Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-20 00:00:00

20 квітня 2016 року приблизно о 07 годині 10 хвилин відповідачка, знаходячись по вул.Ігнатієва м.Золоте Попаснянського району Луганської області, побачила однокласницю своєї дочки малолітню [PERSON], [INFO], яка доводиться позивачці рідною дочкою. Після чого відповідачка, діючи на грунті раптово виниклих особистих неприязних відносин, маючи умисел, направлений на навмисне спричинення легкого тілесного ушкодження, схопила обома руками малолітню [PERSON] за волосся та стала тягнути останню зі сторони в сторону, після чого правою рукою схопила малолітню [PERSON] за праву руку, чим спричинила останній тілесні ушкодження у вигляді забою мяких тканей голови, забою та гематоми правої верхньої кінцівки, які згідно висновку судово-медичної експертизи відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень. Ухвалою Попаснянського районного суду від 29 серпня 2016 року відповідачка була визнана винною у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.125 КК України, та була звільнена від кримінальної відповідальності у звязку з її передачею на поруки трудовому колективу мотористів вентиляційних установок виробничого підрозділу «Шахта «Карбоніт» ДП «Первомайськвугілля», де відповідачка постійно працює. При цьому ухвалою апеляційного суду Луганської області від 13 жовтня 2016 року ухвала Попаснянського районного суду від 29.08.2016р. в частині звільнення відповідачки від кримінальної відповідальності у звязку з її передачею на поруки трудовому колективу була залишена без змін. В поданому позові позивачка зазначає, що внаслідок протиправних дій відповідачки її малолітній дочці [PERSON] були заподіяні фізичні та моральні страждання. А тому в поданому позові позивач просить суд стягнути з відповідачки на її користь суму заподіяної моральної шкоди у розмірі 20 000 грн. В судовому засіданні позивачка підтримала заявлені позовні вимоги в повному обсязі. Відповідачка та її представник позов не визнали, посилаючись на його необгрунтованість, надавши при цьому відповідні письмові заперечення (а.с.17). Суд, заслухавши доводи сторін, пояснення свідка [PERSON], дослідивши письмові докази, вважає необхідним позов задовільнити частково з наступних підстав. Так, згідно ст.10 п.3 та ст.60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або запереченнь. При цьому згідно ч.4 ст.61 ЦПК України вирок у кримінальному провадженні, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обовязкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Враховуючи вищенаведене суд зазначає, що факт вчинення відповідачкою суспільно-небезпечного діяння, внаслідок чого малолітній [PERSON], [INFO], були заподіяні легкі тілесні ушкодження у вигляді забою мяких тканей голови, забою та гематоми правої верхньої кінцівки, підтверджується як ухвалою Попаснянського районного суду від 29 серпня 2016 року (а.с.4-6), так і ухвалою апеляційного суду Луганської області від 13 жовтня 2016 року (а.с.7-11), які на час розгляду цієї цивільної справи набрали законної сили. Вирішуючи заявлені позивачкою позовні вимоги щодо стягнення з відповідачки заподіяної моральної шкоди у розмірі 20\~000 грн. судом враховуються вимоги діючого законодавства України. Так, відповідно до статей 3 і 27 Конституції України людина, її життя і здоров'я, честь і гідність, недоторканість і безпека визнаються найвищою соціальною цінністю. Право на життя є невід'ємним правом людини. Відповідно до ст.23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. При цьому моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Також, ч.1 ст.1167 ЦК України та Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» передбачено, що моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями або бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності вини. Тобто, підставою для відшкодування моральної шкоди є наявність таких складових елементів, як протиправна дія або бездіяльність особи, яка завдала цю шкоду, причинний звязок між протиправною поведінкою та настанням шкоди, а також доведеність наявності вини особи, яка завдала таку шкоду. Враховуючи вищенаведені вимоги діючого законодавства, а також надані сторонами пояснення щодо обставин вчиненого відповідачкою кримінального правопорушення, судом враховується характер та ступень тяжкості заподіяних малолітній дитині тілесних ушкоджень, те, що ці тілесні ушкодження були заподіяні дорослою жінкою у присутності однокласників малолітньої [PERSON], що на той час значною мірою принижувало честь та гідність малолітньої дитини, а також викликало у неї душевний біль та почуття розгубленості і незахищеності, що в свою чергу вплинуло на психічний розвиток дитини. Разом з тим, судом також враховуються наслідки отриманих малолітньою [PERSON] тілесних ушкоджень, а саме те, що фактично малолітня дитина після отримання тілесних ушкоджень не лікувалась, продовжуючи навчання у школі та ведучі активний спосіб життя, що підтверджується поясненнями свідка [PERSON] При цьому суд зазначає, що позивачкою не було надано на адресу суду будь-яких інших доказів, які б підтверджували обґрунтованість заявлених позовних вимог. Крім того, суд враховує матеріальне та сімейне становище відповідача, яка одружена та має на утриманні малолітню дитину, при цьому постійно працює, що підтверджується відповідними доказами на а.с.28-31. Таким чином, враховуючи вищенаведені обставини у сукупності, суд вважає необхідним позов задовольнити частково та, дотримуючись принципу розумності і справедливості,вважає необхідним стягнути з відповідачки на користь позивачки суму заподіяної моральної шкоди у розмірі 3000 грн. Вирішуючи позов таким чином, суд вважає необхідним відповідно до вимог ст.88 ЦПК України стягнути з відповідачки на користь держави судовий збір у розмірі 551 грн.20 коп. На підставі викладеного, ст.ст.23,1167 ЦК України, Постанови Пленума Верховного Суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди»,

Outcome: partial