Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-23 00:00:00

1. Щодо позову. 1.1. Відповідно до позовної заяви, 28.04.2009р. між сторонами по справі було укладено контракт з додатковим угодами до нього, на підставі якого позивач був прийнятий на посаду начальника Херсонської обласної комунальної аварійно-рятувальної служби, 30.03.2015р. був звільнений із зазначеної посади за власним бажанням у зв'язку з виходом на пенсію. В позові вказано, що згідно п.20 контракту, у разі виходу начальника на пенсію йому виплачується грошова допомога у розмірі п'яти посадових окладів, що не було зроблено відповідачем. Позивач зазначає, що при зверненні до відповідача з вимогою виплатити грошову допомогу, йому було відмовлено. Позивач вважає, що у зв'язку з невиплатою з вини власника належних йому сум при звільненні у встановлені законом строки, відповідач має виплатити йому середній заробіток за весь час затримки. У зв'язку з наведеним, позивач просить суд стягнути з відповідача на його користь п'ять посадових окладів в сумі 16800,00грн. та середній заробіток за час затримки розрахунку за період з 30.03.2015р. по 30.07.2015р. в сумі 13440,00грн. 1.2. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив позов задовольнити з підстав, вказаних в позовній заяві. Наполягав на задоволенні позовних вимог, пред'явлених до Херсонської обласної ради. 2. Щодо позиції відповідача та пояснення інших осіб. 2.1. Представник відповідача за довіреністю Потоцький П.Б. в судовому засіданні позовні вимоги не визнав в повному обсязі, просив відмовити в задоволенні позову у зв'язку з необґрунтованістю. Пояснив, що виплата всіх належних позивачу сум при звільненні та обов'язок виплатити середній заробіток за час затримки розрахунку покладається на Херсонську обласну комунальну аварійно-рятувальну службу, тобто організацію, в якій працював позивач. Зазначив, що Херсонська обласна рада неналежний відповідач по справі, у зв'язку з чим вважає позовні вимоги такими, що не підлягають задоволенню. 3. Щодо встановлених обставин та інших доказів. 3.1. На підставі розпорядження голови Херсонської обласної ради від 28.04.2009р. №30, 28.04.2009р. між сторонами було укладено контракт про прийняття відповідача на посаду начальника Херсонської обласної комунальної аварійно-рятувальної служби на строк з 28.04.2009р. по 28.10.2010р., на підставі якого виникли трудові відносини між начальником підприємства та органом управління майном цього підприємства. 3.2. За виконання обов'язків, передбачених контрактом, відповідачу нараховувалась та виплачувалась Херсонською обласною комунальною аварійно-рятувальною службою заробітна плата за рахунок частки доходу, одержаного підприємством внаслідок його господарської діяльності, що підтверджується п.17 контракту. 3.3. 11.01.2010р. між сторонами було укладено Додаткову угоду до контракту з керівником Херсонської обласної комунальної аварійно-рятувальної служби, згідно якої внесено зміни до п.3 контракту та встановлено, що посадовий оклад начальника Херсонської обласної комунальної аварійно-рятувальної служби становить 3360,00грн. 3.4. На підставі розпорядження голови Херсонської обласної ради від 26.03.2010р. №16, 26.03.2010р. між сторонами було укладено Додаткову угоду до контракту про внесення змін до п.29 розділу 6 контракту, згідно якої продовжено термін дії контракту до 27.04.2015р. 3.5. Факт перебування відповідача на вищевказаній посаді підтверджується також відомостями трудової книжки, копія якої наявна в матеріалах справи. 3.6. 30.03.2015р. розпорядженням голови Херсонської обласної ради №20, відповідача було звільнено з посади начальника Херсонської обласної комунальної аварійно-рятувальної служби за власним бажанням у зв'язку з виходом на пенсію відповідно ст.38 КЗпПУ (наказ №16 від 30.03.2015р.). 3.7. Згідно п.20 контракту, у разі виходу начальника на пенсію йому виплачується грошова допомога у розмірі п'яти посадових окладів. 3.8. Позивачу при звільненні не було виплачено грошову допомогу, передбачену контрактом. 3.9. 30.06.2015р. відповідач звернувся до заступника голови обласної ради із заявою, якою повідомив про невиплату управлінням з питань надзвичайних ситуацій облдержадміністрації належних йому при звільненні та виході на пенсію грошової допомоги у розмірі п'яти посадових окладів, передбаченої п.20 контракту. 