Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-30 00:00:00

21.08.2014 [PERSON] звернувся до суду з позовом до УДАІ УМВС України в Чернігівській області про відшкодування матеріальної шкоди у розмірі 980 грн. та моральної шкоди у розмірі 2 000 грн. Обґрунтовуючи позовні вимоги тим, що він являється користувачем автомобіля «Опель Віваро», д.н.з. [NUMBER], який належить на праві власності його матері - [PERSON] Зазначає, що вночі 9 лютого 2013 року автомобіль, перебуваючи у його користуванні на законних підставах, був затриманий та вилучений старшим інспектором ВДАІ ЧМВ УМВС України в Чернігівській обл. капітаном міліції [PERSON] біля розважального комплексу «Аватар» за підозрою у керуванні ним транспортним засобом у стані алкогольного сп'яніння. Транспортування автомобіля до штрафмайданчику за розпорядженням інспектора здійснював ФОП [PERSON], за що останньому він вимушений був сплатити 830 грн. Вказує, що за перебування автомобіля на штрафмайданчику, він змушений був сплатити 150 грн. Зазначає, що постановою Деснянського районного суду м. Чернігова від 12.03.2013 його визнано невинним у скоєнні 09.02.2013 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а провадження по справі закрито. Вважає, що інспектором було безпідставно затримано та направлено автомобіль на штрафмайданчик, чим у прямому причинно-наслідковому зв'язку завдано йому майнової шкоди на загальну суму 980 грн. При зверненні до відповідача з заявою про відшкодування понесених витрат, йому було відмовлено. Посилаючись на ст. ст. 22, 1166, 1172, 1209, 1210 ЦК України вважає, що матеріальна шкода у розмірі 980 грн. підлягає стягненню з відповідача. Крім того, неправомірними діями інспектора йому завдано моральної шкоди, яка полягає у сильних негативних душевних хвилюваннях, порушенні нормального та звичного ритму життя. Завдану моральну шкоду оцінює в 2 000 грн. В судовому засіданні 16.10.2014, ухвалою Новозаводського районного суду м. Чернігова, ЧМВ УМВС України в Чернігівській області був переведений з кола третіх осіб у коло співвідповідачів, а також був залучений до участі в розгляді справи в якості третьої особи [PERSON] Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив їх задовольнити. Представник відповідача УДАІ УМВС України в Чернігівській області у судовому засіданні заперечувала проти задоволення позовних вимог, посилаючись на письмові заперечення (а.с.47-50). Представник відповідача ЧМВ УМВС України в Чернігівській області у судове засідання не з'явився, належним чином повідомлений про час та місце слухання справи (а.с.64), надіслав письмові заперечення (а.с.69-72), в яких просить відмовити у задоволенні позову, а справу розглянути без його участі. Третя особа [PERSON] в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином (а.с.63), заяв про відкладення розгляду справи до суду не надходило. Третя особа [PERSON], допитаний у судовому засіданні як свідок, вказав, що відповідний протокол про адміністративне правопорушення відносно позивача складав зі слів свідків, за викликом чергової частини ЧМВ УМВС України в Чернігівській області, проте особисто не бачив, як останній керував транспортним засобом. Зазначив, що позивач дійсно перебував у стані алкогольного сп'яніння та вів себе неадекватно і поряд з ним не було жодної особи, якій можливо б було довірити керування його транспортним засобом. Свідок [PERSON], знайомий позивача, у судовому засіданні показав, що приїхав на місце відповідних подій за проханням позивача, щоб забрати останнього звідти. Зазначив, що особисто заганяв автомобіль позивача на евакуатор та просив працівника ДАІ (старшого прапорщика), щоб той передав безпосередньо йому керування вказаним транспортним засобом, проте останнім було відмовлено йому в цьому. Вислухавши пояснення сторін, показання свідків, дослідивши матеріали справи, оглянувши матеріали адміністративної справи № 751/1737/13-п 3/750/606/13, суд приходить до висновку, що позов не підлягає задоволенню, з наступних підстав. Судом встановлено, що в ніч з 08.02.2013 на 09.02.2013 в розважальному комплексі «Аватар» відбулася конфліктна ситуація за участю [PERSON], відносно якого старшим інспектором ВДАІ ЧМВ УМВС України в Чернігівській області складено протокол про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП України (а.с.4 адміністративної справи № 751/1737/13-п 3/750/606/13). У зв'язку з чим, автомобіль «Опель Віваро», д.н.з. [NUMBER], який належить на праві власності [PERSON] та перебуває у користуванні на законних підставах у позивача (а.с.5-6), був затриманий та вилучений старшим інспектором ВДАІ ЧМВ УМВС України в Чернігівській обл. капітаном міліції [PERSON] (а.с.8). Транспортування вищезазначеного автомобіля до штрафмайданчику здійснював ФОП [PERSON], за що останньому було сплачено 830 грн. (а.с.9-11). За перебування автомобіля на штрафмайданчику, позивач сплатив 150 грн. (а.с.12). Встановлено, що постановою Деснянського районного суду міста Чернігова від 12.03.2013 провадження у справі щодо притягнення [PERSON] до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП закрито за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення (а.с.13-14). Позивач вважає, що витрати, понесені ним за транспортування автомобіля до штрафмайданчику та за перебування автомобіля на штрафмайданчику в сумі 980 грн., а також моральна шкода в сумі 2 000 грн., підлягають стягненню з відповідачів, проте з таким твердженням суд не може погодитись з наступних підстав. Статтею 56 Конституції України та ст. 1174 ЦК України закріплено принцип відповідальності держави або місцевого самоврядування за шкоду, завдану фізичній або юридичній особі незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю посадової або службової особи органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування при здійсненні нею своїх повноважень, яка відшкодовується державою, Автономною Республікою Крим або органом місцевого самоврядування незалежно від вини цієї особи. Виходячи з положень ст. ст. 15, 16 ЦПК України та ст. 17 КУпАП, вирішення питання щодо правомірності рішень, дій чи бездіяльності службових або посадових осіб органів державної влади віднесено до компетенції адміністративних судів. Крім того, рішення, дії чи бездіяльність посадових осіб вважаються правомірними, поки не встановлено протилежного. Таким чином, умовою застосування судом цивільно-правової відповідальності за вищезгаданою правовою нормою, оскільки положення ст. 1172 ЦК України, на думку суду, не можуть бути застосовані до правовідносин, які виникли між сторонами, є встановлення факту неправомірності рішення, дії чи бездіяльності службової або посадової особи зазначених органів у встановленому законом порядку. Саме по собі закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення у зв'язку з відсутністю в діях позивача складу адміністративного правопорушення з підстав, зокрема, зміни відповідними свідками своїх показів, суд не вважає безумовною підставою для відшкодування шкоди. Більш того, беручи до уваги зміст ст. 1174 ЦК України, вказаних позивачем відповідачів по справі, суд не вважає належними відповідачами. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що у задоволенні позову [PERSON] до УДАІ УМВС України в Чернігівській області, ЧМВ УМВС України в Чернігівській області про відшкодування матеріальної та моральної шкоди необхідно відмовити у повному обсязі. На підставі наведеного,

Outcome: dismissed