Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-11 00:00:00

21 жовтня 2019 року [PERSON] , через представника захисника Сацика Р.В., звернувся з позовом до [PERSON] , яким, з урахуванням зменшених позовних вимог від 22 жовтня 2021 року, просив визнати недостовірною та такою, що принижує його честь, гідність та ділову репутацію інформацію, що поширена відповідачем на її персональній сторінці у соціальній Інтернет мережі Facebook, а саме : перше повідомлення\~від 11\~лютого 2019\~року наступного змісту: «Иногда воспоминания нагоняют тоску… Но не вспомнить не возможно … в поисках одного из документом… нашла вот это… и не могу не поделиться…Депутат Бориспольского совета, местный миллионер и депутат [PERSON] рассказывает, что я его кровные 600 грн алиментов тратила на виньишка и платьишка!!! Да… да… 600 грн эта та сама сумма, которую суд установил на двоих детей и которая по мнению суда и [PERSON] , прожирающего 600 грн суммы с бл*дями за час… должны были обеспечивать потребности детей в полной мере… и хватать их должно было на всё.. в т.ч. и мне на побухать…»; друге повідомлення\~від 16\~липня 2019\~року наступного змісту: «Кажуть Бомженко готовит мне подарок к ДР сына…подговаривает покупателя из моего магазина написать на меня жалобы за четвертинку хлеба… из песни слов не выкинешь… Это в принципе всё что я могу сказать о местном депутате… и папе моих детей… А вы? пи. си. [PERSON] непосредственно голова торговой комиссии)) как вам? [PERSON] ? не думав)))»; третє повідомлення\~від 27\~липня 2019\~року наступного змісту: «А шо? У Бомженка убд есть? Херой шоле? »; четверте повідомлення\~від 31\~липня 2019\~року наступного змісту: «Все-таки с какой легкостью и продуманностью [PERSON] расправляется с теми, кто идет против него, кто говорит правду о его коррупционных деяниях и поведении местного депутата… Ему не надо нанимать никого … под его дудку пляшет наше бориспольское ВП и прокуратура … ну и суды конечно же …Теперь под прицел [PERSON] попала [PERSON] людина яка більшу частину життя присвятила допомозі нашим воїнам… на відміну від [PERSON] . Скільки ще бориспільці будуть терпіти наволоч у владі, яка прийшла, аби відмивати гроші, яка пов`язана у виділенні землі всім своїм знайомим та друзям, яка не соромиться порушувати права своїх дітей та ставить на коліна тих, хто говорить правду? [PERSON] , в нашій країні немає свободи слова, все що ви скажете про корупціонера буде використано проти вас! Чому [PERSON] їздить на новому джипі, веде розкішне життя, винаймає у Чубинці квартиру, займається с спорт клубі, подорожує, винаймає найкращі та найдорожчих адвокатів і при цьому отримує мін з/пл на руки… а округ в центрі міста в такому засраному вигляді??? Мало того, що інтереси [PERSON] представляє адвокат Кузьменко, так тепер ще й до його захисту підключився адвокат Сацик …Чому Бориспільський відділ поліції ГУНП в Київській області та Прокуратура Бориспільського району, які мішками строчать, як оті канцелярські криси відписки всім при наявності реальних правопорушень і ніхрена не роблять для звичайних смертних … а при цьому вносять до ЄДРДР всі заяви від [PERSON] та йдуть в нього на поводу… допомагають вирішити його чорні справи… а тим часом реальні справи заминають та закривають … Чому? Тому що вони залежать від [PERSON] … від його інтернету та послуг з налаштування комп`ютерної техніки … всі це знають … але відхрещуються……але наразі всі переваги децентралізації деякими депутатами використовуються лише для власного збагачення … не більше … [PERSON] всіх , озирнутись на те, що відбувається і допомогти [PERSON] вибороти правду у суді та поставити на місце місцевого князька [PERSON] … адже ті 50 000 грн… мають піти не в карман [PERSON] …!!! … не встиг [PERSON] подати позовну заяву, а вже 08 серпня 2019 року розгляд… корупція ? Не думаю…»; п`яте повідомлення\~від 02\~серпня 2019\~року у\~вигляді коментаря до попереднього повідомлення наступного змісту: «Бармаглот? Свидро, который у Бомженка оформлен водителем на минималку, чтоб платить минимальные алименты». Також просить зобов`язати [PERSON] спростувати розповсюджену нею недостовірну інформацію шляхом розміщення на своїй персональній сторінці в соціальній Інтернет-мережі Facebook не пізніше 10 днів з дня набрання рішення законної сили інформацію про те, що інформація про [PERSON] , яка поширена нею, є недостовірною; стягнути з [PERSON] на користь