Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-16 00:00:00

20 серпня 2018 року [PERSON] звернулась до суду з позовом про розірвання шлюбу з [PERSON]. В обґрунтування позовних вимог позивачка посилається на те, що 08 березня 1975 року між нею та відповідачем [PERSON] укладено шлюб. Від шлюбу мають двох повнолітніх синів, які проживають окремо і мають свої сім'ї. Протягом останніх восьми років сімейне життя фактично було припинене. За рішенням суду будинок між подружжям розділено і присвоєні окремі адреси. Через органи державної реєстрації актів цивільного стану розірвати шлюб відповідач відмовився. Після розірвання шлюбу просить залишити їй прізвище [PERSON] та стягнути з відповідача судові витрати у сумі 704,80 грн. Позивачка [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги підтримала та пояснила, що у них дорослі діти, вони з чоловіком вже давно припинили шлюбні стосунки, в судовому порядку розділилися майном і живуть кожен своїм життям. Вона має намір створити сім'ю з іншим чоловіком, а тому збереження шлюбу суперечить її інтересам. Розірвати шлюб через органи юстиції відповідач відмовився. Відповідач [PERSON] проти розірвання шлюбу в судовому порядку заперечував на тій підставі, що він раніше не був проти розірвати шлюбу в органах державної реєстрації актів цивільного стану. Проте тепер, коли він тяжко захворів, він проти розірвання шлюбу. Заявив клопотання про надання терміну для примирення. Ухвалою суду від 3 грудня 2018 року провадження у справі було зупинено і призначено подружжю строк для примирення до 4 січня 2019 року, проте, за цей час сторони не примирилися і позивачка наполягає на розірванні шлюбу та стягненню з відповідача понесених нею судових витрат. Відповідач позов в частині розірвання шлюбу визнав, проте вимогу щодо сплати судових витрат заперечує. Заслухавши пояснення позивачки [PERSON], відповідача [PERSON] та дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що з 08 березня 1975 року [PERSON], [INFO], та [PERSON] (прізвище до укладення шлюбу - [PERSON]), [INFO], перебувають у шлюбі, зареєстрованому Виконавчим комітетом Брагінцівської сільської ради Варвинського району Чернігівської області, про що складено відповідний актовий запис № 5 (а.с. 6). Неповнолітніх дітей у сторін немає. Як убачається з позовної заяви та пояснень позивачки, протягом останніх восьми років сімейне життя фактично було припинене. За рішенням суду будинок між подружжям розділено і присвоєні окремі адреси. Через органи державної реєстрації актів цивільного стану розірвати шлюб відповідач відмовився. Враховуючи встановлені в судовому засіданні обставини, суд дійшов висновку про те, що сім'я розпалась остаточно та поновлена бути не може, оскільки позивачка [PERSON] має намір створити нову сім'ю. Відповідно до ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне проживання подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Отже, суд дійшов висновку, що подальше збереження шлюбу суперечитиме інтересам позивачки та про необхідність задоволення. Відповідно до ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Після розірвання шлюбу позивачці [PERSON] слід залишити теперішнє прізвище [PERSON], оскільки бажання щодо зміни прізвища вона не виявила. Крім того, відповідно до ст. 141 ЦПК України необхідно стягнути з відповідача на користь позивачки судовий збір у розмірі 704 гривні 80 копійок, які були сплачені при поданні позову до суду (а.с. 1, 2). На підставі ст. ст. 104, 105, 112, 113 СК України,

Outcome: approved