overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-26 00:00:00

21.11.2017 року позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу посилаючись на те, що з відповідачем вони перебувають у шлюбі зареєстрованому 06.09.2014 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Новоград-Волинському реєстраційної служби Новоград-Волинського міськрайонного управління юстиції у Житомирській області, актовий запис № 306. Від шлюбу мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. З відповідачем припинили шлюбні відносини у звязку з несумісністю характерів, відсутності взаємопорозуміння та кохання, постійно виникають сварки. Позивач у судове засідання не зявилася, надала заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримала у повному обсязі. Відповідач у судове засідання повторно не зявився, належним чином повідомлявся про час та місце розгляду справи. Суд ухвалив розглядати справу без участі відповідача з винесенням заочного рішення у справі. Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Так, сторони зареєстрували шлюб 06.09.2014 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Новоград-Волинському реєстраційної служби Новоград-Волинського міськрайонного управління юстиції у Житомирській області, актовий запис № 306, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу (а.с. 7). Від шлюбу мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO] (а.с. 4). Сторони спільного господарства не ведуть, поновлювати шлюбні відносини позивач та відповідач не бажають, позивач наполягає на розірванню шлюбу. За даних обставин шлюб підлягає розірванню так, як подальше спільне проживання подружжя неможливе і збереження шлюбу суперечило б інтересам кожного з подружжя та їх дитині. Також, позивач просить стягнути з відповідача на користь неї понесені судові витрати, що на підставі ч. 1 ст. 141 ЦПК України підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-04 00:00:00

21.11.2017 року позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] Федоровиича про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що вона з відповідачем перебуває в зареєстрованому шлюбі з 14.02.2010 року. Від даного шлюбу мають трьох синів: [PERSON], [INFO], [PERSON] та [PERSON], [INFO]. Подружнє життя не склалося через несумісність характерів, втрати поваги один до одного та почуття любові. Подальше спільне життя вважає неможливим, на розірванні шлюбу наполягає, просить позов задовольнити, шлюб розірвати та стягнути з відповідача на її користь сплачений нею за подання позовної заяви судовий збір в розмірі 640,00 грн. Позивач [PERSON] в судове засідання не зявилася про причини неявки суд не повідомила. В судове засідання відповідач [PERSON] не зявився, попередньо надав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги визнає, щодо їх задоволення не заперечує. За наявності у справі достатніх доказів, суд приходить до висновку про розгляд справи за відсутності сторін, що не зявилися в судове засідання. Суд, вивчивши та дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони з 14.02.2010 року перебувають в зареєстрованому шлюбі, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії 1-КЕ №066036 від 14.02.2010 року, актовий запис №15. Від даного шлюбу мають трьох синів: [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії 1-КЕ №118268 від 21.07.2010 року, актовий запис №751 (а.с.9), [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження серії І-КЕ №179173 від 26.06.2013 року, актовий запис №684 (а.с.10) та [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження серії І-КЕ №179174 від 26.06.2013 року, актовий запис №685 (а.с.11). Подружнє життя не склалося через несумісність характерів, втрати один до одного почуття поваги та любові. На даний час сторони не підтримують шлюбно-сімейні відносини. Згідно ч. 1 ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається, а тому, збереження шлюбу між сторонами на паритетних засадах неможливе, вжиття судом заходів щодо примирення буде суперечити інтересам подружжя та моральним засадам суспільства. Враховуючи, що відповідач [PERSON] щодо розірвання шлюбу не заперечує, суд приходить до висновку, що сімя розпалась остаточно, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу неможливе, та суперечать інтересам позивача, тому шлюб необхідно розірвати. Враховуючи вимоги ст.88 ЦПК України, суд приходить до висновку, що з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 640 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-11 00:00:00

