overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-04 00:00:00

19 січня 2015 року до Межівського районного суду Дніпропетровської області звернулась [PERSON] з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів. В обґрунтування позову остання зазначила, що 04 липня 2011 року зареєструвала шлюб з відповідачем. Реєстрація шлюбу проводилась Відділом реєстрації актів цивільного стану Межівського районного управління юстиції у Дніпропетровській області, про що зроблено актовий запис № 18. Від шлюбу мають сина [PERSON], [INFO]. Відповідач участі у вихованні дитини не приймає, коштів на їхнє утримання не надає, іншим чином матеріально підтримувати відмовляється. Дитина повністю знаходиться на її утриманні. Позивачка просить суд стягнути з відповідача аліменти на утримання сина в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку щомісячно; стягнути з відповідача аліменти в розмірі 1/4 частини на її утримання до досягнення сином [PERSON] трьох років. В судовому засіданні позивачка свої вимоги підтримала у повному обсязі. Відповідач проти позову не заперечує. Суд, вислухавши учасників судового процесу, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає повному задоволенню. 04 липня 2011 року сторони зареєстрували шлюб, від якого мають сина [PERSON], [INFO], який проживає разом з матір'ю [PERSON] і знаходиться на її утриманні, що підтверджується довідкою № 39 від 13.01.2015 року, виданою виконкомом Новопавлівської сільської ради Межівського району Дніпропетровської області (а.с.7). Відповідач матеріальної допомоги на утримання дружини та сина не надає. Відповідно до ст.180 СК України - батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. На основі ч.3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Згідно з ч.1 ст. 183 Сімейного кодексу України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти, визначається судом. У відповідність до ч.2 ст. 182 СК України - мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Частиною 2 ст. 84 СК України передбачено, що дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Відповідно до п.1 ч.1 ст. 367 ЦПК України - суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-26 00:00:00

19 січня 2015 року до судді надійшла заява боржника про скасування судового наказу від 22 грудня 2014 року, у поданій заяві він просить суд скасувати виданий судовий наказ, посилаючись на безпідставність заявлених стягувачем вимог, тому що боржники не погоджується із наявністю у нього заборгованості. Сторони у судове засідання не з'явилися, причини неявки суду не повідомили, про час та місце розгляду заяви про скасування судового наказу були повідомлені належним чином. У відповідності до ч. 6 ст. 105-1 ЦПК України - неявка осіб, належним чином повідомлених про час і місце розгляду заяви про скасування судового наказу, не перешкоджає розгляду такої заяви. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного. Відповідно до п. 2 ч. 8 ст. 105-1 ЦПК України - за результатами розгляду заяви про скасування судового наказу суд має право: скасувати судовий наказ та роз'яснити, що заявлені стягувачем вимоги можуть бути розглянуті у позовному провадженні з додержанням загальних правил щодо пред'явлення позову. Як видно з матеріалів справи між сторонами виник спір про право. Таким чином, заява боржників про скасування судового наказу підлягає задоволенню. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-28 00:00:00

19 січня 2015 року до судді надійшла заява боржника про скасування судового наказу від 24 червня 2014 року, у поданій заяві він просить суд скасувати виданий судовий наказ, посилаючись на безпідставність заявлених стягувачем вимог, тому що боржники не погоджується із наявністю у нього заборгованості. Сторони у судове засідання не з'явилися, причини неявки суду не повідомили, про час та місце розгляду заяви про скасування судового наказу були повідомлені належним чином. У відповідності до ч. 6 ст. 105-1 ЦПК України - неявка осіб, належним чином повідомлених про час і місце розгляду заяви про скасування судового наказу, не перешкоджає розгляду такої заяви. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного. Відповідно до п. 2 ч. 8 ст. 105-1 ЦПК України - за результатами розгляду заяви про скасування судового наказу суд має право: скасувати судовий наказ та роз'яснити, що заявлені стягувачем вимоги можуть бути розглянуті у позовному провадженні з додержанням загальних правил щодо пред'явлення позову. Як видно з матеріалів справи між сторонами виник спір про право. Таким чином, заява боржників про скасування судового наказу підлягає задоволенню. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-16 00:00:00

