overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-29 00:00:00

19 серпня 2015 року позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування заявлених вимог позивач посилається на те, що вони з відповідачем 11 лютого 2012 року зареєстрували шлюб. Від шлюбу мають спільну неповнолітню дитину [PERSON], [INFO]. Вказує на те, що шлюбні відносити між ним та відповідачем припинені з травня 2015 року. Розлад сімейного життя стався через несумісність характерів, відсутність порозуміння та різних поглядів на сімейне життя. Вважає, що родина розпалась остаточно, на примирення він не згоден. Спір щодо поділу майна та місця проживання дитини не виникає. Просить суд розірвати шлюб між ним та відповідачем, після розірвання шлюбу прізвище не змінювати. У судове засідання позивач [PERSON] не з,явився, надавши суду заяву з проханням розглянути справу за його відсутності, вказавши, що позовні вимоги підтримує у повному обсязі та просить їх задовольнити. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з,явилась, надавши заяву з проханням розглянути справу за її відсутності, також вказала, що на розірвання шлюбу згідна. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Матеріалами справи встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 11 лютого 2012 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серія І-НО № 269731, виданого Приморським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Маріупольського міського управління юстиції у Донецькій області, актовий запис № 29. Від даного шлюбу мають спільну неповнолітню дитину [PERSON], [INFO], яка після розірвання шлюбу, за їх спільним бажанням, буде проживати разом з матір,ю. Спору щодо поділу спільного майна у сторін не виникає. Суд, дослідивши матеріали, дійшов висновку про те, що фактичні взаємостосунки подружжя такі, що немає ніяких підстав для відкладення розгляду справи, оскільки фактично шлюбні відносини між сторонами припинені. Суд вважає, безперечним встановлений факт, що подальше сумісне життя подружжя і збереження сім'ї суперечать інтересам сторін, оскільки сімейні відносини, що склалися, негативно позначаються на їх здоров'ї і психологічному стані. Таким чином, суд приходить до висновку, що на підставі ст. ст. 110, 112 Сімейного Кодексу України шлюб між сторонами повинен бути розірваний. Відповідно до ч.8 ст. 235 ЦПК України, після розірвання шлюбу, прізвище дружини залишити без змін. На підставі ст. ст. 110, 112 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-04 00:00:00

19 серпня 2015 року позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до відповідача [PERSON] про визнання особою, яка втратила право користування житловим приміщенням. Обґрунтовуючи позовні вимоги позивач вказує, що уклала договір купівлі-продажу квартири з [PERSON], [PERSON], [PERSON]. Відповідно до цього договору [PERSON], [PERSON], [PERSON] продали, а позивач придбала однокімнатну квартиру [ADDRESS], також продавці зобов'язувалися протягом 10 календарних днів зняти з реєстрації всіх зареєстрованих осіб. Однак станом на теперішній час залишився зареєстрованим у квартирі [PERSON]. У зв'язку з цим позивач не може у повному обсязі реалізувати своє право власності на квартиру. За таких обставин позивач просить визнати [PERSON] особою, яка втратила право користування житловим приміщенням. У судове засіданні позивач не з'явився, проте надав заяву, у якій зазначила, що позовні вимоги підтримує повністю, не заперечує про ухвалення заочного рішення та просить розглядати справу без її участі. Відповідач у жодне судове засідання не з'явився, про причини неявки суду не повідомив, тоді як про час та місце слухання справи був повідомлений своєчасно та належним чином. Відповідач був викликаний у судове засідання через засоби масової інформації, про що свідчить наявне в матеріалах справи оголошення у газеті «Галичина» від 13 жовтня 2015 року. Проте відповідач не повідомив про причини своєї неявки і не подав заяв про розгляд справи за його відсутності, не було ним подано і заперечень на позовну заяву. Клопотань про відкладення розгляду справи до суду не надходило. Відповідно до ч. 9 ст. 74 Цивільного процесуального кодексу України, з опублікуванням оголошення про виклик відповідач вважається повідомленим про час і місце розгляду справи. Відповідач у судове засідання не з'явився, про час та місце слухання справи був повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив, клопотань про відкладення розгляду справи до суду не надходило. Допитаний у судовому засіданні свідок [PERSON], який є чоловіком позивача пояснив, що відповідач [PERSON] не проживає у квартирі [ADDRESS] близька п'яти років, куди він виїхав невідомо, його речей у квартирі немає. Свідок [PERSON], допитаний у судовому засіданні, пояснив, що у квартирі [ADDRESS] проживав відповідач [PERSON], але п'ять років вже не проживає, оскільки виїхав на інше місце проживання, проте куди саме йому невідомо. Допитаний у судовому засіданні свідок [PERSON], який є сусідом позивача, пояснив, що знайомий з відповідачем [PERSON] з дитинства, проте зараз відповідач виїхав і протягом п'яти років вже не проживає у квартирі [ADDRESS]. Згідно з ч. 1 ст. 224 Цивільного процесуального кодексу України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-22 00:00:00

19 серпня 2015 року позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, в якому вказала, що вона перебуває з відповідачем в зареєстрованому шлюбі з 30 серпня 2003 року. Від даного шлюбу вони мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO]. Позивач вказує, що вони з чоловіком припинили шлюбні відносини у червні 2015 року, спільним побутом і господарством не пов'язані. Між ними склалися напружені відносини, вони не знаходять спільного рішення при сімейних та побутових питаннях, через що виникають часті сварки, що призвело до втрати порозуміння. Позивач вважає, що сім'я з відповідачем розпалась остаточно, зберегти її неможливо. Просить шлюб розірвати, доньку [PERSON] залишити мешкати разом з нею, прізвище їй залишити «[PERSON]». У судовому засіданні позивач [PERSON] підтримала свій позов і просить шлюб з відповідачем розірвати, оскільки з часом між ними зникло взаєморозуміння, подружні почуття згасли. Вони мешкають окремо один від одного, спільне господарство не ведуть, будь-які сімейні відносини припинили. Позивач вважає, що сім'я розпалась остаточно, не бачить ніякого сенсу зберігати шлюб. Просить позов задовольнити. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги визнав, згоден на розірвання шлюбу. Пояснив, що до цього рішення вони дійшли удвох, оскільки жити однією сім'єю у них не виходить, сімейні стосунки себе вичерпали. Суд, дослідивши докази по справі, вважає, що шлюб між подружжям [PERSON] підлягає розірванню, оскільки подальше спільне життя і збереження шлюбу неможливе. Сторони проживають окремо, фактично сімейних відносин між ними не має. Спільним господарством вони не пов'язані, поновляти сімейні стосунки категорично не бажають. Відповідач визнав позовні вимоги і не заперечує проти розірвання шлюбу. Суд вважає, що зобов'язати сторони проживати у шлюбі неможливо, це суперечить їх інтересам. Сторони мають спільну неповнолітню дитину [PERSON], [INFO]. Суд вважає за можливе неповнолітню дитину залишити проживати з матір'ю, оскільки батько дитини не заперечує проти цього.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-05 00:00:00

19 серпня 2015 року позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, посилаючись на те, що позивач та відповідач перебувають у зареєстрованому шлюбі з 06 липня 2011 року, від шлюбу сторони мають доньку [PERSON], [INFO], яка проживає разом із позивачем і перебуває на її утриманні. Шлюбні відносини припинені остаточно у звязку з тим, що відповідач нехтує сімейними цінностями, спільне життя не склалося. Ведення спільного господарства та сумісне проживання між позивачем та відповідачем на даний момент припинено. Спору про майно немає. Відповідач добровільно матеріальну допомогу на утримання дитини не надає. За таких обставин позивач просить шлюб розірвати, доньку залишити проживати з позивачем, стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини у твердому грошовому розмірі у сумі 800,00 грн. щомісяця до досягнення донькою повноліття. У судове засідання позивач не прибула, надала до суду заяву, в якій просила розглянути справу за її відсутності, підтримала позовні вимоги у повному обсязі, надала згоду на ухвалення заочного рішення. Відповідач у судове засідання не з'явився, про час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив. Клопотань про відкладення розгляду справи до суду не надходило. Згідно з ч. 1 ст. 224 Цивільного процесуального кодексу України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-06 00:00:00

19 серпня 2015 року позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом про стягнення з відповідача аліментів на утримання неповнолітньої дитини: дочки [PERSON], [INFO]. Свої вимоги мотивувала тим, що рішенням Роменського міськрайонного суду від 22.04.2015 року [PERSON] було позбавлено батьківських прав відносно його дочки [PERSON], [INFO]. [PERSON] [PERSON] 25.10.2014 року померла, в звязку з чим за рішенням виконкому Роменської міської ради Сумської області № 66 від 20.05.2015 року опікуном над неповнолітньою [PERSON] призначена її рідна сестра позивачка [PERSON] Відповідач добровільно надавати допомогу на утримання своєї дочки відмовляється. Коштів позивачки на належне утримання своєї сестри не вистачає. [PERSON] працює неофіційно, на його утриманні інших дітей немає, тобто він має можливість забезпечувати дитину. Тому посилаючись на викладене, позивачка просить стягнути з відповідача на її користь на утримання неповнолітньої дочки [PERSON], [INFO], аліменти в твердій грошовій сумі 500 грн. щомісячно, починаючи стягнення з дня звернення до суду і до досягнення дитиною повноліття. В судове засідання позивач не зявилася, надавши суду заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити. Відповідач до суду не зявився і також надав заяву про розгляд справи без його участі, в якій позовні вимоги визнав. Дослідивши письмові докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що рішенням Роменського міськрайонного суду від 22.04.2015 року відповідача [PERSON] було позбавлено батьківських прав відносно його дочки [PERSON], [INFO] (а.с. 4). В звязку зі смертю матері неповнолітньої [PERSON] - [PERSON], яка померла 25.10.2014 року, її опікуном було призначено її рідну сестру [PERSON], що підтверджується рішенням виконкому Роменської міської ради Сумської області № 66 від 20.05.2015 року (а.с. 8). Відповідач на даний час працює неофіційно, інших дітей на його утриманні немає. Між сторонами виникли правовідносини, які регулюються ст. ст. 180-182, 184 Сімейного Кодексу України. Згідно ч. 1 ст. 184 Сімейного кодексу України - якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Враховуючи викладене, а також те, що відповідач визнав позовні вимоги, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. В силу ст. 88 ЦПК України суд стягує з відповідача судовий збір на користь держави в розмірі 487 грн. 20 коп.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-16 00:00:00

19 серпня 2015 року позивач звернувся до відповідача про розірвання шлюбу. Вони зареєстрували шлюб 30 травня 1988 року у м.Більци міськвідділі РАГС МССР, актовий запис № 638, також зазначив, що брачно-сімейні відносини припинили через непорозуміння, сварками, неповага до позивача, небажання мешкати однією сімєю. Від шлюбу мають неповнолітню дитину [PERSON], [INFO], дитина мешкає з позивачкою. Позивач вважає, що сімю зберегти неможливо, в позовній заяві просила шлюб між нею та відповідачем розірвати. Позивач [PERSON] зявилась в судове засідання, підтримала позовні вимоги в повному обсязі. Відповідач [PERSON] зявився в судове засідання, визнав позов в повному обсязі. Суд, вислухавши сторони, дослідивши письмові докази по справі, встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. 30 травня 1988 року сторони зареєстрували шлюб, актовий запис № 638, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії ІІІ-БМ № 391437, виданим м.Більци міськвідділі РАГС МССР (а.с.3 ). Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії 1-НО № 609268 виданим відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Костянтинівці реєстраційної служби Костянтинівського міськрайонного управління юстиції у Донецькій області (а.с.9) Сторони мешкають окремо, брачно-сімейні відносини припинили через непорозуміння та сварки. Сторони до примирення не прийшли, з 2013 року мешкають окремо, поновлювати сімейні відносини не мають наміру. Вказані обставини мають істотне значення, тому шлюб між сторонами підлягає розірванню. Спір між сторонами про поділ спільного майна відсутній. Відповідно до ч.3 ст.105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за заявою одного з подружжя на підставі рішення суду. Відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Суд вважає, що позов підлягає задоволенню, оскільки подальше спільне проживання сторін і збереження шлюбу суперечило б їх інтересам та інтересам їх неповнолітніх дітей. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-21 00:00:00

