overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-05 00:00:00

20.04.2017 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення на свою користь аліментів на утримання дітей: [PERSON] [INFO], [PERSON] [INFO], в розмірі 1/2 частини усіх видів його заробітку, посилаючись на те, що відповідач вихованням і матеріальним забезпеченням дітей належним чином не займається. У судове засідання позивач [PERSON] не з'явилась, надала суду заяву з проханням розглянути справу у її відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, наполягає на їх задоволенні, проти винесення заочного рішення не заперечує. У судове засідання відповідач не з'явився, про день слухання справи був повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив. Суд, вважає можливим постановити рішення про заочний розгляд справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне. Сторони з 16.06.2007 року перебувають у зареєстрованому шлюбі. Мають спільних дітей: [PERSON] [INFO], [PERSON] [INFO]. Діти: Данііл та В'ячеслав, мешкають з матір'ю, та знаходяться на повному її утриманні, що підтверджується довідкою АТ «Аура» від 24.04.2017 року. Відповідач належним чином не виконує батьківські обов'язки по утриманню і вихованню дітей. Відповідно до ч.1ст.180 СК України обов'язок утримувати дитину є рівною мірою обов'язком як матері, так і батька. Причому обов'язком особистим, індивідуальним, а не солідарним. Відповідно до ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатного чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Доказів того, що [PERSON] обтяжений по утриманню непрацездатних батьків, або не може надавати належну допомогу на утримання неповнолітніх дітей за станом свого здоров'я, суду не надано. З урахуванням викладеного, суд вважає позовні вимоги [PERSON] обгрунтованими та підлягаючими частковому задоволенню. Згідно ст.367 ЦПК України рішення підлягає негайному виконанню в межах суми платежу за один місяць.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-26 00:00:00

20.04.2017 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача про стягнення аліментів на утримання дочки [PERSON], [INFO], в розмірі 1/4 частки заробітку (доходу), але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно з дня пред'явлення позову до суду і до досягнення дитиною повноліття, обґрунтовуючи позов тим, що відповідач припинив надання матеріальної допомоги на утримання дитини. Під час судового розгляду позивачка заявлені нею позовні вимоги підтримала у повному обсязі з підстав, зазначених у позовній заяві. Відповідач під час судового розгляду позовні вимоги [PERSON] визнав у повному обсязі. Наслідки визнання позову, передбачені ч.4 ст.174 ЦПК України, відповідачу відомі та зрозумілі Суд, дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення сторін, приходить до переконання, що позов слід задовольнити повністю з таких підстав. Відповідно до свідоцтва про укладання шлюбу серії І-СГ №301344, виданого Комарницькою сільською Радою Турківського району Львівської області, актовий запис №3, сторони уклали шлюб 01.03.1997 року (а.с. 2). Сторони мають спільну дитину - [PERSON], [INFO], що посвідчується свідоцтвом про народження серії І-КЕ №070270, виданим Більською сільською радою Котелевського району Полтавської області 16.05.2001 року (а.с. 3). Згідно з довідкою виконавчого комітету Котелевської селищної ради Полтавської області від 19.04.2017 року за №1837, позивачка зареєстрована за адресою: [INFO], разом з неповнолітньою дочкою сторін (а.с. 4). Як встановленому у судовому засіданні, сторони не працюють, позивачка є пенсіонером, інвалідом ІІІ групи (а.с.5). Відповідно до ст.180 Сімейного кодексу України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За змістом ч.1 ст.183 Сімейного кодексу України розмір аліментів визначається судом у частці від заробітку (доходу) матері або батька. Частина 2 ст.182 Сімейного кодексу України передбачає, що мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. Відповідачем порушено право неповнолітньої дитини на утримання до досягнення нею повноліття. Оскільки домовленості про спосіб виконання відповідачем обовязку по утриманню спільної дитини сторони не досягли, й враховуючи обставини, передбачені ст. 182 СК України, суд приходить до висновку про необхідність стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] аліментів на утримання дочки [PERSON], [INFO], в розмірі 1/4 частки заробітку (доходу), але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Позивачка відповідно до п.3 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» звільнена від сплати судового збору, а тому згідно з ч.3 ст.88 ЦПК України, з відповідача в дохід держави слід стягти судові витрати по сплаті судового збору. Відповідно до п.1 ч.1 ст.367 ЦПК України рішення слід допустити до негайного виконання у межах суми платежу за один місяць.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-06 00:00:00

