Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-11 00:00:00

20.09.2016 року позивачі звернулись в суд з позовною заявою, в якій просили визнати за ними у відповідних частках право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, розташованими за адресою: [ADDRESS]. Свої вимоги обґрунтовують тим, що в [ADDRESS] [PERSON], [PERSON] (позивач) та [PERSON] (позивач) на праві власності, по 1/3 частині кожному, належали житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами. [INFO] року [PERSON] померла. Після її смерті спадщину за законом прийняла її донька [PERSON] (позивачка), оскільки вступила в управління спадковим майном. Відсутність документу, який би посвідчував право власності на вказане домоволодіння, перешкоджає позивачам оформити право власності як на належні їм частки будинковолодіння, так і на частку домоволодіння в порядку спадкування. У зв'язку з вищевказаним, позивачі просять суд визнати за ними право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, розташованими за адресою: [ADDRESS], в тому числі: за [PERSON] на 1/3 частину домоволодіння в порядку спадкування за законом після померлої матері [PERSON]; за [PERSON] та [PERSON] - на належні їм по 1/3 частині домоволодіння кожному. Позивачі [PERSON], [PERSON] та [PERSON] в судове засідання не з'явились, однак подали до суду письмову заяву, в якій вказали, що позов підтримують, просили позов задовольнити та справу розглядати без їх участі. Представник відповідача - Надорожнянської сільської ради Тлумацького району Івано-Франківської області в судове засідання не з'явився, до суду подав письмову заяву, у якій вказав, що позов визнає, не заперечує щодо його задоволення, просив справу розглядати у його відсутність. Дослідивши та оцінивши докази по справі, суд вважає, що позовні вимоги підлягають до задоволення, виходячи з таких підстав: Судом встановлено, що згідно виписки із погосподарської книги № 3 Надорожнянської сільської ради Тлумацького району Івано-Франківської області станом на 01.07.1990 року за [PERSON], [INFO], яка була головою двору, [PERSON] (позивач), [INFO], та [PERSON], [INFO], значилось господарство, розташоване по [ADDRESS] (а.с. 11). Згідно копії технічного паспорту від 20.07.2015 року та довідки Надорожнянської сільської ради Тлумацького району Івано-Франківської області № 366 від 22.06.2016 року вказані житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами побудовані у 1970 році (а.с. 6-9, 10). Відповідно до п. 3.1. листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» від 16.05.2013 року, при вирішенні питань щодо визнання права власності на житлові будинки у порядку спадкування, записи у погосподарських книгах оцінюються у сукупності із іншими доказами. У п. 6 Постанови Пленуму Верховного Суду від 22 грудня 1995 року № 20 із змінами «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» зазначено, що право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. Розмір частки члена двору визначається виходячи з рівності часток усіх його членів, включаючи неповнолітніх та непрацездатних. Отже, [PERSON], [PERSON] та [PERSON] в рівних частках (по 1/3 частині кожному) належало майно господарського двору, розташованого за адресою: [ADDRESS] [INFO] року [PERSON] померла, що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а.с. 12). [PERSON] (позивачка) є донькою [PERSON], що підтверджується копією її свідоцтва про народження (а.с. 15). 24.02.1979 року [PERSON] (позивачка) зареєструвала шлюб з [PERSON] та після державної реєстрації шлюбу їй було присвоєно шлюбне прізвище «[PERSON]» (копія свідоцтва про укладення шлюбу, а.с. 15). Згідно ст. 548 ЦК України (в редакції 1963 р.), який діяв на момент смерті спадкодавця - [PERSON], для отримання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Відповідно до ст. 549 ЦК України (в редакції 1963р.), діями, які свідчать про прийняття спадщини вважались: факт вступу спадкоємця в управління або володіння спадковим майном чи подача спадкоємцем заяви про прийняття спадщини до державної нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини. [PERSON] (позивачка) прийняла спадщину за законом після смерті матері [PERSON], успадкуваши 1/3 частину спадкового домоволодіння, оскільки вступила в управління спадковим майном, до дня смерті спадкодавця проживала разом з нею, вела з нею спільне господарство, що підтверджується довідкою Надорожнянської сільської ради Тлумацького району Івано-Франківської області № 365 від 22.06.2016 року (а.с. 13), а також отримала свідоцтво про право на спадщину за законом, успадкувавши право на земельну частку (пай) (а.с. 45). Дані обставини також підтверджуються копією спадкової справи № 118/2016 від 12.07.2016 року, заведеної приватним нотаріусом Тлумацького районного нотаріального округу Водославською Н.В. після смерті [PERSON], з якої вбачається, що [PERSON] (позивачка) є єдиним спадкоємцем за законом після смерті [PERSON], інших спадкоємців в порядку спадкування за законом чи за заповітом, які б бажали прийняти спадщину немає (а.с. 35-49). Отже, на момент звернення до суду позивачі правомірно претендують на житловий будинок з гоподарськими будівлями та спорудами, а саме: [PERSON] на 1/3 частину домоволодіння в порядку спадкування за законом після померлої матері [PERSON]; [PERSON] та [PERSON] - на належні їм по 1/3 частині домоволодіння кожному. Позивачці [PERSON] в нотаріальному порядку відмовлено в оформленні спадщини за законом, оскільки відсутній правовстановлюючий документ, який би посвідчував право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, розташованими по [ADDRESS], що підтверджується постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії, виданою приватним нотаріусом Тлумацького районного нотаріального округу Івано-Франківської області Водославською Н.В. № 256/02-31 від 12.07.2016 року (а.с. 18). Зазначені обставини перешкоджають позивачам належним чином оформити право власності на належні їм частки житлового будинку з гоподарськими будівлями та спорудами. Згідно ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. У відповідності до ст. 61 ЦПК України, обставини, визнані сторонами, не підлягають доказуванню. Оскільки таке становище має місце по даній справі, суд вважає встановленими обставини, викладені позивачами в позовній заяві на обгрунтування своїх вимог. У відповідності із п. 4 ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. За встановлених судом обставин, позов слід задовольнити. На підставі ст.ст. 548, 549, 553 ЦК України (в редакції 1963 р.),

Outcome: approved