Jurisdiction: civil
Date: 2021-07-15 00:00:00

1. Описова частина Короткий зміст позовних вимог У серпні 2020 року [PERSON] звернулася до Малиновського районного суду м. Одеса з вказаним позовом до [PERSON] та ТОВ «Кей-Колект» про визнання договору поруки припиненим. В обґрунтування заявлених вимог [PERSON] посилається на те, що між [PERSON] та АКІБ «Укрсиббанк» 08 грудня 2006 року укладено Договір про надання споживчого кредиту № 11091553000, предметом якого було надання відповідачу суми кредитних коштів у розмірі 141 000 доларів США на строк з 08 грудня 2006 року по 08 грудня 2027 року зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 11,3 % річних. В забезпечення належного виконання зобов`язань за кредитним договором, між позивачем та АКІБ «УкрСиббанк», 08 грудня 2006 року був укладений Договір поруки № 72617. 31 серпня 2010 року ПАТ «Укрсиббанк» звернувся до Малиновського районного суду м. Одеси з позовною заявою до [PERSON] та [PERSON] про солідарне стягнення заборгованості за кредитним договором. Заочним Рішенням Малиновського районного суду м. Одеси позов ПАТ «Укрсиббанк» до [PERSON] , [PERSON] про стягнення заборгованості - постановлено задовольнити в повному обсязі. 12 грудня 2011 року між ПАТ «Укрсиббанк» та відповідачем ТОВ «Кей-Колект» було укладено договір факторингу фінансування та відступлення прав вимоги за кредитами. Позов обґрунтовано тим, що ПАТ «Укрсиббанк», користуючись своїм правом, передбаченим п. 9.2. Кредитного договору, всупереч обов`язку, передбаченому п. 2.1. Договору поруки, не повідомив позивача про збільшення процентної ставки по простроченій заборгованості, тобто про збільшення відповідальності поручителя за зобов`язаннями боржника, адже, таким чином, процентна ставка збільшилася удвічі. Збільшення процентної ставки по кредиту без згоди [PERSON] , як поручителя, призвело до зміни зобов`язання, внаслідок чого істотно збільшився обсяг її відповідальності, як поручителя Позивач вважає, що позов від 31 серпня 2010 року, кредитором подано з пропущенням строку, протягом якого діяло право вимагати від поручителя виконання зобов`язання, отже, договір поруки № 72617 від 08 грудня 2006 року припинив свою дію. Ухвалою Малиновського районного суду м. Одеси від 31.08.2020 року відкрито провадження по справі за правилами загального позовного провадження. Ухвалою Малиновського районного суду м. Одеси від 13.04.2021 року підготовче провадження по цивільній справі - закрито та призначено справу до судового розгляду по суті. Розгляд справи провести в заочному порядку за заявою представника позивача - адвоката Бовра Д.Ю. Відповідачі в судове засіданні не з`явилися, були повідомлені про дату, час та місце розгляду справи в порядку передбаченому ст. 128 ЦПК України. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється. Відповідно до ч. 4 ст. 223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. У зв`язку з тим, що відповідачі належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання, та відповідачами не подано відзиви у встановлений судом термін, в порядку ст. 280 ЦПК України, зі згоди позивача, викладеної в письмовій заяві, суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у матеріалах справи доказів, що відповідає вимогам ст. 223 ЦПК України. Заяви, клопотання, інші процесуальні дії у справі (забезпечення доказів, вжиття заходів забезпечення позову, зупинення і поновлення провадження, тощо): не застосовувалися. 2. Мотивувальна частина Фактичні обставини, встановлені судом Суд, вивчивши позовну заяву, дослідивши матеріали справи, проаналізувавши і оцінивши докази в їх сукупності вважає, що позовні вимоги належить задовольнити з наступних підстав. Судом встановлено, що 08 грудня 2006 року між АКІБ «УкрСиббанк» (правонаступник - ПАТ «Укрсиббанк») та [PERSON] було укладено Договір про надання споживчого кредиту № 11091553000, відповідно до умов якого [PERSON] отримано кредитні кошти в сумі 141 000 (сто сорок одну дисячу) доларів США на строк з 08 грудня 2006 року по 08 грудня 2027 року зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 11,3 % річних. У забезпечення виконання зобов`язань [PERSON] за Кредитним договором № 11091553000, 08 грудня 2006 року між АКІБ «УкрСиббанк» (правонаступник - ПАТ «Укрсиббанк»), та [PERSON] було укладено договір поруки № 72617. 