Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-01 00:00:00

21.08.2020 [PERSON] звернувся до Новозаводського районного суду м. Чернігова з позовною заявою до АТ «Оператор газорозподільної системи «Чернігівгаз», в якій просить: визнати незаконними дії АТ «Оператор газорозподільної системи «Чернігівгаз» щодо не встановлення [PERSON] індивідуального лічильника газу як побутовому споживачу у кв. [ADDRESS] ; зобов`язати АТ «Оператор газорозподільної системи «Чернігівгаз» встановити [PERSON] індивідуальний лічильник газу як побутовому споживачу, за адресою: [ADDRESS] . Мотивуючи вимоги тим, що [PERSON] є власником та проживає в квартирі [ADDRESS] . 01 березня 2017 року ПАТ «Чернігівгаз» встановило загальнобудинковий вузол обліку природного газу. Зазначає, що 04.02.2019 року звертався до АТ «Чернігівгаз» про встановлення індивідуального лічильнику природного газу, але йому було відмовлено та запропоновано встановити даний лічильник за власні кошти. Вважає, що відповідачем порушено його права. Сторони в судове засідання не викликалися. Розгляд справи здійснювався за наявними у справі матеріалами, згідно з вимогами п. 2 ч. 7 ст. 128 ЦПК України. 21.09.2020 року від АТ «Оператор газорозподільної системи «Чернігівгаз» надійшов відзив на позовну заяву з додатками. (а.с. 22-56) 22.09.2020 року від [PERSON] надійшла відповідь на відзив. (а.с. 57-58) 28.09.2020 року від АТ «Оператор газорозподільної системи «Чернігівгаз» надійшли заперечення на позовну заяву (а.с. 59-60) Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов не підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що [PERSON] мешкає в квартирі [ADDRESS] і є споживачем природного газу. Будинок [ADDRESS] включений в План розвитку газорозподільної системи на 2016 рік згідно Інвестиційної програми газорозподільного підприємства ПАТ «Чернігівгаз»» на 2016 рік в розділі «Встановлення надомних вузлів обліку газу». (а.с. 38-48) Згідно наказу ПАТ «Чернігівгаз» від 30.12.2016 року в будинку, де проживає позивач, встановлено загальнобудинковий прилад обліку природного газу та введений в експлуатацію (а.с.49-52). Даний факт також підтверджено актом установки централізованого комерційного вузла обліку газу багатоквартирного житлового будинку від 01.03.2017 року (а.с.32). Про встановлення загальнобудинкових лічильників повідомлялось в газеті «Деснянка» від 06.10.2016 року (а.с.33) та погоджувалось з балансоутримувачем будинку дата проведення монтажних робіт з установки загальнобудинкового лічильника з тимчасовим відключенням будинків від газопостачання. 04.02.2019 року позивач звернувся до ПАТ «Чернігівгаз» з вимогою встановити у його квартирі індивідуальний лічильник газу. (а.с.11). Листом від 19.02.2019 року ПАТ «Чернігівгаз» повідомило позивача про порядок встановлення загальнобудинкового вузла обліку природного газу за адресою: [ADDRESS] та введення його в експлуатацію 01.03.2017 року, а також порядок встановлення індивідуального приладу обліку природного газу за власні кошти та відшкодування витрат на встановлення приладу обліку (а.с.12-13). Правовідносини, які виникли між учасниками справи регулюються Законом України «Про ринок природного газу», Кодексом газорозподільних систем та Законом України «Про забезпечення комерційного обліку природного газу». Правові, економічні та організаційні засади забезпечення всіх категорій споживачів вузлами обліку природного газу з метою запровадження повного комерційного (приладового) обліку природного газу та здійснення контролю за використанням ресурсів імпортованого природного газу і природного газу власного видобутку визначає Закон України «Про забезпечення комерційного обліку природного газу» від 16.06.2011 № 3533-VI. На час встановлення та введення в експлуатацію будинкового вузла обліку газу (тобто запровадження комерційного обліку природного газу) за адресою позивача діяв Закон України «Про забезпечення комерційного обліку природного газу» в редакції від 09.04.2015 року. Відповідно до ст. 6 Закону України «Про забезпечення комерційного обліку природного газу», який діяв на момент запровадження комерційного обліку природного газу за адресою позивача, закріплювалось, що суб`єкти господарювання, що здійснюють розподіл природного газу на відповідній території, зобов`язані були забезпечити встановлення лічильників газу для населення, що проживає у квартирах та приватних будинках, в яких газ використовується для приготування їжі до 01 січня 2018 року. Враховуючи вищезазначене, суб`єкти господарювання, що здійснюють розподіл природного газу на відповідній території, зобов`язані в термін до 01.01.2018 року для зазначеної групи населення забезпечити встановлення лічильників газу, як індивідуальних так і загальнобудинкових, що забезпечить 100% облік спожитого природного газу населенням. При цьому, у разі не встановлення населенню у строки, зазначені у ч. 1 ст. 6 Закону, лічильників газу з вини суб`єктів господарювання, що здійснюють розподіл природного газу на відповідній території, припинення розподілу природного газу таким споживачам забороняється, а його облік до моменту встановлення лічильників газу здійснюється за нормами споживання, встановленими Кабінетом Міністрів України (положення ч. 1 ст. 6 Закону України «Про забезпечення комерційного обліку природного газу»). Відповідно до ст. 2 Закону України «Про забезпечення комерційного обліку природного газу», з метою забезпечення комерційного обліку природного газу для населення суб`єкти господарювання, що здійснюють розподіл природного газу на відповідній території, оснащують споживачів природного газу - фізичних осіб (населення) індивідуальними лічильниками газу. Відповідно до ст. 6 Закону України «Про забезпечення комерційного обліку природного газу» (в редакції згідно із внесеними змінами Законом України Про внесення змін до Закону України «Про забезпечення комерційного обліку природного газу» №2260 від 21.12.2017 року), суб`єкти господарювання, що здійснюють розподіл природного газу на відповідній території, зобов`язані забезпечити встановлення лічильників газу для населення, що проживає у квартирах та приватних будинках, в яких газ використовується тільки для приготування їжі - до 1 січня 2021 року. Як визначено ст. 3 Закону України «Про забезпечення комерційного обліку природного газу», фінансування робіт з оснащення лічильниками газу населення здійснюється за рахунок: коштів суб`єктів господарювання, що здійснюють розподіл природного газу на відповідній території; коштів відповідного бюджету, крім коштів місцевих бюджетів; інших джерел, не заборонених законодавством. Тому, аналогічний обов`язок в частині встановлення лічильників газу, в тому числі і індивідуальних, перед населенням мають відповідні бюджети та саме ж населення. Також, згідно з п. 4 Тимчасового положення про порядок проведення розрахунків за надання населенню послуг з газопостачання в умовах використання загальнобудинкового вузла обліку, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 16 травня 2002 року № 620, у разі незгоди власника квартири (будинку) розраховуватися за спожитий газ за показаннями будинкового вузла обліку на будинок (групу будинків) він може встановити квартирний лічильник газу (вузол обліку) окремо на квартиру (будинок) за власні кошти. Згідно ст. 3 Закону України «Про забезпечення комерційного обліку природного газу», побутові споживачі природного газу - фізичні особи (населення) можуть самостійно забезпечити встановлення індивідуальних приладів обліку природного газу (індивідуальних лічильників) з подальшою компенсацією таких витрат за рахунок коштів, які ними сплачуються за тарифом на розподіл природного газу. Порядок і розміри компенсації витрат на придбання та встановлення індивідуальних приладів обліку природного газу для споживачів природного газу - фізичних осіб (населення) встановлюються Кабінетом Міністрів України. Прикінцевими положеннями Закону України «Про внесення змін до Закону України «Про забезпечення комерційного обліку природного газу» щодо порядку встановлення лічильників споживачам природного газу» (від 21.12.2017 № 2260-VIII) Кабінет Міністрів України зобов`язано у тримісячний строк з дня набрання чинності цим Законом привести свої нормативно-правові акти у відповідність із цим Законом. Отже, позивач має право самостійно придбати лічильник газу, звернутись до Оператора газорозподільної системи (Оператор ГРМ) для узгодження порядку дій щодо встановлення лічильника газу (видача технічних умов, погодження проекту тощо) і отримати відповідну компенсацію. Також, позивач має право на встановлення лічильника газу до 1 січня 2021 року, яке повинно забезпечити йому АТ «Чернігівгаз». Обов`язковою підставою для задоволення позовних вимог є наявність на момент вирішення справи у позивача права, порушеного протиправними діями або бездіяльністю відповідача. Позивач звернувся до відповідача із заявою про встановлення індивідуального приладу обліку природного газу після 01.01.2018 року, тому строк встановлення позивачу індивідуального лічильника газу ще не настав, оскільки його продовжено до 01.01.2021 року, а тому права позивача відповідачем наразі не порушені. Також, враховуючи, що позивачем у вимогах не вказано у якій спосіб необхідно встановити індивідуальний прилад обліку природного газу (тобто, чи безкоштовно чи за його власний рахунок), з огляду на положення ч.1 ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи в межах заявлених вимог, а тому суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення вказаних позовних вимог.

Outcome: dismissed