Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-12 00:00:00

20.10.2017 року [PERSON] звернулася до суду з позовом, в якому просить: розірвати шлюб укладений 04.07.2008 року між нею та відповідачем; стягувати з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітньої дочки, [PERSON], [INFO], в твердій грошовій сумі у розмірі 1500 грн. щомісячно, з дня звернення до суду до досягнення дитиною повноліття; місце проживання дитини [PERSON], [INFO], визначити з нею. Як на підставу позову посилається на те, що з 04.07.2008 року вона з відповідачем перебувають у зареєстрованому шлюбі. Протягом сумісного життя у них виникали непорозуміння, різні погляди на сімейні проблеми та життя, що призвело до втрати почуттів любові та поваги, спільно господарства не ведуть, разом не проживають останні 2 роки. Від сумісного проживання мають неповнолітню доньку [PERSON] [INFO], яка проживає з нею та перебуває на її триманні. Відповідач матеріальну допомогу не надає. Через відсутність матеріальної підтримки з боку відповідача вона з донькою перебувають у скрутному матеріальному становищі. Відповідач працездатний, здоровий чоловік, інших осіб на утриманні немає. Ухвалою суду від 22.12.2017 року відкрито провадження у справі та розгляд справи призначено проводити в порядку загального позовного провадження з проведенням підготовчого засідання. Згідно з ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. В підготовче засідання позивач не зявилася, надала заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримала, зазначила, що фактичні шлюбні відносини припинені в грудні 2016 року. Відповідач не зявився, надав заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги визнав у повному обсязі, на примирення не згоден; фактичні шлюбні відносини припинені в грудні 2016 року. Визнав розмір аліментів, які він буде сплачувати на утримання доньки [PERSON] [INFO]. Донька після розірвання шлюбу залишиться проживати з матірю (позивачкою). Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Як зазначено в оригіналі Свідоцтва про шлюб, 04 липня 2008 року [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], зареєстрували шлюб у Київському відділі реєстрації актів цивільного стану Харківського міського управління юстиції, актовий запис №271. Від сумісного проживання подружжя має неповнолітню доньку [PERSON], [INFO], батьком якої записаний відповідач [PERSON], матірю позивачка [PERSON] Згідно зі ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя (ст. 110 СК України). Згідно з ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду у відповідності до ст. 109 цього Кодексу. Відповідно до ч.ч. 1,2 ст. 112 СК України суд зясовує фактичні взаємовідносини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність неповнолітньої дитини, інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше сумісне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їх дітей, які мають істотне значення. Сімейні відносини між сторонами припинені в грудні 2016 року, примирення неможливе, сумісного господарства сторони не ведуть, разом не проживають. Враховуючи, що позивачка прізвища не змінила прізвище під час державної реєстрації шлюбу, що розривається, то підстави для зазначення у рішенні суду про вибір прізвища позивачкою відсутні. На підставі викладеного, враховуючи визнання відповідачем позову, суд вважає, що підстави, на які посилається позивач, наполягаючи на розірванні шлюбу, є обґрунтованими, збереження сім'ї не можливо, шлюб фактично розпався та існує формально, тому позов підлягає задоволенню. Сторони визнали, що неповнолітня донька [PERSON], [INFO], проживає з матірю та перебуває на її утриманні. Відповідач є здоровою, працездатною людиною, інших осіб на утриманні не має, позовні вимоги щодо стягнення аліментів у розмірі 1500 грн. щомісячно визнав. У відповідності до ст. 180 СК України батьки зобовязані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Згідно з ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку (ч. 2 ст. 182 СК України). Суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом або за домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону (ч.ч. 1, 2 ст. 184 СК України). Враховуючи, що відповідач є здоровою, працездатною людиною, інших осіб на утриманні не має, відповідач визнав розмір щомісячної сплати аліментів, суд вважає необхідним задовольнити позовні вимоги та призначити стягнення аліментів на утримання доньки [PERSON] [INFO] у розмірі 1500 грн. щомісячно, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня предявлення позову і до досягнення дитиною повноліття. Згідно з ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову. Батьки неповнолітньої доньки [PERSON] дійшли згоди, що донька залишиться проживати з матірю та погодили визначити місце проживання дитини з матірю. У звязку з цим, позовні вимоги у вказаній частині також підлягають задоволенню. Враховуючи, що позивач звільнений від сплати судового збору за вимогами щодо стягнення аліментів, то судовий збір у розмірі 640 грн. підлягає стягненню з відповідача на користь Держави. Суд постановляє рішення в межах заявлених вимог і на підставі наданих сторонами доказів.

Outcome: approved