Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-29 00:00:00

21.09.2020 [PERSON] звернулася із вказаним позовом, у якому просить розірвати шлюб між нею та відповідачем, зареєстрований 24.04.2015 Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Бердичеву реєстраційної служби Бердичівського міськрайонного управління юстиції у Житомирській області. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що з 24.04.2015 вони з відповідачем перебувають у зареєстрованому шлюбі та є батьками малолітньої дочки [PERSON] , [INFO] . Сімейне життя не склалось через відсутність взаєморозуміння. Між ними виникають постійні сварки та конфлікти. Їх погляди на шлюб та сім`ю різняться. Протягом останніх трьох місяців спільного господарства не ведуть, проживають окремо, примирення неможливе. Відзив на позовну заяву не надходив. Ухвалою від 30.09.2020 у справі відкрито спрощене позовне провадження з повідомленням (викликом) сторін. Сторони у судове засідання не з`явилися. Відповідач про час і місце слухання справи повідомлений належним чином, за адресою зареєстрованого місця проживання. Позивачка згідно поданої заяви підтримала позов, надала згоду на ухвалення рішення при заочному розгляді. У зв`язку із неявкою в судове засідання учасників справи, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального пристрою не здійснювалося. Судом, відповідно до статті 280 ЦПК України, ухвалено проводити заочний розгляд справи. Дослідивши докази та з`ясувавши обставини справи, суд доходить висновку про задоволення позовних вимог, з таких підстав. Відповідно до свідоцтва про шлюб, 24.04.2015 Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Бердичеву реєстраційної служби Бердичівського міськрайонного управління юстиції у Житомирській області зареєстровано шлюб між [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] ( а.с. 8). Сторони є батьками малолітньої [PERSON] , [INFO] (а.с.9). Відповідно до частини першої статті 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно з частиною п`ятою статті 55 СК України дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Частинами третьою та четвертою статті 56 СК України передбачено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до статті 112 СК України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини з інвалідністю та інші обставини життя подружжя. Частиною третьою статті 105 СК України передбачено, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст. 110 цього Кодексу. Згідно частини першої статті 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з сторін, що мають істотне значення (частина друга статті 112 СК України). Оскільки позивачка наполягає на розірванні шлюбу, твердить, що шлюбні відносини з відповідачем припинені, а відповідач будь-яких заперечень проти розірвання шлюбу до суду не спрямував, зважаючи, що добровільність шлюбу є однією із основних його засад, суд доходить висновку, що збереження шлюбу буде суперечити інтересам позивачки, тому шлюб між сторонами слід розірвати. У відповідності до ч. 1 ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивачки належить стягнути 840, 80 грн судових витрат по сплаті судового збору.

Outcome: approved