overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-03 00:00:00

20.01.2016 р. до Слов'янського міськрайонного суду звернувся [PERSON] з позовом до [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням, посилаючись на те, що він є власником квартири [ADDRESS]. Вказана квартира належить йому на підставі нотаріального договору купівлі-продажу від 27.08.2015 року укладеного між ним та відповідачами. У даній квартирі були зареєстровані та фактично мешкали відповідачі, після укладеного договору купівлі-продажу відповідачі повинні були знятись з реєстраційного обліку. Однак вони не мешкають в указаній квартирі, та не знялись з реєстраційного обліку. Позивач неодноразово телефонував відповідачам, вони йому повідомляють, що більше року назад усі виїхали на постійне місце проживання до Росії і повертатися до Слов'янська, навіть для зняття з реєстрації не збираються. Просив суд визнати [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] такими, що втратили право користування жилим приміщенням - квартирою [ADDRESS]. У судове засідання позивач [PERSON] не з'явився, але надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутністю, на задоволенні позовних вимог наполягав. Відповідачі [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] у судове засідання не з'явились, але надіслали до суду заяву про розгляд справи за їх відсутністю, проти задоволення позовних вимог не заперечують. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню у повному обсязі за наступних підстав: [PERSON] є власником квартири [ADDRESS]. (а.с.7). Відповідачі [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] зареєстровані в квартирі [ADDRESS], але більше одного року в цій квартирі не мешкають (а.с. 8-10,16). Згідно ч. 1, 3 ст. 405 ЦК України члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Таким чином, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги підлягають задоволенню, а [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] потрібно визнати такими, що втратили право користування житловим приміщенням - квартирою [ADDRESS] з наступних причин: відповідачі [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] дійсно не мешкають у квартирі [ADDRESS] більш одного року та не є власниками цієї квартири, тому згідно ч. 1, 3 ст. 405 ЦК України вони втратили право користування житловим приміщенням - квартирою [ADDRESS]. На підставі наведеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-28 00:00:00

20.01.2016 р. до Слов'янського міськрайонного суду звернулася з позовом [PERSON] до Долинської сільської ради Слов'янського району Донецької області про встановлення факту родинних відносин. Відповідно до вимог ч.3 ст.209 ЦПК України, складання повного рішення може бути відкладено на строк не більше як п'ять днів з дня закінчення розгляду справи, але вступну і резолютивну частину суд має проголосити в тому самому засіданні, в якому закінчився розгляд справи. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-23 00:00:00

20.01.2016 року [PERSON], [PERSON] звернулися до суду із заявою про розірвання шлюбу, зареєстрованого 08.06.2012 року Центральним відділом державної реєстрації шлюбів м. Києва з державним Центром розвитку cім'ї, про що в книзі реєстрації актів про одруження зроблено актовий запис №999. В обґрунтування вимог заяви посилаються на те, що шлюбні відносини між заявниками припинені, спільне господарство не ведеться, сторони мають різні характери, погляди на шлюб, спільне життя, ведення господарства, що призвело до неможливості збереження шлюбу та є таким, що суперечить їхнім інтересам та інтересам дитини. В судовому засіданні заявники підтримали вимоги заяви, просили суд її задовольнити на підставі наявних в матеріалах справи доказів, а також просили не надавати їм термін для примирення. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступних висновків. Судом встановлено, що 08.06.2012 року [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб у Центральному відділі державної реєстрації шлюбів м. Києва з державним Центром розвитку cім'ї, про що складено відповідний актовий запис №999. Наведена обставина підтверджується свідоцтвом про шлюб, серії [NUMBER] (а. с. 4). В шлюбі у заявників народився син - [PERSON], [INFO], про що складено відповідний актовий запис №3547 (а. с. 5). Судом встановлено, що заявники не підтримують шлюбних відносин, не ведуть спільного господарства, спільного бюджету не мають, не бажають зберегти сім'ю, не вчиняють жодних дій для її збереження. Фактично сім'ї не існує і зберегти її немає можливості. Відповідно до ч. 3 ст. 234 ЦПК України в порядку окремого провадження розглядаються також справи про розірвання шлюбу за заявою подружжя, яке має дітей. Згідно ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка (чч. 3, 4 ст. 56 СК). Частиною 3 ст. 109 СК України зазначено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей. Суд вважає обґрунтованими причини, що спонукали заявників на розірвання шлюбу, подальше спільне життя подружжя та збереження сім'ї стали неможливими і суперечить їх інтересам, що в силу ч. 2 ст. 112 СК України є підставою для розірвання шлюбу.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-23 00:00:00

20.01.2016 року [PERSON] звернувся до суду із цим позовом посилаючись на те, що з 10.09.2011 року перебуває з відповідачкою у шлюбі, від якого мають дочку [PERSON], [INFO]. Проте подружнє життя не склалося, так як вони з відповідачкою втратили одне до одного повагу і любов. Протягом року проживають окремо, подружні відносини не підтримують, спільного господарства не ведуть, тому вирішив шлюб розірвати. Сторони в судове засідання не зявилися. Позивач [PERSON] подав суду заяву, якою просив справу розглядати в його відсутності, позовні вимоги підтримав. (а.с.7) Відповідач [PERSON] повторно в судове засідання не зявилася, хоч була належно повідомлена про дату, час і місце слухання справи, тому суд постановляє рішення в порядку, встановленому ст.224 ЦПК України. Дослідивши докази суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав: Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини. Сторони одружилися 10.09.2011 року, зареєструвавши шлюб за актовим записом № 05 у виконавчому комітеті Ріпянської сільської ради Старосамбірського району Львівської області, при реєстрації одруження відповідач змінила прізвище Мудрагеля на Якубів (а.с.5); Судом встановлено, що між сторонами виникали непорозуміння, які призвели до припинення подружніх відносин. Більше одного року вони проживають окремо: позивач у місті Броди, а відповідач у селі Ріпяна Старосамбірського району Львівської області. В порядку ст.111 Сімейного Кодексу України суд зупиняв розгляд справи з метою збереження сімї сторін, проте у визначений судом строк вони не вживали жодних спроб примирення та відновлення подружніх стосунків, що свідчить про розпад сімї. У відповідності до ч.2 ст.112 Сімейного Кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам хоч одного із них, що має істотне значення. Оскільки сторони припинили подружні відносини, тривалий проживають окремо, не ведуть спільного господарства, втратили один до одного повагу і любов, це свідчить що сімя розпалася, а формальне існування шлюбу суперечить інтересам сторін із-за неможливості влаштувати своє життя у відповідності зі своїми бажаннями, вподобаннями, тому цей шлюб слід розірвати. А тому,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-02 00:00:00

20.01.2016 року [PERSON] звернувся до Шевченківського районного суду м. Києва з позовом, згідно якого просить розірвати шлюб, укладений між ним та [PERSON]. В судовому засіданні позивач пояснив, що 18.12.2004 року він уклав шлюб із відповідачем. Від шлюбу вони мають трьох малолітніх дітей - [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO]. Спільне життя з відповідачем не склалось через відсутність взаєморозуміння, різні погляди на сімейне життя та шлюб. З липня 2015 року він з відповідачем припинили вести спільне господарство та проживають окремо. Відновлювати шлюбні стосунки з відповідачем він не збирається, у зв'язку з чим, просив позов задовольнити. Відповідач в судовому засіданні щодо задоволення позову не заперечував та пояснив, що дійсно з липня 2015 року вони проживають окремо. Вислухавши пояснення позивача та відповідача, дослідивши зібрані в справі докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Як встановлено в судовому засіданні, сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 18.12.2004 року, що підтверджується копією Свідоцтва про одруження Серії [NUMBER] (а.с. 4). Від шлюбу мають трьох малолітніх дітей - [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], що підтверджується копіями Свідоцтв про народження Серії № [NUMBER], Серії № [NUMBER] та Серії № [NUMBER] відповідно (а.с. 5-7). З липня 2015 року сторони припинили вести спільне господарство та проживають окремо. Згідно зі ст. 112 Сімейного кодексу України шлюб розривається, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Із пояснень сторін в судовому засіданні встановлено, що сторони по справі втратили почуття любові та поваги один до одного, не знаходили взаєморозуміння по жодному питанню, які виникали в їхній сім'ї. Все це призвело до того, що подружжя тривалий час не підтримує сімейно-шлюбних відносин, окремо проживають та ведуть господарство, тобто стали чужими людьми. Від примирення сторони відмовилися. Майнового спору та спору щодо місця проживання дітей на даний час у сторін немає. Враховуючи викладене, суд прийшов до висновку, що сім'я сторін розпалася і подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме їх інтересам та інтересам їх дітей, а тому позов підлягає задоволенню. Крім того, відповідно до ст.ст. 79, 88 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягають до стягнення судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 551 грн. 20 грн. Враховуючи викладене, на підставі ст.ст. 104, 105, 110, 112, 113 Сімейного кодексу України та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-27 00:00:00

20.01.2016 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. На доведеність позовних вимог позивач зазначила, що 29.07.2000 року зареєструвала шлюб з відповідачем. Від шлюбу мають неповнолітнього сина- Козлова [PERSON], [INFO]. Сумісне життя не склалося через різні погляди на життя. Шлюбні відносини припинені з 26.01.2015 року, сумісне господарство не ведеться. Позивач вважає, що сім`я розпалася остаточно і відновити її не можна. Позивач надала заяву, в якій просила справу розглянути за її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач до суду не зявився, про час та місце розгляду справи був інформований. Судом винесено ухвалу про заочний розгляд справи. Дослідивши наявні в матеріалах справи докази, суд в судовому засіданні встановив, що сторони перебувають в шлюбі,\~ зареєстрованому 29.07.2000 року відділом реєстрації актів цивільного стану м.Дзержинська Донецької області, актовий запис № 80 (а.с.5). Від шлюбу мають неповнолітнього сина- Козлова [PERSON], [INFO]. Наміру поновлювати шлюбні відносини сторони не мають.\~Спору про поділ сумісного майна не виникає. Крім того, збереження даного шлюбу буде суперечити\~ інтересам\~ обох сторін. Суд вважає, що вищевикладене дає підстави для висновку про неможливість подальшого спільного проживання сторін по справі, як подружжя, та вказує на те, що збереження їхньої сімї стало неможливим. За ч.8 ст.235 ЦПК України у рішенні про розірвання шлюбу зазначається про вибір прізвища тим з подружжя, який змінив прізвище під час державної реєстрації шлюбу, що розривається. Відповідно\~\~до\~ст. 112 ч.2 СК України\~суд постановляє рішення про розірвання\~\~шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них,\~\~інтересам\~\~їхніх\~\~дітей,\~\~що мають істотне значення. Відповідно до ч. 2\~ст.114 Сімейного кодексу України\~-\~\~у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішення суду про розірвання шлюбу. Згідно з ч. 3\~ст. 115 Сімейного кодексу України\~- документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Враховуючи викладене, позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-23 00:00:00

20.01.2016 року [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON], в якій посилається на те, що з 01.02.2014 року перебуває у шлюбі з відповідачем, який зареєстрований Заводським відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпродзержинського міського управління юстиції Дніпропетровської області. Від шлюбу мають доньку [PERSON], [INFO]. З червня 2014 року припинили відносини як подружжя, тому що не розуміють одне одного і не бажають жити однією сім`єю. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, письмово повідомив, направивши заяву, в якій просить розглянути справу за його відсутності, згоден на розірвання шлюбу. Суд, вислухавши позивачку, дослідивши письмові матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Сторони перебувають у шлюбі з 01.02.2014 року. Шлюб у них перший. Зареєстрований в Заводському відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Дніпродзержинського міського управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис № 30. Від шлюбу мають малолітню доньку [PERSON], [INFO], яка перебуває на утриманні матері, позивачки по справі. За рішенням суду з 2015 року з відповідача на користь позивачки стягуються аліменти на утримання малолітньої дитини. У червні 2014 року сторони припинили подружні відносини. Суд надавав їм строк для примирення, але вони не помирились. Спору про майно, житло між подружжям немає. Дитина мешкає з матір`ю. З відповідача за рішенням суду стягнуті аліменти на утримання малолітньої доньки до досягнення повноліття. Позивачка не просить змінити прізвище, витрати, пов`язані з розглядом справи, бере на себе.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-25 00:00:00

