Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-03 00:00:00

20.02.2015 р. до Іллічівського міського суду Одеської області надійшов позов (а.с. 3-7), в якому були заявлені вимоги про стягнення з [PERSON] 10482,34 грн. заборгованості за оплату комунальних послуг та компенсації судових витрат. Під час судового розгляду були неодноразово уточнені позовні вимоги (а.с. 53-57, 103-104, 174-180, 231-232). Згідно позовної заяви від 22.05.2015 р. сторона позивача просить стягнути солідарно з [PERSON], [PERSON] суму заборгованості за оплату комунальних послуг з березня 2011 р. по грудень 2014 р. 10482,34 грн. та компенсацію судових витрат у розмірі 243,60 грн. В судовому засіданні 26.05.2015 р. представник позивача [PERSON] та в судовому засіданні 20.10.2015 р. представник позивача [PERSON] підтримали уточнені позовні вимоги у повному обсягу, посилаючись на ті обставини, що у зазначений у позові період відповідачі не здійснюють оплату в повному обсягу спожитої електроенергії. Представник відповідачів [PERSON] не визнав позовні вимоги, посилаючись у письмових запереченнях (а.с. 36-38, 229-230), заяві про застосування строку позовної давності (а.с. 33-34, 213-214) та у виступах в судових засіданнях 26.05.2015 р., 20.10.2015 р. на ті обставини, що відповідачі сплачують комунальні послуги за тарифами, визначеними на території Іллічівської міської ради, що спір виник із-за невизначеності статусу житла, в якому проживають відповідачі, тоді як із ордеру та договору найму слідує, що відповідачам надано приміщення у гуртожитку. Крім того, представник відповідачів [PERSON] посилався на те, що позивачем не дотримано вимог відносно строку позовної давності та не виконано обовязок доказування стосовно обґрунтування розрахунку заборгованості, в т.ч. тарифів, які для гуртожитків повинні встановлюватися адміністрацією підприємства та профспілками. Представник третьої особи ПАТ «Енергопостачальна компанія «Одесаобленерго» до суду не прибула, надіславши клопотання про розгляд справи у її відсутності та письмові пояснення, із яких слідує, що відповідачі не перебувають з ними в договірних відносинах, що за спожиту електроенергію сплачує позивач, який є споживачем на підставі договору про постачання електричної енергії від 25.12.2007 р. (а.с. 198, 200). В судове засідання 17.11.2015 р., 21.01.2016 р., 03.03.2016 р. 26.04.2016 р. представник позивача не зявився. В судове засідання 26.04.2016 р. надійшло клопотання представника відповідачів про продовження розгляду справи у його відсутності. Судом винесена ухвала про продовження судового розгляду 26.04.2016 р. у відсутності незявившихся учасників судового розгляду. Заслухавши пояснення представників сторін, зясувавши обставини справи та дослідивши надані докази, суд приходить до висновку, що встановлені слідуючі факти та відповідні правовідносини. Із довідки на а.с. 16 об, 25, 51 вбачається, що у житловому приміщенні за адресою: м. Іллічівськ, вул. К.Маркса, буд. 6-б, кімната (квартира) №7 зареєстровані відповідачі та двоє неповнолітніх дітей. Згідно ордеру №167 ГУ на а.с 16, 39 23.10.2009 р. позивачем було надано [PERSON] право зайняття вищевказаної житлової площі розміром 29,5 кв. м в гуртожитку СДПЧ-17. Докази на а.с. 9-14 підтверджують, що з 1974 р. в м. Іллічівську по вул. К.Маркса, 6-б експлуатується пожежне депо, в т.ч. з учбово-житловим корпусом. 09.09.2013 р. між позивачем та відповідачем [PERSON] укладено договір найму відомчого жилого приміщення в гуртожитку, яке надано за ордером №167 від 23.10.2009 р. (а.с. 17-18 об.). Згідно п. 1 договору жиле приміщення обладнано водопроводом, центральним опаленням, каналізацією, електропостачанням без лічильника, телемережею; квартира перебуває на балансі ГУ ДСНС України в Одеській області. Із п.п. 2.1.4, 2.1.5 цього договору слідує, що наймодавець зобовязується надавати комунальні послуги в обсязі та згідно умов договору з постачальниками комунальних послуг, визначати тарифи на комунальні послуги, пільги та обєми згідно розпоряджень Одеського міського виконавчого комітету та рахунків постачальників комунальних послуг; що у разі відсутності індивідуальних приборів обліку комунальних послуг у наймача ці витрати визначаються загальним приладом обліку з рівним розподілом між мешканцями будинку. Відповідно до п. 2.2.3 договору наймач зобовязується своєчасно і в повному обсязі здійснювати плату за комунальні послуги (водопостачання, газ, електричну, теплову енергію та інші послуги), та користування жилим приміщенням,яке надане йому в найом, щомісяця до 15 числа розрахунковим. Квартплата та плата за комунальні послуги стягується в межах встановлених чинним законодавством тарифів, затвердженими Кабінетом Міністрів України та обласними і міськими держадміністраціями. У підтвердження розміру заборгованості сторона позивача надала розрахунок та відомості (а.