Jurisdiction: civil
Date: 2021-07-27 00:00:00

1.виклад позиції позивача, відзиву відповідача, відповіді на відзив та заперечень. [PERSON] \~звернулася до\~суду з\~указаним позовом,\~в якому\~просила: визнати дії ТОВ «Азовгаз» протиправними стосовно не корегування нарахування оплати за послугу з газопостачання як на одну особу з листопада 2018 року, зобов`язати ТОВ «Азовгаз» провести перерахунок позивачу оплати послуг з газопостачання як на одну особу з листопада 2018 року. На обґрунтування вимог позивач посилається на те, що вона є власником квартири, що розташована за адресою: [ADDRESS] , яка належить їй на праві власності на підставі договору дарування від 09 жовтня 2001 року, посвідченого державним нотаріусом Четвертої маріупольської державної нотаріальної контори Демко М.Л. та зареєстрованого в реєстрі правочинів за № 2-707. У листопаді 2018 року позивач звернулася до ТОВ «Азовгаз» з питання внесення даних про зареєстрованих осіб у вказаній квартирі та надала довідку про забезпечення житловою площею (склад сім`ї, технічні характеристики житла, розмір платежів) від 28 листопада 2018 року, але їй повідомили, що ця довідка не є підтверджуючим документом. До листопада 2018 року в указаній квартирі був зареєстрований її син [PERSON] та його родина, після 20 листопада 2018 року він знявся з реєстрації та отримав прописку за іншою адресою, а позивач зареєструвалася за адресою: [ADDRESS] . Про указані зміни повідомила відповідача одночасно з переоформленням особового рахунку на її ім`я. Вдруге позивач звернулася до відповідача у листопаді 2019 року та надала заяву та довідку про кількість зареєстрованих осіб, де зазначено, що вона зареєстрована одна, і тільки після цього виконано корегування за особовим рахунком № [NUMBER] , розподіл газу проводиться на одну особу. За указаних підстав просила задовольнити позов. ТОВ «Азовгаз», не погоджуючись із вимогами позивача, 02 червня 2021 року подало до суду відзив на позов, відповідно до якого позов не визнає, посилається на те, що належним відповідачем у справі є ПАТ «Маріупольгаз» як оператор ГРМ, а тому вимоги є безпідставними. У судовому засіданні позивач [PERSON] підтримала позовні вимоги та наполягала на їх задоволенні, вважаючи, що належним відповідачем у справі є саме ТОВ «Азовгаз», а не ПАТ «Маріупольгаз». Представник відповідача Шевцов І.В. у судовому засіданні проти задоволення позову заперечував та у його задоволенні просив відмовити з тих підстав, що належним відповідачем у справі є ПАТ «Маріупольгаз» як оператор ГРМ. 2.процесуальні дії суду: Ухвалою Жовтневого\~районного суду\~м.\~Маріуполя Донецької\~області від\~18\~березня 2021\~року відкрито\~провадження у\~справі,\~призначено розгляд у порядку спрощеного позовного провадження з викликом (повідомленням) сторін, роз`яснено сторонам їх право на подачу відзиву на позов, відповідь на відзив, заперечення та строк для їх подачі. Звільнено позивача від сплати судового збору. Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу здійснювалося у відповідності до ст. 247 ЦПК України. Судом досліджуються саме представлені письмові докази на підтвердження та спростування тих обставин, на які посилалася кожна із сторін, інших суду не представлено та про їх витребування перед судом не порушувалося клопотань, хоча судом роз`яснювалося сторонам положення ст. ст. 12, 81 ЦПК України щодо обов`язків доведення тих обставин, на які посилається кожна із сторін та про ризики настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням кожною із сторін процесуальних дій. Суд, вирішуючи питання, передбачені ст. ст. 12, 264 ЦПК України, виходить з такого. 3.фактичні обставини справи, установлені судом. [PERSON] є власником квартири, що розташована за адресою: [ADDRESS] , яка належить їй на підставі договору дарування від 09 жовтня 2001 року, посвідченого державним нотаріусом Четвертої маріупольської державної нотаріальної контори Демко М.