Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-20 00:00:00

20.11.2017 року позивачка звернулася до суду з позовом про визнання права власності на спадкове майно житловий будинок з господарськими спорудами та побудовами, розташований по вул. Нова, 5, в с. Ноочеретувате, Великоновосілківського району Донецької області, яке залишилося після смерті її батька [PERSON], померлого 06.02.2016 року. Вимоги заявника мотивовано відмовою нотаріуса у вчиненні нотаріальних дій через неналежним чином оформлений правовстановлюючий документ на домоволодіння. Уповноважені представники сторін в судове засідання не зявились. Від позивача надійшла заява, в якій він свої вимоги підтримав повністю та просив суд здійснювати розгляд без його участі. Представник позивача [PERSON] до суду не зявилася, надала заяву про розгляд справи за її відсутності. Від представника відповідача виконкому Великоновосілківської селищної ради Великоновосілківського району Донецької області надійшов лист в якому він зазначив що позов визнає та просить розглянути справу без його присутності. Визнання відповідачем позову не суперечить законодавству, не порушує прав і охоронюваних законом інтересів інших осіб, а відтак, згідно ст.31,174 ЦПК України є підставою для задоволення позову. Обґрунтованість заявлених вимог підтверджується також і зібраними у справі доказами. Так, розглянувши матеріали справи, судом встановлено: 06.02.2016 року [PERSON] помер, про що видане свідоцтво про смерть серія 1-НО № 935872 від 10.02.2016 року. [PERSON] за життя заповіту не складав. Позивач [PERSON] є рідною дочкою померлого 06.02.2016 року [PERSON], що підтверджується Свідоцтвом про народження серія ІІ-АВ № 109220 від 09.02.1970 року та Свідоцтвом про укладення шлюбу серія V-НО № 288844 від 04.06.1988 року. Відповідно до Витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі від 11.07.2016 року, виданого Великоновосілківською державною нотаріальною конторою, 11.07.2016 року Велиокновосілківською державною нотаріальною конторою було заведено спадкову справу за № 59211167 (номер у нотаріуса 221/2016) на спадкодавця [PERSON], померлого 06.02.2016 року. Згідно Постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії, виданої 20.03.2017 року державним нотаріусом Великоновосілківської державної нотаріальної контори [PERSON] , [PERSON] відмовляється у видачі Свідоцтва про право на спадщину на спадкове майно житловий будинок, розташований по вул. Нова, 5, с. Новоочеретувате, Великоновосілківського району Донецької області, після померлого 06.02.2016 року батька [PERSON], в звязку з тим, що правовстановлюючий документ на домоволодіння Договір купівлі-продажу житлового будинку виданий Регіональною товарною біржею «Універсальна» 23.06.2000 року не посвідчений нотаріально. З дослідженої в судовому засідання копії Біржового контракту 11 /Договір купівлі-продажу жилого будинку/ вбачається, що 23.06.2000 року [PERSON] продала належний їй на підставі Біржового контракту /Договір купівлі-продажу жилого будинку/ посвідченого 16.06.2000 року Регіональною Товарною Біржею «Універсальна» житловий будинок номер 5 по вул. Нова, в с. Новоочеретувате Великоновосілківського району Донецької області [PERSON]. На зворотній стороні контракту мається відбиток реєстраційного штампу Великоновосілківського бюро технічної інвентаризації, згідно якої 23.06.2000 року право власності на вказаний вище будинок було зареєстровано за [PERSON] (реєстровий № 52). Відповідно до відомостей Технічного паспорта на садибний (індивідуальний) житловий будинок № 5 вул. Нова село Новоочеретувате Великоновосілківського району Донецької області, виготовленого станом на 09.08.2017 Комунальним підприємством «Велконовосілківське районне БТІ», інвентаризаційна справа № 000928, [PERSON] належить домоволодіння яке складається з житлового будинку (А-1) загальною площею 57,3 м 2 , з якої житлової 10,1 та допоміжної 47,2, побудованого у 1980 році , коридору (а'-1 ) - у 1980 році, літньої кухні (Б-1) у 1980 році, гаражу (В-1) у 1989 році, сараю (Г-1) у 1985 році, сараю (Е-1) у 2002 році, сараю (Ж-1) у 2001 році, душу (Д-1) 2002 році, погрібу (П-1) у 1090 році, ганку (а' ) у 1980 році. Згідно довідки № 365, виданої виконкомом Комарської сільської ради Великоновосілківського району Донецької області 12.06.2017 року, житловий будинок, розташований за адресою: с. Комар, вул.. Нова, 5, Великоновосілківського району Донецької області та земельна ділянка при ньому площею 0,24 га., згідно відомостей по господарської книги (0064-01) з 23.06.2000 року значаться за [PERSON], який помер 06.02.2016 року. Неможливість оформити право власності на домоволодіння в позасудовому порядку, стало підставою для звернення до суду з вимогою про відновленні порушених прав. Оцінивши зібрані у справі докази, суд прийшов до висновку про необхідність задоволення позовних вимог. Відповідно до змісту пункту 3 частини 1 статті 129 Конституції України, ст. ст. 79-81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести належними і допустимими доказами ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. Поданими позивачем доказами, визнаними відповідачем, доведено обґрунтованість заявлених вимог. В порядку ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Приписами ст.ст. 1216-1220 ЦК України визначено, що спадкуванням є перехід прав та обов'язків(спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися в наслідок його смерті. Відповідно до вимог ст. 1235 ЦК України,заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин. Частиною 5 ст. 1268 ЦК України встановлюється, що незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Згідно ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Статтею 1 Протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка є частиною національного законодавства передбачено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Виходячи зі змісту наведеної норми і відповідно до встановлених у даній справі обставин недотримання процедури щодо отримання державних актів про права власності на нерухоме майно не може обмежувати права власника, з огляду на що, позивач не може ефективно скористатися своїм правом власності, яке гарантує стаття 1 Протоколу N 1. Одночасно, у відповідності до змісту статті 386 ЦК України,захисту підлягають не тільки права і законні інтереси власників майна, а й осіб які є потенційними власниками та правомірно володіють майном на підставах передбачених законом виходячи зі змісту правочину, тобто в яких із зверненням до суду лише виникне право власності. Судом встановлено, що [PERSON], у відповідності з діючим законодавством, позбавлена можливості отримати свідоцтво про право на спадщину, через неналежним чином посвідчення правовстановлюючого документа на будинок. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що доводи позивача знайшли своє повне підтвердження, в звязку з чим суд задовольняє позовні вимоги у повному обсязі. На підставі викладеного,

Outcome: approved