Jurisdiction: civil
Date: 2020-12-20 00:00:00

1. Короткий виклад доводів пред`явленого позову. 1.1. В березні 2020 року [PERSON] звернувся з вказаним позовом та посилається на те, що в 1968 році у шестирічному віці позивач зазнав каліцтво у відкритому трансформаторному пункті №1298. Рішенням народного суду Залізничного району м. Києва від 23 вересня 1969 року Київську міську електромережу «Київенерго» було визнано винною у заподіянні [PERSON] шкоди, завданої каліцтвом та ушкодженням його здоров`я. Цим же судовим рішенням за позивачем було визнано право на відшкодування заробітку, втраченого внаслідок втрати професійної працездатності. [PERSON] здобув вищу освіту та став кваліфікованим спеціалістом в галузі історії та суспільствознавства. У зв`язку з заподіяним каліцтвом він втратив 100% професійної працездатності. Середня заробітна плата штатного працівника за кваліфікацією позивача становить 33697 гривень в місяць. Ці обставини свідчать про те, що в період часу з 1 січня 2018 року до 1 травня 2020 року [PERSON] втратив заробіток в загальному розмірі 943516 гривень (33697 х 28). 1.2. В подальшому ПАТ «Київенерго» було реорганізовано шляхом виділення ПрАТ «ДТЕК Київські електромережі». Не зважаючи на те, що відповідач є правонаступником прав та обов`язків ПАТ «Київенерго», він продовжує ухилятись від добровільного відшкодування [PERSON] заробітку, втраченого внаслідок втрати професійної працездатності. У зв`язку з цим позивач зазнав душевні переживання. У такий спосіб йому заподіяна моральна шкода в розмірі 100000 гривень. Тому [PERSON] просить суд стягнути з ПрАТ «ДТЕК Київські електромережі» заробіток, втрачений внаслідок втрати професійної працездатності, в розмірі 943516 гривень та моральну шкоду в розмірі 100000 гривень. 2. Інформація про рух цивільної справи. 2.1. Ухвалою судді Бориспільського міськрайонного суду від 13 березня 2020 року (а.с.29-30) було відкрито провадження у цивільній справі та призначено підготовче судове засідання. 2.2. Ухвалою Бориспільського міськрайонного суду від 12 червня 2020 року (а.с.125-126) було закрито підготовче провадження та призначено цивільну справу до судового розгляду по суті. 2.3. Ухвалою Бориспільського міськрайонного суду, занесеною до протоколу судового засідання від 29 липня 2020 року (а.с.143-144), від Головного управління статистики у м. Києві була витребувана інформація про заробітну плату штатного працівника за видом економічної діяльності «Державне управління й оборона; обов`язкове соціальне страхування» по м. Києву за період часу з 1 січня 2018 року до 1 травня 2020 року. 3. Ставлення учасників цивільного процесу до пред`явленого позову. 3.1. У судовому засіданні [PERSON] підтримав позов та наполягав на його задоволенні. 3.2. Представник відповідача [PERSON] не визнав позов та посилався на те, що згідно з розподільчим балансом, складеним ПАТ «Київенерго» та відповідачем, до ПрАТ «ДТЕК Київські електромережі» не передавались фінансові зобов`язання щодо відшкодування шкоди [PERSON] , що виникли на підставі рішення Залізничного районного суду м. Києва від 23 вересня 1969 року. Крім того, ПАТ «Київенерго» було перейменовано в АТ «К.Енерго». Ці обставини свідчать про те, що обов`язок по відшкодуванню позивачу заробітку, втраченого внаслідок втрати професійної працездатності, покладається на АТ «К.Енерго», а не на ПрАТ «ДТЕК Київські електромережі». Тому представник відповідача [PERSON] просить суд відмовити у задоволенні позову. 4. Обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин. 4.1. З мотивувальної частини рішення народного суду Залізничного району м. Києва від 23 вересня 1969 року (а.с.7-8) вбачається, що 23 червня 1968 році [PERSON] , якому на той час виповнилось лише 6 років, зазнав каліцтво у відкритому трансформаторному пункті №1298. 4.2. Цим же судовим рішенням Київську міську електромережу «Київенерго» було визнано винною у заподіянні [PERSON] шкоди, спричиненої у зв`язку з його каліцтвом. Крім того, за позивачем було визнано право на відшкодування шкоди, пов`язаної з втратою професійної працездатності. 4.3. В подальшому ПАТ «Київенерго» було реорганізовано шляхом виділення ПрАТ «ДТЕК Київські електромережі». Крім того, ПАТ «Київенерго» було перейменовано в АТ «К.Енерго». 4.4. Спірні правовідносини є комплексними та регулюються одночасно главою 7 «Загальні положення про юридичну особу» та главою 82 «Відшкодування шкоди» ЦК України. 5. Норми права, якими керується суд при вирішенні спору. а. щодо заробітку, втраченого внаслідок втрати професійної працездатності 5.1. Відповідно до ч.1 ст.1195 ЦК України фізична або юридична особа, яка завдала шкоди каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я фізичній особі, зобов`язана відшкодувати потерпілому заробіток (дохід), втрачений ним внаслідок втрати чи зменшення професійної або загальної працездатності. 5.2. Згідно з ч.1, абз.3 ч.3 ст.1197 ЦК України розмір втраченого фізичною особою внаслідок каліцтва або іншого ушкодження здоров`я заробітку (доходу), що підлягає відшкодуванню, визначається у відсотках від середнього місячного заробітку (доходу), який потерпілий мав до каліцтва або іншого ушкодження здоров`я, з урахуванням ступеня втрати потерпілим професійної працездатності, а за її відсутності загальної працездатності. Якщо потерпілий на момент завдання йому шкоди не працював, його середньомісячний заробіток (дохід) обчислюється, за його бажанням, виходячи з його заробітку до звільнення або звичайного розміру заробітної плати працівника його кваліфікації у цій місцевості. 5.3. Згідно з абз.22 п.13 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про ринок електричної енергії» у разі відокремлення оператор системи розподілу є правонаступником в частині прав та обов`язків за зобов`язаннями, пов`язаними з купівлею-продажем, ремонтом, будівництвом та іншими операціями з майном, яке забезпечує діяльність оператора системи розподілу. 5.4. Відповідно до ч.1 ст.109 ЦК України виділом є перехід за розподільчим балансом частини майна, права та обов`язки юридичної особи до однієї або кількох створюваних нових юридичних осіб. 5.5. Згідно з ч.2 ст.109 ЦК України до виділу застосовуються за аналогією положення частин першої, другої та четвертої статті 105 та положення статей 106 і 107 цього Кодексу. 5.6. Відповідно до ч.2 ст.107 ЦК України після закінчення строку для пред`явлення вимог кредиторами та задоволення чи відхилення цих вимог комісія з припинення юридичної особи складає передавальний акт (у разі злиття, приєднання або перетворення) або розподільчий баланс (у разі поділу), які мають містити положення про правонаступництво щодо всіх зобов`язань юридичної особи, що припиняється, стосовно всіх її кредиторів та боржників, включаючи зобов`язання, які оспорюються сторонами. 5.7. Згідно з ч.3 цієї статті передавальний акт або розподільчий баланс затверджуються учасниками юридичної особи або органом, який прийняв рішення про її припинення. 5.8. Відповідно до ч.5 ст.107 ЦК України якщо правонаступниками юридичної особи є кілька юридичних осіб і точно визначити правонаступника щодо конкретних обов`язків юридичної особи, що припинилась, неможливо, юридичної особи правонаступники несуть солідарну відповідальність перед кредиторами юридичної особи, що припинилась. 5.9. Згідно з ч.1 ст.543 ЦК України у разі солідарного обов`язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов`язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо. б. щодо відшкодування моральної шкоди. 5.10. Відповідно до ч.1, п.1 ч.2 ст.23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкоджен-ням здоров`я. 5.11. Згідно з ч.3 ст.23 ЦК України розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вона є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. в. норми процесуального права. 5.12. Відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. 5.13. Згідно з ч.2 ст.89 ЦПК України суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів в їх сукупності. 6. Мотиви, якими керується суд при вирішенні спору. 6.1. З висновку спеціаліста у галузі судово-медичної експертизи №6 від 11 квітня 2014 року (а.с.14-15) вбачається, що відсоток втрати [PERSON] професійної працездатності становить не менше 100%. З копії диплому серії [NUMBER] , виданого на ім`я позивача (а.с.9), вбачається, що в червні 1988 року [PERSON] здобув вищу освіту та став кваліфікованим спеціалістом в галузі історії та суспільствознавства. Крім того, в період часу з 6 червня 2006 року до 14 грудня 2006 року він працював на посаді помічника-консультанта народного депутата України, йому був присвоєний сьомий ранг державного службовця. Ці обставини підтверджуються копією трудової книжки серії [NUMBER] (а.