Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-21 00:00:00

21 лютого 2014 року позивач звернувся до Самарського районного суду м.Дніпропетровська з позовом до Головного управління державної міграційної служби у Дніпропетровській області в особі Самарського районного відділу у м.Дніпропетровську третя особа: КП Житлове господарство Самарського району Дніпропетровської міської ради, Самарський відділ державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Дніпропетровського міського управління юстиції про зняття з реєстраційного обліку. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилався на те, що він проживає та зареєстрований в квартирі [ADDRESS]. Квартира є неприватизованою та знаходиться на балансі комунального підприємства «Житлове господарство Самарського району Дніпропетровської міської ради. В дану квартиру останній вселився в якості члена сім`ї [PERSON], яка зникла на початку липня 2007 року. [INFO] було видано лікарське свідоцтво про смерть на ім'я [PERSON] Оскільки свідоцтво про смерть може бути отримане лише родичами, позивач яким не є, [PERSON] позбавлений можливості надати в Державну Міграційну службу свідоцтво про смерть, в зв'язку з чим [PERSON] не може бути знято з реєстраційного обліку. З огляду на викладене, просить зобов'язати Головного управління державної міграційної служби у Дніпропетровській області в особі Самарського районного відділу у м. Дніпропетровську зняти з реєстраційного обліку за адресою [ADDRESS] [PERSON], яка померла [INFO] (а.с. 3). Представник позивача у судовому засіданні свої позовні вимоги підтримали у повному обсязі та просили їх задовольнити. Представник відповідача в судове засідання не з'явився, про час і місце засідання суду повідомлений належним чином. 22 квітня 2014 року надіслав заяву відповідно до якої зазначив, що просить розглядати справу за їх відсутності, проти задоволення позовних вимог не заперечує. КП Житлове господарство Самарського району Дніпропетровської міської ради просило позовні вимоги задовольнити в повному обсязі. Самарський відділ державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Дніпропетровського міського управління юстиції в судове засідання не з'явився, про час і місце засідання суду повідомлений належним чином. 03 березня 2014 року надіслав заяву відповідно до якої зазначив, що просить розглядати справу за їх відсутності, просить винести рішення згідно вимог чинного законодавства. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. На підставі рішення Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 09.12.2013 року визнано за [PERSON] право користування квартирою [ADDRESS] (а.с. 34-37), де відповідно до довідки КП Житлове господарство Самарського району Дніпропетровської міської ради останнього було зареєстровано за вищевказаною адресою (а.с.5). Як вбачається з відповіді відділу державної реєстрації смерті реєстраційної служби Дніпропетровського міського управління юстиції від 17.12.2013 року № 2560/109-20, 206/6829/13-ц, від 26.11.2013 року (а.с.33) оригінал знаходиться в матеріалах справи № 206/6829/13-ц (2/206/1505/13) у відділі дійсно значиться актовий запис про смерть № 5532 від 12.07.2007 року на [PERSON]. Відповідно до ст.72 ЖК України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. У відповідності до ст. 7 ЗУ «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі: заяви особи або її законного представника; судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, тощо. У відповідності до Постанови Верховного Суду України від 16 січня 2012 року, зняття з реєстрації місця проживання може бути здійснено на підставі рішення суду виключно про: 1) позбавлення права власності на житлове приміщення; 2) позбавлення права користування житловим приміщенням; 3) визнання особи безвісно відсутньою; 4) оголошення фізичної особи померлою. Виходячи з того, що Закон України від 11 грудня 2003 року «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» є спеціальним нормативно - правовим актом, який регулює правовідносини, пов'язані із зняттям з реєстрації місця проживання, вбачається, що положення ст. 7 цього Закону підлягають застосуванню до усіх правовідносин, виникнення, зміна чи припинення яких пов'язані з юридичним фактом зняття з реєстрації місця проживання. Отже, у разі будь - яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном, власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, зокрема, шляхом зняття особи з реєстрації місця проживання, пред'явивши разом з тим одну із таких вимог: 1) про позбавлення права власності на житлове приміщення; 2) про позбавлення права користування житловим приміщенням; 3) про визнання особи безвісно відсутньою; 4) про оголошення фізичної особи померлою. Таким чином вирішення питання про зняття особи з реєстраційного обліку залежить, зокрема, від вирішення питання про право користування такої особи жилим приміщенням відповідно до норм житлового та цивільного законодавства (ст. ст. 71, 72, 116, 156 ЖК України; ст. 405 ЦК України). Виходячи з вищевикладеного [PERSON] втратив право користування квартирою [ADDRESS]. Подальше збереження реєстрації відповідача змушує позивача нести додаткові витрати по оплаті даної квартири, а також обмежує права позивача в повній мірі володіти, користуватися та розпоряджатися своїм майном, як того гарантують норми діючого законодавства України. З огляду на викладене, позовні вимоги підлягають задоволенню.

Outcome: approved