Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-18 00:00:00

20 грудня 2017 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів у розмірі 1/4 частини від усіх видів доходів останнього, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідно віку, щомісячно, на утримання їх повнолітнього сина, який навчається. В обґрунтування позову, зазначила, що 23 грудня 2008 року шлюб з відповідачем було розірвано. Під час перебування з відповідачем у шлюбі у них народився син [PERSON], 19 грудня 1999 року. Після розірвання шлюбу дитина залишилась проживати з позивачем. Відповідач добровільно приймати участь в утриманні сина відмовлявся, тому рішенням Шосткинського міськрайонного суду віл 02 липня 2008 року з відповідача було стягнуто аліменти на утримання сина у розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму до досягнення сином повноліття. На даний час їх син навчається на першому курсі денного відділення в Національній академії Державної прикордонної служби України імені [PERSON] з терміном навчання 4 роки. У звязку з чим, дитина не взмозі працювати, а тому потребує матеріальної допомоги. Позивач в судове засідання не зявилась, до суду надала заяву про слухання справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не зявився, до суду надав заяву про слухання справи за його відсутності, позовні вимоги визнає в повному обсязі. Суд, дослідивши матеріали справи, повно і всебічно з'ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позов, об'єктивно дослідивши всі докази, які мають важливе юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно зі ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 1 ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Пунктом 17 Постанови Пленуму Верховного Суду від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» встановлено, що обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов'язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв'язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Статтею 200 СК України встановлено, що суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Так, статтею 182 СК України визначено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони перебували в зареєстрованому шлюбі з 16 липня 1999 року до 23 грудня 2008 року, коли шлюб було розірвано у відділі реєстрації актів цивільного стану по місту Шостка, актовий запис №283. Від цього шлюбу мають сина [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження серії І-БП №007662. Із довідки, виданої Національною академією Державної прикордонної служби України імені [PERSON] від 05 вересня 2017 року вбачається, що [PERSON] навчається на першому курсі у вказаному навчальному закладі з 29 липня 2017 року, форма навчання - денна. Термін навчання 4 роки. Повнолітній [PERSON] потребує матеріальної допомоги, яку позивач не взмозі забезпечити самостійно. Будь-яких даних про те, що відповідач не має можливості допомагати сину, судом не встановлено. Більше того, відповідач надав суду заяву, в якій зазначив, що не заперечує проти сплати аліментів на утримання сина на період його навчання. Враховуючи всі вищенаведені обставини справи, норми чинного законодавства, а також вимоги позову в частині розміру аліментів, з якими відповідач погоджується, суд вважає, що батько повнолітнього взмозі надавати матеріальну допомогу сину на час навчання. Суд бере до уваги дані довідки навчального закладу, в якій зазначено, що навчання триватиме чотири роки. Таким чином позов [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів у розмірі 1/4 частки всіх видів заробітку (доходу) відповідача, на повнолітню дитину, щомісячно, від дня подання позовної заяви до закінчення навчання, але не більше ніж до досягнення сином віку 23 років, підлягає задоволенню. Не підлягають задоволенню вимоги позивача про стягнення з відповідача аліментів у розмірі не менше 50% прожиткового мінімуму для працездатних осіб, оскільки мінімальний розмір аліментів визначений ч.2 ст. 182 СК України передбачений лише для неповнолітніх дітей, тому в цій частині позовних вимог позивачу слід відмовити. Згідно ст. 191 Сімейного Кодексу України визначено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Відповідно до ч. 6 ст. 141 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Оскільки на момент звернення позивача до суду з позовом ставки судового збору були меншими ніж на даний час, суд

Outcome: partial