позивача моральну шкоду в розмірі 50\~000 грн. 00 коп. та понесені судові витрати у розмірі 2 305 грн. 20 коп.. Позовні вимоги обґрунтовано тим, що з червня по липень 2019 року [PERSON] стало відомо, що [PERSON] , яка є його колишньою дружиною, засобами соціальної мережі Facebook на своїй особистій сторінці розповсюдила інформацію, яка не відповідає дійсності, є недостовірною та принижує честь, гідність та ділову репутацію позивача, як місцевого депутата, особистості та батька спільних з відповідачем дітей. У зв`язку з цим позивач вважає, що цими діями [PERSON] завдано також моральну шкоду, яку [PERSON] оцінив в розмірі 50\~000 грн. 00 коп. Ухвалою суду від 07 листопада 2019 року позов було залишено без руху. 13 листопада 2019 року позивачем усунуто недоліки, вказані в ухвалі суду, у зв`язку з чим 14 листопада 2019 року у справі ухвалою суду відкрито загальне позовне провадження та призначено підготовче судове засідання. Сторонам роз`яснено права, обов`язки та встановлено строки для вчинення процесуальних дій. 08 лютого 2021 року ухвалою суду закрито підготовче провадження у справі та призначено до розгляду по суті. Належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду справи сторони до суду не з`явились, про причини неявки суд не повідомили. Представник позивача подала заяву, якою позовні вимоги підтримала та просила задовольнити, а розгляд справи просила здійснити у її відсутність. Суд, дослідивши матеріали справи з наявними в ній доказами прийшов переконання, що позовні вимоги не підлягають задоволенню виходячи з наступного. Пунктом 2\~Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» від 12 червня 2009 року за № 2\~передбачено, що відповідно ст.\~55,\~124 Конституції України\~та\~ ч.\~1\~ст.\~4,\~ч.\~1\~ст.\~5\~ ЦПК України\~кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У ст. 13 ЦПК України\~визначено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Доказами, відповідно ч. 1 ст. 76 ЦПК України є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно ст.12,\~81,\~89\~ЦПК України,\~кожна сторона\~повинна довести\~ті обставини,\~на які\~вона посилається\~як на\~підставу своїх\~вимог або\~заперечень,\~крім випадків,\~встановлених цим\~Кодексом. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Судом встановлено та не заперечується сторонами, що [PERSON] та [PERSON] 21 червня 2011 року зареєстрували шлюб у відділі державної реєстрації актів цивільного стану Бориспільського міськрайонного управління юстиції у Київській області. Наведене також підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] від 21 червня 2011 року (а.с. 24 т. 1). Наразі шлюб між сторонами розірвано. Від цього шлюбу у сторін народились спільні діти : [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Наведене підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] виданого 28 липня 2011 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Бориспільського міськрайонного управління юстиції у Київській області та свідоцтвом про народження серії [NUMBER] виданого 29 листопада 2007 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Бориспільського міськрайонного управління юстиції Київської області (а.с. 41, 42 т.1). Крім того,\~судом встановлено,\~ визнається\~та не\~заперечується сторонами\~той факт,\~що позивач\~з 2015\~року і\~по теперішній\~час являється\~депутатом Бориспільської\~міської ради,\~який наразі\~представляє інтереси\~Політичної партії\~«Європейська солідарність». Дана обставина також підтверджується копією посвідчення депутата Бориспільської міської ради Київської області за № 2 виданого на ім`я [PERSON] 10 листопада 2015 року (а.с. 23 т. 1). Згідно ч. 1 ст. 82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників. [PERSON] має у соціальній Інтернет-мережі Facebook власну сторінку із підписниками. Наведена обставина не заперечується відповідачем у справі та додатково підтверджується листом Виконавчого комітету Бориспільської міської ради від 09 серпня 2021 року за № 12-27-3001 та додатками до нього (а.