overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-08 00:00:00

21 жовтня 2016 року [PERSON] звернулась до суду з позовною заявою про розірвання шлюбу, мотивуючи свої вимоги тим, що шлюбні відносини Позивача з Відповідачем фактично припинені та не можуть бути поновлені. Позивач майнових претензій не має. Також, Сторони не мають взаємних претензій щодо вибору місця проживання спільних дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Позивач на судове засідання не з'явився, проте надав суду заяву, у якій підтримав свої вимоги в повному обсязі та просив розглянути справу за його відсутності. Відповідач на судове засідання не з'явився, про час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Дослідивши матеріали справи, суд вирішив задовольнити позовні вимоги та постановити заочне рішення відповідно до вимог ч. 1. ст. 224 ЦПК України. Судом встановлено, що Сторони перебувають у шлюбі з 26 грудня 2008 року, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу від 26 грудня 2008 року, виданим відділом реєстрації актів цивільного стану Солом'янського районного управління юстиції у місті Києві (а.с. 10). З матеріалів справи вбачається, що на даний момент Сторони не підтримють шлюбних стосунків, мають спільних дітей, не ведуть спільного господарства, проживають окремо. Позивач на примирення не згодний. Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного Кодексу України, шлюб розривається, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. За таких обставин, суд приходить до висновку, що збереження сім'ї буде носити формальний характер. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд утримує з другої сторони понесені нею документально підтверджені судові витрати. З урахуванням задоволення позову, стягненню з Відповідача на користь Позивача підлягає судовий збір у розмірі 551, 20 грн. Враховуючи вищевикладене та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-31 00:00:00

21 жовтня 2016 року [PERSON] звернулась до суду з позовом, в якому просила стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітньої дитини - сина [PERSON], [INFO] у розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку (доходу), але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Свої вимоги мотивує тим, що позивач має неповнолітню дитину, батьком якої є відповідач, який добровільно матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, дитина проживає разом з позивачем та знаходиться на її утриманні. В судове засідання позивач не з'явилась, надавши заяви про розгляд справи без її участі та зазначивши про підтримання позовних вимог. Відповідач в судове засідання не з'явився, про причини неявки суд не повідомив, про день та час розгляду справи повідомлений належним чином. Враховуючи те, що відповідач повідомлений належним чином про день та час розгляду справи, заперечень проти позову не надав та про причини неявки суд не повідомив, суд визнав можливим розглянути справу за відсутності відповідача. Дослідивши письмові докази у справі, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав. Встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 23 листопада 2007 року, актовий запис № 2814, Відділом реєстрації актів цивільного стану Чернігівського міського управління юстиції (а.с.2). Шлюб не розірваний. Від даного шлюбу мають неповнолітню дитину: [PERSON], [INFO] (а.с.3), який проживає разом з позивачем. Відповідно до ст.180 Сімейного Кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Як зазначено в ст.183 Сімейного Кодексу України частка заробітку батька, яка буде стягуватись як аліменти на дитину визначається судом без обмеження розміру частки. При визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я і матеріальне становище дитини і відповідача, обставини даної справи і вважає за необхідне позовні вимоги щодо стягнення аліментів та утримання неповнолітньої дитини в розмірі 1/4 частини всіх видів доходу задовольнити повністю. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-21 00:00:00

21 жовтня 2016 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON], в якій просить розірвати шлюб. Позов мотивовано тим, що 02 лютого 2013 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем. Шлюб зареєстровано відділом державної реєстрації актів цивільного стану по м.Павлограду Павлоградського міськрайонного управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис №23. Від даного шлюбу сторони мають неповнолітню дитину - [PERSON], [INFO]. Спільне життя з відповідачем не склалося. Подружні відносини припинені з січня 2016 року через різні погляди на сімейне життя. Сторони спільне господарство не ведуть, спільного бюджету не мають. Спору про розділ майна, що є сумісною власністю не виникає. В звязку з цим позивач просить суд розірвати шлюб. В судове засідання позивач та відповідач не зявились, надали суду письмові заяви про розгляд справи за їх відсутності, позовні вимоги позивач підтримав в повному обсязі, відповідач визнав повністю та не заперечував проти їх задоволення. Згідно з ч.4 ст.174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд дослідивши матеріали цивільної справи, вважає що заявлений позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що позивач та відповідач перебувають у шлюбі з 02 лютого 2013 року. Шлюб зареєстровано відділом державної реєстрації актів цивільного стану по м.Павлограду Павлоградського міськрайонного управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис №23 (а.с.5). Від даного шлюбу сторони мають неповнолітню дитину - [PERSON], [INFO] (а.с.6). Спору про поділ майна, що є спільною власністю на даний час немає. В сім'ї позивача та відповідача подружні відносини припинені з січня 2016 року через різні погляди на сімейне життя. Сторони проживають за різними адресами. Враховуючи ці обставини суд вважає, що родина розпалась остаточно, відновлення подружніх відносин неможливе, оскільки подальше спільне життя і збереження шлюбу буде суттєво суперечити інтересам сторін. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-22 00:00:00

