Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-22 00:00:00

\~\~ \~21 липня 2017 року, позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом з вимогою розірвати шлюб між нею та відповідачем [PERSON], а також визначити місце проживання сина [PERSON] з нею. В своєму позові позивач зазначила, що вона перебуває в зареєстрованому шлюбі з відповідачем з 23 серпня 1997 року. Від шлюбу мають дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. З червня 2017 року вони з відповідачем шлюбні відносини не підтримують, проживають окремо, в звязку з чим просила суд, розірвати шлюб між нею та відповідачем, укладений 23 серпня 1997 року у Палаці шлюбів м. Кременчук Полтавської області, актовий запис № 883. Крім того, просила визначити місце проживання сина [PERSON] з нею, посилаючись на те, що на даний час вона проживає в будинку своїх батьків, який є триповерховим, має достатньо місяця для проживання всіх членів сімї, працює, за місцем проживання характеризується позитивно. 17 серпня 2017 року відповідач по справі [PERSON] звернувся із зустрічним зустрічний позов, в якому просив суд, визначити місце проживання сина [PERSON] з ним. В своїй заяві позивач за зустрічним позовом зазначив, що з відповідачем він перебував в зареєстрованому шлюбі з 23 серпня 1997 року. Від шлюбу мають дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. З квітня через конфліктні ситуації він пішов проживати до іншої жінки, з якою фактично створив сімю. З квітня 2017 року по серпень 2017 року син [PERSON] проживав разом з ним та його цивільною дружиною [PERSON] в її домоволодінні. Вони доглядали за дитиною, водили його в дитячий садок, відповідач не цікавилася життям [PERSON]. В серпні 2017 року відповідач забрала [PERSON] та проживає з ним у своїх батьків в смт. Онуфріївка. Категорично заперечує щоб дитина проживала разом з матірю, оскільки [PERSON] має слабке здоровя, не має джерел для існування, не працює, має неврівноважений характер. Вважає, що дитина повинна проживати з ним, оскільки коли він проживав в його родині він був спокійним, не дратівливим, він працює, отримує стабільну заробітну плату, має житло, за місцем роботи характеризується позитивно, а після того як відповідач забрала проживати дитину до себе, [PERSON] став нервовим, про що свідчить відеозапис. Посилаючись на викладене позивач за зустрічним позовом просив визначити місце проживання сина [PERSON] з ним. В судовому засіданні позивач за первісним позовом [PERSON] та її представник, позовні вимоги підтримали із зазначених в позові підстав, заперечували проти задоволення зустрічного позову. Крім того, позивач пояснила, що розлучивши дитину з нею [PERSON] буде мати великий стрес. Вона працює, має стабільний дохід, [PERSON] живе в гарних умовах, у нього є своя кімната, де є усі необхідні речі для розвитку дитини, алкогольних та психотропних речовин вона не вживає, ніколи не перебувала під соціальним супроводом, замається вихованням дитини, водить його до дитячого садка. Відносини зі старшим сином погіршилися після того, як вони з чоловіком почали проживати окремо. Відповідач за первісним позовом [PERSON] та його представник в судовому засіданні не заперечували проти розірвання шлюбу, заперечували проти задоволення первісного позову в частині визначення місця проживання дитини з матірю, підтримували зустрічний позов із наведених в ньому підстав, та\~ крім того відповідач пояснив суду, що [PERSON] деякий час проживав разом з ним в будинку своєї цивільної дружини. Під час проживання дитини разом з ним, він та його цивільна дружина піклувалися про нього, водили до дитячого садка, у дитини є усі необхідні речі для розвитку, він не зловживає алкогольними напоями та не вживає психотропні речовини, працює посезонно, в той час коли не працює перебуває на обліку в центрі зайнятості. Крім того, разом з ним проживає їх спільний з відповідачем старший син [PERSON]. На даний час [PERSON] проживає в будинку своїх батьків, де атмосфера є негативною, постійно виникають конфлікти, про що свідчить поведінка бабусі [PERSON] [PERSON] зафіксована на відеозапису. Також, зазначив, що не заперечував би щоб дитина проживала разом з матірю в тому разі коли б вона окремо проживала від своїх батьків. Представник третьої особи в судовому засіданні підтримала первісний позов [PERSON] та заперечувала проти задоволення зустрічного позову, посилаючись на те, що на даний час немає виняткових обставин для того, щоб розлучати дитину з матірю, оскільки її сімя є матеріально забезпеченою, вона та її батьки ведуть здоровий спосіб життя, дитина відвідує дитячий садок, мати працює та постійно разом зі своїми батьками дбає про фізичний та розумовий розвиток дитини [PERSON]. Вислухавши пояснення сторін, їх представників, представника третьої особи, свідків [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], дослідивши матеріали справи, всебічно, повно, обєктивно оцінивши надані докази та давши їм належну оцінку, суд встановив наступне. Судом встановлено, що сторони з 23 серпня 1997 року перебувають в зареєстрованому шлюбі, що підтверджується свідоцтвом про одруження серії I-КЕ № 013936 від 23.08.1997 року, актовий запис № 883 (а.