overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-17 00:00:00

19 червня 2014 року [PERSON] звернулась в суд з позовом про стягнення аліментів з [PERSON] на неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу) щомісяця, починаючи з 19 червня 2014 року та до повноліття дитини. Свої вимоги мотивує тим, що вона з відповідачем перебуває у зареєстрованому шлюбі з 07 листопада 2009 року. Відповідач участі в утриманні дитини не бере, матеріальної допомоги не надає. У судове засідання позивач не з'явилась, подала до суду заяву, в якій просила розглядати справу у її відсутність. Зазначила, що позов підтримує в повному обсязі та проти ухвалення по справі рішення не заперечує (а.с. 12). Відповідач у судове засідання не з'явився, через канцелярію суду подав заяву, в якій зазначив, що позов визнає, просить розглядати справу у його відсутність (а.с. 13). Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши надані докази, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 07 листопада 2009 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб (а.с. 4). Від шлюбу сторони мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO] (а.с. 5). Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ст. 182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ст. 191 СК України аліменти присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Відповідач не заперечував проти стягнення з нього аліментів на утримання дитини у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу) щомісяця, починаючи з 19 червня 2014 року та до повноліття дитини. Відповідач зобов'язаний утримувати дитину до досягнення нею повноліття, створювати необхідні умови для її розвитку та життя нарівні з позивачем. У такому випадку, суд вважає за можливе стягнути з відповідача на користь позивача на утримання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], аліменти в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу) щомісяця до досягнення дитиною повноліття, починаючи з 19 червня 2014 року, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. З огляду на наведене, позов підлягає задоволенню. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. З урахуванням задоволення позову стягненню з відповідача на користь держави підлягає судовий збір в розмірі 243 гривні 60 копійок.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-12 00:00:00

19 червня 2014 року [PERSON] звернулась до Деснянського районного суду м. Чернігова із заявою про визнання недієздатною її доньку - [PERSON], посилаючись на те, що внаслідок стійкого психічного розладу здоров'я вона не усвідомлює значення своїх дій та не може керувати ними, а також потребує постійного догляду та нагляду. У судовому засіданні заявник заяву підтримала та просила її задовольнити. Представник заінтересованої особи подав письмову заяву про розгляд справи без його участі. Заслухавши пояснення заявника, дослідивши матеріали справи, суд знаходить підстави для задоволення заяви. Відповідно до висновку амбулаторної судово-психіатричної експертизи № 421 від 24.07.2014, у [PERSON], [INFO], має місце важка, стійка розумова відсталість, яка позбавляє її здатності усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними (а.с. 31-33). Відповідно до ч. 1 ст. 39 ЦК України, суд може визнати фізичну особу недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу нездатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними. Таким чином, зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для визнання [PERSON] недієздатною. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-10 00:00:00

19 червня 2014 року [PERSON] звернулася в суд із зазначеним позовом. Позов обґрунтовано тим, що 12 листопада 2005 року Копиллівською сільською радою Маневицького району було зареєстровано шлюб позивача з відповідачем, актовий запис №6. Від даного шлюбу в них народилося двоє дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO]. Спільне подружнє життя з відповідачем не склалося, оскільки він зловживає алкогольними напоями та не цікавиться життям сім»ї. Збереження шлюбу позивач вважає неможливим, тому що це суперечить її інтересам та інтересам дітей, примиритися з відповідачем не бажає, тому просить суд позов задовольнити і шлюб розірвати. В даному судовому засіданні позивач позов підтримала із вказаних у ньому підстав, просила задовольнити. Відповідач позов визнав, підтвердив, що зловживає алкогольними напоями. Заслухавши пояснення позивача, відповідача, кожного зокрема, дослідивши письмові докази у справі, суд приходить висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Згідно ч.1 ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно ч.ч.3,4 ст. 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі до статевого зв»язку за допомогою фізичного чи психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Судом установлено, що сторони перебувають у шлюбі з 12 листопада 2005 року, який був зареєстрований Копиллівською сільською радою Маневицького району, актовий запис №6, та видано свідоцтво про шлюб серії [NUMBER]. Від даного шлюбу в них народилося двоє дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] (а.с. а.с. 4-6). Із пояснень позивача та відповідача установлено, що [PERSON] зловживає алкогольними напоями, у зв»язку з чим не цікавиться сім»єю. Відповідно до ч.1 ст. 110 СК позов про розірвання шлюбу може бути пред»явлений одним із подружжя. Відповідно до ч.2 ст. 112 СК суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше життя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Проголошена Конституцією України охорона сім»ї державою полягає в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їхніх дітей. Враховуючи зазначені обставини та вказані норми права, особливий характер сімейних відносин та їх об»єктивну недоступність для оточуючих, суд приходить висновку про доцільність розірвання шлюбу між [PERSON] та [PERSON] На підставі статей 110, 112, 113 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-24 00:00:00

