Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-16 00:00:00

21.04.2010 року позивачка [PERSON], яка діє в своїх інтересах та в інтересах неповнолітньої [PERSON], звернулася до Малиновського районного суду м. Одеси з позовом до Одеської міської ради про визнання права власності у порядку спадкування. В обґрунтування заявлених позовних вимог позивачка зазначила, що з 2002р. вона та її неповнолітня донька проживають в [INFO]. Вказана квартира належала її свекрусі [PERSON] та чоловіку позивачки [PERSON] на праві приватної спільної сумісної власності згідно свідоцтва про право власності на житло від 25.05.1998р. [PERSON] помер 13.05.2006р. Як зазначала позивачка, 11.08.2006р. [PERSON] склала заповіт, згідно якого заповіла все своє майно [PERSON] та доньці позивачки [PERSON] в рівних частках кожній. 31.12.2008р. свекруха померла. Після її смерті позивачка фактично прийняла спадщину, продовжуючи проживати у квартирі та користуватися нею на праві власності. Інших спадкоємців немає. Позивачка звернулась до нотаріальної контори для оформлення спадщини за заповітом після смерті [PERSON] та за законом після смерті чоловіка [PERSON], але їй було відмовлено у звязку з тим, що у свідоцтві про право власності на житло не зазначені частки, які належали [PERSON] та [PERSON] Посилаючись на викладене, позивачка просила визнати за нею, [PERSON], право власності на 3/4 частини квартири [ADDRESS], та визнати за [PERSON] право власності на 1/4 частину квартири №34 за зазначеною адресою. Позивачка [PERSON], яка діє в своїх інтересах та в інтересах неповнолітньої [PERSON] в судове засідання не зявилася, сповіщена належним чином, про що свідчить судова розписка, що є в матеріалах справи, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить розглянути справу у її відсутності, не заперечувала проти заочного розгляду справи. Представник відповідача в судове засідання не з»явився, сповіщений належним чином про що свідчить судова розписка, що є в матеріалах справи,. Згідно до ч.1 ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належними чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. На підставі ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, зокрема визнання права. Як вбачається з матеріалів справи квартира [ADDRESS] належить на праві спільної сумісної власності [PERSON] та [PERSON] згідно до свідоцтва про право власності на житло від 25.05.1998р., виданого управлінням житлово-комунального господарства міськвиконкому Одеської міської ради народних депутатів, реєстраційний номер 3-12056, зареєстрованого 01.07.1998р. в ОМБТІ та РОН, № 57 стор. 125 кн. 246 пр. Вказане свідоцтво про право власності на житло було видано на підставі розпорядження органу приватизації №119707 від 25.05.1998р. Відповідно до ч.1,2 ст. 370 ЦК України співвласники мають право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній сумісній власності. У разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду. Згідно до ч.1,2 ст.372 ЦК України майно, що є у спільній сумісній власності, може бути поділене між співвласниками з домовленістю між ними. У разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом. При відсутності доказів про те, що участь когось з учасників спільної сумісної власності у надбанні майна була більшою або меншою частки визначаються рівними. Такі ж положення закріплені в п.12 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» №7 від 30.05.2008р., відповідно до якого у разі смерті співвласника приватизованого будинку (квартири) частки кожного із співвласників у праві спільної власності є рівними, якщо інше не було встановлено договором між ними. Тобто [PERSON] та [PERSON] належало на праві спільної сумісної власності по 1/2 частини квартири [ADDRESS]. Як встановлено в судовому засіданні [PERSON] є матірю [PERSON], що підтверджується посвідкою про народження серії УЖ № 122219. Вони були зареєстровані та проживали разом за адресою: [ADDRESS]. [PERSON] проживав та був прописаний за зазначеною адресою з 24.07.1980р. по день його смерті 13.05.2006р., а [PERSON] була прописана з 01.07.1966р. по день її смерті 31.12.2008р., відповідно до довідок КП «ЖКС «Черьомушки» Дільниця №1, що є в матеріалах справи. Згідно до листа КП «ОМБТІ та РОН» від 30.06.2010р. за вих. № 198519.67 станом на 16.09.2010р. квартира [ADDRESS] зареєстрована за [PERSON] та [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності на житло, виданого УЖКГ виконкому Одеської міськради 25.05.1998р., за р. № 3-12056. Позивачка [PERSON] є дружиною [PERSON], відповідно до свідоцтва про одруження виданого Першим відділом реєстрації актів громадянського стану Малиновського районного управління юстиції м. Одеси 23.08.2003р. Від зазначеного шлюбу 29.11.1995р. народилася [PERSON], згідно до свідоцтва про її народження від 08.02.1996р. Як встановлено в судовому засіданні та підтверджено показаннями допитаних в судовому засіданні свідків [PERSON] та [PERSON] позивачка [PERSON] приблизно 15 років проживає в [INFO]. 13.05.2006р. [PERSON] помер, відповідно до свідоцтва про смерть серії 1-ЖД № 049994, виданого Першим відділом реєстрації актів цивільного стану Приморського районного управління юстиції м. Одеси. Як вбачається зі спадкової справи № 859/06 до майна [PERSON], який помер 13.05.2006р., його мати [PERSON], спадкоємиця за законом, відмовилась від належної їй частки в спадщині на користь дружини померлого [PERSON] та дочки померлого [PERSON] в рівних частках кожній. Відповідно до нотаріально посвідченої заяви від 11.08.2006р. № 1535 спадкової справи 859/06 [PERSON] від свого імені та від імені [PERSON] прийняла частину ізольованої квартири під № 34, розташованої в м. Одесі по вул. Космонавтів в буд. № 56, після смерті її чоловіка та батька її дитини [PERSON] Позивачка прийняла спадщину після смерті чоловіка, залишилась проживати у квартирі та сплачувати необхідні комунальні платежі, що також підтвердилось поясненнями свідків. 11.08.2006р. [PERSON] склала заповіт, згідно якому все майно, яке буде належати їй на момент смерті вона заповідала позивачці [PERSON] та [PERSON] в рівних частках кожній. 31.12.2008р. [PERSON] померла, про що Першим Приморським відділом реєстрації актів цивільного стану Одеського міського управління юстиції зроблено відповідний актовий запис за № 9916 та видане свідоцтво про смерть від 31.12.2008р. Після її смерті відкрилася спадщина на 1/2 частину ізольованої квартири № 34 в будинку № 56 в по вул. Космонавтів в м. Одесі. Відповідно до ч.1 ст. 1226 ЦК України частка у праві спільної сумісної власності спадкується на загальних підставах. Як встановлено в судовому засіданні, [PERSON] разом з донькою [PERSON] після смерті свекрухи продовжувала проживати в зазначеній квартирі, тобто вони фактично прийняли частину спадкового майна після смерті [PERSON] за заповітом. Таким чином, після смерті [PERSON] позивачці належить 1/4 (частка квартири після смерті свекрухи за заповітом) + 1/2 (частка квартири після смерті чоловіка) = 3/4 частини квартири та її доньці належить 1/4 частина квартири за заповітом після смерті [PERSON] Відповідно до ст.1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Як вбачається з матеріалів справи [PERSON] від себе та від імені своєї доньки такої заяви не робила. Відповідно до вимог ст.ст.1216, 1217 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов»язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ст. 1233 ЦК України заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Таким чином, позивачка звернулася до суду з цим позовом намагаючись оформити свої спадкові права. Враховуючи зібрані по справі докази та встановлені судом фактичні обставини справи, що суд вважає можливим задовольнити позов в повному обсязі.

Outcome: approved