Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-05 00:00:00

21.05.2019 року до суду звернулася позивач [PERSON] ,, представник позивача [PERSON] , з позовом про визначення додаткового строку для прийняття спадщини до відповідача [PERSON] , третя особа, що не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору: приватний нотаріус Верхньодніпровського районного нотаріального округу Дніпропетровської області Малашова Г.В. 01.07.2019 року отримана довідка про реєстрацію місця проживання відповідача - фізичної особи Ухвалою Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області від 26.07.2019 року відкрите провадження по справі. Справу призначено до розгляду в спрощеному провадженні з викликом сторін на 06.09.2019 року. 28.08.2019 року від відповідача надійшла заява про визнання позовних вимог. Згідно заявлених позовних вимог позивач просить визначити йому додатковий строк, для подання заяви про прийняття спадщини після смерті батька - [PERSON] , померлого [INFO] . В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач посилається на наступне: [INFO] помер її батько [PERSON] . Після смерті [PERSON] , залишилося спадкове майно, яке складається із земельної ділянки площею 1400.00 га., яку покійний батько прийняв у спадщину шляхом спільного проживання з матір`ю позивачки [PERSON] , померлою [INFO] , а також житловий будинок за адресою: [ADDRESS] , який належав померлому батьку на підставі свідоцтва про право особистої власності від 28.07.1989 року, виданого на підставі рішення Верхньодніпровської районної ради № 109/2 від 20 квітня 1988 року. За життя батьки зробили розпорядження щодо передачі у спадщину належного їм майна. [PERSON] , заповіла земельну ділянку площею 1.400 га. позивачці, але належним чином не оформила своє розпорядження. [PERSON] , заповів усе майно з чого б воно не складалось та де б не знаходилось [PERSON] Але [PERSON] , своїм правом на отримання спадщини не скористався. 05.04.2019 року вона звернулася до приватного нотаріуса Верхньодніпровського районного нотаріального округу із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину. Однак, постановою приватного нотаріуса Верхньодніпровського районного нотаріального округу від 05.04.2019 року їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину в зв`язку з пропуском строку на прийняття спадщини, що й стало причиною звернення до суду. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала, давши пояснення фактично викладені в матеріалах справи. Відповідач, [PERSON] , в судове засідання не з`явився подавши заяву про розгляд справи у його відсутність, згідно якої проти задоволення позовних вимог не заперечував. Третя особа, що не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору: приватний нотаріус Верхньодніпровського районного нотаріального округу в судове засідання не з`явився про дату час та місце розгляду справи повідомлений належним чином письмових пояснень суду не надала. Відповідно до п. 1 ст. 6 Європейської Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, ратифікованої Україною, Законом України № 475/97-ВР від 17 липня 1997 року, яка відповідно до ст.9 Конституції України є частиною національного законодавства України, кожна людина при визначенні її громадянських прав та обов`язків має право на справедливий розгляд справи незалежним та безстороннім судом. Відповідно до вимог ст. 55 Конституції України кожному гарантується судовий захист його прав і свобод. Згідно ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку , встановленому цим кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів Завданням суду при здійсненні правосуддя, в силу ст. 2 Закону України Про судоустрій і статус суддів є забезпечити кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною радою України. За змістом положень вказаних норм, розпорядження своїм правом на захист є диспозитивною нормою цивільного законодавства, яке полягає у наданні особі, яка вважає свої права порушеними, невизнаними або оспорюваними, можливості застосувати способи захисту, визначені законом або договором. Відповідно до ч. 1 ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, держави та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором При цьому, предметом позову є матеріально-правова вимога позивача до відповідача, а підставою - посилання на належне йому право, юридичні факти, що призвели до порушення цього права, та правове обґрунтування необхідності його захисту. Отже, виходячи із наведеного, на момент звернення із тим чи іншим позовом, права та інтереси, на захист яких поданий позов вже мають бути порушені, невизнані або оспорювані особою, до якої пред`явлений позов, тобто, законодавець пов`язує факт звернення до суду із наявністю вже порушених прав та інтересів позивача. Метою ж позову є розгляд спору і захист вже порушених, невизнаних або оспорюваних суб`єктивних прав або законних інтересів позивача. Суд, з`ясувавши зміст позовних вимог, заслухавши пояснення сторін, інших учасників розгляду справи, вивчивши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, приходить до таких висновків. Судом встановлено такі факти та відповідні їм правовідносини Судом встановлено, [INFO] помер батько позивача [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть та копією свідоцтва про народження позивача і копією свідоцтва про укладення шлюбу. Після смерті [PERSON] , відкрилась спадщина, яка складається із земельної ділянки площею 1400.00 га., яку покійний [PERSON] , фактично прийняв після смерті дружини - [PERSON] , померлої [INFO] , а також із житлового будинку за адресою: [ADDRESS] , який належав померлому на підставі свідоцтва про право особистої власності від 28.07.1989 року, виданого на підставі рішення Верхньодніпровської районної ради № 109/2 від 20 квітня 1988 року, що підтверджується копіє свідоцтва про право власності на житло на ім`я [PERSON] , і копією державного акту про право власності на земельну ділянку на ім`я [PERSON] . Спадкодавець [PERSON] , заповів усе майно з чого б воно не складалось та де б не знаходилось [PERSON] , що підтверджується копією заповіту від 27.02.2008 року. Проте [PERSON] , своїм правом на отримання спадщини не скористався так як згідно матеріалів спадкової справи до цього часу із заявою про прийняття спадщини до нотаріуса не звертався. 05.04.2019 року позивач звернулася до приватного нотаріуса Верхньодніпровського районного нотаріального округу із заявою про видачу свідоцтва після смерті батька [PERSON] Однак, постановою приватного нотаріуса Верхньодніпровського районного нотаріального округу від 05.04.2019 року позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину в зв`язку з пропуском строку на прийняття спадщини, що підтверджується копією постанови нотаріуса. З наведеного вище судом встановлено, що порушені права позивача щодо прийняття спадщини. Позивачем обраний спосіб захисту порушених прав, у вигляді відновлення її його порушеного права, передбачений нормами ЦК України, а саме визнання причин пропуску подання заяви про прийняття спадщини поважними та визначення додаткового строку для прийняття спадщини, з яким погоджується суд. Так, відповідно до п. 3 ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Судом встановлено, що позивач пропустила строк для подачі заяви про прийняття спадщини в зв`язку з тим, що хворіла. Так, позивачем надана медична довідка відповідно до якої позивач з 25.08.2008 року по 02.09.2008 року перебувала на амбулаторному лікуванні з приводу хвороби серця. Тобто на час закінчення строку для подання заяви про прийняття спадщини позивач через хворобу не змогла звернутись до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини. Інший спадкоємець за заповітом, відповідач [PERSON] , не заперечує проти встановлення позивачці додаткового строку для прийняття спадщини і сам із заявою про прийняття спадщини не звертався. За наведених вище обставин причини пропуску строку для прийняття спадщини позивачем суд вважає поважними і вважає за можливе визначити позивачу додатковий строк для прийняття спадщини. Також суд вважає, що додатковий строк для прийняття спадщини, потрібно визначити позивачу тривалістю в три місяців з моменту набрання чинності рішенням суду, який буде достатнім для звернення до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини. Понесені позивачем витрати по сплату судового збору в сумі 768 грн. 40 коп. суд, вважає за можливе покласти на позивача, так як не вбачається вини відповідача у порушенні прав позивача. На основі ст.ст.1268, 1269, 1270, 1272 ЦК України,

Outcome: approved