20.04.2017 року заявник [PERSON]звернувся до суду з заявою про встановлення факту родинних відносин з [PERSON] Заявник звернувся до суду з заявою про можливість розгляду справи в відсутність заявника, наполягаючи на задоволенні вимог заяви. Зацікавлена особа - [PERSON] звернувся до суду з заявою з проханням проводити слухання справи за його відсутності, заяву підтримав та не заперечував проти задоволення. Дослідивши матеріали справи, ознайомившись з волевиявленням сторін, суд приходить до наступного: [PERSON], [INFO] є рідним батьком [PERSON],[INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серія [NUMBER] (а.с.6). Відповідно до свідоцтва про народження [PERSON] його прізвище у свідоцтві зазначено на російській мові «[PERSON]», але при отриманні паспорту, ідентифікаційного номеру прізвище прізвище українською зазначено «[PERSON]», на другій сторінці паспорту, де зазначена інформація російською мовою зазначено «[PERSON]». З практики лінгвістичних експертиз відомі численні випадки неправомірного застосування етимологічного принципу при перекладі українських прізвищ російською мовою. При наступному міжмовному перетворенні застосовувався принцип транслітерації, внаслідок чого міг виникати запис, орфографічно відмінний від первісного і напр. укр. [PERSON] -рос. [PERSON] - укр. [PERSON]; укр. [PERSON] - рос. [PERSON] - укр. [PERSON]). Це призводило до невідповідностей у записах прізвища в різних документах однієї особи та членів однієї родини. Ідентифікація таких записів ґрунтується на їх співвіднесенні з типовими девіаціями, зумовленими наведеними вище причинами. Розбіжності між документальними записами українською мовою виникли внаслідок неправомірного застосування етимологічного принципу при міжмовних перетворення прізвища, що є типовою девіацією в умовах українсько-російської та: мовності. На підставі ст.57 ЦПК України доказами по справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановить наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення по справі. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема , звуко - і відеозаписів, висновків експертів. Згідно вимог ст.58 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до уваги докази, які не стосуються предмета доказування. Суд приходить до висновку, що [PERSON] є сином [PERSON], а при видачу відповідних документів було допущено помилку, яку можливо пояснити тільки відсутністю у відповідних відповідальних осіб обізнаності до українського правопису. Дослідивши докази по справі в їх сукупності, суд вважає, що вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню, а відповідний факт підлягає встановленню, так як має суттєве юридичне значення для заявника.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-29 00:00:00

20.04.2017 року заявниця звернулась до суду із заявою про встановлення факту родинних відносин, а саме, що [PERSON], який помер 26 квітня 2016 року був її батьком. В обгрунтування заяви посилається на відсутність документального підтвердження факту родинних відносин з батьком, оскільки батьки спільно проживали, але не перебували в зареєстрованому шлюбі, що створює їй перешкоди в оформленні права на спадщину. У судовому засіданні заявниця заяву підтримала та просила задовольнити. Представник заінтересованої особи надіслав суду заяву про розгляд справи у відсутність представника. При винесенні рішення покладаються на розсуд суду. Допитані у судовому засіданні свідки [PERSON], [PERSON], підтвердили той факт, що [PERSON], який помер 26.04.2016 року є батьком [PERSON]. Допитавши свідків, вивчивши матеріали справи суд дійшов наступного висновку. Як вбачається зі свідоцтва про народження заявниці (серія I-ЯК № 611416) її батьками є: в графі батько вказано «Александр», мати [PERSON]. Згідно довідки виконкому Карильської сільської ради Коропського району, Чернігівської області від 10.10.2016 року № 999 [PERSON], [INFO], який помер 26 квітня 2016 року був зареєстрований та постійно проживав в [INFO] на день смерті його сім»я складалась: дочка [PERSON], співмешканка [PERSON], які були зареєстровані та постійно проживали за вищевказаною адресою. Згідно довідки Карильського старостинського округу Коропської селищної ради Коропського району, Чернігівської області від 18.04.2017 року № 272, [PERSON] [INFO] з травня 1963 року дійсно перебувала в громадянському шлюбі з гр. [PERSON], [INFO] та постійно спільно проживали в [INFO]. Здобуті судом в процесі розгляду справи докази повністю узгоджуються між собою, а тому факт родинних відносин заявниці та її батька [PERSON] вважається доведеним. Відсутність у заявниці документального підтвердження родинних відносин з батьком створює перешкоди в оформленні нею права на спадщину, що є підставою для захисту прав заявниці у судовому порядку шляхом встановлення факту родинних відносин. На підставі вищевикладеного заява підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-20 00:00:00

