Jurisdiction: civil
Date: 2020-08-24 00:00:00

1. Описова частина. Короткий зміст позовних вимог. Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача. До Добровеличківського районного суду Кіровоградської області24.04.2020 надійшов даний позов, в якому позивач просить стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] , неустойку за прострочення сплати аліментів в сумі 54038,50 грн за період із 01.09.2016 по 31.01.2020. Свій позов позивач мотивує тим, що [PERSON] та [PERSON] являються батьками неповнолітнього [PERSON] , [INFO] . Рішенням Добровеличківського районного суду Кіровоградської області від 15.10.2012 із відповідача на користь позивача було стягнуто аліменти на утримання сина [PERSON] у розмірі 1/4 частини з усіх видів доходу щомісячно до повноліття дитини, але не менше встановленого законом мінімуму. Відповідач ухиляється від сплати аліментів, в результаті чого за період з вересня 2016 року по березень 2020 року утворилась заборгованість по сплаті аліментів у сумі 54038,50 грн, згідно з розрахунком сум заборгованості, виданих державним виконавцем відділу ДВС Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції ( мДніпро) . Отже станом по березень 2020 року загальна сума неустойки (пені) становить 351807,01 гривень. Однак з врахуванням п.1 ч.1 ст. 196 СК України позивач вважає, що наявні всі правові підстави для стягнення з відповідача пені в межах наявної заборгованості по аліментам, а саме в розмірі 54038,50 грн, що спонукало звернутися до суду з відповідним позовом. Інші процесуальні дії у справі Ухвалою судді Добровеличківського районного суду Кіровоградської області від 06.05.2020 позовну заяву представника позивача [PERSON] в інтересах [PERSON] до [PERSON] про стягнення неустойки за прострочення сплати аліментів на неповнолітню дитину - залишити без руху. Ухвалою судді Добровеличківського районного суду Кіровоградської області від 25.05.2020 відкрито провадження у справі, вирішено розгляд даної цивільної справи здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін та призначено судове засідання. Згідно з ч. 2 ст.247 ЦПК України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Представник позивача та позивач в судове засідання не з`явилися, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Представник позивача Ведющенко В.В. надав до суду заяву в якій позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить розглядати справу без їх участі. Відповідач в судове засідання не з`явився. Судом неодноразово здійснювались виклики відповідача відповідно до ч.11 ст.128 ЦПК України шляхом розміщення оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, а також шляхом направлення на зареєстровану адресу місця проживання відповідача судових повісток. Поштові відправлення були повернуті до суду з поміткою «Адресат за вказаною адресою відсутній». Відповідно до п.4 ч.8 ст.128 ЦПК України днем вручення судової повістки є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси. Відповідно до ч.11 ст.128 ЦПК України, відповідач, третя особа, свідок, зареєстроване місце проживання (перебування), місцезнаходження чи місце роботи якого невідоме, а також заінтересована особа у справах про видачу обмежувального припису викликаються до суду через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, яке повинно бути розміщене не пізніше ніж за десять днів, а у разі розгляду справи про видачу обмежувального припису - не пізніше 24 годин до дати відповідного судового засідання. З опублікуванням оголошення про виклик особа вважається повідомленою про дату, час і місце розгляду справи. Відповідач у встановлений судом строк, відзив до суду на позов не надав, про причини неподання суду відзиву не повідомив, зустрічного позову не пред`являв, а тому враховуючи ч.8 ст.178 ЦПК України, суд вирішує справу за наявними матеріалами. 2. Мотивувальна частина: Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини. Суд, з`ясувавши всі обставини справи та перевіривши їх доказами, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, вважає, що позов підлягає до задоволення. Судом встановлено, що рішенням Добровеличківського районного суду Кіровоградської області від 15 жовтня 2012 року стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання сина [PERSON] , [INFO] аліменти в розмірі 1/4 ( однієї/ четвертої) частини всіх видів доходів відповідача щомісячно до повноліття дитини, але не менше встановленого законом мінімуму. Стягнення аліментів розпочато з 03.10.2012 . Згідно з розрахунком заборгованості по аліментах [PERSON] , виданого начальником Добровеличківського РВ ДВС, заборгованість по аліментах [PERSON] станом на 18.03.2020 становить 54038,50 гривень (а.