Jurisdiction: civil
Date: 2019-06-18 00:00:00

21 березня 2019 року позивач звернулась до Індустріального районного суду м. Дніпропетровська з позовом до відповідача про виключення з актового запису про народження дитини відомостей про батька дитини, в якому просить виключити з актового запису № 86 складеного 09 лютого 2017 року про народження дитини [PERSON] , [INFO] , зробленого Індустріальним районним у місті Дніпрі відділі державної реєстрації актів цивільного стану ГТУЮ у Дніпропетровській області, відомості про [PERSON] , [INFO] , як батька дитини. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що вона 17.09.2011 року уклала шлюб з [PERSON] який був зареєстрований Індустріальним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис № 614. Сімейне життя з відповідачем не склалося, з листопада 2015 року подружжя проживало окремо, не вели спільного господарства, що підтверджується також рішенням Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 21.12.2016 року. 07.10.2016 року шлюб між позивачем та відповідачем був розірваний Індустріальним районним у місті Дніпрі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис № 160. Після розірвання шлюбу позивачу присвоєно дошлюбне прізвище « [PERSON] ». [INFO] народилася [PERSON] , актовий запис № 86. У свідоцтві про народження серії [NUMBER] від 09.02.2017 року, в графі «батько» зазначений [PERSON] , який не є біологічним батьком дитини. Відомості про батька в актовий запис про народження дитини [PERSON] [INFO] були внесені згідно ст. 122 ч. 2 СК України, так як дитина народжена до спливу десяти місяців після припинення шлюбу, а отже походить від подружжя. З грудня 2015 року позивач проживала у цивільному шлюбі з [PERSON] , який є біологічним батьком дитини та не заперечує щодо визнання себе батьком дитини та 26.10.2018 року уклали шлюб. [PERSON] відмовився подати до органів державної реєстрації актів цивільного стану спільну заяву про невизнання його батьком дитини. У квітні 2017 року позивачем була подана позовна заява до Індустріального районного суду м. Дніпропетровська про визнання батьківства та про внесення змін до актового запису про народження дитини даних про батька. Рішенням Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 23.05.2017 року у задоволенні позовних вимог було відмовлено, оскільки вимоги були не про виключення запису про відповідача, як батька дитини з актового запису про народження, а заявлено позовні вимоги, які не передбачені нормами СК України. У судовому засіданні при розгляді справи [PERSON] вказав, що він не є батьком малолітньої [PERSON] , але він не бажає подавати до органу ДРАЦС заяву про не визнання його батьком дитини вважає, що дане питання повинно бути вирішено в суді. [PERSON] , був залучений в якості третьої особи, який у судовому засіданні вказав, що він є біологічним батьком [PERSON] . Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями визначено суддю Мачуського О.М. для розгляду справи про виключення з актового запису про народження дитини відомостей про батька дитини. Ухвалою судді Індустріального районного суду м. Дніпропетровська Мачуського О.М. від 29 березня 2019 року справу прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Призначено підготовче засідання у справі на 24.04.2019 року. Ухвалою судді Індустріального районного суду м. Дніпропетровська Мачуського О.М. від 22 травня 2019 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду на 19.06.2019 року. Позивач у судове засідання не з`явилась, в матеріалах справи наявна заява про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує та просить задовольнити. Відповідач у судове засідання не з`явився, про розгляд справи був повідомлений належним чином у відповідності до вимог ч. 11 ст. 128 ЦПК України, будь-яких заяв, заперечень, клопотань до суду не надав, у зв`язку з чим суд вважає за можливе розглянути справу за його відсутності та ухвалити заочне рішення, відповідно до вимог ст. ст. 280-282 ЦПК України, на підставі наявних у справі доказів. Представник третьої особи Індустріального районного у місті Дніпрі відділу державної реєстрації актів цивільного стану ГТУЮ у Дніпропетровській області у судове засідання не з`явився, в матеріалах справи наявна заява про розгляд справи без його участі. Третя особа [PERSON] у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. 11.04.2019 року через канцелярію суду від третьої особи [PERSON] надійшли письмові пояснення по справі в яких останній зазначає, що він є біологічним батьком малолітньої дитини [PERSON] [INFO] У свідоцтві про народження у графі «батько» зазначений [PERSON] , запис про якого внесена згідно ст. 122 ч. 2 СК України, так як дитина народжена до спливу десяти місяців після припинення шлюбу 07.10.2016 року між позивачем та відповідачем, отже походить від подружжя. З грудня 2015 року він прожив у цивільному шлюбі з [PERSON] , яка завагітніла від нього, про що достеменно знає її колишній чоловік [PERSON] , але до органів державної реєстрації актів цивільного стану спільну заяву про невизнання його батьком дитини подати відмовився, мотивуючи свою відмову, вирішенням цього питання тільки за рішенням суду. 26.10.2018 року він уклав шлюб з [PERSON] . У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, розглядаючи справу в межах заявлених вимог та на підставі наданих доказів, судом встановлено наступне. 17.09.2011 року позивач уклала шлюб з [PERSON] який був зареєстрований Індустріальним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис № 614. Сімейне життя з відповідачем не склалося, з листопада 2015 року подружжя проживало окремо, не вели спільного господарства. Факт не проживання позивача з відповідачем встановлено рішенням Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 21.12.2016 року, а отже не підлягає доказуванню у відповідності до ч. 4 ст. 82 ЦПК України. 