20.04.2017 року позивач [PERSON] звернулась в суд з позовом, в якому просить винести рішення про стягнення з відповідача [PERSON] аліментів в її користь на утримання [PERSON], [INFO] в розмірі одного прожиткового мінімуму, але не менше 1689грн., та [PERSON], 01.01.2014р.н., в розмірі одного прожиткового мінімуму , але не менше 1355 грн. Свій позов позивач обґрунтовує наступним. 17.07.2004 року між сторонами по справі був зареєстрований шлюб. За час спільного проживання у сторін народилося двоє дітей: [PERSON] та [PERSON]. Відповідач від виконання обовязку з утримання дітей ухиляється. На даний час діти проживають разом з позивачем та повністю перебувають на її утриманні. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила такі задоволити. Представник відповідача [PERSON] в судовому засіданні просив стягувати з відповідача аліменти в розмірі 1/3 частини від усіх видів заробітку на двох дітей, до досягнення ними повноліття, оскільки у відповідача на утримані перебуває неповнолітня дитина [PERSON], 28.03.2014р.н.. Заслухавши позивача, представників, дослідивши подані документи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини справи на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступні обставини справи та надав їм правову оцінку. Сторони у справі є батьками [PERSON], [INFO], та [PERSON], 01.01.2014р.н. Діти проживають разом з позивачем та знаходиться на її утриманні, що стверджується довідкою виконкому Новороздільської міської ради Львівської області №176 від 18.04.2017року.. Відповідно до ст.180 Сімейного кодексу України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч.3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ч.1 ст.183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. При визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоровя та матеріальне становище дитини та відповідача, те що на утриманні [PERSON] перебуває неповнолітня дитина [PERSON], 28.03.2014року, яка є інвалідом. Оцінюючи зібрані по справі докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення, оскільки відповідач офіційно працевлаштований , а тому стягнення з нього слід проводити у фіксованій частині. З відповідача слід стягнути судовий збір по справі в розмірі 640 гривень в дохід держави.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-13 00:00:00

20.04.2017 року позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що вона з відповідачем перебуває в зареєстрованому шлюбі з 19.06.2014 року. Від даного шлюбу мають доньку [PERSON], [INFO]. Подружнє життя не склалося через несумісність характерів, втрати поваги один до одного та почуття любові. Подальше спільне життя вважає неможливим, на розірванні шлюбу наполягає, просить позов задовольнити, шлюб розірвати. Позивач [PERSON] в судове засідання не зявилася, попередньо надала заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, після розірвання шлюбу просить суд залишити їй прізвище [PERSON]. Щодо винесення заочного рішення не заперечує. В судове засідання відповідач [PERSON] не зявився, про причини неявки суд не повідомив. За наявності у справі достатніх доказів, суд приходить до висновку про розгляд справи за відсутності сторін, що не зявилися в судове засідання з постановленням заочного рішення. Суд, вивчивши та дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони з 19.06.2014 року перебувають в зареєстрованому шлюбі, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії І-КЕ №119388 від 19.06.2014 року, актовий запис №114 (а.с.3). Від даного шлюбу мають доньку [PERSON], 13.02.2015 народження, що підтверджується копією свідоцтва про народження серії І-КЕ №215366 від 20.02.2015 року, актовий запис №175 (а.с.5) Подружнє життя не склалося через несумісність характерів, втрати один до одного почуття поваги та любові. Сторони не підтримують шлюбно-сімейні відносини. Згідно ч. 1 ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається, а тому, збереження шлюбу між сторонами на паритетних засадах неможливе, вжиття судом заходів щодо примирення буде суперечити інтересам подружжя та моральним засадам суспільства. Враховуючи, що позивач наполягає на розірванні шлюбу та на примирення не згодна, суд приходить до висновку, що сімя розпалась остаточно, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу неможливе, та суперечать інтересам позивача, тому шлюб необхідно розірвати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-06 00:00:00

20.04.2017 року позивач [PERSON] звернулася до суду із позовом до відповідача, в якому просить розірвати шлюбу, укладений між сторонами 12.05.2000 року та зареєстрований Відділом реєстрації актів громадянського стану виконкому Одеської міськради, актовий запис № 255. При цьому позивач посилається на те, що шлюбні стосунки між сторонами фактично припинені з 2005 року, проживають окремо та спільного господарства не ведуть. Від шлюбу у сторін немає дітей, однак, добровільно шлюб розірвати сторони не можуть, у зв'язку із чим, позивач змушена звернутися до суду із позовом. До судового засідання позивач [PERSON] не зявилася, повідомлялася належним чином. До суду надано заяву представника позивача [PERSON] про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує та просить позов задовольнити, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач [PERSON] Омран до судового засідання повторно не зявився, повідомлявся належним чином у відповідності до ст. 74 ЦПК України, причини неявки суду не повідомив. Відповідно до ч. 4 ст. 169 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Як встановлено у судовому засіданні, 12.05.2000 року [PERSON] Омран та [PERSON] уклали шлюб, який зареєстрований Відділом реєстрації актів громадянського стану виконкому Одеської міськради, актовий запис № 255, що вбачається із свідоцтва про шлюб серії І-ЖД № 109096 /а.с. 5/. Судом встановлено, що у сторін від шлюбу дітей немає. Шлюб у сторін носить формальний характер, подружні стосунки між ними не підтримуються з 2005 року, спільного господарства сторони на теперішній час не ведуть, спору стосовно поділу спільного майна на даний час сторони не заявляють. Згідно з ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Загальна декларація прав людини у ч. 2 ст. 16 містить положення, за яким шлюб може укладатися тільки при вільній і повній згоді сторін, що одружуються, а за ст. 23 Міжнародного пакту про громадянські і політичні права, жоден шлюб не може бути укладений без вільної і цілковитої згоди тих, що одружуються. За аналогією можливо зробити висновок, що й подальше існування сім'ї як добровільного союзу у разі відсутності добровільної згоди чоловіка чи жінки на такий союз - сім'ю - шлюб, не може мати місце, а також, приймаючи бажання й право одного з них розірвати шлюб не може бути незаконно порушене або одного з подружжя не можливо насильно, без його волі змусити перебувати у таких зареєстрованих як шлюб відносинах. За таких обставин суд вважає, що вимоги позивача підлягають задоволенню, так як обґрунтовані та доведені.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-29 00:00:00

20.04.2017 року позивач звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача заборгованості за договором про відкриття кредитної лінії від 29.07.2008 року в сумі 10457 грн 34 коп., а також понесених судових витрат у сумі 1600 грн. Сторони в судове засідання не з'явилися, про час і місце розгляду справи сповіщалися належним чином. Представник позивача надіслав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, повідомивши про свою згоду на заочний розгляд справи; відповідач про причини неявки не повідомив, у звязку з чим судом постановлено ухвалу про заочний розгляд справи. Судом встановлено такі факти і відповідні їм правовідносини. 29.07.2008 року сторони уклали Договір про відкриття кредитної лінії до карткового рахунку в рамках зарплатного проекту № 000205826ЕК/2008-07 відповідно до якого позивач відкрив відповідачу кредитну лінію з лімітом кредитування в розмірі 5000 грн, зі сплатою за користування кредитними коштами 23% річних, строком до 30.06.2010 року включно (далі по тексту Договір, а. с. 7-32). Згідно зі статтями 526, 530 Цивільного кодексу України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та у встановлений ним строк. Відповідач умови Договору не виконує, внаслідок чого в період з 01.04.2011 року по 09.02.2017 року включно виникла заборгованість у розмірі 10457 грн 34 коп., зокрема: заборгованість по сплаті відсотків 6686 грн 58 коп., пеня 3770 грн 76 коп. Розмір заборгованості підтверджується розрахунком позивача (а. с. 7-10), правильність якого відповідачем не спростовано, що є підставою для її стягнення. Таким чином, даний позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-27 00:00:00

20.04.2017 року позивач звернулась до суду з вказаним позовом, зазначивши, що з 09.09.2005 року вона проживає з [PERSON] у шлюбі, від якого 08.02.2006 року народилась дочка [PERSON], яка на даний час мешкає з нею. З березня 2017 року сторони однією сімєю не проживають, відповідач у добровільному порядку матеріальну допомогу на утримання дитини не надає, що ставить її у скрутне становище, просила суд стягнути з відповідача аліменти у розмірі ? частки доходу відповідача щомісячно на утримання неповнолітньої дочки до досягнення нею повноліття. Позивач до судового засідання не зявилася, надала заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала та просила задовольнити. Відповідач до судового засідання не зявився, надав суду заяву про розгляд справи у його відсутності, проти задоволення позову не заперечував. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав Відповідно до свідоцтва про народження І-НО № 056301 від 10.02.2006 року, виданого Приморським відділом реєстрації актів цивільного стану Маріупольського міського управління юстиції Донецькій області, відповідач [PERSON] є батьком [PERSON], яка народилась 08.02.2006 року. (а.с. 4). Згідно із ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Вирішуючи питання про розміри аліментів, що належать стягненню з відповідача, на підставі ст.ст. 182, 183 СК України, враховуючи матеріальне становище сторін, суд вважає за можливе визначити їх в розмірі 1/4 частки заробітку (доходу) відповідача щомісяця. Відповідно до правил п. 1 ч. 1 ст. 367 ЦПК України рішення про стягнення аліментів підлягає негайному виконанню в частині стягнення аліментів за один місяць. У звязку із задоволенням позовних вимог, судові витрати по справі, що складаються з витрат на сплату судового збору у розмірі 640 грн. від сплати яких позивачка була звільнена при подачі позову, підлягають стягненню з відповідача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-12 00:00:00

20.04.2017 року позивач звернулась до суду з позовом до відповідача, в якому просить стягнути аліменти на утримання неповнолітньої дитини - доньки [PERSON], [INFO] в розмірі 1/4 частини з усіх доходів щомісяця до досягнення нею повноліття. Позивач в судове засідання не з'явилась, до його початку надійшла заява про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримує та просить задовольнити, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час і місце розгляду справи сповіщався в установленому законом порядку. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. У судовому засіданні встановлено, що сторони мають неповнолітню дитину - доньку [PERSON], [INFO], яка проживає з позивачем та знаходиться на її утриманні. Угоди про добровільну сплату аліментів між сторонами не досягнуто. Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України, батьки зобов'язанні утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч. 1 ст. 182 Сімейного кодексу України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Враховуючи обов'язок батьків утримувати неповнолітніх дітей та те, що відповідач є працездатним та може надавати матеріальну допомогу, інші суттєві обставини справи, суд вважає за необхідне стягнути аліменти з відповідача на користь позивача на утримання їх неповнолітньої дитини у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку щомісяця, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення нею повноліття. Також, відповідно до ст. 88 ЦПК України, з відповідача на користь держави належить стягнути судовий збір. Враховуючи вищевикладене,

Outcome: approved