19 січня 2015 року до суду надійшла вказана позовна заява з ухвалою Апеляційного суду м.Києва про визначення підсудності. Позивач просить розірвати шлюб з відповідачем посилаючись на те, що спільне життя між сторонами не склалось через відсутність взаєморозуміння між ними, розходження поглядів на сімейні відносини. Як зазначає позивач, основною причиною розпаду сімї це різниця характерів, відсутність між ними взаєморозуміння та довіри. Протягом останніх років сімейне життя між сторонами почало втрачати сенс і поступово, як наслідок почало погіршуватися, що в кінцевому результаті призвело до фактичного припинення шлюбних відносин та зобов'язань одного перед іншим. А тому збереження шлюбу в подальшому не можливе та суперечитиме інтересам позивача, як зазначено в заяві. Позивач в судове засідання не з'явився, направив до суду заяву якій просить розглядати справу в його відсутність та зазначає, що заявлені вимоги підтримує та просить їх задовольнити. Відповідачка в судове засідання не з'явилася, хоча належним чином повідомлялась про час та місце слухання справи. Відповідно до ст.224 ЦПК України суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи на підставі наявних матеріалів за згодою позивача. Позивач не заперечував проти заочного розгляду справи, як зазначено в заяві. Вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог за наступних підстав. Перевіряючи обставини справи судом встановлено, що сторони знаходяться у шлюбі з 20 липня 1996 року, який зареєстрований відділом реєстрації актів громадянського стану Гагарінського району м. Севастополя, про що зроблено актовий запис №405. Від шлюбу сторони мають сина - [PERSON], [INFO]. Як вбачається з матеріалів справи, сторони не ведуть спільне господарство та не підтримують сімейно-шлюбні стосунки. Спір щодо спільного майна відсутній, як зазначає позивач. Приймаючи до уваги викладене, суд вважає неможливим подальше збереження сім'ї і приймає рішення про розірвання шлюбу.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-10 00:00:00

19 січня 2015 року заявник [PERSON] звернувся в суд з заявою про встановлення другого опікуна над фізичною особою, мотивуючи свою заяву тим, що він є неповнорідним братом [PERSON], [INFO]. Рішенням Київського районного суду м.Полтави від 15.06.2004 року [PERSON], [INFO], визнаний недієздатним внаслідок психічної хвороби. Рішенням Київського районного суду м.Полтави від 14.04.2010 року над [PERSON], [INFO], був призначений опікун - його брат [PERSON]. [PERSON] та [PERSON] проживають разом в належній їм на праві спільної власності квартирі за адресою: [ADDRESS]. В заяві заявник вказує, що вважає, що [PERSON] неналежним чином виконує свої обов»язки опікуна, неправильно розпоряджається пенсією [PERSON] [PERSON] скаржився йому на те, що іноді грошей не вистачає навіть на харчування. В квартирі, де проживають [PERSON] та [PERSON], відключено теплопостачання в зв»язку з не оплатою послуг. Вважає, що [PERSON] потрібна допомога у здійсненні опіки та бажає надавати йому таку допомогу. [PERSON] просить його бути його опікуном та розпоряджатися його грошовими коштами. Орган опіки та піклування Київської районної в місті Полтаві ради не заперечує проти призначення його, [PERSON], опікуном [PERSON]. Просив суд призначити його, [PERSON], [INFO], опікуном [PERSON], [INFO]. В судовому засіданні заявник [PERSON] заяву підтримав. Представник Управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Київської районної в місті Полтаві ради Цихмістренко С.В. з заявою згодна. Зацікавлена особа [PERSON] з заявою не згоден. Суд, заслухавши заявника [PERSON], представника Управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Київської районної в місті Полтаві ради Цихмістренко С.В., зацікавлену особу [PERSON], вивчивши та дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що заява підлягає задоволенню. Судом встановлено, що рішенням Київського районного суду м.Полтави від 15.06.2004 року (а.с.4) [PERSON], [INFO] визнано недієздатним внаслідок психічної хвороби. Рішенням Київського районного суду м.Полтави від 14.04.2010 року (а.с.5) призначено над [PERSON], [INFO] опікуна - [PERSON]. Частиною 5 статті 63 ЦК України встановлено, що фізичній особі може бути призначено одного або кількох опікунів чи піклувальників. Згідно рішення виконавчого комітету Київської районної в місті Полтаві ради від 10.02.2015 року №30 (а.с.27) «Про затвердження подання опікунської ради щодо [PERSON]» , розглянувши заяву [PERSON], протокол засідання опікунської ради від 04 лютого 2015 року №3, виконавчий комітет Київської районної в місті Полтаві ради вирішив затвердити подання про призначення [PERSON] другим опікуном над недієздатним [PERSON], який зареєстрований за адресою: [ADDRESS]. З огляду на вищевикладене, суд приходить до висновку, що заява [PERSON] є обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-22 00:00:00