21 жовтня 2016 року [PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на двох дітей: доньку [PERSON] , [INFO] , та сина [PERSON] , [INFO] , в розмірі 2000 гривень щомісячно до досягнення дітьми повноліття. На обґрунтування своїх вимог позивачка зазначила, що перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбу, від якого у них народилося двоє дітей: донька [PERSON] , [INFO] , та син [PERSON] , [INFO] . Протягом останніх трьох років\~ вони з відповідачем не проживають однією сім`єю, тому відповідач не приймає участі в матеріальному забезпеченні дітей, не надає коштів на придбання їм одягу, продуктів харчування. Тому просить в судовому порядку стягувати з відповідача аліменти на доньку [PERSON] та сина [PERSON] . Також, вказує, що оскільки відповідач не має постійного місця роботи, однак отримує дохід від виконання різних робіт без укладення трудових договорів, а тому просить стягувати з відповідача [PERSON] \~ аліменти на доньку [PERSON] та сина [PERSON] в твердій грошовій сумі в розмірі 1000 грн. щомісячно на кожну дитину до досягнення дітьми повноліття. Крім того, 03 січня 2017 року [PERSON] звернулася до суду із заявою про уточнення позовних вимог, в якій зазначила, що відповідач [PERSON] на даний час працевлаштувався й проходить військову службу за контрактом у військовій частині [NUMBER] , й у зв`язку з цим просить стягувати з останнього аліменти на двох дітей в розмірі 1/3 частини його заробітку (доходу) щомісячно на кожну дитину, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення дітьми повноліття. Позивачка подала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позов просить задоволити. Відповідач подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги визнав повністю та не заперечує проти задоволення позову. Судом встановлено, що сторони з 17 червня 2006 року перебувають у зареєстрованому шлюбі, від якого\~ у них народилося двоє дітей: донька [PERSON] , [INFO] , та син [PERSON] , [INFO] . Протягом останніх трьох років\~ сторони не проживають однією сім`єю, й відповідач не приймає участі в матеріальному забезпеченні сина та доньки. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню в порядку, передбаченому ст.174 ЦПК України, оскільки визнання відповідачем позову не суперечить закону і не порушує права, свободи та інтереси інших осіб.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-01 00:00:00

