Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-12 00:00:00

20 грудня 2014 року позивачка звернулася до суду з вищевказаним позовом, посилаючись на те, що вони з відповідачем перебували в зареєстрованому шлюбі, від якого мають -сина [PERSON], [INFO], який проживає разом з нею та знаходиться на її утриманні. Відповідач на утримання дитини матеріальної допомоги не надає. Просить стягнути з відповідача аліменти на її користь на утримання дитини в розмірі 1/6 частини всіх видів заробітку, щомісячно, але не менше 30% від прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку. Позивачка у судове засідання не з'явилася, просила суд розглядати справу у її відсутність. Відповідач у судовому засіданні позовні вимоги визнав, суду пояснив, що перебував з позивачкою у зареєстрованому шлюбі, від якого мають трьох неповнолітніх дітей синів [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], які після припинення подружніх стосунків з позивачкою та за домовленістю між ними залишилися проживати разом з ним, а менший син - [PERSON],[INFO], проживає разом з позивачкою. Матеріальної допомоги на утримання сина [PERSON] не надає, існує за рахунок випадкових заробітків. Дослідивши докази по справі, суд прийшов до наступного. У судовому засіданні встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі та є батьками неповнолітього - сина [PERSON], [INFO], який проживає разом з матір'ю та знаходиться на її утриманні. Позивачка ніде не працює, перебуває по догляду за дитиною по досягненні трьох років, яка народилася від іншого шлюбу, зобов'язана до сплати аліментів на утримання двох неповнолітніх дітей у розмірі 2/8 частки усіх видів доходів. Зазначене підтверджується: свідоцтвом про народження [PERSON] [NUMBER], виданого Тамаринською сільською радою Снігурівського району Миколаївської області 21.08.2010 року (актовий запис про народження №14 внесений 21.08.2010 року тією ж сільською радою); свідоцтвом про народження [PERSON] [INFO], [NUMBER], виданим відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Болградського РУЮ 30.08.2013 року; рішенням Снігурівського районного суду Миколаївської області від 22.04.2013 року, яким шлюб, укладений між сторонами 11.10.1997 року, розірвано (а.с.5), довідкою виконкому Болградської міської ради Одеської області від 06.12.2013 року про перебування у [PERSON] на утриманні двох неповнолітніх дітей, в т.ч. і сина відповідача [PERSON] (а.с.9), рішенням Снігурівського районного суду Миколаївської області від 27.11.2013 року, за яким з [PERSON] присуджено до сплати аліменти на користь [PERSON] на утримання двох дітей-синів [PERSON],[INFO] та [PERSON],[INFO], у розмірі 2/8 часток заробітку матері, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 16.09.2013 року (а.с.10-11). Відповідач є працездатним, ніде не працює, має на утриманні двох неповнолітніх дітей. Відповідач матеріальної допомоги на утримання сина [PERSON] добровільно не надає, що ним не заперечується. Також, суду не представлено доказів про наявність у дитини хронічних захворювань, дарованого, спадкового майна та самостійних джерел матеріального забезпечення. Між сторонами склалися сімейні правовідносини, що виникають з приводу утримання неповнолітніх дітей. Так, за главою 15 Сімейного кодексу України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Способи виконання батьками обовязку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. Якщо сторони такої згоди не дійшли, кошти на утримання дитини присуджуються рішенням суду у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ч.1 ст. 182 СК України при визначені розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інших обставин, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього кодексу. За змістом ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову за наявності до того законних підстав суд ухвалює рішення про задоволення позову. Враховуючи, що відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання дитини, позовні вимоги визнає, вимоги позивачки про стягнення аліментів у заявленому розмірі є обґрунтовані та є законні підстави для їх задоволення на захист прав дитини на матеріальне забезпечення. Згідно ч.1 ст.191 СК України аліменти присуджуються від дня пред'явлення позову. Відповідно до ст.88 ч.3 ЦПК України суд стягує з відповідача судовий збір в дохід держави.

Outcome: approved