overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-05 00:00:00

20 березня 2017 року позивач звернулася до суду з вказаною позовною заявою. В обґрунтування позову зазначила, що 09.06.2001 року зареєструвала з відповідачем шлюб, актовий запис №183. Від шлюбу позивач з відповідачем мають дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Спільне життя з відповідачем не склалося через різні погляди на життя, відсутність взаєморозуміння та поваги один до одного. Шлюбні відносини припинені з серпня 2012 року, спільне господарство не ведеться. Позивач вважає, що подальше спільне життя і збереження шлюбу неможливе, спір про поділ майна відсутній. Позивач надала заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала та наполягала на їх задоволенні. Відповідач надав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги визнав, не заперечував щодо задоволення позову. Дослідивши матеріали справи, суд встановив, що сторони перебувають в шлюбі, зареєстрованому 09.06.2001 року відділом реєстрації актів цивільного стану Куйбишевського районного управління юстиції у м.Донецьку Донецької області, актовий запис №183, що підтверджено свідоцтвом про шлюб серії І-НО № 457507 (а.с.8). Від шлюбу позивач з відповідачем мають дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], про що свідчать свідоцтва про народження (а.с.9). Шлюбні відносини припинені з серпня 2012 року, втрачено почуття любові, взаєморозуміння. Спір про поділ майна відсутній. Наміру поновлювати шлюбні відносини сторони не мають. Суд вважає, що вищевикладене дає підстави для висновку про неможливість подальшого спільного проживання сторін по справі, як подружжя, та вказує на те, що збереження їхньої сімї стало неможливим. Згідно з ч.2 ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. За ч.8 ст.235 ЦПК України у рішенні про розірвання шлюбу зазначається про вибір прізвища тим з подружжя, який змінив прізвище під час державної реєстрації шлюбу, що розривається. Позивачем не ставиться питання щодо зміни прізвища, тому суд залишає їй прізвище «Бахтіярова». Враховуючи викладене, суд вважає, що позов [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу слід задовольнити.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-11 00:00:00

20 березня 2017 року позивач звернулася до суду з позовом про стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини. В обґрунтування заявлених вимог позивач посилається на те, що знаходилася у шлюбі з відповідачем, якій рішенням Дзержинського міського суду Донецької області від 06.07.2016 року розірвано. Вказує, що під час спільного проживання у них народилося двоє дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] Відповідач участі в вихованні дітей не приймає, матеріально їх не забезпечує. Відповідач є працездатною особою, інших дітей не має, тому на її думку може сплачувати аліменти на утримання дітей. Просила суд стягнути з відповідача [PERSON] аліменти на утримання неповнолітніх синів в твердій грошовій сумі 800 грн. Позивач в судове засідання не зявилася, просила суд розглянути справу без її участі, заявлені позовні вимоги підтримує повністю, наполягає на їх задоволенні. Відповідач до суду не зявився, надав заяву з проханням справу слухати за його відсутністю, не заперечував проти задоволення вимог. \~\~\~\~\~\~\~\~\~ \~Дослідивши матеріали справи та надані докази в їх сукупності, суд вважає, що заявлені вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до вимог ст. 180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Судом встановлено, що під час спільного проживання у сторін по справі народилося двоє дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] (а.с. 5,6) Із змісту позовної заяви вбачається, що діти проживають разом з матірю [PERSON], тобто позивачем по справі, та повністю знаходяться на її утриманні. Проте, відповідач по справі з сімєю не проживає, участі в вихованні дітей не приймає, матеріально не забезпечує . Враховуючи встановлені судом обставини, суд приходить до висновку, що позивач може надавати матеріальну допомогу на утримання дітей, так як є молодою та працездатної особою, крім своїх неповнолітніх дітей нікого на утриманні не має. При визначенні розміру аліментів суд відповідно до ст. 182 СК України враховує стан здоровя та матеріальне становище дитини, стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних членів сімї, батьків, дітей. Судом зясовано, що [PERSON] якими-небудь захворюваннями не страждає, на утриманні\~ інших дітей та непрацездатних членів родини не має, матеріальної допомоги на утримання дітей не надає. Згідно ст. 184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача, може призначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Враховуючи вищезазначене, суд приходить до висновку, що з відповідача на користь позивача необхідно стягнути аліменти на утримання дітей у розмірі 800 грн. щомісяця до їх повноліття. Таким чином, суд приходить до висновку про повну доведеність та обґрунтованість заявлених вимог, тому вони підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 88 ЦПК України судові витрати підлягають стягненню з відповідача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-11 00:00:00