31 серпня 2010 року ПАТ «Укрсиббанк» звернувся до Малиновського районного суду м. Одеси з позовною заявою до [PERSON] та [PERSON] про солідарне стягнення заборгованості за кредитним договором. Заочним рішенням Малиновського районного суду м. Одеси позов ПАТ «УкрСиббанк» до [PERSON] , [PERSON] про стягнення заборгованості - постановлено задовольнити в повному обсязі. Вирішено стягнути з [PERSON] , [PERSON] на користь ПАТ «УкрСиббанк» суму заборгованості за кредитним договором №11091553000 від 08 грудня 2006 року, укладеним між Акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк`в особі начальника відділення №310 АКІБ «УкрСиббанк» - з однієї сторони, та [PERSON] - з іншої сторони, - у загальному розмірі 1295984 (один мільйон двісті дев`яносто п`ять тисяч дев`ятсот вісімдесят чотири) гривні 34 (тридцять чотири) копійки - солідарно. Стягнути з [PERSON] , [PERSON] на користь ПАТ «УкрСиббанк» суму оплаченого судового збору у розмірі 1700 (однієї тисячі сімсот) гривень - солідарно. Стягнути з [PERSON] , [PERSON] на користь ПАТ «УкрСиббанк» суму оплачених витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи у розмірі 120 (сто двадцять) гривень - солідарно. 12 грудня 2011 року між ПАТ «Укрсиббанк» та ТОВ «Кей-Колект» було укладено договір факторингу фінансування та відступлення прав вимоги за кредитами, відповідно до якого в порядку, обсязі та на умовах, визначених зазначеним Договором, ПАТ «Укрсиббанк» передало (відступило) ТОВ «Кей-Колект» права вимоги за кредитними та забезпечувальними договорами, унаслідок чого ТОВ «Кей-Колект» замінило ПАТ «Укрсиббанк» як кредитора у кредитних правовідносинах. Відповідно до умов договору поруки, [PERSON] зобов`язалася відповідати перед Кредитором за виконання позичальником Кредитного договору на наступних умовах: -сума кредиту - 141 000,00 доларів США; -термін повернення кредиту - згідно з графіком погашення кредиту, якщо тільки не буде застосовано інший термін повернення кредиту, відповідно до Кредитного договору; -процентна ставка - 11,3 % (одинадцять цілих та три десятих) річних; -термін і порядок сплати процентів - до 10-го числа кожного місяця; -штрафні санкції згідно з Кредитним договором. Відповідно до п. 2.1. Договору поруки Кредитор не вправі без згоди Поручителя змінювати умови Основного договору з Боржником, унаслідок яких збільшується обсяг відповідальності Поручителя. При цьому під згодою Поручителя розуміється як візування Поручителем змін Основного договору, та/або отримання його письмової згоди з такими змінами шляхом обміну листами, факсимільними повідомленнями та/або укладення Поручителем додаткової угоди до цього Договору щодо внесення відповідних змін. У випадку невиконання Боржником своїх зобов`язань за Основним договором Кредитор має право пред`явити свої вимоги безпосередньо до Поручителя, які є обов`язковими до виконання на 10-й день з дати направлення йому такої вимоги (рекомендованим листом). Згідно із п. 9.2. Договору про надання споживчого кредиту, на підставі вимог ст. 651 ЦК України Банк відповідно до умов п. 1.3.1. Договору може змінити розмір процентної ставки в сторону збільшення в разі настання будь-якої з наступних обставин, а саме: а) порушення Позичальником кредитної дисципліни (тобто неналежного виконання умов Договору та / або умов договорів, за яким надано забезпечення виконання зобов`язань Позичальника за цим Договором); та / або б) погіршення фінансового стану Позичальника, документально підтвердженого в результаті щорічного моніторингу, що проводиться Банком відповідно до внутрішніх нормативних документів на підставі довідки про доходи тощо, а також даних по виконанню Позичальником кредитної дисципліни, тобто своєчасного погашення заборгованості та / або виконання інших зобов`язань, передбачених цим Договором; та / або в) здійснення поточних коливань процентних ставок за вкладами та / або кредитами, або зміни у грошово-кредитній політиці НБУ (наприклад, девальвація курсу гривні до курсу долара США більше, ніж на 5 %, у порівнянні з курсом гривні до долара США, установленого НБУ на дату укладення цього Договору чи останнього перегляду процентної ставки; підвищення ставки за кредитами банків України у відповідній валюті (по статистиці НБУ); підвищення ставки на 3 (три) відсоткових пункти за бланковими кредитами «овернайт» НБУ з дати укладення цього Договору чи останнього перегляду процентної ставки. При цьому Сторони погодили, що при настанні будь-якої із обставин, передбачених ч. 1 п. 9.2. Договору, Банк може збільшити розмір процентної ставки за Договором в наступному порядку, а саме: Банк не пізніше, ніж за 14 календарних днів до дня зміни розміру процентної ставки в сторону збільшення повідомляє Позичальника про встановлення нової процентної ставки із зазначенням її розміру та дати початку дії такої ставки шляхом направлення поштою відповідного рекомендованого листа за адресою Позичальника. 