Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-19 00:00:00

21 грудня 2016 року до Оріхівського районного суду Запорізької області надійшла позовна заява [PERSON] в інтересах малолітньої: [PERSON] до [PERSON], третя особа: відділ по Комунарському району служби (управління) у справах дітей Запорізької міської ради про позбавлення батьківських прав. Позовні вимоги обґрунтовані наступним. 29 квітня 2011 року був зареєстрований шлюб з відповідачем по справі [PERSON]. [INFO] року у них народилася донька, [PERSON], про що в книзі реєстрації народжень зроблено запис № 968 та видано свідоцтво серія [NUMBER]. 06 червня 2014 року рішенням Комунарського районного суду м.Запоріжжя по справі №333/3279/14-ц провадження 2/333/1706/14 шлюб між нею та відповідачем був розірваний. Рішенням Комунарського районного суду м.Запоріжжя від 12 травня 2014 року по справі №333/3277/14-ц провадження 2/333/1705/14 з відповідача на мою користь були стягнуті аліменти на утримання доньки в розмірі 1/4 частини зі всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення дитиною повноліття. Оскільки відповідач, [PERSON], ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків по вихованню дитини, навіть не цікавився життям, не відвідував і не відвідує її вдома, в дитячому дошкільному закладі, позивачка вимушена була звернутися до суду з позовом про позбавлення [PERSON] батьківських прав відносно малолітньої доньки, [PERSON] В судовому засіданні позивачка та її представник позовні вимоги підтримали та просили суд їх задовольнити у повному обсязі. Відповідач та його представник у судове засідання не з'явилися, про час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином, про причини неявки суду не повідомили. Представник третьої особи - відділу по Комунарському району служби (управління) у справах дітей Запорізької міської ради - у судове засідання не з'явився, надав до суду заяву про розгляд справи без їх участі, а також надав до суду висновок відділу по Комунарському району служби (управління) у справах дітей Запорізької міської ради від 19.08.2017 року про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно малолітньої доньки [PERSON] Допитана у судовому засіданні, яке відбулося 21.06.2017 року, свідок [PERSON] пояснила судові, що вона є матір'ю позивачки. Позивач та відповідач прожили у шлюбі близько двох років. Після розлучення з відповідача у судовому порядку було стягнуто аліменти у утримання доньки та відповідач сплачував присуджені аліменти до того часу поки був офіційно працевлаштований. З моменту розлучення з її донькою до теперішнього часу відповідач дитиною не цікавився. Допитаний у судовому засіданні, яке відбулося 21.06.2017 року, свідок [PERSON] пояснив судові, що з сім'єю позивачки він познайомився у 2015 році. З даною сім'єю він, починаючи з моменту знайомства і по теперішній час, бачиться майже кожного дня, проте відповідача вдома у позивачки він жодного разу не бачив. Їхні діти ходять до одного й того ж дитячого садку, проте і там він відповідача жодного разу не бачив. Допитаний у судовому засіданні, яке відбулося 21.06.2017 року, свідок [PERSON] пояснив судові, що знає відповідача з моменту його знайомства з позивачкою. Відповідач декілька разів намагався отримати дозвіл у позивачки на те, щоб побути разом зі своєю донькою (шляхом телефонних дзвінків, перепису у соціальних мережах), проте вона йому постійно відмовляла. Одно разу вони з відповідачем їздили додому позивачки в м. Запоріжжя в районі «Космоса» (точної адреси він не пам'ятає) для того, щоб відповідач побачитися з власною донькою, проте позивачка відмовила їм, мотивуючи тим, що у неї вже є інша сім'я та вона не хоче травмувати дитину. Допитана у судовому засіданні, яке відбулося 21.06.2017 року, свідок [PERSON] пояснила судові, що вже близько одного року вони з відповідачем перебувають у цивільному шлюбі. За цей час відповідач багато розповідав про свою доньку [PERSON]. 10 червня 2017 року батько відповідача розповів їм, що бачив у центр смт. Комишуваха батьків позивачки з онукою (донькою відповідача та позивачки [PERSON]). Після чого, вони купили для доньки відповідача - [PERSON], подарунки (солодощі та фрукти) та поїхали до села (яке саме не пам'ятає), щоб побачитися з нею. Проте батьки позивачки побачитися з донькою відповідачу не дозволили. Також, свідок пояснила, що відповідач, за час їх спільного з ним проживання, ні разу свою доньку [PERSON] не бачив, аліменти на її утримання не сплачував, будь-які подарунки на свята їй не дарував, пояснюючи це тим, що відповідачу не відома адреса, за якою проживає його донька. Вислухавши пояснення учасників судового засідання, свідків, дослідивши матеріали справи, суд прийшов до наступного висновку. Так дійсно, між [PERSON] та [PERSON] 29.04.2011 року було зареєстровано Комунарським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Запорізького міського управління юстиції шлюб, актовий запис № 190. Від шлюбу сторони мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO], що підтверджено Свідоцтвом про народження Серія [NUMBER], виданим 27.09.2011 року Комунарським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Запорізького міського управління юстиції шлюб, актовий запис № 968. Згідно рішення Комунарського районного суду м.