Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-04 00:00:00

1. Описова частина 24.07.2020 [PERSON] , в особі свого представника [PERSON] звернулась із вказаним позовом у якому просить змінити спосіб стягнення аліментів, які стягуються з [PERSON] за рішенням Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 02.12.2016, та стягувати з відповідача на її користь аліменти на утримання сина [PERSON] , [INFO] у розмірі 1/4 з усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня пред`явлення позову до суду і до досягнення дитиною повноліття. Короткий виклад позиції позивача, заперечень відповідача На обґрунтування позову [PERSON] вказала, що з відповідача на її користь на утримання сина [PERSON] , [INFO] стягнуто аліменти у розмірі 600 грн щомісячно до досягнення дитиною повноліття. Позивачка не працює, має незначні доходи, яких не вистачає на повноцінне утримання дитини. Відповідач є працездатним, має гарний стан здоров`я, інших утриманців не має, аліментів нікому не сплачує. Проте добровільно відмовляється сплачувати аліменти в сумі більшій ніж та, яка визначена судом. Оскільки з 2016 року значно виросли ціни на одяг, взуття, продукти, тощо, встановлений судом розмір аліментів є недостатнім для повноцінного утримання дитини. Позивачка вважає, що зміна способу стягнення з відповідача аліментів буде відповідати інтересам дитини. Від відповідача відзив на позовну заяву не надходив. Заяви, клопотанні, інші процесуальні дії у справі Ухвалою суду від 12.08.2020 справу прийнято до розгляду та відкрито провадження (а.с. 24). У судове засідання сторони не прибули, про час і місце слухання справи повідомлені належним чином. Від представника позивачки - [PERSON] на адресу суду надійшла заява, в якій він просить проводити розгляд справи за його відсутності та відсутності позивачки. Позовні вимоги підтримав, надав згоду на ухвалення рішення при заочному розгляді. Відповідач жодних заяв на адресу суду не направляв. За згоди позивачки, судом ухвалено рішення при заочному розгляді, відповідно до ст. 280 ЦПК України. 2. Мотивувальна частина Фактичні обставини, встановлені судом, оцінка доказів Судом встановлено, що відповідно до копії свідоцтва про народження сторони є батьками малолітнього [PERSON] , [INFO] (а.с. 13). Заочним рішенням Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 02.12.2016 із [PERSON] на користь [PERSON] на утримання малолітнього сина - [PERSON] , [INFO] , стягнуто аліменти в розмірі 600,00 грн щомісячно, починаючи із 06.10.2016 року і до досягнення дитиною повноліття (а.с. 14). Згідно довідки № 1373 від 08.07.2020 виданої МК ВЖРЕП № 7, [PERSON] проживає та зареєстрована за адресою: [ADDRESS] . Разом з нею за вказаною адресою проживають сини: [PERSON] , 2005 р.н. та [PERSON] , 2015 р.н.(а.с. 16). Відповідно до довідки Управління Пенсійного фонду України та витягу з Державного реєстру фізичних осіб - платників податків про суми невиплачених доходів та утримання податків [PERSON] доходів не має ( а.с. 17, 18). Крім того, згідно копії довідки № 868 від 15.07.2020 виданої Управлінням праці сім`ї, та соціального захисту населення виконавчого комітету Бердичівської міської ради [PERSON] станом на 15.07.2020 соціальна допомога не нараховується(а.с. 19). Норми права, які застосував суд Відповідно до частин 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Частиною першою статті 3 Конвенції про права дитини визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Відповідно до частини першої статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Частиною 1 статті 192 СК України передбачено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них, та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. За положеннями ч. 1 ст. 184 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Відповідно до статті 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Згідно роз`яснень, що містяться у п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» у випадку зміни розміру аліментів, аліменти у новому розмірі стягуються від дня набрання чинності рішенням суду. Висновки суду Зважаючи на зростання цін порівняно із 2016 роком, те, що позивачка не має доходів на даний час, та очевидним є те, що розмір аліментів 600 гривень на місяць не є достатнім для забезпечення дитини необхідним утриманням, з огляду на те, саме позивачка наділена правом визначати спосіб стягнення аліментів ( або тверда грошова сума, або частка від доходів), суд вважає, що належить змінити спосіб та розмір стягнення аліментів та стягувати із відповідача аліменти на користь позивачки на утримання сина у розмірі ј частини всіх видів його заробітку (доходу), щомісячно починаючи стягнення починаючи з дня набрання рішенням чинності та до повноліття дитини. Розподіл судових витрат Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України з відповідача в дохід держави слід стягнути судовий збір, від сплати якого позивачка звільнена при пред`явленні позову, у розмір 840,8 грн судового збору.

Outcome: partial