Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-09 00:00:00

21 квітня 2015 року позивач звернувся до суду з зазначеним позовом, посилаючись на те, що 22 квітня 2008 року між ЗАТ КБ «Приватбанк», правонаступником якого є ПАТ КБ «Приватбанк», та [PERSON] було укладено договір №б/н, відповідно до якого відповідач отримав кредит у розмірі 3000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 24% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Однак, відповідач свої зобовязання за договором належним чином не виконував, у звязку з чим допустив заборгованість на загальну суму 30517,49 грн., з них: 3000 грн. заборгованість за тілом кредиту, 16873,09 грн. заборгованість за відсотками за користування кредитом, 8715 грн. заборгованість по комісії та пені, а також штрафи відповідно до п.8.6 Умов та правил надання банківських послуг - 500 грн. (фіксована частина) та 1429,40 грн. (процентна складова). Тому позивач, як правонаступник ЗАТ КБ «Приватбанк», просив стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором та судові витрати. Представник позивача в судове засідання не зявився, про причини неявки суд не повідомив, хоча про день та час розгляду справи повідомлений належним чином. Однак, від нього до суду надійшла заява про розгляд справи у його відсутність. На задоволенні позову наполягає /а.с.31/. Тому справа розглянута у відсутність представника позивача. Відповідач в судове засідання не зявився, про причини неявки не повідомив, хоча про день та час розгляду справи повідомлявся належним чином. /а.с.41/. Тому суд вважає причини неявки відповідача неповажними і тому справа розглянута у його відсутність, що відповідає положенням ст.169 ЦПК України. Однак від відповідача до суду надійшли письмові заперечення проти позову, в яких він зазначив, що з заборгованістю за відсотками в сумі 16873,09 грн., за пенею та комісією в сумі 8715 грн., за штрафом (процентна складова) в сумі 1429,40 грн. він не погоджується, а тому заперечує заборгованість в сумі 30517,49 грн. В звязку з важким фінансовим становищем не мав змоги виплачувати кредит. /а.с.39/. Вивчивши матеріали справи, суд прийшов до наступного висновку. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. 22 квітня 2008 року [PERSON] звернувся до ЗАТ КБ «Приватбанк» з заявою про надання банківських послуг, яка разом з Умовами та правилами надання банківських послуг, Правилами користування платіжною карткою та Тарифами Банку, викладеними на банківському сайті, складає між ним та банком договір. При укладенні договору сторони керувались ч.1 ст.634 ЦК України, відповідно до положень якої договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому, друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Підписавши заяву про надання банківських послуг, відповідач підтвердив, що ознайомився з Умовами та Правилами надання банківських послуг та Тарифами Приватбанку. ПАТ КБ «Приватбанк» є правонаступником ЗАТ КБ «Приватбанк» /а.с.22/. Таким чином, [PERSON] уклав ЗАТ КБ «Приватбанк» (після зміни найменування ПАТ КБ «Приватбанк») кредитний договір №б/н від 22 квітня 2008 року, за яким отримав кредит в сумі 3000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 24% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом, щомісячної комісії у розмірі 3,5%, що відповідає вимогам ст.1054 ЦК України /а.с.10, 11-17, 45/. Відповідно до п.п.6.5, 6.6 Умов та правил надання банківських послуг, позичальник зобов'язаний погашати заборгованість по кредиту, процентах за його користування, по перевитратах кредитного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених договором. У випадку невиконання зобов'язань за договором, на вимогу кредитора виконати зобов'язання по поверненню кредиту /в тому числі простроченого кредиту і Овердрафту/, сплатити винагороду банку /а.с.15/. Пунктом 8.6 Умов та правил надання банківських послуг, які є невідємною частиною договору, передбачено, що при порушенні клієнтом строків платежів по будь-якому з грошових зобов'язань, передбачених даним договором більш ніж на 120 днів, клієнт зобов'язаний сплатити банку штраф у розмірі 500 грн. плюс 5% від суми позову. З наданого позивачем розрахунку заборгованості видно, що станом на 31 березня 2015 року заборгованість по кредитному договору склала 30517,49 грн., з них: 3000 грн. заборгованість за тілом кредиту, 16873,09 грн. заборгованість за відсотками за користування кредитом, 8715 грн. заборгованість по комісії та пені, а також штраф на загальну суму 1929,40 грн. /а.с.6-9/. Відповідно до ст.526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином, відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Відповідно п.п.6.5, 6.6 Умов та правил надання банківських послуг, ст.ст.526, 1049, 1050, 1054 ЦК України позичальник зобовязаний належним чином виконувати взяті зобовязання, повернути кредит та сплатити проценти, в строки та в порядку, що встановлені договором. При цьому, відповідно до ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив виконання зобовязання, якщо він не приступив до виконання зобовязання, або не виконав його в строк, передбачений договором. Так як відповідач не виконав зобовязання в строк, передбачений кредитним договором, то позовні вимоги підлягають задоволенню. Крім того, відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України, з відповідача на користь позивача слід стягнути сплачений судовий збір. Посилання відповідача у запереченнях на те, що він не мав змоги виплачувати кредит у звязку з важким фінансовим становищем, не можуть бути прийнятими судом до уваги, так як відповідно до ч.1 ст.625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання.

Outcome: approved