19 червня 2014 року [PERSON] звернулася до Вінницького районного суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дітей. Позивач просить винести рішення, яким стягувати на її користь аліменти з [PERSON] на утримання дітей: сина [PERSON], [INFO] та доньки [PERSON], [INFO], в розмірі 50 відсотків з усіх видів заробітку (доходу) відповідача або в твердій грошовій сумі по 500 гривень на кожну дитину для дитини відповідного віку, щомісяця, посилаючись на те, що вона з відповідачем перебувала в зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу мають двох неповнолітніх дітей, які проживають біля неї та знаходяться на її утриманні. Відповідач добровільно не надає матеріальної допомоги на утримання дітей, хоча має таку можливість, оскільки фізично здоровий, інших утриманців немає, в зв'язку з цим вона звернулась з даним позовом до суду. В судове засідання позивач [PERSON] не з'явилася, надала заяву про уточнення позовних вимог, і просила стягнути аліменти на її користь на утримання двох дітей в розмірі 1/3 частини від всіх видів доходів відповідача, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісяця, та просила розгляд справи провести без її участі. Відповідач [PERSON] в судове засідання також не з'явився, надав суду заяву про те, що він визнає уточненні позовні вимоги повністю і не заперечує проти їх задоволення, згоден сплачувати аліменти на користь позивача в розмірі 1/3 частини з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Просив справу розглянути у йоговідсутність. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, суд вважає,що справу можливо розглянути без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Суд, оглянувши заяви учасників процесу, вивчивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги слід задоволити в повному об'ємі, оскільки вони ніким не спростовані і підтверджуються матеріалами справи. Також, суд дослідивши представлені докази, приходить до висновку, що відповідач зобов'язаний надавати матеріальну допомогу на утримання дітей: сина [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження, серії [NUMBER] від 23.01.2009 року (а.с.4) та доньки [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження, серії [NUMBER] від 01.04.2010 року (а.с.5) де батьком зазначений [PERSON]. Позивачка потребує аліментів на утримання дітей, а відповідач в добровільному порядку коштів на утримання дітей не надає. З довідки Стрижавської селищної ради Вінницького району Вінницької області № 1662 від 13.06.2014 року вбачається, що діти: [PERSON] та [PERSON] проживають з позивачкою та знаходиться на її утриманні (а.с 2). Відповідно до ст. 180, 183 СК України батьки зобов'язані утримувати своїх неповнолітніх дітей до досягнення ними повноліття. Згідно ст. 88 ЦПК України судові витрати за судовий збір підлягають стягненню з відповідача на користь держави.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-09 00:00:00

19 червня 2014 року [PERSON] звернулася до Самарського районного суду м. Дніпропетровська з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на дитину. Свої позовні вимоги позивачка мотивує тим, що з 14.11.2008 року вона з відповідачем перебуває у зареєстрованому шлюбі, зареєстрованим у Самарському відділі реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції Дніпропетровської області, актовий запис №459. Від шлюбу мають неповнолітню дитину - [PERSON], [INFO], яка перебуває на утриманні позивачки. Відповідач є батьком вказаної дитини, що підтверджується свідоцтвом про народження дитини. Добровільно відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, що і стало причиною звернення позивача до суду. Позивач в судове засідання не з'явилася, але від неї надійшла письмова заява з проханням розглянути справу без її участі та задовольнити позовні вимоги в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з'явився, повідомлений належним чином, причини неявки суду не відомі. Таким чином, враховуючи вищезазначені обставини, суд вважає можливим розглянути справу у відсутність відповідача згідно положень ст.ст. 169, 224 ЦПК України за правилами глави 8 розділу ІІ ЦПК України та винести по справі заочне рішення. Суд, беручи до уваги позицію позивача, дослідивши наявні докази, вважає, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] є батьком неповнолітньої [PERSON], [INFO] (а.с. 4). Відповідно до статті 180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. У відповідності до ст.181 СК України - способи виконання батьками обов'язку утримування дітей визначаються за домовленістю ними, а в разі відсутності такої домовленості кошти (аліменти) на утримання дітей стягуються за рішенням суду, вони присуджуються у частці від доходу матері, батька або у твердій грошовій сумі. Положеннями ч.2 ст.182 СК України визначено, що мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути менш, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно ч.1 ст.191 Сімейного кодексу України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. В силу ч.1 ст.183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Враховуючи вищевикладені обставини суд вважає за необхідне задовольнити позовні вимоги [PERSON] про стягнення на її користь аліментів на утримання неповнолітню дитину - [PERSON], [INFO], в розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітної плати, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до повноліття дитини, починаючи з 19.06.2014 року. Допустити негайне виконання рішення в межах суми платежу за 1 місяць. Також суд вважає, що витрати пов'язані з розглядом справи необхідно покласти на відповідача. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-30 00:00:00

19 червня 2014 року [PERSON] звернулася до суду з вказаним позовом. В заяві зазначила, що з 18 квітня 2012 року по 20 січня 2014 рік сторони перебували у шлюбі, від якого мають сина [PERSON], [INFO]. Дитина проживає разом з позивачкою, а відповідач відбуває покарання в місцях позбавлення волі та не надає допомоги на утримання сина. Просила суд стягнути на утримання дитини аліменти з відповідача у розмірі 1/4 частини всіх видів його доходів, але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку. У судовому засіданні позивачка свої позовні вимоги підтримала повністю. Відповідач позов визнав повністю, згодний надавати матеріальну допомогу на утримання сина у заявленому позивачкою розмірі. Інших утриманців не має. Дослідив докази, суд прийшов до наступного. В силу ст.180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Згідно ст.182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей; інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених ст. 184 цього Кодексу. В силу ч.1 ст.183 Сімейного кодексу України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися, як аліменти на дитину визначається судом. Як вбачається з копії свідоцтва про народження (а.с.4) сторони мають малолітнього сина [PERSON], [INFO]. Дитина проживає разом з матір'ю в с.Новопетрівка Снігурівського Миколаївської області, про що свідчать довідка Новопетрівської сільської ради Снігурівського району Миколаївської області та копія паспорта позивачки (а.с.2). Відповідач відбуває покарання у Білозерській ВК №105 Білозерського району Херсонської області, матеріальної допомоги на утримання сина не надає. Аліменти на інших дітей не сплачує. Суд вважає, що вимоги позивачки ґрунтуються на законі, визнані відповідачем і підлягають задоволенню у повному обсязі. Відповідно до ст.79, 88 ЦПК України суд покладає на відповідача обов'язок по сплаті судового збору на користь держави у розмірі 243 грн. 60 коп.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-29 00:00:00

19 червня 2014 року [PERSON] звернулася до суду з заявою про встановлення факту, який має юридичне значення. В обґрунтування вимог заявник [PERSON] посилалася на те, що [INFO] помер її брат - [PERSON]. Як спадкоємець, вона звернулася до Новомосковської районної державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини після брата - [PERSON], померлого [INFO]. 09 грудня 2013 року нотаріусом було відмовлено їй у видачі свідоцтва про право на спадщину, підставою відмови є те, що в свідоцтві про народження [PERSON], в графі мати зазначена [PERSON], а в свідоцтві про її народження мати зазначена як [PERSON]. В зв'язку з наведеним, заявник [PERSON] просила суд встановити встановити факт, який має юридичне значення, а саме, факт родинних відносин, що вона, [PERSON] є рідною сестрою [PERSON], померлого [INFO]. В судове засідання заявник [PERSON] не з'явилася, в своїй заяві просила суд розглянути справу без його участі, вимоги підтримує в повному обсязі. Представники заінтересованих осіб - Новомосковська районна державна контора, Відділ реєстрації актів цивільного стану по Новомосковському району реєстраційної служби Новомосковського міськрайонного управління юстиції Дніпропетровської області в судове засідання не з'явилися. Суд, дослідивши докази, надані заявником, приходить до переконання, що заява обґрунтована і підлягає задоволенню, з наступного. Судом встановлено, що [PERSON] народилася [INFO] в с. Василівка Перещепинського району Дніпропетровської області, що підтверджується свідоцтвом про народження. У відповідності до зазначеного свідоцтва, матір'ю [PERSON] зазначена [PERSON]. Судом встановлено, що 26 грудня 1970 року [PERSON] зареєструвала шлюб з [PERSON], після реєстрації шлюбу [PERSON] присвоєне прізвище - [PERSON]. Також, встановлено, що [PERSON] народився [INFO] в с. Василівка, що підтверджується свідоцтвом про народження. У відповідності до зазначеного свідоцтва, матір'ю [PERSON] зазначена [PERSON]. Судом встановлено, що [PERSON] помер [INFO], що підтверджується свідоцтвом про смерть. 09 грудня 2013 року нотаріусом було відмовлено [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину, підставою відмови є те, що в свідоцтві про народження [PERSON], в графі мати зазначена [PERSON], а в свідоцтві про її народження мати зазначена як [PERSON]. Відповідно до ст. 256 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення фактів, які мають юридичне значення, в тому числі, факти родинних відносин. Враховуючи надані докази, суд вважає, що в судовому засіданні знайшли підтвердження факти, на які посилається заявник, тому його вимоги підлягають задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-29 00:00:00

