Jurisdiction: civil
Date: 2020-08-04 00:00:00

20.07.2020 до суду надійшов позов [PERSON] до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Депт Фінанс» про зняття заборони з заставного майна. В обґрунтування позовних вимог вказує, що 29.03.2007 між АТ «Брокбізнесбанк» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 07Ф-64. З метою забезпечення виконання зобов`язання між банком та позивальником було укладено Іпотечний договір, відповідно до якого [PERSON] передає, а банк приймає надані предмети іпотеки: земельна ділянка, площею 0,1000 га, кадастровий номер № 6810600000:01:003:0183 з цільовим призначенням - будівництво та обслуговування жилого будинку та споруд (присадибна ділянка), на якій розташований об`єкт незавершеного будівництва, готовністю будівництва 59%, зареєстрований в РПВН №1833591, яким є:цегляний гостьовий будинок, позначений на плані земельної ділянки під літ. А-1, фундамент житлового будинку з бетонних блоків, позначений на плані земельної ділянки під літ. Б, та огорожа з воротами, позначена на плані земельної ділянки під літ. № 3. До єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна та до Єдиного реєстру іпотек внесено реєстраційні записи, параметрами яких є заборона на нерухоме майно: земельна ділянка для будівництва та обслуговування житлового будинку та споруд (присадибна ділянка), площею 0,10000 га, кадастровий номер: 6810600000:01:003:0183; об`єкт незавершеного будівництва за № РПВН 1833591; земельна ділянка для ведення особистого селянського господарства, площею 0,0693 га, кадастровий номер 681060000:01:003:0212. 16.01.2020 між [PERSON] та ТОВ «Фінансова компанія «Депт Фінанс» було укладено договір № 01/01-20 про відступлення прав вимоги за вказаним вище кредитним договором. Оскільки на підставі ст. 606 ЦК України зобов`язання припиняється поєднанням кредитора і боржника в одній особі, [PERSON] звернувся до суду та просить прийняти рішення про державну реєстрацію припинення іпотеки та зняття заборони на казане вище нерухоме майно. В судовому засіданні [PERSON] позовні вимоги підтримав. Суд, заслухавши позивача та дослідивши наявні матеріали, приходить до наступного висновку: Судом встановлено, що 29.03.2007 між АТ «Брокбізнесбанк» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 07Ф-64 (а.с. 7). З метою забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором між АТ «Брокбізнесбанк» та [PERSON] було укладено договір іпотеки від 02.04.2007, згідно з яким предметом іпотеки є: земельна ділянка площею 0,1000 га, кадастровий номер № 6810600000:01:003:0183, розташована за адресою: [ADDRESS] , з цільовим призначенням - будівництво та обслуговування житлового будинку та споруд (присадибна ділянка), на якій розташований об`єкт незавершеного будівництва, готовністю будівництва 59%, зареєстрований в РПНМ за № 18333591, яким є: цегляний гостьовий будинок, позначений на плані земельної ділянки під. Літ. А-1, фундамент житлового будинку щ бетонних блоків, позначених на плані земельної ділянки під літ. Б, та огорожа з воротами, позначена на платі земельної ділянки під літ. № 3 (три); земельна ділянка площею 0,0693 га, кадастровий № 6810600000:1:003:0212, розташована за адресою: [ADDRESS] , з цільовим призначенням - ведення особистого селянського господарства. Статтею 6 Договору іпотеки передбачено, що іпотека припиняється у випадках, встановлених законом, зокрема у разі припинення дії кредитного договору (а.с. 8-13). Свідоцтвом про право власності на об`єкт нерухомого майна серії САЕ № 676729, виданий 18.10.2012 на підставі рішення Виконавчого комітету Славутської міської ради від 18.10.2012 № 439, а також витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, підтверджується, що [PERSON] є власником житлового будинку з підвалом [ADDRESS] (а.с. 14,15, 16) Витягами з Державного земельного кадастру, [PERSON] є власником земельних ділянок за кадастровими номерами 6810600000:01:003:0812 для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) та 6810600000:01:003:0813 для ведення особистого селянського господарства (а.