Jurisdiction: civil
Date: 2019-06-10 00:00:00

21.08.2019 позивач АТ КБ\~«Приватбанк» звернулось до суду з позовом до [PERSON] , про стягнення заборгованності за кредитним договором. В обгрунтування своїх позовних вимог позивач посилається на те, що відповідно до укладеного договору №б/н від 26.04.2017 [PERSON] отримав кредит у розмірі 6000,00 грн у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Проте, відповідач порушив зобов`язання за кредитним договором та станом на 22.06.2018 має заборгованність у розмірі 20672,55 грн, із них тіло кредиту 10991,99 грн, відсотки за користування кредитом 2746,71 грн, пеня 5473,25 грн, а також штраф 500 грн (фіксована частина), штраф 960,60 грн (процентна складова). Також позивач просив стягнути з відповідача понесені ним судові витрати по справі в розмірі 1762,00 грн. Представник позивача до судового засідання не з`явився, був повідомлений належним чином, звернувся до суду з заявою про розгляд справи за його відсутності. Відповідач\~ у судове засідання не з`явивився, про день та час слухання справи був повідомлений належним чином, про причини неявки суду не сповістив. За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін, на підставі наявних у справі письмових доказів, та за згодою позивача ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що не суперечить положенням ст.280 ЦПК України. Суд, перевіривши матеріали справи, приходить до наступного. Судом встановлено, що 26.04.2017 [PERSON] заповнив та підписав заяву про приєднання до «Умов та правил надання банківських послуг в ПАТ КБ «ПриватБанк» та «Тарифами банку». З тексту заяви вбачається, що відповідач виявив бажання отримати платіжну кредитну картку «Універсальна», з встановленням платіжного ліміту 6000,00 грн. Своїм підписом відповідач\~ погодився з тим, що дана заява, разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг» та «Тарифами Банку» становлять між позичальником та банком договір про надання банківських послуг. При укладанні договору сторони керувались ч. 1 ст. 634 ЦК України (договір приєднання), згідно з якою договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Пунктом 1.1.3.2.4 договору для АТ КБ «ПриватБанк» передбачена можливість зміни тарифів та інших невід`ємних частин договору. За умовами вказаного вище договору [PERSON] отримав кошти у вигляді встановленого кредитного ліміту у розмірі 6000,00 грн у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Відповідно до п. 2.1.1.5.5 договору позичальник зобов`язується погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту також оплачувати комісії на умовах, передбачених договором. Пунктом п. 2.1.1.7.6 умов надання банківських послуг при порушені позичальником платежів по кожному з грошових зобов`язань, передбачених цим договором більш ніж на 30 днів, позичальник зобов`язаний сплатити банку штраф у розмірі 500 грн+5% від суми позову. Статтею 526 ЦК України визначено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. За ч. 1 ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. У порушення зазначених норм закону та умов договору відповідач зобов`язання за вказаним договором належним чином не виконав, оскільки не надавав своєчасно Банку грошові кошти для погашення заборгованості за борговими зобов`язаннями відповідно до умов Договору. Відповідно до частини другої статті 1054 та частини другої статті 1050 Цивільного кодексу України наслідками порушення боржником зобов`язання щодо повернення чергової частини суми кредиту є право заявника достроково вимагати повернення всієї суми кредиту. Згідно з ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Як вбачається з наданого банком\~ розрахунку, заборгованість за договором б\\н від 26.04.2017 станом на 22.06.2018 складає 20672,55 грн, із них тіло кредиту 10991,99 грн, відсотки за користування кредитом 2746,71 грн, пеня 5473,25 грн, а також штраф 500 грн (фіксована частина), штраф 960,60 грн (процентна складова). Приписами ч.1 ст. 10 ЦПК України передбачено, що суд при розгляді справи керується принципом верховенства права. Судом було перевірено розмір нарахованої пені, так відповідно до розрахунку, банк почав нараховувати пеню з 01.11.2017, так 01.11.2017 нараховано пеню у розмірі 50,00 грн, 01.12.2017 100,00 грн. 01.01.2017-100,00 грн, 01.02.2018 100,00 грн, 01.03.2018 100, 00 грн, 01.03.2018- 100,00 грн, 01.04.2018- 100,00 грн, 01.05.2018-100,00 грн, 01.06.2018- 100,00 грн. Отже, загальна заборгованість пені дорівнює 750 грн, що підтверджується розрахунком, який надано банком. Крім того, договором передбачена відповідальність за одне й те ж порушення договору, прострочення платежів, як у вигляді пені, так і штрафу. За приписами ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. Згідно положень ст. 61 Конституції України ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення. Виходячи з\~ того, що одночасне застосування різних видів неустойки, що передбачені у\~ст. 549 ЦК України, у якості заходів відповідальності за одне й теж правопорушення в силу прямої заборони\~Основним Законом України\~є нікчемними, вони не повинні застосовуватися судом. Таким чином, вимоги АТ КБ «ПриватБанк» в частині стягнення з відповідача штрафу у розмірі 500,00 грн ( фіксована частина) та 960,60 грн (процента складова) задоволенню не підлягають. Вказана позиція викладена у постанові Верховного Суду України № 6-2003цс15 від 21 жовтня 2015 року. Приписами ч.1 ст. 141 ЦПК України визначено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. З урахуванням того, що позовні вимоги були задоволені тільки на 70,1% судовий збір підлягає стягненню у розмірі 70,1% від сплаченої суми, тобто 1235,00 грн (1762,00*70,1%). На підставі викладеного,

Outcome: partial