21.11.2017 року позивач звернувся в суд з даним позовом, позовні вимоги обґрунтовує тим, що з 2006 року перебуває у шлюбі з відповідачем, за час спільного подружнього життя у них народилося двоє дітей [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO]. Подружнє життя з відповідачем у нього не склалося, причиною цього стало відсутність взаєморозуміння, різниця характерів та поглядів на життя. Внаслідок зазначеного вони з серпня 2017 року спільно не проживають та не підтримують подружніх відносин, за цей час він зрозумів, що їх шлюб існує формально. На примирення не згідний, тому просить розірвати шлюб. Позивач в судове засідання не зявився, через канцелярію суду подав заяву про розгляд справи у його відсутність та зазначив, що позовні вимоги підтримує повністю та просить такі задовольнити. \~\~\~\~\~\~\~ Відповідач, яка належним чином повідомлялася \~про дату, час і місце судового засідання, в судове засідання не зявилася, подала заяву про визнання позову та розгляд справи у її відсутності. Так як всі учасники справи не явилися в судове засідання, фіксування судового засідання технічними засобами відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, не здійснюється. Відповідно до ч. 6 ст. 263 ЦПК України, якщо одна із сторін визнала предявлену до неї позовну вимогу під час судового розгляду повністю або частково, рішення щодо цієї сторони ухвалюється судом згідно з таким визнанням, якщо це не суперечить вимогам статті 206 цього Кодексу. Розглянувши матеріали справи та докази в їх сукупності, враховуючи те, що заява про визнання відповідачем позову не порушує прав, свобод чи законних інтересів інших осіб, та не суперечить вимогам статті 206 цього Кодексу, а позовні вимоги позивача є законними та обґрунтованими, суд вважає, що позов підлягає задоволеннюз наступних підстав. Сторони 14.10.2006 р. зареєстрували шлюб у Шевченківському відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Львівського міського управління юстиції, актовий запис № 210, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії 1-СГ № 329667, яке видане повторно 21.11.2017 року. Від шлюбу у сторін народилася двоє дітей: [PERSON] [INFO] та [PERSON], [INFO], які проживають разом з відповідачем. Судом вживались заходи по збереженню сімї та сторонам було надано термін на примирення строком три місяці, однак примирення між ними не відбулося. Судом встановлено, що шлюбні відносини між сторонами фактично припинилися, з серпня 2017 року вони спільно не проживають та не ведуть спільне господарство, втрачені всі фізичні та духовні звязки. Дані обставини унеможливлюють перебування \~позивача та відповідача \~у шлюбі, а подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить їх інтересам. Статтею 24 СК України визначено, що шлюб ґрунтується на вільній \~згоді жінки та чоловіка. Примушування \~жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Також з відповідача у відповідності зі ст.141 ЦПК України, слід стягнути в користь позивача 640,00 грн. понесених ним судових витрат зі сплати судового збору.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-04 00:00:00

21.11.2017 року позивач звернувся до суду з зазначеним позовом. На обґрунтування своїх вимог зазначив, що 08.09.2002 року він зареєстрував шлюб з відповідачкою. За час спільного проживання сімейні відносини не склались. Причиною розладу в сім'ї стали різні характери та погляди на життя. Неодноразові спроби примиритися результатів не дали, в наслідок чого протягом останнього року вони проживають окремо. Посилаючись на те, що подальше спільне життя з відповідачкою неможливе, просив суд розірвати їх шлюб. Сторони в судове засідання не з'явились, надавши суду заяви про розгляд справи у їх відсутність, у яких просили суд розірвати їх шлюб. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 08.09.2002 року, який був зареєстрований в Ясенівській сільській раді Любашівського району Одеської області ( актовий запис № 12). Як вбачається з матеріалів справи, в сім'ї склались ненормальні стосунки. Неодноразові спроби примиритися результатів не дали. Сторони більше року спільно не проживають, звернулись до суду з заявами, у яких просили суд розірвати їх шлюб. За таких обставин суд вважає, що збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін. Відповідно до ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них,що мають істотне значення. Згідно з ч. 3 ст. 105 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду відповідно до статті 110 цього Кодексу. Відповідно до ч. 2 ст. 114 СК України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу . На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-03 00:00:00

21.11.2017 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу в обґрунтування своїх позовних вимог повідомив, що 07.04.2000 року він вступив у зареєстрований шлюб з відповідачкою [PERSON] (дошлюбне прізвище Мима), про що свідчить актовий запис №3 зроблений виконавчим комітетом Хлібодарівської сільської ради Волноваського району Донецької області. Від спільного шлюбу мають неповнолітню доньку- Ісаєву [PERSON], [INFO]. Причиною припинення сімейно шлюбних відносин послужило те, що між подружжям немає взаєморозуміння, що призвело до втрати почуття любові та розпаду сімї. Питання про стягнення аліментів та поділ спільно нажитого майна не вирішено. Позивач у зал судового засідання не зявився, але надав заяву слухати справу без його участі, на позові наполягає. Відповідач у зал судового засідання не зявилась, надала суду заяву з проханням слухати справу без її участі, позов визнає. Відповідно до ч. 4 ст. 130 ЦПК України, при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст. 174 цього ж Кодексу. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову за наявності для того законних підстав суд ухвалює рішення про задоволення позову. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення по справі можливо постановити при проведенні попереднього судового засідання. Дослідивши наявні у справі письмові докази, зважаючи на те, що визнання відповідачем позову ґрунтується на законних підставах, не суперечить закону та не порушує прав, свобод чи інтересів інших осіб, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 07 квітня 2000 року, про що свідчить актовий запис № 3 зроблений виконавчим комітетом Хлібодарівської сільської ради Волноваського району Донецької області (а.с.6). Від спільного життя сторони мають неповнолітню доньку- Ісаєву [PERSON], [INFO] (а.с.7). Причиною припинення сімейно шлюбних відносин послужило те, що між подружжям немає взаєморозуміння, що привело до втрати почуття любові та розпаду сімї. Питання про стягнення аліментів та поділ спільно нажитого майна на час розгляду справи не вирішено. У відповідності зі ст. 112 Сімейного Кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. В судовому засіданні було встановлено, що спільне життя сторін не склалось, в зв'язку з тим, що між ними виникли непорозуміння, відсутні спільні інтереси, що привело до повного взаємного відчуження. При таких обставинах суд вважає, що причини, які спонукають позивача наполягати на розірванні шлюбу є обґрунтованими і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін, що має істотне значення, внаслідок чого їхній шлюб слід розірвати, залишивши після розірвання шлюбу прізвище відповідачки без змін. На підставі викладеного і

