Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-22 00:00:00

20 січня 2020 року позивач [PERSON] звернувся до суду із позовом до [PERSON] , в якому просив усунути перешкоди в користуванні належною йому часткою спільного сумісного майна, а саме квартири [ADDRESS] , загальною площею 87,49 кв.м., житловою площею 55,5 кв.м., визначивши порядок користування вказаною квартирою, виділивши йому в користування дві окремі кімнати площею 17,3 кв.м. (з лоджиєю) та 12,7 кв.м., виділити в користування відповідачу [PERSON] дві окремі кімнати площею 12,7 кв.м. (з лоджиєю) та 12,8 кв.м., залишивши в спільному користуванні приміщення ванної кімнати, туалету, кухні та трьох коридорів, зобов`язавши третю особу, відповідно до рішення суду відкрити окремі фінансово-особові рахунки для сплати комунальних платежів. В обґрунтування позовних вимог зазначив, що йому та відповідачу в рівних частках належить по 1/2 окремої чотирикімнатної квартири [ADDRESS] , загальною площею 87,49 кв.м., житловою площею 55,5 кв.м. Відповідач успадкував свою частку квартири після смерті рідної сестри позивача. Зазначив, що ані він ані відповідач у спірній квартирі не проживають, проте особовий рахунок за сплату комунальний платежів відкритий саме на ім`я позивача. В свою чергу відповідач відмовляється сплачувати комунальні платежі, як співвласник квартири. Вказав, що після смерті сестри усі належні йому речі він переніс саме до кімнат площею 17,3 кв.м. (з лоджиєю) та 12,7 кв.м., та коли він залишається в даній квартирі то користується саме цими кімнатами. В користуванні відповідача залишились дві окремі кімнати площею 12,7 кв.м. (з лоджиєю) та 12,8 кв.м., іншими приміщеннями в квартирі користуються спільно. Відповідач не бажає продати належну йому частку позивача та не бажає придбати частку позивача. Оскільки позивач не бажає сплачувати комунальні послуги за належну відповідачу частку квартири вважає за необхідне розподілити фінансово-особовий рахунок згідно встановленого порядку користування квартирою. У зв`язку з тим, що самостійно дійти згоди щодо порядку користування квартирою з відповідачем вони не можуть вимушений звернутись з даним позовом до суду. Ухвалою суду від 27 січня 2020 року було відкрито провадження у справі та призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. 25 лютого 2020 року ухвалою суду судовий розгляд був відкладений через неявку сторін. Від позивача надійшла заява з клопотанням про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечив. Від представника третьої особи надійшли пояснення на позов відповідно до яких третя особа не заперечує проти задоволення позову в частині визначення порядку користування квартирою [ADDRESS] . У задоволенні позову в частині зобов`язання третьої особи відкрити окремі фінансово-особові рахунки для сплати комунальних платежів просив відмовити посилаючись на те, що це не є в повноваженнях ТОВ «Житлокомцентр». Розгляд справи просив проводити за відсутності свого представника. Статтями 43, 211 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що прийняття участі в судовому засіданні є правом сторони, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, про час і місце розгляду справи був повідомлена належним чином, відзив на позов не надав, клопотань про відкладення розгляду справи чи про розгляд справи у його відсутність від нього не надходило, у зв`язку з чим, відповідно до положень ч. 8 ст. 178, ч. 4 ст. 223, ч. 1 ст. 280 ЦПК України на підставі наявних у справі доказів, зі згоди позивача, судом прийнято рішення про заочний розгляд справи. За відсутності учасників справи у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши письмові матеріали цивільної справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, застосувавши до спірних правовідносин відповідні норми матеріального права, встановив наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] на праві приватної спільної часткової власності належить по 1/2 частці квартири [ADDRESS] , що підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності за № 163175996 (а.с.6) Згідно технічного паспорту квартира [ADDRESS] , розташована на 4 поверсі дев`ятиповерхового будинку та складається з чотирьох кімнат, загальною площею 87,49 кв.м., житловою площею 55,5 кв.м., допоміжна (підсобна) площа 28,2 кв.м., літні, неопалювальні приміщення 3,79 кв.м., у тому числі: 1- коридор 3,2 кв.м., 2- житлова 12,7 кв.м., 3- коридор 7,7 кв.м., 4- комора 0,3 кв.м., 5- комора 0,3 кв.м., 6- комора 0,3 кв.м., 7- ванна 2,6 кв.