с.77). Від вказаного шлюбу сторони мають дітей: [PERSON], [INFO], який є повнолітнім та [PERSON], [INFO] (а.с. 12-13). Крім того, судом встановлено, що сторони припинили шлюбні відносини, проживають за різними адресами. Зазначені обставини підтвердила позивач за первісним позовом та не заперечував відповідач за первісним позовом. Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Згідно ч. 1\~ст. 24 Сімейного кодексу України, \~шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Стаття 55 Сімейного кодексу України вказує на обовязок дружини та чоловіка спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім'ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Відповідно до ч. 1 ст. 110 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя. Згідно \~ч.2 ст. 112 Сімейного кодексу України,\~суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи, що позивач наполягає на розірванні шлюбу, відповідач не заперечує проти розірвання шлюбу, суд дійшов висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, примирення між сторонами неможливе, тому шлюб необхідно розірвати. Вирішення позовних вимог стосовно визначення місця проживання дитини. Судом встановлено, що до квітня 2017 року, сторони проживали за однією адресою разом з дітьми. Після того, як сторони фактично припинили шлюбні відносини син [PERSON] у період з квітня по серпень 2017 року проживав з батьком [PERSON] за адресою: Полтавська область, Глобинський район, смт. Градизьк, вул. Козацька, 18, а з серпня 2017 року і по даний час проживає з матірю [PERSON] за адресою: Кіровоградська обл., смт. Онуфрівка, вул. Першотравнева 37. Зазначені обставини підтвердили та не заперечували сторони в судовому засіданні. Вивчивши особу [PERSON] (мати дитини) та умови її проживання суд встановив наступне. [PERSON] працює у Фермерському господарстві «ВЕСНА» (а.с.15,80). За місцем роботи [PERSON] характеризується позитивно (а.с.86) Як вбачається з характеристики попереднього місця проживання компроментуючих матеріалів селищна рада на [PERSON] не має (а.с.16). Згідно довідки про склад сімї, [PERSON] зареєстрована за адресою: [INFO]., смт. Онуфріївка, вул. Першотравнева, 37а (а.с.17). Як вбачається з довідки за місцем проживання, [PERSON] характеризується позитивно, громадський порядок не порушує (а.с.18, 85). Згідно довідок виданих Онуфріївським навчальним закладом «Калинка», [PERSON] з 11.08.2017 року по даний час відвідує зазначений навчальний заклад. [PERSON] займається переважно мама, яка вчасно приводить і забирає дитину з садочка, конфліктних ситуацій не виникало, активно спілкується з вихователем групи, прислухається до порад щодо виховання дитини. Дитина завжди оглянута і охайна (а.с.38,81). [PERSON] на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває (а.с.78,79). Згідно акту обстеження умов проживання від 07 вересня 2017 року за місцем проживання [PERSON] за адресою: смт. Онуфріївка, вул. Першотравнева, буд. 37а, для [PERSON] обладнана ігрова кімната з дитячою літературою та іграшками, мама дитини зі своїми батьками формують у дитини пізнавальні інтереси [PERSON], в сімї панує нормальний морально-психологічний клімат. За цією адресою також проживають: [PERSON], [PERSON] дідусь та бабуся [PERSON] (а.с.82-83). Як вбачається з Висновку органу опіки та піклування Онуфріївської селищної ради, [PERSON] проживає разом з батьками в смт. Онуфрівка, вул. Першотравнева 37 а, сімя матеріально забезпечена, ведуть здоровий спосіб життя, мама працює, в будинку створені добротні матеріально-побутові умови, [PERSON] регулярно відвідує дошкільний заклад, мати спільно зі своїми батьками постійно дбає про фізичний та розумовий розвиток дитини (а.с.87). Свідки [PERSON] та [PERSON] в судовому засіданні кожен окремо пояснили, що [PERSON] є їхньою донькою, на даний час проживає у їхньому будинку, веде здоровий спосіб життя, піклується про сина [PERSON], займається його вихованням, водить до дитячого садку. Вивчивши особу [PERSON] (батька дитини) та умови його проживання суд встановив наступне. [PERSON] працює у ТОВ «Торговий Дім Полтаварибгосп», за місцем роботи характеризується позитивно (а.с.45, 48). [PERSON] з якою [PERSON] перебуває у фактичних шлюбних відносинах за місцем роботи характеризується позитивно (а.с.46). Як вбачається з характеристики з місця проживання, компроментуючих матеріалів селищна рада на [PERSON] не має (а.с.50). Як вбачається з Акту № 118 обстеження житлово-побутових умов від 10.08.2017 року, за адресою місця проживання [PERSON]: Полтавська область, Глобинський район, смт. Градизьк, вул. Козацька, 18, для виховання та розвитку дитини створено окрема дитяча кімната в якій є його речі, одяг, взуття, іграшки, мікроклімат у сімї позитивний (а.