Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-31 00:00:00

21.02.2018 року до Уманського міськрайонного суду Черкаської області звернулась [PERSON] з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на повнолітню дитину, що навчається. Свої вимоги мотивувала тим, що вони з відповідачем перебували у зареєстрованому шлюбі від якого мають сина [PERSON], [INFO]. На даний час шлюб між ними розірвано, з відповідачем вони не проживають, син проживає з нею та перебуває на її утриманні. До повноліття з відповідача стягувались аліменти на її користь на його утримання на підставі рішення Уманського міськрайонного суду черкаської області від 30.07.2001 року. На даний час [PERSON] досяг повноліття, навчається і є студентом 1-го курсу факультету іноземних мов уманського державного педагогічного університету імені [PERSON] тичини та навчається на денній формі навчання. В звязку з цим вона несе великі матеріальні витрати, а відповідач у добровільному порядку належної допомоги не надає. Просила стягувати з відповідача на користь позивача на утримання сина [PERSON], [INFO], аліменти у розмірі 1/4 частки з усіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не менше 50 відсотків мінімального прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, на період навчання сина до досягнення ним 23-річного віку. \~ \~ \~ \~Ухвалою судді у справі відкрите спрощене позовне провадження, а також розяснено відповідачу його право подати відзив на позовну заяву або предявити зустрічний позов до позивача у строк 15 днів з дня отримання копії ухвали судді про відкриття провадження у справі. Відповідач не отримав копію ухвали разом з позовною заявою з додатками та конверт, надісланий на адресу відповідача рекомендованим листом з повідомленням, повернувся на адресу суду з відміткою за закінченням терміну зберігання. Станом на день розгляду справи відзив на позовну заяву або зустрічну позовну заяву не подав. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають до часткового задоволення, виходячи з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі та шлюб між ними було розірвано, що підтверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу серії 1-СР № 073095 виданим 19 грудня 2001 року відділом реєстрації актів громадянського стану Уманського міського управління юстиції черкаської області. [PERSON] народилася 13 лютого 2000 року. Його батьками являються: батьком [PERSON], матірю [PERSON]. Вказане підтверджується свідоцтвом про народження серії 1-СР № 152907, виданим (повторно) 15 жовтня 2004 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Уманського міського управління юстиції Черкаської області. Статтею 199 СК України\~передбачено, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у звязку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобовязані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Згідно довідки № 2052 від 12 лютого 2018 року [PERSON] є студентом І курсу освітнього ступеня (ОКР): «бакалавр» факультету іноземних мов Уманського державного педагогічного університету імені [PERSON] денна форма навчання. Основа навчання бюджет. Термін навчання з 01.09.2017 року по 30.06.2021 року. Постановою Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів»\~(п. 20) розяснено судам, що обовязок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обовязкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18 років, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у звязку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. За таких обставин, оскільки повнолітній [PERSON] знаходиться на утриманні матері, навчається на денній формі навчання, у звязку з чим не може повноцінно працювати,\~\~суд приходить до висновку, що [PERSON] потребує матеріальної допомоги, а відповідач має можливість надавати таку допомогу повнолітньому сину. Згідно ч.1 ст.200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 СК України. Суд вважає, що позовна вимога про стягнення з відповідача аліментів у розмірі 1/4 частки з усіх видів заробітку (доходу) є обґрунтованою та підлягає до задоволення. Позовна вимога в частині стягнення аліментів в розмірі не менше 50 відсотків мінімального прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, не може бути задоволена, так як вказані положення застосовуються виключно при стягнення аліментів на дитину, статус якої [PERSON] вже втратив, та являється повнолітнім. Стаття 200 СК України не визначає обовязкового мінімуму розміру аліментів, які підлягають сплаті на утримання повнолітнього сина, який продовжує навчання. Враховуючи те, що позивач була звільнена від сплати судового збору при зверненні до суду з позовною заявою, тому судовий збір у відповідності до вимог статті 141 ЦПК України, підлягає стягненню з відповідача на користь держави. На підставі викладеного,

Outcome: partial