Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-05 00:00:00

20.08.2018 року позивачка звернулася до суду із вказаним позовом. В позові вказала, що з 07.06.2013 року вона перебувала у зареєстрованому шлюбі з відповідачем, який рішенням Томаківського районного суду Дніпропетровської області від 30.05.2017 року розірвано. Від шлюбу вони мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], який проживає з нею та знаходиться на її вихованні та утриманні. Відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання дитини, тому просила стягнути з нього аліменти на утримання дитини в розмірі 1/4 частки з усіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не менше 50% розміру прожиткового мінімуму, встановленого для дитини відповідного віку, щомісячно, до повноліття дитини. Ухвалою суду від 20.09.2018 року по справі відкрито спрощене позовне провадження без повідомлення (виклику) сторін. Згідно рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення, копію ухвали про відкриття провадження та позов з додатками відповідач [PERSON] отримав 27.09.2018 року, але у визначений судом строк відзив на позов не подав, клопотань про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін не заявив. На підставі викладеного, суд вважає можливим розглянути справу на підставі документів, наявних у матеріалах справи. Дослідивши матеріали цивільної справи, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають частковому задоволенню у звязку з наступним. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. У відповідності до вимог ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно ст. 81, 83 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду. На підставі ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд встановив, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 07.06.2013 року сторони перебувалиу зареєстрованому шлюбі, який розірвано рішенням Томаківського районного суду Дніпропетровської області від 30.05.2017 року. Від шлюбу сторони мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], який після припинення подружніх відносин між сторонами проживає з матірю. Відповідач матеріальної допомоги на утримання сина не надає. Згідно з ст.180\~СК України на батьків покладений обов'язок утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з ст.181\~СК України способи виконання батьками обовязку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той з них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утримання в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків, разом з яким проживає дитина. Згідно з ст.182\~СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоровя та матеріальне становище дитини, стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатного чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно з ст.184\~СК України суд за заявою одержувача аліментів визначає розмір аліментів в твердій грошовій сумі. Судом встановлено, що між сторонами не досягнуто домовленості щодо утримання неповнолітньої дитини, у звязку з цим суд вважає необхідним стягнути з відповідача аліменти на утримання неповнолітньої дитини за рішенням суду, визначивши їх розмір в твердій грошовій сумі, як просить позивачка. Визначаючи конкретний розмір аліментів, які підлягають стягненню на користь позивачки, суд відповідно до ст.182\~СК України враховує вік дитини 5 років, те, що дитина матеріально не забезпечена, а також стан здоров'я і матеріальне становище відповідача, який працездатний, про наявність аліментних зобов'язань перед іншими особами та свій незадовільний стан здоровя не повідомив. За вказаних обставин, суд вважає можливим стягнути з відповідача на користь позивачки аліменти в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не менше 50% прожиткового мінімуму, встановленого для дитини відповідного віку, щомісячно, до повноліття дитини. На підставі вищевикладеного суд вважає необхідним позов задовольнити повністю. Згідно з ст.141\~ЦПК України суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь держави судовий збір в сумі 704 грн. 80 коп. Згідно зі ст.430\~ЦПК України суд вважає можливим допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Outcome: approved