overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-27 00:00:00

21 жовтня 2016 року заявник звернувся до суду із заявою про госпіталізацію гр. [PERSON], [INFO], який мешкає за адресою: Дніпропетровська обл., м. Першотравенськ, вул. Гагаріна, 16/14. Свої вимоги заявник обґрунтував тим, що 20.10.2016р. о 17 год. 33 хв. гр. [PERSON] був госпіталізований до психіатричного стаціонару. За думкою комісії лікарів, хворий є безпорадним, і не може самостійно задовольнити свої життєві потреби, лікування можливе лише у стаціонарних умовах. У судовому засіданні представник заявника підтримав вимоги, прокурор не заперечує, задовольнити, адвокат на розсуд суду. Гр. [PERSON] письмової поінформованої згоди на госпіталізацію до КЗ «ДКПЛ» ДОР не дав, що стало підставою для звернення до суду із даною заявою. Розглянувши матеріали справи, вислухавши пояснення представника заявника, заінтересованої особи, думку прокурора, суд вважає, що заява підлягає задоволенню за наступних підстав. В силу ст.14 Закону України від 22.02.2000р. № 1489-ІІІ «Про психіатричну допомогу» особа, яка страждає на психічний розлад, може бути госпіталізована до психіатричного закладу без її усвідомленої згоди або без згоди її законного представника, якщо її обстеження або лікування можливі лише в стаціонарних умовах, та при встановленні в особи тяжкого психічного розладу, внаслідок чого вона: вчиняє чи виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї чи оточуючих, або неспроможна самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує його життєдіяльність. У судовому засіданні було встановлено, що 20.10.2016р. о 17 год. 33 хв. гр. [PERSON] був госпіталізований до КЗ «Дніпропетровська клінічна психіатрична лікарня» Дніпропетровської обласної Ради за направленням лікаря-психіатра Малиновського лікарні КЗ „ЦПМСД ДОР. При обстеженні його психічного стану в КЗ «ДКПЛ» ДОР комісія лікарів виявила, що у хворого загострення галюцинаторно-параноїдної симптоматики Гр. [PERSON] було поставлено попередній діагноз шизофренія, параноїдна форма, безперервний тип перебігу, галюцинаторно-параноїдний синдром, поточний процес. Представник психіатричного закладу підтвердив обставини щодо поведінки та діагнозу захворювання та зазначив, що йому необхідно пройти курс лікування у стаціонарних умовах. Таким чином, суд вважає, що вимоги заявника, про госпіталізацію гр. [PERSON] до психіатричного стаціонару без його усвідомленої згоди, обґрунтовані. Враховуючи викладене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-27 00:00:00

21 жовтня 2016 року заявник звернувся до суду із заявою про госпіталізацію гр. [PERSON], [INFO], який мешкає за адресою: Дніпропетровська обл., Новомосковський р-н, с. Голубовка, вул. Цветнова, 7/А. Свої вимоги заявник обґрунтував тим, що 20.10.2016р. о 12 год. 38 хв. гр. [PERSON] був госпіталізований до психіатричного стаціонару. За думкою комісії лікарів, хворий є безпорадним, і не може самостійно задовольнити свої життєві потреби, лікування можливе лише у стаціонарних умовах. У судовому засіданні представник заявника підтримав вимоги, прокурор не заперечує, задовольнити, адвокат на розсуд суду. Гр. [PERSON] письмової поінформованої згоди на госпіталізацію до КЗ «ДКПЛ» ДОР не дав, що стало підставою для звернення до суду із даною заявою. Розглянувши матеріали справи, вислухавши пояснення представника заявника, заінтересованої особи, думку прокурора, суд вважає, що заява підлягає задоволенню за наступних підстав. В силу ст.14 Закону України від 22.02.2000р. № 1489-ІІІ «Про психіатричну допомогу» особа, яка страждає на психічний розлад, може бути госпіталізована до психіатричного закладу без її усвідомленої згоди або без згоди її законного представника, якщо її обстеження або лікування можливі лише в стаціонарних умовах, та при встановленні в особи тяжкого психічного розладу, внаслідок чого вона: вчиняє чи виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї чи оточуючих, або неспроможна самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує його життєдіяльність. У судовому засіданні було встановлено, що 20.10.2016р. о 12 год. 38 хв. гр. [PERSON] був госпіталізований до КЗ «Дніпропетровська клінічна психіатрична лікарня» Дніпропетровської обласної Ради за направленням лікаря-психіатра Голубової лікарні КЗ „Новомосковської ЦРЛ ДОР. При обстеженні його психічного стану в КЗ «ДКПЛ» ДОР комісія лікарів виявила, що збуджений, багатомовний. Висловлює маячні ідеї впливу. Не критичний. Гр. [PERSON] було поставлено попередній діагноз шизофренія, параноїдна форма, параноїдний синдром. Представник психіатричного закладу підтвердив обставини щодо поведінки та діагнозу захворювання та зазначив, що йому необхідно пройти курс лікування у стаціонарних умовах. Таким чином, суд вважає, що вимоги заявника, про госпіталізацію гр. [PERSON] до психіатричного стаціонару без його усвідомленої згоди, обґрунтовані. Враховуючи викладене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-15 00:00:00

21 жовтня 2016 року позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позовних вимог зазначив, що 20 лютого 1993 року уклав шлюб з відповідачкою, зареєстрований Жовтневим відділом РАЦС м.Кривого Рогу. Від шлюбу мають одну повнолітню дитину- сина [PERSON], [INFO] та неповнолітню дитину сина [PERSON], [INFO]. Шлюбні стосунки фактично припинено у 2013 році, спільне господарство не ведеться, з відповідачкою проживають окремо. Подальше збереження шлюбу неможливо, оскільки між сторонами втрачене взаємне порозуміння, повага та почуття одне до одного. Просив шлюб розірвати. Позивач в судове засідання не зявився, надав до суду заяву, в якій позовні вимоги підтримав, просив задовольнити з підстав викладених в позовній заяві, справу розглянути за його відсутності. Відповідач у судове засідання не зявилась, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, про причини неявки суду не повідомила. Згідно ст. 169 ЦПК України, якщо суд не має відомостей про причину неявки відповідача, повідомленого належним чином, або причину неявки буде визнано неповажною, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів, також на підставі ст.ст. 224, 225, 226 ЦПК України, суд за згодою позивача вправі постановити заочне рішення. Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно зясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, обєктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, застосувавши до спірних правовідносин відповідні норми матеріального та процесуального права, встановив наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. Сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 20 лютого 1993 року, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії ІV-КИ № 473369 (а.с.4). Сторони від шлюбу мають неповнолітню дитину-сина [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження серії І-КИ № 187046 (а.с.8). З матеріалів справи вбачається, що подружні стосунки сторони фактично припинили у 2013 році. Згідно ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що причина розладу подружніх відносин між сторонами є справжньою, глибинною, подружжя фактично припинили спільне проживання і сімейне життя з поважних причин, а також встановлено у судовому засіданні, що сторони не підтримують сімейних відносин, в звязку з чим суд прийшов до висновку, що у даний час шлюб носить формальний характер, подальше спільне життя сторін і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, а тому\~\~вважає, що шлюб між сторонами повинний бути розірваний. Згідно ч. 2 ст. 114 Сімейного кодексу України, у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-07 00:00:00

21 жовтня 2016 року позивач [PERSON] звернувся до суду із позовом про розірвання шлюбу з відповідачем \~[PERSON] вказує, що шлюб був зареєстрований між ними 28.11.2015 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Вознесенську Вознесенського міськрайонного управління юстиції у Миколаївській області, актовий запис № 279. В шлюбі перебуває вдруге. Від даного шлюбу дітей не мають. Свої\~\~вимоги\~\~обґрунтовує тим, що вони з відповідачем на протязі тривалого часу не проживають разом. На підставі цього між ними відсутні нормальні відносини, спільне господарство не ведуть. Посилаючись на вищевикладене, позивач просив розірвати між ними шлюб. Позивач [PERSON] в судове засідання не зявився, про час та місце слухання справи повідомлений належним чином, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності та підтримання позовних вимог. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявилась, про час та місце слухання справи повідомлена належним чином, надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності та визнання позовних вимог, просила залишити її прізвище «Наконечна». Дослідивши письмові докази по даній справі, суд дійшов до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу неможливе з причин, вказаних позивачем, тому позов підлягає задоволенню. Сторони перебувають у шлюбі, що підтверджується свідоцтвом про одруження серії 1-ФП № 120141 (а.с. 4) . Згідно ст.112 Сімейного кодексу України, суд, зясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову, постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше сумісне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. З таких підстав суд вважає, що відповідно до вимог ст.105,110,112 Сімейного кодексу України шлюб має бути розірвано.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-19 00:00:00

21 жовтня 2016 року позивач звернувся до суду з позовом до Хотянівської сільської ради Вишгородського району про визнання права власності на об»єкти нерухомого майна в порядку спадкування. Позов обгрунтований тим, що позивач [PERSON] є рідним сином [PERSON], який помер 27 червня 2015 року. Після смерті батька відкрилась спадщина, яка складається нерухомого майна, в тому числі і з земельної ділянки для ведення садівництва в розмірі 0,053 га в садовому товаристві «Урожай», розташованої на території Хотянівської сільської ради. Позивач в передбачений законом строк звернувся до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, заведено спадкову справу, однак отримати свідоцтво про право на спадщину не зміг, оскільки відсутні оригінали правовстановлюючих документів. В судове засідання позивач та його представник не з»явились, представник позивача [PERSON] надав суду заяву про те, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить справу слухати в його відсутність. Відповідач представник Хотянівської сільської ради про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, надав суду заяву про слухання справи за його відсутності (а.с.17). Вивчивши матеріали справи, оцінивши наявні докази у їх сукупності, суд дійшов до висновку про те, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню. Суд прийшов до такого висновку, виходячи з наступного. Судом встановлено, що позивач [PERSON] є рідним сином [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження 1-ЯК №421565. [PERSON] помер 27 червня 2015 року (а.с.5). Відтак, відповідно до ч.1 ст. 1261 ЦК України позивач є спадкоємцем першої черги за законом після смерті спадкодавця [PERSON]. На підставі рішення Хотянівської сільської ради Вишгородського району Київської області №43 від 22 серпня 1995 (а.с.8) року [PERSON] була передана у власність земельна ділянка для ведення садівництва площею 0,053 га, видано Державний акт на право приватної власності на землю серія КВ №31001129 (а.с.6). Позивач в позові зазначає, що оригінал Державного акту втрачено, крім того вказує, що його батько за життя не переоформив земельну ділянку відповідно до Закону України «Про Державний земельний кадастр» та Порядку ведення Державного земельного кадастру , затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 жовтня 2012 року №1051, а тому дана земельна ділянка не внесена до державного земельного кадастру та їй не присвоєно кадастровий номер. Оцінюючи надані докази, суд вважає доведеним право власності на вищевказану земельну ділянку за [PERSON]. [PERSON] в передбачений законом строк звернувся до Одинадцятої Київської державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, заведено спадкову справу №1341/2015. Суд вважає, що визнання права власності на земельну ділянку за позивачем не порушить прав інших осіб, тому позовні вимоги [PERSON] задовольняє. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-01 00:00:00

