Jurisdiction: civil
Date: 2020-05-13 00:00:00

1. Стислий виклад позиції позивача. 07.04.2020 [PERSON] звернулась до суду з позовною заявою до ТОВ «ІТАЛТЕКС МЕРІНО» про стягнення нарахованої, але невиплаченої заробітної плати, та грошових сум, що належать працівнику при звільнення, яку заявою від 24.04.2020 про зменшення розміру позовних вимог уточнила (а.с.36-37), мотивуючи свої вимоги наступним. Позивач з 17.04.2018 року працювала у відповідача на посаді провідного бухгалтера та була звільнена з роботи за угодою сторін на підставі п. 1 ст. 36 КЗпП України 28 лютого 2020 року. Під час роботи позивача на підприємстві виплата заробітної плати здійснювалася несвоєчасно та не в повному обсязі, що призводило до існування безперервної заборгованості відповідача по виплаті заробітної плати перед позивачкою, і в день звільнення належні їй до виплати суми від підприємства також виплачені не були, а саме: - основна заробітна плата та оплата відпустки за грудень 2019 року - 5224,20 грн.; - основна заробітна плата за січень 2020 року - 5881,26 грн.; - основна заробітна плата, оплата відпустки, компенсація невикористаної відпустки при звільненні - 10540,69 грн. При зверненні до відповідача з проханням провести з позивачкою повний розрахунок по заробітній платі, та належним виплатам при звільненні їй було повідомлено, що такої можливості наразі підприємство не має. Однак, 25.03.2020 відповідачем було перераховано грошові кошти на банківську картку позивача в рахунок виплати заробітної плати за грудень 2019 року в сумі 5224,20 грн., та в подальшому наступні суми: 02.04.2020 - 500,00 грн., 06.04.2020 - 5381,26 грн. та 345,06 грн., 17.04.2020 - 5000,00 грн., таким чином заборгованість по заробітній платі на даний час складає суму в розмірі 5195,63 грн. Просила стягнути з ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ІТАЛТЕКС МЕРІНО» на її користь нараховану, але не виплачену заробітну плату (включаючи всі грошові нарахування що входять до структури заробітної плати та належать працівнику при звільненні) в загальному розмірі 5195,63 грн.; судові витрати, в тому числі на правову допомогу, покласти на відповідача. ІІ. Процесуальні дії у справі та заяви (клопотання) учасників справи. Позивач, представник позивача та представник відповідача про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін, повідомлені належним чином (а.с.69-70,71). 24.04.2020 від позивача до суду надійшла заява про зменшення розміру позовних вимог, згідно якої просить стягнути з ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ІТАЛТЕКС МЕРІНО» на її користь нараховану, але не виплачену заробітну плату (включаючи всі грошові нарахування що входять до структури заробітної плати та належать працівнику при звільненні) в загальному розмірі 5195,63 грн.; судові витрати, в тому числі на правову допомогу, покласти на відповідача (а.с.36-37). В заяві зазначено, що відповідачем заборгованість з основної заробітної плати, оплати відпустки за грудень 2019 р. - січень 2020 р., що була заявлена до стягнення в позовній заяві повністю погашена; однак заявлена до стягнення в позовній заяві основна заробітна плата за лютий 2020 року та компенсація невикористаної відпустки при звільненні, що складала 10540,69 грн. сплачена частково, а саме в розмірі 345,06 грн. та 5000,00 грн., а тому заборгованість на даний час становить суму в розмірі 5195,63 грн. 24.04.2020 від позивача до суду надійшло клопотання про проведення судового засідання без участі позивача та/або його представника з урахуванням поданої заяви про зменшення розміру позовних вимог (а.с.40). 27.04.2020 від директора ТОВ «ІТАЛТЕКС МЕРІНО» до суду надійшов відзив, згідно якого просить в задоволенні вимог позовної заяви [PERSON] по справі № 751/2286/20 в частині стягнення нарахованої заробітної плати (включаючи всі грошові нарахування, що входять до структури заробітної плати та належать працівнику при звільненні) у сумі 12896,20 грн. відмовити (а.с.43-44). Згідно відзиву вбачається, що на рахунок позивачки відповідачем перераховані суми заборгованості по заробітній платі, та станом на дату написання даного відзиву заборгованість підприємства перед працівником [PERSON] складає лише за лютий 2020 року у розмірі 5195,63 грн. 14.05.2020 від позивача до суду надійшла заява, згідно якої просить справу розглядати без її участі, позов підтримує, просить задовольнити (а.с.72). За приписами ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. ІІІ. Фактичні обставини, встановлені судом та зміст спірних правовідносин. Судом встановлено, що 17.04.2019 року [PERSON] була прийнята на роботу до ТОВ «ІТАЛТЕКС МЕРІНО» на посаду головного бухгалтера, та 28.02.2020 року була звільнена за угодою сторін на підставі п. 1 ст. 36 КЗпП України (а.с.14-15,18). Згідно наданих до суду позивачем [PERSON] копій виписок по рахунку (а.с.9-13,38-39), копій розрахункових листів (а.с.16-17) та наданих до суду відповідачем ТОВ «ІТАЛТЕКС МЕРІНО» копій відомостей на виплату готівки з додатками до них (а.с.45,46-47,48,49-56,57,58,59,60,61,62-64) вбачається, що заборгованість відповідача з нарахованої, але невиплаченої заробітної плати, та грошових сум, що належать працівнику при звільнення становить суму у розмірі 5195,63 грн. Крім того, вказана обставина підтверджується заявою про зменшення позивних вимог позивача (а.с.36-37) та відзивом відповідача (а.с.43-44), і не оспорюється сторонами. ІV. Норми права, які застосував суд та оцінка аргументів сторін. Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 115 КЗпП, заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором, але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів; у разі коли день виплати заробітної плати збігається з вихідним, святковим або неробочим днем, заробітна плата виплачується напередодні. Частиною 1 ст. 116, ст. 47 КЗпП України передбачено, що при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред`явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум. Відповідно до ст.ст. 12, 13 ЦПК України суд вирішує цивільний спір на засадах змагальності із застосуванням принципу диспозитивності в межах заявлених вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи. Згідно ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Статтею 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що відповідач порушив права позивача на своєчасне отримання заробітної плати та інших сум, що належать при звільненні, щодо строків розрахунку при звільненні, які передбачені ст.ст. 115, 116 КЗпП України, а тому позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню в повному обсязі. V. Розподіл судових витрат між сторонами. Згідно ч. 1, 3 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Відповідно ч. 6 ст. 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Згідно ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору звільняються позивачі за подання позовів про стягнення заробітної плати. Враховуючи, що позовні вимоги обґрунтовані і підлягають задоволенню, судовий збір за позов майнового характеру у розмірі 840,80 грн., підлягає стягненню з відповідача на користь держави. Крім того, позивачем понесені судові витрати, а саме витрати на професійну правову допомогу в розмірі 1872,30 гривень (а.с.73), які підлягають стягненню з відповідача на користь позивача. На підставі викладеного,

Outcome: approved