Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-01 00:00:00

1 грудня 2017 року [PERSON] звернулася до суду з цим позовом, мотивуючи його тим, що 26 жовтня 2007 року померла її мати [PERSON], після смерті якої відкрилася спадщина належний їй житловий будинок № 120 по вул. Хліборобська в с. Держанівка Носівського району Чернігівської області з надвірними будівлями. Вона (позивач) спадщину прийняла, але нотаріус відмовив їй у видачі свідоцтва про право на спадщину на зазначений житловий будинок у звязку із відсутністю на нього правовстановлюючих документів. [PERSON] просила суд визнати за нею право власності на житловий будинок № 120 по вул. Хліборобська в с. Держанівка Носівського району Чернігівської області з господарськими будівлями та спорудами в порядку спадкування після смерті матері. Ухвалою від 4 грудня 2017 року у справі було відкрито провадження та призначено її судовий розгляд на 11 годину 2 лютого 2018 року. 15 грудня 2017 року набрав чинності Закон України № 2147-VIII від 3 жовтня 2017 року «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів», яким ЦПК України викладено в новій редакції (далі ЦПК України). Відповідно до п. 9 Розділу ХШ «Перехідні положення» ЦПК України, справи в судах першої та апеляційної інстанції, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу. Пунктом 2 ч. 4 ст. 274 ЦПК України в порядку спрощеного позовного провадження не можуть бути розглянуті справи у спорах щодо спадкування. Відповідно до ч. 1 ст. 196 ЦПК України для виконання завдання підготовчого провадження в кожній судовій справі, яка розглядається за правилами загального позовного провадження, проводиться підготовче засідання. Таким чином, суд вважає необхідним провести у даній цивільній справі підготовче засідання. У судове засідання позивач та її представник адвокат [PERSON] не зявилися, представник подав до суду заяву, в якій зазначив, що позовні вимоги підтримує у повному обсязі, просив їх задовольнити, справу розглянути без його участі та участі позивача. У судове засідання представник Держанівської сільської ради Носівського району Чернігівської області не з'явився, сільський голова подав до суду заяву, в якій зазначив, що сільська рада позов [PERSON] визнає, просив його задовольнити, розгляд справи проводити без їх участі. Суд проводить підготовче засідання у відсутності учасників справи та відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України вважає за можливе за його результатами ухвалити рішення, оскільки відповідач визнав позов. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України суд розглядає справу без здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Вивчивши і дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. У судовому засіданні встановлено, що житловий будинок № 120 по вул. Хліборобська в с. Держанівка Носівського району Чернігівської області відносився до типу колгоспного двору, станом на 15 квітня 1991 року в ньому була зареєстрована та проживала [PERSON], що підтверджується довідкою виконкому Держанівської сільської ради № 502 від 26 жовтня 2017 року (а.с. 9). Відповідно до п. 6 постанови Пленуму ВСУ № 20 від 22 грудня 1995 року «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» спори щодо майна колишнього колгоспного двору, яке було придбане до 15 квітня 1991 року, мають вирішуватися за нормами, що регулювали власність цього двору, тобто ЦК УРСР 1963 року. Відповідно до ст. 120 ЦК УРСР майно колгоспного двору належало його членам на праві сумісної власності. Відповідно до ч. 2 ст. 123 ЦК УРСР розмір частки члена двору встановлюється виходячи з рівності часток усіх членів двору, включаючи неповнолітніх і непрацездатних. Відповідно до пп. «а» п. 6 вищезазначеної постанови, право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. За таких обставин [PERSON] належав у цілому житловий будинок № 120 по вул. Хліборобська в с. Держанівка Носівського району Чернігівської області, як єдиному члену колишнього колгоспного двору. У судовому засіданні встановлено, що [PERSON] за життя не зареєструвала у встановленому порядку право власності на належний їй житловий будинок. 26 жовтня 2007 року померла [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а.с. 6). Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. У судовому засіданні встановлено, що 27 червня 2001 року [PERSON] склала заповіт, яким належний їй житловий будинок, а також усе майно, що буде належатиме їй на день смерті і на що за законом вона матиме право, заповіла своїй дочці [PERSON], що підтверджується його копією (а.с. 7). Зазначений заповіт є чинним, що підтверджується інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) від 30 січня 2018 року (а.с. 31-32). У судовому засіданні встановлено, що [PERSON] прийняла спадщину після смерті [PERSON], 14 жовтня 2008 року на її імя було видано свідоцтва про право на спадщину за заповітом на земельні ділянки та грошові заощадження, що підтверджується копією спадкової справи № 347 до майна померлої [PERSON] (а.с. 26-29). Таким чином, [PERSON] успадкувала після смерті [PERSON] належний їй житловий будинок № 120 по вул. Хліборобська в с. Держанівка Носівського району Чернігівської області. Відповідно до ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. У судовому засіданні встановлено, що [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на вищезазначений житловий будинок у звязку із відсутністю на нього правовстановлюючого документа, що підтверджується постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії № 1152/02-31 від 17 липня 2017 року (а.с. 13). З матеріалів справи вбачається, що на житловий будинок № 120 по вул. Хліборобська в с. Держанівка Носівського району Чернігівської області виготовлена технічна документація (а.с. 10-12). За встановлених обставин суд приходить до висновку про те, що позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved