Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-09 00:00:00

1. Описова частина Стислий виклад позицій учасників справи [PERSON] звернувся до суду з позовом в якому просить ухвалити рішення, яким стягнути з ПАТ «НАСК «Оранта» на його користь 80296,77 грн. страхового відшкодування, 5332,58 грн. пені, 1333,14 грн. в рахунок відшкодування 3 % річних, 1284,74 грн. в рахунок відшкодування втрат від інфляції, 908 грн. витрат по сплаті судового збору, 6000 грн. витрат на правову допомогу, що в сумі становить 95155,23 грн. Свої вимоги обгрунтовує тим, що 20.04.2020 року близько 03 год. 20 хв. в м. Борзна Чернігівської області біля магазину Фора на перехресті вулиць сталася ДТП за участі двох автомобілів Фольксваген Гольф д.н.з [NUMBER] під його керуванням (він також є власником автомобіля) та автомобіля ВАЗ 21063 д.н.з. [NUMBER] , водій якого зник з місця ДТП. Автомобілі отримали механічні пошкодження. Про даний факт він повідомив поліцію. Відповідно до висновку працівників поліції, у діях невстановленого водія вбачається порушення п.п.13.1 та п.п.2.10 Правил дорожнього руху та склад адміністративних правопорушень передбачених ст.ст. 122-4, 124 КУпАП. Автомобіль ВАЗ 21063 д.н.з. [NUMBER] належить [PERSON] , якому невідомо хто керував його автомобілем в момент коли сталася ДТП, від нього також не надходила заява щодо незаконного заволодіння транспортним засобом. Власником даного автомобіля згідно свідоцтва про реєстрацію є [PERSON] . Цивільно-правова\~відповідальність власника\~транспортного засобу\~ВАЗ 21063\~ д.н.з.\~ [NUMBER] ,\~застрахована у ПАТ HACK «Оранта», представниками якої було заведено страхову справу, проведено дослідження та встановлено розмір збитку заподіяного автомобілю «Фольксваген Гольф» в сумі 81296,77 грн. Проте страхова компанія відмовила [PERSON] у виплаті страхового відшкодування, мотивуючи відмову відсутністю у Страховика на момент вчинення правопорушення документів, що підтверджують факт законності керування транспортнимзасобом ВАЗ 21063, крім того зазначено, що невстановлений водій на час настання дорожньо-транспортної пригоди не був законним володільцем та правомірним користувачем транспортного засобу ВАЗ 21063, у зв`язку з чим не є особою, відповідальність якої застрахована. Вважає таку відмову необгрунтованою та безпідставною, оскільки перелік підстав для відмови у виплаті страхового відшкодування, які передбачені у ст. 37 Закону «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», є вичерпним і розширювальному тлумаченню не підлягає. Відповідач подав\~відзив на\~позовну заяву,\~в якому\~просить відмовити\~в позові,\~посилаючись на\~те,\~що страховим\~випадком є ДТП, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова\~відповідальність особи,\~відповідальність якої\~застрахована,\~за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого. Страховик не відшкодовує шкоду заподіяну при експлуатації забезпеченого транспортного засобу, але за спричинення якої не вникає цивільно-правової відповідальності відповідно до закону. Оскільки водія ВАЗ 21063 встановити не вдалося, то немає підстав вважати страховим випадком ДТП, що мала місце 20.04.2020 року, в м. Борзна на перехресті вул. Шевченка, вул. О. Десняка за участі ТЗ ВАЗ 21063 та Фольксваген Гольф. У зв`язку з цим відсутні підстави для стягнення судових витрат та штрафних санкцій. Позивач та його представник позов підтримали, та просили задовольнити в повному обсязі з вищевказаних підстав. Представник відповідача позов не визнав з підстав зазначених у відзиві, крім того зазначив, що страховик не може прийняти рішення про виплату страхового відшкодування, поки не встановлено, хто керував автомобілем ВАЗ 21063 та не встановлено особу винну вказаної особи у вчиненні ДТП. Вважає, що висновок інспектора поліції не є належним та допустимим доказом вини невстановленої особи у вчиненні ДТП. Також зазначив, що страхова компанія додатково не зверталась до правоохоронних органів із запитами для з`ясування обставин даної події. Заяви та клопотання учасників справи 21.04.2021 року надійшло клопотання представника позивача про призначення судової автотехнічної експертизи. 25.05.2021 року надійшло клопотання експерта про надання додаткових даних. Процесуальні дії у справі Ухвалою судді від 15.02.2021 року позовна заява прийнята до розгляду, відкрито спрощене позовне провадження у справі та призначено перше судове засідання. Ухвалою від 21.04.2021 року у справі призначено судову автотехнічну експертизу та зупинено провадження у справі. Ухвалою суду від 26.05.2021 року поновлено провадження справі. Ухвалою суду від 01.07.2021 року задоволено клопотання експерта про надання додаткових даних, на час проведення експертизи провадження у справі зупинено. Ухвалою суду від 16.08.2021 року поновлено провадження у справі. 