Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-29 00:00:00

20.05.2016 року [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до Запорізької міської ради, третя особа:Третя Запорізька державна нотаріальна контора, про визнання права власності на житловий будинок [ADDRESS] в порядку спадкування за законом після смерті чоловіка [PERSON]. Зі змісту позовної заяви вбачається, що [PERSON], який помер [INFO] року, вищевказаний будинок належав на праві приватної власності. Спадкоємцем першої черги за законом є позивач. Інші спадкоємці відсутні. Після смерті чоловіка позивач вчасно, у шестимісячний строк, звернулась до Третьої Запорізької державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, у зв'язку з чим було відкрито спадкову справу № 294/2013. 15.04.2014 року позивач отримала свідоцтво на право на спадщину за законом на ? частки квартири [ADDRESS], однак отримати свідоцтво про право на спадщину за законом на житловий будинок [ADDRESS], який також залишився після смерті [PERSON] не представилось можливим, оскільки було втрачено правовстановлюючий документ. Так, 11.05.2016 року нотаріусом було винесено постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії, у зв'язку з відсутністю правовстановлюючого документу на спадковий житловий будинок. Оскільки відновити правовстановлюючий документ неможливо, позивач звернулась до суду з позовом про визнання за нею права власності в порядку спадкування на житловий будинок [ADDRESS]. Представник позивача підтримала позовні вимоги у повному обсязі, просила суд їх задовольнити із підстав аналогічних викладеним. Представник відповідача проти задоволення позовних вимог не заперечувала. Від третьої особи - Третьої Запорізької державної нотаріальної контори надійшла заява щодо неможливості з'явитися до судового засідання та розгляду справи за відсутності представника державної нотаріальної контори. Суд, заслухавши представника позивача та представника відповідача, вивчивши матеріали справи, оцінивши та проаналізувавши всі надані докази, дослідивши копію спадкової справи, вважає, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлено та підтверджується копією свідоцтва про одруження серії [NUMBER],виданого Ленінським райбюро РАГС м.Донецька, що 21.01.1962 року укладено шлюб між [PERSON] та [PERSON], про що зроблено актовий запис №59 у книзі записів актів громадського стану про одруження. Після реєстрації шлюбу [PERSON] змінила прізвище на «[PERSON]» (а.с.8). З урахуванням викладеного, судом достовірно встановлено, що позивач є дружиною померлого [PERSON] [PERSON] помер [INFO] року, актовий запис №3541 Міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Запорізького міського управління юстиції (а.с.7). Позивач у передбачений законом строк звернулась до Третої Запорізької державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, на підставі якої нотаріусом було відкрито спадкову справу № 294/2013 (а.с.32). Після смерті останнього відкрилась спадщина у вигляді 1/2 частини квартири [ADDRESS] та житлового будинку [ADDRESS] 15.04.2014 року нотаріусом видано свідоцтво про право на спадщину за законом на ? частини квартири [ADDRESS] (а.с.39). 11 травня 2016 року нотаріусом було винесено постанову про відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок [ADDRESS] після померлого [INFO] року [PERSON]. В обґрунтування відмови нотаріус послався на відсутність правовстановлюючого документу на спадкове майно (а.с.12, 33). Відповідно до довідки з Державного Реєстру речових прав на нерухоме майно, будинок [ADDRESS] на праві приватної власності належить [PERSON], на підставі свідоцтва про право власності (а.с.14). Поряд із цим, правовстановлюючий документ на житловий будинок був втрачений. Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. За змістом наведеної норми права позов про визнання права власності на майно подається власником тоді, коли в інших осіб виникають сумніви щодо належності йому цього майна, коли позивач не може реалізувати своє право власності через наявність таких сумнівів чи внаслідок втрати правовстановлюючих документів. Передумовою для застосування положень ст. 392 ЦК України є відсутність іншого, окрім зазначеного, шляху для відновлення порушеного права. За таких обставин, через втрату правовстановлюючого документа, позивач позбавлена можливості реалізувати свої спадкові права на нерухоме майно. Реалізувати своє право у інший, крім судового порядку, спосіб позивач не може. Враховуючи викладене, позов [PERSON] є обґрунтованим та підлягає задоволенню. Так як позивач не просив стягувати з відповідача сплачений ним при подачі позовної заяви до суду судовий збір, тому суд вважає за необхідне не стягувати з відповідача на користь позивача судові витрати. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved