Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-29 00:00:00

20.10.2015 року позивач [PERSON] звернувся до суду з позовними вимогами, якими просить припинити за [PERSON], [PERSON] та [PERSON] право спільної часткової власності на житловий будинок з надвірними та господарчими спорудами та право спільної часткової власності на земельну ділянку площею 0,0600 га, кадастровий номер 5110600000:01:020:0012, розташованих в м. Ізмаїл Одеської області по вул. Рєпіна, 65 та визнати за позивачем право власності на вищевказану частину житлового будинку та земельну ділянку, мотивуючи тим, що житловий будинок з надвірними та господарчими спорудами та земельна ділянка площею 0,0600 га, які розташовані за адресою: Одеська область, м. Ізмаїл, вул. Рєпіна, 65 належать на праві спільної часткової власності [PERSON], [PERSON] та [PERSON] На теперішній час позивач разом зі своєю сімєю мешкає у вищевказаному будинку, займається благоустроєм будинку, здійснює оплату по всім комунальним платежам, відповідачі в будинку не проживають. Частки відповідачів є незначними та не можуть бути виділені в натурі. В судовому засіданні позивач підтримав позовні вимоги та наполягає на їх задоволенні. В судовому засіданні відповідачі позовні вимоги визнали та не заперечують проти їх задоволення. Вислухавши пояснення сторін, перевіривши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що [PERSON], [PERSON], [PERSON] в рівних частках належить незавершений будівництвом з виконанням будівельних робіт на 95 % житловий будинок, розташований за адресою: Одеська область, м. Ізмаїл, вул. Рєпіна, 65 на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, посвідченого державним нотаріусом Ізмаїльської державної нотаріальної контори [PERSON], зареєстрованого в реєстрі за № 3-4825. Крім цього, згідно до Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯИ № 907340, виданого Ізмаїльською міською радою Одеської області, зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю за № 011050700187, земельна ділянка площею 0,0600 га, яка розташована за адресою: Одеська область, м. Ізмаїл, вул. Рєпіна, 65 в рівних частках належить [PERSON], [PERSON], [PERSON] Згідно технічного паспорту на житловий будинок № 65 по вул. Рєпіна в м. Ізмаїл Одеської області, вищевказаний житловий будинок побудований у 1959 році. Відповідно до Інструкції про порядок проведення технічної інвентаризації обєктів нерухомого майна, затвердженої наказом Державного комітету будівництва, архітектури та житлової політики України від 24.05.2001 року № 127, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 10.07.2001 року за № 582/5773 (зі змінами і доповненнями) вищевказаний житловий будинок не належить до самочинного будівництва. Згідно листа Державного комітету будівництва, архітектури та житлової політики України № 12/5-126 від 23.03.1999 року обєкти, які були закінчені будівництвом до 05.08.1992 року прийняттю в експлуатацію не підлягають. В судовому засіданні було встановлено, що з 2006 року в будинку № 65 по вул. Рєпіна в м. Ізмаїл Одеської області мешкає [PERSON], в цьому ж будинку мешкає й його родина. Відповідачі тривали час в будинку не мешкають, не займаються благоустроєм будинку, не сплачують комунальні платежі, частка відповідачів є незначною, крім цього відповідачі в судовому засіданні не заперечували проти припинення право спільної часткової власності. Відповідно до ч.1 ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Згідно ч.1, 2 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом. Відповідно до ч.1 ст. 356 ЦК України власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю. Згідно п.1 ч. 1 ст. 365 ЦК України право особи на частку у спільному майні може бути припинене за рішенням суду на підставі позову інших співвласників, якщо частка є незначною і не може бути виділена в натурі. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, оскільки частка відповідачів є незначною та немає можливості виділити її в натурі, спільне користування та володіння належним житловим будинком та земельною ділянкою є неможливим. На підставі викладеного,

Outcome: approved