Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-24 00:00:00

\~ \~\~\~\~ 21.11.2017 р. [PERSON] звернувся з позовною заявою до [PERSON] про стягнення аліментів на своє утримання, як на повнолітню дитину, яка продовжує навчання. В заяві зазначив, що\~відповідач є його батьком, шлюб між батьками розірваний 17.08.2004 року. Батько сплачував аліменти на його утримання до 18 років. З 01.09.2015 року позивач навчається в державній бюджетній освітній установі середньої професійної освіти «Першотравневий коледж» так званої Луганської народної республіки. Термін навчання до 30.06.2018 року. Зазначив, що мати наразі хворіє та не може допомагати синові матеріально. Просив стягнути з відповідача аліменти на своє утримання в розмірі ? частини від усіх видів доходів (заробітку) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму на період навчання до 30.06.2018 року. Позивач в судове засідання не зявився, про слухання справи повідомлений телефонограмою (а.с. 32), в позові просив розглянути справу за його відсутності (а.с. 2). Відповідач в судовому засіданні 27.12.2017 р. суду пояснив, що одружений вдруге, має двох малолітніх дітей, яких також має матеріально утримувати, дружина та діти хворіють. В сьогоднішньому судовому засіданні представник відповідача за довіреністю [PERSON] просив в задоволенні позову відмовити в повному обсязі. Суду пояснив, що має сумніви, щодо навчання сина та відповідно дійсності довідки, яка видана установою «Першотравневий коледж» так званої Луганської народної республіки. Вислухавши пояснення учасників процесу, вивчивши \~матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.\~\~ Судом встановлено, що [PERSON] є батьком [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про народження (а.с. 4). Статтею 199 СК України передбачено, що у разі якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги,\~батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років, за умови,\~що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Згідно довідки державної бюджетної освітньої установи середньої професійної освіти «Першотравневий коледж» так званої Луганської народної республіки № 447 від 06.10.2017 року, [PERSON] навчається в даному закладі на ІІІ курсі. Строк навчання: з 01.09.2015 року по 30.06.2018 року за професією оператор електронного набору і верстки (а.с. 6). Відповідач має двох малолітніх дітей від іншого шлюбу, що підтверджується копіями свідоцтв про народження дітей та про шлюб (а.с. 25-27). Доказів щодо стану здоровя двох малолітніх дітей та дружини відповідачем не надано, клопотань з цього приводу не заявлено. Відповідач працює капітаном самохідного бункеровщика ДП «Бердянський морський торговельний порт», що підтверджується довідкою про доходи № 8ПФ/004 від 10.01.2018 року, його заробіток в період з липня 2017 р. по грудень 2017 р. за виключенням аліментів становить 70075, 08 грн. (а.с. 34). При розгляді справи суд враховує практику Європейського Суду\~ з прав людини, яка відповідно до\~ українського законодавства має застосовуватися судами при розгляді справ як джерело права. Так, у справах проти Туреччини (зокрема, «Loizidou v. Turkey», «Cyprus v. Turkey»), а також Молдови та Росії (зокрема, «Mozer v. the Republico f Moldova and Russia», «Ilascu and Others v. Moldova and Russia»), де, ґрунтуючись на Консультативному висновку Міжнародного суду (ООН) у справі Намібії (Namibia case), ЄСПЛ наголосив, що першочерговим завданням щодо прав, передбачених Конвенцією, завжди має бути їх ефективна захищеність на території всіх Договірних Сторін, навіть якщо частина цієї території знаходиться під ефективним контролем іншої Договірної Сторони. Такий висновок ЄСПЛ слід розуміти в контексті сформульованого у згаданому Консультативному висновку Міжнародного суду (ООН) у справі Намібії так званого «намібійського винятку», який є винятком із загального принципу щодо недійсності актів, у тому числі нормативних, які видані владою не визнаного на міжнародному рівні державного утворення. Зазначений виняток полягає в тому, що не можуть визнаватися недійсними всі документи, видані на окупованій території, оскільки це може зашкодити правам мешканців такої території. Застосовуючи «намібійський виняток» у справі «Кіпр проти Туреччини», ЄСПЛ, зокрема, зазначив, що виходячи з інтересів мешканців, що проживають на окупованій території, треті держави та міжнародні організації, особливо суди, не можуть просто ігнорувати дії фактично існуючих на такій території органів влади. Протилежний висновок означав би цілковите нехтування всіма правами мешканців цієї території при будь-якому обговоренні їх у міжнародному контексті, а це становило б позбавлення їх наймінімальніших прав, що їм належать. Суд приймає до уваги надані докази з боку позивача та відповідача та оцінюючи їх в сукупності, враховуючи конкретні обставини справи, стан здоров`я, матеріальний та сімейний стан\~сторін, приходить до висновку, що з відповідача необхідно стягнути аліменти в розмірі 3/20 частини від усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму на період навчання, починаючи стягнення з 21.11.2017 р. по 30.06.2018 р. \~\~ Відповідно до ст. 191 СК України аліменти на утримання дитини\~присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Судові витрати слід покласти на відповідача відповідно до п. 1 ч.2 ст. 141 ЦПК України.

Outcome: partial