Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-15 00:00:00

21.09.2020 року позивач [PERSON] , як законний представник своєї неповнолітньої дочки [PERSON] , [INFO] , звернулась до суду із вищевказаним позовом в інтересах останньої, відповідно до якого прохала суд визнати за [PERSON] , [INFO] , право на реєстрацію місця проживання після народження за адресою [ADDRESS] , та встановити факт постійного законного проживання [PERSON] , [INFO] , за адресою [ADDRESS] без здійснення реєстрації місця проживання за вказаною адресою у період з 17.11.2009 року по 25.11.2014 рік. В обґрунтування позову позивачем [PERSON] зазначено, що рішенням Виконавчого комітету Полтавської міської ради від 22.04.2020 р. № 116 їй було видано ордер на жиле приміщення [NUMBER] на вселення у будинок за адресою [ADDRESS] разом із членами сім`ї, а саме дочками: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . З метою зібрання документів для приватизації житла у рівних частинах на всіх членів сім`ї вона звернулась до виконавчого комітету Диканської селищної ради із заявою від 19.06.2020 року про видачу довідки про місце реєстрації своєї неповнолітньої дочки [PERSON] , однак було встановлено відсутність картотечних архівних даних про зареєстроване місце проживання дочки у період з 17.11.2009 року по 25.11.2014 рік. Позивач вказувала, що дочка у цей період фактично проживала без реєстрації за адресою [ADDRESS] , тобто за місцем зареєстрованого проживання матері. Встановлення факту проживання дочки у вказаний період за вказаною адресою має юридичне значення з метою подальшої реалізації права на реєстрацію за дочкою частки у житловій нерухомості, яку виділено з державного житлового фонду (приватизацію). 15.10.2020 року від представника відповідача, Управління майном комунальної власності міста Виконавчого комітету Полтавської міської ради, надійшов відзив на позов, відповідно до якого зазначено, що при вирішенні справи відповідач покладається на розсуд суду, просить розглянути справу за його відсутності. Представник відповідача, Виконавчого комітету Диканської селищної ради, у судове засідання 15.10.2020 року не з`явився, будучи належним чином повідомлений судом про дату, час і місце розгляду справи,про причини неявки суд не повідомляв, жодних заяв, а також відзив на позов до суду від останнього не надходило. Позивач [PERSON] у судовому засіданні 15.10.2020 року позовні вимоги підтримала, прохала позов задовольнити. Суд, заслухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали справи, зібрані у справі докази, надавши оцінку доказам в їх сукупності, встановив наступне. [PERSON] є матір`ю [PERSON] , яка народилась [INFO] , згідно зі свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого виконкомом Верхньокринської сільської ради Совєтського району м. Макіївки Донецької області 17 листопада 2009 року, актовий запис про народження № 6. Згідно ч. 2 ст. 6 СК України якщо дитина не може самостійно здійснювати свої права, ці права здійснюють батьки. Згідно ч. 2 ст. 154 СК України батьки мають право звертатися до суду за захистом прав та інтересів дитини, як їх законні представники без спеціальних на те повноважень. З метою забезпечення майнових інтересів своєї дочки позивач звернулась до Київського районного суду м. Полтави у порядку окремого провадження із заявою про встановлення факту, що має юридичне значення, а саме факту постійного законного проживання [PERSON] , [INFO] , за адресою [ADDRESS] у період з 17.11.2009 року по 25.11.2014 рік. Ухвалою Київського районного суду м. Полтави від 26.06.2020 року відмовлено у відкритті окремого провадження за вищевказаною заявою оскільки вбачається спір про право. Вказане обумовило звернення позивача у позовному провадженні в інтересах дитини. Судом встановлено, що 23.04.2020 року на підставі рішення Виконавчого комітету Полтавської міської ради від 22.04.2020 р. № 116 [PERSON] Виконавчим комітетом Полтавської міської ради було видано ордер на жиле приміщення [NUMBER] на вселення у будинок за адресою [ADDRESS] разом із членами сім`ї, а саме: дочками: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . З метою отримання довідки про зареєстроване місце проживання своєї неповнолітньої дочки [PERSON] , [INFO] , [PERSON] звернулась до виконавчого комітету Диканської селищної ради. З довідки виконавчого комітету Диканської селищної ради від 15.05.2020 р. № 252 було встановлено, що відомості щодо реєстрації дочки [PERSON] , [INFO] , у період з 17.11.2009 по 24.11.2014 р. відсутні в картотечних архівних даних. Вказана обставина перешкоджає у здійснені за дочкою приватизації частки у житловій нерухомості, яку надано згідно рішення виконавчого комітету, а саме за адресою [ADDRESS] . Як вбачається зі свідоцтва про народження неповнолітня [PERSON] народилась [INFO] у с. Красна Зоря, м. Макіївки, Совєтського району, Донецької області. Згідно з ч. 1 ст. 160 СК України місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. Відповідно до 4 ст. 29 ЦК України місцем проживання фізичної особи, яка не досягла десяти років, є місце проживання її батьків (усиновлювачів) або одного з них, з ким вона проживає, опікуна або місцезнаходження навчального закладу чи закладу охорони здоров`я, в якому вона проживає. [PERSON] , як матір [PERSON] , [INFO] , на час народження останньої, значилась зареєстрованою за адресою [ADDRESS] , що підтверджується Довідкою виконавчого комітету Диканської селищної ради від 19.05.2020 р. № 2487, а також відомостями з паспорту громадянина України [PERSON] . За таких обставин, [PERSON] , [INFO] , мала законне право на проживання та реєстрацію місця проживання після народження за адресою [ADDRESS] , тобто за місцем зареєстрованого місця проживання матері. Факт проживання дочки [PERSON] із матір`ю за адресою [ADDRESS] підтверджується Актом обстеження житлово-побутових умов від 20.05.2020 р. №2500, складеним уповноваженими представниками виконавчого комітету Диканської селищної ради, відповідно до якого встановлено, що у будинку з 17.11.2009 р. по 25.11.2014 рік проживають: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] (батько дитини - [PERSON] , [INFO] , в інтересах якої подано позов). Разом із тим, факт проживання [PERSON] , [INFO] , за адресою [ADDRESS] підтвердила допитана в якості свідка у судовому засіданні 15.10.2020 року гр. [PERSON] , яка є рідною сестрою позивача у даній справі, власником вказаного будинку за адресою [ADDRESS] , і яка безпосередньо була співмешканкою. Наразі, позивачем, як законним представником своєї неповнолітньої дочки [PERSON] , [INFO] , було здійснено дії з реєстрації останньої за адресою [ADDRESS] - у житлі, виділеному з державного житлового фонду. Згідно зі ст. 8 Житлового кодексу Української PCP громадяни мають право на одержання у безстрокове користування у встановленому порядку жилого приміщення в будинках державного чи громадського житлового фонду або на одержання за їх бажанням грошової компенсації за належне їм для отримання жиле приміщення для категорій громадян, визначених законом, або в будинках житлово-будівельних кооперативів. Громадяни мають право на приватизацію квартир (будинків) державного житлового Фонду. У відповідності до частини 4 та частини 5 статті 5 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» право на приватизацію квартир (будинків) державного житлового фонду з використанням житлових чеків одержують громадяни України, які постійно проживають в цих квартирах (будинках) або перебували на обліку потребуючих поліпшення житлових умов до введення в дію цього Закону. Кожний громадянин України має право приватизувати займане ним житло безоплатно в межах номінальної вартості житлового чеку або з частковою доплатою один раз. Процедура приватизації регулюється Положенням про порядок передачі квартир (будинків), жилих приміщень у гуртожитках у власність громадян, затвердженим наказом Міністерства з питань житлово-комунального господарства України від 16 грудня 2009 року № 396 (далі - Положення), яке визначає порядок передачі квартир багатоквартирних будинків, одноквартирних будинків, жилих приміщень у гуртожитках, кімнат у квартирах та одноквартирних будинках, де мешкають два і більше наймачів, які використовуються громадянами на умовах найму, у власність громадян. Пунктом 18 цього Положення передбачено необхідний перелік документів для приватизації державного житлового фонду, які громадянин надає до органу приватизації. Зокрема, громадянином подається документ, що підтверджує невикористання ним та членами його сім`ї житлових чеків для приватизації державного житлового фонд. Згідно пункту 20 цього Положення документом, що підтверджує невикористання громадянином житлових чеків для приватизації державного житлового фонду, є довідка(и), видана(і) органом приватизації за попереднім(и) місцем(ями) проживання (після 1992 року), щодо невикористання права на приватизацію державного житлового фонду (крім території проведення антитерористичної операції та тимчасово окупованої території). Оскільки довідки про невикористання житлових чеків подаються з усіх місць проживання особи (за період її проживання у визначеному місці), важливим є встановлення всіх місць проживання особи. Тобто, встановлення юридичного факту постійного законного проживання [PERSON] , [INFO] , у період з 17.11.2009 року по 25.11.2014 рік у визначеному місці має юридичне значення для подальшої реалізації права на приватизацію житла. Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором ; у випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону.

Outcome: approved