Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-18 00:00:00

21 листопада 2014 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості в сумі 34 643 грн. 81 коп., посилаючись на те, що 21.05.2011 року вона позичила відповідачці 29 000 грн., які остання зобов'язувалась повернути до 21.05.2012 року, проте до часу подачі позову борг не повернула. У зв'язку з наведеним позивач просить суд стягнути з [PERSON] заборгованість за договором позики в сумі 34 643 грн. 81 коп. (основна сума боргу - 29 000 грн. 00 коп., 3 % - 2 163 грн. 81 коп., інфляційне знецінення коштів - 3 480 грн. 00 коп.). Позивач в судовому засіданні вимоги позову підтримала у повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні заперечила проти задоволення позову, вказавши, що вона борг повернула, що підтвержується розпискою позивачки та розрахунком повернення боргу. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передай грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Судом об'єктивно встановлено, що 21.05.2011 року між позивачем [PERSON] та відповідачем [PERSON] був укладений договір позики на суму 29 000 грн., що підтверджується оригіналом розписки, долученої до матеріалів справи. Відповідач не заперечила факт одержання грошових коштів від позикодавця, а тому цей договір позики є дійсним та породжує права та обов'язки згідно закону України. Ст. 526 Цивільного Кодексу України визначає, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу. В силу ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Згідно договору позики від 21.05.2011 року відповідач зобов'язувалась повернути позивачу позику до 21.05.2012 року, тобто з 21.05.2012 року зобов'язання вважається простроченим. Тому, позивач має право на отримання від відповідача суми боргу з урахуванням індексу інфляції та 3 % річних від суми боргу за весь час прострочення даного зобов'язання. Три відсотки річних від суми боргу 29 000 грн. за період з 12.06.2012 року по 21.11.2014 року (913 днів) становить 2 163 грн. 81 коп. Сума боргу з урахуванням індексу інфляції (за весь період індекс інфляції становить 1,12) - 32 480 грн. 00 коп. Отже, всього стягненню з відповідача підлягає сума 34 643 грн. 81 коп., що складається з основної суми боргу - 29 000 грн. 00 коп., 3 % річних - 2 163 грн. 81 коп., інфляційного знецінення коштів - 3 480 грн. 00 коп. Щодо посилання відповідача [PERSON] на те, що вона повернула позивачці борг за договором позики від 21.05.2011 року, то надана нею розписка про отримання позивачкою від неї 8 000 грн. не підтверджує факт погашення заборгованості саме за договором позики від 21.05.2011 року. Також, наданий [PERSON] розрахунок жодним чином не доводить факт погашення нею заборгованості за вищевказаним договором позики. Судовий збір по справі становить 346 грн. 43 коп. та підлягає стягненню з відповідача в дохід держави згідно вимог ст. 88 ЦПК України.

Outcome: approved