Jurisdiction: civil
Date: 2021-07-22 00:00:00

1.Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача. [PERSON] звернулася до суду з позовом про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, посилаючись на те, що працювала в ТОВ «Шепетівка Енергоінвест» з 01.05.2012 року та наказом № 319-к від 18.10.2019 року звільнена в порядку переведення до Шепетівського підприємства теплових мереж. Керівником Шепетівського підприємства теплових мереж їй відмовлено в укладенні трудового договору, у зв`язку з чим вона звернулася до суду. Постановою Хмельницького апеляційного суду від 27 січня 2021 року зобов`язано Шепетівське підприємство теплових мереж укласти трудовий договір з позивачем, запрошеною на посаду інженера з підготовки кадрів в порядку переведення з 21 жовтня 2019 року, а також вирішено стягнути з Шепетівського підприємства теплових мереж на її користь 87900,12 коп. середнього заробітку за час вимушеного прогулу (за період визначений позовними вимогами з 21 жовтня 2019 року по 23 липня 2020 року). 08 лютого 2021 року вона звернулася до відповідача із письмовою заявою про виконання судового рішення, однак на виконання рішення суду трудовий договір з нею не укладався. 22 лютого 2021 року старшим державним виконавцем ІІІепетівського міськрайонного відділу державної виконавчої служби винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП № 64602864 про зобов`язання Шепетівське підприємство теплових мереж укласти трудовий договір з [PERSON] , запрошеною на посаду інженера з підготовки кадрів в порядку переведення з 21.10.2019 року. Наказом директора ІІІепетівського підприємства теплових мереж від 26.02.2021 р. № 38-к з позивачем укладено трудовий договір по посаді інженера з підготовки кадрів з 21.10.2021 року, фактично вона приступила до виконання посадових обов`язків інженера з підготовки кадрів з 01.03.2021 року. На день складання наказу № 38-к від 26.02.2021 року «Про виконання рішень судів по справі» та укладення трудового договору в порядку переведення, позивач перебувала у вимушеному прогулі з 24 липня 2020 року по 26 лютого 2021 року (період, що не охоплений позовними вимогами у справі № 688/2531/20 2/688/774/20). З врахуванням заяви про збільшення позовних вимог, просила стягнути з Шепетівського підприємства теплових мереж на її користь середній заробіток за час вимушеного прогулу за період з 24 липня 2020 року по 26 лютого 2021 року, що становить 151 день, у сумі 70227 грн 08 коп., з яких необхідно здійснити всі обов`язкові відрахування до бюджету. Позивач у судове засідання не з`явилася, належним чином повідомлена про час та місце судового засідання, звернулася до суду із заявою про розгляд справи за її відсутності, позов підтримала у повному обсязі з підстав, викладених у позовній заяві. Представник Шепетівського підприємства теплових мереж у судове засідання не з`явився, належним чином повідомлений про час та місце судового засідання, звернувся до суду із заявою про розгляд справи за його відсутності, а також подав відзив на позов. У відзиві представник відповідача зазначив, що вимушений прогул за період з 21.10.2019 по 23.07.2020 року виник саме з вини позивача, оскільки вона невірно обрала спосіб захисту свого порушеного права при зверненні до суду з позовом. Вказаний період виник у зв`язку з розглядом справи за повторним позовом позивача, що виключає вину підприємства щодо його виникнення. Оформлення трудових відносин з позивачем на підставі її заяви від 08.02.2021, яку відповідач отримав 10.02.2021, не відбулося з її вини, оскільки вона не надала копію постанови Хмельницького апеляційного суду від 27.01.2021р. та копію рішення Шепетівського міськрайонного суду у справі № 688/2531/20 з відміткою про дату набрання ним законної сили. Вказані судові рішення підприємство отримало лише 15.03.2021. На підставі викладеного просив відмовити у задоволенні позову повністю. У відповіді на відзив позивач послалася на те, що вимушений прогул визначається як період часу, з якого почалося порушення трудових прав працівника до моменту поновлення таких прав. Право позивача на укладення трудового договору в порядку переведення було поновлено відповідачем лише наказом від 