Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-20 00:00:00

20 вересня 2018 року позивач звернувся до суду з позовом до ПрАТ «СК «ЮНІВЕС», [PERSON] про відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди. Позовні вимоги було обґрунтовано тим, що 17.07.2018 року [PERSON] на перехресті пр. [PERSON] і вул. Володимира Антоновича в м. Дніпрі, керуючи автомобілем марки «Renault» (реєстраційний номер АЕ7173ЕО), скоїв зіткнення з автомобілем позивача марки «Toyota» (реєстраційний номер АЕ2698ІМ). У результаті дорожньо-транспортної пригоди позивачеві була заподіяна майнова шкода в сумі 213\~010,84 грн. (згідно з автотоварознавчим дослідженням). Після настання страхового випадку позивач звернувся до ПрАТ «СК «ЮНІВЕС», яке застрахувало ризики власника автомобіля марки «Renault». Всупереч умовам договору страховик сплатив позивачеві лише 56\~819,12 грн., недоплативши 43\~180,88 грн. Крім того, [PERSON] також ухилився від відшкодування позивачеві майнової шкоди. Викладені обставини стали причиною звернення позивача до суду з позовом про стягнення з ПрАТ «СК «ЮНІВЕС» решти страхового відшкодування в сумі 43\~180,88 грн., а з [PERSON] компенсації заподіяної майнової шкоди в сумі 113\~010,84 грн., а також відшкодування судових витрат (а.с.а.с. 2 4, 29, 32 35). 21 березня 2019 року суд постановив ухвалу, якою закрив провадження у справі в частині вимог, висунутих до ПрАТ «СК «ЮНІВЕС», у звязку з відмовою позивача від позову. Представник позивача до суду не зявився, звернувшись із заявою про розгляд справи за його відсутності. Відповідач до суду також не зявився, був повідомлений належним чином. У справі є достатньо доказів для її вирішення, що у сукупності з викладеними обставинами дає суду підстави для застосування положень частини 4 статті 223, статті 280 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК). У засіданні суд постановив ухвалу про розгляд справи у заочному порядку. Суд, вивчивши матеріали справи, дійшов висновку про те, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Судом було встановлено, що 17.07.2018 року [PERSON] на перехресті пр. [PERSON] і вул. Володимира Антоновича в м. Дніпрі, керуючи автомобілем марки «Renault» (реєстраційний номер АЕ7173ЕО), скоїв зіткнення з автомобілем позивача марки «Toyota» (реєстраційний номер АЕ2698ІМ) (а.с. 24). Цивільно-правова відповідальність власника автомобіля марки «Renault» застрахована ПрАТ «СК «ЮНІВЕС». 11 липня 2018 року позивач звернувся до ПрАТ «СК «ЮНІВЕС» із заявою про виплату страхового відшкодування (а.с. 7). 13 серпня 2018 року постановою Кіровського районного суду м. Дніпропетровська за фактом вказаної дорожньо-транспортної пригоди відповідача було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення (а.с. 6). Згідно з висновком експерта від 08.08.2018 року №1008/18/18, складеним судовим експертом [PERSON], величина матеріальної шкоди (з урахуванням втрати товарної вартості) позивача склала 213 010,84 грн. Витрати позивача на проведення експертизи склали 2\~100,00 грн. (а.с.а.с. 9 22). До дня звернення позивача до суду з позовом ПрАТ «СК «ЮНІВЕС» сплатило позивачеві страхове відшкодування в сумі 56\~819,12 грн. Після відкриття провадження у справі ПрАТ «СК «ЮНІВЕС» задовольнило позивачеві решту його вимог, що стало причиною його відмови від позову. Між тим, дотепер заподіяну позивачеві шкоду в сумі 113\~010,84 грн. відповідачем не відшкодовано. Відповідно до частин 1 3 статті 22 Цивільного кодексу України (далі ЦК) особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є, зокрема, втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі. Згідно з частиною 1 статті 1166 ЦК майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. У відповідності з частиною 2 статті 1187 ЦК шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим обєктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. За правилами, встановленими пунктом 1 частини 1 статті 1188 ЦК, шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, зокрема, шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. Відповідач 17.07.2018 року керував автомобілем правомірно, отже, у розумінні закону, був володільцем джерела підвищеної небезпеки, тому відповідальність за заподіяну шкоду має нести саме він. Частиною 6 статті 82 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК) визначено, що вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обовязковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Вина відповідача була встановлена Кіровським районним судом м. Дніпропетровська 13.08.2018 року під час розгляду справи про адміністративне правопорушення. Таким чином, суд вважає, що вимоги про відшкодування останнім позивачеві компенсації заподіяної майнової шкоди є цілком обґрунтованими. Ураховуючи встановлені судом обставини, суд вважає за необхідне задовольнити позов, стягнувши з відповідача компенсацію заподіяної майнової шкоди в сумі 113\~010,84 грн. У порядку статті 141 ЦПК з відповідача на користь позивача також підлягає стягненню компенсація витрат останнього з оплати послуг експерта-автотоварознавця в сумі 2\~100,00 грн., а також сплати судового збору пропорційно задоволеній частині позову в сумі 1 130,10 грн. (а.с.а.с. 1, 22).

Outcome: approved