2. Мотивувальна частина Фактичні обставини, встановлені судом, зміст спірних правовідносин та оцінка аргументів і доказів учасників справи У судовому засіданні встановлено, що 24.07.2019 року між ПАТ НАСК «Оранта» та [PERSON] було укладено договір-поліс обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АО/5754121, згідно якого застраховано автомобіль ВАЗ 21063, д.н.з. [NUMBER] , 1991 року випуску. Страхова сума за шкоду заподіяну майну становить 100 000 грн., розмір франшизи 1000 грн. (а.с. 42). 20.04.2020 року близько 03 год. 20 хв. в м. Борзна Чернігівської області біля магазину Фора на перехресті вулиць О. Десняка та Шевченка сталася ДТП за участі двох автомобілів Фольксваген Гольф д.н.з [NUMBER] під керуванням [PERSON] та автомобіля ВАЗ 21063 д.н.з. [NUMBER] , водій якого зник з місця ДТП. Автомобілі отримали механічні пошкодження. У діях невстановленого водія вбачається порушення п.п.13.1 та п.п.2.10 Правил дорожнього руху та склад адміністративних правопорушень передбачених ст.ст. 122-4, 124 КУпАП. Автомобіль ВАЗ 21063 д.н.з. [NUMBER] належить [PERSON] , якому невідомо хто керував його автомобілем в момент коли сталася ДТП, заяви з приводу незаконного заволодіння транспортним засобом він не подавав. Власником автомобіля ВАЗ 21063 д.н.з. [NUMBER] згідно свідоцтва про реєстрацію є [PERSON] (а.с. 5-6, 13). ПАТ НАСК «Оранта» було заведено страхову справу №20-25-25359 стосовно страхового випадку, який настав 20.04.2020 року. 21.04.2020 року [PERSON] як потерпілий повідомив ПАТ НАСК «Оранта» про настання страхового випадку(а.с.39). 22.04.2020 року страхувальник [PERSON] повідомив ПАТ НАСК «Оранта» про ДТП (а.с.44). 20.05.2020 року складено протокол (акт) огляду пошкодженого транспортного засобу «Фольксваген Гольф», д.н.з. [NUMBER] . (а.с.55) Відповідно до зведеної таблиці даних про розмір збитку дослідження № СВ 9130 СВ-2, складеного 18.06.2020 року, розмір збитку завданого автомобілю Фольксваген Гольф д.н.з [NUMBER] становить 81296,77 грн.(а.с.52). 22.06.2020 року позивач подав ПАТ НАСК «Оранта» заяву про страхове відшкодування(а.с.33). 06.10.2020 року ПАТ НАСК «Оранта» відмовила [PERSON] у виплаті страхового відшкодування, посилаючись на відсутність підстав для визнання події страховим випадком. Відповідно до висновку судової автотехнічної експертизи №2579/21-24 від 10.08.2021 року, необхідною умовою і технічною причиною виникнення події даної ДТП є невідповідність дій водія ВАЗ вимогам п. 16.11 ПДР з урахуванням п. 16.3 ПДР. Відповідно до ст. 979 ЦК України За договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. Згідно зі\~ст. 999 ЦК України\~законом може бути встановлений обов`язок фізичної або юридичної особи бути страхувальником життя, здоров`я, майна або відповідальності перед іншими особами за свій рахунок чи за рахунок заінтересованої особи (обов`язкове страхування). До відносин, що випливають з обов`язкового страхування, застосовуються положення цього\~Кодексу, якщо інше не встановлено актами цивільного законодавства. До сфери обов`язкового страхування належить цивільно-правова відповідальність власників наземних транспортних засобів згідно зі спеціальним\~Законом України\~«Про обов`язкове\~страхування цивільно-правової\~відповідальності власників\~наземних транспортних\~засобів» від\~1.07.2004\~року №\~1961-IV (Далі Закон № 1961-IV). За вимогами\~статті 3 Закону № 1961-IV\~обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників. Об`єктом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності є майнові інтереси, що не суперечать законодавству України, пов`язані з відшкодуванням особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, шкоди, заподіяної життю, здоров`ю, майну потерпілих внаслідок експлуатації забезпеченого транспортного засобу (стаття 5 Закону № 1961-IV). Відповідно до п. 1.4 особи, відповідальність яких застрахована, - страхувальник та інші особи, які правомірно володіють забезпеченим транспортним засобом. Володіння забезпеченим транспортним засобом вважається правомірним, якщо інше не встановлено законом або рішенням суду. Відповідно до п. 1.7 забезпечений транспортний засіб - транспортний засіб, зазначений у чинному договорі обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, за умови його експлуатації особами, відповідальність яких застрахована. Крім того, відповідно до приписів ст.1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів . Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом. Відповідно до\~п.\~9\~Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого\~суду України\~з розгляду\~цивільних і\~кримінальних справ\~«Про деякі\~питання застосування\~судами законодавства\~при вирішенні\~спорів про\~відшкодування шкоди,\~завданої джерелом\~підвищеної небезпеки»\~№4\~від 01.03.2013\~року, особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, не відповідає за шкоду, завдану цим джерелом, якщо доведе, що воно вибуло з його володіння внаслідок протиправних дій інших осіб (наприклад, у разі незаконного заволодіння транспортним засобом), внаслідок непереборної сили (наприклад, у разі стихійного лиха), а не з його вини. Оскільки, ні власник автомобіля ВАЗ 21063 р.