Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-17 00:00:00

1. Позиції сторін, процесуальні дії 1.1. [PERSON] звернувся до Сєвєродонецького міського суду Луганської області з позовом до Сєвєродонецької міської військово-цивільної адміністрації Сєвєродонецького району Луганської області про визнання права власності на майно в порядку спадкування за законом, третя особа - [PERSON] , посилаючись на наступне. [INFO] помер [PERSON] , який проживав з позивачем однією сім`єю більш п`яти років до часу відкриття спадщини. За життя, [PERSON] не складав заповіт, на час смерті останньому належало 18/100 частки жилого приміщення у гуртожитку (секції 14) кімната 80, що розташоване за адресою: [ADDRESS] . Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина на його майно. Позивач є спадкоємцем четвертої черги за законом після смерті [PERSON] , оскільки проживав з [PERSON] однією сім`єю більше п`яти років до часу відкриття спадщини та вважав його своїм названим батьком, а спадкодавець вважав позивача своїм сином. Позивач звернувся з заявою про прийняття спадщини до нотаріуса, однак постановою від 04 лютого 2021 року нотаріус відмовив позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину з причини того, що у [PERSON] є спадкоємець третьої черги за правом представлення та позивач не надав нотаріусу доказів родинного зв`язку зі спадкодавцем. При цьому, [PERSON] також зверталась до нотаріуса із заявою про видачу їй свідоцтва про право на спадщину, що належала померлому [PERSON] , проте їй було відмовлено у видачі такого свідоцтва з огляду на те, що відсутні документи, які б підтверджували родинний зв`язок між нею та спадкодавцем. Остання зверталась до Сєвєродонецького міського суду Луганської області із заявою про встановлення факту родинного зв`язку, однак ухвалою суду від 28 січня 2021 року така заява залишена без розгляду. Тобто, [PERSON] не підтвердила свою належність до третьої черги спадкоємців за правом представлення. Враховуючи викладене, позивач звернувся з цим позовом до суду та просить визнати за ним право власності на 18/100 часток жилого приміщення у гуртожитку (секції 14) - кімната 80, розташованого за адресою: [ADDRESS] . 1.2. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав. Додатково пояснив, що він з грудня 2013 року проживав із [PERSON] до часу його смерті в липні 2020 року. Він, [PERSON] , ставився до нього як до батька. У них був спільний бюджет, оскільки він, [PERSON] , двічі давав гроші на лікування [PERSON] . Вони придбали кімнату у гуртожитку разом за спільні гроші, але кімната була оформлена на [PERSON] . У шлюбах ніхто з них не перебував. В період з 2014 року ніхто з них офіційно не працював. Вони разом придбали пральну машину, бойлер. [PERSON] поховала третя особа [PERSON] , а він не міг поховати його, оскільки пив. Представник відповідача в судовому засіданні присутня не була, надала заяву про розгляд справи без її участі. Третя особа в судовому засіданні присутня не була, про дату, час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином. 1.3. Допитана в якості свідка в судовому засіданні [PERSON] пояснила, що вона з кінця 2015 року проживала за адресою: [ADDRESS] , а з грудня 2017 по теперішній час проживає за цією ж адресою, але у кімнаті 76. Двері її кімнати 76 знаходяться навпроти дверей до кімнати 80, між ними приблизно два метри. Вона знає, що позивач [PERSON] проживає в кімнаті 80. З ким він жив їй невідомо, вони бачилися зрідка. Хто такий [PERSON] їй невідомо. Допитаний в якості свідка в судовому засіданні [PERSON] пояснив, що з 2017 року він проживає за адресою: [ADDRESS] . Позивач [PERSON] є його сусідом, проживає в іншій кімнаті гуртожитку, точно номер кімнати він не пам`ятає. Позивач жив в цій кімнаті із чоловіком, імені чоловіка він не пам`ятає, здається « [PERSON] ». В гостях у позивача він ніколи не бував. Йому невідомо чи робили спільні покупки позивач та інший чоловік, з яким жив позивач. 2. Обставини справи, зміст спірних правовідносин 2.1. Відповідно до копії договору дарування 18/100 часток жилого приміщення у гуртожитку (секції), посвідченого приватним нотаріусом Сєвєродонецького міського нотаріального округу Луганської області Малаховим С.