Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-22 00:00:00

1. Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідачів. У березні 2020 року позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до суду, який обґрунтовує тим, що 23 грудня 2019 року о 09 годині 30 хвилин водій [PERSON] , керуючи транспортним засобом «CITROEN Jumper» номерний знак [NUMBER] в порушення п. 10.9 Правил дорожнього руху, рухаючись заднім ходом, не впевнившись в безпечності такого маневру, здійснив на неї наїзд. Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди вона отримала тілесні ушкодження у вигляді забою м`яких тканин правої половини грудної клітини, потиличної ділянки голови, забій правого колінного суглобу. 20 січня 2020 року відповідача [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУПАП та накладено стягнення у виді штрафу. Неправомірними діями відповідача їй завдано значної моральної шкоди, розмір якої вона оцінює у 50 000 грн. Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди вона пережила та продовжує переживати сильні фізичні болі та душевні страждання. В момент наїзду пережила неймовірний страх за своє життя і здоров`я, після чого в неї суттєво погіршився стан здоров`я, вона перестала нормально спати. Просить стягнути з відповідача завдану моральну шкоду в розмірі 50 000 грн. В судовому засіданні позивач та її представник заявлені вимоги підтримали та просять їх задоволити із викладених у заяві підстав. Суду пояснили, що розмір заявленої моральної шкоди підтверджується тривалістю завданих моральних страждань та переживань. Представник відповідача заявленого позову не визнав. Суду пояснив, що тілесні ушкодження, які отримані позивачем в результаті дорожньо-транспортної пригоди у прямому причинному зв`язку не знаходяться, що підтверджується постановою Хмельницького міськрайонного суду від 20 січня 2020 року, оскільки в результаті ДТП пошкоджено лише одяг потерпілої. 2. Заяви, клопотання, інші процесуальні дії у справі. Ухвалою суду від 12 березня 2020 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження. Ухвалою суду від 02 липня 2020 року у справі призначено судово-медичну експертизу на предмет встановлення тяжкості завданих тілесних ушкоджень 22 вересня 2020 року ухвалено рішення по суті спору. 3. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин. Заслухавши доводи позивача, заперечення представника відповідача, дослідивши матеріали справи доказами, суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню. Судом достовірно установлено, що 23 грудня 2019 року о 09 годині 30 хвилин [PERSON] , керуючи транспортним засобом «CITROEN Jumper» номерний знак [NUMBER] в порушення п. 10.9 Правил дорожнього руху, рухаючись заднім ходом, не впевнився в безпеці даного маневру, не скористався допомогою інших осіб, внаслідок чого здійснив наїзд на [PERSON] , котра знаходилась позаду. В результаті дорожньо-транспортної пригоди було пошкоджено її одяг. Означені обставини підтверджуються постановою Хмельницького міськрайонного суду від 20 січня 2020 року. Поданий позов [PERSON] мотивує тим, що в результаті цієї дорожньо-транспортної пригоди вона отримала тілесні ушкодження у вигляді забою м`яких тканин правої половини грудної клітини, потиличної ділянки голови та забою правого колінного суглобу. В підтвердження таких обставин позивач надала виписку з травм карти № 535 від 23.12.2019 року з якої убачається, що позивач в день дорожньо-транспортної пригоди освідувана травматологом та у неї виявлено забій правої половини грудної клітини, забій м`яких тканин правого колінного суглобу. Окрім того, факт завдання тілесних ушкоджень [PERSON] підтверджується листом комунального підприємства «Хмельницька міська лікарня» за № 289 від 26.03.2020 року. 4. Докази, відхилені судом, та мотиви їх відхилення Позивач в обґрунтування заявлених позовних вимог посилається на те, що внаслідок дорожньо-транспортної пригоди вона продовжувала лікування, і таке лікування мало досить тривалий характер. Суд, не погоджується із такою логікою тверджень позивача та її представника, позаяк згідно висновку експерта № 663 від 06.08.2020 року потерпіла [PERSON] в період з 23.12.2019 року по 28.01.2020 року була обстежена в Хмельницькій міській лікарні та спостерігалась у лікарів поліклініки за місцем її проживання з приводу тілесного ушкодження у вигляді забитої (осадженої) рани м`яких тканин передньої поверхні правого колінного суглобу та загострення у неї хронічних захворювань. Діагноз: «Забій м`яких тканин правої грудної клітки, потиличної ділянки голови» не враховується при оцінці ступеня тяжкості тілесних ушкоджень, згідно вимог примітки до п. 4.6 «Правил судово-медичного визначення ступеня тілесних ушкоджень», Наказу МОЗ України № 6 від 17.01.1995 року «Про розвиток та вдосконалення судово-медичної служби України» через те, що він встановлений на основі суб`єктивних факторів і не підтверджується об`єктивними відомостями. Тривале перебування потерпілої під спостереженням лікарів пов`язане не з характером самої травми, а загостренням внаслідок отриманої травми наявних у неї раніше хронічних захворювань серцево-судинної та центральної нервової систем. Тому тривале перебування потерпілої під спостереженням лікарів не приймається до уваги при оцінюванні ступеня тяжкості тілесних ушкоджень, як таке, що не має з травмою прямого причинного зв`язку. За своїм характером тілесне ушкодження у потерпілої відноситься до легких тілесних ушкоджень, що не спричиняють короткочасного розладу здоров`я чи незначної стійкої втрати працездатності, а мають незначні скороминущі наслідки, тривалістю не більше як 6 днів. 5. Мотивована оцінка аргументів сторін, порушення прав Оскільки позивачеві дійсно в результаті дорожньо-транспортної пригоди, яка сталася 23 грудня 2019 року з вини відповідача [PERSON] завдані тілесні ушкодження забою правого колінного суглобу її права суд вважає порушеними. Водночас, суд зауважує, що [PERSON] спричинив тілесні ушкодження [PERSON] не умисно, посилання ж позивача на тривалість фізичного болю спростовано висновком судово-медичної експертизи щодо наявності у неї хронічних захворювань серцево-судинної та центральної нервової систем. Тому, оцінюючи зібрані докази в їх сукупності, виходячи із засад розумності та справедливості, суд приходить до висновку, що розмір завданої моральної шкоди має становити 2 000,0 грн. та вважає такий розмір необхідним і достатнім для покриття завданої шкоди. Позивач не надав належних та допустимих доказів щодо завдання відповідачем йому моральної шкоди на суму 50 000 грн., а суд таких не здобув. 6. Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування Згідно положень частини 1 статті 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Частиною 2 цієї норми визначено, що моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; Положеннями частини 1 статті 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Згідно вимог пункту 1 частини 2 статті 1167 ЦК України моральна шкода відшкодовується незалежно від вини органу державної влади, органу влади АР Крим, органу місцевого самоврядування, фізичної чи юридичної особи, яка її завдала якщо шкоди завдано каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю фізичної особи внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки. 7. Судові витрати. Судові витрати у справі складаються з судового збору, сплаченого позивачем за подання позовної заяви до суду, в сумі 840,8 грн. Оскільки позов задоволено частково, з відповідача на користь позивача слід стягнути відшкодування судових витрат пропорційно до задоволених позовних вимог, а саме: 840,8 грн. сплаченого судового збору х 2000,0 грн. присуджених коштів : 50 000 грн. заявлених до стягнення коштів = 33,63 грн. судових витрат до стягнення. На підставі наведеного та

Outcome: partial