Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-20 00:00:00

21.03.2017 року [PERSON], звернувся до суду з цим позовом, вказуючи, що 25 серпня 1997 р. в с. Довжок Погребищенського району Вінницької області, помер [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про його смерть серії 1-АМ № 011671, актовий запис № 38, після смерті якого відкрилася спадщина, яка складається з земельної частки (паю). Після смерті спадкодавця, який проживав одиноко, дружини та дітей не мав, позивач по справі, в передбачений шестимісячний строк успадкував предмети домашнього вжитку, вступив в управління (володіння) спадковим майном, а тому вимагає визнати за ним право, на земельну частку (пай) в розмірі 3,60 в умовних кадастрових гектарах, що посвідчується сертифікатом на право на земельну частку (пай) серії ВН № 0152760 в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON], який помер 25.08.1997 року в с. Довжок, Погребищенського району, Вінницької області. Позивач, [PERSON] просив розглянути справу за його відсутності, про що до суду подав відповідну заяву, позовні вимоги просив задовольнити в повному обсязі. Представник відповідача [PERSON] сільської ради в судове засідання не зявився, направив до суду заяву за № 02-10-49 від 30.03.2017 року, у якій позовні вимоги визнав в повному обсязі, проти задоволення позову не заперечував, справу просив розглянути за його відсутності. Зясувавши позицію сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з огляду на таке. У відповідності до ч. 4 ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд, за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову, якщо таке визнання не суперечить закону і не порушує права свободи чи інтереси інших осіб. Згідно з ч. 1 ст. 61 ЦПК України, обставини визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Беззаперечно встановлено, що [PERSON], який помер 25.08.1997 року в с. Довжок Погребищенського району, Вінницької області, що підтверджується свідоцтвом про його смерть серії І-АМ № 011671 (а.с. 6), був власником земельної частки (паю) площею 3,60 в умовних кадастрових гектарах, що посвідчується сертифікатом на право на земельну частку /пай/ (а.с. 8), а позивач, як єдиний спадкоємиць за законом фактично прийняв та вступив в управління та володіння спадковим майном. Дані правовідносини у системному звязку регулюються: -ч.1 ст. 1 Протоколу 1 Конвенції про захист прав і основоположних свобод, яка передбачає право на ефективне мирне володіння майном; -відповідно до ч.1,2 ст.549 ЦК УРСР (1963 р.) визнається, що спадкоємець прийняв спадщину:якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом 6 місяців з дня відкриття спадщини. -Відповідно до ст..550 ЦК УРСР(1963 р.) , якщо спадкоємець в установлений ст..549 цього Кодексу строк вступив в управління або володіння спадковим майном чи його частиною, суд з цих підстав вирішує питання не про продовження пропущеного строку, а про визнання права на спадкове майно , відповідно до п.4 Постанови Пленуму Верховного Суду України №4 від 24.06.1983 року Оскільки в судовому засіданні беззаперечно доведено, що [PERSON], який помер 25.08.1997 року в с. Довжок Погребищенського району, Вінницької області, що підтверджується свідоцтвом про його смерть серії І-АМ № 011671, був власником земельної частки (паю) площею 3,60 в умовних кадастрових гектарах, що посвідчується сертифікатом на право на земельну частку /пай/, а позивач, як єдиний спадкоємиць за законом фактично прийняв та вступив в управління та володіння спадковим майном, то з метою захисту майнових прав позивача, необхідно визнати за ним право приватної власності на це майно.

Outcome: approved