21 жовтня 2016 року позивач звернувся з позовом до відповідача про позбавлення батьківських прав відносно малолітнього сина [PERSON], [INFO]. У судове засідання позивач подала заяву про розгляд справи без її участі, просила позов задовольнити. Відповідач в судове засідання не з»явився, про час та місце розгляду справи сповіщався у встановленому законом порядку, про причини своєї неявки суду не повідомив. Представник органу опіки та піклування подав заяву про розгляд справи без його участі та зазначив за доцільне позбавити батьківських прав відповідача, оскільки це буде в інтересах дитини. Фіксуванння судового засідання технічним записом не здійснювалося відповідно до ч. 2 ст . 197 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню із наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] є батьком сина [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження (а.с. 13). Відповідач спільно не проживає з дитиною, вихованням та матеріальним утриманням дитини не займається, долею сина не цікавиться та не намагався вжити заходів до спілкування з дитиною. Згідно з норми ст. 164 СК України, ухилення батьків від виконання своїх обовязків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкується з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Відповідач 05.08.2016 року написав нотаріально посвідчену заяву, в якій не заперечує проти позбавлення його батьківських прав по відношенню до сина [PERSON] (а.с. 8). Вищевикладене знайшло своє підтвердження в матеріалах справи. Відповідно до висновку органу опіки та піклування Деснянської районної у місті Чернігові ради, затвердженого рішенням виконавчого комітету Деснянської районної у місті Чернігові ради № 213 від 28.11.2016 року відповідача доцільно позбавити батьківських прав по відношенню до малолітнього сина [PERSON], [INFO]. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що позбавлення відповідача батьківських прав буде відповідати інтересам дитини.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-15 00:00:00

21 жовтня 2016 року позивач звернулася до суду з названим позовом з вимогою розірвати шлюб з відповідачем, зареєстрований 23 травня 2003 року у відділі реєстрації актів цивільного стану Славутицького міського управління юстиції Київської області згідно актового запису № 45, мотивуючи його тим, що перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі, від якого є двоє неповнолітніх дітей. Внаслідок погіршення стосунків шлюбні відносини між ними фактично припинені, не можуть бути відновлені і подальше збереження шлюбу суперечитиме її інтересам. У судовому засіданні позивачка позов підтримала, відповідач позов визнав. З матеріалів справи встановлено, що згідно копії свідоцтва про одруження серії 1-БК № 213351 [PERSON], який народився 11 липня 1975 року в м. Алчевську Луганської області, громадянин України і [PERSON], яка народилася 31 березня 1982 року в м. Чернігові, громадянка України, одружились 23 травня 2003 року, про що в книзі реєстрації актів про одруження зроблено запис за № 45 у відділі реєстрації актів громадянського стану Славутицького міського управління юстиції Київської області. При реєстрації шлюбу дружина змінила своє прізвище на [PERSON]. Подружжя має двох неповнолітніх дітей: дочку [PERSON], [INFO] та сина [PERSON], [INFO], що підтверджено наданими копіями свідоцтв про народження. Згідно ч. 1 ст. 110 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя. Відповідно до ч. 2 ст. 112 цього Кодексу суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. За правилом ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Оскільки підстав для відмови у прийнятті визнання відповідачем позову немає, то позов про розірвання шлюбу необхідно задовольнити. Згідно частини 2 статті 114 СК України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Підстави для зміни прізвища дружини після розірвання шлюбу немає. За правилами ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача необхідно стягнути судові витрати по оплаті судового збору на суму 551 гривня 20 копійок.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-10 00:00:00

21 жовтня 2016 року позивач звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу. В обґрунтування заявлених вимог позивач посилається на те, що знаходиться в шлюбі з відповідачем, зареєстрованому 11 липня 2008 року Донецьким міським відділом реєстрації актів цивільного стану Головного управління юстиції у Донецькій області, за актовим записом № 519. Під час спільного проживання у них 10 липня 2013 року народилася донька [PERSON]. Сумісне життя не склалося в звязку з різними поглядами на життя. На теперішній час шлюбні відносини припинені, спільне господарство не ведеться, повністю втрачено почуття любові і взаємоповаги. Відповідно до розпорядження Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 02.09.2014 року № 27/0/38-14 дана позовна заява підлягає розгляду Дзержинським міським судом Донецької області. Позивач у судове засідання не зявилася, надавши суду письмову заяву, в якій просила розглянути справу без її участі, заявлені позовні вимоги підтримує повністю, наполягає на їх задоволенні. При цьому, просила суд залишити їй прізвище «Маркова». Відповідач в судове засідання не зявився, надавши суду письмову заяву, в якій просив розглянути справу без його участі, заявлені позовні вимоги визнає повністю, проти їх задоволення не заперечує. Дослідивши матеріали справи та надані докази в їх сукупності, суд вважає, що заявлені вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. На підставі ст. 112 Сімейного Кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного із них. Виходячи з того, що сторони написали заяви про слухання справи у їх відсутності, не бажають зберегти шлюб, суд приходить до висновку, що примирення сторін не можливе і подальше збереження шлюбу не буде відповідати інтересам подружжя. Майнового спору та питань щодо утримання дитини у сторін не має. Враховуючи діючі положення законодавства щодо шлюбу та сімї, фактичні обставини справи, а також той факт, що судом не встановлено обставин, які б свідчили про спільне бажання сторін зберегти сімю, відновити шлюбні відносини, в основі яких би полягали почуття взаємної любові та поваги, спільні інтереси, суд приходить до висновку, що за таких умов можливо розірвати шлюб між сторонами по справі. Залишити позивачу прізвище Маркова. Відповідно до ч.1 ст. 88 ЦПК України стороні на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Позивачем при зверненні до суду сплачено судовий збір, що підтверджено документально: квитанцією № 134 від 16.09.2016 року (а.с. 2) у розмірі 551 грн. 20 коп., який підлягає стягненню з відповідача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-15 00:00:00

21 жовтня 2016 року позивачка звернулася до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу. В позовній заяві позивачка вказала, що 23 серпня 2008 року між нею та відповідачем [PERSON] районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції Житомирської області було зареєстровано шлюб, про що в книзі реєстрації про укладення шлюбу зроблено запис за №27. Від шлюбу мають доньку [PERSON], [INFO]. Спільне життя виявилося невдалим, сторони перстали знаходити спільну мову одне з одним, почутів між ними більш немає. Близько року позивачка з відповідачем проживають окремо. З того часу спільне господарство не ведеться. Збереження шлюбу суперечить її інтересам та інтересам дитини. На примирення не згодна. В судове засідання позивачка\~[PERSON], не з'явилась, надіслала заяву про підтримання позову в повному об'ємі з мотивів викладених в позовній заяві, просить розглядати справу за її відсутності. В судове засідання відповідач не з'явився, надіслав заяву про визнання позовних вимог, просив шлюб розірвати, так як примирення не можливе. Суд, дослідивши та оцінивши докази,\~ приходить до висновку, що\~ позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, який зареєстровано 23.08.2008року [PERSON] районнимвідділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції Житомирської області, актовий запис № 27 що підтверджується свідоцтвом про одруження Серії І-ТП №140233 . Від шлюбу мають неповнолітню дитину: [PERSON], [INFO], про що свідчить копія свідоцтва про народження Серія І-ТП №093773. З позовної заяви, доводи якої визнані ідповідачем, судом встановлено, що між сторонами склалися неприязні відносини, сторони втратили почуття поваги та любові, сімейні стосунки не підтримують більше року. Це дає суду підстави для висновку про те, що сімя повністю розпалась і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу буде суперечити інтересам сторін. За таких обставин, шлюб між сторонами підлягає розірванню. Після розірвання шлюбу неповнолітню дитину необхідно залишити проживати з матір'ю. Встановлено, що під час реєстрації шлюбу 23 серпня 2008 року [PERSON] районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного управління юстиції у Житомирській області позивачка змінила прізвище з дошлюбного Павлюк на [PERSON]. Позивачка просить у позовній заяві, щоб після розірваня шлюбу залишити їй дошлюбне\~прізвище Павлюк. У відповідності до ч.1 ст.88 ЦПК України підлягають стягненню з \~відповідача на користь позивачки понесені нею і документально підтверджені судові витрати по оплаті судового збору в сумі 551,21грн. На підставі\~\~ ст. ст. 105, 110, 112 Сімейного кодексу України та

Outcome: approved