с.53) Згідно Довідки виданої Градизьким дошкільним навчальним закладом № 4 «СОНЕЧКО», [PERSON] в останній час не приймала участі у вихованні дитини. До дитячого садка дитину приводив батько [PERSON] та жінка з якою він проживає [PERSON], а також його рідний брат [PERSON] (а.с.51). Як вбачається з Висновку Глобинської районної державної адміністрації як органу опіки та піклування від 13.11.2017 року № 01-51/520, остання вважає доцільним визначити місце проживання з матірю (а.с.88-90). Свідки [PERSON] пояснила суду, що вона є матірю [PERSON], їй ніколи не подобалося як [PERSON] піклувалася про дітей, коли [PERSON] проживав з її сином та його новою сімєю дитина була завжди доглянута, спокійна. Свідок [PERSON] пояснила суду, що вона є цивільною дружиною [PERSON] Після того, як він пішов до неї від своєї дружини він забрав проживати [PERSON] із собою, мати за час проживання не телефонувала до них не піклувалася про дитину, через деякий час забрала його жити до себе. Також пояснила, що їх старший син проживає разом з батьком. Свідок [PERSON] пояснив суду, що він є старшим сином своїх батьків, вважає, що [PERSON] буде краще проживати в сімї батька, оскільки мати постійно кричить на [PERSON], атмосфера в сімї знервована про, що свідчить відеозапис зроблений ним під час приїзду додому. З матірю стосунків не підтримує після того, як батьки розійшлися і батько пішов жити до іншої жінки. Надаючи оцінку відеозапису оглянутому в судовому засіданні, суд дійшов висновку, що з нього не вбачається негативної поведінки матері по відношенню до свого малолітнього сина. Також судом встановлено, що поведінка бабусі, а саме висловлювання нецензурною лайкою має поодинокий випадок, викликаний конфліктною ситуацією яка склалася після розпаду сімї її доньки. Зазначені обставини не заперечував свідок [PERSON], який пояснив суду, що до того як його батьки розійшлися він завжди спілкувався з бабусею та дідусем, з боку бабусі раніше такі випадки не траплялися. Надаючи правову оцінку викладеним обставинам, суд зазначає наступне. Як зазначено в ч. 1 ст. 160 Сімейного кодексу України, місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. В частині 1 ст. 161 Сімейного кодексу України, якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обовязків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоровя та інші обставини, що мають істотне значення. \~\~\~ Згідно ч. 2 ст. 162 Сімейного кодексу України, орган опіки та піклування або суд не можуть передати дитину для проживання з тим із батьків, хто не має самостійного доходу, зловживає спиртними напоями або наркотичними засобами, своєю аморальною поведінкою може зашкодити розвиткові дитини. Відповідно до ст. 6 Декларації з прав дитини Генеральної Асамблеї ООН від 20 листопада 1959 року, дитина для повного і гармонійного розвитку її особи потребує любові і розуміння. Вона повинна, якщо це можливо, зростати під опікою і відповідальністю своїх батьків і, в усякому разі, в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості; малолітню дитину не слід, крім тих випадків, що мають виключні обставини, розлучати з матір'ю. За ст. 9 Конвенції про права дитини, дитина не повинна розлучатися з батьками всупереч їхньому бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини. Аналізуючи надані сторонами докази суд дійшов до висновку, що як батько так і мати мають позитивні характеристики, дбають про розвиток свого сина [PERSON], як за місцем проживання матері так і батька створені належні умови для проживання дитини. Разом з тим, виключних обставин які б свідчили про необхідність того, що дитина має бути розлучена з матір'ю, відповідачем за первісним позовом суду не надано та матеріалами справи в їх сукупності судом не встановлено, тому з огляду на викладене та оцінюючи матеріали справи, приймаючи до уваги вік дитини, суд дійшов до висновку, що проживання малолітнього [PERSON], [INFO] з матір'ю [PERSON] відповідає інтересам дитини та забезпечить\~її права на належне утримання, виховання, лікування, розвиток, тому первісний позов підлягає задоволення, а зустрічний позов до задоволення не підлягає. Аналогічна правова позиція міститься в Постанові Верховного суду України від 14 грудня 2016 року у справі № 6-2445цс16. Вирішення питання розподілу судових витрат. Згідно з ч.1\~ст. 88 ЦПК України,\~стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Відповідно до ч.ч 1,3 ст. 79 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи. До витрат, пов'язаних з розглядом судової справи, належать зокрема витрати на правову допомогу. Судовий збір згідно наданої суду квитанції та ставок судового збору на момент предявлення позову до суду було сплачено позивачем [PERSON]\~ в розмірі 1280 грн. (а.с.1,3). Крім того, суду надано квитанцію на підтвердження витрат на правову допомогу та відповідний розрахунок на суму 300 грн. (а.с.2,20-21), а тому вони підлягають стягненню з відповідача за первісним позовом на користь позивача за первісним позовом.

Outcome: approved