Jurisdiction: civil
Date: 2020-07-14 00:00:00

1.Виклад позицій позивача та відповідача. Позивач звернулася до суду з позовом про встановлення факту народження дітей на тимчасово окупованій території України, в якому просить встановити факт народження у м. Севастополь, АР Крим, [INFO] доньки заявниці [PERSON] та [INFO] сина заявниці [PERSON] , матір`ю якої є [PERSON] , громадянка України, запис про батька дитини у Книзі реєстрації здійснено на підставі вимог ч.1 ст.135 СК України. Свої вимоги заявниця мотивує тим, що [INFO] в м. Севастополь від шлюбу, який зареєстровано на окупованій території з гр. [PERSON] у них народилася донька [PERSON] та [INFO] син [PERSON] . Однак, отримати свідоцтво про народження дітей встановленого зразка заявниця не може, оскільки територія АР Крим відповідно до Закону України\~«Про забезпечення\~прав та\~свобод громадян\~та правовий\~режим тимчасово\~окупованої території\~України» від\~15.04.2014\~року є тимчасово окупованою, будь-які акти (рішення, документи), видані органами та особами на тимчасово окупованій території є недійсними і не створюють правових наслідків. Будь-якого іншого способу отримати свідоцтво про народження дитини, окрім звернення до суду із заявою про встановлення факту народження особи, вона не має. У зв`язку із викладеним, з метою реалізації прав та обов`язків, пов`язаних із народженням дітей, позивач звернулася до з позовом суду, так як наявний спір про батьківство. Заяви, клопотання учасників справи та інші процесуальні дії у справі. 20.05.2020 року ухвалою Новоукраїнського районного суду Кіровоградської області відкрито загальне позовне провадження у справі та призначено до розгляду підготовчому засіданні на 19.06.2020 року, яке було відкладено на 01.07.2020 року, а потім на 15.07.2020 року, в зв`язку з неналежним повідомленням відповідача. Позивач та її представник в підготовче судове засідання не з`явилися, надіслав до суду заяву про розгляд справи у їх відсутності. Вимоги позовної заяви підтримали в повному обсязі. До суду надали докази позиції відповідача [PERSON] щодо визнання позову, які були направлені на veb - адресу представника позивача - адвоката Ведющенка В.В. та на мобільний додаток «Viber » позивачки. Відповідач в судове засідання не з`явився, надіслав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність, так як перебуває на тимчасово окупованій території, позовні вимоги визнає в повному обсязі та просить задовольнити. Представник заінтересованої особи в судове засідання не з`явився, належним чином повідомленні про час розгляду справи, заяв про неможливість явки не надходило. Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. 2. Фактичні обставини встановлені судом. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню так, як в судовому засіданні встановлено наступні обставини. Судом встановлено, що позивач [PERSON] народилась [INFO] , є громадянкою України і зареєстрована в с.Рівне Новоукраїнського району Кіровоградської області. [INFO] [PERSON] уклала шлюб з громадянином Російської Федерації [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу, яке видане 27.09.2014 року відділом записів актів громадянського стану Балаклавського району Управління записів актів громадянського стану Уряду Севастополя. Після реєстрації шлюбу заявнику було присвоєне прізвище « [PERSON] ». Вказане свідоцтво видано російською мовою. Позивачкою надано паспорт на прізвище [PERSON] , який виданий 18.11.2019 року. Судом встановлено, що на території України заявниця шлюб не реєструвала. Як вбачається з дублікату медичного свідоцтва про народження серії [NUMBER] виданого Пологовим будинком №2 м.Севастополя від 26.02.2019 року в матері [PERSON] народилася дівчинка [INFO] о [INFO] . в м.Севастополь. Згідно копії свідоцтва про народження, виданого 23.12.2014 року відділом записів актів громадянського стану Балаклавського району Управління записів актів громадянського стану Уряду Севастополя, серії [NUMBER] , акт. запис № 670, [PERSON] народилася [INFO] в м.Севастополь. Батьками дитини вказані: [PERSON] та [PERSON] . Вказане свідоцтво видано російською мовою. Як вбачається з дублікату медичного свідоцтва про народження серії [NUMBER] виданого Пологовим будинком №2 м.Севастополя від 26.02.2019 року в матері [PERSON] народився хлопчик [INFO] о [INFO] . в м.Севастополь. Відповідно до копії свідоцтва про народження, виданого 26.02.2019 року відділом записів актів громадянського стану Балаклавського району міста Севастополя Управління ЗАГС міста Севастополя серії I [NUMBER] 589569, акт. запис № [NUMBER] , [PERSON] народився [INFO] \~\~в м. Севастополь. Батьками дитини вказані: [PERSON] та [PERSON] . Вказане свідоцтво видано російською мовою. Згідно ст.125 Сімейного кодексу України, якщо мати та батько не перебувають в шлюбі між собою, походження дитини від матері визначається на підставі документа закладу охорони здоров`я про народження нею дитини. Якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від батька визначається: за заявою матері та батька дитини; за рішенням суду. \~\~ Відповідно до ч. 1 ст. 135 Сімейного кодексу України, при народженні дитини у матері, яка не перебуває у шлюбі, у випадках, коли немає спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду, запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень провадиться за прізвищем та громадянством матері, а ім`я та по батькові батька дитини записується за її вказівкою.\~\~\~\~ Зокрема, належними відповідно до ч. 1 ст.\~77\~ЦПК України є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування. Допустимими є докази, одержані в порядку, встановленому законом. Згідно з п. 1 ст.\~3\~Закону України\~«Про забезпечення\~прав і\~свобод громадян\~та правовий\~режим на\~тимчасово окупованій\~території України»\~від 15\~квітня 2014\~року сухопутна територія Автономної Республіки Крим та міста Севастополя, внутрішні води України цих територій визначається тимчасово окупованою територією. Відповідно до ч. 2 ст.\~9\~вказаного Закону будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Частиною 3 даної статті Закону передбачено, що будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків. З аналізу вищенаведеного законодавства, суд приходить до висновку, що свідоцтва про народження [PERSON] та [PERSON] , які було видано органом, який створений та діє у порядку не передбаченому законом, є недійсними і не створюють правових наслідків, що позбавляє [PERSON] , яка є громадянкою України, зареєструвати народження дітей та реалізувати інші права та обов`язки, пов`язані з їх народженням. Хоча вказані документи є недійсними, однак Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ в інформаційному листі від 15 квітня 2016 року №9-1130/0/4-16 «Про окремі питання застосування Закону України від 04 лютого 2016 року № 990-VIII «Про внесення змін до Цивільного процесуального кодексу України щодо встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України»» роз`яснив, що враховуючи ключове значення, яке має встановлення факту народження або смерті особи для реалізації майнових та особистих немайнових прав заявників, документи, видані органами та установами (зокрема, лікарняними закладами), що знаходяться на тимчасово окупованій території, як виняток можуть братися до уваги судом та оцінюватись разом з іншими доказами в їх сукупності та взаємозв`язку при розгляді справ про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України. Поряд з цим, відповідно до практики ЄСПЛ, Консультативного висновку Міжнародного суду (ООН) у справі Намібії, не можуть визнаватись недійсними всі документи, видані на окупованій територій, оскільки це може зашкодити правам мешканців такої території. Це стосується реєстрації смертей, народжень, шлюбів. Згідно зі ст.\~18\~Закону України\~«Про забезпечення\~прав і\~свобод громадян\~та правовий\~режим на\~тимчасово окупованій\~території України» громадянам України гарантується дотримання у повному обсязі їхніх прав і свобод, передбачених Конституцією України, у тому числі соціальних, трудових, виборчих прав та права на освіту, після залишення ними тимчасово окупованої території. Пунктом 7 ч. 1 ст.\~315\~ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи про встановлення факту народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження. Судом встановлено, що [PERSON] звернулася до Новоукраїнського районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану ГТУЮ у Кіровоградській області із заявою про проведення державної реєстрації народження доньки та сина, але їй було відмовлено у проведенні реєстрації у зв`язку з тим, що надані заявником документи не є підставою для реєстрації народження і не відповідають вимогам ч.4 ст.13 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану». Позивачка зверталася і до суду із заявою в порядку ч.1п.7ст.315 ЦПК України, рішенням Новоукраїнського районного суду від 21.11.2019 року заяву задоволено, але постанговою Кропивницьеого апеляційного суду від 20.02.2020 року скасовано через наявність спору про право, а заяву залишено без розгляду.(а.с.6-12) Так п. 2 розділу ІІІ Правил державної реєстрації актів цивільного стану передбачено підстави для проведення державної реєстрації народження дитини. При відсутності підстав для державної реєстрації народження, визначених у цьому пункті, державна реєстрація народження проводиться на підставі рішення суду про встановлення факту народження даною жінкою. Таким чином позивач позбавлена можливості отримати передбачені ст.\~13\~Закону України\~«Про державну\~реєстрацію актів\~цивільного стану» та п.п. 2 п. 1 розділу ІІІ «Правил державної реєстрації актів цивільного стану в Україні», затверджених наказом Міністерства\~юстиції України\~від 18\~жовтня 2000\~року №52/5 (зі змінами) видані належним органом документи, необхідні для реєстрації народження дитини. Також, відповідно до статті 317\~ЦПК України заява про встановлення факту народження особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана батьками, родичами, їхніми представниками або іншими законними представниками дитини до будь-якого суду за межами такої території України незалежно від місця проживання заявника. Разом із тим, під час вирішення питання щодо оцінки доказів у справах про встановлення факту народження та смерті особи на тимчасово окупованій території України необхідно брати до уваги практику Європейського суду з прав людини, яка відповідно до українського законодавства має застосовуватися судами при розгляді справ як джерело права. Так, під час розгляду згаданої категорії справ необхідно враховувати висновки Європейського суду з прав людини у справах проти Туреччини (зокрема, «Lоizidou v. Тurкеу», «Сургus v. Тurкеу»), а також Молдови та Росії (зокрема, «Моzеr v. Thе Republic of Moldova and Russia») де, ґрунтуючись на Консультативному висновку Міжнародного суду (ООН) у справі Намібії (Namibiacasе), Європейський суд з прав людини наголосив, що першочерговим завданням щодо прав, передбачених Конвенцією, завжди має бути їх ефективна захищеність на території всіх Договірних Сторін, навіть якщо частина цієї території знаходиться під ефективним контролем іншої Договірної сторони. Такий висновок Європейського суду з прав людини слід розуміти в контексті сформульованого у згаданому Консультативному висновку Міжнародного суду (ООН) у справі Намібії так званого «намібійського винятку», який є винятком із загального принципу щодо недійсності актів, у тому числі нормативних, які видані владою не визнаного на міжнародному рівні державного утворення. Враховуючи практику Європейського суду з прав людини (ЄСПЛ), яка відповідно до українського законодавства має застосовуватись судами при розгляді справ як джерело права, а також ключове значення, яке має встановлення факту народження або смерті особи для реалізації майнових та особистих немайнових прав заявників, рішення суду в такій категорії справ має ґрунтуватись на дотриманні вимогстатті 263 ЦПК Українищодо повного і всебічного з`ясування обставин справи на підставі всіх поданих особами, які беруть участь у справі, доказів у сукупності, в тому числі з урахуванням документів, які видані органами та установами, що знаходяться на такій території. Таким чином, документи, видані органами та установами, що знаходяться на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, як виняток можуть братися до уваги судом та оцінюватись разом з іншими доказами в їх сукупності та взаємозв`язку під час розгляду справ в порядкустатті 257-1 ЦПК України. Факт реєстрації шлюбу на території України в судовому порядку не встановлювався. Відповідач не заперечує, щодо позовних вимог позивачки. Тому враховуючи відсутність факту реєстрації шлбу на території України, запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень необхідно провести за прізвищем та громадянством матері, а ім`я та по батькові батька дитини записати за вказівкою матері на підставі вимог ч.1 ст. 135 СК України. Факт народження дітей підтверджується медичними свідоцтвами про народження серії [NUMBER] та серії [NUMBER] , однак вказані документ не є підставою для видачі заявнику свідоцтва про народження дітей, відділами реєстрації актів цивільного стану на території України. Встановлення даного факту, що має юридичне значення, необхідне позивачці для державної реєстрації народження дітей та отримання свідоцтва про народження дитини на території України. Крім того, позивач не може отримати від закладу охорони здоров`я, що створений за законодавством України документ встановленої форми про народження дітей та на його підставі зареєструвати народження дітей, оскільки вказаний документ був виданий органом РАЦС на окупованій території АР Крим. Таким чином, зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для задоволення позову, оскільки встановлення факту, що має юридичне значення, необхідне позивачу для оформлення державної реєстрації народження дітей за законодавством України. На підставі вищевикладеного, враховуючи те, що позивач не має можливості надати документи, необхідні для проведення державної реєстрації народження дітей, суд приходить до висновку про законність та обґрунтованість вимог [PERSON] , оскільки реєстрація народження дітей неможлива без відповідного рішення суду, а тому заявлені вимоги підлягають задоволенню. Суд допускає негайне виконання рішень у справах про встановлення факту народження або смерті на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України ( ч. 4 ст.317 ЦПК України).

Outcome: approved