Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-24 00:00:00

1. Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача. 20.08.19. [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про зменшення розміру аліментів, мотивуючи свої вимоги наступним. На підставі рішення Новозаводського районного суду міста Чернігова від 14 грудня 2017 року у справі № 751/8299/17 за позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, на нього покладений обов`язок сплачувати аліменти на утримання дитини [PERSON] в розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 17.11.2017 року і до досягнення дитиною повноліття. З 09 квітня 2019 року він перебуває у зареєстрованому шлюбі з [PERSON] . [INFO] у шлюбі в нього народилась донька [PERSON] , яка фактично знаходиться на його утриманні, оскільки дружина позивача - [PERSON] з 28 червня 2019 року перебуває в соціальній відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку. Позивач зазначає, що витрати на утримання його дитини - [PERSON] становлять більше 88 866 грн. на рік, оскільки дбає про її моральний, фізичний і соціальний розвиток постійно, в тому числі і відпочинок за кордоном. Однак, враховуючи зміну сімейного стану позивача та народження доньки [PERSON] (2019 р.н.), доходи отримані ним мають бути направлені також на забезпечення і її належних умов життя, фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку. Просив зменшити розмір аліментів, сплачуваних ним на підставі рішення Новозаводського районного суду міста Чернігова від 14 грудня 2017 року у справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини [PERSON] [INFO] з 1/4 частини заробітку (доходу) щомісячно до 1/6 частини його заробітку (доходу) щомісячно. Представник позивач в судовому засіданні позов підтримала та просила його задовольнити з підстав, які викладені в позовній заяві (а.с.2-5) та відповіді на відзив на позовну заяву про зменшення розміру аліментів (а.с.52-54). Відповідачка та її представник позов не визнали в повному обсязі з підстав, зазначених у відзиві на позовну заяву про зменшення розміру аліментів (а.с.32-33) та запереченнях на відповідь на відзив на позовну заяву про зменшення розміру аліментів (а.с.85). ІІ. Процесуальні дії у справі та заяви (клопотання) учасників справи. 22.10.2019 відповідачка [PERSON] надала до суду відзив на позовну заяву про зменшення розміру аліментів, згідно якого просить в задоволенні позовних вимог відмовити (а.с.32-33). 08.11.2019 позивач [PERSON] надав до суду відповідь на відзив на позовну заяву про зменшення розміру аліментів, згідно якого просить позовні вимоги задовольнити та зменшити розмір аліментів, сплачуваних ним на підставі рішення Новозаводського районного суду міста Чернігова від 14 грудня 2017 року у справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини [PERSON] [INFO] з 1/4 частини заробітку (доходу) щомісячно до 1/6 частини його заробітку (доходу) щомісячно (а.с.52-54). 20.11.2019 відповідачка [PERSON] надала до суду заперечення на відповідь на відзив на позовну заяву про зменшення розміру аліментів, згідно якого просить в задоволенні позовних вимог відмовити (а.с.85). ІІІ. Фактичні обставини, встановлені судом та зміст спірних правовідносин. В судовому засіданні встановлено, що у позивача [PERSON] та відповідачки [PERSON] є спільна малолітня дитина - [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] (а.с.10). Судовим наказом Новозаводського районного суду м. Чернігова від 14 грудня 2017 року, виданого за заявою [PERSON] про видачу судового наказу за вимогою про стягнення аліментів з [PERSON] на утримання неповнолітньої дитини, було наказано: стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання неповнолітньої дитини - [PERSON] , [INFO] в розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 17.11.2017 року і до досягнення дитиною повноліття (а.с.9). Згідно довідки № 19 від 12.10.2019 року вбачається, що [PERSON] , [INFO] відноситься до категорії дітей з особливими освітніми потребами порушення мовлення. Дівчинка проходить курс аудіостимуляції Tomatis і потребує постійних корекційних занять з логопедом. Мама [PERSON] , [INFO] внесла 3900 грн. благодійного внеску (а.с.86). 09.04.2019 року [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб, що підтверджується копією свідоцтва серії [NUMBER] (а.с.11). [INFO] у шлюбі [PERSON] та [PERSON] народилась спільна малолітня дитина - [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] (а.с.12). Згідно Витягу з наказу № 173 ВК від 27.06.2019 «По особовому складу» вирішено: надати [PERSON] , начальнику центру обслуговування споживачів служби по роботі з клієнтами, соціальну відпустку для догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку з 28 червня 2019 року до дати фактичного виходу на роботу (а.с.14). Позивач [PERSON] офіційно працевлаштований, займає посаду директора КП «ЧЕРНІГІВВОДОКАНАЛ» та щомісячно сплачує аліменти на утримання дитини [PERSON] , що підтверджується довідкою про доходи (а.с.13). IV. Норми права, які застосував суд та оцінка аргументів сторін. Частиною 1 ст. 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до статті 51 Конституції України та статті 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. При цьому, відповідно до статті 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини, за загальним правилом, не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. У відповідності до ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я дитини, його матеріальне становище, стан здоров`я і матеріальне становище платника аліментів, а також наявність у платника аліментів на утриманні інших осіб, яким він зобов`язаний виплачувати аліменти. Відповідно до частин першої, другої статті 27 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789-ХІІ(78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до статті 52 Конституції України, діти рівні у своїх правах незалежно від походження, а також від того, народженні вони у шлюбі чи поза ним. Враховуючи вищезазначений конституційний принцип, суд приходить до висновку, що діти є рівними у своїх правах щодо належного матеріального забезпечення, не залежно від того, чи здійснюється утримання дитини шляхом стягнення аліментів, або утримання дитини проводиться у добровільному порядку. Відповідно до ч. 1 ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них. Крім того, враховуючи висновок Верховного Суду, що міститься у постанові від 30 травня 2018 року у справі №194/1211/16-ц, відповідно до якого одруження та наступне батьківство визнається судом касаційної інстанції як підстави для зменшення розміру аліментів. Враховуючи рівність обов`язків батьків щодо забезпечення дітей, зміну сімейного стану позивача та народження у нього другої дитини, його офіційне працевлаштування та наявність постійного доходу, суд приходить до висновку про задоволення позову, оскільки у позивача змінився сімейний стан, тому суд вважає, що останній здатен платити аліменти на користь відповідачки на утримання доньки [PERSON] , у розмірі 1/6 частини з усіх видів його доходу (заробітку). Згідно ч. 2 ст. 182 Сімейного кодексу України, мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, а тому ця імперативна норма підлягає застосуванню у даних правовідносинах. На підставі викладеного,

Outcome: approved