с. 2-9 т. 2). В період з лютого по серпень 2019 року [PERSON] розмістила на власній сторінці в соціальній Інтернет-мережі Facebook статті наступного змісту : перше повідомлення\~від 11\~лютого 2019\~року наступного змісту: «Иногда воспоминания нагоняют тоску… Но не вспомнить не возможно … в поисках одного из документом… нашла вот это… и не могу не поделиться…Депутат Бориспольского совета, местный миллионер и депутат [PERSON] рассказывает, что я его кровные 600 грн алиментов тратила на виньишка и платьишка!!! Да… да… 600 грн эта та сама сумма, которую суд установил на двоих детей и которая по мнению суда и [PERSON] , прожирающего 600 грн суммы с бл*дями за час… должны были обеспечивать потребности детей в полной мере… и хватать их должно было на всё.. в т.ч. и мне на побухать…»; друге повідомлення\~від 16\~липня 2019\~року наступного змісту: «Кажуть Бомженко готовит мне подарок к ДР сына…подговаривает покупателя из моего магазина написать на меня жалобы за четвертинку хлеба… из песни слов не выкинешь… Это в принципе всё что я могу сказать о местном депутате… и папе моих детей… А вы? пи. си. [PERSON] непосредственно голова торговой комиссии)) как вам? [PERSON] ? не думав)))»; третє повідомлення\~від 27\~липня 2019\~року наступного змісту: « [INFO] »; четверте повідомлення\~від 31\~липня 2019\~року наступного змісту: « [INFO] [PERSON] расправляется с теми, кто идет против него, кто говорит правду о его коррупционных деяниях и поведении местного депутата… Ему не надо нанимать никого … под его дудку пляшет наше бориспольское ВП и прокуратура … ну и суды конечно же …Теперь под прицел [PERSON] попала [PERSON] людина яка більшу частину життя присвятила допомозі нашим воїнам… на відміну від [PERSON] . Скільки ще бориспільці будуть терпіти наволоч у владі, яка прийшла, аби відмивати гроші, яка пов`язана у виділенні землі всім своїм знайомим та друзям, яка не соромиться порушувати права своїх дітей та ставить на коліна тих, хто говорить правду? [PERSON] , в нашій країні немає свободи слова, все що ви скажете про корупціонера буде використано проти вас! Чому [PERSON] їздить на новому джипі, веде розкішне життя, винаймає у Чубинці квартиру, займається с спорт клубі, подорожує, винаймає найкращі та найдорожчих адвокатів і при цьому отримує мін з/пл на руки… а округ в центрі міста в такому засраному вигляді??? Мало того, що інтереси [PERSON] представляє адвокат Кузьменко, так тепер ще й до його захисту підключився адвокат Сацик …Чому Бориспільський відділ поліції ГУНП в Київській області та Прокуратура Бориспільського району, які мішками строчать, як оті канцелярські криси відписки всім при наявності реальних правопорушень і ніхрена не роблять для звичайних смертних … а при цьому вносять до ЄДРДР всі заяви від [PERSON] та йдуть в нього на поводу… допомагають вирішити його чорні справи… а тим часом реальні справи заминають та закривають … Чому? Тому що вони залежать від [PERSON] … від його інтернету та послуг з налаштування комп`ютерної техніки … всі це знають … але відхрещуються……але наразі всі переваги децентралізації деякими депутатами використовуються лише для власного збагачення … не більше … [PERSON] всіх , озирнутись на те, що відбувається і допомогти [PERSON] вибороти правду у суді та поставити на місце місцевого князька [PERSON] … адже ті 50 000 грн… мають піти не в карман [PERSON] …!!! … не встиг [PERSON] подати позовну заяву, а вже 08 серпня 2019 року розгляд… корупція ? Не думаю…»; п`яте повідомлення\~від 02\~серпня 2019\~року у\~вигляді коментаря до попереднього повідомлення наступного змісту: «Бармаглот? Свидро, который у Бомженка оформлен водителем на минималку, чтоб платить минимальные алименты». Наведена обставина не заперечувалась і не спростована відповідачем під час розгляду справи судом. Доказів протилежного суду [PERSON] не подано. Згідно\~ст. 3 Конституції України\~людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканість і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю. Частиною 4\~ст.\~32\~Конституції України визначено, що кожному гарантується судовий захист права спростовувати недостовірну інформацію про себе і членів своєї сім`ї та права вимагати вилучення будь-якої інформації, а також право на відшкодування матеріальної і моральної шкоди, завданої збиранням, зберіганням, використанням та поширенням такої недостовірної інформації. Частиною 1\~ст.