Jurisdiction: civil
Date: 2020-07-29 00:00:00

1. Стислий виклад позиції позивача та відповідача. Позивач [PERSON] звернулась до суду із позовом до Комунального підприємства Кам`янської міської ради «Управляюча компанія по обслуговуванню житлового фонду», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, Комунальне підприємство Кам`янської міської ради «Тепломережі», про відшкодування майнової та моральної шкоди, завданої залиттям квартири. У своєму позові позивач зазначила, що вона є власником квартири [ADDRESS] . Управління будинком за вказаною адресою здійснює Комунальне підприємство Кам`янської міської ради «Управляюча компанія по обслуговуванню житлового фонду». 14 січня 2020 року на горищі будинку, в якому вона проживає, сталася аварійна ситуація - прорив трубопроводу системи опалення, внаслідок чого її квартиру було затоплено водою, у зв`язку із чим їй завдано матеріальні збитки. Вона звернулась до відповідача, але останнім було відмовлено у відшкодуванні шкоди. Згідно до кошторису на ремонт її квартири вартість відновлювального ремонту її квартири після залиття складає 67 237,48 грн. Також після затоплення вона вимушена була сплатити за споживання електроенергії в розмірі 474,10 грн., води 300 грн., газу 450 грн. Зазначає, що їй були й спричинена моральна шкода, яку оцінює в розмірі 20 000 грн. З урахуванням викладеного, просить суд стягнути з Комунального підприємства Кам`янської міської ради «Управляюча компанія по обслуговуванню житлового фонду» на її користь суму відшкодування завданої майнової шкоди у розмірі 67 977 грн. 03 коп., завданої моральної шкоди у розмірі 20 000 грн., судові витрати у розмірі 1681,60 грн. Позивач у своєму позові посилається на норми ст.ст.1166, 1167 ЦК України. Представник відповідача Комунального підприємства Кам`янської міської ради «Управляюча компанія по обслуговуванню житлового фонду» надала суду відзив на позов, де зазначив, що відповідач надає послуги з управління багатоквартирними будинками виключно до кошторису з управління та затвердженою періодичністю їх надання, а саме: обслуговування внутрішньо-будинкових систем холодного водопостачання та водовідведення теплопостачання та зливної каналізації. Вважають, що позивачем не доведено той факт, що саме дії або можлива бездіяльність відповідача призвели до пориву системи теплопостачання будинку, внаслідок чого було затоплено квартиру позивача. Зазначив, що відповідачем по справі надано до суду всі достатні докази, щодо виконання покладених на підприємство обов`язків у повному обсязі та належної якості, а позивачем зовсім не доведено та не обґрунтовано свої позовні вимоги, щодо дій або можливої бездіяльності відповідача, які б могли призвести до затоплення квартири позивача. Вказав, що позивачем не доведено вини саме Комунального підприємства Кам`янської міської ради «Управляюча компанія по обслуговуванню житлового фонду» в заподіянні їй матеріальної та моральної шкоди. Відповідач у своєму відзиві посилається на норми ст.ст.1166, 1167 ЦК України. В судовому засіданні позивач [PERSON] та представник позивача [PERSON] позовні вимоги підтримали, просили позов задовольнити в повному обсязі. Посилались на обставини викладені в позові. Просять суд стягнути з Комунального підприємства Кам`янської міської ради «Управляюча компанія по обслуговуванню житлового фонду» на користь позивача суму відшкодування завданої майнової шкоди у розмірі 67 977 грн. 03 коп., завданої моральної шкоди у розмірі 20 000 грн., судові витрати у розмірі 1681,60 грн. В судовому засіданні представник відповідача Комунального підприємства Кам`янської міської ради «Управляюча компанія по обслуговуванню житлового фонду» Лисий С.В. просить суд відмовити в задоволенні позову в повному обсязі, посилався на обставини викладені в відзиві. Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, Комунального підприємства Кам`янської міської ради «Тепломережі» у судове засідання не з`явився, був повідомлений належним чином. 2. Заяви, клопотання учасників справи 19 лютого 2020 року позивачем надана заява про виклик свідків. 10 травня 2020 року клопотання відповідача про ознайомлення із матеріалами справи. 19 березня 2020 року клопотання відповідача про відкладення розгляду справи. 30 березня 2020 року відповідачем наданий відзив на позов. 16 квітня 2020 року позивачем надана відповідь на відзив. 10 квітня 2020 року відповідачем надане клопотання про відкладення розгляду справи. 26 травня 2020 року позивачем долучені докази до справи. 3.Процесуальні дії суду 20 лютого 2020 року ухвалою суду відкрито провадження по справі. 