Jurisdiction: civil
Date: 2019-06-25 00:00:00

20.12.2018 [PERSON] звернулася в суд з позовом про визнання [PERSON] таким, що втратив право користування квартирою [ADDRESS] . Вимоги мотивує тим, що вказана квартира перебуває у комунальній власності, у даній квартирі, крім позивача, з 22.01.2000 року зареєстрований її син [PERSON] . Відповідач,будучи зареєстрованим в спірній квартирі, фактично не проживає в ній з березня 2018 року. Відповідач добровільно залишив житло, виїхав за кордон та не має наміру повертатись на Україну, ніякої участі в утриманні спірної квартири не бере, не сплачує за комунальні послуги, квартирної плати, не бере участі в поточних ремонтах. Позивач не має матеріальної змоги проводити оплату за комунальні послуги, які нараховуються на відповідача, а також позбавлена права оформити субсидію. Оскільки відповідач не проживає в вищезазначеній квартирі понад шість місяців, вважає, що є всі підстави визнати його таким, що втратив право на користування жилим приміщенням. В судовому засіданні позивач [PERSON] та її представник адвокат Васильчук В.Г. позовні вимоги підтримали, просять їх задовольнити з підстав, наведених у позові. У разі неявки відповідача не заперечують щодо прийняття заочного рішення у справі. Відповідач [PERSON] в судове засідання повторно не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, як поштовим зв?язком, так і через розміщення судового виклику на веб-сайті суду, відзив на позов не подав. Відповідно до ч. 1 ст.280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Заслухавши пояснення позивача [PERSON] , її представника адвоката Васильчука В.Г., показання свідків [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , дослідивши матеріали справи в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення, з огляду на таке. \~ \~ \~ \~Як встановлено в судовому засіданні, квартира [ADDRESS] належить до комунальної власності. Квартиронаймачем вказаного житла є позивач [PERSON] , що підтверджується довідкою ОСББ «Зоря-НВ» від 26.10.2018 (а.с.4), де і зазначено, що [PERSON] син позивача в спірній квартирі з березня 2018 року не проживає. Як вбачається з акту від 26.10.2018 (а.с.5) складеного комісією членів правління ОСББ «Зоря-НВ», [PERSON] зареєстрований за адресою: 5-мікрорайон [ADDRESS] , але за вказаною адресою з березня 2018 року не проживає. Допитані в судовому засіданні свідки [PERSON] , [PERSON] підтвердили відсутність відповідача у спірній квартирі з березня 2018 року. Вказали, що вони проживають за адресою: [ADDRESS] , однак часто бувають в квартирі за адресою: 5-мікрорайон [ADDRESS] , оскільки товаришують з позивачем [PERSON] , що були присутні під час обстеження спірної квартири комісією 26.10.2018, і своїми особистими підписами засвідчили відсутність відповідача [PERSON] у квартирі за міцем його реєстраціїї з березня 2018 року. Наголосили, що в квартирі відсутні його речі, він ніколи не намагався вселитися туди. Свідки [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] в судовому засіданні показали, що відповідач зареєстрований в квартирі [ADDRESS] , але тривалий час там не проживає. Свідок [PERSON] , яка раніше була головою ОСББ «Зоря-НВ», зазначила, у об?єднані розроблений типовий бланк акту, у якому, як свідки, зазвичай вказуються сусіди. Під час складання комісійного акту 26.10.2018, фактично були присутні [PERSON] і [PERSON] , які автоматично внесені в акт про відсутність відповідача по місцю реєстраціїї, як сусіди позивача, хоча проживають за адресою: [ADDRESS] . Свідок [PERSON] підтвердила факт відсутності відповідача за місцем постійної реєстрації більше шести місяців без поважних причин. Таким чином, в суді встановлено, що відповідач [PERSON] понад шість місяців без поважних причин відсутній по місцю постійного проживання, не проявляє ніякого інтересу до спірного житла як до свого постійного місця проживання і не належить до переліку осіб, за якими, у відповідності до ст. 71 ЖК України, зберігається житло понад зазначений строк. Судом не встановлено поважних причин відсутності відповідача у спірній квартирі, а тому суд визнає [PERSON] таким, що втратив право на користування жилим приміщенням, відповідно до вимог ст. 72 ЖК України.

Outcome: approved