Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-30 00:00:00

20.05.2020 року [PERSON] звернувся до Мар`їнського районного суду Донецької області із позовною заявою до Курахівської міської ради Мар`їнського району Донецької області про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини. В обґрунтування своїх вимог зазначив, що [INFO] помер [PERSON] . Після його смерті відкрилась спадщина на все належне йому майно, в тому числі і на будинок з господарськими спорудами за адресою: [ADDRESS] . 08 квітня 2010 року [PERSON] у Курахівській державній нотаріальній конторі склав заповіт згідно якого заповів [PERSON] все своє майно. Оскільки позивач постійно мешкає в Іркутській області РФ та не має матеріальної змоги приїхати до м. Курахове, то з метою звернення до нотаріуса для оформлення спадщини позивач надав довіреність від 08 листопада 2018 року, якою уповноважив [PERSON] від його імені подати заяву до нотаріальної контори про прийняття спадщини. З вказаною довіреністю [PERSON] 25 гружня 2018 року звернулась до нотаріуса Курахівської державної нотаріальної контори, але їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину у зв`язку з пропуском встановленого законом шестимісячного строку. [PERSON] пропустила строк для подачі заяви про прийняття спадщини у зв`язку з тим, що довіреність на її ім`я була нею отримана вже після спливу шестимісячного строку. Представник позивача у судове засідання не з`явився, про час, дату та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, подав до суду заяву про розгляд без його участі. Представник відповідача у судове засідання не з`явився, про час, дату та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, подав до суду заяву про розгляд без його участі. Проти заявлених позовних вимог не заперечує. Частинами 3 та 4 ст.200 ЦПК України\~передбачено, що за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі визнання позову проводиться в порядку, встановленому статтею 206 цього Кодексу. Відповідно до ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову, суд за наявності до того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Згідно вимог ч.2 ст.247\~ЦПК\~України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з підстав, зазначених позивачем у позовній заяві. Як вбачається з копії нотаріально посвідченої довіреності 38 АА 2620476 від 08.11.2018 року [PERSON] уповноважив [PERSON] на подання заяви про прийняття спадщини. Відповідно до копії свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 26 грудня 2018 року, [PERSON] , [INFO] помер [INFO] у віці 75 років в м. Курахове, Мар`їнського району, Донецької області, Україна. Як вбачається з копії нотаріально посвідченого заповіту від 08 квітня 2010 року [PERSON] , [INFO] , на випадок свої смерті усе своє майно, де б воно не було та з чого б не складалося, і взагалі все те, що йому належатиме на день його смерті і на що він за законом матиме право, заповідає своєму сину [PERSON] , [INFO] . Наявність спадкового майна на території Мар`їнського району Донецької області підтверджується копією договору купівлі-продажу будинку від 31 липня 1986 року згідно якого [PERSON] придбав у [PERSON] житловий будинок зі всіма надвірними прибудовами, що розташований в [ADDRESS] . Копією постанови державного нотаріуса від 31 травня 2019 року підтверджується факт відмови [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті [PERSON] . Види спадкування визначені в ч. 1 ст. 1217 ЦК України згідно якої спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно ст.\~1268\~ЦК України спадкоємець за заповітом чи законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 ЦК України, він не заявив про відмову від неї. Відповідно до ч. 1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Згідно до вимог ч. 1ст.\~1270\~ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Згідно до ч. 3 ст.\~1272\~ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Відповідно до роз`яснень Пленуму Верховного Суду України, викладених в п.24 Постанові «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року №7особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК. Особистий приїзд до міста знаходження спадкового майна через значну відстань і складне транспортне сполучення з місцем проживання позивача створював для нього об`єктивні і істотні труднощі, які полягали у вимушеній зміні налагодженого та запланованого укладу життя сім`ї позивача. При визначенні переліку обставин, які можуть бути визнані поважними при вирішенні питання щодо надання додаткового строку для прийняття спадщини судом враховується правова позиція Верховного Суду по справі № 565/1145/17 від 26.06.2019 року згідно якої поважними причинами пропуску строку визнаються, зокрема: 1) тривала хвороба спадкоємців; 2) велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна; 3) складні умови праці, які, зокрема, пов`язані з тривалими відрядженнями, в тому числі закордонними; 4) перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил України; 5) необізнаність спадкоємців про наявність заповіту тощо. Отже, судом встановлено та підтверджено документально, що позивач [PERSON] є спадкоємцем за заповітом після смерті [PERSON] , пропустив строк для прийняття спадщини з поважних причин, таким чином, задоволення позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Окремо суд звертає увагу і на той часовий проміжок, що було пропущено позивачем при зверненні його представника до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини. Так, спадщина відкрилась 14 червня 2018 року, строк подачі заяви про прийняття спадщини сплинув 14 грудня 2018 року, а представник позивача за довіреністю реалізував надані йому повноваження поза межами законодавчо визначеного шестимісячного строку, а саме 25 грудня 2018 року, тобто представник позивача за довіреністю звернувся до нотаріуса із незначним пропуском законодавчого встановленого граничного терміну, що, на думку суду, свідчить про можливість надання додаткового строку для прийняття спадщини та узгоджується із правовою позицією Верховного Суду, висловленою у постанові від 17 жовтня 2018 року по справі № 681/203/17-ц та постанові від 28 жовтня 2019 року по справі № 761/42165/17-ц. Проаналізувавши встановлені обставини по справі, оцінивши надані в силу положень\~ст.81 ЦПК України\~докази в їх сукупності, враховуючи, що спадкодавець помер [INFO] останній день шестимісячного строку для прийняття спадщини позивачем було пропущено, то суд вважає за необхідне визнати причини пропуску строку прийняття спадщини спадкоємцем поважними, а позов задовольнити і визначити йому додатковий строк для подачі заяви про прийняття спадщини.

Outcome: approved