с. 17-22). Згідно з Договором про відступлення права вимоги за іпотечним договором від 28.05.2019 на умовах, визначених даним Договором та у зв`язку з укладенням Договору № 308 про відступлення прав вимоги від 15 квітня 2019 року (а.с. 38), ПАТ «Брокбізнесбанк» передало ТОВ «Фінансова компанія «Гефест» право вимоги до [PERSON] за кредитним договором 07Ф-64 від 29.03.2007, що підтверджується Реєстром іпотечних договорів, які забезпечуються виконання зобов`язань за кредитними договорами (а.с.35-37). Згідно даних Договору №01/01-20 від 16.01.2020 про відступлення (купівлі-продажу) прав вимоги, ТОВ «Фінансова компанія «Депт Фінанс» передало [PERSON] право вимоги за кредитним договором 07Ф-64 від 29.03.2007 згідно Акту приймання-передачі (а.с. 30-33). Довідкою № 01/01-20 від 16.01.2020 підтверджується, що ТОВ «Фінансова компанія «Депт Фінанс» будь-яких претензій до [PERSON] не має. Заборгованості перед ТОВ «Фінансова компанія «Депт Фінанс» [PERSON] не має (а.с. 46). Відповідно до ст. 1 Закону України «Про іпотеку», іпотекою визнається вид забезпечення виконання зобов`язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов`язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника в порядку, встановленому цим Законом. Іпотека виникає на підставі договору, закону або рішення суду. Частиною 5 ст. 3 Закону України «Про іпотеку» передбачено, що іпотека має похідний характер від основного зобов`язання і є дійсною до припинення основного зобов`язання або до закінчення строку дії іпотечного договору. Як передбачено ст. 17 Закону України «Про іпотеку», іпотека припиняється у разі, зокрема, припинення основного зобов`язання або закінчення строку дії іпотечного договору, а також з інших підстав, передбачених цим Законом. Згідно із ч. 1 ст. 4 Закону України «Про іпотеку», обтяження нерухомого майна іпотекою підлягає державній реєстрації в порядку, встановленому законодавством. У відповідності до ст. 598 ЦК України, зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Стаття 606 ЦК України передбачає, що зобов`язання припиняється поєднанням боржника і кредитора в одній особі. Статтею 41 Конституції України закріплено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Згідно статті 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. У відповідності до ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Дослідивши матеріали справи судом встановлено, що зобов`язання [PERSON] перед кредитором припинено в силу ст. 606 ЦК України. Таким чином припинено і дію договору іпотеки як похідного від основного зобов`язання. Щодо вимоги позивача про прийняття рішення про державну реєстрацію припинення іпотеки, суд враховує наступне. При посвідченні іпотечних договорів виникає необхідність реєстрації іпотеки та заборони в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно. Ця необхідність ґрунтується на вимогах ст. 4 Закону України «Про іпотеку», ст. 73 Закону України «Про нотаріат», ст. 4 Закон України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», норм Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України. Пунктом 5.1 Глави 15 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України № 296/5 від 22.02.2012 передбачено, що нотаріус знімає заборону відчуження майна, зокрема, при одержанні повідомлення кредитора про погашення позики або за рішенням суду. Враховуючи наведене, суд приходить до висновку, що вказана позовна вимога є передчасною та не підлягає задоволенню. Крім того не підлягають задоволенню позовні вимоги в частині зняття арешту із земельних ділянок кадастровий №6810600000:01:003:0182 та № 6810600000:01:003:0813, оскільки ці об`єкти не були предметом Договору іпотеки, яким забезпечувалося виконання кредитного зобов`язання. Питання щодо судових витрат суд вирішує в порядку ст. 141 ЦПК України. На підставі викладеного та

Outcome: partial