21 жовтня 2016 року [PERSON] звернулася в суд із заявою, в якій зазначила, що [INFO] року померла її прабаба [PERSON]. За заповітом [PERSON] на користь заявниці відкрилась спадщина, яку заявниця прийняла, в тому числі і у вигляді земельної ділянки, але в свідоцтві про смерть ім'я прабаби заявниці зазначено [PERSON], в державному акті на земельну ділянку - [PERSON], в свідоцтві про народження баби заявниці ім'я матері вказано [PERSON], а в заповіті на ім'я заявниці - [PERSON]. У зв'язку з наведеним не має можливості нотаріально оформити спадщину на земельну ділянку. Просить встановити факт належності [PERSON] Державного акта про право власності на земельну ділянку. В суд представник заявника [PERSON] подала письмову заяву про розгляд справи без її участі, доводи заяви підтримує. Малошкарівський сільський голова [PERSON] не заперечує проти задоволення заяви, просить у письмовій заяві розглядати справу без участі їх представника. Третя особа [PERSON] в судове засідання не з'явилась, надала заяву про розгляд справи за її відсутності, проти задоволення заяви не заперечує. Дослідивши докази в справі, суд приходить до висновку, що заява підлягає до задоволення. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] заповіла своє майно заявниці. За життя вона мала право власності на земельну ділянку. [PERSON] прийняла спадщину шляхом звернення до нотаріуса. В свідоцтві про смерть ім'я прабаби заявниці зазначено [PERSON], в державному акті на земельну ділянку - [PERSON], в свідоцтві про народження - [PERSON], а в заповіті на ім'я заявниці - [PERSON]. Фактично ім'я прабаби заявниці було [PERSON]. Дані обставини встановлені з доводів заяви та письмових доказів - паспорта заявниці, свідоцтва про народження заявниці, свідоцтва про народження матері заявниці - третьої особи [PERSON], свідоцтва про одруження баби заявниці [PERSON], витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища, свідоцтва про народження баби заявниці [PERSON], згідно з яким матір'ю [PERSON] (баби заявниці), є [PERSON] (прабаба заявниці), витягу про реєстрацію в спадковому реєстрі, згідно з яким спадкодавцем є [PERSON] заповіту [PERSON], згідно з яким все своє майно вона заповіла заявниці [PERSON], свідоцтва про смерть [PERSON], Державного акта на право власності на земельну ділянку, в якому вказано ім'я власниці [PERSON], свідоцтва про смерть баби заявниці [PERSON]. З огляду на встановлені обставини суд вважає, що справжнє ім'я спадкодавця [PERSON] було [PERSON], а не « [PERSON], як зазначено в державному акті на її прізвище. Тому прабабі заявниці належав Державний акт про право власності на земельну ділянку, в якому ім'я прабаби заявниці було вказано невірно.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-19 00:00:00

21 жовтня 2016 року [PERSON] звернулася до Самарського районного суду м. Дніпропетровська з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів. Свої позовні вимоги позивач мотивує тим, що з відповідачем вона перебуває у зареєстрованому шлюбі з 26.01.2007 року. Від спільного шлюбу мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. Відповідач є батьком вказаної дитини, що підтверджується свідоцтвом про народження дитини. Добровільно відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, що і стало причиною звернення позивача до суду. Позивач в судове засідання не зявилася, до початку розгляду справи надала заяву про розгляд справи у її відсутності, в якій підтримала позовні вимоги в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не зявився, надіслав на адресу суду заяву про розгляд справи за його відсутності, в якій не заперечував проти задоволення позовних вимог в повному обсязі. Приймаючи до уваги позицію позивача та відповідача, дослідивши наявні докази, суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] є батьком малолітнього [PERSON], [INFO] (а.с. 7). Відповідно до статті 180 Сімейного кодексу України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. У відповідності до ст.181 СК України способи виконання батьками обов'язку утримування дітей визначаються за домовленістю ними, а в разі відсутності такої домовленості кошти (аліменти) на утримання дітей стягуються за рішенням суду, вони присуджуються у частці від доходу матері, батька або у твердій грошовій сумі. Положеннями ч.2 ст.182 СК України визначено, що мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути менш, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно ч.1 ст.191 Сімейного кодексу України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову. В силу ч.1 ст.183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Враховуючи вищевикладені обставини, суд вважає за необхідне задовольнити позовні вимоги [PERSON] про стягнення на її користь аліментів на утримання малолітньої дитини [PERSON], [INFO], в розмірі ? частини з усіх видів його заробітку, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно до повноліття дитини, починаючи з 21.10.2016 року. Допустити негайне виконання рішення в межах суми платежу за 1 місяць. Оскільки позивач звільнена від сплати судового збору за подання позову, то у відповідності до ст.88 ЦПК України його необхідно стягнути на користь держави з відповідача. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-03 00:00:00