26.02.2021р., а тому позовні вимоги про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу за період з 24 липня 2020 року по 26 лютого 2021 року, що становить 151 день, у сумі 70227 грн 08 коп., є обґрунтованими. Представник відповідача брав участь у судовому засіданні Хмельницького апеляційного суду під час винесення постанови від 27.01.2021, та йому, як адвокату, було відомо, що постанова апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та у своїй касаційній скарзі відповідач зазначив, що копію цієї постанови відповідачем отримано електронною поштою 02.02.2021р. Представник відповідача у запереченнях на відповідь на відзив зазначив, що вина підприємства у невчасному прийнятті на роботу позивача відсутня, а тому відсутні підстави для стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу. Просив відмовити у задоволенні позову повністю. 2.Заяви, клопотання та інші процесуальні дії у справі. Ухвалою суду від 24.03.2021 року позовна заява залишена без руху, оскільки позивачем не сплачено судовий збір. 01.04.2021р. позивач направила заяву про усунення недоліків. Ухвалою суду від 02.04.2021 року судом постановлено ухвалу про прийняття позовної заяви до розгляду, відкриття спрощеного позовного провадження та призначено судове засідання для розгляду справи по суті на 28.04.2021 року. 20.04.2021р. від відповідача надійшов відзив на позов та клопотання про зупинення провадження у справі. 22.04.2021р. від позивача надійшла заява про розгляд справи за її відсутності. 28.04.2021р. від позивача надійшла заява про збільшення позовних вимог. Ухвалами суду від 28.04.2021р. у задоволенні клопотання представника відповідача про зупинення провадження у справі відмовлено та витребувано у відповідача довідку про середньоденний заробіток позивача, судове засідання відкладено на 26.05.2021 року. 29.04.2021р. від позивача надійшла відповідь на відзив. 06.05.2021р. від відповідача надійшли заперечення на відповідь на відзив. 14.05.2021р. на виконання ухвали суду про витребування доказів відповідач направив довідку про середньоденний заробіток позивача. 25.05.2021р. відповідач звернувся до суду з клопотанням про відкладення розгляду справи у зв`язку з неможливістю забезпечити явку представника. Ухвалою суду від 26.05.2021р. судове засідання відкладено за клопотанням представника відповідача на 23.07.2021 року. 22.07.2021 від представника відповідача, а 23.07.2021р. від позивача, надійшли клопотання про розгляд справи за їх відсутності та позивачем долучено до матеріалів справи копію постанови Верховного Суду від 02.06.2021р. 3.Фактичні обставини, встановлені судом та зміст спірних правовідносин, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини. Між сторонами виникли трудові правовідносини щодо стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, які регулюються нормами Кодексу законів про працю України (далі КЗпП України) та іншими актами законодавства України, прийнятими відповідно до нього. Судом встановлено, що [PERSON] з 22 лютого 1988 року по 30 квітня 2012 року працювала у Шепетівському підприємстві теплових мереж і була звільнена з посади фахівця по роботі з персоналом у зв`язку з переведенням у ТОВ «Шепетівка Енергоінвест». 02 грудня 2011 року між Шепетівською міською радою та ТОВ «Шепетівка Енергоінвест» укладено концесійний договір, згідно з пунктом 2 якого об`єктом концесії є цілісний майновий комплекс «Шепетівське підприємство теплових мереж». Позачерговою сесією Шепетівської міської ради Хмельницької області від 06 листопада 2017 року № 1 прийнято рішення «Про відмову від договору концесії в односторонньому порядку та повернення майна». Рішенням господарського суду Хмельницької області від 20 травня 2019 року у справі № 924/24/19, що набрало законної сили 10 вересня 2019 року, зобов`язано ТОВ «Шепетівка Енергоінвест» усунути перешкоди у володінні, користуванні та розпорядженні цілісним майновим комплексом «Шепетівське підприємство теплових мереж» шляхом звільнення цілісного майнового комплексу «Шепетівське підприємство теплових мереж» ТОВ «Шепетівка Енергоінвест». Рішенням сесії Шепетівської міської ради Хмельницької області від 11 жовтня 2019 року № 1 погоджено акт комісії