Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-27 00:00:00

\~ \~ \~ \~21 серпня 2018 року позивач звернувся до суду із позовом про виселення [PERSON] із належної йому на праві власності квартири [ADDRESS]. Свої вимоги [PERSON] обґрунтовує тим, що відповідачка проживаючи у кватирі витрат на її утримання не несе, не сплачує комунальні послуги, в добровільному порядку виселитися вона не бажає, з огляду на що, відповідно до ст.ст.321, 386, 391 ЦК України просить позов задовольнити. \~ \~ \~ \~В судовому зсіданні позивач та його представник вимоги викладені у позовній заяві підтримали в повному обсязі. \~ \~ \~ \~Представник відповідача в судовому засіданні проти позову заперечила, зазначила, що законних підстав для цього не має. \~ \~ \~ \~Суд, заслухавши пояснення учасників справи та дослідивши наявні у справі докази, суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення позову, з огляду на наступне. \~ \~ \~ \~Як встановлено в судовому засіданні [PERSON] на підставі договору дарування від 1 липня 2014 року належить двокімнатна квартира [ADDRESS]. \~ \~ \~ \~У зазначеній квартирі проживають [PERSON] та спільна дочка сторін [PERSON], [INFO], які вселилися за згодою власника, вели спільне господарство та проживали однією сімєю без реєстрації шлюбу. \~ \~ \~ \~З липня 2017 сторони припинили сімейні відносини, позивач залишив місце проживання та проживає окремо від відповідача та спільної дитини. \~ \~ \~ \~Відповідні обставини в судовому засіданні учасниками справи не заперечувалися. \~ \~ \~ \~Згідно довідки від 4 жовтня 2018 року [PERSON] проживає у [INFO] з квітня 2008 року, а малолітня дочка [PERSON] з 23 квітня 2015 року. \~ \~ \~ \~Користування житловим приміщенням, що належить на праві приватної власності та також виселення із нього врегульовано нормами Житлового кодексу, зокрема ст.ст.116, 150, 156, 157 ЖК України. \~ \~ \~ \~Згідно ст.150 ЖК України громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди. Відповідно до ст. 156 ЖК України члени сім'ї власника жилого будинку (квартири), які проживають разом з ним у будинку (квартирі), що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку (квартири), якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням. За згодою власника будинку (квартири) член його сім'ї вправі вселяти в займане ним жиле приміщення інших членів сім'ї. На вселення до батьків їх неповнолітніх дітей згоди власника не потрібно. Члени сім'ї власника будинку зобов'язані дбайливо ставитися до жилого будинку (квартири). Повнолітні члени сім'ї власника зобов'язані брати участь у витратах по утриманню будинку (квартири) і придомової території та проведенню ремонту. Спори між власником та членами його сім'ї про розмір участі у витратах вирішуються в судовому порядку. До членів сім'ї власника будинку (квартири) належать особи, зазначені в частині другій статті 64 цього Кодексу. Припинення сімейних відносин з власником будинку (квартири) не позбавляє їх права користування займаним приміщенням. У разі відсутності угоди між власником будинку (квартири) і колишнім членом його сім'ї про безоплатне користування жилим приміщенням до цих відносин застосовуються правила, встановлені статтею 162 цього Кодексу. Відповідно до ч.1 ст.405 ЦК України члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Згідно зі ст. 64 ЖК УРСР до членів сім'ї наймача належать дружина, їх діти і батьки. Членами сім'ї наймача може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з наймачем і ведуть з ними спільне господарство. Якщо особи, зазначені в частині другій цієї статті, перестали бути членами сім'ї наймача, але продовжують проживати в займаному жилому приміщенні, вони мають такі ж права і обов'язки, як наймач і члени його сім'ї. Припинення сімейних відносин з власником будинку не позбавляє їх права користування займаним приміщенням. В судовому засіданні доказів того, що відповідачка поселилася до квартири не як член сімї здобуто не було, а тому, враховуючи характер існуючих взаємовідносин між ними, ведення спільного господарства та народження спільної дитини у суду не має підстав вважати, що [PERSON] не була членом сімї [PERSON] \~ \~ \~ \~Ст.157 ЖК України визначено, членів сім'ї власника жилого будинку (квартири) може бути виселено у випадках, передбачених частиною першою статті 116 цього Кодексу. Виселення провадиться у судовому порядку без надання іншого жилого приміщення. \~ \~ \~ \~Відповідно до ст.116 ЖК України якщо наймач, члени його сім'ї або інші особи, які проживають разом з ним, систематично руйнують чи псують жиле приміщення, або використовують його не за призначенням, або систематичним порушенням правил соціалістичного співжиття роблять неможливим для інших проживання із ними в одній квартирі чи в одному будинку, а заходи запобігання і громадського впливу виявились безрезультатними, виселення винних на вимогу наймодавця або інших заінтересованих осіб провадиться без надання іншого жилого приміщення. \~ \~ \~ \~З огляду на викладене, єдині підстави для виселення відповідача із займаної ним кватири визначені ст.ст.156, 116 ЖК України. В судовому засіданні належними та допустимими доказами не було підтверджено що [PERSON] систематично руйнує чи псує житлове приміщення, або використовує його не за призначенням, або систематичним порушення правил соціалістичного співжиття робить неможливими для інших проживання із ними в одній квартирі і що заходи запобігання громадського впливу виявилися безрезультатними. \~ \~ \~ \~Виселення відповідача з підстав визначених ст.ст.386, 391 ЦК України, якими власнику надано право вимагати усунення перешкод у користуванні та розпорядженні майном не може бути здійснено, оскільки до спірних правовідносин вони застосовані бути не можуть. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~Судові витрати по справі покласти на позивача. \~ \~ \~ \~

Outcome: dismissed