Л. та зареєстрованого в реєстрі правочинів за № 2-707. Суду не надано доказів звернення позивача, як вона вказує у позовній заяві, до ТОВ «Азовгаз» у листопаді 2018 року та у листопаді 2019 року, а лише надано відповідь на її звернення до ПАТ «Маріупольгаз» щодо зміни кількості зареєстрованих осіб за адресою: [ADDRESS] , яка датована 22 січня 2020 року. З указаної відповіді вбачається, що [PERSON] крім свідоцтва про право на спадщину, на підставі якого переоформлено особовий рахунок № [NUMBER] на її ім`я, не надала документ про кількість зареєстрованих осіб за указаною адресою. Також зазначено, що 25 червня 2019 року [PERSON] зверталася на прийом до Лівобережної абонентної ділянки з питання щодо зміни кількості зареєстрованих осіб, проте також не надала підтверджуючих документів. Згідно з наданою [PERSON] 05 листопада 2019 року довідкою ЦНАП м. Маріуполя ПАТ «Маріупольгаз» виконало корегування за особовим рахунком № [NUMBER] та розподіл з цієї дати проводиться на одну зареєстровану особу, а передбачених законом підстав для проведення перерахунку раніше розподіленого природного газу з грудня 2018 року немає. Згідно з довідкою про забезпечення житловою площею (склад сім`ї, технічні характеристики житла, розмір платежів) від 28 листопада 2018 року, виданою головою ОСББ «Азовстальська 166», за адресою: [ADDRESS] , зареєстрована і фактично мешкає [PERSON] . З відповіді на звернення [PERSON] до ПАТ «Маріупольгаз» від 16 липня 2021 року вбачається, що відповідно до вимог Закону України «Про принципи функціонування ринку природного газу» № 2467-VI від 08.07.2010 р. і згідно з новими затвердженими Ліцензійними умовами здійснення господарської діяльності по постачанню природного газу, газу (метану) вугільних родовищ за регульованим тарифом № 9 від 12.01.2015 р. ПАТ «Маріупольгаз» з 01.07.2015 р. припинило свою діяльність в частині постачання природного газу споживачам. З 01.07.2015 р. постачання природного газу споживачам здійснює ТОВ «Азовгаз». \~ \~ \~ \~На виконання\~Закону України\~«Про забезпечення\~комерційного обліку\~природного газу»\~від 16.06.2011\~р.\~№\~3533-VI\~і постанови\~Кабінету Міністрів\~України №\~620\~від 16.05.2002\~р.\~«Положення про\~порядок проведення\~розрахунків за\~надані населенню\~послуги з\~газопостачання в\~умовах використання\~загальнобудинкового вузла\~обліку» із\~змінами і\~доповненнями від\~27.01.2016\~р.\~№\~46\~ПАТ «Маріупольгаз»\~до 01.01.2018\~р.\~були виконані\~роботи по\~забезпеченню комерційного\~обліку природного\~газу для\~споживачів,\~що проживають\~в багатоквартирних\~будинках і\~використовують природний\~газ лише\~для приготування\~їжі.\~В Інвестиційну\~програму для\~ПАТ «Маріупольгаз»,\~затверджену Національною\~комісією,\~яка здійснює\~державне регулювання\~в сферах\~енергетики і\~комунальних послуг\~за адресою\~ [ADDRESS] \~передбачена установка\~лише загальнобудинкового\~газового лічильника.\~ПАТ «Маріупольгаз»\~на виконання\~Закону і\~Інвестиційної програми\~виконало роботи\~по установці\~загальнобудинкового вузла\~обліку природного\~газу за\~адресою [ADDRESS] \~і з\~01.12.2016\~р.\~ввело його\~в комерційний\~облік,\~тобто розрахунки\~за спожитий\~природний газ\~проводяться згідно\~з показаннями\~загальнобудинкового лічильника\~і споживачі,\~що проживають\~в даному\~будинку забезпечені\~комерційним обліком\~природного газу. \~ \~ \~ \~З січня 2020 року по всій території України, відповідно до Постанови Національної комісії, що здійснює державне регулювання в сферах енергетики і комунальних послуг № 2080 від 07.10.2019 року та Кодексу газорозподільних систем, затвердженого постановою Національної комісії, яка здійснює державне регулювання у сферах енергетики і комунальних послуг від 30.09.2015 р. № 2494, була ведена нова формула розрахунків за газ, яка передбачає поділ вартості природного газу за видами послуг: поставка природного газу, розподіл природного газу (замовлена потужність). Згідно з вищезазначеними нормативними документами, річна замовлена потужність об`єкта споживача на розрахунковій календарний рік визначається Оператором ГРМ (яким є ПАТ «Маріупольгаз»), виходячи з фактичного обсягу споживання природного газу цим об`єктом за газовий рік, що передував розрахунковому календарному року. Газовий рік - період часу, який розпочинається з першої газової доби жовтня поточного календарного року і триває до першої газової доби жовтня наступного календарного року. ПАТ «Маріупольгаз» не є правонаступником TOB «Азовгаз». 4.