О., реєстраційний № 2024 від 11 листопада 2013 року та копії Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію прав власності № 12581404, наданого приватним нотаріусом Сєвєродонецького міського нотаріального округу Луганської області Малаховим С.О. від 11 листопада 2013 року, [PERSON] є власником 18/100 часток жилого приміщення у гуртожитку (секції 14 (чотирнадцять) - кімната 80 (вісімдесят) та відповідної площі приміщень спільного користування, загальною площею 19,7 кв.м., яке розташоване за адресою: [ADDRESS] . З копії свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого 07 липня 2020 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по Лутугинському району та місту Сєвєродонецьку Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) вбачається, що [PERSON] помер [INFO] у місті Сєвєродонецьк Луганської області, Україна, про що складено відповідний актовий запис № 865, у віці 43 років. 2.2. Згідно копії паспорта громадянина України серії [NUMBER] , виданого 01.08.2003 Сєвєродонецьким МВ УМВС України в Луганській області, [PERSON] , [INFO] , зареєстрований з 13.12.2013 року за адресою: [ADDRESS] . Згідно довідки про склад сім`ї або зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб № 14671 станом на 04.07.2020, виданої 23.09.2020 Центром надання адміністративних послуг у м. Сєвєродонецьку Військово-цивільної адміністрації міста Сєвєродонецьк Луганської області, в кімнаті, яка розташована за адресою: [ADDRESS] , зареєстровані [PERSON] - з 20.11.2013, та [PERSON] - з 13.12.2013. 2.3. 22.09.2020 [PERSON] подала нотаріусу заяву про прийняття спадщини після смерті [PERSON] . З копії постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії № 2/02-31, винесеної 06.01.2021 приватним нотаріусом Сєвєродонецького міського нотаріального округу Луганської області Боровською Світланою Миколаївною вбачається, що [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після померлого [PERSON] . Зазначену відмову нотаріус обґрунтовує тим, що відсутні підстави для видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на ім`я [PERSON] , оскільки останньою не було надано докази родинних або інших відносин з померлим і відсутній заповіт на її ім`я від імені спадкодавця. Згідно з копією ухвали Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 28.01.2021 по справі № 428/151/21, заяву [PERSON] про встановлення факту, що має юридичне значення, заінтересовані особи Військово-цивільна адміністрація міста Сєвєродонецьк Луганської області, [PERSON] залишено без розгляду та роз`яснено заінтересованій особі та заявнику, що вони мають право подати позов на загальних підставах. Заява по вказаній справі була залишена судом без розгляду у зв`язку із наявністю спору між особами, що вважають себе спадкоємцями [PERSON] . 2.4. 25.11.2020 [PERSON] подав нотаріусу заяву про прийняття спадщини після смерті [PERSON] . Відповідно до копії постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії № 31/02-31, винесеної 04.02.2021 приватним нотаріусом Сєвєродонецького міського нотаріального округу Луганської області Боровською Світланою Миколаївною, [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після померлого [PERSON] . Зазначену відмову нотаріус обґрунтовує тим, що відсутні підстави для видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на ім`я [PERSON] , оскільки останнім не було надано доказів родинних або інших відносин з померлим і відсутній заповіт на його ім`я від імені спадкодавця. 3. Релевантні джерела права 3.1. Спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців) (ст. 1216 Цивільного кодексу України - далі ЦК). Відповідно до ст. 1217 ЦК спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно ст. 1218 ЦК до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261 - 1265 цього Кодексу. Статтею 1264 ЦК передбачено, що у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини. 3.3. Відповідно до статті 3 СК України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. 