с.8). Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування. Відповідно до ч. 1ст.15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. На підставі ч. 1 ст.16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до ч.1 ст.19 ЦПК України, суди розглядають в порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства. Згідно з ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ст. 180 СК України встановлено обов`язок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з ч. 1 ст. 196 СК України у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості. Неустойка (пеня) - це спосіб забезпечення виконання зобов`язання. Її завдання - сприяти належному виконанню зобов`язання, стимулювати боржника до належної поведінки. Однак таку функцію неустойка виконує до моменту порушення зобов`язання боржником. Після порушення боржником свого обов`язку неустойка починає виконувати функцію майнової відповідальності. Це додаткові втрати неналежного боржника, майнове покарання його за невиконання або невчасне виконання обов`язку сплатити аліменти. Щодо застосування норм права у подібних правовідносинах Велика Палата Верховного Суду у постанові від 03.04.2019 у справі № 333/6020/16-ц (касаційне провадження № 14-616цс18) зробила висновок про те, що пеня за заборгованість зі сплати аліментів нараховується на весь розмір несплачених у відповідному місяці аліментів за кожний день прострочення її сплати, а її нарахування не обмежується тільки тим місяцем, в якому не проводилося стягнення. Статтею 180 СК України встановлено обов`язок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі (частина 3 статті 182 СК України у редакції, чинній на час ухвалення рішення про стягнення аліментів). У будь-якому випадку, чи то у разі стягнення аліментів у частці від доходу, чи у твердій грошовій, цей платіж є періодичним і повинен сплачуватися платником аліментів кожного місяця. Тобто у разі несплати аліментів у поточному місяці, з 01 числа наступного місяця виникає заборгованість, яка тягне відповідальність у вигляді неустойки. Згідно з частиною 1 статті 196 СК України при виникненні заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі 1 % від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення. Правило про стягнення неустойки (пені) у розмірі 1 % від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення полягає в тому, що при обчисленні загальної суми пені за прострочення сплати аліментів враховується розмір несплачених аліментів за кожен місяць та кількість днів прострочення за кожним платежем окремо. Аліменти нараховуються щомісячно, тому строк виконання цього обов`язку буде різним, а отже, кількість днів прострочення сплати аліментів за кожен місяць також буде різною. Законодавець установив розмір пені - 1% за кожен день прострочення та період, за який нараховується пеня - за кожен день, починаючи з наступного, у який мала бути здійснена сплата аліментів за відповідний місяць, але таке зобов`язання не було виконане, і до дня, у який проведена сплата заборгованості чи до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені. Таке правило застосовується у разі прострочення виконання зобов`язання зі сплати аліментів за місяць, у який вони мали бути сплачені. Розмір пені за місячним платежем розраховується так: заборгованість зі сплати аліментів за конкретний місяць (місячний платіж) необхідно помножити на кількість днів заборгованості, які відраховуються з першого дня місяця, наступного за місяцем, у якому мали бути сплачені, але не сплачувалися аліменти, до дня їх фактичної виплати (при цьому день виконання зобов`язання не включається до строку заборгованості) та помножити на 1 відсоток. Тобто формула така: заборгованість за місяць х кількість днів заборгованості х 1 %. За цим правилом обраховується пеня за кожним простроченим місячним платежем. Загальний розмір пені становить суму розмірів пені, обрахованої за кожним місячним (періодичним) платежем. У разі виплати аліментів частинами, необхідно зазначити, що якщо такі часткові платежі вчинені протягом місяця, у якому повинні сплачуватися аліменти, і їх загальна сума становить місячний платіж, визначений у рішенні суду про стягнення аліментів, вважається, що той з батьків, який повинен сплачувати аліменти, виконав ці зобов`язання. У разі, якщо місячний платіж сплачено не у повному розмірі, то пеня буде нараховуватися з першого дня місяця, наступного за місяцем сплати чергового платежу, на різницю між розміром, який мав бути сплачений на утримання дитини, та розміром фактично сплачених аліментів з урахуванням строку прострочення та ставки пені - 1 %. Строк прострочення вираховується з урахуванням раніше зазначеного правила і починає перебіг з першого дня місяця, наступного за місяцем внесення періодичного платежу, до дня, який передує дню сплати заборгованості. У разі, якщо заборгованість зі сплати аліментів погашено частково в іншому місяці, то визначення пені на заборгованість зі сплати аліментів розраховується з урахуванням розміру несплаченої частки аліментів за певний місяць з дня сплати частки місячного платежу і до дня, який передує дню погашення заборгованості за відповідним місячним платежем, помножену на 1 %. Отже, зобов`язання зі сплати аліментів носить періодичний характер і повинне виконуватися щомісяця, тому при розгляді спорів про стягнення на підставі частини 1 статті 196 СК України пені від суми несплачених аліментів суд повинен з`ясувати розмір несплачених аліментів за кожним із цих періодичних платежів, установити строк, до якого кожне із цих зобов`язань мало бути виконане, та з урахуванням установленого - обчислити розмір пені виходячи із суми несплачених аліментів за кожен місяць окремо від дня порушення платником аліментів свого обов`язку щодо їх сплати до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, підсумувавши розміри нарахованої пені за кожен із прострочених платежів та визначивши її загальну суму. В той же час згідно з п. 22 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» №3 від 15.05.2006 року, передбачена ст.196 СКУкраїни відповідальність платника аліментів за прострочення їх сплати у виді неустойки (пені) настає лише за наявності вини цієї особи. На платника аліментів не можна покладати таку відповідальність, якщо заборгованість утворилася з незалежних від нього причин, зокрема, у зв`язку з несвоєчасною виплатою заробітної плати, затримкою або неправильним перерахуванням аліментів банками. В інших випадках стягується неустойка за весь час прострочення сплати аліментів. Суд може зменшити розмір неустойки з урахуванням матеріального та сімейного стану платника аліментів, а за передбачених ст. 197 СК ( 2947-14 ) умов - повністю або частково звільнити його від сплати заборгованості. Так, судом встановлено, що відповідно до розрахунку заборгованості по аліментах [PERSON] , виданого начальником Добровеличківського РВ ДВС, заборгованість по аліментах [PERSON] станом на 18.03.2020 становить 54038,50 грн за період з вересня 2016 року по лютий 2020 року. Отже суд не приймає доводи сторони позивача щодо розрахунку пені і зв`язку із несвоєчасною сплатою аліментів починаючи з вересня місяця, оскільки період на протязі якого накопичувалась заборгованість починається із 01 жовтня 2016 року по 31 січня 2020 року, в той же час у лютому 2020 відповідач сплатив 2324,00 грн, та борг по аліментах у розмірі 11276, 00 грн . Суд виходить із таких розрахунків: за вересень 2016 року пеня становить - 961,75 грн х 1217 днів х 1% = 11704,50 грн.; за жовтень 2016 року пеня становить - 961,75 грн х 1186 днів х 1% = 11406,36 грн; за листопад 2016 року пеня становить - 961,75 грн х 1156 днів х 1% = 11117,83 грн; за грудень 2016 року пеня становить - 961,75 грн х 1125 днів х 1% = 10819,69 грн; за січень 2017 року пеня становить -1122,00 грн х 1094 днів х 1% = 12274,68 грн; за лютий 2017 року пеня становить - 1122,00 грн х 1066 днів х 1% = 11960,52 грн; за березень 2017 року пеня становить -1122,00 грн х 1035 днів х 1% = 11612,70 грн; за квітень 2017 року пеня становить - 1122,00 грн х 1005 днів х 1% = 11276,10 грн; за травень 2017 року пеня становить - 1122,00 грн х 974 дні х 1% = 10928,28 грн; за червень 2017 року пеня становить - 1122,00 грн х 944 дні х 1% = 10591,68 грн; за липень 2017 року пеня становить - 1122,00 грн х 913 дні х 1% = 10243,86 грн; за серпень 2017 року пеня становить - 1122,00 грн х 882 дні х 1% = 9896,04 грн; за вересень 2017 року пеня становить - 1122,00 грн х 852 дні х 1% = 9559,44 грн; за жовтень 2017 року пеня становить - 1122,00 грн х 821 день х 1% = 9211,62 грн; за листопад 2017 року пеня становить - 1122,00 грн х 791 день х 1% = 8875,02 грн; за грудень 2017 року пеня становить - 1122,00 грн х 760 днів х 1% = 8527,20 грн; за січень 2018 року пеня становить - 1421,00 грн х 729 днів х 1% = 10359,09 грн; за лютий 2018 року пеня становить - 1421,00 грн х 701 день х 1% = 9961,21 грн; за березень 2018 року пеня становить - 1421,00 грн х 670 днів х 1% = 9520,70 грн; за квітень 2018 року пеня становить - 1665,75 грн х 640 днів х 1% = 10660,80 грн; за травень 2018 року пеня становить - 1665,75 грн х 609 днів х 1% = 10144,42 грн; за червень 2018 року пеня становить - 1665,75 грн х 579 днів х 1% = 9644, 69 грн; за липень 2018 року пеня становить - 1799,25 грн х 548 днів х 1% = 9859,89 грн; за серпень 2018 року пеня становить - 1799,25 грн х 517 днів х 1% = 9302,12 грн; за вересень 2018 року пеня становить - 1799,25 грн х 487 днів х 1% = 8762,35 грн; за жовтень 2018 року пеня становить - 1808,25 грн х 456 днів х 1% = 8245,62 грн; за листопад 2018 року пеня становить - 1808,25 грн х 426 днів х 1% = 7703,15 грн; за грудень 2018 року пеня становить - 1808,25 грн х 395 днів х 1% = 7142,59 грн; за січень 2019 року пеня становить - 1931,75 грн х 364 дні х 1% = 7031,57 грн; за лютий 2019 року пеня становить - 1931,75 грн х 336 днів х 1% = 6490,68 грн; за березень 2019 року пеня становить - 1931,75 грн х 305 днів х 1% = 5891,84 грн; за квітень 2019 року пеня становить - 2104,75 грн х 275 днів х 1% = 5788,06 грн; за травень 2019 року пеня становить - 2104,75 грн х 244 днів х 1% = 5135,59 грн; за червень 2019 року пеня становить - 2104,75 грн х 214 днів х 1% = 4504,17 грн; за липень 2019 року пеня становить - 2171,75 грн х 183 дні х 1% = 3974,30 грн; за серпень 2019 року пеня становить - 2171,75 грн х 152 дні х 1% = 3301,06 грн; за вересень 2019 року пеня становить - 2171,75 грн х 122 дні х 1% = 2649,54 грн; за жовтень 2019 року пеня становить - 2324,00 грн х 91 день х 1% = 2114,84 грн; за листопад 2019 року пеня становить - 2324,00 грн х 61 дні х 1% = 1417,64 грн; за грудень 2019 року пеня становить - 2324,00 грн х 30 днів х 1% = 697,20 гривень. Таким чином розмір неустойки (пені) у розмірі 1 % від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення у період з 01.10.2016 по 31.01.2020 становить 330308,64 гривень. Таким чином нарахований розмір пені перевищує суму самої заборгованості, яка становить 54038,50 грн, а відповідно до вимог, викладених у ч. 1 ст. 196 СК України сума пені не може перевищувати 100% заборгованості. Згідно зі ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Враховуючи зазначені норми матеріального та процесуального права, обставини справи, зокрема той факт, що розмір неустойки був розрахований відповідно до норм діючого законодавства: з урахуванням зазначених правових позицій Верховного Суду, виходячи із розрахунку простроченої заборгованості, суд дійшов до висновку що сума позовних вимог, а саме про стягнення неустойки за прострочення сплати аліментів у розмірі 54038,50 грн за період з 01.09.2016 по 31.01.2020 розрахована правильно. До початку розгляду справи по суті позивач не змінював предмету або підстав позову, не збільшував та не зменшував розміру позовних вимог, а відповідач не надав відзиву від відповідача з поясненнями щодо того, що він не мав змоги належним чином сплачувати аліменти на утримування дітей. Отже суд розглянув цивільну справу в межах пред`явлених вимог і на підставі поданих сторонами доказів. За таких обставин суд задовольняє позовні вимоги у повному обсязі. Заходи забезпечення позову судом не вживалися. Позивач є звільненим від сплати судового збору на підставі п.3 ч.1ст. 5 Закону України «Про судовий збір». Оскільки позов задовольняється, суд стягує з відповідача на користь держави судовий збір в розмірі 840,80 гривень.

Outcome: approved