Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-13 00:00:00

21 липня 2017 року [PERSON] звернулася в суд з позовом про стягнення аліментів з [PERSON] на їх дитину [PERSON], [INFO], в розмірі 2500 гривень щомісяця, починаючи з дня пред'явлення позову до суду та до досягнення дитиною повноліття. Свої вимоги мотивує тим, що вони з відповідачем не проживають однією сім'єю. Відповідач добровільно матеріальну допомогу на утримання дитини їй не надає, участі у вихованні дитини не приймає. Аліменти відповідач нікому не сплачує. У судове засідання позивач не з'явилась, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином. Подала до суду заяву в якій просила розглядати справу у її відсутність. Зазначила, що позов підтримує в повному обсязі. Відповідач у судове засідання також не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши надані докази, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що сторони мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження, виданим Відділом реєстрації актів цивільного стану Солом'янського районного управління юстиції у м. Києві 29 жовтня 2009 року (а.с. 11). Дитина сторін мешкає з позивачем. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька (або) у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Позивач просить стягнути з відповідача аліменти в розмірі 2500 гривень, посилаючись на те, що відповідач добровільно матеріальну допомогу на утримання дитини їй не надає. Відповідно до ст. 182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Відповідач зобов'язаний утримувати дитину до досягнення нею повноліття, створювати необхідні умови для його розвитку та життя нарівні з позивачем. У такому випадку, суд вважає за можливе стягнути з відповідача на користь позивача на утримання неповнолітньої доньки [PERSON], [INFO], аліменти. Відповідно до ст. 191 СК України аліменти присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Згідно з ч. 2 ст. 180 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Позивач надала суду розрахунок щомісячних витрат на дитину, які становлять 4200 гривень. Кожен з батьків має нести рівні витрати на утримання дитини, тому при визначенні розміру аліментів суд вважає за можливе стягнути їх в розмірі 2100 гривень щомісяця до досягнення дитиною повноліття, починаючи з 21 липня 2017 року. З огляду на наведене, позов підлягає задоволенню частково. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. З урахуванням задоволення позову, стягненню з відповідача на користь держави підлягає судовий збір у розмірі 640 гривень.

Outcome: partial