3. Мотиви, з яких виходить суд та застосовані норми права Правовідносини, що виникли між сторонами регулюються Цивільним кодексом України. Відповідно до ч. 1 ст. 553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов`язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов`язання боржником. Згідно із ч. 4 ст. 559 ЦК України порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов`язання не пред`явить вимоги до поручителя. Якщо строк основного зобов`язання не встановлений або встановлений моментом пред`явлення вимоги, порука припиняється, якщо кредитор не пред`явить позову до поручителя протягом одного року від дня укладення договору поруки. Відповідно до ч. 1 ст. 251 ЦК України строком є певний період у часі, зі спливом якого пов`язана дія чи подія, яка має юридичне значення. Строк визначається роками, місяцями, тижнями, днями або годинами (ч. 1 ст. 252 ЦК України). Разом з тим із настанням певної події, яка має юридичне значення, законодавець пов`язує термін, який визначається календарною датою або вказівкою на подію, яка має неминуче настати (ч. 2 ст. 251 та ч. 2 ст. 252 ЦК України). З договору поруки вбачається, що в ньому не встановлено строку, після якого порука припиняється, а умова договору поруки (пункт 3.1) про його дію до повного виконання боржником своїх зобов`язань перед банком за кредитним договором не є встановленим сторонами строком припинення дії поруки, оскільки суперечить ч. 1 ст. 251 та ч. 1 ст. 252 ЦК України, тому в цьому разі підлягають застосуванню норми ч. 4 ст. 559 ЦК України про те, що порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов`язання не пред`явить вимоги до поручителя. Отже, порука - це строкове зобов`язання, і незалежно від того, встановлений строк її дії договором чи законом, його сплив припиняє суб`єктивне право кредитора. Це означає, що строк поруки відноситься до преклюзивних строків. У кредитному договорі строк виконання основного зобов`язання чітко визначений - строк повного погашення кредиту є 08 грудня 2027 року. Строк поруки не є строком для захисту порушеного права. Це строк існування самого зобов`язання поруки. Таким чином, і право кредитора, і обов`язок поручителя по його закінченні припиняються, а це означає, що жодних дій щодо реалізації цього права, в тому числі застосування примусових заходів захисту в судовому порядку, кредитор вчиняти не може. Отже, вимогу до поручителя про виконання взятого ним зобов`язання має бути пред`явлено в межах строку дії поруки (6 місяців, 1 року чи будь-якого іншого строку, який встановили сторони в договорі). Тому навіть якщо в межах строку дії поруки була пред`явлена претензія і поручитель не виконав вказані в ній вимоги, кредитор не має права на задоволення позову, заявленого поза межами вказаного строку, оскільки із закінченням строку припинилося матеріальне право. Верховний Суд неодноразово висловлював свою позицію з цього питання в постановах: від 21.05.2012 у справах: № 6-48цс11, № 6-68цс11; 22.05.2012 у справах: № 6-33цс12; 18.07.2012 у справі № 6-78цс12. Аналогічна правова позиція в частині можливості визначення строку для пред`явлення вимоги кредитора до поручителя у договорі поруки викладена у постанові Верховного Суду України від 17.09.2014 у справі № 6-6цс14 та постанові Верховного Суду України від 03.02.2016 у справі № 6-18цс16. Згідно правової позиції Верховного Суду України від 17.02.2016 по справі № 6-2875цс15 встановлено, що згідно з положеннями ч. 4 ст. 559 ЦК України порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов`язання не пред`явить вимоги до поручителя. Договором поруки не визначено строк, після закінчення якого порука припиняється, оскільки умовами цього договору встановлено, що він діє до повного припинення усіх зобов`язань боржника за кредитним договором. Свої зобов`язання щодо погашення кредиту [PERSON] не виконує належним чином починаючи з 10 жовтня 2008 року, що підтверджується наявними в матеріалах справи Довідкою - розрахунком заборгованості за кредитом [PERSON] за кредитним договором № 11091553000 від 08 грудня 2006 року та Довідкою - розрахунком заборгованості по процентам за користування кредитом [PERSON] за