Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-29 00:00:00

20 лютого 2018 року позивач [PERSON] звернулась до Приазовського районного суду з позовом, в якому вказує, що 22 березня 1997 року вона і відповідач уклали шлюб, який зареєстрований у виконавчому комітеті Розівської сільської ради Новоазовського району Донецької області, актовий запис № 2. Від шлюбу мають двох неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Спільне життя з відповідачем не склалося, шлюбні відносини між ними припинені, спільного господарства не ведуть з 2012 року, проживають окремо один від одного. Вважає, що причини, які спонукають її наполягати на розірванні шлюбу, є обґрунтованими і подальше їх спільне життя як подружжя та збереження шлюбу суперечитиме їхнім інтересам. Просить суд розірвати шлюб укладений між нею і відповідачем. Заяв та клопотань по справі від учасників процесу до суду не надходило. Позивач [PERSON] в судове засідання не зявилась, 16.02.2018 року надіслала заяву, в якій просить розглянути справу без її участі, позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити. Не заперечує проти заочного вирішення справи. Відповідач [PERSON] в підготовче судове засідання, призначене на 09.00 год. 20.03.2018 року та в судове засідання о 09.00 год. 30.03.2018 року не прибув, судові повістки направлялись йому на адресу, зазначену в позовній заяві, але були повернуті підприємством поштового звязку через зупинення приймання до пересилання поштових відправлень на непідконтрольну територію. Оголошення про виклик и відповідача до суду були розміщені на офіційному сайті суду. З метою дотримання права позивача на доступ до правосуддя та з урахуванням розумних строків розгляду справи, на підставі ст.ст. 280, 281 ЦПК України, за згодою позивача суд на місці ухвалив провести заочний розгляд справи за відсутності відповідача і за наявними у справі доказами. Крім того, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання сторін, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, оскільки згідно ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. В судовому засіданні встановлено, що 22 березня 1997 року сторони уклали шлюб, який зареєстрований у виконавчому комітеті Розівської сільської ради Новоазовського району Донецької області, актовий запис № 2. Від шлюбу мають двох неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Позивач заявила позов про розірвання шлюбу у зв'язку з тим, що подружнє життя у них з чоловіком не склалося, шлюбні стосунки вони припинили через різні погляди на сімейне життя, між ними постійно виникають сварки і конфлікти, що свідчить про неможливість подальшого збереження сімї. Відповідно до ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що подальше збереження шлюбу між сторонами є неможливим, оскільки суперечить інтересам позивача, тому шлюб підлягає розірванню. На підставі п.1 ч.2 ст.141 ЦПК України у зв'язку з повним задоволенням позовних вимог, підлягають стягненню з відповідача на користь позивача понесені останнім і документально підтверджені (квитанцією № 0.0.962431737.1 від 13 лютого 2018 року) судові витрати, пов'язані зі сплатою судового збору в розмірі 704,80 гривень На підставі викладеного і

Outcome: approved