\~16\~ЦК України встановлено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Згідно\~ст. 201 ЦК України\~особистими немайновими благами, які охороняються цивільним законодавством, є: здоров`я, життя; честь, гідність і ділова репутація; ім`я (найменування); авторство; свобода літературної, художньої, наукової і технічної творчості, а також інші блага, які охороняються цивільним законодавством. Відповідно ст. 277 ЦК України\~фізична особа, особисті немайнові права якої порушено внаслідок поширення про неї та (або) членів її сім`ї недостовірної інформації, має право на відповідь, а також на спростування цієї інформації. Фізична особа, особисті немайнові права якої порушено у друкованих або інших засобах масової інформації, має право на відповідь, а також на спростування недостовірної інформації у тому ж засобі масової інформації в порядку, встановленому законом. Спростування недостовірної інформації здійснюється незалежно від вини особи, яка її поширила. Спростування недостовірної інформації здійснюється у такий же спосіб, у який вона була поширена. Статтею 297 ЦК України\~визначено, що кожен має право на повагу до його гідності та честі. Гідність та честь фізичної особи є недоторканними. Фізична особа має право звернутися до суду з позовом про захист її гідності та честі. Згідно ст. 299 ЦК України\~ фізична особа має право на недоторканність своєї ділової репутації і може звернутися до суду з позовом про її захист. Пунктом 4\~Постанови Пленуму Верховного Суду України від 27 лютого 2009 року № 1 «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи»\~роз`яснено, що чинне законодавство не містить визначення понять гідності, честі чи ділової репутації, оскільки вони є морально-етичними категоріями й одночасно особистими немайновими правами, яким закон надає значення самостійних об`єктів судового захисту. Зокрема, під гідністю слід розуміти визнання цінності кожної фізичної особи як унікальної біопсихосоціальної цінності, з честю пов`язується позитивна соціальна оцінка особи в очах оточуючих, яка ґрунтується на відповідності її діянь (поведінки) загальноприйнятим уявленням про добро і зло, а під діловою репутацією фізичної особи розуміється набута особою суспільна оцінка її ділових і професійних якостей при виконанні нею трудових, службових, громадських чи інших обов`язків. Пунктом 15 цієї\~Постанови\~роз`яснено, що при розгляді справ зазначеної категорії суди повинні мати на увазі, що юридичним складом правопорушення, наявність якого може бути підставою для задоволення позову, є сукупність таких обставин: а) поширення інформації, тобто доведення її до відома хоча б одній особі у будь-який спосіб; б) поширена інформація стосується певної фізичної чи юридичної особи, тобто позивача; в) поширення недостовірної інформації, тобто такої, яка не відповідає дійсності; г) поширення інформації, що порушує особисті немайнові права, тобто або завдає шкоди відповідним особистим немайновим благам, або перешкоджає особі повно і своєчасно здійснювати своє особисте немайнове право. Під поширенням інформації слід розуміти : опублікування її у пресі, передання по радіо, телебаченню чи з використанням інших засобів масової інформації; поширення в мережі Інтернет чи з використанням інших засобів телекомунікаційного зв`язку; викладення в характеристиках, заявах, листах, адресованих іншим особам; повідомлення в публічних виступах, в електронних мережах, а також в іншій формі хоча б одній особі. Недостовірною вважається інформація, яка не відповідає дійсності або викладена неправдиво, тобто містить відомості про події та явища, яких не існувало взагалі або які існували, але відомості про них не відповідають дійсності (неповні або перекручені). Згідно ч. 3 ст. 277 ЦК України негативна інформація, поширена про особу, вважається недостовірною, якщо особа, яка її поширила, не доведе протилежного (презумпція добропорядності). Негативною слід вважати інформацію, в якій стверджується про порушення особою, зокрема, норм чинного законодавства, вчинення будь-яких інших дій (наприклад, порушення принципів моралі, загальновизнаних правил співжиття, неетична поведінка в особистому, суспільному чи політичному житті тощо) і яка, на думку позивача, порушує його право на повагу до гідності, честі чи ділової репутації. В абзаці 1 пункту 19 Постанови Пленуму\~Верховного Суду\~України від\~27\~лютого 2009\~року за\~№ 1\~«Про судову\~практику у\~справах про\~захист гідності\~та честі\~фізичної особи,\~а також\~ділової репутації\~фізичної та\~юридичної особи» встановлено, що вирішуючи питання про визнання поширеної інформації недостовірною, суди повинні визначати характер такої інформації та з`ясовувати, чи є вона фактичним твердженням, чи оціночним судженням. Відповідно ч. 2 ст. 47-1\~Закону України\~«Про