с. 21, 181-182, 183-186, 249-250). Із розрахунку на а.с. 21 слідує, що станом на березень 2011 р. враховано борг у сумі 612, 18 грн. за попередні місяці. Суд погоджується з доводами сторони відповідача про те, що позов не підтверджено належними доказами, в т.ч. щодо статусу житла та використаних тарифів. Є обґрунтованою і позиція сторони відповідача щодо наслідків пропуску строку позовної давності відповідно до ст. ст. 257, 267 ЦК України. Крім того, представник позивача, посилаючись на те, що заборгованість виникла із-за неоплати використаної електроенергії, не надав докази щодо обліку електроенергії, використаної відповідачами, та порядку розрахунку за цю електроенергію мешканцями житлових приміщень. Відповідачі не є стороною договору з постачальником електроенергії (а.с. 90-93). Із п.п. 8.1.1, 8.1.5 договору між позивачем та постачальником електроенергії третьою стороною по цій справі слідує, що споживач має право приєднувати в установленому порядку нових субспоживачів до власних електромереж, що якщо до електромереж споживача приєднані в установленому порядку електроустановки інших споживачів (субспоживачів), відносини між ними регулюються договором про спільне використання технологічних мереж основного споживача або договором про технічне забезпечення електропостачання споживача. Стороною позивача було заявлено клопотання про витребування даних про тарифи у третьої особи (а.с. 226-227). Вказане клопотання є необгрунтованим, т.я. порядок нарахування і затвердження комунальних витрат у службових приміщеннях та гуртожитках різний, і ці тарифи встановлюються не енергопостачальною компанією, тарифи для службових приміщень встановлюються органом місцевого самоврядування, а тарифи для гуртожитку встановлюються адміністрацією підприємства та профспілками. Крім того, суд звертає увагу на те, що позивач повинен був мати у своєму розпорядженні ці тарифи на час нарахувань плати за комунальні послуги. Статтями 20, 21 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» визначено права і обовязки споживача та виконавця, а саме правом споживача є одержання вчасно та відповідної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством та умовами договору на надання житлово-комунальних послуг, зменшення розміру плати за надані послуги в разі їх ненадання або надання не в повному обсязі, зниження їх якості в порядку, визначеному договором або законодавством, а обовязком - оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Виконавець зобовязаний забезпечувати своєчасність та відповідну якість житлово-комунальних послуг згідно із законодавством та умовами договору, в т.ч. шляхом створення систем управління якістю відповідно до національних або міжнародних стандартів; підготувати та укласти із споживачем договір про надання житлово-комунальних послуг із визначенням відповідальності за дотримання умов його виконання згідно із типовим договором. Згідно ст. 32 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» плата за житлово-комунальні послуги нараховується щомісячно відповідно до умов договору, в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. Відповідно до ч.ч. 3, 4. П. 2 Порядку формування тарифів на послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 01.06.2011 р. №869 «Про забезпечення підходу до формування тарифів на житлово-комунальні послуги» з власниками (наймачами) квартир (житлових приміщень у гуртожитку) та власниками, орендарями нежитлових приміщень у житловому будинку (гуртожитку) укладається договір про надання послуг утримання будинків і споруд та прибудинкових територій. Послуги надаються з урахуванням встановленого рішенням органу місцевого самоврядування тарифу, його структури, періодичності та строків надання послуг. Копія такого рішення є невідємною частиною договору про надання послуг. Частиною 2 п. 2 Порядку формування тарифів на послуги з утримання будинків, споруд та прибудинкових територій передбачено, що тарифи на послуги розраховуються окремо за кожним будинком залежно від запланованих кількісних показників, що фактично повинні надаватися для забезпечення належного санітарно-гігієнічного, протипожежного, технічного стану будинків і споруд та прибудинкових територій з урахуванням послуг згідно з додатком до цього Порядку. За таких обставин суд приходить до висновку, що позов не є обґрунтованим та доведеним, а тому не підлягає задоволенню

Outcome: dismissed