Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-07 00:00:00

21.12.2020 [PERSON] звернувся до суду з позовом, у якому просить розірвати шлюб між ним та відповідачкою, зареєстрований 10.09.2011 Виконкомом Половецької сільської ради Бердичівського району Житомирської області. На обґрунтування підстав позову [PERSON] вказав, що з 10.09.2011 вони з відповідачкою перебувають у зареєстрованому шлюбі та є батьками малолітнього сина [PERSON] , [INFO] . Спільне життя не склалось через різні погляди на шлюб та сім`ю. Між ними відсутнє взаєморозуміння. Вони разом не проживають, спільного господарства не ведуть, примирення неможливе. Відзив на позовну заяву не надходив. Ухвалою від 11.01.2021 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження з повідомленням (викликом) сторін (а.с. 21). Сторони у судове засідання не з`явилися. Позивач у позовній заяві просить проводити розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримує. Крім того, просить понесені ним судові витрати залишити за ним. Відповідачка на адресу суду спрямувала заяву, в якій також просить проводити розгляд справи без її участі, позов визнала. У зв`язку із неявкою в судове засідання учасників справи, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального пристрою не здійснювалося. Дослідивши докази, з`ясувавши обставини справи, суд доходить висновку про задоволення позовних вимог, з таких підстав. Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про шлюб, 10.09.2011 Виконкомом Половецької сільської ради Бердичівського району Житомирської області зареєстровано шлюб між [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] ( а.с. 6). Сторони є батьками [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження (а.с. 7). Відповідно до частини першої статті 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. За положеннями частини п`ятої статті 55 СК України дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Частинами третьою та четвертою статті 56 СК України передбачено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до статті 112 СК України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини з інвалідністю та інші обставини життя подружжя. Частиною третьою статті 105 СК України передбачено, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст. 110 цього Кодексу. Згідно частини першої статті 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з сторін, що мають істотне значення (частина друга статті 112 СК України). Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Оскільки сторони наполягали на розірванні шлюбу, зважаючи на підстави позову, з огляду на те, що добровільність шлюбу одна з основних його засад, суд доходить висновку, що збереження шлюбу буде суперечити інтересам сторін, тому шлюб слід розірвати.

Outcome: approved