19 червня 2014 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування своїх вимог позивач [PERSON] посилалася на те, що 21 лютого 2009 року у Виконавчому комітеті Спаської сільської ради Новомосковського району Дніпропетровської області вона зареєструвала шлюб з відповідачем, актовий запис № 03. Від шлюбу мають дітей: [PERSON] [INFO] та [PERSON] [INFO]. Позивач зазначила, що вона та відповідач з грудня 2013 року не підтримують шлюбні відносини, не ведуть спільного господарства, не проживають спільно, в зв'язку із сварками, непорозуміннями, різницею поглядів та характерів, вона втратила почуття любові та поваги до чоловіка, подальше спільне життя та збереження шлюбу вважає неможливим, таким, що суперечить її інтересам. В зв'язку з наведеним, в позовній заяві [PERSON] просила суд розірвати шлюб між нею та відповідачем. В судове засідання позивач [PERSON] не з'явилася, в своїй заяві просила суд розглянути справу без її участі, позовні вимоги підтримує, в разі задоволення позову, її прізвище залишити без змін. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, про місце, дату і час розгляду справи належним чином повідомлений, в в'язку з чим, судом проведений заочний розгляд справи. Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, приходить до переконання, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню, з наступного. Судом встановлено, що 21 лютого 2009 року у Виконавчому комітеті Спаської сільської ради Новомосковського району Дніпропетровської області сторони зареєстрували шлюб, актовий запис № 03, що підтверджується відповідним свідоцтвом. Від шлюбу сторони мають дітей: [PERSON] [INFO] та [PERSON] [INFO], що підтверджується свідоцтвами про народження. На підставі ст. 104 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Відповідно до вимог ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони не підтримують шлюбні відносини з грудня 2013 року, не ведуть спільне господарство, позивачка втратила почуття любові та поваги до чоловіка, подальше спільне життя і збереження шлюбу вважає неможливим, за таких обставин суд приходить до переконання, що подальше збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з подружжя, що мають істотне значення, і шлюб підлягає розірванню. Враховуючи вищевикладене і

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-16 00:00:00

19 червня 2014 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дітей-[PERSON],[INFO] та [PERSON], [INFO] в розмірі 1/3 частини доходів відповідача щомісячно, посилаючись на те, що сини знаходиться на її утриманні, а відповідач в добровільному порядку матеріальної допомоги на їх утримання не надає. В судовому засіданні позивач наполягає на задоволенні позовних вимог та пояснила, що необхідною для неї є сума аліментів 1000 грн.. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи вважається повідомленим належним чином. Тому відповідно до вимог ст.ст. 169 ч.4, 224 ЦПК України суд проводить заочний розгляд справи. Заслухавши пояснення учасника процесу, дослідивши матеріали справи суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню, оскільки встановлено, що відповідно до свідоцтва про народження батьком малолітніх [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] є відповідач, який матеріальної допомоги синам не надає. Вказані обставини підтверджуються: свідоцтвами про народження дітей; свідоцтвом про шлюб; поясненнями позивача. Розмір аліментів, що підлягає стягненню з відповідача на утримання малолітніх дітей суд, відповідно до вимог ст.182, 184 СК України, визначає в твердій грошовій сумі - 400 грн. щомісячно на кожну дитину. При цьому враховується стан здоров'я, матеріальне, сімейне становище дитини, відповідача та позивачки. Зокрема судом враховано, що відповідач є працездатним, але відомостей про його регулярний дохід в матеріалах справи немає. Відповідно до ст. 191 СК України аліменти присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову.

Outcome: partial