20 березня 2017 року позивачка звернулася до суду з вищезазначеним позовом. На підтвердження позовних вимог зазначила, що вона перебуває у зареєстрованому шлюбі з [PERSON] з 20 січня 1991 року. Для них обох це перший шлюб. Від даного шлюбу у подружжя є діти: дочка - [PERSON], [INFO], син [PERSON], [INFO]. [PERSON] в позовній заяві зазначила, що спільне життя між нею та [PERSON] не склалося у звязку із подружньою зрадою чоловіка. Спору майнового характеру між сторонами немає. Спільне господарство не ведеться. Шлюбні відносини між сторонами припинено з березня 2017 року. Позивач, [PERSON], в судове засідання не зявилася, надала суду заяву, в якій просила розгляд справи провести у її відсутність, позовні вимоги підтримала повністю. Після розірвання шлюбу просила залишити їй прізвище «Пелих» (а.с.20). Відповідач, [PERSON], в судове засідання не зявився, надав суду заяву, в якій розгляд справи просив провести у його відсутність. Позовні вимоги визнав, на розірвання шлюбу згоден (а.с.21). Дослідивши та проаналізувавши письмові докази по справі, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 20 січня 1991 року. Шлюб зареєстровано Великобайрацькою сільською радою Миргородського району Полтавської області, актовий запис - № 1 (а.с.3). Від даного шлюбу у подружжя є діти: дочка - [PERSON], [INFO], син [PERSON], [INFO]. Подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу неможливе, оскільки це суперечило б інтересам сторін. Позивач не бажає продовжувати подружні стосунки з відповідачем. Відповідно до ч. 2 ст.104 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. За ч.3 ст.105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Відповідно до ч.2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Оскільки сторони наполягали на розірванні шлюбу позов підлягає до задоволення. Згідно ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Відповідно до ч.2 ст.114 СК України, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Відповідно до ч.3 ст.115 Сімейного Кодексу України, документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Оскільки позивач не заявляє вимоги про стягнення з відповідача на його користь судових витрат, суд,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-29 00:00:00

20 березня 2017 року позивач, ПАТ «Акцент-Банк», звернувся до Київського районного суду м.Полтави з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. Посилався на те, що 04.04.2016 року відповідач [PERSON] уклав кредитний договір № б/н з позивачем, отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку у розмірі 8\~000 грн., зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 44,40% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідач [PERSON] своєчасно не виконує умови договору, має заборгованість за кредитом у сумі 17 795 грн. 31 коп., яка складається з заборгованості за кредитом 8 150 грн. 00 коп., заборгованості по відсоткам за користування кредитом 7 571 грн. 72 коп., заборгованість за пенею та комісією 750 грн., штраф (фіксована частина)- 500 грн., штраф (процентна складова) 823 грн. 59 коп. Просили стягнути з відповідача на їхню користь заборгованість по кредитному договору та витрати по справі. Представник позивача надав заяву про можливість розгляду справи у його відсутність, позовні вимог підтримав, просив розглядати справу у заочному провадженні. Відповідач [PERSON] у судове засідання не зявився будучи належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи, заяв про неможливість розгляду справи у його відсутність не надавав. Враховуючи клопотання представника позивача, суд ухвалив розглядати справу у відсутність відповідача, у порядку заочного провадження, відповідно до вимог ст. 224, 225 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи суд дійшов до висновку про задоволення позовних вимог. Судом встановлено, що 04 квітня 2016 року відповідач [PERSON] уклав кредитний договір № б/н з позивачем, отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку у розмірі 8\~000 грн., зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 44,40% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідач [PERSON] своєчасно не виконує умови договору, має заборгованість за кредитом у сумі 17 795 грн. 31 коп., яка складається з заборгованості за кредитом 8 150 грн. 00 коп., заборгованості по відсоткам за користування кредитом 7 571 грн. 72 коп., заборгованість за пенею та комісією 750 грн., штраф (фіксована частина)- 500 грн., штраф (процентна складова) 823 грн. 59 коп. Відповідно до статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). Оскільки позичальник, [PERSON], не виконує умови кредитного договору, суд приходить до висновку про задоволенню позовних вимог. Згідно ч.1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Підлягають також задоволенню вимоги про стягнення судових витрат.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-25 00:00:00

