Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-20 00:00:00

21.01.2019 року до суду надійшов позов [PERSON] про збільшення розміру аліментів, які стягуються з відповідача [PERSON] на утримання дітей - [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], з 1/4 частини усіх видів заробітку до 1/3 частину усіх видів заробітку (доходу), але не менше ніж по 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожного з дітей. Обґрунтовуючи позовні вимоги зазначила, що рішенням Балаклійського районного суду Харківської області від 18.09.2014р. з відповідача було стягнуто аліменти на утримання дітей у розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Позивач вважає, що розмір аліментів, який існує на даний час, є меншим ніж встановлений законом, є недостатнім та не може забезпечити потреби дітей. Позивач надала письмову заяву про підтримку позову, просила справу розглянути за її відсутності (а.с. 35). 12.03.2019р. відповідач надав до суду відзив на позов, в якому із позовними вимогами він категорично не погоджується, вважає позов необґрунтованим та безпідставним, таким, що не підлягає задоволенню з огляду на наступне. Підставою для зміни розміру аліментів на утримання неповнолітніх дітей відповідно ст. 192 СК України є зміна матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Позивачем не наведено жодного доказу, які б свідчили про зміну матеріального, сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я тощо. На даний час відповідач сплачує аліменти, розмір яких встановлено рішенням суду, заборгованості не має. Він проживає разом з батьками, які на теперішній час є пенсіонерами та потребують його допомоги і матеріальної підтримки. З огляду на зазначене, підстав для зміни розміру аліментів у бік збільшення не існує (а.с. 24, 25). Однак, 21.03.2019р. відповідач надав суду письмову заяву про визнання позову повністю та про розгляд справи за його відсутності та (а.с. 36). Згідно з ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлені обставини і визначені відповідні до них правовідносини. Сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 18.06.2005р., рішенням Балаклійського районного суду Харківської області від 25.10.2016р. шлюб між ними розірвано (а.с. 8). Сторони є батьками [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO] (а.с. 9, 10 ), які проживають разом з матір'ю (а.с. 11). За рішенням Балаклійського районного суду Харківської області від 18.09.2014р. з відповідача на користь позивача стягуються аліменти на дітей - [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], в розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку кожного місяця, починаючи з 10.09.2014 року, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до повноліття дітей (а.с. 12). З наданих відповідачем довідок вбачається, що він працює в ГПУ «Шебелинкагазвидобування» та з нього утримуються аліменти (а.с. 26-30). Згідно правил ч. 1 ст. 192 Сімейного кодексу України (далі - СК України) розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Згідно до п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про практику застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства, стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв'язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров'я когось із них. Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України (в редакції Закону № 2037-VІІІ від 17.05.2017р., яка набула чинності 08.07.2017р.) розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20.11.1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27.02.1991 року та набула чинності для України 27.09.1991 року - держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. При розгляді вимог позивача про збільшення розміру аліментів суд враховує, що з часу ухвалення рішення суду про стягнення аліментів змінилися відповідні обставини (вік дітей, рівень їх потреб, економічна ситуація в державі, зростання прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку тощо), тому з вказаних підстав розмір присуджених аліментів підлягає збільшенню. Таким чином, визнання відповідачем позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Обставин, які б унеможливлювали сплату відповідачем аліментів у заявленому розмірі, суду не надано. Внаслідок задоволення позову судові витрати покладаються на відповідача. На підставі викладеного,

Outcome: approved