Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-11 00:00:00

20.11.2018 р. позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що з 20.11.1994 року він перебуває у зареєстрованому шлюбі з [PERSON], від шлюбу мають двох повнолітніх дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Спільне життя не склалося через відсутність взаєморозуміння, розходження поглядів на сімейні відносини та сімейні обов'язки з ведення спільного господарства. Впродовж останніх п'яти місяців проживають окремо один від одного, спілкування між ними повністю припинено, спільне господарство не ведеться. Примирення та подальше спільне проживання та збереження шлюбу є неможливим. Позивач просить: розірвати шлюб, укладений між ним та відповідачкою. Судові витрати зі сплати судового збору з відповідачки не стягувати. Ухвалою суду від 02.01.2019 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Розгляд цивільної справи постановлено здійснювати в порядку загального позовного провадження, призначено підготовче засідання на 12.02.2019 р., відповідачу встановлено 15-тиденний строк з дня вручення вказаної ухвали для подання відзиву на позовну заяву. В підготовче засідання позивач [PERSON] не з'явився, згідно письмового клопотання просив слухати справу у його відсутність, позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити. Відповідач [PERSON] в підготовче засідання не з'явилася, у встановлений судом строк відзиву на позовну заяву не надала, згідно поданої письмової заяви просила слухати справу у її відсутність, позовні вимоги визнала. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Відповідно до ч. 8 ст. 178 ЦПК України суд вирішує справу за наявними у справі матеріалами. Відповідно до ст. 206 ЦПК України відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. До ухвалення судового рішення у зв'язку з визнанням позову відповідачем суд роз'яснює сторонам наслідки відповідних процесуальних дій, перевіряє, чи не обмежений представник відповідної сторони у повноваженнях на їх вчинення. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову, якщо визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Дослідивши письмові матеріали справи, судом встановлено, що згідно свідоцтву про шлюб серії [NUMBER], виданого повторно 30.10.2018 року Макарівським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Київській області, [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], зареєстрували шлюб 20.11.1994 року, про що складено відповідний актовий запис № 9. Прізвище після державної реєстрації шлюбу: чоловіка «[PERSON]», дружини «[PERSON]». Як вказав позивач та що не заперечила відповідач, сімейне життя не склалося через відсутність взаєморозуміння, розходження поглядів на сімейні відносини та сімейні обов'язки з ведення спільного господарства. Впродовж останніх п'яти місяців проживають окремо один від одного, спілкування між ними повністю припинено, спільне господарство не ведеться. Примирення та подальше спільне проживання та збереження шлюбу є неможливим, шлюб існує формально, примирятися не бажають. Між сторонами склались правовідносини, які регулюються ст. ст. 104, 110, 112 Сімейного кодексу України, якими передбачено, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їх дітей. Приймаючи визнання відповідачем позову, що не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, суд визнає їх належними, допустимими, достовірними, а позов таким, що підлягає задоволенню, оскільки достовірно встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін. Згідно ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Outcome: approved