19 січня 2015 року заявник звернувся до суду із заявою про госпіталізацію [PERSON], [INFO], яка мешкає за адресою: [ADDRESS]. Свої вимоги заявник обґрунтував тим, що 16.01.2015 р. о 19год. 00хв. [PERSON] була госпіталізована до психіатричного стаціонару. За думкою комісії лікарів, хвора є безпорадною і не може самостійно задовольнити свої життєві потреби, лікування можливе лише у стаціонарних умовах. [PERSON] письмової поінформованої згоди на госпіталізацію до КЗ «ДКПЛ» ДОР не дала, що стало підставою для звернення до суду із даною заявою. У судовому засіданні представник заявника підтримав вимоги, прокурор та адвокат не заперечували проти задоволення заяви. Розглянувши матеріали справи, вислухавши пояснення представника заявника, заінтересованої особи, думку прокурора, суд вважає, що заява підлягає задоволенню за наступних підстав. В силу ст.14 Закону України від 22.02.2000р. № 1489-ІІІ «Про психіатричну допомогу» особа, яка страждає на психічний розлад, може бути госпіталізована до психіатричного закладу без її усвідомленої згоди або без згоди її законного представника, якщо її обстеження або лікування можливі лише в стаціонарних умовах, та при встановленні в особи тяжкого психічного розладу, внаслідок чого вона: вчиняє чи виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї чи оточуючих, або неспроможна самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує його життєдіяльність. У судовому засіданні було встановлено, що 16.01.2015 р. о 19год. 00хв. [PERSON] була госпіталізована до КЗ «Дніпропетровська клінічна психіатрична лікарня» Дніпропетровської обласної Ради за направленням лікаря-психіатра Пографа І.В. лікарні Синельниківське ЦРБ. При обстеженні її психічного стану в КЗ «ДКПЛ» ДОР комісія лікарів виявила, що хвора відмовляється від їжі, води, лежить з закритими очами, заявляє, що чує голос Бога, що йому хочеться, щоб вона померла, билася головою о підлогу, на питання не відповідає. [PERSON] було поставлено попередній діагноз - гострий поліморфний психічний розлад. Представник психіатричного закладу підтвердив обставини щодо поведінки та діагнозу захворювання та зазначив, що їй необхідно пройти курс лікування у стаціонарних умовах. Таким чином, суд вважає, що вимоги заявника, про госпіталізаціюКочмар С.П. до психіатричного стаціонару без її усвідомленої згоди, обґрунтовані. Враховуючи викладене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-12 00:00:00

19 січня 2015 року заявниця звернулася до Хотинського районного суду Чернівецької області із заявою про надання права на шлюб. В обґрунтування заяви, вказала на те, що більше року вона зустрічається з [PERSON], [INFO], який проживає в селі Анадоли Хотинського району Чернівецької області, та з яким вони вданий час проживають разом і ведуть спільне господарство. Вказує на те, що в даний час вона вагітна. Відповідно до заключення ЛКК № 47, виданого Хотинською ЦРЛ 14 січня 2015 року, вагітність складає 8-10 тижнів, однак оскільки вона не досягла шлюбного віку, вони не можуть офіційно зареєструвати шлюб. Також вказує, що вони бажають проживати разом, щоб створити хорошу сім'ю і це відповідає її інтересам. Так як вона не досягла шлюбного віку, але їй виповнилось 16 років, тому вона змушена звернутись до суду із заявою про надання їй права на шлюб. Вказує на те, що її мати [PERSON] не заперечує проти реєстрації шлюбу, а батько [PERSON] з ними разом не проживає, оскільки шлюб між батьками розірваний. Посилаючись на вищевикладене просила надати їй право на укладення шлюбу з [PERSON]. У судовому засіданні заявник [PERSON] - заяву підтримала в повному обсязі, просила надати їй право на шлюб, посилаючись на обставини викладені в заяві. Заінтересована особа - [PERSON] в судовому засіданні визнав вимоги заяви в повному обсязі. Заінтересована особа - [PERSON] в судовому засіданні вимоги заяви визнала в повному обсязі. Заслухавши пояснення сторін, вивчивши та дослідивши матеріали справи, суд вважає, що вимоги заяви підлягають задоволенню. Відповідно до ч. 1 ст. 22 СК України шлюбний вік для чоловіків та жінок встановляється у вісімнадцять років, а згідно із ч. 2 ст. 23 СК України, за заявою особи, яка досягла чотирнадцяти років, за рішенням суду їй може бути надано право на шлюб, якщо буде встановлено, що це відповідає її інтересам. Судом встановлено, що [PERSON] народилася [INFO] в с. Анадоли Хотинського району Чернівецької області, тобто, на момент звернення до суду і на день розгляду справи їй виповнилось 16 років, однак вона не досягла шлюбного віку, що вбачається із копії паспорту, серії [NUMBER], виданого Хотинським РС УДМС України в Чернівецькій області 21.10.2013 року (а.с.4). Згідно заключення ЛКК № 47 Хотинської центральної районної лікарні Чернівецької області від 14.01.2015 року, термін вагітності у [PERSON] становить 8-10 неділь (а.с.6). Як встановлено судом мати заявниці - [PERSON] (шлюбне прізвище [PERSON], копія свідоцтва про розірвання шлюбу, серії [NUMBER], виданого 21.09.2007 року відділом реєстрації актів цивільного стану Хотинського РУЮ Чернівецької області) [PERSON] не заперечує проти створення сім'ї заявниці з [PERSON] та укладення їхнього шлюбу. Таким чином, виходячи з вищенаведеного, суд вважає, що реєстрація шлюбу [PERSON] та [PERSON] відповідає її інтересам, тому заява підлягає задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-18 00:00:00

19 січня 2015 року Ленінським районним судом м. Миколаєва ухвалено рішення по справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про поділ майна подружжя. Позов [PERSON] до [PERSON] про поділ майна подружжя задоволено. Проте при ухвалені рішення судом не вирішено питання про розподіл судових витрат між сторонами. Відповідно ч.1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Відповідно до положень ст.. 88 ЦПК України з урахуванням задоволених позовних вимог з відповідача на користь позивачки підлягають стягненню судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 1485 грн., а також недоплачений судовий збір на користь держави у розмірі 2169 грн. Згідно ст. 220 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою осіб, які беруть участь у справі, чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-22 00:00:00