оцінка аргументів сторін. Проводячи оцінку аргументів сторін, які ґрунтуються на поданих доказах, суд приходить до висновку, що у своїй сукупності вони не вказують на наявність підстав для задоволення позову. 5. щодо порушеного права та ким воно порушено, то суд виходить з того, що право [PERSON] відповідачем ПАТ «Азовгаз» не порушено і у даному випадку ПАТ «Азовгаз» є неналежним відповідачем, у той же час позивач наполягала на вимогах, пред`явлених саме до ПАТ «Азовгаз», та не бажала скористатися правом, передбаченим ст. 51 ЦПК України, на заміну неналежного відповідача, не зважаючи на вказані у відзиви доводи відповідача. У судовому засіданні позивач також наполягала на тому, що належним, на її думку, відповідачем є саме ПАТ «Азовгаз». 6. норми права, які застосовує суд та мотиви їх застосування. Відповідно до частин першої, другої та третьої статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до змісту ст. ст. 11, 15 ЦК України цивільні права і обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства. Кожна особа має право на судовий захист. Захист цивільних прав це передбачені законом способи охорони цивільних прав у разі їх порушення чи реальної небезпеки такого порушення. Під способом захисту суб`єктивних цивільних прав розуміють закріплені законом матеріально-правові заходи примусового характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав та вплив на правопорушника. Загальний перелік таких способів захисту цивільних прав та інтересів дається в ст. 16 ЦК України. Власник порушеного права може скористатися не будь-яким, а цілком конкретним способом захисту свого права. Частіше за все спосіб захисту порушеного права прямо визначається спеціальним законом, який регламентує конкретні цивільні правовідносини. Відповідно до п. 4 глави 1 розділу І Кодексу газорозподільних систем (далі Кодекс ГРС) постачальником природного газу (постачальник) є суб`єкт господарювання, який на підставі ліцензії здійснює діяльність із постачання природного газу. Оператор газорозподільної системи (далі Оператор ГРМ) суб`єкт господарювання, що на підставі ліцензії здійснює діяльність з розподілу природного газу газорозподільною системою, яка знаходиться у його власності або користуванні відповідно до законодавства, та здійснює щодо неї функції оперативно-технологічного управління. Побутовий споживач споживач, що є фізичною особою та придбаває природний газ з метою використання для власних побутових потреб, у тому числі для приготування їжі, підігріву води та опалення своїх житлових приміщень, що не включає професійну та комерційну діяльність. Споживач природного газу (споживач) фізична особа, фізична особа підприємець або юридична особа, об`єкти якої в установленому порядку підключені до/через ГРМ Оператора ГРМ, яка отримує природний газ на підставі договору постачання природного газу з метою використання для власних потреб, зокрема в якості сировини, а не для перепродажу. Відповідно до пунктів 1, 2 розділу ІІІ Правил постачання природного газу, затверджених постановою НКРЕКП від 30 вересня 2015 року № 2496, підставами для постачання природного газу побутовому споживачу є: наявність у побутового споживача договору розподілу природного газу, укладеного з Оператором ГРМ, до газорозподільної системи якого підключений об`єкт споживача, та присвоєння споживачу Оператором ГРМ персонального ЕІС-коду як суб`єкту ринку природного газу; наявність у побутового споживача укладеного з постачальником договору постачання природного газу побутовим споживачам та дотримання його умов; включення споживача до Реєстру споживачів постачальника у відповідному розрахунковому періоді. Постачання природного газу побутовому споживачу здійснюється на підставі договору, що укладається між ним та постачальником на умовах типового договору постачання природного газу побутовим споживачам, затвердженого Регулятором, які є однаковими для всіх побутових споживачів України. За договором постачання природного газу постачальник зобов`язаний поставити побутовому споживачу природний газ у необхідних для нього об`ємах (обсягах), а побутовий споживач зобов`язаний своєчасно оплачувати постачальнику вартість природного газу у розмірі, строки та порядку, що визначені договором. Відповідно до п. 23 Розділу III Правил постачання природного газу, затверджених