19 серпня 2015 року позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що сторони перебувають у шлюбі з 26 липня 2013 року. Спільне життя з відповідачкою не склалось, вони припинили шлюбні стосунки разом не живуть, не ведуть спільне господарство. Зберігати сім'ю позивач не бажає, вважає, що збереження шлюбу суперечитиме його інтересам. Відповідачка проти розірвання шлюбу не заперечує, проте й не вживає необхідних дій для розірвання шлюбу в добровільному порядку тому позивач просить суд шлюб розірвати (а.с. а.с. 2 - 3). Позивач у судовому засіданні позов підтримав, просив його задовольнити. Відповідачка в судовому засіданні проти задоволення позову не заперечувала. Суд, заслухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали справи, дійшов висновку про те, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до частини 3 статті 105 Сімейного кодексу України (далі - СК України) шлюб припиняється шляхом його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду у відповідності зі статтею 110 цього Кодексу. Згідно зі статтею 112 СК суд з'ясовує фактичні взаємовідносини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, приймає до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інших обставин життя подружжя. Суд ухвалює рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило би інтересам одного з них, інтересам їх дітей, які мають суттєве значення. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 26 липня 2013 р., який зареєстровано виконавчим комітетом Сурсько-Литовської сільської ради Дніпропетровського району Дніпропетровської області, актовий запис № 12, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб (а.с. 4). Прізвище після шлюбу сторони не змінювали. Від шлюбу сторони дітей не мають. Через різні погляди на життя між позивачем та відповідачем спільне життя не склалося, вони припинили шлюбні стосунки, продовжувати їх не бажають. Позивач зберігати сім'ю не бажає, вважає, що сім'я розпалася остаточно і збереження сім'ї неможливе. Спір підлягає вирішенню в судовому порядку, оскільки відповідачка не з'являється до органів реєстрації актів цивільного стану для розірвання шлюбу. За вказаних обставин суд вважає, що вимоги позивача обґрунтовані та підлягають задоволенню у повному обсязі. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-21 00:00:00

19 серпня 2015 року позивач ПАТ «Альфа-Банк» звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача [PERSON] заборгованості за кредитним договором. Рішенням Приазовського районного суду від 18 вересня 2015 року позов задоволено повністю, стягнуто з [PERSON], [INFO], (ідентифікаційний номер [NUMBER]) на користь Публічного акціонерного товариства «Альфа-Банк» (код ЄДРПОУ 23494714, р/р 37396000000004, МФО 300346) заборгованість за кредитним договором № 500519951 від 02.10.2014 року в сумі 57577 (пятдесят сім тисяч пятсот сімдесят сім) грн. 75 коп., з яких: 43291 грн. 21 коп. заборгованість за кредитом; 2 грн. 16 коп. заборгованість по відсоткам; 12884 грн. 38 коп. заборгованість по комісії; 1400 грн. штраф. Проте, в резолютивній частині рішення суду, судом не вирішено питання про розподіл судових витрат. Згідно з пунктом 4 ч. 1 ст. 220 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою осіб, які беруть участь у справі, чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо , зокрема, судом не вирішено питання про судові витрати. На підставі ст. 88 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача на користь позивача понесені останнім і документально підтверджені судові витрати, а саме сума судового збору 575,77 грн. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-06 00:00:00

