Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-21 00:00:00

21.08.2019 року [PERSON] звернулася до Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області із заявою за участі заінтересованої особи приватного нотаріуса Кременчуцького міського нотаріального округу Полтавської області Доценка Андрія Миколайовича, в якій просила встановити факт, що Державний акт на право власності на землю, серії ІІ-ПЛ №040695, виданий 22.02.2000 року [PERSON] на підставі рішення виконавчого комітету Піщанської сільської ради від 25.02.1999 року № 2 належить померлому [INFO] [PERSON] , а відомості, зазначені в Державному земельному кадастрі про земельну ділянку, стосуються саме [PERSON] . В обґрунтування заявлених вимог [PERSON] зазначила, що [INFO] помер її чоловік [PERSON] . Вона є єдиним спадкоємцем першої черги, який прийняв спадщину, а тому з метою отримання свідоцтва про право на спадщину звернулася до приватного нотаріуса Кременчуцького міського нотаріального округу Доценко А.М. з відповідною заявою. Діти померлого [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] , подали заяви про відмову від прийняття спадщини на її користь. До складу спадкового майна померлого [PERSON] відноситься земельна ділянка площею 0,05 га, розташована в с. Кривуші Піщанської сільської ради та призначена для ведення садівництва, на яку 22 лютого 2000 року на підставі рішення виконавчого комітету Піщанської сільської ради народних депутатів від 25 лютого 1999 року № 2 виданий Державний акт на право приватної власності на землю. Однак у вказаному державному акті та Витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку НВ-5313732642019, отриманого приватним нотаріусом, власником земельної ділянки, що належала її померлому чоловіку, зазначений « [PERSON] ». Тому приватний нотаріус Доценко А.М. відмовив у вчиненні нотаріальної дії, а саме у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на земельну ділянку для індивідуального садівництва, розташованої за адресою [ADDRESS] , з підстав, що у свідоцтві про смерть та інших документах прізвище її чоловіка вказане як « [PERSON] » а у державному акті про право приватної власності на землю прізвище власника зазначено як « [PERSON] ». Вважає, що неправильне написання прізвища її чоловіка в Державному акті на право приватної власності на землю, а згодом і внесення таких відомостей до Державного земельного кадастру сталося внаслідок неправильного перекладу прізвища з російської мови на українську. Встановлення даного факту необхідне їй для подальшого оформлення права на спадкове майно. Ухвалою Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 23.08.2019 року заяву [PERSON] про встановлення факту належності правовстановлюючого документа направлено за підсудністю до Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області. Ухвалою Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 24.10.2019 року залучено до участі у справі заінтересовану особу Піщанську сільську раду Кременчуцького району Полтавської області. В судовому засіданні заявник [PERSON] підтримала заяву в повному обсязі, надал оригінали документів померлого чоловіка [PERSON] , в тому числі державний акт про право власності на землю. Просила задовольнити її заяву з наведених підстав. Приватний нотаріус Кременчуцького міського нотаріального округу Полтавської області Доценко А.М. в судове засідання не з`явився. Надав заяву, в якій просив розглядати справу у його відсутність, у вирішенні заяви покладався на розсуд суду. Заінтересована особа Піщанська сільська рада Кременчуцького району Полтавської області в судове засідання свого представника не направила. Надала заяву, в якій просила розглядати справу у відсутність їх представника. Заслухавши заявника, дослідивши і оцінивши наявні у справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому їх дослідженні, суд приходить до висновку, що заява підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод\~передбачено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру. Кожна особа, як слідує зі змісту\~ст.4 ЦПК України, має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ст. 13 ЦПК України\~суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах встановлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб,\~\~які беруть участь у справі. В ч.7\~ст.19 ЦПК України\~визначено, що, окреме провадження призначене для розгляду справ\~\~про підтвердження\~\~наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для\~\~охорони\~\~прав та інтересів особи або створення умов для здійснення нею особистих\~\~немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності\~\~неоспорюваних прав. Відповідно до ч.1 ст.293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Пунктом 5 частини 2\~статті 293 ЦПК України, передбачено, що суд розглядає в порядку окремого провадження в тому числі справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Установлено, що [INFO] в м. Кременчук Полтавської області помер [PERSON] . Даний факт підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , виданим 04 жовтня 2018 року Кременчуцьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Полтавській області, актовий запис №2367. Відкрилася спадщина. Спадковим майном є земельна ділянка, розташована [ADDRESS] , цільове призначення якої, для індивідуального садівництва, кадастровий номер 5322483800:04:000:1805. З заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом до приватного нотаріуса Кременчуцького міського нотаріального округу Полтавської області Доценко А.М. звернулася заявник [PERSON] . 19 серпня 2019 року приватний нотаріус Доценко А.М. відмовив заявнику у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом посилаючись, що при вивченні поданих для видачі свідоцтва про право на спадщину документі, встановлено розбіжність в написанні прізвища спадкодавця. Так в Витязі з Державного земельного кадастру та Державному акті про право приватної власності на землю прізвище зазначено « [PERSON] », тоді як у свідоцтві про смерть « [PERSON] ». Надаючи правову оцінку викладеним обставинам, суд зазначає наступне. Пунктом 6 частини 1\~статті 315\~ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Пунктом 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» № 5 від 31.03.1995р. передбачено, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Пунктом 12 Постанови визначено, що при розгляді справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, зазначені\~\~в\~\~документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені\~\~ініціали суд повинен запропонувати заявникові подати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення. На даний час [PERSON] помер, що унеможливлює звернення до будь-яких організації про внесення змін в його документи. Як вбачається зі свідоцтва про народження, виданого 01 грудня 1935 року Кременчуцьким бюро ЗАГС Харківської області та свідоцтва на право управління судном (прогулянковим), виданим Кременчуцькою дільницею Держфлотнагляду України, прізвище спадкодавця [PERSON] зазначено як « [PERSON] ». Прізвище спадкодавця [PERSON] також зазначено і в документах, виданих на російський мові, як « [PERSON] ». Це підтверджується свідоцтвом про одруження серії [NUMBER] , виданим 25.07.1954 року Міським Бюро ЗАГС м. Кременчука, водійським посвідченням серії [NUMBER] від 16.05.1989 року, пенсійним посвідченням № [NUMBER] , військовим квитком серії [NUMBER] , виданим 06.04.1963 року Кременчуцьким об`єднаним міським військовим комісаріатом, обліковою карткою № [NUMBER] члена КПРС. Прізвище спадкодавця [PERSON] зазначено як « [PERSON] » на українській мові в дипломі про освіту [NUMBER] , виданим 01.07.1957 року Кременчуцьким технікумом залізничного транспорту. Таким чином, суд вважає, що при видачі Державного акту на право приватної власності на землю серії ІІ-ПЛ №040695 виданого 22.02.2000 року помилково зазначено прізвище власника земельної ділянки « [PERSON] ». За таких обставин, суд приходить до висновку, що Державний акт на право приватної власності на землю серії ІІ-ПЛ №040695 від 22.02.2000 року виданий на ім`я « [PERSON] » належить [PERSON] . Встановлення факту належності правовстановлюючого документа має для заявника юридичне значення, а саме для оформлення спадщини. Іншим шляхом встановити цей факт не можливо. Заінтересованими особами не подано заперечень проти задоволення заяви про встановлення факту належності правовстановлюючого документа, тому суд не вбачає підстав вважати наявність оспорюваних прав (спору про право). З огляду на наведене, суд вважає, що заява про встановлення факту належності правовстановлюючого документа є обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню.

Outcome: approved