н [NUMBER] [PERSON] , ні володілець [PERSON] , ні відповідач у даній справі не заявляли до правоохоронних органів про протиправне заволодіння даним автомобілем, відсутнє рішення суду, яке б встановлювало неправомірність володіння невстановленою особою даним транспортним засобом, тому висновок відповідача про те, що невстановлена особа неправомірно керувала вказаним транспортним засобом є безпідставним. Згідно зі статтею 6 Закону № 1961-IV страховим випадком є ДТП, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого. Відповідно до ч. 1 ст. 1166 УК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Таким чином, умовами настання цивільно-правової відповідальності є неправомірні дії особи, майнова шкода та наявність причинного зв`язку між протиправними діями правопорушника та завданою майновою шкодою. Висновком судово-автотехнічної експертизи у даній справі №2579/21-24 від 10.08.2021 року встановлено, що необхідною умовою і технічною причиною виникнення події даної ДТП є невідповідність дій водія ВАЗ 21063 вимогам п. 16.11 ПДР з урахуванням п. 16.3 ПДР. Дослідивши зазначену експертизу, суд приходить до висновку, що вона є належно вмотивованою, даною на підставі повного вивчення матеріалів справи, а тому суд не вбачає підстав сумніватися в її достовірності. Оскільки, невідповідність дій водія ВАЗ 21063 вимогам п. 16.11 ПДР з урахуванням п. 16.3 ПДР, перебуває у причинному зв`язку з виникненням дорожньо-транспортної пригоди за участі автомобілів ВАЗ 21063 під керуванням невстановленого водія та автомобіля Фольксваген Гольф під керуванням [PERSON] , внаслідок чого останньому завдано майнову шкоду, тому є всі підстави вважати дану подію страховим випадком. Відповідно до вимог ст. 22 Закону № 1961-IV, у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. Відповідно до положень ст. 12.1 Закону № 1961-IV страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи, розрахованої за правилами цього підпункту. Оскільки, розмір збитку заподіяного автомобілю Фольксваген Гольф становить 81296,77 грн, то за відрахуванням франшизи, що встановлена договором страхування (1000 грн.), сума страхового відшкодування становить 80296 грн. 77 коп. Відповідно до ст. 35.1 Закону№ 1961-IV для отримання страхового відшкодування потерпілий чи інша особа, яка має право на отримання відшкодування, протягом 30 днів з дня подання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду подає страховику заяву про страхове відшкодування. За змістом ст. 36.2 Закону№ 1961-IVстраховик (МТСБУ) протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у\~статті 35\~цього Закону, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов`язаний :\~1)\~у разі\~визнання ним\~вимог заявника\~обґрунтованими -\~прийняти рішення\~про здійснення\~страхового відшкодування\~(регламентної\~виплати)\~та виплатити\~його;\~2) у разі невизнання майнових вимог заявника або з підстав, визначених\~статтями 32\~та/або\~37\~цього Закону, - прийняти вмотивоване рішення про відмову у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати). Відповідно до ст. 36.5. Закону№ 1961-IVза кожен день прострочення виплати страхового відшкодування (регламентної виплати) з вини страховика (МТСБУ) особі, яка має право на отримання такого відшкодування, сплачується пеня з розрахунку подвійної облікової ставки Національного банку України, яка діє протягом періоду, за який нараховується пеня. Обов`язок страховика виплатити страхове відшкодування настав 20.07.2020 року. З дня настання обов`язку відповідача виплатити страхове відшкодування до моменту подачі позову минуло 202 дні. Облікова ставка Національного Банку України в цей період становила 6 % річних, подвійна облікова ставка 12 % річних. Таким чином, сума пені становить 5332,58 грн. (80296,77 х 12 % : 365 х 202). Частиною 2 статті 625 ЦК України передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Три проценти річних від простроченої суми за період з 20.07.2020 року по 08.02.2021 року становить 1333,14 грн. (80296,77 х 3 : 365 х 202). Індекс інфляції за серпень-грудень 2020 року склав 1,6 %. Таким чином розмір інфляційних виплат від простроченої суми становить 1284,74 грн. (80296,77 х 1,6%). Відповідно до положень ст.141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню: 908 грн. витрат по сплаті судового збору, 6864,40 грн. витрат пов`язаних з проведенням судової автотехнічної експертизи. Відповідно до п.1 ч. 2 ст. 137 ЦПК України розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою. Витрати [PERSON] понесені на професійну правничу допомогу адвоката Ковалюха В.М. в сумі 6000 грн., не підтверджені належними та допустимими доказами, а саме позивачем не надано договір про надання правничої допомоги, у зв`язку з чим неможливо встановити на яких умовах надавалась правнича допомога, визначити обсяг наданих послуг та розмір понесених позивачем витрат, тому у стягненні витрат на професійну правничу допомогу адвоката слід позивачу слід відмовити. На підставі викладеного,

Outcome: approved