Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-04 00:00:00

21.08.2017 року позивач звернувся до суду з позовом до Первомайської міської ради Миколаївської області про визнання права власності на спадкове майно в порядку спадкування за заповітом, обґрунтувавши позовні вимоги тим, що [INFO] року в м. Первомайську Миколаївської області померла його мачуха [PERSON], після смерті якої відкрилася спадщина на належне їй майно, що складалося з квартири [ADDRESS] та квартири [ADDRESS]. Позивач є спадкоємцем за заповітом, який був посвідчений 24.07.2013 року приватним нотаріусом Первомайського міського нотаріального округу Миколаївської області Сулімою В.Ф., за реєстровим № 1100, після смерті [PERSON], згідно якого вона заповіла йому квартиру [ADDRESS] та все належне їй майно, де б воно не знаходилося та з чого б воно не складалося, все те, що буде їй належати на день смерті. Так, позивач звернувся до Першої Первомайської державної нотаріальної контори Миколаївської області щодо оформлення спадкових прав на майно, але йому постановою від 26.07.2017 року було відмовлено у видачі свідоцтв на право на спадщину на спадкове майно у зв'язку з відсутністю правовстановлюючих документів на вищевказані квартири. Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 49 ЗУ «Про нотаріат», нотаріус відмовляє у вчинені нотаріальної дії, якщо не подано відомості та документи, необхідні для її вчинення. Згідно з п.п. 4.15, 4.18 п. 4 гл. 10 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, видача свідоцтва про право на спадщину на майно, що підлягає державній реєстрації, проводиться нотаріусом після надання правовстановлюючого документу щодо належності цього майна спадкодавцеві. Оскільки органи, які здійснюють повноваження у сфері державної реєстрації прав, видають документи лише власникам або уповноваженим ними особам за довіреністю, зареєструвати право власності на майно спадкодавця та отримати на них документи неможливо в зв'язку з його смертю. Таким чином, на даний час [PERSON] є єдиним спадкоємцем за заповітом, і в той же час, за незалежними від нього обставинами, не має змоги оформити спадщину і користуватися спадковим майном, хоча згідно діючого законодавства має на це всі права. Позивач в судове засідання надав заяву з проханням слухати справу за його відсутності, позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив їх задовольнити. Від представника відповідача на адресу суду надійшла заява з проханням слухати справу за її відсутності, проти задоволення позовних вимог не заперечувала і просила прийняти рішення на розсуд суду. Дослідивши матеріали справи, надані суду докази, суд приходить до наступного висновку. У судовому засіданні встановлено, що позивач є єдиним спадкоємцем за заповітом після смерті [PERSON], яка померла [INFO] року, посвідченого приватним нотаріусом Первомайського міського нотаріального округу Миколаївської області Сулімою В.Ф., за реєстровим №1100, що підтверджується копіями заповіту серії [NUMBER] від 24.07.2013 року та свідоцтва про смерть від 03.12.2016 року серія [NUMBER] До складу спадщини після смерті [PERSON] входить: квартира [ADDRESS] та квартира [ADDRESS]. [PERSON] прийняв спадщину, проте нотаріус постановою від 26.07.2017 року відмовив йому у видачі свідоцтв про право на спадщину за заповітом на спадкове майно в зв'язку з відсутністю правовстановлюючих документів на нього (а.с. 9). Згідно ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Відповідно до п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України за № 7 від 30.05.2008 «Про судову практику у справах про спадкування», у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Відповідно до ст.1216 ЦК України спадкування є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Судом встановлено, що [PERSON] звернулася із заявою до адміністрації заводу «Фрегат» щодо надання дозволу на викуп квартири в приватну власність (а.с.11). 05.06.1992 року технічний паспорт на квартиру по [ADDRESS] було виготовлено заводом «Фрегат» (а.с. 16-18). Актом від 01.06.1992 року, затвердженим керівництвом заводу «Фрегат», оціночна комісія визначила вартість вказаної квартири (а.с. 12), а згідно виписки з протоколу засідання профспілкового комітету заводу «Фрегат» від 27.05.1992 року ЖКО заводу дозволено продаж вказаної квартири [PERSON] (а.с. 13). Згідно квитанції № 4490 спадкодавиця сплатила вказану вартість квартири (а.с. 14). Спадкодавиця правомірно володіла та користувалися вказаною квартирою, повністю сплатила її вартість, але у зв'язку зі змінами в законодавстві не зареєструвала за життя право власності на неї в КП «Первомайське МБТІ». Також судом встановлено, що на підставі договору дарування, посвідченого 20.06.2002 року приватним нотаріусом Первомайського міського нотаріального округу Миколаївської області Сулімою В.Ф., за реєстровим № 12064, померлій [PERSON] належала квартира [ADDRESS], що підтверджується копіями договору дарування квартири серії АЕК № 955029 від 20.06.2002 року та технічного паспорту на квартиру, виготовленого Первомайським МБТІ (а.с. 20-23). З урахуванням наведеного позовні вимоги позивачки є обґрунтованими та законними і підлягають задоволенню в повному обсязі.

Outcome: approved