Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-02 00:00:00

20.11. 2013 року до Березівського районного суду Одеської області надійшов позов [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів на повнолітню дитину у розмірі ? частки від усіх доходів відповідача щомісячно, починаючи з дня подання заяви до суду і до закінчення навчання, тобто до 30 червня 2016 року. Позивач в обґрунтування позовних вимог посилається на те, що вона та відповідач є батьками повнолітнього сина [PERSON], [INFO]. Їх син є студентом Одеського державного аграрного університету, форма навчання контрактна, закінчує навчання 30 червня 2016 року. На даний час, у позивача скрутне фінансове становище, доходи малі. Кожного року [PERSON] сплачує контракт у розмірі 7000 грн. за навчання сина та 300 грн. кожного місяця за проживання у гуртожитку, необхідні також додаткові витрати на навчальні приладдя, посібники, продукти харчування та одяг. Відповідно до положень Сімейного кодексу України, відповідач повинен надавати матеріальну допомогу на утримання сина, а тому просить стягнути з [PERSON] аліменти у розмірі ? частки від його усіх доходів. Ухвалою Березівського районного суду Одеської області від 26.11.2013 року відкрито провадження по справі та призначено попереднє судове засідання. У судове засідання 03.03.2014 року позивач не з'явилась, хоча була належним чином повідомлена про час та місце слухання справи (а.с.44). Разом з цим, на адресу суду 27.02.2014 року від [PERSON] надійшла заява про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує, не заперечує щодо постановлення по справі заочного рішення. Відповідач у судові засідання не з'являвся. На адресу відповідача, зазначену у позові ([ADDRESS]), надсилалися повістки про виклик до суду (а.с.26,31), однак конверти повернуті із відміткою: адресат за зазначеною адресою не проживає. Крім того, згідно довідки Миколаївського РС ГУДМС України в Одеській області №35 від 17.01.2014 року [PERSON], [INFO] значиться зареєстрованим за адресою: [ADDRESS]. (а.с.39). На вказану адресу направлено судову повістку, однак конверт також повернувся із відміткою: за зазначеною адресою не проживає (а.с.45-46). За таких обставин, виходячи з положень ч.5 ст.74 ЦПК України, судова повістка надіслана відповідачу вважається такою, що вручена належним чином, а тому суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст. 224 ЦПК України. Суд, дослідивши письмові докази у їх сукупності, доходить до висновку про задоволення позову з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] є батьком [PERSON], [INFO] (а.с. 3). З довідки Одеського державного аграрного університету від 22.11.2013 року вбачається, що [PERSON] є студентом 2 курсу, економічного факультету Одеського державного аграрного університету (денне відділення) ІV рівень акредитації, форма навчання контрактна, термін навчання з 01.09.2012 року до 30.06.2016 року. Згідно зі ст. 199 СК України, якщо повнолітні діти продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Відповідно до пункту 20 постанови Пленуму Верховного суду України №3 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», Верховний Суд України роз'яснив, що обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов'язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв'язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Судом встановлено, що [PERSON] фактично перебуває на утриманні матері. Також встановлено, що [PERSON] навчається на контрактній формі навчання, що підтверджується копією типового договору №20815 про навчання, підготовку, перепідготовку, підвищення кваліфікації або про надання додаткових освітніх послуг навчальними закладами (а.с.6). Згідно п.4 Договору, загальна плата освітньої послуги становить 28000 грн. за 4 роки навчання, починаючи з 01.09.2012 року. Крім того, згідно договору на проживання в гуртожитку №5 від 01.09.2012 року , розмір плати за один місяць проживання в гуртожитку становить 250 грн.(а.с.7-9). З урахуванням викладеного, суд вважає, що [PERSON] у зв'язку з його навчанням потребує матеріальної допомоги на своє утримання, а його батько [PERSON] спроможний таку надавати. Підстав для звільнення відповідача від обов'язку по утриманню сина, що навчається, суд не вбачає. Проаналізувавши зібрані і досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності, суд дприходить до висновку, що слід стягувати аліменти з відповідача на користь [PERSON], який продовжує навчання і у зв'язку з цим потребує матеріальної допомоги, щомісячно в розмірі 1/4 частки всіх видів заробітку (доходу) до закінчення його навчання, тобто до 30 червня 2016 року. Відповідно до частини 1 статті 191 СК України аліменти присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Позивач звернулася до суду 06.11.2013 року, тому аліменти підлягають стягненню саме з зазначеної дати. Відповідно до ч. 3 ст. 88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави, відтак з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір в розмірі 243 грн. 60 коп. На підставі викладеного та

Outcome: approved