Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-02 00:00:00

20 червня 2017 року до Кременчуцького районного суду Полтавської області звернулася [PERSON] з позовом до [PERSON], [PERSON] про визнання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначила, що 11 травня 2005 року помер її батько - [PERSON]. Після його смерті відкрилася спадщина на все належне йому майно, до складу якого входить також будинок, що знаходиться за адресою: вул. В'ячеслава Чорновола, буд. 10, с. Максимівка, Кременчуцький район, Полтавська область. Враховуючи той факт, що її батько не складав заповіт, то спадкування в даному випадку згідно ч. 2 ст. 1223 Цивільного кодексу України (далі- ЦК України) має відбуватися за законом. Брат позивача та дружина спадкодавця подала до нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини на протязі 6 місяців, як визначено у ч. 1 ст. 1270 ЦК України. Позивач у зазначені строки не звернулася до нотаріуса з метою оформлення права власності на відкриту спадщину, оскільки є інвалідом III групи з дитинства. Інвалідність була встановлена позивачу внаслідок того, що вона хворіла на тяжке захворювання печінки і до моменту проведення їй оперативного втручання не могла фізично звернутися до нотаріуса, який знаходиться на значній відстані від її місця проживання, оскільки потребувала постійного лікування. Після того, у 2010 році позивач перенесла складне оперативне втручання на печінці, тому потребувала проходження тривалої реабілітації та постійного лікування, яке продовжує і до сьогодні, але вже не з такою інтенсивністю вживання лікарських препаратів, як раніше. Коли стан здоров'я позивача покращився, то вона звернулася до нотаріуса із проханням видати їй свідоцтво про право на спадщину за законом після померлого батька, проте нотаріус 01.06.2017 року виніс постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії, мотивуючи це тим, що вона пропустила 6 місячний строк для прийняття спадщини. Позивач зазначає, що вищевказані розлади здоров'я стали об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для неї щодо здійснення дій з особистого прийняття нею спадщини в межах передбаченого законом строку. На підставі викладеного просила суд ухвалити рішення, яким визначити додатковий строк для прийняття [PERSON] спадщини, що відкрилася після смерті [PERSON] терміном на один місяць з часу набрання рішенням суду законної сили. Позивач [PERSON] в судовому засіданні позовну заяву підтримала в повному обсязі, просила суд її задовольнити. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні заперечувала проти задоволення позову. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився. На адресу суду надіслав заяву про розгляд справи без його участі. Суд, заслухавши учасників судового процесу, дослідивши надані матеріали і оцінюючи все в сукупності, вважає, що позов задоволенню не підлягає з наступних підстав. Відповідно ч.3 ст.10, ч.1 ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах встановлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб,\~ які беруть участь у справі. Згідно ч.1 ст.60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини,\~ на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених\~ статтею\~ 61 цього Кодексу. Частиною 4 статті 60 ЦПК України передбачено, що доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Рішення повинно бути законним і обґрунтованим, ухваленим на основі повно і всебічно зясованих обставин. Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод\~передбачено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру. Судом встановлено, що 11 травня 2005 року помер батько позивача - [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть, серія І-КЕ № 242017, виданим повторно Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Кременчуцького районного управління юстиції у Полтавській області від 25 червня 2013 року. Після його смерті відкрилася спадщина на все належне йому майно, до складу якого входить також будинок, що знаходиться за адресою: вул. В'ячеслава Чорновола, буд. 10, с. Максимівка, Кременчуцький район, Полтавська область. Враховуючи той факт, що батько позивача не складав заповіт, то спадкування в даному випадку згідно ч. 2 ст. 1223 Цивільного кодексу України (далі- ЦК України) має відбуватися за законом. Брат позивача та дружина спадкодавця подала до нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини на протязі 6 місяців, як визначено у ч. 1 ст. 1270 ЦК України. Позивач у зазначені строки не звернулася до нотаріуса з метою оформлення права власності на відкриту спадщину. Позивач звернулася до нотаріуса із проханням видати їй свідоцтво про право на спадщину за законом після померлого батька, проте нотаріус 01.06.2017 року виніс постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії, мотивуючи це тим, що вона пропустила 6 місячний строк для прийняття спадщини. Як зазначено в абз.6 п.24 Постанови Пленуму Верховного Суду України \~від \~30 травня \~2008 року №7«Про судову практику у справах про спадкування», \~вирішуючи питання \~про \~визначення \~особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску \~строку \~для \~прийняття спадщини. \~При \~цьому \~необхідно \~виходити з того, \~що поважними є причини, \~пов'язані \~з \~об'єктивними, \~\~непереборними, \~\~істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Відповідно до ст. 1272 ЦК України, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини З матеріалів справи вбачається, що батько позивача - [PERSON] помер 11 травня 2005 року. На підтвердження поважності пропуску строку у 6 місяців позивачем надано докази, а саме: консультативний висновок Інституту хірургії і трансплантології Академії медичних наук України ім. О.О. Шалімова, та виписку із історії хвороби стаціонарного хворого. З даних доказів вбачається, що позивач перебувала на обстежені в вищезазначеній установи з 15 лютого 2010 року, тобто з моменту смерті її батька і до фактичного лікування пройшло майже 5 років. Жодних доказів того, що на протязі цього строку у позивача були обєктивні, непереборні або істотні труднощі для звернення до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини, суду не надано. При таких обставинах суд вважає, що позивач [PERSON] пропустила строк для подання заяви про прийняття спадщини з неповажних причин, тому позов задоволенню не підлягає.

Outcome: approved