21 жовтня 2016 року [PERSON] звернулася до суду з позовом. Вказувала, що перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі з 22 серпня 1998 року. Від шлюбу мають неповнолітню дитину, [INFO]. Зазначала, що спільне життя у них не склалося через різність характерів, життєвих інтересів та поглядів на життя, внаслідок чого між ними почали виникати непорозуміння, проживають окремо, тому через неможливість подальшого спільного проживання однією сім'єю, просила шлюб розірвати. Сторони у судове засідання не з'явилися, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, у своїх заявах позивачка позов підтримала, відповідач позов визнав, просили розглянути справу без їх участі. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов таких висновків. Із матеріалів справи вбачається, що з 22 серпня 1998 [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], перебувають у шлюбі, який зареєстровано відділом реєстрації актів громадянського стану Липоводолинської держадміністрації Сумської області, актовий запис №25. Мають спільну дочку [PERSON], [INFO]. Позивач проживає [ADDRESS], а відповідач - по [ADDRESS]. Відповідно до ч.3 ст.105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. За таких обставин, за відсутності між сторонами взаєморозуміння, поваги, спільного вирішення сімейних проблем, відмови від поновлення та продовження подальших, у розумінні ст.3, ч.ч.5, 6 ст.7, ст.51 СК України шлюбних відносин, суд вважає, що подальше збереження шлюбу буде суперечити їхнім інтересам, що в силу ч.2 ст.112 СК України є підставами для розірвання шлюбу за позовом одного з подружжя. Тому, позовні вимоги підлягають задоволенню, а шлюб - розірванню. Відповідно до ст.113 СК України позивач вправі після розірвання шлюбу надалі іменуватися прізвищем, яке вона взяла у зв'язку з реєстрацією шлюбу, тому ця обставина не потребує встановленню судом та не залежить від волі відповідача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-02 00:00:00

21 жовтня 2016 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позов мотивований тим, що вона з 29 листопада 2008 року перебуває з відповідачем у шлюбі, який зареєстрований відділом реєстрації актів цивільного стану Васильківського міськрайонного управління юстиції Київської області, актовий запис за № 394. Від спільного подружнього життя мають двоє малолітніх дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], подружніх стосунків не підтримують. Вказуючи, що їхній шлюб існує лише формально і його збереження суперечить її інтересам та інтересам їхніх дітей, просила шлюб розірвати. Позивач у судове засідання не зявилася, однак подала до суду письмову заяву, в якій вказала, що позовні вимоги підтримує повністю, просила справу розглядати у її відсутності. Відповідач у судове засідання не зявився, однак подав до суду письмову заяву, в якій вказав, що позовні вимоги визнає повністю, просив шлюб розірвати, а справу розглядати без його участі. Враховуючи, що в судове засідання учасники судового розгляду не зявилися і згідно з частиною 2 статті 158 ЦПК України заявили клопотання про розгляд справи за їхньої відсутності, то фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу відповідно до частини 2 статті 197 ЦПК України не здійснювалося. Дослідивши та оцінивши наявні в матеріалах справи письмові докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов підставний та підлягає до задоволення. Відповідно до положень частини 3 статті 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду відповідно до статті 110 цього Кодексу. Згідно з частиною 1 статті 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. З матеріалів справи вбачається, що сторони з 29 листопада 2008 року перебувають у шлюбі, який зареєстрований відділом реєстрації актів цивільного стану Васильківського міськрайонного управління юстиції Київської області, актовий запис за № 394 (а.с. 5). Від шлюбу мають двоє малолітніх дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] (а.с. 6-7). Судом встановлено, що позивач та відповідач не підтримують подружніх стосунків та їхній шлюб існує лише формально. За таких обставин справи та відповідно до зазначених норм матеріального права, а також враховуючи фактичні взаємини подружжя, те, що відповідно до статті 174 ЦПК України визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи та інтереси інших осіб, суд дійшов висновку, що подальше спільне життя сторін як подружжя і збереження шлюбу суперечило б їхнім інтересам, а тому шлюб між ними слід розірвати. Відповідно до статті 88 ЦПК України з відповідача [PERSON] на користь позивача [PERSON] підлягає стягненню судовий збір в розмірі 551 грн 20 коп. На підставі викладеного, статей 104, 105, 110, 112 СК України та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-28 00:00:00