с.10-11). 6.2. Зі змісту листа заступника начальника Головного управління статистики у м. Києві №13.4-06/2167-20 від 7 серпня 2020 року (а.с.148) вбачається, що середня заробітна плата штатного працівника за кваліфікацією позивача становила: в січні 2018 року 15961 гривню, в лютому 2018 року 18208 гривень, в березні 2018 року 18219 гривень, в квітні 2018 року 19070 гривень, в травні 2018 року 19654 гривні, в червні 2018 року 21855 гривень, в липні 2018 року 23196 гривень, в серпні 2018 року 22416 гривень, у вересні 2018 року 21206 гривень, в жовтні 2018 року 22145 гривень, в листопаді 2018 року 22606 гривень, в грудні 2018 року 29937 гривень; в січні 2019 року 19879 гривень, в лютому 2019 року 20819 гривень, в березні 2019 року 21281 гривню, в квітні 2019 року 22182 гривні, в травні 2019 року 23075 гривень, в червні 2019 року 25378 гривень, в липні 2019 року 26830 гривень, в серпні 2019 року 26527 гривень, у вересні 2019 року 24301 гривню, в жовтні 2019 року 24403 гривні, в листопаді 2019 року 26158 гривень, в грудні 2019 року 33697 гривень; в січні 2020 року 23849 гривень, в лютому 2020 року 24900 гривень, в березні 2020 року 25978, в квітні 2020 року 25079 гривень. 6.3. Аналіз цих обставин свідчить про те, що в період часу з 1 січня 2018 року до 1 травня 2020 року в зв`язку з каліцтвом [PERSON] втратив заробіток в загальному розмірі 648809 гривень (15961 + 18208 + 18219 + 19070 + 19654 + 21855 + 23196 + 22416 + 21206 + 22145 + 22606 + 29937 + 19879 + 20819 + 21281 + 22182 +23075 + 25378 + 26830 + 26527 + 24301 + 24403 + 26158 + 33697 + 23849 + 24900 + 25978 + 25079). 6.4. Зі змісту мотивувальної частини рішення народного суду Залізничного району м.Києва від 23 вересня 1969 року (а.с.7-8) вбачається, що [PERSON] зазнав каліцтво у зв`язку з тим, що не було забезпечено безпечну для його життя та здоров`я експлуатацію трансформаторного пункту №1298. Вказаний трансформаторний пункт є складовою (частиною) системи розподілу електричної енергії. У зв`язку з тим, що система розподілу електричної енергії була передана у володіння та управління ПрАТ «ДТЕК Київські електромережі», на підставі абз.22 п.13 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про ринок електричної енергії» до відповідача перейшло зобов`язання з відшкодування [PERSON] заробітку, втраченого внаслідок втрати професійної працездатності. 6.5. Крім того, в розподільчому балансі відсутні відомості про фінансові зобов`язання щодо відшкодування шкоди [PERSON] , що виникли на підставі рішення народного суду Залізничного району м. Києва від 23 вересня 1969 року. Ця обставина свідчить про неможливість точного визначення правонаступника щодо вказаних зобов`язань. Тому на підставі ч.1 ст.543 та ч.5 ст.107 ЦК України у [PERSON] виникло право вимагати відшкодування заробітку, втраченого внаслідок втрати професійної працездатності, як від ПрАТ «ДТЕК Київські електромережі», так і від АТ «К.Енерго». Цілком логічно, що позивач пред`явив позовні вимоги саме до ПрАТ «ДТЕК Київські електромережі», у володіння якого передано майно, за рахунок вартості якого може бути виконане судове рішення про задоволення позову. 6.6. З огляду на це суд вважає, що з ПрАТ «ДТЕК Київські електромережі» на користь [PERSON] належить стягнути заробіток, втрачений внаслідок втрати професійної праце-здатності, в розмірі 648809 гривень. 6.7. Однак всупереч ч.1 ст.84 ЦПК України [PERSON] не подав жодного доказу на підтвердження того, що у зв`язку з бездіяльністю відповідача, яка полягає в ухиленні від відшкодування заробітку, втраченого внаслідок втрати професійної працездатності, позивачу була спричинена також моральна шкоди. Позовна вимога про відшкодування цієї шкоди жодним чином не доведена. Ці обставини свідчать про відсутність підстав для відшкодування позивачу моральної шкоди. Тому у задоволенні позову в частині цієї вимоги ПрАТ «ДТЕК Київські електромережі» слід відмовити. 7. Розподіл судових витрат. 7.1. Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. 7.2. На підставі ст.5 Закону України «Про судовий збір» [PERSON] звільнений від сплати судового збору. Пред`явлений ним позов задоволений частково. 7.3. З огляду на це суд вважає, що ПрАТ «ДТЕК Київські електромережі» на користь держави належить стягнути судовий збір в розмірі 6488 гривень 9 копійок (648809 : 100%).

Outcome: partial