Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-07 00:00:00

19 травня 2016 року [PERSON] звернулася до Самарського районного суду м. Дніпропетровська з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів. Свої позовні вимоги позивач мотивує тим, що 12.08.2011 року між нею та відповідачем по справі [PERSON] було зареєстровано шлюб, 01.11.2011 року народилась донька [PERSON]. Рішенням Самарського районного суду м.Дніпропетровська від 26.09.2013 року шлюб між ними було розірвано та з 15 травня 2013 року вона разом із малолітньою донькою [PERSON] проживають окремо від відповідача [PERSON] Малолітню доньку вона утримує самостійно, відповідач іноді надає грошову допомогу, але вона є недостатньою та регулярною для забезпечення їхньої спільної дитини. На підставі викладеного просить суд стягнути з відповідача аліменти на її користь на утримання доньки 33% з усіх видів його заробітку (доходу) але не менш ніж 1 неоподаткований мінімум доходів громадян на одну дитину щомісяця (а.с.1-2). Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримала у повному обсязі та просила задовольнити з підстав викладених у позові. Відповідач в судове засідання на слухання по справі не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, причини неявки суду не відомі. Таким чином, враховуючи вищезазначені обставини, суд вважає можливим розглянути справу у відсутність відповідача згідно положень ст.ст. 169, 224 ЦПК України за правилами глави 8 розділу ІІ ЦПК України та винести по справі заочне рішення. Суд, беручи до уваги позицію позивача, дослідивши наявні докази, вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] є батьком малолітньої [PERSON] [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії 1-КИ № 359736 від 08 листопада 2011 року виданим Самарським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції у Дніпропетровській області (а.с.9). Малолітня [PERSON] проживає разом із матір'ю [PERSON] по вул. Виставочна буд.37 у м. Дніпропетровську, що підтверджується довідкою голови квартального комітету № 29 від 17.05.2016 року (а.с.6). Згідно ст. 51 Конституції України батьки зобов'язані утримувати дітей до їх повноліття. Сім'я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Відповідно до статті 180 Сімейного кодексу України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. У відповідності до ст.181 СК України - способи виконання батьками обов'язку утримування дітей визначаються за домовленістю ними, а в разі відсутності такої домовленості кошти (аліменти) на утримання дітей стягуються за рішенням суду, вони присуджуються у частці від доходу матері, батька або у твердій грошовій сумі. Положеннями ч.2 ст.182 СК України визначено, що мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути менш, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно ч.1 ст. 191 Сімейного кодексу України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову. В силу ч. 1 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Враховуючи те, що нормами чинного законодавства, зокрема ст. 180 СК України, визначений чіткий імперативний припис щодо обовязку батьків утримувати їх дітей до досягнення ними повноліття, приймаючи до увагу ту обставину, що відповідач в дійсності є батьком малолітньої [PERSON] вимоги позивача про стягнення із нього аліментів є повністю обґрунтованими. Вирішуючи питання щодо розміру аліментів, які підлягають стягненню з відповідача, суд приймає до уваги дійсні обставини справи, зокрема матеріальне становище сторін, а також обов'язок відповідача по належному утримуванню неповнолітньої доньки і вважає, що заявлена позивачем частка 1/3 є дещо завищеною. Враховуючи вищевикладені обставини, суд вважає за необхідне частково задовольнити позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] про стягнення на її користь аліментів на утримання малолітньої дитини - [PERSON] [INFO], в розмірі 1/4 частки з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на дитину щомісячно, до повноліття дитини, починаючи з 19 травня 2016 року. Допустити негайне виконання рішення в межах суми платежу за один місяць.

Outcome: partial