Jurisdiction: civil
Date: 2020-06-08 00:00:00

20 травня 2020 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до Теплицької селищної ради Вінницької області про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини. Вказала, що [INFO] померла його рідна тітка [PERSON] . Після її смерті відкрилась спадщина, яка складається з земельної ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, загальною площею 0.1500 га, яка знаходиться на території Теплицької селищної ради по [ADDRESS] житловий будинок по [ADDRESS] . При житті [PERSON] залишила заповіт на все свої майно на ім`я позивача, однак [PERSON] не знав про існування заповіту так як з 1988 року проживав в Мурмансьткій області а м. Мончегорськ Російської Федерації, лише в січня 2020 року коли він прибирав будинок [PERSON] то випадково виявив у шафі технічний паспорт на вказаний будинок, державний акт на земельну ділянку та заповіт і тому в лютому 2020 звернувся до державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, однак виявилось, що шестимісячний строк, який передбачений законодавством України для подання заяви про прийняття спадщини, закінчився, тому йому відмовили у прийняті заяви про прийняття спадщини. Вважає, що вказаний строк пропущено ним з поважної причини. В судове засідання позивач [PERSON] не з`явився, направив на адресу суду заяву, в якій просить справу розглянути у його відсутність, позовні вимоги просить задовольнити. Від відповідача -Теплицької селищної ради Вінницької області - надійшла заява про розгляд справи у відсутність їх представника, вимоги [PERSON] визнають. Згідно з ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлено, що [INFO] в смт. Теплик Теплицького району Вінницької області померла [PERSON] . Позивач [PERSON] є спадкоємцем за заповітом після смерті [PERSON] , що підтверджується заповітом [PERSON] від 26.07.1996, зареєстрованим в реєстрі за № 1657 (а.с. 11). Позивач до нотаріальної контори звернулась після спливу шестимісячного строку, який встановлено ст. 1270 ЦК України, тому постановою державного нотаріуса Теплицької державної нотаріальної контори Лужанської Т.В. від 26 лютого 2020 року йому було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину у зв`язку з пропуском строку подання заяви про прийняття спадщини. За загальними положеннями про спадкування право на спадщину виникає в день відкриття спадщини, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (ч. 3 ст. 1223, ч.1 ст. 1220, ч. 1 ст. 1270 ЦК України). Спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її (ч. 1 ст. 1268 ЦК України). Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини ( ч. 1 ст. 1269 ЦК України). Відповідно до ч. 3 ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Тобто право на спадщину належить спадкоємцеві з моменту її відкриття й закон зобов`язує спадкоємця, який постійно не проживав із спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Ураховуючи викладене, правила ч. 3 ст. 1272 ЦК України можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини визнані судом поважними. Враховуючи встановлені судом обставини, те, що позивач не мала змоги подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини у зв`язку з її правовою необізнаністю, тим, що вона не знала про наявність заповіту та знаходила за межами області, суд вважає, що у позивача були перешкоди для подання заяви про прийняття спадщини, тому причину пропуску строку на прийняття спадщини визнає поважною і вважає можливим його продовжити, що відповідає правовому висновку Верховного суду України у справі 6-85цс12 від 26 вересня 2012 року. Таким чином, визнання відповідачем пред`явленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи та інтереси інших осіб.

Outcome: approved