Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-02 00:00:00

1. Стислий виклад позиції учасників справи В січні 2020 року [PERSON] звернувся до суду з позовом, в якому просив визнати незаконним і скасувати наказ Товариства з обмеженою відповідальністю «Житлово-експлуатаційне об`єднання» від 16.12.2019 № 124-к про припинення трудового договору і звільнення його з посади заступника директора з 16.12.2019 згідно п. 11 ст. 40 КЗпП України у зв`язку з встановленням невідповідності займаній посаді під час строку випробування; поновити його на посаді заступника директора Товариства з обмеженою відповідальністю «Житлово-експлуатаційне об`єднання»; стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Житлово-експлуатаційне об`єднання» на користь [PERSON] середній заробіток за час вимушеного прогулу в сумі 22247,68 грн. В обґрунтування заявлених вимог вказав, що відповідно до наказу № 105-к від 11.10.2019 року його було прийнято на роботу на посаду заступника директора Товариства з обмеженою відповідальністю «Житлово-експлуатаційне об`єднання», однак вже за тиждень, 13 грудня 2019 року йому було вручено повідомлення про звільнення в зв`язку із не відповідністю займаній посаді з підстав недостатності рівня професійної підготовки для виконання завдань та обов`язків заступника директора ТОВ «Житлово-експлуатаційне об`єднання». З цією підставою не погоджується, адже під час виконання ним посадових обов`язків жодних зауважень до роботи не було, порушень трудової дисципліни та порушень посадових обов`язків також не було. Вважає звільнення безпідставним. В судовому засіданні позивач і його представник позовні вимоги збільшили, просять стягнути середній заробіток за час вимушеного прогулу по день ухвалення рішення суду. в решті позов підтримали і просять його задовольнити з мотивів, викладених в позовній заяві. Представник відповідача в судовому засіданні позов визнав в повному обсязі, в тому числі зі збільшеними позовними вимогами. Пояснив, що дійсно у відповідача відсутні будь-які документи, що свідчили б про під ставність звільнення позивача. 2. Заяви, клопотання, інші процесуальні дії у справі Ухвалою Хмельницького міськрайонного суду від 23.01.2020 позовну заяву було залишено буз руху та надано позивачу строк для усунення недоліків. Після усунення 03.03.20202 позивачем вказаних в ухвалі суду недоліків позовної заяви ухвалою Хмельницького міськрайонного суду від 05.02.2020 прийнято позовну заяву до розгляду і відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження, судовий розгляд справи на 03.03.2020. В судовому засіданні 03.03.2020 розгляд справи завершено ухваленням рішення суду по суті заявлених позовних вимог. 3. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин Судом встановлено, що [PERSON] відповідно до наказу № 105-к від 11.10.2019 року був з 15.10.2019 прийнятий на посаду заступника директора Товариства з обмеженою відповідальністю «Житлово-експлуатаційне об`єднання» (арк. спр. 5, 33). Згідно довідки про доходи від 16.12.2019 № 39 (арк. спр. 7) і довідки про середню заробітну плату (дохід) (для розрахунку виплат на випадок безробіття) № 1 від 24.01.2020 (арк. спр. 23), [PERSON] за місцем роботи нараховувалась заробітна плата в сумах: за жовтень 2019 6407,82 грн., за листопада 2019 12844 грн., за грудень 2019 9403,79 грн. 13.12.2019 відповідач попередив позивача про те, що він не пройшов випробування і буде звільнений 16.12.2019 року (арк. спр. 22, 34). На підставі наказу № 124-к 16.12.2019 (арк. спр. 6, 35) [PERSON] було звільнено з посади заступника директора з підстави невідповідності займаній посаді згідно п. 11 ст. 40 КЗпП України. Вказані обставини додатково підтверджуються записами в трудовій книжці позивача, копія котрої наявна у справі (арк. спр. 3 4). 4. Докази, відхилені судом, та мотиви їх відхилення В матеріалах справи наявна подана позивачем в якості доказу копія контрольного листа проходження інструктажу з техніки безпеки та виробничої санітарії, однак суд не бере його до уваги в якості доказу, оскільки він не стосується предмету позову. 