Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-18 00:00:00

20 липня 2017 року [PERSON] звернувся до суду із вказаним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що з 13.06.2008 року перебуває з відповідачем [PERSON] у зареєстрованому шлюбі, від якого сторони мають неповнолітню дитину [PERSON], [INFO]. Позивач зазначає, що на даний час сімя розпалася, спільне господарство сторони не ведуть, шлюбні відносини фактично припинені з 2013 року. Причиною розпаду сімї стала відсутність спільних інтересів, відсутність взаєморозуміння між подружжям, розходження поглядів на життя, втрата почуття любові та поваги один до одного. Позивач проживає в Російській Федерації та має фактичні шлюбні стосунки з іншою жінкою. Зазначає, що відповідачка також проживає з іншим чоловіком. Позивач вважає неможливим подальше спільне життя та збереження шлюбу, просить шлюб розірвати. Майновий спір між сторонами відсутній. Спору про місце проживання дитини сторони не мають. Ухвалою суду від 28.07.2017 було відкрито провадження по справі та призначено справу до судового розгляду на 19.08.2017 о 08-30 год. 18.08.2017 року від відповідачки надійшло клопотання про надання строку на примирення. Ухвалою суду від 19.08.2017 року сторонам надано строк на примирення 2 місяці та призначено справу до розгляду на 19.10.2017 року. Позивач в судове засідання 19.10.2017 року не зявився, представник позивача надала заяву про розгляд справи в її відсутність, позов підтримує в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не зявилася, надала заяву про розгляд справи в її відсутність, проти задоволення позову не заперечує. За таких обставин, суд проводить слухання справи у відсутність сторін та без фіксації процесу технічними засобами, що не суперечить вимогам ст. 197 ЦПК України. Проаналізувавши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Встановлено, що сторони 13.06.2008 року зареєстрували шлюб у Відділі реєстрації актів цивільного стану Сумського міського управління юстиції, актовий запис №569, що підтверджується наданою копією свідоцтва про шлюб (а.с.5). Сторони мають неповнолітню дитину [PERSON], [INFO] (а.с.7). На час розгляду справи спору про поділ спільного майна подружжя між сторонами немає. Відповідно до ст. 24 Сімейного кодексу України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно ст. 55 Сімейного кодексу України, дружина та чоловік зобов'язані піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім'ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Відповідно до ч. 3 ст. 56 Сімейного кодексу України, кожен із подружжя має право припинити шлюбні відносини. Суд вживав заходів для примирення подружжя, надавався строк два місяці, однак таке примирення не відбулось. Вбачається, що позивач категорично не згоден на примирення, пояснюючи, що він проживає з іншою жінкою і бажає зареєструвати з нею шлюб. Враховуючи вищезазначені норми закону та особливий характер сімейних відносин і їх обєктивну недоступність для оточуючих, суд не може покласти обовязок збереження сімї на одного з подружжя при наявності на це його категоричного заперечення. Суд вважає, що оскільки подружні відносини між сторонами фактично припинені, позивач наполягає на розірванні шлюбу, а відповідач не заперечує проти розірвання шлюбу, то подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам кожного з подружжя, тому позовні вимоги підлягають задоволенню і шлюб підлягає розірванню. За письмовою заявою позивача, судові витрати понесені ним при подачі позову, залишити за ним. У відповідності до ст.ст. 24, 55, 56, 105, 110, 112 Сімейного кодексу України та

Outcome: approved