Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-11 00:00:00

1.Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача. В серпні 2019 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позовна заява мотивована тим, що позивач з 05 травня 1984 року перебуває у зареєстрованому шлюбі із відповідачем [PERSON] . У шлюбі неповнолітніх дітей не має. Посилаючись на те, що подружнє життя у них не склалося, на даний час шлюб носить формальний характер, протягом останіх п`ятндцяти років спільне господарство не ведуть , просить шлюб розірвати, оскільки він суперечить її інтересам. Відповідач [PERSON] не подав відзив на позов. 2. Заяви, клопотання та інші процесуальні дії у справі. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явилася. До суду надійшло письмове клопотання позивача про підтримання позову та розгляд справи у її відсутності. Відповідач [PERSON] у судове засідання не прибув і про причину своєї неявки суд не повідомив, хоча про день, час та місце розгляду справи був повідомлений в установленому законом порядку. Враховуючи те, що відповідач був належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, в судове засідання не з`явився, відзиву на позовну заяву не подав, суд провів заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. В зв`язку з тим, що особи, які беруть участь у справі в судове засідання не з`явились, відповідно до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. 3. Фактичні обставини, встановлені судом та зміст спірних правовідносин, з посиланням на докази. 05 травня 1984 року [PERSON] та [PERSON] у Новосвітській селищній Раді народних депутатів Старобешевського району Донецької області зареєстрували шлюб, про що зроблено актовий запис № 27, прізвище чоловіка та дружини після укладення шлюбу « [PERSON]», що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серія [NUMBER] , виданим 05 травня 1984 року Новосвітською селищною радою народних депутатів Старобешевського району Донецької області. З матеріалів справи вбачається, що неповнолітніх дітей у подружжя немає. Із встановлених обставин вбачається, що між позивачем та відповідачем виникли сімейні правовідносини, в межах яких виник спір щодо права позивача, як одного з подружжя на припинення шлюбу шляхом його розірвання за рішенням суду. 4. Норми права, які застосував суд та мотиви їх застосування. Враховуючи визначені судом правовідносини, для вирішення спору, суд застосовує наступні норми матеріального права, виходячи при цьому із таких мотивів. Згідно ч.1 ст.21 СК України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Частиною 1 ст. 24 СК України визначено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. В частині третій ст.56 СК України також зазначено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Згідно частини 3 статті 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу . Відповідно до ч.1 ст.110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Згідно ст.112 СК України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини з інвалідністю та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Встановивши, що шлюб між сторонами носить формальний характер, позивач не має наміру продовжувати подальші шлюбні відносини, збереження шлюбу суперечить її інтересам, ураховуючи конституційне право особи на шлюб за вільною згодою, суд прийшов висновку про наявність підстав для задоволення позову. Відповідно до ст.113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. На підставі ст. 113 СК України, суд залишає за позивачем, для подальшого іменування набуте у шлюбі прізвище « [PERSON] ».

Outcome: approved