5. Мотивована оцінка доводів сторін, порушення прав, норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування Згідно ч. 1 ст. 82 ЦПК України, обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. У даній справі в суду відсутній обґрунтований сумнів щодо достовірності визнаних представником відповідача обставин і добровільності їх визнання з таких підстав. У відповідності з п. 11 ч. 1 ст. 40 КЗпП України, трудовий договір, укладений на невизначений строк, а також строковий трудовий договір до закінчення строку його чинності можуть бути розірвані власником або уповноваженим ним органом у випадку встановлення невідповідності працівника займаній посаді, на яку його прийнято, або виконуваній роботі протягом строку випробування. Як вбачається з посадової інструкції позивача за місцем роботи у відповідача (арк. спр. 8 10, 36 40), листа Управління праці та соціального захисту населення від 02.01.2020 за вих. № 18 (арк. спр. 20), а також визнається повноважним представником відповідача, за позивачем було закріплено ряд посадових обов`язків та повноважень, до виконання жодного з яких претензій не було, невідповідності працівника займаній посаді, на яку його прийнято, або виконуваній роботі не встановлено. За таких обставин звільнення позивача за п. 11 ч. 1 ст. 40 КЗПпП України не може вважатися правомірним, а наказ Товариства з обмеженою відповідальністю «Житлово-експлуатаційне об`єднання» від 16.12.2019 № 124-к про припинення трудового договору і звільнення [PERSON] з посади заступника директора з 16.12.2019 згідно п. 11 ст. 40 КЗпП України у зв`язку з встановленням невідповідності займаній посаді під час строку випробування є незаконним і підлягає скасуванню. Відповідно до статті 235 Кодексу законів про працю України, у разі звільнення без законної підстави, працівник повинен бути поновлений на попередній роботі органом, який розглядає трудовий спір. При винесені рішення про поновлення на роботі орган, який розглядає трудовий спір, одночасно приймає рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу. Отже, позивач має право на поновлення на займаній до звільнення посаді та виплаті йому середнього заробітку за час вимушеного прогулу. Тривалість вимушеного прогулу станом на дату ухвалення рішення суду у даній справі склала 53 робочих дні (з врахуванням п`ятиденного робочого тижня). Для обрахунку середнього заробітку за час вимушеного прогулу застосуванню підлягає п. 2 розділу ІІ Постанови Кабінету Міністрів України № 100 від 08.02.1995 року, згідно котрого середньомісячна заробітна плата обчислюється, виходячи з виплат за останні 2 календарні місяці роботи, що передують події, з якою пов`язана відповідна виплата. За таких обставин позивач помилково обраховує середній заробіток, виходячи із платежів за листопад 2019 і грудень 2019. Натомість його правильно обраховувати за останні 2 календарні місяці роботи, що передували звільненню, тобто без врахування місяця звільнення, а саме за жовтень 2019 (13 робочих днів, 6407,82 грн.) та листопад 2019 (21 робочий день, 12844,00 грн.). (6407,82 + 12844,00) : (13 + 21) = 19251,82 : 34 = 566,23. Середньоденний заробіток за час вимушено прогулу розраховується шляхом множення суми середньоденної заробітної плати на кількість робочих днів, тобто: 566,23 грн./день х 53 робочих дні = 30010,19 грн. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Отже, оскільки у справі наявні законні підстави для задоволення позову, а визнання позову представником відповідача не суперечить закону і не порушує прав, свобод чи інтересів інших осіб, позов слід задовольнити в повному обсязі. 6. Судові витрати Судові витрати у справі складаються з судового збору на загальну суму 2522,40 грн., від їх сплати позивач звільнений, тому вони підлягають стягненню в дохід держави з відповідача. На підставі наведеного,

Outcome: approved