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-03 00:00:00

21.11.2017 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу в обґрунтування своїх позовних вимог повідомив, що 21 вересня 2013 року він вступив у зареєстрований шлюб з відповідачкою [PERSON] (дошлюбне прізвище Білан)., про що свідчить актовий запис №21 зроблений відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Тельманівського районного управління юстиції у Донецькій області. Від спільного життя мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. Шлюбні відносини між подружжям припинені дуже давно. Причиною припинення сімейно шлюбних відносин послужило те, що між подружжям немає взаєморозуміння, що привело до розпаду сімї та втрати почуття любові один до одного. Питання про стягнення аліментів та поділ спільно нажитого майна вирішено у добровільному порядку. Позивач у зал судового засідання не зявився, але надав заяву слухати справу без його участі, на позові наполягає. Відповідач у зал судового засідання не зявилась, надала суду заяву з проханням слухати справу без її участі, позов визнає. Суд, перевіривши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 21.09.2013 року, про що свідчить актовий запис № 21 зроблений зроблений відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Тельманівського районного управління юстиції у Донецькій області. (а.с.3). Від спільного життя сторони мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії 1-НО № 573929 від 28 квітня 2014 року (а.с.8). Причиною припинення сімейно шлюбних відносин послужило те, що між подружжям немає взаєморозуміння, що привело до розпаду сімї. Питання про стягнення аліментів та поділ спільно нажитого майна вирішено у добровільному порядку. У відповідності зі ст. 112 Сімейного Кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їх дитини, що мають істотне значення. В судовому засіданні було встановлено, що спільне життя сторін не склалось, в зв'язку з тим, що між ними виникли непорозуміння, відсутні спільні інтереси, що привело до повного взаємного відчуження. При таких обставинах суд вважає, що причини, які спонукають позивача наполягати на розірванні шлюбу є обґрунтованими і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін, що має істотне значення, внаслідок чого їхній шлюб слід розірвати, залишивши після розірвання шлюбу прізвище відповідачки без змін. На підставі викладеного і

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-23 00:00:00

21.11.2017 року позивач звернулась з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що з відповідачем перебуває в зареєстрованому шлюбі, від якого дітей не мають. Причиною розірвання шлюбу є несумісність характерів, конфлікти та непорозуміння, подружнє життя не склалось, шлюбні відносини припинені, спільне господарство не ведеться, примирення неможливе. Позивач в судовому засіданні вимоги позову підтримала в повному обсязі, посилаючись на викладене в позовній заяві. Відповідач в судове засідання не з'явився, причини неявки суду не повідомив, про розгляд справи повідомлявся належним чином, про що свідчить повідомлення про вручення поштового відправлення. Оскільки відповідач в судове засідання не з'явився, про розгляд справи повідомлявся належним чином, причини неявки суду не повідомив та не подав до суду відзиву, а також те, що позивач не заперечує щодо розгляду справи в порядку заочного провадження, суд вважає можливим розглянути спір відповідно до ст.ст. 280-282 ЦПК України та на підставі матеріалів справи постановити заочне рішення. Дослідивши та всебічно проаналізувавши обставини справи в їх сукупності, оцінивши зібрані по справі докази виходячи зі свого внутрішнього переконання, яке ґрунтується на повному та всебічному дослідженні обставин справи, суд дійшов висновку про задоволення позову з наступних підстав. Сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 22 вересня 2012 року у Відділі реєстрації актів цивільного стану Деснянського районного управління юстиції у м.Києві, а/з 1137. Від шлюбу подружжя дітей немає. Подружнє життя не склалось, причиною розірвання шлюбних відносин стало те, що шлюбно-сімейні стосунки сторони не підтримують, спільне господарство не ведуть, при цьому зберегти сім'ю та відновити свої стосунки сторони не бажають. Згідно ст. ст. 21, 24 СК України, шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. З огляду на зазначене, суд дійшов висновку, що сім'я фактично розпалась та зберегти її неможливо, оскільки збереження сім'ї призведе до порушення інтересів кожного з подружжя, тому є наявні підстави для задоволення позову щодо розірвання шлюбу. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають до задоволення.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-19 00:00:00