з приймання цілісного майнового комплексу «Шепетівське підприємство теплових мереж» з концесії від 10 жовтня 2019 року, зазначене майно передано на праві господарського відання Шепетівському підприємству теплових мереж і погоджено керівнику Шепетівського підприємства теплових мереж прийняття працівників в порядку переведення з ТОВ «Шепетівка Енергоінвест». [PERSON] з 01 травня 2012 року прийнята в ТОВ «Шепетівка Енергоінвест» на посаду провідного фахівця по роботі з персоналом (01 березня 2015 року перейменована на посаду інженера з підготовки кадрів) в порядку переведення з Шепетівського підприємства теплових мереж. 08 жовтня 2019 року директор Шепетівського підприємства теплових мереж звернувся з листом до генерального директора ТОВ «Шепетівка Енергоінвест», в якому у зв`язку з набранням законної сили судовим рішенням про усунення перешкод у користуванні майном по справі № 924/24/19 та необхідністю подальшого обслуговування цілісного майнового комплексу «Шепетівське підприємство теплових мереж», запропонував звільнити з ТОВ «Шепетівка Енергоінвест» всіх працівників, в тому числі і позивача, в порядку переведення на Шепетівське підприємство теплових мереж з подальшим працевлаштуванням. Наказом від 18 жовтня 2019 року № 319-к генерального директора ТОВ «Шепетівка Енергоінвест» з 18 жовтня 2019 року позивача звільнено з посади інженера з підготовки кадрів за її згодою у зв`язку з переведенням в Шепетівське підприємство теплових мереж на підставі пункту 5 статті 36 КЗпП України. 21 жовтня 2019 року позивач засобами поштового зв`язку направила на адресу Шепетівського підприємства теплових мереж заяву про прийняття на роботу в порядку переведення, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення і ця заява була отримана відповідачем 24 жовтня 2019 року. Листом від 13 листопада 2019 року № 151 Шепетівське підприємство теплових мереж відмовило позивачу у прийнятті на роботу з 21 жовтня 2019 року в порядку переведення, оскільки станом на 21 жовтня 2019 року заяв на прийняття на роботу та доказів про припинення трудових відносин з ТОВ «Шепетівка Енергоінвест» від позивача не надходило, що було розцінено, як відсутність її згоди на працевлаштування. І, крім того, з метою забезпечення належної роботи підприємства на посаду інженера з підготовки кадрів було прийнято іншого працівника. Рішенням Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області від 23 липня 2020 року у цивільній справі № 688/218/20 в задоволенні позовних вимог [PERSON] до Шепетівського підприємства теплових мереж про поновлення по роботі на посаді інженера з підготовки кадрів з 21 жовтня 2019 року в порядку переведення та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу відмовлено через невідповідність обраного позивачем способу його захисту способам, визначеним законодавством. Цим рішенням встановлено, що порушене право [PERSON] полягає не у незаконному звільненні з підприємства, способом захисту якого є поновлення на роботі, а у відмові відповідача у прийнятті на роботу в порядку переведення, способом захисту якого є зобов`язання власника або уповноваженого ним органу укласти трудовий договір з особою, запрошеною на роботу в порядку переведення. Рішенням Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області від 18 листопада 2020 року у цивільній справі № 688/2531/20 позов [PERSON] задоволено частково, ухвалено зобов`язати Шепетівське підприємство теплових мереж укласти трудовий договір з позивачем, запрошеною на посаду інженера з підготовки кадрів в порядку переведення, з часу надання нею документів, необхідних для укладення трудового договору. В частині стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу відмовлено. Постановою Хмельницького апеляційного суду від 27.01.2021р. рішення Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області від 18 листопада 2020 року в частині задоволеної позовної вимоги змінено, викладено абзац 2 резолютивної частини оскаржуваного рішення в наступній редакції «Зобов`язати Шепетівське підприємство теплових мереж укласти трудовий договір із [PERSON] , запрошеною на посаду інженера з підготовки кадрів в порядку переведення з 21 жовтня 2019 