3.4. Обов`язковою умовою для визнання осіб членами однієї сім`ї є факт спільного проживання, ведення спільного господарства, наявність спільних витрат, купівлі майна для спільного користування, участі у витратах на утримання житла, його ремонт, наявність інших обставин, які підтверджують реальність сімейних відносин (рішення Конституційного Суду України від 03 червня 1999 року № 5-рп/99). В пункті 21 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» вказано, що при вирішенні спору про право на спадщину осіб, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини (четверта черга спадкоємців за законом), судам необхідно враховувати правила частини другої статті 3 СК про те, що сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Зазначений п`ятирічний строк повинен виповнитися на момент відкриття спадщини і його необхідно обчислювати з урахуванням часу спільного проживання зі спадкодавцем однією сім`єю до набрання чинності цим Кодексом. До спадкоємців четвертої черги належать не лише жінка (чоловік), які проживали однією сім`єю зі спадкодавцем без шлюбу, таке право можуть мати також інші особи, якщо вони спільно проживали зі спадкодавцем, були пов`язані спільним побутом, мали взаємні права та обов`язки, зокрема, вітчим, мачуха, пасинки, падчерки, інші особи, які взяли до себе дитину як члена сім`ї, тощо. 3.5. У постанові Верховного Суду від 16 січня 2019 року по справі № 343/1821/16-ц вказано, що показання свідків про проживання позивача із спадкодавцем однією сім`єю не є достатніми доказами про наявність у них сім`ї в розумінні статті 3 СК України. 4. Оцінка доказів та аргументів сторін 4.1. Суд зазначає, що в даній справі доказуванню підлягали факти спільного проживання, ведення спільного господарства, наявності спільних витрат, купівлі майна для спільного користування, участі у витратах на утримання житла, його ремонті, наявності інших обставин, які підтверджують реальність сімейних відносин між позивачем [PERSON] та спадкодавцем [PERSON] більше п`яти років до часу відкриття спадщини. При цьому, суд в порядку п. 4 ч. 5 ст. 12 ЦПК України спряв позивачу і його представнику в реалізації ними процесуальних прав, а саме: суд задовольнив клопотання про допит всіх заявлених свідків, витребував докази за клопотанням представника позивача та прийняв до уваги всі інші надані письмові докази. Однак, в даному випадку факт спільного проживання позивача зі спадкодавцем - [PERSON] однією сім`єю більше п`яти років до часу відкриття спадщини не підтверджується ані письмовими доказами, ані показаннями свідків. Зокрема, з показань свідків неможливо встановити з ким конкретно проживав позивач, чи вів позивач із кимось спільне господарство, чи ніс спільні витрати, утримував спільно житло тощо. Крім того, показання свідків про проживання позивача із спадкодавцем однією сім`єю в будь-якому випадку самі по собі не є достатніми доказами про наявність у них сім`ї в розумінні статті 3 СК України. Суд враховує, що місце проживання [PERSON] та [PERSON] більше п`яти років було зареєстровано за однією адресою. Разом з тим, факт реєстрації місця проживання осіб за однією адресою не свідчить про їх проживання однією сім`єю, ведення ними спільного господарства, наявність у них взаємних прав та обов`язків. Посилання позивача на те, що він двічі давав гроші на лікування [PERSON] і вони разом придбали пральну машину та бойлер нічим не підтверджується. Придбання кімнати у гуртожитку за спільні гроші позивача і спадкодавця також нічим не підтверджується. Згідно письмових доказів приміщення у гуртожитку було отримано спадкодавцем у дар. 4.2. Таким чином, суд вважає недоведеним факт проживання позивача та спадкодавця однією сім`єю більше п`яти років до часу відкриття спадщини, у зв`язку із чим у задоволенні позову належить відмовити. 5. Розподіл судових витрат 5.1 Вирішуючи питання про розподіл судових витрат у відповідності до ст. 141 ЦПК України, суд враховує, що у задоволенні позову відмовлено, а відповідач та третя особа не заявляли про наявність у них судових витрат. Отже, судові витрати, які підлягають розподілу, у цій справі відсутні.

Outcome: dismissed