Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-26 00:00:00

20.11.2017 року позивачка звернулася до суду з вказаною позовною заявою, в якій зазначає, що 29.03.2016 року померла її мати [PERSON], після смерті якої залишилося спадкове майно, що складається в тому числі із житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами № 27 по вул. Ф. Шумовського у с. Заболоть Радомишльського району Житомирської області, який [PERSON] успадкувала після смерті [PERSON], але юридично свої спадкові права не оформила. У визначений законом строк позивачка звернулася до державного нотаріуса П'ятнадцятої київської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після смерті матері. Проте, оформити спадкові права на зазначений вище житловий будинок позивач не може, оскільки відсутній правовстановлюючий документ на вказане спадкове майно. Сторони в судове засідання не зявилися, про день, час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином, надіслали до суду заяви про розгляд справи у їх відсутності, позовні вимоги підтримали, тому суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності сторін. У відповідності до ч. 2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України, у зв'язку з неявкою в судове засідання осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Враховуючи визнання відповідачем позовних вимог, суд ухвалює рішення в підготовчому судовому засіданні, враховуючи вимоги ст. 206 ЦПК України. У п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 12.06.2009 N 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» судам розяснено, що у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи\~ чи\~ інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову,\~ обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з'ясування і дослідження інших обставин справи. Судом встановлено, що позивач [PERSON] (дошлюбне прізвище - [PERSON]) А.П. народилася 04.09.1971 року\~ у с. Зафаробод Ленінабадської області Республіки Таджикистан, у Свідоцтві про народження від 24.09.1971 року серії I-ЕЖ № 391608 її батьками записані: батько [PERSON], мати [PERSON]. 06.08.2006 року в с. Заболоть Радомишльського району Житомирської області померла баба позивача [PERSON]. Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина, до складу якої входить житловий будинок № 27 з господарськими будівлями та спорудами, що розташований по вул. Ф.Шумовського\~ у с. Заболоть\~ Радомишльського району Житомирської області. Спадщину після смерті [PERSON] прийняла її дочка [PERSON] шляхом подачі до Радомишльської державної нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини. 29.03.2016 року в м. Київ у віці 77 років померла мати позивача [PERSON]. Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина, до складу якої входить житловий будинок № 27 з господарськими будівлями та спорудами, що розташований по вул. Ф.Шумовського\~ у с. Заболоть\~Радомишльського району Житомирської області, який вона успадкувала після смерті [PERSON], але свої спадкові права не оформила. Відповідно до виписки з погосподарських книг виконавчого комітету Заболотської сільської ради Радомишльського району Житомирської області за 1991-1995 роки, 196-2000 роки, за 2001-2005 роки, 2006 рік, [PERSON] була зареєстрована і проживала в селі ЗаболотьРадомишльського району Житомирської області по вул. Ф. Шумовського, 27, та рахувалася головою двору. Спадщину після смерті [PERSON] прийняла позивач, подавши заяву до П'ятнадцятої київської державної нотаріальної контори. У відповідності до Постанови державного нотаріуса П'ятнадцятої київської державної нотаріальної контори від 01.09.2017 року, державним нотаріусом було відмовлено позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок № 27, який розташований за адресою: Житомирська область, Радомишльський район, с. Заболоть, вул. Ф. Шумовського після смерті [PERSON], померлої 29.03.2016 року, яка була спадкоємицею після померлої матері 06.08.2006 року [PERSON], яка прийняла спадщину, але юридично не оформила своїх спадкових прав. Відповідно до довідки КП «Житомирське обласне міжміське бюро технічної інвентаризації» Житомирської обласної ради від 24.04.2017 № 259 про наявність (відсутність) зареєстрованого майна вбачається що, право власності на житловий будинок № 27 по вул. Ф.Шумовського у с. Заболоть Радомишльського району Житомирської області не зареєстровано. Проте, відповідно до п. 4 ч. 2 п.п. 6 Інструкції «Про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах, селищах міського типу УРСР», затвердженої Мінкомунгоспом УРСР від 31.01.1966 за погодженням з Верховним Судом УРСР від 15.01.1996 (яка була чинною до 13.12.1995) державній реєстрації підлягали тільки будинки і домоволодіння в межах міст і селищ, а інвентаризації домоволодіння в сільській місцевості не підлягали. У відповідності до\~ст. 1218 ЦК України,\~до складу спадкової маси можуть переходити тільки ті права і обов'язки, носієм яких був спадкодавець і на момент відкриття спадщини вони не припинилися внаслідок його смерті. Згідно положень частин 1, 2 ст.\~1220, частини 1 ст.\~1222, частини 3 ст.\~1223 ЦК України,\~спадщина відкривається внаслідок смерті особи, часом відкриття спадщини в такому випадку є день смерті особи. Спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Згідно з ст. ст.\~41,\~55 Конституції України, право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Права людини і громадянина захищаються судом. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань. Статтею 1 Першого Протоколу до\~Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод\~встановлено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна, інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права. За таких обставин, суд приходить до висновку про наявність належних правових підстав для визнання права власності позивача на спадкове майно, а відтак позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved