Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-07 00:00:00

19 серпня 2021 року [PERSON] звернулася до Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області з заявою про видачу обмежувального припису. Заява мотивована тим, що [PERSON] є рідною донькою [PERSON] , який вчиняє відносно неї фізичне, психологічне та економічне домашнє насильство, з приводу чого 16 серпня 2021 року вона зверталася з заявою до КРУП ГУНП в Дніпропетровській області. Родина [PERSON] складається з батька - [PERSON] , матері - [PERSON] , братів - [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . До червня 2020 року родина проживала за адресою: [ADDRESS] , однак протягом останніх декількох років батько їх залякував, принижував, застосовував фізичний вплив шляхом побиття, після чого вони з`їхали від батька та змінили місце проживання. Вперше фізичне та психологічне насильство щодо [PERSON] батько вчинив 6 років тому, коли заявниці було 12 років, у батька з матір`ю виникли розбіжності у міркуваннях щодо переведення заявниці до іншої школи, після чого батько вдарив її по голові та голосно насварив. Заявниця постійно страждала від психологічного домашнього насильства, яке зазнавала будучи свідком того, як батько безпідставно зривався на матері, бив її, ображав словесно, принижував у її присутності та у присутності її братів, а коли [PERSON] намагалася захищати матір, отримувала стусана та тягання за волосся від батька як покарання за непокору. Впродовж останніх двох років батько постійно, за найменшу як він вважав непокору чи власну думку, хапав її за волосся, боляче тягав, бив по голові та нецензурно ображав, що також часто відбувалося у присутності молодших братів, які плакали та лякалися від побаченого. В лютому 2021 року через учбову зайнятість [PERSON] відмовилась в негайному порядку за наказом батька йти варити компот, після чого він схопив її за волосся та силою потяг до кухні. Батько свідомо залучав дітей свідками своїх сварок з дружиною, щоб вони, як він пояснював, подивилися як себе поводить матір, та що за це буває, при цьому нецензурно лаявся, ображав матір у їх присутності, та вимагав, щоб діти погоджувалися з його звинуваченнями в адресу матері, так як в іншому випадку їх також очікує подібне виховання через силу та приниження. Також у присутності дітей батько показово бив ногами домашню собаку, забороняв втручатися у «власні методи дресирування тварини», яка наразі проходить курс лікування у ветеринара. Коли [PERSON] вступила на навчання до Криворізького музичного коледжу та почала отримувати стипендію, батько через примус та залякування наказував купувати йому цигарки та їжу особисто для нього, за його вподобанням. Рішенням Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 21.07.2021 видано обмежувальний припис який містить заборонні заходи щодо [PERSON] на захист матері та неповнолітніх братів, в той час як [PERSON] залишається беззахисною перед переслідуванням батька та його подальшого фізичного та психологічного впливу в разі виявлення її місця проживання або з`явиться за її місцем навчання. На даний час [PERSON] боїться виходити сама, без супроводу матері чи інших родичів із дому, замкнулась в собі, не відвідує громадські місця та заходи, від знайомих чула, що батько їздить по району та виглядає її з братами. У заявниці наявний стійкий страх, що її батько продовжить й надалі вчиняти щодо неї домашнє насильство фізичного, економічного, психологічного характеру. Посилаючись на вищевикладені обставини, заявниця просила суд задовольнити її заяву. Заявник у судове засідання не з`явилася, представник заявника [PERSON] надала суду заяву про розгляд справи без її участі та без участі заявника, заяву підтримує в повному обсязі та просить задовольнити. Заінтересована особа у судове засідання не з`явився. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що заява підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав. Письмовими матеріалами справи встановлено, що [PERSON] , [INFO] , є донькою [PERSON] та [PERSON] ,що підтверджується свідоцтвом про народження (а.с.8). 16 серпня 2021 року [PERSON] звернулася до КРУП ГУНП в Дніпропетровській області з заявою про вчинення домашнього насильства в сім'ї її батьком [PERSON] , заява зареєстрована в інформаційно-телекомунікаційній системі «Інформаційний портал Національної поліції України» (журналі єдиного обліку) за № 20384 (а.с.9-11). Рішенням Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області № 216/4309/21 від 21.07.2021, за заявою [PERSON] видано обмежувальний припис, та заборонено [PERSON] наближатися на відстань меншу ніж 100 метрів до місця проживання (перебування), навчання, роботи, інших місць частого відвідування постраждалої особи [PERSON] , та її дітей [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] ; заборонено [PERSON] особисто і через третіх осіб розшукувати постраждалу особу [PERSON] , якщо вона за власним бажанням перебуває у місці, невідомому кривднику, переслідувати її та в будь-який спосіб спілкуватися з нею; заборонено [PERSON] вести листування, телефонні переговори з постраждалою особою [PERSON] , або контактувати з нею через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб. Строк дії обмежувального припису визначено до 01 січня 2022 року (а.с.12-14). У статті 3 Конституції України зазначено, що людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю. Статтею 27 Конституції України встановлено, що кожен має право захищати своє життя і здоров`я, життя і здоров`я інших людей від протиправних посягань. Відповідно до ст. 350-1 ЦПК України заява про видачу обмежувального припису подається до суду за місцем проживання (перебування) особи, яка постраждала від домашнього насильства. У разі, якщо участь заявника становить загрозу подальшої дискримінації чи насильства для нього, справа може розглядатися без його участі. Неявка належним чином повідомлених заінтересованих осіб не перешкоджає розгляду справи про видачу обмежувального припису. Згідно статті 350-2 ЦПК України заява про видачу обмежувального припису може бути подана: зокрема, п. 1) особою, яка постраждала від домашнього насильства, або її представником - у випадках, визначених Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству». Справа про видачу