Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-24 00:00:00

19 червня 2018 року [PERSON], місце проживання якої: [ADDRESS], РНОКПП [NUMBER], звернулась до суду з позовною заявою до [PERSON], в якій просить: визнати [PERSON] таким, що втратив право користування житловим приміщенням, а саме: житловим будинком, розташованим за адресою: [ADDRESS]. В обґрунтування позовної заяви позивачем зазначено, що їй, третім особам які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, з боку позивача: [PERSON], [PERSON] та померлому [INFO] року [PERSON] належить на підставі договору міни від 4 вересня 1996 року житловий будинок, розташований за адресою: [ADDRESS]. У зазначеному будинку зареєстрований колишній чоловік позивача - [PERSON], з яким рішенням Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 14 серпня 2014 року шлюб розірвано. Відповідач ще до розірвання шлюбу виїхав із будинку та більш ніколи не проживав за місцем реєстрації. У зв'язку з підвищенням тарифів на сплату комунальних послуг позивач та треті особи не мають можливості сплачувати комунальні платежі, з огляду на що постало питання отримання субсидії. Проте, враховуючи, що зв'язок з відповідачем втрачений, позивач вимушена звернутись до суду із зазначеною позовною заявою. Оскільки позовну заяву подано з порушенням вимог статті 175 ЦПК України, ухвалою Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 21 червня 2018 року позовну заяву залишено без руху та надано позивачу строк для усунення недоліків, зазначених в ухвалі. Уточненою позовною заявою, яка надійшла на адресу суду 02 липня 2018 року, недоліки усунуто, з огляду на що ухвалою суду від 14 серпня 2018 року залучено [PERSON], місце проживання якої: [ADDRESS], РНОКПП [NUMBER], та [PERSON], місце проживання якої: 84536, [ADDRESS], РНОКПП [NUMBER], до участі у справі у якості третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, відкрито спрощене позовне провадження у справі та призначено судове засідання на 11 годину 00 хвилин 06 вересня 2018 року, у зв'язку з чим визначено відповідачу п'ятнадцятиденний строк з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву. Судове засідання, призначене на 11 годину 00 хвилин 06 вересня 2018 року, ухвалою Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 06 вересня 2018 року відкладене на 25 вересня 2018 року на 09 годину 00 хвилин у зв'язку з неявкою відповідача. В судове засідання позивач [PERSON] не з'явилась, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином: відповідно до частини 6 статті 128 ЦПК України шляхом направлення судової повістки рекомендованим листом з повідомленням про вручення за адресою, зазначеною позивачем у позовній заяві, надала суду заяву про розгляд справи без її участі з зазначенням, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить суд їх задовольнити, що заочного розгляду справи не заперечує. Треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, [PERSON] та [PERSON] до судового засідання не з'явились, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином: у відповідності до частини 6 статті 128 ЦПК України шляхом направлення судової повістки рекомендованим листом з повідомленням про вручення за адресою їх міста проживання, зареєстрованою у встановленому законом порядку. 27 серпня 2018 року та 28 серпня 2018 року на адресу суду від них надійшли заяви, згідно яких вони не заперечують щодо задоволення позовних вимог та просять справу розглядати без їх участі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився за невідомою суду причиною, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином: у відповідності до пункту 19 ХІІІ «Перехідні положення» ЦПК України, статті 12-1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» та статті 1-1 Закону України «Про здійснення правосуддя та кримінального провадження у зв'язку з проведенням антитерористичної операції»: шляхом розміщення оголошення про його виклик до суду на офіційному веб-сайті Артемівського міськрайонного суду Донецької області: http://arm.dn.court.gov.ua. У встановлений ухвалою від 14 серпня 2018 року строк відзив на позовну заяву не надав. Оскільки відповідач був належним чином повідомлений про судове засідання, але причин неявки суду не повідомив, суд вважає можливим у відповідності до пункту 1 частини 3 статті 223 ЦПК України провести судове засідання без його участі. При цьому, за наявності умов, передбачених ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд вважає необхідним розглянути справу на підставі наявних у справі доказів з ухваленням