21 жовтня 2016 року [PERSON] звернулася з позовом до [PERSON] про стягнення з нього аліментів у твердій грошовій сумі по 800 грн. щомісячно на утримання їх малолітньої дочки [PERSON], [INFO] та по 300 грн. в місяць на її утримання як дружини, яка доглядає дитину до досягнення віку трьох років, тому що добровільно аліментів відповідач не платить, дочка на її утриманні. В суді позивачка доводи позову підтримує повністю. Відповідач був повідомлений за місцем його проживання про час та місце розгляду справи, але в суд не прибув, заяви про відкладення розгляду справи не направив. Суд ухвалює за згоди позивачки заочне рішення. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено такі факти і відповідні їм правовідносини. Встановлено, що шлюб між сторонами укладено в 2013 році, проживають окремо. Між сторонами не досягнуто згоди про спосіб матеріального забезпечення дочки, яка проживає з позивачкою. Позивачка знаходиться у відпустці по догляду за дочкою до досягнення дитиною віку трьох років. Дані обставини встановлені з доводів позовної заяви та письмових доказів свідоцтвом про народження дочки, свідоцтвом про шлюб сторін, довідкою про місце проживання дочки з позивачкою. Згідно ст.ст. 180, 182,184 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення ними повноліття, при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоровя і матеріальне становище платника аліментів та дитини, наявність в платника аліментів інших дітей, інші обставини, які мають істотне значення. Якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, суд може визначити аліменти у твердій грошовій сумі. Відповідно до ст..ст.77,79,80,84 СК України подружжя повинні матеріально підтримувати один одного, за рішенням суду аліменти присуджуються у грошовій формі від дня подання позовної заяви у частці від заробітку або у твердій грошовій сумі, дружина,з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка батька дитини до досягнення дитиною віку трьох років незалежно від її матеріального становища. З огляду на зазначені правові положення та встановлені судом обставини, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивачки є обґрунтованими і тому підлягають задоволенню. Суд визначає розмір аліментів згідно позовних вимог, оскільки відповідач до суду заперечень проти сум позовних вимог не направляв.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-21 00:00:00

21 жовтня 2016 року [PERSON] та [PERSON] звернулися в суд з позовом до Піщанської сільської ради Шацького району Волинської області про визнання права власності в порядку спадкування за законом на житловий будинок, що розташований по [ADDRESS]. Позовну заяву обґрунтовано тим, що [INFO] помер [PERSON], якому належало вказане нерухоме майно. Внаслідок його смерті відкрилася спадщина, у тому числі, на зазначений житловий будинок. За життя [PERSON] заповіт не склав. Позивачі є спадкоємцями першої черги за законом після смерті [PERSON] і в установленому законом порядку прийняли спадщину, оскільки, на момент відкриття спадщини проживали разом із спадкодавцем. Інших спадкоємців першої черги немає. Родинні відносини між [PERSON], [PERSON]. і спадкодавцем підтверджуються свідоцтвом про укладення шлюбу [PERSON] та [PERSON], свідоцтвом про народження [PERSON] Право власності на зазначений житловий будинок не зареєстровано. У зв'язку з відсутністю правовстановлювального документа про право власності спадкодавця на вказане спадкове нерухоме майно, [PERSON] та [PERSON], кожному зокрема, відмовлено в нотаріальному оформленні їх спадкових прав. Тому вони, кожен зокрема, просять суд визнати їх право власності на це нерухоме майно порівну, по 1/2 частці за кожним, в порядку спадкування за законом. Позивачі [PERSON] та [PERSON], кожен зокрема, в попереднє судове засідання не з'явилися, подали суду письмову заяву, у якій просять проводити розгляд справи за їх відсутності, позовні вимоги підтримують, просять позов задовольнити повністю. Відповідач Піщанська сільська рада Шацького району Волинської області свого представника в попереднє судове засідання не направила. Суду подано письмову заяву про розгляд справи за відсутності представника відповідача. У заяві вказано, що Піщанська сільска рада Шацького району Волинської області позовні вимоги визнає повністю. Проаналізувавши обставини справи, письмові докази, суд дійшов висновку, що вимоги позивачів є обґрунтованими, викладені в позові обставини підтверджуються наданими суду доказами, визнання відповідачем позову не суперечить вимогам закону і не порушує права, свободи та інтереси інших осіб, тому визнання позову прийнято судом, позов слід задовольнити і рішення про задоволення позову може бути ухвалене в попередньому судовому засіданні. На підставі статей 328, 392, 1217, 1218, 1233,1266, 1268, 1269, 1296 ЦК України,

Outcome: approved