Jurisdiction: civil
Date: 2020-07-29 00:00:00

19 червня 2020 року [PERSON] звернулась до Індустріального районного суду м. Дніпропетровська із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючих документів. В обґрунтування своєї заяви заявник зазначила, що вона звернулась до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області для подання та оформлення документів для призначення пенсії за віком. Листом Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області №10405-10269/М-03/8-0400/20 від 10.06.2020 року їй було повідомлено, що в наданих для призначення пенсії документах: в паспорті, трудовій книжці, довідці про навчання, свідоцтві про укладення шлюбу наявні розбіжності в написанні імені (запис російською мовою « [PERSON] » та « [PERSON] »), тому взяти їх до уваги при проведенні розрахунку стажу немає підстав. Так, в трудовій книжці БТ [NUMBER] 2242484 від 14.07.1977 року, свідоцтві №32541/8178 від 11.07.1977 року про закінчення Дніпропетровського професійно-торгового училища Управління торгівлі Дніпропетровського облвиконкому, свідоцтві про укладення шлюбу [NUMBER] , виданого 24.04.1982 року Амур-Нижньодніпровським ОМД РАЦС м. Дніпропетровськ, актовий запис №433, свідоцтві про народження [NUMBER] , виданого 08.10.1983 року Амур-Нижньодніпровським о/з м. Дніпропетровська, актовий запис №2258 (запис у графі мати), свідоцтві про народження [NUMBER] , виданого 18.09.1984 року, актовий запис №2794 (запис у графі мати), ім`я Заявника зазначено російською мовою у варіанті « [PERSON] », замість вірного « [PERSON] ». Враховуючи наведене, просить встановити факт належності їй правовстановлюючих документів, оскільки це є необхідним для підтвердження наявності стажу і в подальшому призначення пенсії за віком. Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями визначено суддю Мачуського О.М. для розгляду справи про встановлення факту, що має юридичне значення. Ухвалою судді Індустріального районного суду м. Дніпропетровська Мачуського О.М. від 22 червня 2020 року справу прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. 30 липня 2020 року представником заінтересованої особи подано пояснення, згідно з якими зазначено, що вимоги в частині встановлення факту належності [PERSON] свідоцтва про укладення шлюбу та свідоцтв про народження представник вважає необґрунтованими. Вимогу в частині встановлення факту належності заявнику правовстановлюючих документів трудової книжки та свідоцтва № 32541/8178 від 11.07.1977 року просить розглянути відповідно до вимог чинного законодавства. Заявник в судове засідання не з`явилась, в матеріалах справи наявна заява заявника про розгляд справи без її участі. Представник заінтересованої особи у судове засідання не з`явився, натомість подав пояснення в яких просить розглянути заяву без його участі. Дослідивши подані документи і матеріали, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується заява, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи та вирішення справи по суті, суд дійшов висновку, що заява підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. За змістом пункту 6 частини 1 статті 315 ЦПК України у судовому засіданні можуть бути встановлені факти належності правовстановлюючих документів, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Відповідно до п.1 постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 31.03.1995 «Про судову практику в справах встановлення фактів, що мають юридичне значення» (далі постанови Пленуму) із змінами та доповненнями від 25.05.1998, в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Судом встановлено, що у зв`язку з настанням пенсійного віку, [PERSON] звернулась до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області для подання та оформлення документів для призначення пенсії за віком. Листом Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області №10405-10269/М-03/8-0400/20 від 10.06.2020 року [PERSON] повідомлено, що право особи на одержання пенсії встановлюється на підставі всебічного, повного і об`єктивного розгляду всіх поданих документів органом, що призначає пенсію. ГУ ПФУ у Дніпропетровській області зазначено, що в наданих для призначення пенсії документах: в паспорті, трудовій книжці, довідці про навчання, свідоцтві про укладення шлюбу наявні розбіжності в написанні імені (запис російською мовою « [PERSON] » та « [PERSON] »), тому взяти їх до уваги при проведенні розрахунку стажу немає підстав. Страховий стаж, обчислений на підставі даних про сплату страхових внесків, наявних в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування за періоди з 1999 року по 2020 рік, складає 20 років 07 місяців, що недостатньо для призначення пенсії за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». Щодо вимоги заявника про встановлення факту належності їй трудової книжки [NUMBER] від 14.07.1977 року, свідоцтва №32541/8178 від 11.07.1977 року про закінчення Дніпропетровського професійно-торгового училища Управління торгівлі Дніпропетровського облвиконкому, суд зазначає наступне. У даних документах ім`я заявника [PERSON] зазначено російською мовою « [PERSON] », замість вірного « [PERSON] ». Вказані відомості підтверджуються належним чином завіреними копіями наступних документів: паспорта громадянина України серії [NUMBER] , виданого Самарським РВ ДМУ УМВС України в Дніпропетровській обл. 24.04.2001 року; довідки про присвоєння ідентифікаційного номера від 24.06.1997 року з ідентифікаційним номером [NUMBER] ; свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 10.11.1960 року Амур-Нижньодніпровським p/б РАЦС м. Дніпропетровська, запис №2447; свідоцтва про восьмирічну освіту [NUMBER] від 12.10.1975 року; атестата про середню освіту [NUMBER] , виданого 21.06.1978 року; свідоцтва про загальнообов`язкове соціальне страхування №2221500721, трудової книжки БТ [NUMBER] від 14.07.1977 року, виданої на ім`я російською мовою « [PERSON] , [INFO] »; свідоцтва №32541/8178 від 11.07.1977 року про закінчення Дніпропетровського професійно-торгового училища Управління торгівлі Дніпропетровського облвиконкому, виданого на ім`я російською мовою « [PERSON] ». Таким чином, аналіз вказаних документів, доданих до матеріалів справи дає підстави дійти висновку про те, що трудова книжка серії [NUMBER] , видана 26.07.1978 року, на ім`я російською мовою « [PERSON] , [INFO] » та свідоцтво №32541/8178 видане 11.07.1977 року на ім`я\~російською мовою « [PERSON] » належить заявнику. Встановлення факту належності вищезазначених правовстановлюючих документів необхідно [PERSON] для призначення пенсії, а тому має для заявника юридичне значення, при цьому чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення. За таких обставин суд приходить до висновку, що встановлення вищезазначених юридичних фактів відповідає вимогам закону та інтересам заявника, встановлюється із метою призначення пенсії, і повністю доведено дослідженими доказами, а тому заява [PERSON] в цій частині підлягає задоволенню. Щодо встановлення факту належності свідоцтва про укладення шлюбу [NUMBER] , виданого 24.04.1982 року Амур-Нижньодніпровським ОМД РАЦС м. Дніпропетровськ, актовий запис №433, свідоцтва про народження [NUMBER] , виданого 08.10.1983 року Амур-Нижньодніпровським о/з м. Дніпропетровська, актовий запис №2258 (запис у графі мати) та свідоцтві про народження [NUMBER] , виданого 18.09.1984 року, актовий запис №2794 (запис у графі мати), суд зазначає наступне. Частиною третьою статті 315 ЦПК\~передбачено, що справи про встановлення факту належності особі паспорта, військового квитка, квитка про членство в об`єднанні громадян, а також свідоцтв, що їх видають органи державної реєстрації актів цивільного стану, судовому розгляду в окремому провадженні не підлягають. Свідоцтва про укладення шлюбу та свідоцтва про народження, відповідно до чинного законодавства України, видаюся органами державної реєстрації актів цивільного стану, а тому вимога [PERSON] про встановлення факту належності їй даних документів є необґрунтованою та задоволенню не підлягає. Наказом міністерства юстиції України від 12.01.2011 № 96/5, який зареєстровано в Міністерстві юстиції України 14 січня 2011 р. за № 55/18793, затверджено Правила внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання (далі - Правила). Відповідно до пункту 1.5 Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, затверджених Наказом міністерства юстиції України від 12.01.2011 № 96/5, який зареєстровано в Міністерстві юстиції України 14 січня 2011 р. за № 55/18793, заяви про внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання приймаються відділами державної реєстрації актів цивільного стану в порядку, визначеному цими Правилами, шляхом їх формування та реєстрації за допомогою програмних засобів ведення Державного реєстру актів цивільного стану громадян, на яких заявники за умови відсутності зауважень до відомостей, зазначених у них, проставляють власні підписи. Пунктом 1.7 Правил визначено, що зміни до актового запису цивільного стану вносяться відділом державної реєстрації актів цивільного стану за місцем зберігання відповідного актового запису, за винятком випадків, встановлених у пункті 2.28 розділу II цих Правил. У разі зберігання актового запису цивільного стану (метричного запису) у державному архіві внесення змін\~ до актового запису (метричного запису) проводиться зазначеною установою за повідомленням відділу державної реєстрації актів цивільного стану. Водночас згідно пункту 1.17 Правил, внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання можуть проводитися за заявою заявника шляхом звернення до центру надання адміністративних послуг. У разі подання заяви та документів, необхідних для внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, до центру надання адміністративних послуг адміністратор такого центру вчиняє усі дії щодо прийняття відповідних документів, які передбачені цими Правилами та здійснення яких покладається на працівника органу державної реєстрації актів цивільного стану. Згідно пункту 1.15. Правил відмова органів державної реєстрації актів цивільного стану у внесенні змін до актових записів цивільного стану, їх поновленні та анулюванні може бути оскаржена в судовому порядку. Таким чином, суд роз`яснює заявнику про можливість звернення до відповідного органу державної реєстрації актів цивільного стану або центру надання адміністративних послуг, з метою внесення виправлень до свідоцтва про укладення шлюбу та свідоцтв про народження. З урахуванням наведеного, суд доходить висновку, що заява [PERSON] про встановлення факту належності правовстановлюючих\~документів підлягає частковому задоволенню.

Outcome: partial