20 березня 2017 року представник позивача звернувся до суду з вказаною позовною заявою, в якій просив стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором № б/н від 02.02.2012 року у розмірі 32033,56 грн., що складається з 2386,00 грн. - заборгованості за кредитом, 24445,96 грн. заборгованості по процентам за користування кредитом; 3200,00 грн. заборгованість за пенею та комісією; 500,00 грн. штраф (фіксована частина); 1501,60 грн. штраф (процентна складова), мотивуючи позовні вимоги порушенням з боку відповідача зобов'язань з повернення кредиту. Просив стягнути з відповідача судові витрати у вигляді судового збору у розмірі 1600,00 грн. 18 квітня 2017 року представник позивача звернувся до суду з заявою про вирішення питання про розподіл судових витрат у відповідності до ч. 1 ст. 88 ЦПК України за оплату публікації оголошення у пресі про виклик відповідача по даній справі у сумі 252,00 грн. Представник позивача у судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, проти розгляду справи у його відсутність та винесення заочного рішення не заперечував. Відповідач в судове засідання не зявився, про час, дату та місце розгляду справи був повідомлений належним чином шляхом опублікування оголошення в офіційному друкованому виданні Газету «Урядовий курєр» №71 (5940) від 14 квітня 2017 року та на Офіційному веб-порталі «Судова влада України» на офіційному веб-сайті Добропільського міськрайонного суду Донецької області. Доказів поважності своєї неявки або заяви про розгляд справи у відсутність відповідача до суду надано не було. З огляду на наведене,

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-15 00:00:00

20 березня 2018 року [PERSON] (далі позивач) звернулася до суду із позовом до [PERSON] (далі відповідач) про розірвання шлюбу, в якому зазначила, що 19 липня 2012 року вона уклала шлюб з відповідачем. Від шлюбу у сторін народилась донька [PERSON], [INFO]. Позивач просить шлюб розірвати, посилаючись на те, що спільне життя з відповідачем не склалось через різні погляди на сімейне життя. Подальше спільне сімейне життя і збереження шлюбу, на думку позивача, є неможливим. У судове засідання позивач не зявилася, проте від неї до суду надійшла заява про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує, на розірванні шлюбу наполягає (а.с. 22). Відповідач у судове засідання не зявився, належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, причин неявки суду не повідомив (а.с. 21). Відповідно до ухвали суду від 16 травня 2018 року прийнято рішення провести заочний розгляд справи. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у звязку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Оцінивши досліджені у судовому засіданні докази, суд доходить висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи із наступного. Судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 19 липня 2012 року, що підтверджується повторним свідоцтвом про шлюб Серії І-АМ № 122115 (а.с. 6). Від спільного шлюбу сторони мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження Серії І-АМ № 236961 (а.с. 7). Позивач наполягає на розлученні, миритися не бажає. Причиною її рішення розірвати шлюб з відповідачем стало те, що спільне життя не склалось через різні погляди на сімейне життя. Отже, подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу є неможливим та суперечить інтересам позивача. Установленим судом обставинам відповідають сімейні правовідносини, які регулюються статтями 105, 110, 112 СК України, відповідно до яких шлюб розривається судом за позовом одного із подружжя, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них чи інтересам неповнолітніх дітей. Отже, з огляду на те, що судом установлено, що збереження шлюбу та подальше спільне проживання подружжя суперечить інтересам позивача, то суд доходить висновку, що позов підлягає задоволенню. У звязку із задоволенням позову, з відповідача на користь позивача належить стягнути судовий збір в сумі 704,80 грн, відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-24 00:00:00

20 березня 2018 року [PERSON] звернувся до Очаківського міськрайонного суду Миколаївської області із зазначеним позовом до [PERSON]. Свої вимоги позивач обґрунтовував тим, що він перебуває з відповідачкою у шлюбі, зареєстрованому 23 лютого 2016 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану по Березівському району Березівського міжрайонного управління юстиції в Одеській області. Від шлюбу мають неповнолітню доньку, яка проживає з відповідачкою. Посилаючись на те, що сімейні стосунки припинені, через відсутність взаєморозуміння сумісне життя є неможливим, просив розірвати їхній з відповідачкою шлюб. Сторони в підготовче судове засідання не зявилися. Позивач та відповідачканадали заяви, в яких просили розглянути справу без їхньої участі; позивач, крім цього, зазначив, що повністю підтримує заявлені вимоги, відповідачка вказала, що позов визнає повністю та виявила бажання після розірвання шлюбу надалі іменуватися прізвищем, на яке змінила своє у звязку з реєстрацією шлюбу. У відповідності до ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Дослідивши письмові докази, суд дійшов такого. Сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 23 лютого 2016 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану по Березівському району Березівського міжрайонного управління юстиції в Одеській області, про що складено відповідний актовий запис за № 12 (а. с. 6), від шлюбу мають малолітню доньку [PERSON], [INFO],що підтверджується свідоцтвом про народження (а. с. 7), і яка проживає з відповідачкою. Фактичні шлюбні стосунки між сторонами припинилися та сумісне господарство не ведеться. Причинами розпаду сімї стали несумісність характерів, а також те, що сторони втратили почуття взаємної поваги та любові. Враховуючи викладене, суд вважає, що за зазначених обставин подальше сумісне життя подружжя і збереження сімї є неможливим, тому, в силу ч. 1 ст. 110, ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України, вимоги позивача про розірвання шлюбу є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 113 Сімейного кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у звязку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Згідно з ч. 2 ст. 114 Сімейного кодексу України, у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Судові витрати суд відносить на рахунок позивача. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-07-08 00:00:00

