Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-09 00:00:00

20 серпня 2015 року [PERSON] та [PERSON] звернулись до суду з позовом до Кальченківської сільської ради Білопільського району Сумської області про визначення додаткового строку для прийняття спадщини. Свої вимоги мотивували тим, що 22 травня 2008 року померла їх мати [PERSON]. За життя остання склала заповіт, яким заповіла їм все своє майно. Однак, своєчасно спадщину після матері вони не оформили у звязку з розбіжністю написання імені матері у правовстановлюючих документах, складними сімейними обставинами та скрутним матеріальним становищем. Посилаючись на те, що у звязку з пропуском встановленого законом строку для прийняття спадщини, вони не можуть реалізувати своє право на спадщину за заповітом і вільно розпоряджатись спадковим майном, позивачі звернулись до суду з позовом, в якому просили визначити їм додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини після матері [PERSON], яка померла 22 травня 2008 року, тривалістю в три місяці з дня набрання рішенням суду законної сили. В судове засідання позивачі [PERSON] та [PERSON] не зявились, подали заяви про розгляд справи в їх відсутність, позов підтримують (а. с. 37-38) Представник відповідача Кальченківської сільської ради Білопільського району Сумської області в судове засідання не зявився. Сільський голова листом повідомив, що з позовом згодний, просив розглянути справу без участі представника сільради (а. с. 36). Представник третьої особи Білопільської районної державної нотаріальної контори у судове засідання також не зявився. Нотаріус надіслала заяву про розгляд справи без її участі, при винесенні рішення покладається на розсуд суду (а. с. 31). У звязку з неявкою сторін, третьої особи, суд розглядає справу без їх участі, на підставі наявних у справі доказів, у відповідності до ч. 2 ст. 197 ЦПК України без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Повно, всебічно і обєктивно дослідивши матеріали справи та оцінивши їх у сукупності з точки зору належності, допустимості і взаємозвязку, суд приходить до наступних висновків. Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 1220 Цивільного кодексу України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою. Статтею 1233 ЦК України визначено, що заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Згідно з ч. 1 ст. 1235 ЦК України заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин. Відповідно до ч. 1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом має право прийняти спадщину. У відповідності до ч. 1 ст. 1270 Цивільного кодексу України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. За приписами частини третьої статті 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Судом встановлено, що батьками позивачів [PERSON] та [PERSON] (дошлюбне прізвище [PERSON]) були [PERSON] та [PERSON], що підтверджується свідоцтвами про народження серії І-АГ №456997 та серії ІV-УР №777320 відповідно (а. с. 6, 7, 8, 11). Згідно з свідоцтвом про смерть серії І-БП №234223 [PERSON] помер 09 серпня 1996 року (а. а. 15). 22 травня 2008 року померла [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-БП №082946 (а. с. 17). Згідно з наявною в матеріалах справи копією заповіту, посвідченого секретарем Кальченківської сільської ради Білопільського району Сумської області 17 листопада 1997 року, зареєстрованого в реєстрі за №185, [PERSON] заповіла все своє майно в рівних частинах [PERSON] та [PERSON] позивачам у справі (а. с. 16). З довідок Кальченківської сільської ради Білопільського району від 19 лютого та 07 вересня 2015 року вбачається, що [PERSON] до дня смерті 22 травня 2008 року була зареєстрована за адресою: [INFO], але з 2006 року за вказаною адресою не проживала. Заповіт від імені [PERSON] посвідчувався виконкомом Кальченківської сільської ради 17 листопада 1997 року за №185, реєстраційний номер у спадковому реєстрі №40860421. Вказаний заповіт не змінювався і не відмінявся (а. с. 18, 39). Відповідно до наявної в матеріалах справи копії Державного акту на право приватної власності на землю серії І-СМ №011127, виданого Кальченківською сільською радою 17 грудня 1999 року на підставі рішення 12 сесії 23 скликання Кальченківської сільської ради від 07 грудня 1999 року, зареєстрованого у Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю за №138, [PERSON] на праві приватної власності належала земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що знаходиться на території Кальченківської сільської ради Білопільського району Сумської області, площею 3,835 гектарів (ріллі) в межах згідно з планом (а. с. 19). Рішенням Білопільського районного суду Сумської області від 27 квітня 2015 року встановлено факт родинних відносин, а саме, що [PERSON], яка померла 22 травня 2008 року в селі Шкуратівка Білопільського району Сумської області, свідоцтво про смерть серії І-БП № 082946 від 23 травня 2008 року, була матірю [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], в свідоцтві про народження яких прізвище, імя та по батькові матері записане як [PERSON]. Крім того, встановлено юридичний факт належності правовстановлюючих документів, а саме, що заповіт від 17 листопада 1997 року, посвідчений секретарем виконавчого комітету Кальченківської сільської ради Білопільського району Сумської області, зареєстрований в реєстрі за №185, в якому прізвище, імя та по батькові заповідача записане як [PERSON], є заповітом, складеним від імені матері заявників [PERSON] та [PERSON], яка померла 22 травня 2008 року і в свідоцтві про смерть якої її прізвище, імя та по батькові записане, як [PERSON] (а. с. 13-14). З інформаційної довідки зі Спадкового реєстру, виданої Білопільською районною державною нотаріальною конторою 28 серпня 2015 року, вбачається, що спадкова справа після [PERSON], яка померла 22 травня 2008 року, не заводилась (а. с. 32). Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що позивачі мають право на спадщину за заповітом після матері [PERSON], померлої 22 травня 2008 року, однак вони не можуть реалізувати його у звязку з пропуском встановленого законом строку для прийняття спадщини. З огляду на положення абз. 6 п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України Про судову практику у справах про спадкування від 30 травня 2008 року №7, вирішуючи питання при визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, повязані з обєктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Як вбачається з матеріалів справи, позивачі пропустили встановлений законом строк для прийняття спадщини так як вживали заходи щодо виправлення розбіжностей, допущених при написанні імені матері в особистих і правовстановлюючих документах, а також у звязку із скрутним матеріальним становищем. Суд вважає причини пропуску позивачами встановленого законом строку для прийняття спадщини поважними і приходить до висновку про задоволення позовних вимог [PERSON] і [PERSON] та визначення їм додаткового строку для прийняття спадщини після матері [PERSON], яка померла 22 травня 2008 року, тривалістю кожному по три місяці з дня набрання чинності рішенням суду. На підставі викладеного,

Outcome: approved