успадкувала 1/3 частину житлового будинку [ADDRESS], та цю ж земельну ділянку загальною площею 0,360 га. Інші спадкоємці син та донька померлого - [PERSON] та [PERSON], відмовились від спадщини (а.с. 10, 13). 15 листопада 2011 року позивачці було подаровано 2/3 частини житлового будинку [ADDRESS] загальною площею 33,4 м2 , що підтверджується договором дарування від 15 листопада 2011 року, посвідченим приватним нотаріусом Печенізького районного нотаріального округу Харківської області [PERSON] того ж дня та зареєстрованого в реєстрі за номером 1060 (а.с. 11-12). Згідно Інформаційної довідки з Реєстру прав власності на нерухоме майно № 26679375 станом на 11 вересня 2014 року за позивачкою було зареєстровано право власності на житловий будинок [ADDRESS] загальною площею 33,4 м2 (а.с. 33-34). Актом депутата Печенізької селищної ради Харківської області від 16 вересня 2014 року встановлено, що будинок загальною площею 33,4 м2, розташований за адресою: Харківська область, [ADDRESS] Згідно рішення Печенізького районного суду Харківської області від 29 серпня 2012 року у справі № 2031/485/2012 за позивачкою визнано право власності на земельну ділянку [ADDRESS] загальною площею 0,360 га (а.с. 14-15). Разом з тим, позивачка позбавлена можливості оформити право власності на спадщину на житловий будинок літера «А» площею 41,1 м2 , розташований на ділянці [ADDRESS], Печенізького району, Харківської області, оскільки попередній власник цього будинку, її чоловік - [PERSON], узаконивши на своє ім'я зазначений будинок на підставі рішення Виконавчого комітету Печенізької селищної ради Харківської області № 171 від 7 грудня 1999 року (а.с. 9), не забезпечив державної реєстрації цього права. Відповідно до роз'яснень, які містяться в листі Міністерства Юстиції України від 21 лютого 2005 року №19-32/319 «Щодо порядку оформлення документів в разі смерті власника нерухомого майна» в разі смерті власника нерухомого майна, первинна реєстрація права власності на яке не була проведена і правовстановлюючий документ відсутній, питання визначення належності цього майна попередньому власнику та наступного його власника (спадкоємця) повинно вирішуватися у судовому порядку. Як вбачається з матеріалів справи, [PERSON] набув права власності на житловий будинок літера «А» площею 41,1 м2 , розташований на ділянці [ADDRESS], Печенізького району, Харківської області, 7 грудня 1999 року (а.с. 9). Відповідно до Інструкції про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затвердженою 31 січня 1966 року Міністерством комунального господарства УРСР, не підлягали реєстрації будинки і домоволодіння, розташовані в сільських населених пунктах, які адміністративно підпорядковані містам або селищам міського типу, але до них не приєднані. Тобто обов'язок власників забезпечити державну реєстрацію прав власності на всі без винятку об'єкти нерухомості введено лише з 1 липня 2004 року, а саме з дня набрання чинності Законом України № 1952-IV «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» (далі за текстом, Закон № 1952-IV) та в порядку, встановленому Інструкцією про порядок державної реєстрації права власності на об'єкти нерухомого майна, що перебувають у власності юридичних та фізичних осіб, затвердженою наказом Державного комітету будівництва, архітектури та житлової політики від 9 червня 1998 року № 121. Оскільки згідно статті 3 Закону № 1952-IV право власності на нерухоме майно, набуте згідно з діючими нормативно-правовими актами до набрання чинності цим Законом, визнається державою, суд дійшов висновку про те, що будинок літера «А» площею 41,1 м2 , розташований на ділянці [ADDRESS], Печенізького району, Харківської області, увійшов до складу спадкового майна, яке залишив після смерті [PERSON] Згідно статті 1261 Цивільного кодексу України позивачка, яка була дружиною [PERSON], має право на спадкування після смерті останнього як спадкоємиця першої черги. Інші спадкоємці [PERSON] за законом відмовились від спадщини. Відповідно до частини 2 статті 1220, частини 3 статті 1223 Цивільного кодексу України позивачка має право на спадкування за законом з дня відкриття спадщини після смерті її чоловіка - [PERSON], тобто з [INFO] року. Позивачка звернулась до нотаріусу з заявою про прийняття спадщини за законом в порядку статті 1269 Цивільного кодексу України та в межах строку, встановленого статтею 1270 цього кодексу. Таким чином, позивачка прийняла спадщину за [PERSON], зокрема, у вигляді нерухомого майна - спірного житлового будинку. Разом з тим, неможливість отримати свідоцтво про право на спадщину у нотаріуса на спірний будинок позбавляє її можливості виконати обов'язок відповідно до статті 1299 Цивільного кодексу України зареєструвати право на спадщину в органах, які здійснюють державну реєстрацію нерухомого майна. За таких обставин, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню. Згідно частини 1 статті 11 Цивільного процесуального кодексу України суд, розглянувши цивільну справу в межах заявлених вимог, не розподіляє судовий збір, оскільки позовна заява не містить зазначеної вимоги. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved