Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-15 00:00:00

20 липня 2015 року Товариство звернулося до суду з вказаним позовом до відповідача. Свої вимоги обґрунтовують тим, що 01 березня 2012 р. між публічним акціонерним товариством «Платинум Банк» (далі Банк) та [PERSON] укладено кредитний договір № 77/5359CLPS2, за яким боржнику надано кредит в сумі 3\~442,26 грн на строк до 01 вересня 2014 р. За вказаним кредитним договором Банк за відповідним договором укладеним 17 жовтня 2012 р. уступив право вимоги товариству з обмеженою відповідальністю «Європейська агенція з повернення боргів», а останнє Товариству за договором факторингу від 8 травня 2015 р. Товариство вказує, що за цим кредитним договором має права вимоги у боржника боргової суми в розмірі 2\~360,10 грн, з яких: - заборгованість за основною сумою 2\~222,10 грн; - заборгованість за пенею 138 грн. В судове засідання представник Товариства не зявився, але надав суду письмове клопотання, в якому вимоги підтримав та просив справу розглянути без його участі. Відповідач [PERSON] будучи своєчасно та належним чином повідомленою за місцем реєстрації про час і місце розгляду справи у судове засідання без поважних причин не зявилася. Про причини неявки суду не повідомила. Дослідивши обставини справи і перевіривши їх письмовими доказами, оцінивши досліджені в судовому засіданні докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню виходячи з наступного. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного Кодексу, а в силу ч. 1 ст. 527 ЦК України боржник зобовязаний виконати свій обовязок, а кредитор прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом. Зі змісту положень ст. 1054 ЦК випливає, що Банк зобовязується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених кредитним договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити відсотки. Зобовязання припиняється виконанням, проведеним належним чином (ст. 599 ЦК). Як вбачається з матеріалів справи і встановлено судом, 01 березня 2012 р. між Банком та [PERSON] укладено кредитний договір з обслуговування кредитної картки та страхування життя позичальника (пошта) № 77/5359CLPS2, відповідно до умов якого їй надано кредит на суму 3\~442,26 грн, з процентною ставкою 36,00 % річних, з комісією за надання кредиту 90 грн, і комісією за обслуговування кредиту 103 грн, на строк 30 місяців, тобто з кінцевим терміном повернення 01 вересня 2014 р. Кредитні кошти Банком шляхом безготівкового перерахування направлені електронним переказом до поштового відділення за місцем проживання боржника. Пунктом 1 ч. 1 ст. 512 ЦК визначено, що кредитор у зобовязанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Згідно ст. 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобовязується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату, а клієнт відступає або зобовязується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). 17 жовтня 2012 р. між Банком та товариством з обмеженою відповідальністю «Європейська агенція з повернення боргів» укладено договір факторингу № 20121017-г, за яким останньому передано Банком права вимоги частини портфелю заборгованостей роздрібних клієнтів, що виникла по кредитним договорах, укладених Банком з фізичними особами. 08 травня 2015 р. між товариством з обмеженою відповідальністю «Європейська агенція з повернення боргів» та Товариством укладено договір факторингу № 1/15-ФКю, за яким до останній, тобто позивач набув права вимоги до боржників, зокрема [PERSON] З реєстру заборгованостей наданого Товариством видно, що у [PERSON] перед Банком станом на 27 червня 2015 р. існує заборгованість у сумі 2\~360,10 грн, з якої заборгованість за тілом кредиту 2\~222,10 грн і пеня 138 грн. За таких умов Товариство є правонаступником Банку, отже належним позивачем, який має право предявляти зазначені вимоги до боржника у межах вищевказаної суми боргу. Судом зясовано, що відповідач сплатила лише 2\~964 грн, а з 20 січня 2014 р. припинила погашення кредиту за вказаним Договором. Таким чином, з відповідача підлягає стягненню заборгованість за кредитним договором. За правилами ст. 88 ЦПК з відповідача на користь Товариства слід стягнути судовий збір сплачений при подачі позову до суду.

Outcome: approved