Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-31 00:00:00

20 серпня 2015 р. [PERSON] звернулась до суду з позовом до приватного нотаріуса Запорізького міського нотаріального округу Гармашова Г.М. про відшкодування матеріальної та моральної шкоди. Рішенням Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 23 вересня 2016 р. у задоволенні позову відмовлено. Позивач не погодилась з таким рішенням суду та подала апеляційну скаргу. Ухвалою апеляційного суду Запорізької області від 17 жовтня 2016 р. справу повернуто до суду першої інстанції для вирішення питання про стягнення судових витрат. У зв'язку з викладеним, судом ініційовано питання ухвалення додаткового рішення у даній справі. У судове засіданні сторони не з'явились, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялись судом належним чином. Оскільки відповідно до вимог частини третьої статті 220 ЦПК України присутність осіб, які беруть участь у справі, не є обов'язковою, суд вважав за можливе розглянути питання про ухвалення додаткового рішення за відсутності сторін. Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне. Відповідно до пункту 4 частини першої статті 220 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою осіб, які беруть участь у справі, чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Ухвалою судді Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 21 серпня 2015 р. про відкриття провадження у справі відстрочено [PERSON] сплату залишку судового збору за подання позовної заяви до Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя до приватного нотаріуса Запорізького міського нотаріального округу Гармашова Г.М. про стягнення матеріальної та моральної шкоди до ухвалення судового рішення у справі (арк. справи 44). Як вбачається з тексту рішення Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 23 вересня 2016 р. суд, відмовляючи у позові, не вирішив питання про стягнення з позивача залишку не сплаченого судового збору в дохід держави. Отже, в даному випадку наявні передбачені процесуальним законом підстави для ухвалення додаткового рішення у справі. Відповідно до ст. 82 ЦПК України суд враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору та витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи на визначений строк, але не більше як до ухвалення судового рішення у справі. Згідно з квитанцією про сплату судового збору № 6225.7270 від 19 серпня 2015 р. [PERSON] сплатила судовий збір у розмірі 243,60 гривень (арк. справи 1). В цей же час, розмір судових витрат при поданні позовної заяви майнового характеру станом на 20 серпня 2015 р. відповідно до вимог Закону України «Про судовий збір» становив 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,2 розміру мінімальної заробітної плати - 243,60 гривень та не більше 3 розмірів мінімальної заробітної плати - 3 654,00 гривень, тобто в даному випадку, виходячи із суми позовних вимог про відшкодування матеріальної шкоди у розмірі 466 272,00 гривень, до сплати належав судовий збір у розмірі 3 654,00 гривень. Крім того, [PERSON] були заявлені вимоги про відшкодування моральної шкоди у розмірі 20 000,00 гривень. При цьому, розмір судових витрат при поданні позовної заяви про відшкодування моральної шкоди з ціною позову від 5 до 50 розмірів мінімальної заробітної плати станом на 20 серпня 2015 р. відповідно до вимог Закону України «Про судовий збір» становив 1 відсоток ціни позову. Виходячи з розміру мінімальної заробітної плати визначеної у розмірі 1218,00 гривень, що був встановлений станом на 1 грудня 2015 р. Законом України «Про Державний бюджет України на 2015 рік», до сплати належав судовий збір у розмірі 200,00 гривень. Таким чином, в даному випадку з [PERSON] на користь Державного бюджету України необхідно стягнути судові витрати із сплати судового збору у розмірі (3 654,00 + 200,00 - 243,60) 3 610,40 гривень.

Outcome: approved