Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-02 00:00:00

20.03.2015 року до Пустомитівського районного суду Львівської області надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів на дітей. У позовній заяві позивач просить стягувати з [PERSON] 03.02. [INFO] в користь [PERSON], [INFO] аліменти в її користь на утримання дочки [PERSON] [INFO] та на утримання сина [PERSON] [INFO] у розмірі ? частини від усіх доходів відповідача щомісяця, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно починаючи з дня подачі позовної заяви до суду і до досягнення дітьми повноліття; допустити негайне виконання рішення в межах одного місячного платежу. Позивач у позовній заяві, як на підстави для задоволення заявлених позовних вимог покликається на наступні обставини: Позивач [PERSON], спільно з відповідачем [PERSON], зареєстрували шлюб 24.09. 2002 року. Від спільного шлюбу у сторін народилися діти - дочка [PERSON] [INFO] та син [PERSON] [INFO]. Позивачу самостійно, лише за власні кошти, надзвичайно важко утримувати дітей. На теперішній час відповідач не допомагає позивачу у вихованні та утриманні дітей, весь тягар матеріального утримання малолітньої дитини ліг на позивача, тому вона змушена звертатися до суду з позовом про стягнення аліментів. На підставі наведеного позивач у позовній заяві просить суд позовні вимоги задоволити. Позивача - [PERSON] у судове засідання не зявилася, проте подала до суду письмову заяву у якій просить суд розглядати справу без її участі, заявлені позовні вимоги підтримує у повному обсязі, позов просить задоволити. Відповідач [PERSON], у судове засідання не з'явився повторно, хоча належними чином був повідомлений про час та місце розгляду справи про причини своєї неявки суд не повідомив, заяв про розгляд справи без участі відповідача чи відкладення розгляду справи до суду від останнього не надходило. Проаналізувавши матеріали цивільної справи, суд вважає, що існує достатньо підстав визначених ст. 224 ЦПК України для проведення судового розгляду справи, без участі відповідача, у відповідності до ч. 4 ст. 169 ЦПК України, за наявними у ній доказами та ухвалення за його результатом заочного рішення, відповідно до вимог ст. 226 ЦПК України. Згідно ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу технічними засобами не здійснюється. Проаналізувавши матеріали цивільної справи, повно та всебічно дослідивши докази у справі в їх сукупності, судом встановлено наступні обставини, що мають значення для правильного вирішення справи: так, судом встановлено, що [PERSON] є батьком: [PERSON] 13.06.2003 року, що стверджується копією Свідоцтва про народження серії 1 СГ № 296555 від 02.07. 2003 року та [PERSON] [INFO] що стверджується копією Свідоцтва про народження серії 1 СГ № 340602 від 29.06. 2004 року. Встановлено, що малолітні [PERSON] та [PERSON] проживають разом із позивачем та перебувають на її утриманні. Встановлено, що відповідач офіційно працевлаштований у МКП «Львівводоканал» займаючи посаду слюсар АВР та середньомісячна зарплата за останніх 6 місяців становить 3 483, 94 грн., що стверджується довідкою про доходи № 496 за період з 10.2014 р. по 03.2015 р. Відповідно до ч. 1 ст. 180 СК України батьки зобовязані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Обовязок утримувати дітей є рівною мірою обовязком обох батьків - як і позивача так і відповідача. Причому є обовязком особистим, індивідуальним, але ні в якому разі не солідарним, беручи до уваги те, що відповідач у добровільному та досудовому порядку не виявив бажання виконати покладений на нього обовязок, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги заявлені позивачем про стягнення аліментів на утримання малолітніх дітей підставні. Відповідно до ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» від 26 квітня 2001 року, кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини відповідно до законів України. Згідно вимог ч. 1 ст. 182 СК України при визначені розміру аліментів суд враховує: стан здоровя та матеріальне становище дитини, стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. За вказаних вище обставин, аналізуючи зазначені норми закону, беручи до уваги те, що відповідач ухиляється від утримання своїх малолітніх дітей; те, що статтею 7 ЗУ «Про державний бюджет України на 2015 рік» встановлено прожитковий мінімум для дітей віком з 6 до 18 років, що на час розгляду справи становить 1286 гривень, на одну особу; те, що середньомісячна заробітна плата відповідача, згідно довідки про доходи № 496 за період з 10.2014 р. по 03.2015 р., складає 4 213 грн. за один місць, а також те, що половина від прожиткового мінімуму двох дітей сторін у справі складає приблизно 1 / 3 частину місячного заробітку відповідача, суд прийшов до висновку, що заявлені позивачем позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, зокрема в частині стягнення з відповідача в користь позивача на утримання двох неповнолітніх дітей аліментів у розмірі 1 / 3 частини заробітку (доходу) відповідача щомісячно, та не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. . У відповідності до ч. 3 ст. 88 ЦПК України з відповідача в дохід держави слід стягнути судові витрати, які складаються із судового збору за подання позовної заяви до суду, оскільки відповідно до ЗУ «Про судовий збір» позивач звільнений від сплати судового збору за подання позовної заяви про стягнення аліментів. На підставі наведеного та

Outcome: approved