Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-09 00:00:00

21 лютого 2017 року до суду звернувся представник позивача з вищевказаним позовом та просить визнати договір, який укладено 10 березня 2007 року між [PERSON] та Приватним підприємством «Степ» щодо оренди земельної ділянки (паю), кадастровий номер 3525287600:02:000:0145, площею 6,56 га, що розташована на території Подорожненської сільської ради Світловодського району Кіровоградської області, припиненим з 10 березня 2017 року; зобовязати Приватне підприємство «Степ» після припинення дії договору повернути йому зазначену земельну ділянку (пай). Свої вимоги обґрунтовує тим, що 10 березня 2007 року між [PERSON] та Приватним підприємством «Степ» укладено договір оренди земельної ділянки (паю) строком на 10 років. 09 лютого 2017 року представник орендодавця письмово попередив орендаря про те, що після закінчення строку дії договору оренди зазначеної вище земельної ділянки, тобто з 10 березня 2017 року, він не бажає продовжувати його дію на новий термін. Проте відповідач повідомив, що термін дії договору припиняється 14 квітня 2018 року, так як цей строк обчислюється з дати його державної реєстрації. Таку позицію орендаря позивач вважає неприйнятною та просить захистити його право власності шляхом задоволення позову. В судове засідання позивач не зявився. Представник позивача [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримав у повному обсязі з наведених в позовній заяві підстав. Представник відповідача проти позовних вимог заперечив та пояснив, що строк дії договору оренди має обраховуватися з дати набрання ним чинності, яка співпадає з датою його державної реєстрації, а не з дати його підписання. Договір зареєстрований у Світловодському районному відділі Кіровоградської регіональної філії ДП «Центр ДЗК» при\~ Державному комітеті України по земельних ресурсах» 14 квітня 2008 року, відтак строк дії зазначеного договору спливає лише 14 квітня 2018 року. Просить відмовити в задоволенні позову за безпідставністю. Вислухавши пояснення представників сторін, дослідивши письмові матеріали справи, суд встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. 10 березня 2007 року між [PERSON] та Приватним підприємством «Степ» укладено договір оренди земельної ділянки (паю), кадастровий номер земельної ділянки 3525287600:02:000:0145, площею 6,56 га, яка розташована на території Подорожненської сільської ради Світловодського району Кіровоградської області. Договір укладено строком на 10 років. Договір оренди зареєстрований у Світловодському районному відділі Кіровоградської регіональної філії ДП «Центр ДЗК» при\~ Державному комітеті України по земельних ресурсах» 14 квітня 2008 року за № 040838300013. (а.с. 5 - 6, 7) 09 лютого 2017 року представник орендаря письмово попередив орендодавця про те, що у звязку з закінченням терміну дії договору оренди зазначеної вище земельної ділянки він не бажає продовжувати його дію на новий термін. (а.с. 10) 14 лютого 2017 року позивачем отримано письмову відповідь від ПП «Степ», відповідно до якої відповідач повідомив, що термін дії договору обчислюється з дати його державної реєстрації, тобто з 14 квітня 2008 року, відповідно він є чинним, при цьому посилається на положення ст. 210 ЦК України, ст. 20 Закону України «Про оренду землі» та п. 42 Договору оренди. (а.с. 11) Вирішуючи спір суд виходив з такого. Відповідно до ч. 2 ст. 214, ч. 1 ст. 360-7 ЦПК України при виборі і застосуванні правової норми до спірних правовідносин суд має враховувати\~ висновки Верховного Суду України, викладені у постановах, прийнятих за результатами розгляду заяв про перегляд судового рішення з підстав, передбачених\~пунктами 1, 2\~частини першої статті 355 цього Кодексу. Верховний Суд України у своїй постанові від 18 січня 2017\~року у справі № 6-2777цс16 висловив правову позиція щодо строку дії договорів оренди, яка полягає в наступному. Частиною першою статті 638 ЦК України передбачено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Правочин підлягає державній реєстрації лише у випадках, встановлених законом. Такий правочин є вчиненим з моменту його державної реєстрації (частина перша статті 210 ЦК України). Відповідно до частини другої статті 792 ЦК України відносини щодо найму (оренди) земельної ділянки регулюються законом. Спеціальним законом, яким регулюються відносини, повязані з орендою землі, є Закон України «Про оренду землі». За змістом статей 18, 20 цього Закону (у редакції, яка була чинною на момент виникнення спірних правовідносин) укладений договір оренди землі підлягає державній реєстрації, договір оренди землі набирає чинності після його державної реєстрації. Відповідно до пункту 8 Договору оренди землі від 10 березня 2007 року, укладеного між [PERSON] та Приватним підприємством «Степ», договір укладено на 10 років. Пунктом 42 Договору передбачено, що договір набирає чинності після підписання сторонами та його державної реєстрації. Відтак, строк дії спірного договору оренди землі починається після набрання ним чинності, а не з моменту його укладення. Набрання договором чинності є моментом у часі, коли починають діяти права та обовязки по договору, тобто коли договір (як підстава виникнення правовідносин та письмова форма, в якій зафіксовані умови договору) стає правовідносинами, на виникнення яких було спрямоване волевиявлення сторін. З урахуванням зазначених норм матеріального права строк дії спірного договору спливає 14 квітня 2018 року. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] задоволенню не підлягають, так як строк дії договору оренди не закінчився, договір є чинним, підстави для витребування землі відсутні. Питання про судові витрати суд вирішує відповідно до ст. 88 ЦПК України.

Outcome: dismissed