кредитним договором № 11091553000 від 08 грудня 2006 року. Враховуючи шестимісячний строк пред`явлення вимоги до Поручителя, банк реалізував, та договір поруки припинився 10 квітня 2009 року. Однак, лише 31 серпня 2010 року Банк звернувся з позовними вимогами до поручителя [PERSON] та боржника [PERSON] , а тому вимога про визнання поруки припиненою є обґрунтованою та підлягає задоволенню. Що стосується збільшення процентної ставки без повідомлення поручителя, слід зазначити наступне. В матеріалах справи відсутні докази того, що [PERSON] отримувала від Банку будь-яких повідомлення чи вимоги, у тому числі й про збільшення процентної ставки та / або про дострокове повернення кредиту за Договором про надання споживчого кредиту № 11091553000. З наявних Довідок - розрахунків у матеріалах справи вбачається, що Банком було, застосовано п. 11.1. Договору про надання споживчого кредиту та визначено строк виконання зобов`язань по поверненню суми кредиту таким, що настав, та Банком було застосовано п. 9.2 Кредитного договору та збільшено розмір процентної ставки з 11,3% до 22,6 % по простроченій заборгованості. Банк, користуючись своїм правом, передбаченим п. 9.2. Кредитного договору, всупереч обов`язку, передбаченому п. 2.1. Договору поруки, не повідомив Поручителя про збільшення процентної ставки по простроченій заборгованості, тобто про збільшення відповідальності Поручителя за зобов`язаннями боржника, адже, таким чином, процентна ставка збільшилася удвічі. Відповідно до правової позиції, висловленої Верховним Судом України в постанові від 20 лютого 2013 року в справі № 6-172цс12 відповідно до ч. 1 ст. 559 ЦК України порука припиняється з припиненням забезпеченого нею зобов`язання, а також у разі зміни зобов`язання без згоди поручителя, внаслідок чого збільшується обсяг його відповідальності. До припинення поруки призводять такі зміни умов основного зобов`язання без згоди поручителя, які призвели або можуть призвести до збільшення обсягу відповідальності останнього. Згідно з правовою позицією, висловленою Верховним Судом України в постанові від 21 травня 2012 року в справі № 6-20цс11 у випадку невизнання кредитором права поручителя, передбаченого ч. 1 ст. 559 ЦК України на припинення кредитного зобов`язання за договором поруки, таке право підлягає захисту судом за позовом поручителя шляхом визнання поруки припиненою на підставі п. 1 ч. 2 ст. 16 ЦК України, виходячи із загальних засад цивільного законодавства і судочинства, права особи на захист в суді порушених або невизнаних прав, рівності процесуальних прав і обов`язків сторін (ст. ст. 3, 12-15, 20 ЦК України, ст. ст. 3 - 5, 11, 15, 31 ЦПК України). Банком не визнається факт припинення поруки [PERSON] за виконання [PERSON] взятих на себе зобов`язань за кредитним договором № 11091553000 від 08 грудня 2006 року в результаті одностороннього збільшення Банком розміру процентної ставки (тобто обсягу відповідальності Поручителя). Факт не визнання Банком припинення поруки [PERSON] підтверджується зверненням Банку до Малиновського районного суду м. Одеси з позовом не тільки до Позичальника - [PERSON] , але й до Поручителя - [PERSON] (справа № 1519/2-1950/11). Новим кредитором - ТОВ «Кей-Колект» також не визнається факт припинення поруки [PERSON] за виконання [PERSON] взятих на себе зобов`язань за кредитним договором № 11091553000 від 08 грудня 2006 року, що підтверджується зверненням до приватного виконавця. 13 квітня 2020 року за заявою представника ТОВ «Кей-Колект» приватним виконавцем виконавчого округу Одеської області Вельковим О.В. було відкрито виконавче провадження № 61810891 з виконання виконавчого листа № 1519/2-1950/11 від 22.04.2013 року. Постановою від 13 квітня 2020 року, виконавцем арештоване майна [PERSON] .. Отже, право [PERSON] на визнання поруки припиненою підлягає судовому захисту в порядку ст. 16 ЦК України. Згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч.ч. 5, 6 ст. 81 ЦПК України докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Ч. 7 ст. 81 ЦКП України імперативно встановлює, що суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом. За таких обставин, суд вважає позовні вимоги доведеними та такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі. Відповідно до ст. 141 ч.1 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, позивачем по справі повністю сплачено судовий збір, що підтверджується квитанцією долученою до матеріалів справи.

Outcome: approved