Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-01 00:00:00

1.Стислий виклад позиції позивача, відповідача. [PERSON] звернулася з позовом в Галицький районний суд Івано-Франківської області до [PERSON] , органу місцевого самоврядування, залученого для подання висновків на виконання своїх повноважень - Служби у справах дітей Галицької міської ради та просить: - позбавити батьківських прав відповідача відносно неповнолітньої дитини - дочки [PERSON] , [INFO] ; - змінити розмір стягуваних аліментів з відповідача у сторону збільшення, у її користь на утримання неповнолітньої дитини дочки - [PERSON] , [INFO] , із 2000 (двох тисяч) грн. твердої грошової суми на тверду грошову суму у розмірі 3000 (три тисячі) грн., щомісячно, починаючи з часу вступу рішення суду у законну силу і проводити до досягнення дочкою повноліття. Свої вимоги мотивує тим, що вона з відповідачем разом не проживають, шлюб між ними розірвано, однак є батьками неповнолітньої дочки [PERSON] , яка проживає разом з нею та перебуває на її утриманні. Впродовж тривалого часу одна приймає участь у вихованні дочки, матеріальої утримує її. Відповідач не цікавиться життям дитини, не бере участі у її вихованні, не піклується про фізичний та духовний розвиток дитини, не підтримує дитину матеріально, хоча має можливість це робити, так як є працездатним та отримує дохід. На підставі рішення Галицького районного суду Івано-Франківської області з [PERSON] на користь [PERSON] стягуються аліменти на утримання дочки - [PERSON] , [INFO] у розмірі 2 000 грн. щомісяця. Зазначає, що в місяць на придбання дитині засобів гігієни, продуктів харчування, канцелярських приладь, одягу та інших речей одна витрачає 5 000 грн. Відповідач є працездатний, заробляє кошти працюючи різноробочим, отримує чималу зарплатню, а тому має змогу сплачувати аліменти на утримання дочки у розмірі 3000 грн. Позивачка та її представниця - адвокатка Шевчук-Філімон Н.М. в судовому засіданні позовні вимоги підтримали повністю, просили їх задовільнити. Відповідач в судовому засіданні просив в позові відмовити повністю. Зазначив, що на даний момент у нього є інша сім`я та дитина 1 рік 2 місяці. З пологового будинку дитину з дружиною не забирав, оскільки перебував у неприязних відносинах з дружиною. Дитини жодного разу не бачив, особисто до дитини не приїжджав, бо дружина погрожувала що викличе поліцію. Мав намір бачитись із дитиною, про що свідчить переписка в мережі VIBER. Орган місцевого самоврядування - Служба у справах дітей Галицької міської ради Марініна Ю., в судове засідання представника не скерувала. В матеріалах справи наявний висновок комісії з питань захисту прав дитини Галицької міської ради щодо можливості та доцільності позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно його малолітньої дочки [PERSON] . 2.Рух справи, фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин. 24 вересня 2020 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] , Служби у справах дітей Галицької міської ради з вимогою позбавити [PERSON] батьківських прав щодо неповнолітньої дочки - [PERSON] , [INFO] . Ухвалою Галицького районного суду Івано-Франківської області від 03 лютого 2021 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі.Постановлено проводити розгляд справи за правилами загального позовного провадження. Ухвалою Галицького районного суду Івано-Франківської області від 01квітня 2021 року закрито підготовче провадження у справі та призначено таку до судового розгляду по суті. Судом встановлено наступні факти та відповідні їм правовідносини. [PERSON] перебувала у зареєстрованому шлюбі з [PERSON] , який рішенням суду від 19 листопада 2018 року було розірвано, дочку [PERSON] , [INFO] залишено проживати з матір`ю - [PERSON] (а.с.10). Батьками [PERSON] є [PERSON] та [PERSON] , що стверджується копією свідоцтва про народження (а.с.9). [PERSON] проживає разом із своєю матір`ю [PERSON] в с.Залуква, Івано-Франківського р-ну., Івано-Франківської області, що стверджується довідкою про склад сімї №784 від 16 вересня 2020 року та актом обстеження житлово-побутових умов від 16 вересня 2020 року(а.с.11-12). Комісія з питань захисту прав дитини Галицької міської ради вважає за можливе та доцільне позбавити батьківських прав [PERSON] відносно його малолітньої дочки [PERSON] (а.с.41). З [PERSON] на користь [PERSON] стягуються аліменти на утримання дитини [PERSON] , [INFO] по 2000 грн щомісячно, починаючи з часу набрання рішення законної сили та до досягнення дитиною повноліття(а.с.96-97). [PERSON] хоч і записаний батьком дитини [PERSON] , проте дитиною не цікавиться та не піклується про її розвиток, а також матеріального не допомагає, що стверджується: - показаннями свідка [PERSON] , яка зазначила, що вона є подругою позивачки. [PERSON] бачила ще коли [PERSON] була вагітною. [PERSON] не забирав дитини з пологового будинку, жодного разу не був присутній на святкуванні днів народжень дитини; - показаннями свідка [PERSON] , яка пояснила, що є сусідкою [PERSON] . Від народження дитини не бачила жоного разу, щоб відповідач навідував її; - показаннями свідка [PERSON] , яка пояснила, що є сусудкою [PERSON] . З [PERSON] не знайома, і жодного разу не бачила, щоб він приїжджав до дитини. Так, з характеристики директора ДНЗ Кузюк С.П. , стверджується, що дівчинка у Залуквянському ДНЗ ясла-садочок «Теремок» виховується з ясельного віку. Дитина з великим бажанням відвідує дитячий садочок, бере активну учсть в освітньому процесі вікової групи, всесторонньо розвинута, комунікабельна дівчинка. Вихованням дівчинки займається мама [PERSON] та бабуся [PERSON] (приводииить у садочок, бере иактивну участь у заходах). Батька [PERSON] у житті та вихованні дитини немає зовсім, жодного разу не зявлявся у дитячому садку з часу поступлення дитини(а.с.35). Потреби дитини з моменту ухвалення рішення зросли, відповідно і зросли витрати на її утримання. Дитина [PERSON] , [INFO] повністю знаходиться на утриманні матері [PERSON] . 