Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-12 00:00:00

21 квітня 2016 року [PERSON] звернувся до Красноармійського міськрайонного суду Донецької області з вказаною позовною заявою, в якій просить розірвати шлюб, укладений між ним та [PERSON] В обґрунтування позовних вимог, вказує, що 03 червня 2000 року Донецьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного управління юстиції у Донецькій області зареєстровано шлюб між ним та [PERSON], актовий запис № 354. Від цього шлюбу сторони мають неповнолітню дитину - [PERSON], [INFO]. Позивач зазначає, що шлюбні стосунки вони не підтримують з вересня 2015 року, та з цього ж часу не ведуть спільне господарство. Причиною тому є різні погляди на життя, нерозуміння один одного, в зв'язку з цим між ними стали виникати сварки. Збереження шлюбу неможливе з причини того, що у сторін відсутнє почуття любові та поваги один до одного, а це суперечило б інтересам їхнім, оскільки у них відсутнє спільне бажання зберегти сім'ю. Майнового спору з відповідачем не має. Неповнолітня дитина проживає з відповідачем. Позивач [PERSON], у судове засідання не з'явився, про час, дату та місце судового розгляду повідомлений належним чином, надіслав заяву про розгляд справи за його відсутності, на позовних вимогах наполягає. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явилася, про день, час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, про причини неявки суд не повідомила, заяву про розгляд справи у її відсутність не подавала. Відповідно до п. 4 ст. 169, ст. 224 ЦПК України, суд вважає за необхідне провести заочний розгляд справи на підставі наявних доказів за відсутності особи, яка бере участь у справі та без здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України. З'ясувавши дійсні обставини справи, дослідивши зібрані у справі докази у їх сукупності, вирішуючи спір в межах заявлених позовних вимог, на підставі наданих доказів, суд приходить до переконання, що позовні вимоги слід задовольнити з наступних підстав. Згідно свідоцтва про шлюб, 03 червня 2000 року між [PERSON] та [PERSON] укладено шлюб, реєстрацію якого здійснено Донецьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного управління юстиції у Донецькій області, актовий запис № 354. Від цього шлюбу сторони мають неповнолітню дитину - [PERSON], [INFO], свідоцтво про народження від 22 квітня 2014 року, актовий запис № 757, [NUMBER]. Відповідно до ч.2 ст.104 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Відповідно до ч.2 ст.109 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей. З матеріалів справи вбачається, що подружжям шлюбні відносини припинені, спільне господарство не ведеться, позивач наполягає на розірванні шлюбу, з'ясувавши фактичні взаємини подружжя, причини позову про розірвання шлюбу, інші обставини життя подружжя, суд приходить до висновку, що подальше їх спільне життя подружжя і збереження шлюбу є неможливим, суперечить інтересам сторін, сім'я розпалась остаточно і шанси її збереження втрачено, а тому суд вважає за можливе позов задовольнити. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Outcome: approved