Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-12 00:00:00

20 травня 2019 року до Приморського районного суду м. Одеси надійшов позов [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу. Мотивує вимоги тим, що впродовж останніх кількох років подружжя шлюбних відносин не підтримує, почуття взаємоповаги та спорідненості в родині втрачене через несумісність характерів та поглядів, кожен став жити своїм життям і не намагається перейнятися проблемами та інтересами іншого. Сімейний бюджет відсутній, спільне господарство сторонами не ведеться, шлюбні стосунки фактично припинені. Примирення між подружжям не має жодного сенсу та є фактично неможливим, суперечить інтересам кожної сторони та інтересам спільної дитини. У зв`язку із викладеним надання сторонам строку для примирення буде марним. Зазначила також, що майнового спору між сторонами немає, питання визначення місця проживання дитини та участі батька у її вихованні вирішено та про залишення прізвища « [PERSON] ». Провадження у справі відкрито 03 червня 2019 року та призначений розгляд справи в загальному провадженні. 21 серпня 2019 року закрито підготовче засідання. В судове засідання сторони не з`явились, звернулись до суду з письмовими заявами про розгляд справи за їх відсутністю. Позивач подала заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує, та просить їх задовольнити. Відповідач надав заяву, якою позовні вимоги визнав, підтвердив, що шлюб розпався, зазначив, що шлюбні відносини не підтримують з вересня 2019 року. Суд розглянув справу за відсутності сторін на підставі наявних в матеріалах справи доказів. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що шлюб підлягає припиненню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 01 червня 1996 року, про що свідчить запис № 272, зареєстрований відділом реєстрації одружень Виконкому Миколаївської міської ради народних депутатів між громадянином України [PERSON] , [INFO] та громадянкою України [PERSON] , [INFO] (свідоцтво серії [NUMBER] ). Від шлюбу сторони мають повнолітнього сина [PERSON] , [INFO] . В силу статті 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Виниклі між сторонами правовідносини регулюються статтею 112 Сімейного Кодексу України, відповідно якої, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Як зазначає позивач сторони спільне господарство не ведуть, сімейний бюджет відсутній. Сторони шлюбні стосунки не підтримують. Почуття взаємоповаги та любові у шлюбі відсутнє. Сторони вважають, що спільне життя та збереження шлюбу неможливо. За таких обставин, суд вважає, що сім`я між сторонами розпалася остаточно і не може бути відновлена. Подальше сумісне життя подружжя і збереження шлюбу неможливі, тому позов про розірвання шлюбу підлягає задоволенню. Суд задовольняє позовні вимоги позивача про розірвання шлюбу, оскільки побудова сімейних відносин повинна здійснюватись на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги і підтримки (ст.1 СК України) та не може будуватися на примушені сторони до навіть формального знаходження в зареєстрованому шлюбі.

Outcome: approved