Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-16 00:00:00

20 грудня 2019 року з Мостиського районного суду Львівської області за підсудністю надійшли матеріали цивільної справи за позовом [PERSON] до [PERSON] про повернення суми попередньої оплати та відшкодування моральної шкоди. Стислий виклад позицій сторін. Обґрунтування позивача. 19.11.2018 позивач [PERSON] замовив у відповідача [PERSON] вхідні двері вартістю 12500,00 грн., які останній протягом місяця обіцяв доставити до місця проживання позивача, вартість доставки становила 150,00 грн. Загальна вартість замовлення становила 12650,00 грн. На вимогу відповідача, позивачем попередньо було оплачено 6500,00 грн., що підтверджується замовленням № ТО-013/11 від 19.11.2018. Між позивачем та відповідачем був укладений договір купівлі-продажу з попередньою оплатою покупця та обов`язком доставки товару продавцем. Відповідач не виконав свого обов`язку, передбаченого ст. 664 ЦК України. Позивач зазначає, що він уже другий рік вимагає від відповідача повернення попередньо оплачених коштів, проте останній їх не віддає, та 27.06.2019 відповідачем була власноручно написана розписка, у якій зобов`язався повернути сплачені позивачем кошти у сумі 6500,00 грн. до 05.07.2019. Проте, станом на момент звернення до суду відповідач коштів, які були попередньо оплачені позивачем не повернув, тому останній змушений звернутися до суду за захистом своїх порушених прав та законних інтересів. У зв`язку з неправомірними діями відповідача позивач [PERSON] не отримав замовленого товару, був змушений вживати заходів для повернення коштів, звертатись до суду, що зумовило переривання звичайного способу життя і завдало позивачу моральної шкоди, яку він оцінює в розмірі 10000 грн. У зв`язку з наведеним, просить позов задовольнити та стягнути з відповідача [PERSON] суму боргу в розмірі 6500,00 грн., та завдану моральну шкоду в розмірі 10000,00 грн. Обґрунтування заперечень відповідача. Відповідачем [PERSON] відзив на позовну заяву у встановлений судом строк та порядок подано не було. Процесуальні дії у справі. Ухвалою Шевченківського районного суду м. Львова від 23 грудня 2019 року провадження у зазначеній справі відкрито та призначено розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження. Фактичні обставини встановлені судом, зміст спірних правовідносин, оцінка доказів та висновки суду. У судовому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги підтримав повністю, покликаючись на підстави та мотиви, викладені в позовній заяві, просив їх задовольнити. У судовому засіданні відповідач [PERSON] позовні вимоги визнав частково, погоджується щодо позовної вимоги про стягнення суми боргу в розмірі 6500,00 грн., проте заперечує суму моральної шкоди в розмірі 10000,00 грн. Заслухавши пояснення сторін, з`ясувавши дійсні обставини справи, дослідивши зібрані у справі докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, тобто обов`язок доказування покладений на сторони. Відповідно до ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Стаття 16 ЦК України визначає, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Згідно з положеннями статті 509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Статтею 525 ЦК України передбачено, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. За змістом статті 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Нормою ст. 629 ЦК України передбачено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами. Судом встановлено, що 19.11.2018 позивач [PERSON] замовив у відповідача [PERSON] вхідні двері вартістю 12500,00 грн., які останній протягом місяця обіцяв доставити до місця проживання позивача, вартість доставки становила 150,00 грн. Загальна вартість замовлення становила 12650,00 грн. На вимогу відповідача, позивачем попередньо було оплачено 6500,00 грн., що підтверджується замовленням № ТО-013/11 від 19.11.2018 (а. с. 4). Відповідачем не виконано зобов`язання по доставці товару та не було повернуто попередньо оплачених коштів, що підтверджується написаною відповідачем розпискою, у якій зобов`язувався повернути сплачені позивачем кошти у сумі 6500,00 грн. до 05.07.2019 (а. с. 5). Судовим розглядом не спростовано доводів позивача, що станом на момент звернення до суду кошти повернуті не були. Законодавство, що застосоване судом при розгляді спірних правовідносин. Нормою ст. 693 ЦК України передбачено, що якщо договором встановлений обов`язок покупця частково або повністю оплатити товар до його передання продавцем (попередня оплата), покупець повинен здійснити оплату в строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо такий строк не встановлений договором, - у строк, визначений відповідно до статті 530 цього Кодексу. Якщо продавець, який одержав суму попередньої оплати товару, не передав товар у встановлений строк, покупець має право вимагати передання оплаченого товару або повернення суми попередньої оплати. Стаття 610 ЦК України вказує, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно з положеннями статті 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: 1) припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов`язання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди. На підставі викладеного, з відповідача на користь позивача підлягають до стягнення неповернуті кошти за товар в розмірі 6500,00 грн. Згідно ст. 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування. Відповідно до п. 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31.03.1995 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової шкоди)», під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Нормою ст. 1167 ЦК України передбачено, що моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Враховуючи те, що відповідачем [PERSON] протягом тривалого часу не було виконано взятого на себе зобов`язання, суд при визначенні розміру морального відшкодування виходить із принципів розумності і справедливості, відповідно до ст. 23 ЦК України, враховує характер, глибину душевних, фізичних, емоційних та моральних страждань, які переніс і переносить позивач, приходить до висновку, що визначений позивачем [PERSON] розмір моральної шкоди в сумі 10000,00 (десять тисяч) гривень підлягає частковому задоволенню у розмірі 2000,00 (дві тисячі) гривень, що є відповідним і співмірним перенесеним ним моральним стражданням. Враховуючи викладене, суд дійшов висновку що позов є підставним та підлягає задоволенню. Розподіл судових витрат між сторонами. Згідно ст. 141 ЦПК України судові витрати підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.

Outcome: partial