обмежувального припису розглядається судом за участю заявника та заінтересованих осіб. Неявка належним чином повідомлених заінтересованих осіб не перешкоджає розгляду справи про видачу обмежувального припису. Суд розглядає справу про видачу обмежувального припису не пізніше 72 годин після надходження заяви про видачу обмежувального припису до суду. Положеннями статті 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Законом № 475/97-ВР від 17.07.1997, встановлено, що кожен має право на повагу до свого приватного і сімейного життя, до свого житла і кореспонденції. Згідно вимог статті 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Такі докази мають відповідати критеріям достатності, допустимості, належності і достовірності, визначених ст. 77-80 ЦПК України. Нормами статті 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Як визначено п. 3, 6, 7, 8 та 14 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь. Особа, яка постраждала від домашнього насильства - особа, яка зазнала домашнього насильства у будь-якій формі. Кривдник - особа, яка вчинила домашнє насильство у будь-якій формі. Обмежувальний припис стосовно кривдника - встановлений у судовому порядку захід тимчасового обмеження прав чи покладення обов`язків на особу, яка вчинила домашнє насильство, спрямований на забезпечення безпеки постраждалої особи. Психологічне насильство - форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи. Фізичне насильство - форма домашнього насильства, що включає ляпаси, стусани, штовхання, щипання, шмагання, кусання, а також незаконне позбавлення волі, нанесення побоїв, мордування, заподіяння тілесних ушкоджень різного ступеня тяжкості, залишення в небезпеці, ненадання допомоги особі, яка перебуває в небезпечному для життя стані, заподіяння смерті, вчинення інших правопорушень насильницького характеру. Враховуючи викладені вище обставини справи, а також зазначені положення Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», обмежувальний припис за своєю суттю не є заходом покарання особи (на відміну від норм, закріплених в КУпАП та КК України), а є тимчасовим заходом, виконуючим захисну та запобіжну функцію і направленим на попередження вчинення насильства та забезпечення першочергової безпеки осіб, з огляду на наявність ризиків, передбачених вищезазначеним законом, до вирішення питання про кваліфікацію дій кривдника та прийняття стосовно нього рішення у відповідних адміністративних або кримінальних провадженнях. Частиною 2 ст. 3 Закону України «Про запобіганню та протидію домашньому насильству» визначено перелік осіб, на яких поширюється дія законодавства про запобігання та протидію домашньому насильству незалежно від факту спільного проживання, серед яких - особи, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у шлюбі між собою. Приписами частин 2, 3, 4 ст. 26 Закону України «Про запобіганню та протидію домашньому насильству» визначено, що обмежувальним приписом визначаються один чи декілька таких заходів тимчасового обмеження прав кривдника або покладення на нього певних обов`язків: заборона перебувати в місці спільного проживання (перебування) з постраждалою особою; усунення перешкод у користуванні майном, що є об`єктом права спільної сумісної власності або особистою приватною власністю постраждалої особи; обмеження спілкування з постраждалою дитиною; заборона наближатися на визначену відстань до місця проживання (перебування), навчання, роботи, інших місць частого відвідування постраждалою особою; заборона особисто і через третіх осіб розшукувати постраждалу особу, якщо вона за власним бажанням перебуває у місці, невідомому кривднику, переслідувати її та в будь-який спосіб спілкуватися з нею; заборона вести листування, телефонні переговори з постраждалою особою або контактувати з нею через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб. Рішення про видачу обмежувального припису або про відмову у видачі обмежувального припису приймається на підставі оцінки ризиків (оцінювання вірогідності продовження чи повторного вчинення домашнього насильства, настання тяжких або особливо тяжких наслідків його вчинення, а також смерті постраждалої особи). Обмежувальний припис видається на строк від одного до шести місяців. В свою чергу, як унормовано ч.1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Статтею 89 ЦПК України встановлено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Частиною 3 ст. 26 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» передбачено, що рішення про видачу обмежувального припису або про відмову у видачі обмежувального припису приймається на підставі оцінки ризиків. З наданих суду матеріалів вбачається, що між заявницею та її батьком наявний конфлікт та вкрай напружені стосунки, а саме: між сторонами існують неприязні, конфліктні відносини. Аналіз практики ЄСПЛ стосовно порушеного заявницею питання свідчить, що питання можливості отримання та належного виконання обмежувальних приписів є тісно пов`язаним із позитивними обов`язками держави із забезпечення права особи не зазнавати катування або нелюдського чи такого, що принижує гідність, поводження згідно зі ст. 3 ЄКПЛ, а також права на життя згідно статті 2 та повагу до сімейного і приватного життя, зокрема фізичну і психологічну недоторканність особи, згідно статті 8 ЄКПЛ. Суд вважає, що вжиті заявницею заходи для її захисту, а саме: звернення до правоохоронних органів, не дали очікуваного результату, а тому обмежувальний припис є належним та допустимим способом захисту прав [PERSON] . Підсумовуючи викладене, оцінивши всі докази у сукупності та в їх взаємозв`язку між собою, суд приходить до висновку, що заява [PERSON] є обґрунтованою та підлягає задоволенню у спосіб, який просить заявник, а отже, є необхідність в ухваленні судового рішення про видачу обмежувального припису шляхом встановлення заходів тимчасового обмеження прав кривдника та покладення на нього обов`язків встановлених ст. 26 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству». Відповідно до приписів п. 10 ч. 1 ст. 430 ЦПК України допустити негайне виконання рішення суду. В силу ч. 3 ст. 350-5 ЦПК України судові витрати, пов`язані з розглядом справи, суд відносить на рахунок держави. На підставі наведеного та

Outcome: approved