3.10. На вказане звернення заступник голови обласної ради повідомив, що відповідно до п.4.7. Статуту Херсонської обласної комунальної аварійно-рятувальної служби служба створює фонди, призначені для покриття витрат, пов'язаних з їх діяльністю, у зв'язку з чим питання виплати грошової допомоги працівникам служби повинно вирішуватись за рахунок відповідного фонду, створеного службою, що підтверджується листом-відповіддю від 07.07.2015р. №173-00/646-006-21/58. 3.11. Статутом Херсонської обласної комунальної аварійно-рятувальної служби від 02.12.2004р. закріплено положення, що оплата праці працівників Служби здійснюється за рахунок, у порядку і розмірах, визначених чинними нормативно-правовими актами з питань аварійно-рятувальної справи (п.4.5.); служба відповідно до законодавства має право укладати договори, набувати майнових і немайнових прав, нести зобов'язання, бути позивачем і відповідачем у суді (п.4.6.). 3.12. Питання виплати заробітної плати та грошової допомоги працівникам служби належить до компетенції керівника служби, який несе повну відповідальність за діяльність служби та цільове використання коштів. 4. Щодо правовідносин. 4.1. Відповідно до ст.116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред'явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум. В разі спору про розмір сум, належних працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган в усякому випадку повинен в зазначений у цій статті строк виплатити не оспорювану нею суму. 4.2. Відповідно до ст.117 КЗпП України в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. 4.3. Відповідно до ст.10 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. 4.4. Частинами 1 та 2 ст.11 ЦПК України передбачено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. 4.5. Статтями 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу і одним із способів такого захисту цивільних прав та інтересів є визнання права. 4.6. Відповідно до ст.60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених ст.61 ЦПК України. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. 4.7. Відповідно до п.3 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 18.12.2009р. № 14 «Про судове рішення у цивільній справі», відповідно до положень ст.ст.10,11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи в межах заявлених позивачем вимог та зазначених і доведених ним обставин. 4.8. Відповідно до ст.19 Конституції України, ст.1,10 ЦПК України вийти за межі заявлених позовних вимог(вирішити незаявлену позовну вимогу, задовольнити вимогу позивача у більшому розмірі, ніж було заявлено) суд має право у випадках, прямо передбачених законом. 4.9. Відповідно до ч. 1 ст. 33 ЦПК, суд за клопотанням позивача, не припиняючи розгляду справи, замінює первісного відповідача належним відповідачем, якщо позов пред'явлено не до тієї особи, яка має відповідати за позовом, або залучає до участі у справі іншу особу як співвідповідача. 5. Щодо мотивів, порушених прав, свобод чи інтересів. Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, закріплено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру. Так, оскільки позивачу в день звільнення не були виплачені всі суми, що належать йому від підприємства, установи, організації, у встановлені законом строки, суд приходить до висновку про наявність порушеного права позивача. Однак, оскільки позивач перебував у трудових відносинах з Херсонською обласною комунальною аварійно-рятувальною службою, обов'язок виплати всіх належних при звільненні позивачу сум покладається на вказану організацію, відповідно відсутні правові підстави для пред'явлення до відповідача позовних вимог, викладених в позові. Крім того - судом під час розгляду справи вжито заходів щодо роз'яснення позивачу права заявити клопотання щодо заміни неналежного відповідача, однак позивач не скористався зазначеним правом та наполягав на залишені пред'явлених вимог до первісного відповідача та розгляді справи на підставі наявних матеріалів. Враховуючи вищенаведене, суд, не порушуючи право позивача на судовий захист його порушеного, невизнаного чи оспорюваного права, розглянувши справу по суті в межах заявлених позовних вимог, приходить до висновку про необхідність відмовити в задоволенні позову, у зв'язку з пред'явленням до неналежного відповідача.

Outcome: dismissed