Jurisdiction: civil
Date: 2018-07-08 00:00:00

21.06.2018 року до Київського районного суду міста Одеси надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON], в якій вона просить визнати [PERSON], [INFO] таким, що втратив право користування житловим приміщенням, а саме квартирою №415, яка розташована м.Одеса, вул. Ак. Вільямса, 59-К, посилаючись на те, що відповідач є її колишнім чоловіком, шлюб з яким було розірвано рішенням Київського районного суду м.Одеси 02.04.2018 року, фактично з травня 2017 року відповідач у спірній квартирі не проживає, не несе витрат по сплаті комунальних послуг, наявність реєстрації по квартирі перешкоджає позивачу в здійсненні права власності на квартиру. Відповідно до ч.2 ст.19 ЦПК України цивільне судочинство у порядку позовного провадження здійснюється за правилами загального та спрощеного провадження. Ухвалою Київського районного суду м.Одеси від 22.06.2018 року справа була відкрита за правилами спрощеного позовного провадження, передбаченого ст.ст.274-279 ЦПК України, оскільки підпадає під ознаки малозначної справи, з повідомлення /викликом/ сторін. Вищевказана ухвала була направлена сторонам по справі та відповідно до вимог цивільно-процесуального законодавства відповідачу був наданий строк для подання відзиву на позовну заяву, заперечень, подання зустрічного позову або клопотання про слухання справи у судовому засіданні з викликом сторін. Позивачка [PERSON] до судового засідання не зявилась, належним чином повідомлялась, причини неявки суду невідомі. До судового засідання зявився представник позивача [PERSON] - [PERSON], який позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив їх задовольнити. \~Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, через канцелярію суду надійшла письмова заява, з якої вбачається, що відповідач просить розглянути справу за його відсутності, не заперечує проти задоволення позовних вимог. Суд, заслухавши представника позивача, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного. У судовому засіданні встановлено, що на підставі договору дарування від 29.03.2014 року, посвідченого приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу [PERSON], позивач [PERSON] набула у власність квартиру №415, яка розташована м.Одеса, вул. Ак. Вільямса, 59-К. Відповідно до витягу № 19731787 від 29.03.2014 року Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію прав та їх обтяжень, [PERSON] є власницею квартири № 415, яка розташована м.Одеса, вул. Ак. Вільямса, 59-К. /а.с. 13-16/. \~ \~ \~ \~Відповідач по справі являється колишнім членом сім'ї, зокрема чоловіком позивачки [PERSON] , шлюб з яким було розірвано 02.04.2018 року. Рішенням Київського районного суду м. Одеси від 02.04.2018 року у цивільній справі за №520/15974/17 за позовом [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу, шлюб між сторонами було розірвано.Вказане рішення набрало законної сили / а.с. 18-19/. Відповідно до довідки з місця проживання про склад сім'ї та прописку від 19.06.2018 року, виданої ОСББ « Вільямса-59-К» у жилому приміщенні за адресою: [ADDRESS] зареєстровані три особи - позивачка [PERSON] ( відповідальний власник), [PERSON] колишній чоловік та [PERSON] син / а.с.17/. Факт не проживання відповідача\~у спірному\~житлі підтверджуєтьсяактом обстеження від 26.06.2018 року, посвідченим ОСББ «Вільямса 59-К», з якого вбачається, що відповідач з травня 2017 року не проживає у кв.415 будинку 59 К по вул.Ак.Вільямса у м.Одесі/а.с.30/. Наявність реєстрації\~відповідача по\~спірній квартирі\~порушує майнові\~права позивачки,\~оскільки вона\~змушена нести\~додаткові витрати\~по сплаті\~комунальних послуг,\~які нараховуються\~в залежності\~від кількості\~зареєстрованих осіб. Відповідно до вимог\~ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до вимог\~ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. При цьому згідно до\~ст. 391 ЦК України, власник має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування і розпорядження своїм майном. Звернення до суду із даною позовною заявою про позбавлення права користування житловим приміщенням\~є однією із форм захисту власником своїх прав. Права власника житлового будинку, квартири визначені\~ст. 386 ЦК України\~та\~ст. 150 ЖК України, які передбачають права власника використовувати житло для власного проживання, проживання членів сімї, інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд. У постанові Верховного суду України від 16 листопада 2016 року по справі № 6-709цс16 зазначено, що згідно з положеннями статті 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Зазначена норма матеріального права визначає право власника, у тому числі житлового приміщення або будинку, вимагати будь яких усунень свого порушеного права від будь яких осіб будь яким шляхом, який власник вважає прийнятним. Визначальним для захисту права на підставі цієї норми права є наявність у позивача права власності та встановлення судом наявності перешкод у користуванні власником своєю власністю. При цьому не має значення ким саме спричинено порушене право та з яких підстав. Крім того, власник має право вимагати усунення порушень свого права власності у будь-який час від осіб, які не є членами його сім'ї, а також не відносяться до кола осіб, які постійно проживають разом з ним і ведуть з ним спільне господарство. Відповідно до ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні, зняття з реєстрації проживання здійснюється протягом 7 днів на підставі заяви особи, остаточного рішення суду (про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою), свідоцтва про смерть. На підставі викладеного, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Outcome: approved