Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-03 00:00:00

21.10.2016 року [PERSON] звернувся до Словянського міськрайонного суду Донецької області з позовом про розірвання шлюбу з відповідачем [PERSON], обґрунтувавши свої вимоги тим, що вони з відповідачем перебувають у зареєстрованому шлюбі з 01 лютого 2014 року, від шлюбу мають малолітнього сина [PERSON], [INFO]. З вересня 2014 року подружжя припинили спільне проживання та сімейні відносини через різні характери, різні погляди на питання сімейного життя, позивач з відповідачем не досягли згоди по багатьом сімейним та життєвим питанням. На даний час проживають окремо, спільне господарство не ведуть. Позивач вважає, що подальше збереження сімї неможливе. Спору про розподіл спільного сумісного майна подружжя немає, малолітній син мешкає разом з матірю, та й надалі буде мешкати з нею. Позивач просить суд розірвати шлюб, зареєстрований між нею та [PERSON] 01 лютого 2014 року у відділі державної реєстрації актів цивільного стану по місту Словянську реєстраційної служби Словянського міськрайонного управління юстиції у Донецькій області ( актовий запис № 49 від 01.02.2014 року). Позивач [PERSON] в судове засідання не зявилася, надала суду заяву з проханням розглядати справу без її участі, наполягала на задоволенні позовних вимог, просила після розірвання шлюбу прізвище «Дністрянська» залишити без змін. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, надав суду заяву з проханням розглядати справу без його участі, позовні вимоги визнав повністю, не заперечував проти їх задоволення. Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно зясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, обєктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду спору по суті, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлені наступні факти та відповідні до них правовідносини. 01 лютого 2014 року у відділі державної реєстрації актів цивільного стану по місту Словянську реєстраційної служби Словянського міськрайонного управління юстиції у Донецькій області був зареєстрований шлюб між [PERSON], [INFO], та [PERSON] (до шлюбу Битсрицька) [PERSON], [INFO] (актовий запис № 49 від 01 лютого 2014 року). (а. с. 4) Від шлюбу позивач та відповідач мають малолітнього сина [PERSON], [INFO]. (а. с. 5) Шлюбні відносини між подружжям припинені, спільне господарство не ведеться, примирення неможливе. Сторони втратили повагу один до одного та сумісне життя в подальшому та збереження сімї є недоцільним, сімейні відносини припинені, примирення між ними не відбулося. Спору про поділ сумісного майна та місце проживання неповнолітньої доньки Олени немає. Згідно зі ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи ступінь конфліктних відносин та причини припинення шлюбних відносин, суд вважає, що вживати заходів щодо примирення подружжя не доцільно, оскільки це суперечить моральним засадам суспільства. Зясувавши обставини справи, з урахуванням фактичних взаємин подружжя, мотивів та причин розлучення, суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги підлягають задоволенню, оскільки почуттів взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки у родині немає, тобто морально-правові основи шлюбу відсутні, заходи щодо примирення подружжя та збереження родини неможливі.

Outcome: approved