Запоріжжя від 02.06.2014 року шлюб між нею та [PERSON] було розірвано. Відповідно до рішення Комунарського районного суду м.Запоріжжя від 12 травня 2014 року по справі №333/3277/14-ц провадження 2/333/1705/14 з [PERSON] на користь [PERSON] (позивачки по справі) були стягнуті аліменти на утримання доньки [PERSON], в розмірі ? частини зі всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення дитиною повноліття. Згідно висновку № 05/01-41/0821 від 19.08.2017 року районна адміністрація Запорізької міської ради по Комунарському району, як орган опіки та піклування, вважає за доцільним позбавити батьківських прав [PERSON] відносно малолітньої доньки [PERSON], [INFO]. Акт обстеження житлово-побутових умов проживання [PERSON] за адресою: [ADDRESS] від 17.05.2017 року підтверджують той факт, що [PERSON], [INFO], проживає разом з матір'ю [PERSON]. У відповідності до ст. 150 Сімейного Кодексу України батьки зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Відповідно до ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» на батьків покладається відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки зобов'язані виховувати дітей, піклуватися про їх здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку їх природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Пунктом 2 частини 164 СК України передбачено, що підставою для позбавлення батьків або одного з них батьківських прав, може бути ухилення останніх від виконання своїх обов'язків по вихованню дітей, засудження за вчинення умисного злочину щодо дитини. Згідно розрахунку заборгованості по аліментам, наданим Оріхівським районним відділом державної виконавчої служби ГТУЮ у Запорізькій області, заборгованість [PERSON] по сплаті аліментів на утримання малолітньої дитини [PERSON] починаючи станом на 12.05.2015 року становить 17285,75 грн. Відповідно до довідки Дошкільного навчального закладу (ясла-садочок) № 21 «Кораблик» Запорізької міської ради Запорізької області від 13.06.2017 року, [PERSON], [INFO], дійсно відвідує Дошкільний навчальний заклад (ясла-садочок) № 21 «Кораблик» Запорізької міської ради Запорізької області. Батько дитини, [PERSON], участі у вихованні доньки не приймає. Позбавлення батьківських прав є заходом відповідальності батьків за невиконання або неналежне виконання ними своїх батьківських обов'язків. Головною метою такого заходу є захист інтересів малолітніх та неповнолітніх дітей і стимулювання батьків щодо належного виконання своїх обов'язків. Ухилення батьків від виховання дитини, як підстава позбавлення батьківських прав, можлива лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїх обов'язків. Тобто, коли батьки не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. Пунктом 15 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» від 30.03.2007 року, позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. У відповідності до ч. 4 ст. 19 СК України при розгляді спорів судом щодо позбавлення батьківських прав обов'язковою є участь органу опіки та піклування та у відповідності до ч. 5 цієї статті подає суду письмовий висновок щодо розв'язання спору. Згідно ч. 6 ст. 19 СК України суд може не погодитися з висновком , якщо він є недостатньо обґрунтованим, суперечить інтересам дитини. Суд вважає зазначений висновок обґрунтованим та таким, що не суперечить інтересам дитини, а тому приходить до висновку про доцільність позбавлення батьківських прав відповідача. Умовою по ухиленню від обов'язків по вихованню дитини, як підстава позбавлення батьківських прав, передбачена п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України, може бути лише винна поведінка особи, свідоме нехтування нею своїми батьківськими обов'язками. Відповідно до положень ст..ст. 10, 60 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог. Позивачкою доведено, що поведінка відповідача, [PERSON], відносно його малолітньої доньки, [PERSON], є свідомим нехтуванням ним своїми батьківськими обов'язками. На підставі ч. 1 ст. 88 ЦПК України, суд стягує з відповідача на користь позивачки судовий збір, сплачений нею при поданні позовної заяви. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved