Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-02 00:00:00

21 жовтня 2015 року позивач [PERSON] звернувся до Краматорського міського суду Донецької області з позовною заявою до [PERSON] міської ради про скасування Державного акту на право власності на земельну ділянку. Свої вимоги позивач обґрунтував тим, що 7 грудня 2004 року на підставі рішення [PERSON] міської ради №18/1У-55 від 28.04.2004 року, йому був виданий Державний акт на право власності на земельну ділянку ДН № 025181.Вважає,що Державний акт був виданий с порушенням ЗУ №899\\1У від 15.06.2003 року про виділення земельної ділянки в натурі власнику земельної частки. Рішення [PERSON] міської ради на підставі якого був виданий Державний акт на землю було прийняте передчасно. Просить скасувати Державний акт на землю на підставі відсутності обєкта земельної ділянки в натурі. У судовому засіданні позивач [PERSON] позов підтримав у повному обсязі та послався на обставини, яки викладені в позові. Представник відповідача [PERSON] міської Ради [PERSON] у судовому засіданні позов не визнала. Обґрунтувала тим, що на підставі рішення [PERSON] міської ради від 28.04.2004 року №18\\1У-5 [PERSON] отримав державний акт на право власності на земельні ділянки загальною площею 9,08 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва: в тому числі сіножаті-пл.0,09 га, пасовища-1,23 га,ріллі-7,76 га, який було зареєстровано 7 грудня 2004 року, про що зроблено запис в книзі записів реєстрації державних актів на право власності та на право постійного користування землею, договорів оренди землі, встановлено, що дані про вищевказані земельні ділянки були внесені до бази даних автоматизованої системи державного земельного кадастру в установленому порядку. Права позивача не були порушені, міська Рада діяла відповідно до закону. Вислухавши думку сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов не підлягає задоволенню. Так у судовому засіданні встановлено, що на підставі рішення [PERSON] міської ради №18\\1У-55 від 28.04.2004року, [PERSON] 7 грудня 2004 року був виданий державний акт ДН №025181 на право власності на земельну ділянку яка знаходиться с. Першотравневе вул.. Гагарина 35, площею 9.080 га в межах [PERSON] міської ради для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Державний акт зареєстровано в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за №15-1226. Частиною 1ст.3 ЦПК України встановлено,що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав,свобод чи інтересів. Відповідно до ст.. 60 ЦПК України,кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених ст..61 цього Кодексу. Згідно ст..125 ЗК України( в редакції на момент прийняття рішення міською радою) право власності та право постійного користування на земельну ділянку виникає після одержання її власником або користувачем документа, що посвідчує право власності чи право постійного користування земельною ділянкою, та його державної реєстрації. Тобто передача у власність передбачає саме видачу державних актів на право приватної власності на земельні ділянки для власників сертифікатів, а отже відповідним рішенням міської ради було вирішено питання про видачу державних актів та оформлення права громадян на земельні ділянки відповідно до вимог чинного на той час законодавства.. Відповідно до статті 126 ЗК України, право власності на земельну ділянку і право постійного користування земельною ділянкою посвідчується державними актами. Державні акти на право власності на земельні ділянки є документами, що посвідчують право власності й видаються на підставі відповідних рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень. У спорах, пов'язаних із правом власності на земельні ділянки, недійсними можуть визнаватись як зазначені рішення, на підставі яких видано відповідні державні акти, так і самі акти на право власності на земельні ділянки. Державний акт на право власності на земельну ділянку, виданий на імя [PERSON], відповідає всім вимогам діючого на той час законодавства України із зазначенням кадастрових номерів, а отже з чітким визначенням їх меж на місцевості. При таких обставинах в задоволені позову слід відмовити.. .

Outcome: dismissed