19 серпня 2015 року Тернопільським міськрайонним судом винесено рішення, яким позов задоволено, визнано за [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] право власності на квартиру №4, що знаходиться за адресою: м.Тернопіль, вул.Галицька,22, загальною площею 84,7 кв. м., житловою площею 52,7 кв. м. На виконання ухвали апеляційного суду Тернопільської області від 24 вересня 2015 року суд ухвалює додаткове рішення. Учасники судового розгляду в судове засідання не зявилися, а тому суд у відповідності до змісту ч.3 ст.220 ЦПК України ухвалює додаткове рішення за їх відсутності. Відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України суд розглянув справу у відсутності сторін\~без фіксації судового процесу технічними засобами. Дослідивши та оцінивши зібрані у справі докази, суд встановив наступне. Рішенням Тернопільського міськрайонного суду від 19 серпня 2015 року позов задоволено, визнано за [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] право власності на квартиру №4, що знаходиться за адресою: м.Тернопіль, вул.Галицька,22, загальною площею 84,7 кв. м., житловою площею 52,7 кв. м. Як вбачається із ухвали апеляційного суду Тернопільської області від 24 вересня 2015 року, судом при ухваленні рішення не було вирішено питання про стягнення в користь держави недоплаченої суми судового збору в розмірі 196 грн. Відповідно до п.4 ч.1 ст.220 ЦК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою осіб, які беруть участь у справі, чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Як вбачається із матеріалів справи, предметом позову є нерухоме майно житлова квартира №4 в м.Тернополі по вул.Галицькій, 22. Згідно технічного паспорту, виготовленого ТзОВ «Міське бюро технічної інвентаризації» 29 травня 2008 року, загальна вартість даної квартири становить 84782,16 грн. (вартість квартири 19606,16 грн. та вартість прибудови 64782 грн.) Відповідно до ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір» (в редакції до 01 вересня 2015 року) ставки судового збору встановлюються у таких розмірах: за подання до суду позовної заяви майнового характеру 1% ціни позову, але не менше 0,2 розміру мінімальної заробітної плати та не більше 3 розмірів мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява подається до суду, що в даному випадку становить 843,88 грн. Таким чином, з урахуванням положень п.2 ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір» [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON] при зверненні до суду із позовною заявою повинні були оплатити судовий збір в розмірі 843,88 грн., однак позивачами при предявленні позову було оплачено судовий збір в розмірі лише 647,87 грн., тобто ними не доплачено 196 грн. судового збору. За вказаних обставин, суд вважає за доцільне постановити додаткове рішення до рішення Тернопільського міськрайонного суду від 19 серпня 2015 року, яким додатково стягнути з [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON] в користь держави судовий збір в розмірі 196,00 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-03 00:00:00

19 серпня 2016 року [PERSON] звернувся до суду із позовом, в якому зазначив, що з 2009 року він проживав з [PERSON] в незареєстрованому шлюбі, від спільного проживання 16 жовтня 2011 року в них народився син [PERSON], в свідоцтві про народження якого батьком зазначено [PERSON] зі слів матері. Шлюб із [PERSON] зареєстрували 18 вересня 2015 року, а 11 серпня 2016 року мати дитини та його дружина [PERSON] померла, просить визнати його рідним батьком [PERSON] та внести зміни в актовий запис про народження сина, замінивши прізвище батька на «Андрушко». Заявник в суді вимоги заяви підтримує. Представник Полонської міської ради ОТГ в суді проти вимог заяви не заперечувала. Представник Полонського районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану до суду не прибув. Заслухавши пояснення позивача, показання свідків, дослідивши інші докази, суд вважає, що є підстави для задоволення позову. Встановлено, що позивач та [PERSON] проживали спільно однією сімєю без реєстрації шлюбу. 16 жовтня 2011 року в них народився син [PERSON]. 18 вересня 2015 року між заявником та [PERSON] був укладений шлюб. [PERSON] померла 11 серпня 2016 року. Після смерті [PERSON] необхідно оформити пенсію по втраті годувальника на малолітнього сина. Пояснення позивача узгоджуються із письмовими доказами: свідоцтвом про смерть [PERSON], свідоцтвом про народження [PERSON], з якого вбачається, що його батьком записаний «Івасенко Анатолій Анатолійович», свідоцтвом про шлюб заявника з [PERSON], показаннями свідків [PERSON], [PERSON], які показали, що [PERSON] проживала разом з [PERSON] без реєстрації шлюбу і в них народився син [PERSON] З огляду на встановлені обставини суд вважає, що докази, досліджені в суді, обєктивно підтверджують правдивість доводів позивача. Визнання батьківства має для позивача юридичне значення.

Outcome: approved