Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-29 00:00:00

21.12.2016 року позивач [PERSON] звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позовні вимоги мотивовані тим, що 30 липня 2005 року між сторонами був укладений шлюб, зареєстрований Часовоярською міською радою м. Артемівська Донецької області, актовий запис № 44 та видано свідоцтво серії [NUMBER]. Від шлюбу сторони мають двох малолітніх синів - [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Шлюбні відносини між позивачем та відповідачем припинені, останні півтора року позивач мешкає з іншою жінкою. Вважає, що сім'я розпалася остаточно, примирення між сторонами не можливе, у зв'язку із чим позивач був змушений звернутися з вказаним позовом до суду. Позивач [PERSON] до судового засідання не з'явився. 30.01.2016 року надав суду заяву (вх. № 2207) про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити. Відповідач [PERSON] до судового засідання не з'явилася, про час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином. 30.01.2017 року через канцелярію суду подала заяву (вх. № 2206), в якій вказує, що позовні вимоги визнає та не заперечує проти розірвання шлюбу, також просила розглядати справу за її відсутності. Згідно ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання або за розпорядженням головуючого інший працівник апарату суду. У разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи та перевіривши їх доказами, судом встановлено наступне. Відповідно до свідоцтва про шлюб серії [NUMBER], 30 липня 2005 року між [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], був зареєстрований шлюб Часовоярською міською радою м. Артемівська Донецької області, про що 30 числа липня місяця 2005 року складено відповідний актовий запис № 44, прізвище дружини після одруження - [PERSON] (арк.с.4). Від шлюбу сторони мають двох малолітніх синів: - [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 12.11.2005 року (арк.с.5); -[PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 01.06.2011 року (арк.с.6). Сімейне життя не склалося, подружніх стосунків не підтримують, домашнього господарства разом не ведуть. Позивач зазначив, що примирення між сторонами та збереження сім'ї неможливе та є таким, що суперечить його інтересам. Відповідач на розірвання шлюбу з позивачем згодна. Як вбачається з ч.2 ст. 104 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Частиною 3 статті 105 Сімейного кодексу України (надалі СК України) визначено, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Відповідно до ч.1 ст.110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Статтею 109 СК України передбачено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їх права, а також права їхніх дітей. У відповідності з ч.2 ст.112 Сімейного Кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам хоч одного із них, що мають істотне значення. Сторони припинили подружні відносини, подальше сумісне життя і збереження сім'ї сторони вважають неможливим, та таким що суперечать їх інтересам. Отже, аналізуючи всі обставини справи, судом встановлено, що дана заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка, що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права. А також враховуючи наявність стійкого волевиявлення сторін, яке спрямоване на припинення сімейних відносин, суд вважає, що подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечило б їхнім інтересам. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. За таких обставин, суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] про розірвання шлюбу є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Позивач не наполягав на стягненні судових витрат з відповідача.

Outcome: approved