Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-21 00:00:00

21 листопада 2017 року головний лікар 3-ї обласної спеціалізованої психіатричної лікарні звернулась до суду із вказаною заявою про госпіталізацію у примусовому порядку до психіатричного закладу недієздатного [PERSON], [INFO], проживаючого [INFO]. Заява мотивується тим, що 21 листопада 2017 року о 07 годині [PERSON] був доставлений в 3-ю обласну спеціалізовану психіатричну лікарню в супроводі працівників ШМД та опікуна у звязку з погіршенням психічного стану. До заяви про примусову госпіталізацію додано висновок комісії лікарів-психіатрів 3-ї обласної спеціалізованої психіатричної лікарні про необхідність госпіталізації [PERSON] до психіатричного закладу у примусовому порядку. В судовому засіданні представник 3-ї обласної спеціалізованої психіатричної лікарні підтримала заяву у повному обсязі, бо вважає за необхідне помістити хворого до психіатричного закладу, оскільки той потребує невідкладного та негайного лікування. Прокурор вважає, що заява про примусову госпіталізацію [PERSON] до психіатричного закладу підлягає задоволенню, оскільки для цього наявні всі підстави. Допитаний в судовому засіданні опікун [PERSON] [PERSON] не заперечує проти задоволення заяви головного лікаря 3-ї обласної спеціалізованої психіатричної лікарні. Дослідивши матеріали та обставини справи, оцінивши представлені докази, заслухавши пояснення представника психіатричного закладу, опікуна особи, щодо якої вирішується питання про примусову госпіталізацію, з урахуванням думки прокурора, суд вважає, що заява про госпіталізацію недієздатного [PERSON] до психіатричного закладу у примусовому порядку підлягає задоволенню з огляду на таке. Так, відповідно до ст. 14 Закону України «Про психіатричну допомогу», особа, яка страждає на психічний розлад, може бути госпіталізована до психіатричного закладу без її усвідомленої згоди або без згоди її законного представника, якщо її обстеження або лікування можливі лише в стаціонарних умовах, та при встановленні в особи тяжкого психічного розладу, внаслідок чого вона: вчиняє чи виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї чи оточуючих, або неспроможна самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує її життєдіяльність. Судом встановлено, що [PERSON] поступив до 3-ї обласної спеціалізованої психіатричної лікарні 21 листопада 2017 року у зв`язку з погіршенням психічного стану. Цього ж дня він був оглянутий комісією лікарів-психіатрів. На підставі огляду складено висновок лікарсько-консультативної комісії, згідно якого хворий [PERSON] страждає на тяжкий стійкий психічний розлад з діагнозом «Шизофренія параноїдна форма, безперервний тип перебігу зі стабільним дефектом змішаного типу, загострення. Церебральний атеросклероз з артеріальною гіпертензією, епісиндром. ІХС. Дифузний кардіосклероз. СН І.», внаслідок чого неспроможний самостійно задовольняти свої життєві потреби, представляє небезпеку як для себе, так і для оточуючих, а тому підлягає примусовій госпіталізації до психіатричного стаціонару і лікуванню. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що є підстави для задоволення заяви головного лікаря 3-ї ОСПЛ про госпіталізацію недієздатного [PERSON] до психіатричного закладу у примусовому порядку. На підставі ст. ст. 14, 16, 22 Закону України «Про психіатричну допомогу»,

Outcome: approved