інформацію» та абз.2 п.19 вказаної Постанови зазначено, що оціночними судженнями, за винятком образи чи наклепу, є висловлювання, які не містять фактичних даних, зокрема критика, оцінка дій, а також висловлювання, що не можуть бути витлумачені як такі, що містять фактичні дані, з огляду на характер використання мовних засобів, зокрема гіпербол, алегорій, сатири. Оціночні судження не підлягають спростуванню та доведенню їх правдивості. Статтею 34 Конституції України\~кожному гарантується право на свободу думки і слова, на вільне вираження своїх поглядів і переконань. Згідно\~ст.10 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка є частиною національного законодавства України, кожен має право на свободу вираження поглядів. Це право включає свободу дотримуватися своїх поглядів, одержувати і передавати інформацію та ідеї без втручання органів державної влади і незалежно від кордонів. Здійснення цих свобод, оскільки воно пов`язане з обов`язками і відповідальністю, може підлягати таким формальностям, умовам, обмеженням або санкціям, що встановлені законом і є необхідними в демократичному суспільстві в інтересах національної безпеки, територіальної цілісності або громадської безпеки, для запобігання заворушенням чи злочинам, для охорони здоров`я чи моралі, для захисту репутації чи прав інших осіб, для запобігання розголошенню конфіденційної інформації або для підтримання авторитету і безсторонності суду. Згідно ст. 30\~Закону України «Про інформацію»\~ніхто не може\~\~бути притягнутий до відповідаль-ності за висловлення оціночних суджень. Оціночними судженнями, за винятком наклепу, є висловлювання, які не містять фактичних даних,\~\~критика,\~\~оцінка дій, а також висловлювання, що не можуть бути витлумачені як такі, що містять фактичні дані, зокрема з огляду на характер використання\~\~мовно - стилістичних\~\~ засобів (вживання гіпербол, алегорій, сатири). Оціночні судження не підлягають спростуванню та доведенню їх правдивості. Якщо особа вважає,\~\~що оціночні судження або думки принижують її\~\~гідність,\~\~честь\~\~чи\~\~ділову репутацію,\~\~а також інші особисті немайнові права, вона вправі скористатися наданим їй законодавством\~\~правом на відповідь, а також на власне тлумачення справи\~\~у тому\~\~самому засобі масової\~\~ інформації\~\~ з\~\~ метою обґрунтування безпідставності поширених суджень,\~\~надавши їм іншу оцінку.\~\~ Згідно ч. 4 ст. 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норм права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Верховний Суд в постанові від 20 травня 2019 року у справі №591/7099/16-ц (провадження №61-34159св18) зазначив, що за своїм характером судження є розумовим актом, що має оціночний характер та виражає ставлення того, хто говорить, до змісту висловленої думки і напряму, що пов`язано з такими психологічними станами, як віра, впевненість чи сумнів. Отже, будь-яке судження, яке має оціночний характер, будь-яка критика та оцінка вчинків, вираження власних думок щодо якості виконуваних публічних функцій, отриманих результатів тощо, не є підставою для захисту права на повагу честі, гідності та ділової репутації та, відповідно, не є предметом судового захисту. [PERSON] є депутатом Бориспільської міської ради та вважається публічним діячем, а не фізичною особою, невідомою для громадськості, а тому межа допустимої критики щодо позивача є значно ширшою. Як роз`яснив Європейський суд з прав людини в рішенні від 07 лютого 2012 року у справі «Аксель Шпрінгер АГ» проти Німеччини», приватна особа, невідома для громадськості, може вимагати особливого захисту свого права на приватне життя, в той час як публічних осіб така норма не стосується. У таких справах «Лінгенс проти Австрії» (1986 року); «Обершлік проти Австрії» (1991 року), в яких йшлось про публічну критику політиків, Європейський суд з прав людини дійшов висновку, що публічні діячі повинні бути відкритими для критики з боку своїх опонентів. Тому Європейський суд з прав людини вважає порушенням ст.10 Конвенції задоволення національними судами позовів публічних діячів про спростування поширеної проти них інформації та заборони поширення такої інформації, оскільки ступінь публічності, якого набули дії особи, ступінь її участі у публічній дискусії обумовлюють ступінь її толерантності, який вона повинна виявляти до критики. Межа допустимої критики щодо публічного діяча чи іншої публічної особи є значно ширшою, ніж окремої пересічної особи. Публічні особи неминуче відкриваються для прискіпливого висвітлення їх слів та вчинків і повинні це усвідомлювати. В рішенні від 10 серпня 2006 року у справі «Ляшко проти України» Європейський суд з прав людини зазначив, що свобода вираження поглядів являє собою одну з важливих засад демократичного суспільства та одну з базових умов його прогресу та самореалізації кожного. Предмет п. 2 ст. 10 Конвенції застосовується не тільки до «інформації» чи «ідей», які були отримані зі згоди чи розглядаються як необразливі чи як малозначущі, але й до тих, які можуть ображати, шокувати чи непокоїти. Такими є вимоги плюралізму, толерантності та відкритості думок, без чого неможливе «демократичне суспільство». Свобода політичних дебатів перебуває в самому серці побудови демократичного суспільства, що наскрізь пронизує Конвенцію. При цьому повинно бути зроблене чітке розмежування між констатацією фактів та оціночними судженнями. У той час як наявність фактів може бути продемонстровано, достовірність оціночних суджень не піддається доведенню. Вимогу доводити достовірність оціночних суджень неможливо виконати, вона порушує свободу думки як таку, що є базовою частиною права, гарантованого статтею 10 Конвенції. Зважаючи на вказане вище суд приходить переконання, що в дописах, розміщених на сторінці відповідача в соціальній Інтернет - мережі «Facebook» відсутня констатація конкретних фактів щодо [PERSON] .. У вказаних публікаціях міститься лише особиста оцінка та критика [PERSON] щодо вчинків позивача, як місцевого депутата та, одночасно, батька спільних дітей, з використанням мовно-стилістичних засобів. Згідно ч. 2\~ст. 30 Закону України «Про інформацію»\~така оцінка і критика має ознаки оціночних суджень, а не фактичних даних. Як вбачається зі змісту правової позиції, викладеної в постановах Верховного Суду від 11 лютого 2019 року у справі за №725/5585/16-ц (провадження № 61-34549св18), від 20 травня 2019 року у справі за №591/7099/16-ц (провадження № 61-34159св18), поширення відповідачем оціночних суджень не може бути підставою для захисту права позивача на повагу до честі, гідності та ділової репутації та, відповідно, не є предметом судового захисту. Як роз`яснив Верховний Суд в постанові від 11 лютого 2019 року у справі № 725/5585/16-ц (провадження №61-34549св18), вирішуючи питання про визнання поширеної інформації недостовірною, суди повинні визначати характер такої інформації та з`ясовувати, чи є вона фактичним твердженням, чи оціночним судженням. Якщо суб`єктивну думку, яка є оціночним судженням, висловлено в брутальній, принизливій чи непристойній формі, що принижує гідність, честь чи ділову репутацію, на відповідача може бути покладено обов`язок відшкодувати моральну шкоду, а не спростовувати таку інформацію. Відповідно ч.1 та п. 4 ч. 2 ст.23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з приниженням її честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної особи. Відтак, суд вважає, що оціночні судження [PERSON] містять образливі звороти щодо позивача, а саме : « [PERSON] », «херой», «наволоч у владі», «місцевий князьок», «бармаглот», а тому на підставі ч.2 ст.30 Закону України «Про інформацію» єдиним належним та ефективним способом захисту особистих немайнових прав позивача може бути відшкодування [PERSON] моральної шкоди. Проте позивач, всупереч вимог ч. 3 ст. 10 та ч.1 ст.81 ЦПК України, не подав до суду жодного письмового, речового або електронного доказу, висновку експерта, тощо, не заявив клопотання про допит свідків, які б підтвердили той факт, що у зв`язку з поширенням відповідачем його оціночних суджень [PERSON] зазнав душевних переживань та, у зв`язку з цим, моральної шкоди. Підсумовуючи наведене, повно і всебічно дослідивши матеріали справи та наявні в ній докази, суд прийшов висновку, що позов не підлягає задоволенню. Згідно ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. За змістом ч. 1, п. 2 ч. 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, у разі відмови в задоволенні позову, покладаються на позивача. При зверненні до суду з даним позовом позивач поніс витрати по сплаті судового збору в розмірі 2305 грн. 20 коп. (а.с. 58 т. 1), які на підставі п. 2 ч. 2 ст. 141 ЦПК України слід віднести на його рахунок, оскільки у задоволенні позову відмовлено в повному обсязі. Враховуючи наведене та

Outcome: dismissed