21.11.2017 року позивач звернулася до суду з вказаним позовом до відповідача, в якому просить розірвати шлюб, укладений між ними 25.08.2015 року, посилаючись на те, що між сторонами почали виникати непорозуміння з багатьох питань подружнього життя. Подружні стосунки з відповідачем були припинені вже тривалий час. Спільне господарство сторони не ведуть, оскільки кожен з них має різні погляди на сімейне життя. На примирення позивач не згодна, переконана, що подальше шлюбне життя і збереження шлюбу не можливе. Від шлюбу сторони мають неповнолітню дочку [PERSON], [INFO], яка у випадку розірвання шлюбу між сторонами залишиться проживати з позивачем. Спір щодо поділу майна, на даний час, відсутній. Позивач у судове засідання не зявилася, до суду подала заяву про розгляд справи за її відсутності, у якій одночасно зазначила про те, що позов підтримує повністю. Відповідач у судове засідання не зявився, до суду подав заяву про розгляд справи за його відсутності, у якій одночасно зазначив про те, що позов визнає в повному обсязі. На підставі статей 211, 223 Цивільного процесуального кодексу України (надалі по тексту ЦПК України) суд вважає можливим розглядати справу за відсутності учасників справи та здійснити судовий розгляд справи на підставі наявних у суду матеріалів. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Відповідно до пункту 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України №2 від 12.06.2009 року «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без зясування і дослідження інших обставин справи. Суд дійшов обґрунтованого висновку, що визнання позову відповідачем не суперечить закону, не порушує прав, свобод та інтересів сторін чи інших осіб. Враховуючи визнання відповідачем позовних вимог, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають повному задоволенню, оскільки шлюб між сторонами носить формальний характер, збереження їх сім`ї є неможливим, а тому є усі підстави для розірвання шлюбу, оскільки подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити їхнім інтересам, а також положенням статті 51 Конституції України, відповідно до яких шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Позивач також просить залишити їй після розірвання шлюбу її дошлюбне прізвище «Кравчук». Відповідно до ст. 113 Сімейного кодексу України особа, яка змінила своє прізвище у звязку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-13 00:00:00

21.11.2017 р. позивач звернулася до суду з позовом, у якому просить розірвати шлюб з відповідачем. В обґрунтування позовних вимог послалася на те, що 13.05.2006 року був укладений шлюб з останнім, у якому народилося двоє дітей. Зазначила, що спільне життя у них з чоловіком не склалося через відсутність взаєморозуміння, різні погляди на життя та сімейні обов'язки, сім'я існує лише формально, тому просить позов задовольнити, розірвавши шлюб, залишивши дітей проживати з нею. 12.02.2018 р. у судове засідання сторони не з'явилися, подали заяви про розгляд справи у їх відсутності. Разом з цим, позивачка вказала, що підтримує позовні вимоги, а відповідач зазначив, що визнає позов. З огляду на зазначені обставини, суд у відповідності до ч. 3 ст. 211, ст. 247 ЦПК України судовий розгляд справи здійснив на підставі наявних матеріалів, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Відповідно до вимог ч. 5 ст. 268 ЦПК України, датою ухвалення рішення є дата його складання. Оцінивши докази по справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 13.05.2006 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER], виданого 13.05.2006 р. відділом РАГС. Червоноградського МУЮ Львівської області. Як видно з копії свідоцтва про народження серії [NUMBER], [NUMBER], у шлюбі народилося двоє дітей. Згідно позовної заяви та клопотаннях по суті справи, сімейне життя в сторін не склалося, позивачка наполягає на розірванні шлюбу, відповідач позов визнав, таке визнання не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. При таких обставинах суд приходить до висновку, що подальше спільне проживання сторін та збереження їх сім'ї є неможливе та суперечитиме моральним засадам суспільства, відтак шлюб між ними слід розірвати, а дитину залишити проживати з позивачкою. У відповідності до ст. 141 ЦПК України судовий збір у сумі 640 грн., який сплатила позивачка при зверненні до суду, підлягає стягненню з відповідача у її користь.

Outcome: approved