заочного рішення по справі. У зв'язку з неявкою сторін та у відповідності до частини 2 статті 247 ЦПК України, фіксування судового засідання технічними засобами не здійснювалося. Суд, дослідивши матеріали справи у їх сукупності, всебічно та повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позовна заява, об'єктивно оцінивши докази, що мають істотне значення для її розгляду і вирішення по суті, приходить до висновку, що позовна заява підлягає задоволенню з огляду на наступне. Згідно статті 12 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Згідно ч. 1 ст. 13 ЦПК суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи та витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до положень ч. 3 ст. 12 та ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі (ч. 5 ст. 81 ЦПК України). Як встановлено судом і таке вбачається з матеріалів справи, позивачта треті особи є власниками будинку [ADDRESS], на підставі договору міни житлового будинку на квартиру від 04 вересня 1996 року (а.с. 12). В свою чергу, згідно Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна щодо об'єкта нерухомого майна, сформованої судом 25 вересня 2018 року за № 138944114, інформація відносно будинку, розташованого за адресою: [ADDRESS], у зазначених реєстрах відсутня (а.с. 56). Згідно довідки № 5764/16-12 від 19 червня 2018 року, виданої в.о. старости Соледарської міської ради [PERSON] та начальником відділу з реєстрації місця проживання фізичних осіб Соледарської міської ради [PERSON], за адресою: [ADDRESS] зареєстровані: позивач, відповідач, треті особи, а також [PERSON], [INFO] (а.с. 16). З акту про встановлення факту проживання від 19 червня 2018 року, складеного комісією у складі: в.о. старости Соледарської міської ради [PERSON], соціально працівника Соледарської міської ради [PERSON] та спеціаліста із загальних питань Соледарської міської ради [PERSON], вбачається, що у будинку, розташованому за адресою: [ADDRESS], зареєстрований [PERSON], [INFO], але за вказаною адресою не проживає з березня 2013 року, що підтверджують сусіди: [PERSON], яка проживає за адресою: [ADDRESS], та [PERSON], яка проживає за адресою: [ADDRESS] (а.с. 17). З копії заочного рішення Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 14 серпня 2014 року, яке 2 вересня 2014 року набрало законної сили, вбачається, що шлюб між позивачем та відповідачем розірваний (а.с. 18). З відповіді начальника відділу з реєстрації місця проживання фізичних осіб Соледарської міської ради Тарасової І.С. за вх. № 25758 від 13 серпня 2018 року вбачається, що відомості про реєстрацію відповідача у картотеці відділу відсутні (а.с. 31). Відповідно до статті 317 Цивільного кодексу України, власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна. Відповідно ст. 391 Цивільного кодексу України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до ч. 1 ст. 321 Цивільного кодексу України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до статті 9 ЖК УРСР ніхто не може бути виселений із займаного жилого приміщення або обмежений у праві користування жилим приміщенням інакше як з підстав і в порядку, передбачених законом. Житлові права охороняються законом, за винятком випадків, коли вони здійснюються в суперечності з призначенням цих прав чи з порушенням прав інших громадян або прав державних і громадських організацій. При розгляді справи щодо визнання таким, що втратив право користування житловим приміщенням суди мають встановлювати наступні факти: чи є спірне приміщення житлом, чи є воно власністю позивача, чи є причини відсутності відповідача поважними та чи не було між власником та відповідачем будь якої іншої домовленості щодо користування житлом або збереження права на користування житлом на час відсутності. При розгляді справи судом встановлено, що відповідач користувався житловим приміщенням, розташованим за адресою: [ADDRESS], до березня 2013 року, тобто у вказаному будинку відповідач не проживає понад шість місяців. Враховуючи викладене, суд вважає, що факт відсутності відповідача у вищезазначеному будинку без поважних на те причин знайшов своє підтвердження в судовому засіданні, у зв'язку з чим, суд вважає, що за відповідачем не може бути збережено право користування житловим приміщенням і тому позовні вимоги підлягають задоволенню. Задовольняючи позов, суд, у відповідності до положень ч. 1 ст. 141 ЦПК України присуджує з відповідача понесені позивачем і підтверджені документально судові витрати, пов'язані з розглядом справи, у вигляді судового збору в сумі 704,80 гривень.

Outcome: approved