3. Норми матеріального права, які застосував суд, та мотиви їх застосування. Згідно статті 150 СК України, батьки зобов`язані піклуватись про здоров`я дитини, її фізичний та моральний розвиток. Пунктом 2 статті 8 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року, ратифікованої постановою Верховної Ради України №789-ХІІ від 27.02.1991 року передбачено, що у всіх випадках основне значення має вирішення питання про те, що найкраще відповідає інтересам дитини. Згідно з частини 1 статті 9 Конвенції, визначення компетентними органами, що розлучення дитини з батьками необхідне у випадку, коли батьки не піклуються про дитину. Відповідно до статті 155 СК України, батьківські права не можуть здійснюватись всупереч інтересам дитини, ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. Згідно статті 164 СК України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Відповідно до вимог пункту15 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 30 березня 2007 року, позбавлення батьківських прав є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного та об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема, ставлення батьків до дітей. Згідно з абзацу 2 пункту 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 30 березня 2007 року, ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання, не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей, не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі, не виявляють інтересу до її внутрішнього світу, не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Європейський суд з прав людини у рішенні в справі «Хант проти України» встановив, що між інтересами дитини й інтересами батьків має існувати справедлива рівновага, дотримуючись такої рівноваги, особливу увагу треба приділяти інтересам дитини, які за своєю природою повинні переважати над інтересами батьків. У своїй ухвалі від 01 листопада 2017 року Вищий спеціалізований суд України дійшов до висновку, що при позбавленні батьківських прав суду слід не тільки встановити ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків, а також чи попереджався батьки офіційно про необхідність зміни ставлення до дитини. Позбавлення батьківських прав є крайнім заходом впливу, тому важливе значення має висновок виконкому органу місцевого самоврядування про доцільність або передчасність застосування такого заходу. Слід також звернути увагу на те, чи створюються перешкоди для спілкування батька із дитиною з боку особи, з якою дитина проживає. Згідно з частиною 6 статті 19 СК України суд може не погодитися з висновком органу опіки та піклування, якщо він є недостатньо обґрунтованим, суперечить інтересам дитини. Суд вважає зазначений висновок обґрунтованим та таким, що не суперечить інтересам дитини, а тому доходить висновку про доцільність позбавлення батьківських прав відповідача. Суд критично оцінює доводи відповідача щодо наміру брати участь у вихованні дитини, оскільки не здобуто доказів - намірів на вчинення зазначених дій участі у вихованні дитини. Подані докази у виді VIBER переписки як намір брати участь у вихованні дитини і перешкоди у цьому позивачки суд оцінює критично, і оскільки даний діалог мав місце після звернення позивачки до суду із зазначеним позовом, такі дії відповідача слід оцінити як спосіб захисту, а не як дійсні наміри. Під час розгляду справи відповідач приїжджаючи до суду дитину не провідав. Беручи до уваги вищенаведене, те, що [PERSON] самоусунувся від виховання дитини, суд вважає, що слід позбавити [PERSON] батьківських прав щодо [PERSON] , [INFO] у зв`язку із ухиленням ним від батьківських обов`язків. Щодо вимоги [PERSON] про збільшення розміру аліментів, суд приходить до наступного висновку. Статтею 51 Конституції України та статтею 180 СК України гарантовано обов`язок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. За приписами статті 141 Сімейного кодексу України, обов`язок по матеріальному утриманню дитини покладається на обох батьків. Відповідно до вимог статті 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Згідно з роз`ясненнями, викладеними у пункті 17 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року N 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до частини першої статті 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Частиною третьою статті 10 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Згідно зі змістом статті 212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів в їх сукупності. Судом встановлено, що на даний час витрати на дитину значно зросли, відповідач є працездатного віку. Окрім того, законодавчо збільшений розмір прожиткового мінімуму на дитину. Відповідно до Закону України «Про державний бюджет на 2021 рік» прожитковий мінімум для дітей віком до 6 років: із 1 січня 2021 року - 1921 грн; із 1 липня - 2013 грн; із 1 грудня - 2100 грн., для дітей віком від 6 до 18 років: із 1 січня 2021 року - 2395 грн; із 1 липня - 2510 грн; із 1 грудня - 2618 грн. Враховуючи вищевикладене, насамперед інтереси дитини та обставини відповідно до яких, витрати на дитини значно зросли, зважаючи на обов`язок обох батьків утримувати дитину, виходячи із мінімального рекомендованого розміру аліментів, те, що відповідач є працездатного віку, доводи щодо інших утриманців не підтверджені належними та допустимими доказами, суд вважає, за необхідне збільшити розмір стягуваних аліментів, визначивши розмір аліментів у твердій грошовій сумі в розмірі 2 100 грн. щомісячно, і до досягнення дитиною повноліття. З огляду на те, що позивачка, на користь якої ухвалено рішення, звільнена від сплати судового збору за позовну вимогу про зміну розміру аліментів, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь держави судовий збір в розмірі 840 грн. 80 коп., а також слід стягнути з відповідача на користь позивача сплачений нею судовий збір за позовну вимогу про позбавлення батьківських прав у розмірі 840 грн. 80 коп.

Outcome: partial