Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-06 00:00:00

20.10.2016 р. позивач [PERSON] звернулась до суду з вищезазначеним позовом, вказавши, що з 2007 р. по серпень 2016 р. вона проживала з відповідачем [PERSON] без реєстрації шлюбу. 05.09.2008 р. у сторін народилась донька [PERSON], в свідоцтві про народження якої, батьком записаний відповідач [PERSON], яка проживає разом з позивачем та знаходиться на її утриманні. Позивачка просить суд стягнути з відповідача на її користь аліменти у розмірі ? частини з усіх видів доходів відповідача щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімум для дітей відповідного віку до повноліття доньки. В судовому засіданні позивач позов підтримала в повному обсязі, просила суд задовольнити останній. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнав частково, в розмірі 1/8 частини з усіх видів його заробітку, посилаючись на те, що після припинення спільного проживання між сторонами, кожні вихідні донька проживає разом з ним та у цей період він її повністю утримує, купує необхідні речі, витрачає кошти на відвідування дитячих розважальних закладів. Також, у нього погіршився стан здоровя, у звязку з чим в період з 14.11.2016 року по 25.11.2016 року останній знаходився на лікуванні із діагнозом гіпертонічний криз 3 ступеню та на даний момент потребує постійного лікування. Крім того, відповідач має на утриманні непрацездатного батька, пенсія якого складає 1380 грн., та який постійно знаходиться на лікування через серцево-судинну хворобу та потребує постійного догляду, повністю знаходиться на утриманні відповідача, заробітна плата якого складає 12000 грн. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони з вересня 2007 року по серпень 2016 року проживали однією сімєю без реєстрації шлюбу. Сторони мають неповнолітню дитину доньку [PERSON], [INFO], що підтверджується Свідоцтвом про народження дитини, виданим Жовтневим відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Запорізького міського управління юстиції, актовий запис № 438, яка проживає разом з позивачкою та знаходиться на її утриманні. На підставі ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно зі ст. 182 ч 2 СК України, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. Відповідно до ст. 183 ч. 1 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Згідно ст.60 ЦПК України кожна особа зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених ст.61 цього кодексу. Як вбачається із пояснень відповідача у судовому засіданні, останній працює заступником начальника відділу звязку ВАТ «Мотор-Січ», отримує заробітну плату у розмірі 12\~000 грн., інших аліментних зобовязань не має, а тому, приймаючи до уваги матеріальне становище сторін, суд приходить до висновку, що відповідач має можливість утримувати неповнолітню дитину, у звязку з чим вимоги позивача про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини у розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) щомісяця, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, ґрунтуються на законі та підлягають задоволенню у повному обсязі, починаючи з 20.10.2016 року.

Outcome: approved