м., 8- туалет 1,0 кв.м., 9- коридор 4,1 кв.м., 10- кухня 8,7 кв.м., 11- житлова 12,8 кв.м., 12- житлова 12,7 кв.м., 13- житлова 17,3 кв.м., І-лоджія 1,89 кв.м., ІІ- лоджія 1,9 кв.м (а.с. 7-10) Згідно довідки Криворізької об`єднаної міської довідково-інформаційної служби «Нова. Ком» за №134 від 16.01.2020 за адресою: [ADDRESS] зареєстрований власник [PERSON] (а.с.12). Відповідно до виписки ТОВ «Житлокомцентр» від 16.01.2020, за адресою [ADDRESS] відкрито фінансовий особовий рахунок на ім`я власника [PERSON] № [NUMBER] (а.с.11) Згідно ст. 356 ЦК України власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю. Відповідно до ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. За положеннями ч. ч. 1, 2 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом. Відповідно до ст. 150 ЖК України, громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди. Згідно ст. 358 ЦК України, право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю. Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. Відповідно до ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Згідно ч. 1 ст. 364 ЦК України співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності. Відповідно до роз`яснень викладених у п. 14 Постанови Пленуму Верховному суду України «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» № 20 від 22.12.1995 судам роз`яснено, що квартира, яка є спільною сумісною чи спільною частковою власністю, на вимогу учасника (учасників) цієї власності підлягає поділу в натурі, якщо можливо виділити сторонам ізольовані жилі та інші приміщення з самостійними виходами, які можуть використовуватися як окремі квартири або які можна переобладнати в такі квартири. У протилежному випадку може бути встановлено порядок користування приміщеннями квартири, якщо про це заявлено позов. Під час розгляду справи встановлено, що на момент звернення позивача до суду в добровільному порядку дійти згоди з відповідачем щодо порядку володіння та користування квартирою, що належить їм на праві спільної часткової власності сторони не змогли. Враховуючи житлову площу кімнат, які просить виділити в користування позивач та площу інших кімнат у квартирі, які залишаються у спільному користуванні сторін, зважаючи на те, що при такому варіанті встановлення порядку користування будуть максимально забезпечені права та інтереси позивача та відповідача, суд вважає за можливе задовольнити позовні вимоги в частині визначення порядку користування житлом та виділити у користування [PERSON] дві житлові кімнати, площею 12,7 кв. метри (з лоджиєю) та 12,8 кв. метри, у квартирі [ADDRESS] , виділити у користування [PERSON] дві житлові кімнати, площею 12,7 кв. метри (з лоджиєю) та 12,8 кв. метри, у квартирі [ADDRESS] , залишити у спільному користуванні [PERSON] та [PERSON] , приміщення: кухні, площею 8,7 кв. метрів; ванної кімнати, площею 2,6 кв. метрів; туалету, площею 1,0 кв. метрів; коридору, площею 3,2 кв. метрів, коридору, площею 7,7 кв. метрів, коридору, площею 4,1 кв. метрів, комори площею 0,3 кв. метри, комори площею 0,3 кв. метри, комори площею 0,3 кв. метри у квартирі [ADDRESS] . Щодо позовних вимог про розподіл фінансово-особового рахунку слід зазначити наступне. Відповідно до ст. 179 ЖК України, користування будинками (квартирами) та їх утримання здійснюється з обов`язковим додержанням вимог «Правил користування приміщеннями житлових будинків і прибудинковими територіями», затвердженого наказом Державного комітету України з питань Житлово-комунального господарства від 17.05.2005 № 76 та п.10 «Правил користування приміщеннями житлових будинків і прибудинковими територіями», затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 08.10.1992 р. № 572, передбачений порядок поділу плати за житлово-комунальні послуги між співвласниками квартири в разі, якщо між ними відсутня згода щодо оплати. Отже, якщо хоча б один співвласник виявить бажання окремо оплачувати комунальні послуги, він зобов`язаний звернутись до відповідного комунального закладу для розподілу особового рахунку між мешканцями приміщення із заявою, тому позовні вимоги в цій частині не підлягають задоволенню, оскільки позивач є власником квартири, т а має звернутись з відповідною заявою до комунальних закладів. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, стороні на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, тому понесені позивачем витрати по сплаті судового збору у розмірі 840,80 гривень (а.с.4) також належить стягнути з відповідача на користь позивача.

Outcome: partial