Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-28 00:00:00

20 липня 2018 року Позивач звернувся до суду з позовною заявою до відповідача про зменшення розміру аліментів. Обґрунтовуючи свої позовні вимоги позивач зазначив, що на підставі рішення Обухівського районного суду Київської області від 13.03.2017 року він виплачує аліменти на користь [PERSON] у розмірі 1500 грн. 00 коп. на утримання сина [PERSON] [INFO], та 1500 грн. 00 коп. на утримання дочки [PERSON] [INFO] до досягнення ними повноліття. Позивач стверджує, що не має можливості сплачувати аліменти в призначеному розмірі оскільки не має постійного місця роботи, має проблеми зі здоровям та доглядає за малолітньою дитиною [INFO]. В звязку із зазначеним просить змінити розмір аліментів на тверду грошову суму у розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття. 17 серпня 2018 року ухвалою судді Обухівського районного суду Київської області справу відкрито спрощене позовне провадження та призначено судове засідання на 01 жовтня 2018 року о 11 год. 00 хв. 06 вересня 2018 року відповідачем наданий відзив на позовну заяву, в якому вона просить відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі, мотивуючи тим, що стан здоровя відповідача погіршився, наразі вона є непрацездатною та має І групу інвалідності. 01 жовтня 2018 року представник відповідача в судову засідання не зявилася, подала клопотання про відкладення розгляду справи. Ухвалою судді розгляд справи було відкладено до 29 жовтня 2018 року 11 год. 30 хв. 29 жовтня 2018 року позивач в судовому засіданні підтримав позов та просив його задовольнити, зазначив, що на даний час не працює, має на утриманні ще одну малолітню дитину, а від так такий розмір аліментів на даний час є для нього обтяжливий. Представник відповідача позов на визнала та заперечувала проти його задоволення, посилаючись на те, що такий розмір аліментів був узгоджений сторонами, на даний час відповідач є особою з інвалідністю, перша група, не може працювати, виходити з дому, тому аліменти є для неї та дітей основним видом доходу. Відповідно до ч. 5,6 ст. 263 ЦПК України обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Суд, дослідивши письмові докази та матеріали справи вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню з наступних підстав. Сторони перебували в зареєстрованому шлюбі з 30.10.1999 року, який був розірваний 13.03.2017 року, від якого мають неповнолітніх дітей - сина [PERSON], [INFO], та доньку [PERSON], [INFO], що підтверджується Рішенням Обухівського районного суму Київської області від 13 березня 2017 року по справі № 372/347/17 та копіями свідоцтв про народження. Відповідно до рішення Обухівського районного суду Київської області від 13.03.2017 року, позивач повинен сплачувати аліменти на користь [PERSON] у розмірі 1500 грн. 00 коп. на утримання сина [PERSON] [INFO], та 1500 грн. 00 коп. на утримання дочки [PERSON] [INFO] до досягнення ними повноліття. Відповідно до ч. 4 ст. 81 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Судом встановлено, що позивач погодився сплачувати аліменти у розмірі 1500,00 грн. щомісячно на кожну дитину. Відповідно до ст. 10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказами згідно ст. 57 ЦПК України є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів. Докази мають відповідати вимогам, зазначеним у статтях 58-66 ЦПК України. Згідно ст. 212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Результати оцінки доказів суд відображає в рішенні, в якому наводяться мотиви їх прийняття чи відмови у прийнятті. Згідно ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину, до досягнення нею повноліття, а відповідно до п.3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини присуджуються у частці від доходу її матері, батька. Згідно ч.1 ст.192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них. Як роз'яснено у пункті 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», відповідно до статті 192 СК України розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв'язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров'я когось із них. Разом з тим, зміна розміру аліментів є правом суду, а не його обовязком. В позовній заяві позивач стверджує, що він не працює, оскільки має проблеми зі здововям. Суду не надані докази, що підтверджують даний факт. Крім того, на час винесення рішення про призначення аліментів, позивач також мав нерегулярний (мінливий) дохід. Відтак позивачем не доведено зміну його матеріального стану та погіршення стану здоровя. Суд приймає до уваги зміну сімейного стану позивача, зокрема, що в нього зявилася ще одна малолітня дитина [PERSON] 06 квітня 2017 року, що підтверджується копією свідоцтва про народження. Виходячи із приписів статті 192 СК України, зміна сімейного стану позивача є самостійною підставою для зменшення розміру стягнутих з нього аліментів. Разом з тим, судом враховано, що у відповідача змінився стан здоровя, зокрема їй присвоєна І група інвалідності, що підтверджується копією пенсійного посвідчення, відтак вона є непрацездатною особою. Враховуючи наявність передбаченого законом обов'язку утримання дітей у обох батьків, і те що у відповідача в силу стану її здоровя обєктивно менше можливостей утримувати дітей, суд відмовляє в задоволенні позову. Суд не надає оцінки доказам сторін щодо сплати коштів на рахунок неповнолітнього сина, та наявності заборгованості позивача по сплаті аліментів відповідно до даних Державної виконавчої служби України, оскільки заборгованість по аліментам не є предметом розгляду даної справи. Враховуючи викладене та

Outcome: dismissed