року». Рішення Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області від 18 листопада 2020 року в частині відмови в позові скасовано та в цій частині постановлено нове судове рішення, стягнуто із Шепетівського підприємства теплових мереж на користь [PERSON] 87900 грн. 12 коп. середнього заробітку за час вимушеного прогулу та судовий збір. При цьому, сума середнього заробітку за час вимушеного прогулу позивача визначена апеляційним судом за період з 21 жовтня 2019 року по 23 липня 2020 року (період визначений позовними вимогами). У судовому засіданні Хмельницького апеляційного суду 27.01.2021р. брав участь представник відповідача Поліщук М.В . Ухвалою Хмельницького апеляційного суду від 05.02.2021р. виправлена описка у постанові суду, а саме правильно зазначено по-батькові позивачки. Постанова Хмельницького апеляційного суду від 27.01.2021р. набрала законної сили в день її прийняття - 27.01.2021р. Зазначені обставини в силу вимог ч. 4 ст. 82 ЦПК України доказуванню не підлягають. 08.02.2021р. позивач засобами поштового зв`язку направила на адресу відповідача заяву про виконання постанови Хмельницького апеляційного суду від 27.01.2021р., яка була зареєстрована відповідачем 10.02.2021р. 11.02.2021р. [PERSON] звернулася до Шепетівського міськрайонного суду із заявою про видачу копій судових рішень. 15.02.2021р. Шепетівський міськрайонний суд видав виконавчі листи у справі № 688/2531/20 та 18.02.2021р. направив їх [PERSON] для пред`явлення до виконання, а Шепетівському підприємству теплових мереж направив копію судових рішень для відома. Постановою старшого державного виконавця ІІІепетівського міськрайонного відділу державної виконавчої служби відкрито виконавче провадження ВП № 64602864 про зобов`язання Шепетівське підприємство теплових мереж укласти трудовий договір з [PERSON] , запрошеною на посаду інженера з підготовки кадрів в порядку переведення з 21.10.2019 року. Постановою старшого державного виконавця ІІІепетівського міськрайонного відділу державної виконавчої служби відкрито виконавче провадження ВП № 64603466 про стягнення на користь [PERSON] з Шепетівського підприємства теплових мереж коштів в сумі 90059,42 грн. Вказані постанови державного виконавця 22.02.2021р. направлені боржнику - Шепетівському підприємству теплових мереж. 23.02.2021р. директор Шепетівського підприємства теплових мереж письмово запропонував [PERSON] надати копію постанови Хмельницького апеляційного суду від 27.01.2021р. з відміткою про набрання рішенням законної сили та копію виконавчого листа. Наказом директора ІІІепетівського підприємства теплових мереж від 26.02.2021 р. № 38-к з позивачем укладено трудовий договір по посаді інженера з підготовки кадрів з 21.10.2021 року, фактично вона приступила до виконання посадових обов`язків інженера з підготовки кадрів з 01.03.2021 року. Постановою Верховного Суду від 02.06.2021р. рішення Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області від 18 листопада 2020 року у незміненій та нескасованій за результатами апеляційного перегляду частині та постанову Хмельницького апеляційного суду від 27 січня 2021 року залишено без змін. 4.Норми права, які застосував суд. Згідно зі ст. 43 Конституції України право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом. Якщо внаслідок відмови у прийнятті на роботу або несвоєчасного укладання трудового договору працівник мав вимушений прогул, його оплата проводиться відповідно до правил ч. 2 ст. 235 КЗпП України про оплату вимушеного прогулу незаконно звільненому працівникові. Так, статтею 235 КЗпП України передбачено, що виплата середнього заробітку за час вимушеного прогулу здійснюється у випадках звільнення без законних підстав або незаконного переведення на іншу роботу (частина перша); у разі визнання формулювання причин звільнення неправильними або таким, що не відповідає чинному законодавству (частина третя); у разі затримки видачі трудової книжки з вини власника або уповноваженого ним органу (частина четверта). Частиною другою статті 235 КЗпП України передбачено, що при винесенні рішення про поновлення на роботі орган, який розглядає трудовий спір, одночасно приймає рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу або різниці в заробітку за час виконання нижчеоплачуваної роботи, але не більш як за один рік. Якщо заява про поновлення на роботі розглядається більше одного року не з вини працівника, орган, який розглядає трудовий спір, виносить рішення про виплату середнього заробітку за весь час вимушеного прогулу. Отже, вимушений прогул визначається як період часу, з якого почалось порушення трудових прав працівника, (незаконне звільнення або переведення на іншу роботу, неправильне зазначення формулювання причин звільнення або затримки видачі трудової книжки при звільненні) до моменту поновлення таких прав. 5.Оцінка суду. Дослідивши письмові докази у справі, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з огляду на таке. Як встановлено у справі, відмова в укладенні трудового договору з працівником запрошеним на роботу в порядку переведення є порушенням трудових прав працівника, а тому є і підставою для застосування правил частини другої статті 235 КЗпП України про оплату вимушеного прогулу. З матеріалів справи вбачається, що відповідачем рішення суду в частині зобов`язання Шепетівського підприємства теплових мереж укласти трудовий договір із [PERSON] , запрошеною на посаду інженера з підготовки кадрів в порядку переведення з 21 жовтня 2019 року, яке набрало законної сили 27.01.2021р. безпідставно не виконувалось до 26 лютого 2021 року, що в свою чергу свідчить про затримку відповідачем виконання судового рішення та зумовлює породження у позивача права на отримання середнього заробітку за час вимушеного прогулу. Відповідач, достовірно знаючи про ухвалення постанови Хмельницького апеляційного суду від 27.01.2021р. і те, що вона набрала законної сили в день її прийняття, проявив бездіяльність та судове рішення не виконував до 26.02.2021р. Враховуючи викладене, посилання відповідача у відзиві на позов про відсутність вини роботодавця у вимушеному прогулі, є безпідставними. Позивач перебувала у вимушеному прогулі з 21.10.2019 (з моменту звільнення) до 26.02.2021 р. (до моменту укладення трудового договору). При цьому, середній заробіток за період вимушеного прогулу з 21.10.2019 по 23.07.2020 (період визначений позовними вимогами у справі №688/2531/20) стягнуто на користь позивача з Шепетівського підприємства теплових мереж рішенням суду, яке набрало законної сили, а саме постановою Хмельницького апеляційного суду від 27.01.2021р. Після ухвалення постанови Хмельницьким апеляційним судом 27.01.2021р. права позивача були поновлені відповідачем лише 01.03.2021р. Отже, позивач перебувала у вимушеному прогулі з вини відповідача з 24 липня 2020 року до 26 лютого 2021 року, що становить 151 день. Середня заробітна плата обчислюється відповідно до Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08.02.1995 року № 100 (далі Постанова №100). Відповідно до абзацу 3 пункту 2 Постанови №100 середньомісячна заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за останні 2 календарні місяці роботи, що передують події, з якою пов`язана відповідна виплата, в нашому випадку звільнення. Нарахування виплат, що обчислюються із середньої заробітної плати за останні два місяці роботи, провадяться шляхом множення середньоденного (годинного) заробітку на число робочих днів/годин, а у випадках, передбачених чинним законодавством, календарних днів, які мають бути оплачені за середнім заробітком. Середньоденна (годинна) заробітна плата визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі (календарні) дні на число відпрацьованих робочих днів (годин), а у випадках, передбачених чинним законодавством, - на число календарних днів за цей період (п. 8 Постанови № 100). Витребуваний у відповідача розрахунок середньоденної заробітної плати позивача відповідає вимогам Постанови №100 і становить 465,08 грн. Враховуючи викладене, на користь позивача слід стягнути середній заробіток за вимушений прогул за період з 24 липня 2020 року до 26 лютого 2021 року, що становить 151 день у сумі 70227 грн 08 коп. (465,08 грн. х 151 р.д.), з яких слід здійснити всі обов`язкові відрахування до бюджету. 6.Розподіл судових витрат. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сплачений судовий збір в сумі 908 грн.

Outcome: approved