24 червня 2020 року ухвалою суду закрито підготовче засідання по справі та справу призначено до розгляду. 4. Фактичні обставини встановлені судом та зміст спірних правовідносин В судовому засіданні встановлено, що позивач [PERSON] є власником квартири [ADDRESS] , що вбачається зі свідоцтва про право на спадщину за законом від 04 квітня 2006 року, видане державним нотаріусом Першої дніпродзержинської державної нотаріальної контори Полянським Ю.М. та витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 28 квітня 2006 року (а.с.7-, 8, 9-10). Управління будинком [ADDRESS] здійснює Комунальне підприємство Кам`янської міської ради «Управляюча компанія по обслуговуванню житлового фонду», що відповідно до рішення виконавчого комітету Кам`янської міської ради від 13.09.2016 року № 242. Між сторонами [PERSON] та Комунальним підприємством Кам`янської міської ради «Управляюча компанія по обслуговуванню житлового фонду» 20 січня 2020 року укладений договір № 1-5502010186 про надання послуг з управління багатоквартирним будинком (а.с.11-12). Судом встановлено, що 14 січня 2020 року на горищі будинку, в якому проживає позивач, а саме [ADDRESS] , сталася аварійна ситуація - прорив трубопроводу системи опалення, внаслідок чого квартиру позивача було затоплено водою, у зв`язку із чим їй завдано матеріальні збитки (а.с.13). Згідно до кошторису на ремонт квартири позивача вартість відновлювального ремонту її квартири після залиття складає 67 237,48 грн. (а.с.17-24). Ст.4 ЦПК України визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до вимог ст.ст.15, 16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Позивачем обраний спосіб захисту, що відповідає вимогам ч.2 ст.16 ЦК України та предметом позову є відшкодування матеріальної та моральної шкоди. Згідно до вимог ст.19 ЦПК України, суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства. З позовних вимог вбачається, що між сторонами виник спір з цивільних правовідносин, до яких застосовуються положення глави 82 ЦК України «Відшкодування шкоди» та обраний спосіб захисту - стягнення шкоди. 5. Оцінка суду Суд, вислухавши позивача та представників сторін, вивчивши матеріали цивільної справи та дослідивши докази по справі, суд вважає позов таким, що підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. За загальним правилом статей 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес у один із способів, визначених частиною першою статті 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом. Стаття 1166 ЦК України встановлює загальні підстави відповідальності за завдану майнову шкоду, зокрема частиною першою цієї статті визначено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до п.3, п.п.4,5,6,7 Наказу Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 15.08.2018 № 219 «Про затвердження Порядку обслуговування внутрішньобудинкових систем теплопостачання, водопостачання, водовідведення та постачання гарячої води» виконавець - юридична або фізична особа - підприємець, уповноважена співвласниками на виконання робіт з обслуговування внутрішньобудинкових систем теплопостачання, водопостачання, водовідведення та постачання гарячої води (усіх разом або окремо конкретної), управитель або виконавець комунальної послуги з постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення у разі укладення споживачами з ним індивідуальних договорів про надання такої послуги та обслуговування відповідних внутрішньобудинкових мереж; точка приєднання внутрішньобудинкової системи водовідведення багатоквартирного будинку до житлового (нежитлового) приміщення - трійник на відгалуженні від стояка внутрішньобудинкової системи водовідведення (трійник належить до внутрішньобудинкової системи); точка приєднання внутрішньобудинкової системи водопостачання та системи постачання гарячої води багатоквартирного будинку до житлового (нежитлового) приміщення - перша запірна арматура на відгалуженні від стояків у межах приміщення (запірна арматура не належить до внутрішньобудинкової системи); точка приєднання внутрішньобудинкової системи теплопостачання багатоквартирного будинку до житлового (нежитлового) приміщення - відгалуження від стояків у межах приміщення для вертикальної розводки, перша запірна арматура на відгалуженні від стояка за межами приміщення для горизонтальної розводки (запірна арматура не належить до внутрішньобудинкової системи). Обслуговування внутрішньобудинкових систем теплопостачання, водопостачання, водовідведення та постачання гарячої води багатоквартирного будинку (далі - внутрішньобудинкові системи) здійснюється виконавцем та включає комплекс робіт з технічного обслуговування та проведення поточного ремонту внутрішньобудинкових систем від зовнішньої поверхні стіни будинку до точки приєднання житлового (нежитлового) приміщення протягом усього періоду їх експлуатації. Обслуговування систем теплопостачання, водопостачання, водовідведення та постачання гарячої води в межах житлового (нежитлового) приміщення від точки приєднання здійснюється його власником (співвласниками). Виконавець забезпечує функціонування та підтримку в робочому стані елементів внутрішньобудинкових систем відповідно до заданих параметрів і режимів роботи. Технічне обслуговування внутрішньобудинкових систем багатоквартирного будинку складається з комплексу робіт, спрямованих на підтримку справності елементів системи чи заданих параметрів та режимів роботи обладнання внутрішньобудинкових систем за допомогою огляду, налагодження, регулювання і випробування систем, заміни швидкозношуваних елементів, заправки витратними матеріалами, змащення тощо, та не включає обслуговування вузлів комерційного обліку. У зв`язку із залиттям, позивачем повідомлено відповідача Комунальне підприємство Кам`янської міської ради «Управляюча компанія по обслуговуванню житлового фонду», працівниками якого складений акт 14 січня 2020 року, про те, що залиття квартири [ADDRESS] відбулося внаслідок аварійної ситуації, яка сталася на горищі будинку під час виконання робіт на зовнішньому трубопроводі центрального опалення. Окрім цього, відповідачем на звернення позивача повідомлено, щодо компенсації матеріального збитку через залиття квартири з центрального опалення, затоплення сталося через аварійну ситуацію на трубопроводі системи центрального опалення, витрати на ремонт квартир діючим тарифом оплати послуги щодо управління багатоквартирними будинками не передбачені. З матеріалів справи встановлено, що залиття квартири позивача сталося внаслідок аварійної ситуації, яка сталася на горищі будинку під час виконання робіт на зовнішньому трубопроводі центрального опалення. Відповідно до частин першої та другої статті 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). Правовідносини, що виникають між виробниками, виконавцями, споживачами у процесі створення, надання та споживання житлово-комунальних послуг регулюються Законом України «Про житлово-комунальні послуги». Відповідно до ч. ч. 2, 4 ст.19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» учасниками відносин у сфері житлово-комунальних послуг є: власник, споживач, виконавець, виробник. Особливими учасниками відносин у сфері житлово-комунальних послуг є балансоутримувач та управитель, які залежно від цивільно-правових угод можуть бути споживачем, виконавцем або виробником. Згідно зі ст. 13 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» залежно від функціонального призначення житлово-комунальні послуги поділяються на: 1) комунальні послуги (централізоване постачання холодної та гарячої води, водовідведення, газо- та електропостачання, централізоване опалення, а також вивезення побутових відходів тощо); 2) послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій (прибирання внутрішньобудинкових приміщень та прибудинкової території, санітарно-технічне обслуговування, обслуговування внутрішньобудинкових мереж, утримання ліфтів, освітлення місць загального користування, поточний ремонт, вивезення побутових відходів тощо); 3) послуги з управління будинком, спорудою або групою будинків (балансоутримання, укладання договорів на виконання послуг, контроль виконання умов договору тощо); 4) послуги з ремонту приміщень, будинків, споруд (заміна та підсилення елементів конструкцій та мереж, їх реконструкція, відновлення несучої спроможності несучих елементів конструкцій тощо). Відповідачем визначено управителем багатоквартирних будинків у м. Кам`янське відповідно до рішення виконавчого комітету Камянської міської ради. Отже вказаним рішенням, прийнятим органом місцевого самоврядування в межах своєї компетенції, визначено статус відповідача Комунального підприємства Кам`янської міської ради «Управляюча компанія по обслуговуванню житлового фонду» як управителя будинків. Зазначеним рішенням встановлено обов`язок підприємства розпочати надання послуг з управління з вересня 2016 року. Господарську діяльність з управління житлових будинків та прибудинкових територій підприємство здійснює, у відповідності до Наказу від 15.08.2018р № 219 «Про затвердження Порядку обслуговування внутрішньобудинкових систем теплопостачання, водопостачання, водовідведення та постачання гарячої води», Постанова Кабінету Міністрів України від 01 червня 2011р. № 869 «Про забезпечення єдиного підходу до формування тарифів на житло-комунальні послуги», та іншими нормативно-правовими актами у сфері житлово-комунального господарства. Порядок обслуговування внутрішньобудинкових систем теплопостачання, водопостачання, водовідведення та постачання гарячої води визначає механізм обслуговування внутрішньобудинкових систем теплопостачання, водопостачання, водовідведення та постачання гарячої води багатоквартирного житлового будинку, забезпечення їх належного функціонування, технічного обслуговування та ремонту з метою надійного та безпечного надання споживачам відповідних комунальних послуг. Дія цього Порядку поширюється на управителів або інших осіб, уповноважених співвласниками багатоквартирного будинку на виконання робіт з технічного обслуговування та поточного ремонту внутрішньобудинкових систем теплопостачання, водопостачання, водовідведення та постачання гарячої води, а також виконавців комунальних послуг з постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення у разі укладення з ними споживачами індивідуальних договорів про надання такої послуги з використанням та обслуговуванням внутрішньобудинкових мереж. Відповідно до вищезазначеного порядку виконання робіт з обслуговування внутрішньобудинкових систем теплопостачання, водопостачання, водовідведення та постачання гарячої води (усіх разом або окремо конкретної), управитель або виконавець комунальної послуги з постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення у разі укладення споживачами з ним індивідуальних договорів про надання такої послуги та обслуговування відповідних внутрішньобудинкових мереж; точка приєднання внутрішньобудинкової системи водовідведення багатоквартирного будинку до житлового (нежитлового) приміщення - трійник на відгалуженні від стояка внутрішньобудинкової системи водовідведення (трійник належить до внутрішньобудинкової системи). Відповідно до пункту 2 Правил утримання жилих будинків та прибудинкових територій, затверджених наказом Державного комітету України з питань житлово-комунального господарства від 17 травня 2005 року № 76 (далі - Правила), технічне обслуговування жилих будинків - це комплекс робіт, спрямованих на підтримку справності елементів будівель чи заданих параметрів та режимів робот технічного обладнання. Система технічного обслуговування жилих будинків повинна забезпечувати безпечне та безперебійне функціонування будинків, інженерних мереж та обладнання протягом установленого терміну служби будинку. Технічне обслуговування жилих будинків включає роботи з контролю за його станом, забезпечення справності, працездатності, наладки і регулювання інженерних систем тощо. Контроль за технічним станом здійснюється шляхом впровадження системи технічного огляду жилих будинків. Система технічного огляду жилих будинків включає проведення планових та позапланових оглядів (пункт 2.1 Правил). Відповідно до підпунктів 5, 10 пункту 32 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 року № 630 (далі - Правила № 630), виконавець зобов`язаний проводити два рази на рік перевірку стану внутрішньобудинкових систем багатоквартирного будинку із складенням відповідного акта, утримувати внутрішньобудинкові мережі у належному технічному стані, здійснювати їх технічне обслуговування та ремонт. Визначаючись щодо осіб, які мають нести відповідальність за нанесену шкоду, суд враховує, що згідно з п. 1, 4, 6, 9 ч. 2 ст. 8 Закону України «Про житлово - комунальні послуги» виконавець комунальної послуги зобов`язаний забезпечувати своєчасність надання, безперервність і відповідну якість комунальних послуг згідно із законодавством та умовами договорів про їх надання, у тому числі шляхом створення системи управління якістю відповідно до національних або міжнародних стандартів; своєчасно проводити підготовку об`єктів житлово-комунального господарства до експлуатації в осінньо-зимовий період; вживати заходів до ліквідації аварій, усунення порушень якості послуг у строки, встановлені законодавством; своєчасно та власним коштом проводити роботи з усунення виявлених неполадок, пов`язаних з наданням комунальних послуг, що виникли з його вини. Аналіз зазначених норм права свідчить про те, що виконавець зобов`язаний здійснювати усі необхідні дії для забезпечення справності елементів будівлі, безперебійне функціонування будинків, інженерних мереж та обладнання протягом установленого терміну служби будинку, контроль за технічним станом, забезпечити належні експлуатацію та утримання майна, проведення капітального і поточного ремонтів. Отже, саме на виконавця - суб`єкта господарювання, предметом діяльності якого є надання житлово-комунальної послуги споживачу, покладається обов`язок утримувати в належному технічному стані, здійснювати технічне обслуговування житлового будинку. Під час надання послуги з управління управитель забезпечує виконання робіт та послуг з утримання і ремонту спільного майна багатоквартирного будинку та прибудинкової території, що входять до кошторису витрат на утримання будинку та прибудинкової території (далі - кошторис), з урахуванням обов`язкового переліку робіт та послуг, що затверджується Мінрегіоном.(п. 9 Правил надання послуги з управління багатоквартирним будинком» затверджених Постановою Кабінету міністрів України від 05.09.2018 року № 712). Згідно п. 1 «Обов`язкового переліку робіт (послуг), витрати на які включаються до складу витрат на утримання багатоквартирного будинку та прибудинкової території», затвердженого наказом Мінрегіону України від 27.07.2018 року № 190, обов`язковим є технічне обслуговування внутрішньобудинкових систем: водопостачання; водовідведення; теплопостачання; гарячого постачання; зливової каналізації; електропостачання; газопостачання. Аналіз зазначених норм свідчить про те, що управитель зобов`язаний здійснювати усі необхідні дії для забезпечення справності елементів будівлі, безперебійне функціонування будинків, інженерних мереж та обладнання протягом установленого терміну служби будинку, контроль за технічним станом, забезпечити належні експлуатацію та утримання майна, проведення капітального і поточного ремонтів. Отже, саме на виконавця - суб`єкта господарювання, предметом діяльності якого є надання житлово-комунальної послуги споживачу, покладається обов`язок утримувати в належному технічному стані, здійснювати технічне обслуговування житлового будинку. За таких обставин, оскільки встановлено, що будинок, в якому розташована квартира позивача, перебуває у відповідача на обслуговуванні, який як виконавець послуги несе відповідальність за утримання внутрішньо будинкових мереж в належному технічному стані, за здійснення технічного обслуговування та ремонт, за вживання своєчасних заходів до ліквідації аварійних ситуацій, та на момент залиття квартири позивача здійснювало обслуговування даного будинку. Однак зі сторони відповідача мало місце неналежне обслуговування системи центрального опалення. Залиття квартири позивача сталося внаслідок винних дій (протиправної бездіяльності), а саме неналежного стану внутрішньобудинкових мереж в будинку, технічне обслуговування якого було покладено на відповідача, а відповідач, як особа, яка заподіяла шкоду, не довело відсутність своєї вини у її заподіянні. Відповідно до п.2 ч.1 ст.1 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги» виконавець комунальної послуги - суб`єкт господарювання, що надає комунальну послугу споживачу відповідно до умов договору. Відповідно до п.3 ч.1 ст. 1 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги» внутрішньобудинкові системи багатоквартирного будинку - механічне, електричне, газове, сантехнічне та інше обладнання в будинку, яке обслуговує більше одного житлового та/або нежитлового приміщення, у тому числі комунікації до обладнання споживача, системи автономного теплопостачання, бойлерні та елеваторні вузли, обладнання протипожежної безпеки, вентиляційні канали та канали для димовидалення, обладнання ліфтів, центральних розподільних щитів електропостачання від зовнішньої поверхні стіни будівлі до точки приєднання житлового (нежитлового) приміщення. Відповідно до п.1 ч.1 ст. 5 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги» до житлово-комунальних послуг належать: житлова послуга - послуга з управління багатоквартирним будинком. Послуга з управління багатоквартирним будинком включає: утримання спільного майна багатоквартирного будинку, зокрема прибирання внутрішньобудинкових приміщень та прибудинкової території, виконання санітарно-технічних робіт, обслуговування внутрішньобудинкових систем (крім обслуговування внутрішньобудинкових систем, що використовуються для надання відповідної комунальної послуги у разі укладення індивідуальних договорів про надання такої послуги, за умовами яких обслуговування таких систем здійснюється виконавцем), утримання ліфтів тощо. Відповідно до п.32 Постанови Кабінету Міністрів України «Про затвердження Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення та типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведенняпро надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення» виконавець зобов`язаний: проводити два рази на рік перевірку стану внутрішньобудинкових систем багатоквартирного будинку із складенням відповідного акта; утримувати внутрішньобудинкові мережі у належному технічному стані, здійснювати їх технічне обслуговування та ремонт; усувати аварії та інші порушення порядку надання послуг, а також виконувати заявки споживачів у строк, установлений законодавством та договором. Отже, судом встановлено, що технічне обслуговування внутрішньобудинкових систем будинку повинно здійснювати Комунальне підприємство Кам`янської міської ради «Управляюча компанія по обслуговуванню житлового фонду». Комунальне підприємство є відповідальним у повному обсязі перед споживачем за порушення публічного договору про надання житлово-комунальних послуг. Аналогічного висновку дійшов Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду у постанові від 26 червня 2019 року у справі № 641/9921/15-ц, провадження № 61-29983св18. Суд вважає, що наявними у справі доказами підтверджено те, що на відповідача, як управителя та виконавця послуг з утримання будинку та прибудинкової території житлового будинку позивача покладено обов`язок по утриманню в належному технічному стані зазначеного будинку, здійснення технічного обслуговування і ремонту внутрішньобудинкових мереж, вжиття заходів щодо ліквідації аварійних ситуацій в межах зазначених чинним законодавством меж відгалуження (зон відповідальності). Відповідачем оспорюється висновки щодо оцінки об`єкта нерухомого майна, проведений ТОВ «Виробниче об`єднання «Будальтернатива», якою встановлено, що розмір майнового матеріального збитку, завданого внаслідок затоплення квартири 67 237 гривня 48 копійок збитку, якими визначено розмір матеріальної шкоди, але відповідачем інших належних та допустимих доказів щодо вартості матеріального збитку не надано. Так, дослідивши наданий позивачем Локальний кошторис на будівельні роботи на ремонт квартири [ADDRESS] , суд дійшов висновку, що він відповідає усім вимогам закону та є належним та допустимим доказом на підтвердження розміру заподіяної позивачу матеріальної шкоди, завданої внаслідок залиття квартири, тому суд вважає, що розмір заподіяної в результаті залиття матеріальної шкоди, є дійсним і сума, вказана у даних висновках, а саме: 67237,48 грн. підлягає стягненню з відповідача на підставі ст. 1166 ЦК України. Зважаючи, що відповідач не довів відсутності його вини в даних правовідносинах, в цій частині позов підлягає задоволенню. Таким чином, саме з вини відповідача, позивачу [PERSON] завдано матеріальної шкоди в розмірі 67 237,48 грн., що документально підтверджено в судовому засіданні, тому позовні вимоги в частині стягнення такої шкоди підлягають задоволенню. В частині стягнення витрат позивача, які складаються з витрат за споживання електроенергії в розмірі 308, 10 грн., оплату за воду в розмірі 135,95 грн., газу в розмірі 295,60 грн. слід відмовити, оскільки позивачем не доведено, що з вини відповідача були нараховані кошти за вказані послуги. Щодо відшкодування моральної шкоди позивачу, суд зазначає наступне. Позивач [PERSON] посилається на те, що їй спричинена моральна шкода, яка полягає в моральних стражданнях, зазнавши її через залиття квартири. Моральна шкода для неї виразилась в тому, що вона отримала значні душевні переживання з приводу пошкодження її майна, вирішення питань щодо відновлення нормальних життєвих умов проживання, проведення ремонту, проявилися різні захворювання. Завдані моральні страждання позивач оцінює в розмірі 20 000 грн. Відповідно до ч.1 ст.23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Згідно до п.3 постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань або інших негативних явищ заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Відповідно до п. 5 Постанови Пленуму Верховного суду України №4 від 31.03.1995року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору. Відповідно до п. 9 Постанови розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості. Суд, при визначенні розміру відшкодування моральної шкоди враховує вимоги розумності та справедливості. Відповідно до ч.1 ст.1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Ст.ст.76, 80 ЦПК України визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Ст.81 ЦПК України визначає, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Ст.12 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача до відповідача по справі щодо стягнення моральної шкоди потрібно задовольнити частково в сумі 2 000 грн., тому як розмір зазначений позивачем в 20 000 грн. позивачем не доведений. Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

Outcome: partial