постановою НКРЕКП від 30 вересня 2015 року № 2496, розрахунки за послуги з газопостачання проводяться на підставі даних про об`єм (обсяг) газу, визначений споживачем та Оператором газорозподільної системи (далі Оператор ГРМ) за підсумками місяця відповідно до умов договору розподілу природного газу, укладеного між побутовим споживачем та Оператором ГРМ. За відомостями відповідача відповідно до Закону України «Про забезпечення комерційного обліку природного газу» за адресою [ADDRESS] ПАТ «Маріупольгаз» встановило загальнобудинковий лічильник газу, з 01 грудня 2016 року ввело його в комерційний облік, розрахунки за спожитий природний газ проводяться згідно з його показами, що не спростовувалося позивачем. Відповідно до п. 5 Тимчасового положення про порядок проведення розрахунків за надані населенню послуги з газопостачання в умовах використання загальнобудинкового вузла обліку, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 620 від 16 травня 2002 року, передбачено, що обсяги спожитого мешканцями будинку (будинків) природного газу, обладнаного будинковим вузлом обліку, визначаються: 1) у будинках, де не встановлено квартирних лічильників газу, - за показаннями будинкового вузла обліку з подальшим розподілом обсягів спожитого газу між споживачами пропорційно кількості осіб, зареєстрованих у квартирі або іншому ізольованому житловому приміщенні; 2) у будинках, де крім будинкового вузла обліку частково встановлено квартирні лічильники газу: для споживачів, що мають квартирні лічильники газу, - за показаннями таких лічильників; для споживачів, що не мають квартирних лічильників газу, - за показаннями будинкового вузла обліку, з яких виключаються сумарні показання квартирних лічильників газу, встановлених у цієї групи споживачів, з подальшим розподілом такої різниці оператором газорозподільної системи між споживачами, які не мають квартирних лічильників газу, пропорційно кількості осіб, зареєстрованих у квартирі або іншому ізольованому житловому приміщенні. Кількість осіб у квартирі, іншому ізольованому житловому приміщенні для проведення розрахунку та розподілення спожитих обсягів газу визначається відповідно до кількості зареєстрованих осіб. Інформація про зміну їх кількості подається побутовими споживачами оператору газорозподільної системи до 25 числа місяця, що передує розрахунковому. Відповідальність за своєчасність та достовірність поданої інформації несе побутовий споживач, що її подає. У разі подання такої інформації із запізненням - вона враховується в наступному розрахунковому періоді без перерахунку минулих періодів. Відповідно до п. 3 глави 4 розділу IX Кодексу газорозподільних систем споживач зобов`язаний своєчасно, але не пізніше ніж у місячний термін письмово повідомляти газорозподільне підприємство про всі зміни, що стосуються видів споживання природного газу, в т.ч. кількості осіб, зареєстрованих на його об`єкті. З наведеного вбачається, що саме газорозподільним підприємством, яким є ПАТ «Маріупольгаз» як оператор ГРМ, вносяться зміни щодо кількості осіб, зареєстрованих на об`єкті, і саме споживач зобов`язаний своєчасно, але не пізніше ніж у місячний термін письмово повідомляти газорозподільне підприємство про всі зміни, що стосуються видів споживання природного газу, зокрема і про кількість зареєстрованих осіб. Відповідно до частин першої, третьої статті 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності. Частиною першою статті 48 ЦПК України визначено, що сторонами в цивільному процесі є позивач і відповідач. Відповідач це особа, яка має безпосередній зв`язок зі спірними матеріальними правовідносинами, та, на думку позивача, порушила, не визнала або оспорила його права, свободи чи інтереси і тому притягується до участі у цивільній справі для відповіді за пред`явленими вимогами. За результатами розгляду справи суд ухвалює рішення, в якому, серед іншого, робить висновок про задоволення позову чи відмову в задоволенні позову, вирішуючи питання про права та обов`язки сторін (позивача та відповідача). Згідно зі статтею 51 ЦПК України суд першої інстанції має право за клопотанням позивача до закінчення підготовчого провадження, а у разі розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження до початку першого судового засідання залучити до участі у ній співвідповідача. Якщо позов подано не до тієї особи, яка повинна відповідати за позовом, суд до закінчення підготовчого провадження, а у разі розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження до початку першого судового засідання за клопотанням позивача замінює первісного відповідача належним відповідачем, не закриваючи провадження у справі. Після спливу строків, зазначених у частинах першій та другій цієї статті, суд може залучити до участі у справі співвідповідача або замінює первісного відповідача належним відповідачем виключно у разі, якщо позивач доведе, що не знав та не міг знати до подання позову у справі про підставу залучення такого співвідповідача чи заміну неналежного відповідача. Про залучення співвідповідача чи заміну неналежного відповідача постановляється ухвала. За клопотанням нового відповідача або залученого співвідповідача розгляд починається спочатку. Для правильного вирішення питання щодо визнання відповідача неналежним недостатньо встановити відсутність у нього обов`язку відповідати за даним позовом. Установлення цієї обставини є підставою для ухвалення судового рішення про відмову в позові. Для визнання відповідача неналежним, крім названої обставини, суд повинен мати дані про те, що обов`язок відповідати за позовом покладено на іншу особу. Визнати відповідача неналежним суд може тільки в тому випадку, коли можливо вказати на особу, що повинна виконати вимогу позивача, тобто належного відповідача. Статтею 175 ЦПК України встановлено, що викладаючи зміст позовної заяви, саме позивач визначає коло відповідачів, до яких він заявляє позовні вимоги. Велика Палата Верховного Суду у постанові від 17 квітня 2018 року по справі №\~523/9076/16-ц зазначила, що пред`явлення позову до неналежного відповідача не є підставою для відмови у відкритті провадження у справі, оскільки заміна неналежного відповідача здійснюється в порядку, визначеному ЦПК України. За результатами розгляду справи суд відмовляє в позові до неналежного відповідача та приймає рішення по суті заявлених вимог щодо належного відповідача. Тобто, визначення відповідачів, предмета та підстав спору є правом позивача. Натомість, встановлення належності відповідачів й обґрунтованості позову обов`язком суду, який виконується під час розгляду справи, а не на стадії відкриття провадження. Визначення позивачем у позові складу сторін у справі (позивача та відповідача) має відповідати реальному складу учасників спору у спірних правовідносинах та має на меті ефективний захист порушених прав (свобод, інтересів) особи, яка вважає, що вони порушені, із залученням необхідного кола осіб, які мають відповідати за позовом. Незалучення до участі у справі особи як співвідповідача за умови наявності обов`язкової процесуальної співучасті є підставою для відмови у задоволенні позову через неналежний суб`єктний склад. Такий висновок викладено в постанові Верховного Суду від 09 вересня 2020 року по справі № 304/1500/17-ц (провадження № 61-1470св20). Встановлення вказаних обставин має істотне значення для формування належного суб`єктного складу учасників розглядуваної справи. З огляду на викладене, ТОВ «Азовгаз» є неналежним відповідачем по даній справі, оскільки саме до компетенції оператора ГРМ в особі ПАТ «Маріупольгаз» входить питання корегування кількості зареєстрованих у приміщенні осіб, при цьому доказів звернення позивача саме до ТОВ «Азовгаз» суду не надано, а надано відповіді на звернення позивача до ПАТ «Маріупольгаз», а тому відсутні підстави для задоволення вимог [PERSON] визнати дії ТОВ «Азовгаз» протиправними стосовно не корегування нарахування оплати за послугу з газопостачання як на одну особу з листопада 2018 року та зобов`язати ТОВ «Азовгаз» провести перерахунок позивачу оплати послуг з газопостачання як на одну особу з листопада 2018 року. 7.розподіл судових витрат. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно задоволених позовних вимог. Оскільки позивачка звільнена від сплати судового збору, а суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позову, то у відповідності до положень ст.\~141 ЦПК України ці витрати підлягають віднесенню за рахунок держави.

Outcome: dismissed