20.01.2016 року [PERSON] звернулася до суду із позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 20.11.1999 року Комсомольською селищною радою Зміївського району Харківської області, актовий запис № 108, посилаючись на те, що шлюбні відносини не склалися з причин несумісності характерів та систематичні сварки з причин різних поглядів на життя. Сторони мають дитину - [PERSON], [INFO]. Відносини фактично припинено вісім місяців тому, спільне господарство не ведеться, спір про майно відсутній. Оскільки подальше сумісне життя і збереження сім'ї неможливе та суперечить інтересам позивача, [PERSON] просила розірвати шлюб, укладений між нею та відповідачем; Після розірвання шлюбу залишити прізвище «[PERSON]». У судове засідання позивач [PERSON] не з'явилася, надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, на задоволенні позовних вимог щодо розірвання шлюбу наполягала. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, проти розірвання шлюбу не заперечував. У зв'язку з неявкою осіб, які беруть участь у справі, відповідно до положень ч. 2 ст. 197 ЦПК України, суд розглянув цивільну справу без здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального запису. Суд, дослідивши та оцінивши докази, що містяться в матеріалах справи, дійшов висновку, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню з наступних підстав: Як вбачається зі Свідоцтва про одруження серія [NUMBER], 20.11.1999 року між [PERSON] та [PERSON]. Комсомольською селищною радою Зміївського району Харківської області було зареєстровано шлюб, актовий запис № 108 /а.с. 4/. Сторони мають дитину: [PERSON], [INFO] - копія Свідоцтва про народження, серія [NUMBER], актовий запис № 57 /а.с. 3/. Судом встановлено, що спір про майно між сторонами відсутній, спільне господарство не ведеться. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б їх інтересам, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Отже, судом встановлено, що шлюб фактично розпався, сторони не згодні на примирення, подальше існування подружжя разом та збереження шлюбу не цікаве для позивача та відповідача. Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про можливість задоволення позовних вимог.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-21 00:00:00

20.01.2016 року до суду звернулося Публічне акціонерне товариство комерційний банк «Приватбанк» з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. В позові позивач посилався на те, що відповідно до умов укладеного між сторонами кредитного договору №б/н від 14.05.2013 року відповідач отримав кредит в сумі 6000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою 30% на рік за користування кредитом на суму залишку заборгованості, однак порушив зобов`язання: кредит не повертає, заборгованість станом на 30.11.2015 року склала в сумі 11365,41 грн., з якої заборгованість по кредиту в сумі 5960,77 грн., заборгованість по відсоткам за користування кредитом в сумі 4387,24 грн., штраф (фіксована частина) 500 грн., штраф (процентна складова) в сумі 517,40 грн., прохає стягнути з відповідача на свою користь заборгованість в сумі 11365,41 грн., а також витрати на сплату судового збору в сумі 1378 грн., не заперечував проти заочного розгляду справи. Позивач, належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи судом, в судове засідання не з`явився, надав суду заяву про розгляд справи у відсутність представника, не заперечував проти заочного розгляду справи. Відповідач, належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи судом, в судове засідання не з`явився, про причини неявки суду не повідомив, заяву про розгляд справи у свою відсутність не надав. Суд,

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-09 00:00:00

20.01.2016 року до Харківського районного суду Харківської області подано позов [PERSON] Вячеславни до [PERSON], якому позивач просить суд [PERSON] визнати такою, що втратила право користування житловим приміщенням, що розташовано в Харківській області, Харківському районі, смт. Бабаї, вул. Пушкіна, 5. Позивачем подано суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримані. Відповідач в судове засіданні повторно не зявилась, про час і місце судового розгляду повідомлена належним чином через розміщення оголошення у пресі, тому суд розглянув справу за відсутності відповідача. Дослідивши надані суду докази, судом встановлено наступне. 59/100 частин житлового будинку, що розташований за адресою: смт. Бабаї, вул. Пушкіна, 5 Харківського району Харківської області належить на праві власності [PERSON] згідно договору дарування, посвідченого 4.12.2015 року приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу [PERSON] № 6548, що підтверджено копією договору та витягу з реєстру прав власності на нерухоме майно від 4.12.2015 року № 49116415, інша 41/100 частина житлового будинку, що розташований за адресою: смт. Бабаї, вул. Пушкіна, 5 Харківського району Харківської області належить іншій особі, що не є учасником судового розгляду і інтересів якої предмет спору не порушує. В належній позивачу частині житлового будинку, що розташована в смт. Бабаї по вул. Пушкіна, 5 зареєстровані члени сімї позивача - діти: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], мати [PERSON]. Відповідач, [PERSON], [INFO], яка була попередньою власницею цієї частини житлового будинку і не є членом сімї позивача, що підтверджено записами будинкової книги. Відповідач [PERSON] подарувала свою частину будинку [PERSON] згідно договору дарування від 19.06.2015 року реєстровий № 898, посвідченому приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу [PERSON] та на теперішній час в житловому будинку не мешкає з моменту укладення договору дарування. Той факт, що з червня 2015 року відповідач не проживає у житловому будинку, що розташований за адресою: смт. Бабаї, вул. Пушкіна, 5 Харківського району Харківської області підтверджено актом депутата Бабаївської селищної ради, а тому згідно вимог ст. ст. 71, 72 ЖК України відповідач втратила право користування житловим приміщенням, що розташовано за адресою: смт. Бабаї, вул. Пушкіна, 5 Харківського району Харківської області. Враховуючи наведене, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими та доведеними, а тому позовні вимоги суд задовольняє в повному обсязі та на підставі ст. 88 ЦПК України стягує з відповідача на користь позивача судові витрати в сумі 551 гривня 21 коп.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-27 00:00:00

20.01.2016 року із апеляційного суду Житомирської області в порядку ч.7 ст.297 ЦПКУкраїни для ухвалення додаткового рішення до суду надійшла цивільна справа за позовом [PERSON] до Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Спілка хмелярів та пивоварів» про визнання недійсною додаткової угоди до договору оренди земельної ділянки. Ухвалою апеляційного суду Житомирської області від 15.01.2016 року встановлено, що судом першої інстанції при ухваленні рішення не було в повному обсязі вирішено питання стосовно судових витрат, що перешкоджає відкриттю апеляційного провадження. Відповідно до п.4 ч.1 та ч.3 статті 220 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою осіб, які беруть участь у справі, чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Суд ухвалює додаткове рішення після розгляду питання в судовому засіданні з повідомленням сторін. Їх присутність не є обов'язковою. Сторони не з'явились в судове засідання для вирішення питання про ухвалення додаткового рішення, про дату, час та місце проведення судового засідання були повідомлені належним чином. Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, встановив, що позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Спілка хмелярів та пивоварів» із двома позовними вимогами немайнового характеру та просив суд: 1) визнати недійсною додаткову угоду, без номеру та дати її укладення, до договору оренди земельної ділянки від 01.04.2006 року, укладену між СТОВ «Спілка хмелярів та пивоварів» та [PERSON], щодо належної земельної ділянки площею 1,30 га. із кадастровим номером [NUMBER]; 2) скасувати державну реєстрацію даної угоди, яка була зареєстрована у відділі Держкомзему у Чуднівському районі Житомирської області від 29.06.2011 року за номером [NUMBER]. При поданні позову позивачем було сплачено судовий збір у розмірі 487,20 грн. лише за одну позовну вимогу немайнового характеру. Рішенням у даній справі від 10 грудня 2015 року було повністю задоволено позов та стягнуто зі СТОВ «Спілка хмелярів та пивоварів» на користь [PERSON] суму понесених ним судових витрат у розмірі лише 487,20 грн. Отже, з позивача в дохід держави має бути стягнуто додатково 487,20 грн. судового збору за другу позовну вимогу немайнового характеру, не сплаченого ним при поданні позовної заяви до суду. Крім того, враховуючи, що позов було задоволено повністю, вказану суму судового збору має бути стягнуто з відповідача - СТОВ «Спілка хмелярів та пивоварів» на користь позивача [PERSON]. На підставі наведеного вище та

Outcome: approved