Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-11 00:00:00

21.09.2021 року позивач звернувся до суду і свої вимоги мотивує тим, що наприкінці січня 2021 року ним було отримано постанову приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Дорошкевич В.Л. про відкриття виконавчого провадження №64206926 від 20.01.2021 року, а також інші постанови, винесені в рамках даного виконавчого провадження. З постанови про відкриття виконавчого провадження №64206926 він дізнався, що виконавче провадження відкрито на підставі виконавчого напису приватного нотаріуса Житомирського міського нотаріального округу Горай О.С. від 08.09.2020 року за №43779 про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «Фінансова компанія «АЛАНД» заборгованості за кредитним договором №104067/0005XSGF від 23.07.2013 року за період з 11.08.2020 року по 17.08.2020 року у сумі 28288,92 грн., у тому числі прострочена заборгованість за сумою кредиту - 24059,38 грн., прострочена заборгованість по несплаченим відсоткам за користування кредитом - 4229,54 грн., а також плати за вчинення виконавчого напису у сумі 500,00 грн., а всього - 28788,92 грн. Копію виконавчого напису приватного нотаріуса Житомирського міського нотаріального округу Горай О.С. від 08.09.2020 року №43779, а також інші документи, які були подані відповідачем приватному виконавцю, зокрема копію заяви про відкриття виконавчого провадження та копію кредитного договору №104067/0005XSGF від 23.07.2013 року позивачу вдалось отримати лише на адвокатський запит представника позивача - адвоката Кліпікова Р.Б. Відповідь приватного виконавця Дорошкевич В.Л. на даний адвокатський запит (лист за №46367 від 26.08.2021 року) була отримана 11 вересня 2021 року. Договір №104067/0005XSGF про відкриття банківського (карткового) рахунку, кредитного обслуговування рахунку та встановлення кредитного ліміту дійсно був укладений 23 липня 2013 року між [PERSON] та ПАТ «Платинум Банк». Однак у виконавчому написі зазначена адреса реєстрації боржника ( [PERSON] ): [ADDRESS] та адреса місця проживання: [ADDRESS] . В той же час позивач зареєстрований у [ADDRESS] (саме ця адреса вказана у розділі 8 Кредитного договору «Адреси та реквізити сторін»), а за адресою: [ADDRESS] , [PERSON] ніколи не проживав, в зв`язку з чим дані відомості взагалі не відповідають дійсності. Також зі змісту виконавчого напису вбачається, що ПАТ «Платинум Банк», на підставі Договору відступлення прав вимоги за кредитними договорами № 83 від 28 лютого 2018 року, право вимоги за Кредитним договором було від ступлене ТОВ «Фінансова компанія «КРЕДИТ-КАПІТАЛ», яке в свою чергу відступило право вимоги ТОВ «Фінансова компанія «АЛАНД» на підставі Договору відступлення прав вимоги за кредитними договорами №11/08/2020-ФА від 11 серпня 2020 року. З даного приводу слід зазначити, що про заміну кредитора у зобов`язанні за Кредитним договором позивача ніхто не повідомляв і про даний факт він дізнався лише 11 вересня 2021 року, коли ознайомився з виконавчим написом. Позивач вважає, що приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Горай О.С. при вчиненні нотаріальних дій було порушено порядок вчинення виконавчого напису, оскільки не у повному обсязі були досліджені усі документи, що свідчили б про безспірність заборгованості за вищевказаним кредитним договором, а також не враховано обставин того, що з дня виникнення у банку права вимоги про стягнення боргу минуло більше трьох років для стягнення кредитного боргу, у зв`язку з чим у відповідача відсутні підстави для набуття грошових коштів для погашення кредитного боргу, а у позивача немає іншого способу захисту його порушеного права, ніж звернення до суду з позовом. Тому просить суд визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис приватного нотаріуса Житомирського міського нотаріального округу Горай О.С. від 08.09.2020 року, зареєстрований в реєстрі за №43779 про стягнення [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «АЛАНД» заборгованості за кредитним договором №104067/0005ХSGFвід 23.07.2013 року за період з 11.08.2020 року по 17.08.2020 року на загальну суму 28788,92 грн, а також стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати, а саме: судовий збір за подачу позовної заяви в сумі 908 грн та судовий збір за подачу заяви про забезпечення позову в сумі 454 грн. Представник позивача Кліпіков Р.Б. у письмовій заяві позовні вимоги підтримав повністю, просить справу розглядати у його відсутність. Відповідач ТОВ «Фінансова компанія «АЛАНД» повідомлялось про час та місце розгляду справи, однак до суду представник не з`явився. Треті особи: приватний нотаріус Житомирського міського нотаріального округу Горай О.С., приватний виконавець виконавчого округу м.Києва Дорошкевич В.Л. про день та час розгляду справи повідомлені, проте в судове засідання не з`явились. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, так як розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи. Ухвалою суду від 21.09.2021 року по справі відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження. 21.09.2021 року ухвалою суду вжиті заходи щодо забезпечення позову, а саме зупинено стягнення у виконавчому провадженні № 64206926, яке здійснюється приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва Дорошкевич Вірою Леонідівною на підставі виконавчого напису приватного нотаріуса Житомирського міського нотаріального округу Горай Олега Станіславовича від 08.09.2020 року за №43779, про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «Фінансова компанія «АЛАНД» заборгованості за кредитним договором №104067/0005XSGF від 23.07.2013 року на загальну суму 28788,92 грн, до вирішення справи по суті. Суд дослідивши наявні докази по справі, дійшов наступних висновків. Так, 08.09.2020 року приватним нотаріусом Горай О.С. вчинено виконавчий напис №43779 про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «Фінансова компанія «АЛАНД» заборгованості за кредитним договором №104067/0005XSGF від 23.07.2013 року на загальну суму 28788,92 грн. у тому числі прострочена заборгованість за сумою кредиту - 24059,38 грн., прострочена заборгованість по несплаченим відсоткам за користування кредитом - 4229,54 грн., а також плати за вчинення виконавчого напису у сумі 500,00 грн. 20.01.2021 року приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва Дорошкевич В.Л. відкрите виконавче провадження ВП №64206926 на виконання зазначеного виконавчого напису, про що винесено відповідну постанову. За загальним правилом статей 15, 16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес у один із способів, визначених частиною першою статті 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом. При цьому, відповідно до статті 18 ЦК України, нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Згідно з частиною першої статті 1 Закону України від 2 вересня 1993 року № 3425-XII «Про нотаріат»(далі - Закон «Про нотаріат») нотаріат в Україні - це система органів і посадових осіб, на які покладено обов`язок посвідчувати права, а також факти, що мають юридичне значення, та вчиняти інші нотаріальні дії, передбачені цим Законом, з метою надання їм юридичної вірогідності. Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом «Про нотаріат» та іншими актами законодавства України (частина перша статті 39 Закону «Про нотаріат»). Цим актом є, зокрема, Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений наказом Міністерства юстиції України 22 лютого 2012 року № 296/5 та зареєстрований у Міністерстві юстиції України 22 лютого 2012 року за № 282/20595 (далі - Порядок вчинення нотаріальних дій, Порядок). Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія (пункт 19 статті 34 Закону України «Про нотаріат»). Правовому регулюванню процедури вчинення нотаріусами виконавчих написів присвячена Глава 14 Закону України «Про нотаріат» та Глава 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій. Так, згідно зі статтею 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Статтею 88 Закону України «Про нотаріат» визначено умови вчинення виконавчих написів. Відповідно до приписів цієїстатті Законунотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис,законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Порядок вчинення нотаріальних дій містить такі самі правила та умови вчинення виконавчого напису (пункти 1, 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку). Згідно з підпунктом 2.1 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку для вчинення виконавчого напису стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява, у якій, зокрема, мають бути зазначені: відомості про найменування і місце проживання або місцезнаходження стягувача та боржника; дата і місце народження боржника - фізичної особи, місце його роботи; номери рахунків у банках, кредитних установах, код за ЄДРПОУ для юридичної особи; строк, за який має провадитися стягнення; інформація щодо суми, яка підлягає стягненню, або предметів, що підлягатимуть витребуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти тощо. Заява може містити також іншу інформацію, необхідну для вчинення виконавчого напису. У разі якщо нотаріусу необхідно отримати іншу інформацію чи документи, які мають відношення до вчинення виконавчого напису, нотаріус вправі витребувати їх у стягувача (підпункт 2.2 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку). Крім того, підпунктами 3.2, 3.5 пункту 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку передбачено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172 (далі - Перелік документів). При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у вказаному Переліку документів. При цьому цей Перелік документів не передбачає інших умов вчинення виконавчих написів нотаріусами ніж ті, які зазначені в Законі України «Про нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій. При цьому стаття 50 Закону України «Про нотаріат» передбачає, що нотаріальна дія або відмова у її вчиненні, нотаріальний акт оскаржуються до суду. Право на оскарження нотаріальної дії або відмови у її вчиненні, нотаріального акта має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії чи акти. За результатами аналізу вищенаведених норм можна дійти наступних висновків. Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником. Отже, відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й, крім того, також бути безспірною, заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем. Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (стаття 88 Закону України «Про нотаріат»). Однак характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Таким чином, вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно із відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого. З огляду на наведене та з урахуванням приписів статей 15, 16, 18 ЦК України, статей 50, 87, 88 Закону України «Про нотаріат» захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису. Тому суд при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. Законодавством не визначений виключний перелік обставин, які свідчать про наявність спору щодо заборгованості. Ці обставини встановлюються судом відповідно до загальних правил цивільного процесу за наслідками перевірки доводів боржника та оцінки наданих ним доказів. Даний правовий висновок Верховного Суду викладений у постановах від 4 березня 2015 року в справі №6-27цс15, від 11 березня 2015 року в справі №6-141цс14. Отже, існують підстави для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, а тому суд вважає за необхідне позов задовольнити. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь позивача судовий збір у сумі 908,00 грн за подання позовної заяви та судовий збір у сумі 454,00 грн за подання заяви про забезпечення позову, а всього на загальну суму 1362,00 грн.

Outcome: approved