19 січня 2015 року позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідачки [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування заявлених вимог позивач посилався на те, що вони з відповідачкою 19 серпня 2011 року зареєстрували шлюб у Жовтневому відділі державної реєстрації актів цивільного стану Маріупольського міського управління юстиції у Донецькій області. Від шлюбу дітей не мають. Розлад сімейного життя стався через відсутність порозуміння між ними, розбіжність характерів та різні погляди на сімейне життя. Шлюбні відносини припинені рік тому, з цього часу вони проживають окремо. Збереження шлюбу вважає неможливим, просив шлюб розірвати, оскільки подальше збереження шлюбу не має сенсу, на примирення не згодний. Майнового спору на даний час вони не мають. У судове засідання позивач [PERSON] не з'явився, від його представника [PERSON] (який діє на підставі довіреності) надійшла заява з проханням розглядати справу за позовом [PERSON] в його відсутність, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, та просить шлюб з [PERSON] розірвати. Відповідачка [PERSON] у судове засідання не з'явилась, до адреси суду від неї надійшла заява з проханням розглядати справу в її відсутність, позовні вимоги визнає у повному обсязі та не заперечує проти розірвання шлюбу. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Матеріалами справи встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 19 серпня 2011 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER], виданий повторно Жовтневим відділом державної реєстрації актів цивільного стану Маріупольського міського управління юстиції у Донецькій області, 11 червня 2014 року, актовий запис № 628. Відповідно до ч.1 ст. 110 Сімейного кодексу України, один із подружжя має право на звернення до суду з позовом про розірвання шлюбу. Таким чином, визнання відповідачем пред'явленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Відповідно до ч. 8 ст. 235 ЦПК України, після розірвання шлюбу, прізвище чоловіку та дружині залишити без змін. На підставі ст. ст. 110, 112 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-09 00:00:00

19 січня 2015 року позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування заявлених вимог позивач посилалася на те, що вони з відповідачем 07 жовтня 2006 року зареєстрували шлюб. Від даного шлюбу мають неповнолітню дитину - [PERSON], [INFO]. Вказує на те, що шлюбні відносити між нею та відповідачем припинені з 07 вересня 2014 року. Розлад сімейного життя стався через несумісність характерів, відсутність порозуміння та різних поглядів на сімейне життя. Вважає, що родина розпалась остаточно, на примирення вона не згодна. Спір щодо мешкання дитини та майновий спір на даний час між ними відсутній. Просить суд розірвати шлюб між нею та відповідачем, після розірвання шлюбу прізвище не змінювати. У судове засідання позивач [PERSON] не з'явилась, надала до суду заяву з проханням розглянути справу за її відсутності, вказавши, що позовні вимоги підтримує у повному обсязі та просить їх задовольнити. Після розірвання шлюбу прізвище не змінювати. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явився, надав заяву з проханням розглянути справу за його відсутності, також вказав, що на розірвання шлюбу згоден. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Матеріалами справи встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 07 жовтня 2006 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серія [NUMBER], виданого Жовтневим відділом реєстрації актів цивільного стану Маріупольського міського управління юстиції Донецької області, актовий запис № 1135. Відповідно до свідоцтва про народження серія [NUMBER] виданого 30 липня 2014 року Орджонікідзевським відділом реєстрації актів цивільного стану Маріупольського міського управління юстиції Донецької області, актовий запис №728, [PERSON] народився [INFO], в графі батьки вказані: батько - [PERSON] та мати - [PERSON]. Суд, дослідивши матеріали, дійшов висновку про те, що фактичні взаємостосунки подружжя такі, що немає ніяких підстав для відкладення розгляду справи, оскільки фактично шлюбні відносини між сторонами припинені. Суд вважає, безперечним встановлений факт, що подальше сумісне життя подружжя і збереження сім'ї суперечать інтересам сторін, оскільки сімейні відносини, що склалися, негативно позначаються на їх здоров'ї і психологічному стані . Таким чином, суд приходить до висновку, що на підставі ст. ст. 110, 112 Сімейного Кодексу України шлюб між сторонами повинен бути розірваний. Відповідно до п.8 ст.235 ЦПК України у рішенні суду про розірвання шлюбу зазначається про вибір прізвища тим з подружжя, який змінив прізвище під час державної реєстрації шлюбу, що розривається. На підставі ст. ст. 110, 112 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved