Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-05 00:00:00

20 січня 2021 року [PERSON] звернувся з позовом до [PERSON] про стягення аліментів на утримання непрацездатного батька у розмірі 1/4 частки з усіх видів заробітку. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що він є батьком [PERSON] , [INFO], та [PERSON] , [INFO]. Рішенням Южноукраїнського міського суду Миколаївської області від 07 червня 2012 року (справа №2-1117/2011), яке було змінено рішенням Апеляційного суду Миколаївської області, з нього стягувались аліменти на утримання повнолітньої доньки [PERSON] в розмірі 300 грн. щомісячно, на весь час навчання, починаючи з 13 грудня 2011 року. 28 листопада 2019 року йому встановлено третю групу інвалідності, визнано непрацездатним та призначено пенсію по інвалідності розміром 1712 грн. на місяць. В нього є проблеми зі станом здоров`я, а відповідачка є працездатною особою, має право працювати та отримувати заробітною плату. 23 лютого 2021 року на адресу суду надійшов відзив, в якому відповідачка зазначила, що позов не визнає. Не заперечує, що позивач є її батьком. Позивач отримує пенсію в розмірі прожиткового мінімуму, тому він не є особою, яка потребує матеріальної допомоги. Також, за позивачем є заборгованість за виконавчим листом Южноукраїнського міського суду від 29 січня 2003 року №2-211 та складала 1887,75 грн. Вона має на утриманні малолітню доньку, [INFO] . Доходів окрім тих, що надає колишній чоловік, вона не має. В судовому засіданні позивач позов підтримав, пояснив, що отримує мінімальну пенсію, працевлаштуватись не може, постійно купує ліки, двічі на рік проходить стаціонарне лікування, на кожне лікування витрачає 5 тис грн. Крім відповідачки має ще повнолітнього сина. Сплачував аліменти, навіть мав довідку, що заборгованості не має, але через чотири роки йому повідомили про наявність заборгованості по аліментним платежам. Відповідачка в судове засідання не з`явилась, про час, дату та місце розгляду справи повідомлена належним чином. Представник відповідачки позов не визнала, вважає позов не обґрунтованим, оскільки пенсія позивача складає 1769 грн., що відповідає прожитковому мінімуму. Доказів на підтвердження витрат на лікування позивачем не надано. Відповідачка має малолітню дитину і не працює, доходів, окрім коштів, які на утримання дитини надає чоловік, вона не має. Позивач має заборгованість по аліментам на утримання повнолітньої доньки, тобто її. Заявила про розподіл судових витрат. Вислухавши учасників справи, дослідивши докази в сукупності, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що позивач є батьком відповідачки та [PERSON] , що підтверджується копією паспорту /а.с.3 зв./, копією свідоцтва про народження та витягом /а.с.35, 13/, а також поясненнями [PERSON] . Статтею 51 Конституції України встановлено, що повнолітні діти зобов`язані піклуватися про своїх непрацездатних батьків. Відповідно до ч.3 ст.172 СК України, якщо повнолітні дочка, син не піклуються про своїх непрацездатних, немічних батьків, з них можуть бути за рішенням суду стягнуті кошти на покриття витрат, пов`язаних із наданням такого піклування. Повнолітні дочка, син зобов`язані утримувати батьків, які є непрацездатними і потребують матеріальної допомоги (ч.1 ст.202 СК України). Дочка, син крім сплати аліментів зобов`язані брати участь у додаткових витратах на батьків, викликаних тяжкою хворобою, інвалідністю або немічністю (ст.203 СК України). Непрацездатні громадяни - особи, які досягли встановленого статтею 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» пенсійного віку, або особи з інвалідністю, у тому числі діти з інвалідністю, а також особи, які мають право на пенсію у зв`язку з втратою годувальника відповідно до закону (ст.1 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування»). У пункті 21 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного Кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» № 3 від 15 травня 2006 року роз`яснено, що обов`язок повнолітніх дочки, сина утримувати своїх непрацездатних батьків, які потребують матеріальної допомоги (ст. 202 СК України), не є абсолютним. При вирішенні питання про стягнення аліментів на батьків слід враховувати, що вказане право батьків, якому кореспондує обов`язок повнолітніх дітей, виникає за наявності двох умов: непрацездатності батьків та наявності у них потреби у матеріальній допомозі і не залежить від майнового стану повнолітніх дочки, сина. Звільнення від обов`язку утримувати матір, батька та обов`язку брати участь у додаткових витратах можливі лише коли буде встановлено, що мати, батько ухилялися від виконання своїх батьківських обов`язків, що передбачено ч. 1 ст. 204 СК України. Моментом виникнення обов`язку утримувати своїх батьків є наявність усіх перерахованих умов. [PERSON] є інвалідом третьої групи, інвалідність встановлена до 01 грудня 2022 року /а.с.8, 9/ і він отримує пенсію розміром 1769,00 грн. /а.с. 7/. Законом України «Про державний бюджет на 2021 рік» встановлено у 2021 році прожитковий мінімум на осіб, які втратили працездатність з 1 січня - 1769 гривень, з 1 липня - 1854 гривні, з 1 грудня - 1934 гривні. Таким чином, пенсія позивача дорівнює встановленому прожитковому мінімуму. Посилання відповідача та представника відповідача на те, що позивач має заборгованість по аліментах на утримання повнолітньої дитини, що є підставою для звільнення від обов`язку утримувати батька, суд вважає безпідставними, оскільки така заборгованість, відповідно до довідки /а.с.33/, є меншою за суму відповідних платежів за три роки. А отже, відповідно до ст.204 СК України не є підставою для звільнення від обов`язку утримувати батька. Таким чином, суд приходить до висновку, що з відповідачки на користь позивача підлягають стягненню аліменти. Враховуючи, що позивач отримує пенсію, яка дорівнює прожитковому мінімуму, має ще одну повнолітню дитину до якої він з позовом не звернувся, а відповідачка має на утриманні малолітню доньку 2017 року народження, що підтверджується копією свідоцтва про народження /а.с.34/, та не доведено її працевлаштування, суд приходить до висновку про часткове задоволення позову і стягнення з відповідачки аліментів на утримання батька в розмірі 1/25 частки від усіх видів заробітку щомісячно, починаючи з 20 січня 2021 року і довічно. Відповідно до ч.1 ст.367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Судові витрати підлягають розподілу відповідно до ст.141 ЦПК України і з відповідачки на користь держави підлягає стягненню судовий збір розміром 145,28 грн. (16%), а решта суми судового збору - 762,72 грн. підлягає компенсації за рахунок держави.

Outcome: partial