Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-05 00:00:00

21 квітня 2015 року [PERSON] та [PERSON] звернулася до суду з відповідним позовом, в якому просять визнати за ними право власності в порядку спадкування за законом після смерті їх матері [PERSON], померлої 17.09.2010 року, на житловий будинок з господарськими будівлями, які розташовані за адресою: Харківська обл., Золочівський р-н, с. Уди, пров. Колгоспний. Свої вимоги позивачі мотивували тим, що за життя їх мати володіла житловим будинком з господарськими будівлями №10 по пров. Колгоспному в с. Уди Золочівського району Харківської області, про що в [PERSON] сільською радою Золочівського району Харківської області зроблено запису у по господарський книзі, як того вимагало законодавство, що діяло на момент будівництва. Проте повести державну реєстрацію права власності, як це передбачено чинним законодавством, не встигла, бо 17 вересня 2010 року вона померла. Звернувшись до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини нотаріусом позивачам було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії, з мотивів відсутності правовстановлюючого документу на будинок. В даний час позивачі змушені звернутися до суду, оскільки їх право власності не визнається і вона не може розпорядитися своєю власністю. У судове засідання позивачі, представники відповідача і третьої особи не зявилися. Позивачі надала заяви, в яких позовні вимоги підтримали у повному обсязі, просили справу розглядати за їх відсутності. Представник відповідача [PERSON] сільської ради надав заяву, в якій повідомив суд що не має заперечень по суті позовних вимог та одночасно просив справу розглядати за їх відсутності. Представник третьої особи реєстраційної служби Золочівського районного управління юстиції Харківської області [PERSON] так само надала суду заяву про розгляд справи за їх відсутності. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази у їх сукупності, встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. Відповідно до положень ст. ст. 2,3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» від 01 липня 2004 р. №1952-ІV Державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обмежень офіційне визнання і підтвердження державою фактів виникнення, переходу або припинення прав на нерухоме майно, обтяження таких прав шляхом внесення відповідного запису до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Водночас права на нерухоме майно та їх обтяження, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за умов якщо на момент виникнення прав та їх обтяжень діяло законодавство, що не передбачало обов'язкової реєстрації таких прав та їх обтяжень. До 19 січня 1996 року згідно з Інструкцією про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затвердженою 31.01.66 року Міністерством комунального господарства УРСР, не підлягали реєстрації будинки і домоволодіння, розташовані в сільських населених пунктах, які адміністративно підпорядковані містам або селищам міського типу, але до них не приєднані. В ході інвентаризації КП «Архітектурно-інвентаризаційним бюро Золочівського району» встановлено, що житловий будинок № 10 літ «А-1» по пров. Колгоспному в с. Уди Золочівського району, Харківської області, загальною площею 45,2 квадратні метри, житловою 29,2 квадратні метри, складається з приміщень: кухні площею 7,4 квадратні метри, житлових кімнат площею 8,1 та 21,1 квадратні метри відповідно та господарських будівель: веранди літ. «а», ґанку літ «а1», літньої кухні літ «Б», ґанку літ. «б», навісу літ. «б1», сараїв літ. «В», «Г», «Д», вбиральні літ. «Е», оголожі №1-2, колодязя №3, що підтверджується даними наданого суду технічного паспорту на будинок (інвентаризаційна справа №252)(а.с.18-21) Як вбачається з наданої суду довідки [PERSON] сільської ради Золочівського району Харківської області №309 від 25.02.2013 року, дійсно, згідно запису в по господарській книзі виконкому сільської ради №6 особовий рахунок №483 житловий будинок №10 з господарськими будівлями , розташований по пров. Колгоспному в с. Уди Золочівського району Харківської області належав [PERSON], померлій 17.09.2010 року(а.с.14) Таким чином, суд доходить висновку, що [PERSON] володіла житловим будинком №10 з господарськими будівлями, які розташовані за адресою: Харківська область, Золочівський район, с. Уди, пров. Колгоспний, на праві власності, що підтверджується записом у по господарській книзі. Відповідно до наданих суду свідоцтва про народження та довідки про укладення шлюбу 10.10.1967 року у родині [PERSON] та [PERSON] народилася [PERSON], яка після одруження 02 лютого 1988 року зі [PERSON], взяла прізвище чоловіка «Слєтіна»(а.с.8,9) Відповідно до наданих суду свідоцтва про народження та свідоцтва про зміну імені 03.07.1970 року у родині [PERSON] та [PERSON] народилася [PERSON], яка 14.04.2011 року змінила своє прізвище на «Копищик» , про що в Книзі реєстрації зміни імен зроблено відповідний актовий запис №24 (а.с.11,12) 17 вересня 2010 року у віці 67 років померла [PERSON], про що [PERSON] сільською радою Золочівського району Харківської області 20 вересня 2010 року складено відповідний актовий запис №19, що підтверджується копією відповідного свідоцтва про смерть, виданого того ж дня відповідною сільрадою. 27 березня 2015 року постановою в.о. державного нотаріуса Золочівської державної нотаріальної контори Харківської області [PERSON] відмовлено [PERSON] та [PERSON] у видачі свідоцтва про право власності на спадщину на житловий будинок №10 по пров. Колгоспному в с. Уди, Золочівського району, Харківської області в звязку з відсутністю правовстановлюючого документу на дане нерухоме майно та його державної реєстрації. З повідомлення державного нотаріуса Дергачівської державної нотаріальної контори Харківської області [PERSON] вбачається, що 11.03.2011 року із заявами про прийняття спадщини звернулися [PERSON] та [PERSON]. 25.12.2014 року з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину звернулися [PERSON] та [PERSON]. Заяви про відмову або про прийняття спадщини більше не надходило(а.с.44) Згідно положень ч. 2 ст. 1223 ЦК України \~у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Статтею 1261 ЦК України встановлено, що у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Таким чином, після смерті [PERSON], відкрилася спадщина, до складу якої входить в тому числі житловий будинок №10, з господарськими будівлями, які розташовані по пров. Колгоспному в с. Уди, Золочівського району, Харківської області. Спадкоємцями першої черги є доньки спадкодавиці [PERSON] та [PERSON]. Статті 1268,1269 ЦК України обумовлює порядок прийняття спадщини так спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Згідно до положень статей 1268,1269 ЦК України позивачі є такими, що прийняли спадщину після смерті матері так як ними протягом 6 місячного строку подано заяви про прийняття спадщини. За таких обставин, суд доходить висновку, що до позивачів перейшло право власності на будинок №10 з господарськими будівлями по пров. Колгоспному в с. Уди, Золочівського району, Харківської області, яким за життя володіла їх мати [PERSON]. Проте у період, коли було побудовано будинок існував інший порядок оформлення права власності, що не потребував його державної реєстрації, через що спадкодавцю [PERSON], не було видано правовстановлюючого документу в розумінні положень Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» від 01 липня 2004 р. №1952-ІV, що в даний час унеможливлює нотаріальне оформлення спадщини.

Outcome: approved