20 березня 2018 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON], в якій просить суд визнати відповідача такою, що втратила право користування житловим приміщенням, а саме квартирою за адресою: 51400, [ADDRESS]. Позовна заява мотивована тим, що позивачу належить на праві власності вищевказана квартира на підставі договору дарування. Місце проживання відповідача зареєстроване у вищевказаній квартирі, проте фактично за адресою реєстрації відповідач не проживає. Позивач у судове засідання не зявився, надав до суду заяву, згідно якої просив розглянути справу за його відсутності, позовні вимоги підтримує повністю, просить їх задовольнити, не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач у судове засідання повторно не зявилась, про дату, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, про причину неявки суду не повідомила. Суд, враховуючи думку представника позивача, ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши письмові докази у справі, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню виходячи з наступного. Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що згідно договору дарування квартири посвідченого 24 червня 2003 року приватним нотаріусом Павлоградського міського нотаріального округу [PERSON], [PERSON] (даруватель) та [PERSON] (обдарований) уклали договір про те, що даруватель подарувала, а обдарований прийняв у дар квартиру [ADDRESS], договір зареєстрований в реєстрі за № 3334. Вищевказане також підтверджується витягом про реєстрацію прав власності на нерухоме майно у колективному підприємстві «Павлоградське міжміське бюро технічної інвентаризації» № 1018148 від 16.07.2003 року. У вищевказаному будинку зареєстровано місце проживання [PERSON], [INFO], що підтверджується відомостями адресно-довідкового підрозділу Головного управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області від 17 квітня 2018 року. Відповідно до акту складеного 07 березня 2018 року головою правління ОСББ «Поштова, 28» [PERSON], [PERSON] фактично не проживає за адресою [INFO] з травня 2016 року, про що підтверджуються сусіди [PERSON] (квартира 36), [PERSON] (квартира 29). Відповідно до ст.391 Цивільного кодексу України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Суд, дослідивши письмові докази у справі, встановив, що відсутність відповідача в квартирі за адресою: Дніпропетровська область, м. Павлоград, вул. Поштова, 28/39, складає більш ніж рік, що є підставою для визнання [PERSON] такою, що втратила право користування вищезазначеним житловим приміщенням. На підставі ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-07-03 00:00:00

20 березня 2018 року [PERSON] звернувся до суду із зазначеним позовом, у якому просить розірвати шлюб з [PERSON] Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що спільне життя з відповідачем не склалось, що призвело до фактичного примирення між сторонами шлюбних відносин у 2017 році. Строк на примирення позивач просить не надавати. Позивач у судове засідання не зявився. Про час, дату та місце розгляду справи повідомлений належним чином. 22 травня 2018 року подав до суду заяву, у якій просив розгляд справи проводити без його участі та зазначив, що позовні вимоги підтримує та просить задовольнити. Відповідач у судове засідання не зявилась, про час і місце розгляду справи повідомлена належним чином, заяв і клопотань до суду не подала. За відсутності заперечень позивача, суд ухвалив провести заочний розгляд справи згідно ч. 1 ст. 280 ЦПК України. [PERSON] та [PERSON] перебувають у зареєстрованому шлюбі з 24 червня 2016 року. Це підтверджується відповідним свідоцтвом, виданим Олександрійським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області, актовий запис № 143. Судом встановлено, що фактичні шлюбні відносини між сторонами припинені, спільне господарство не ведеться, подружні відносини між сторонами припинились у 2017 року. Від спільного шлюбу мають неповнолітню дитину: [PERSON], [INFO]. Це підтверджується свідоцтвом про народження. Відповідно до ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи зазначені норми права та встановлені судом обставини, суд дійшов висновку про те, що збереження шлюбу суперечитиме інтересам позивача. Тому позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню. Судові витрати відповідно до ст. 142 ЦПК України покладаються на відповідача.

Outcome: approved