07.10.2016 року шлюб між позивачем та відповідачем був розірваний Індустріальним районним у місті Дніпрі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис № 160. Після розірвання шлюбу позивачу присвоєно дошлюбне прізвище « [PERSON] ». [INFO] народилася [PERSON] , актовий запис № 86. У свідоцтві про народження серії [NUMBER] від 09.02.2017 року, в графі «батько» зазначений [PERSON] . Відомості про батька в актовий запис про народження дитини [PERSON] [INFO] були внесені згідно ст. 122 ч. 2 СК України, так як дитина народжена до спливу десяти місяців після припинення шлюбу, а отже походить від подружжя. З грудня 2015 року позивач проживала у цивільному шлюбі з [PERSON] , та 26.10.2018 року вони уклали шлюб, що також підтверджується письмовими поясненнями третьої особи [PERSON] , а отже у відповідності до ч. 1 ст. 82 ЦПК України доказуванню не підлягає. [PERSON] відмовився подати до органів державної реєстрації актів цивільного стану спільну заяву про невизнання його батьком дитини. В зв`язку з чим у квітні 2017 року позивач звернулась до Індустріального районного суду м. Дніпропетровська з позовом до [PERSON] , про визнання батьківства та про внесення змін до актового запису про народження дитини даних про батька. Рішенням Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 23.05.2017 року у задоволенні позовних вимог було відмовлено, оскільки вимоги були не про виключення запису про відповідача, як батька дитини з актового запису про народження, а заявлено позовні вимоги, які не передбачені нормами СК України. У судовому засіданні при розгляді даної справи [PERSON] вказав, що він не є батьком малолітньої [PERSON] . [PERSON] , був залучений в якості третьої особи при розгляді даної справи та у судовому засіданні вказав, що він є біологічним батьком [PERSON] . Отже, у відповідності до ч. 4 ст. 82 ЦПК України факт стосовно того, що відповідач [PERSON] не є біологічним батьком [PERSON] , а [PERSON] є біологічним батьком [PERSON] не підлягає доказуванню. Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 122 СК України, дитина, яка зачата і (або) народжена у шлюбі, походить від подружжя. Походження дитини від подружжя визначається на підставі Свідоцтва про шлюб та документа закладу охорони здоров`я про народження дружиною дитини. Дитина, яка народжена до спливу десяти місяців після припинення шлюбу або визнання його недійсним, походить від подружжя. Статтею 136 СК України визначено, що особа, яка записана батьком дитини відповідно до статтей 122, 124, 126 і 127 цього Кодексу, має право оспорити своє батьківство, пред`явивши позов про виключення запису про нього як батька з актового запису про народження дитини. У разі доведеності відсутності кровного споріднення між особою, яка записана батьком, та дитиною суд постановляє рішення про виключення відомостей про особу як батька дитини з актового запису про її народження. Оспорювання батьківства можливе лише після народження дитини і до досягнення нею повноліття. Оспорювання батьківства неможливе у разі смерті дитини. Не має право оспорювати батьківство особа записана батьком дитини, якщо на момент реєстрації себе батьком дитини вона знала, що не є її батьком, а також особа, яка дала згоду на застосування допоміжних репродуктивних технологій відповідно до частини першої статті 123 цього Кодексу. До вимоги чоловіка про виключення запису про нього, як батька з актового запису про народження дитини позовна давність не застосовується. Відповідно до рекомендацій, викладених у п. 11 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», оспорити батьківство мають право особа, яка записана батьком дитини в Книзі реєстрації народжень (ст. 136 СК України), - шляхом пред`явлення позову про виключення відомостей про неї як батька з актового запису про народження дитини, а також жінка, котра народила дитину в шлюбі (ст. 138 СК України), - звернувшись із позовом про виключення із цього запису відомостей про її чоловіка як батька дитини. Вимога матері про виключення запису про її чоловіка як батька дитини з актового запису про народження дитини може бути задоволена лише у разі подання іншою особою заяви про своє батьківство. Предметом доказування в таких справах є відсутність кровного споріднення між особою, записаною батьком, і дитиною. У разі доведеності цієї обставини суд постановляє рішення про виключення оспорених відомостей з актового запису про народження дитини. Пунктами 2.13,2.13.1 Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, затверджених наказом Міністерства Юстиції України від 12 січня 2011 року № 96/5 встановлено, що підставою для внесення змін в актові записи цивільного стану є: рішення суду про визнання батьківства (материнства), усиновлення (удочеріння), про скасування раніше винесеного рішення суду про визнання батьківства, виключення відомостей про батька (матір) дитини з актового запису про народження, скасування або визнання усиновлення (удочеріння) недійсним, про визнання шлюбу недійсним, установлення неправильності в актовому записі цивільного стану та інші, у яких зазначено про внесення конкретних змін в актові записи цивільного стану. Відповідно до статті 134 СК України на підставі заяв осіб, зазначених у статті 126 цього Кодексу, або рішення суду орган державної реєстрації актів цивільного стану вносить відповідні зміни до актового запису про народження, складеного органами державної реєстрації актів цивільного стану України, та видає нове свідоцтво про народження. Таким чином, враховуючи те, що позивач надала суду докази на підтвердження того, що відповідач не є біологічним батьком [PERSON] , суд вважає за необхідне даний позов задовольнити. Згідно ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а тому з відповідача на користь позивача слід стягнути судові витрати по справі понесені позивачем по сплаті судового збору в розмірі 768,40 гривень.

Outcome: approved