Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-26 00:00:00

20.04.2015 [PERSON] звернулась до Бориспільського міськрайонного суду Київської області з вище зазначеною позовною заявою, в якій просить суд: визнати [PERSON] таким, що втратив право користування житловим приміщенням, що знаходиться за адресою: [ADDRESS]. Свої вимоги позивач обґрунтовує наступним. Вона є співвласником квартири, що знаходиться за адресою : [ADDRESS]. Крім неї за вказаною адресою зареєстрований і відповідач [PERSON], який до 2005 року був співвласником квартири. 17.06.2005 відповідач подарував свою частку її чоловіку [PERSON], тобто він перестав бути співвласником та виїхав з квартири, проте з реєстраційного обліку не знявся та відмовляється це зробити в добровільному порядку. З цих підстав позивач вимушена звернутись до суду за захистом своїх прав. У судове засідання сторони не зявились, про час та місце судового розгляду були повідомлені належним чином. Представник позивача подав до суду заяву, відповідно до якої просив розглянути справу у його відсутність, позовні вимоги підтримує повністю, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач [PERSON] про час та місце судового розгляду повідомлявся за зареєстрованим місцем проживання та за фактичним місцем проживання, в судове засідання не зявився повторно, заперечень по суті позовних вимог та заяви про розгляд справи у його відсутність не подав. Третя особа без самостійних вимог Бориспільський РВ УДМС України в Київській області направило до суду заяву, відповідно до якої просило справу розглянути без їх присутності та у відповідності до вимог чинного законодавства. Відповідно до вимог ст. ст. 169, 224 Цивільного процесуального кодексу України суд постановив ухвалу про заочний розгляд справи, проти такого вирішення справи представник позивача не заперечує. Дослідивши подані заяви, допитавши свідка [PERSON], дослідивши матеріали даної справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. У судовому засіданні встановлено, що за адресою: [ADDRESS], разом з позивачем [PERSON], її чоловіком [PERSON] та двома дітьми: [PERSON], [INFO], та [PERSON] мариною Олександрівною, [INFO], зареєстрований її брат -[PERSON], [INFO], що підтверджується довідкою КП «Житлово-експлуатаційна контора №1» від 24.01.2015 року №105 (а.с. 5). Відповідно до Свідоцтва про право власності на житло №3308 від 08 квітня 1997 року, виданого згідно з розпорядженням від 3 квітня 1997 року №3130 Виконавчого комітету Бориспільської міської ради Київської області, вказана квартира [ADDRESS], була передана у власність на праві спільної часткової власності : [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON] в рівних долях, та здійснена реєстрація права власності у Бориспільському бюро технічної інвентаризації за реєстровим №9456 від 14.04.1997 (а.с.54-зворот) Згідно з відмітками державного нотаріуса Бориспільської міської державної нотаріальної контори на вказаному свідоцтві : 22.10.2001 року по реєстру №3330 видано свідоцтво про право на спадщину за законом на ? частину квартири після померлої [PERSON] на імя [PERSON] та [PERSON]; 16.06.2005 року по реєстру №1869 посвідчено договір дарування 3/8 частин квартири в т.ч. ? згідно цього свідоцтва від імені [PERSON] (а.с.54). Наведене вище також підтверджується договором дарування від 17 червня 2005 року, посвідченим державним нотаріусом Бориспільської міської державної нотаріальної контори Київської області [PERSON], зареєстрованим в реєстрі за № 1869, відповідно до якого відповідач [PERSON] подарував, а [PERSON] прийняв в дар 3/8 частини квартири № 20, що знаходиться в буд. 1 по вул. Нижній Вал в м. Борисполі Київської області (а.с. 7). Відповідно до акту обстеження від 30.03.2015 комісії КП «ЖЕК-1», на час перевірки [PERSON], [INFO] з 2003 року не проживає за адресою: [INFO] (а.с. 9). Крім того, допитаний в судовому засіданні свідок [PERSON] підтвердив, що з часу вселення в будинок проживає на одній площадці з позивачем та йому відомо, що на протязі останніх декількох років відповідач в спірній квартирі не проживає та за місцем реєстрації не зявляться, а також, що зі слів відповідача йому відомо, що той придбав будинок та проживає в селі. За змістом ч.2 ст.405 Цивільного кодексу України член сімї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сімї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Відповідно до ч.1 та 2 ст.317 Цивільного кодексу України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна. За змістом ч.1 та 2 ст.321 Цивільного кодексу України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом. Відповідно до вимог ч.1 ст.391 Цивільного кодексу України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Суд вважає, що оскільки відповідач тривалий час, понад один рік, без поважних причин не проживає за адресою [INFO] він втратив право користування вказаним жилим приміщенням. Відповідно до вимог ст. 88 Цивільного процесуального кодексу України судові витрати в сумі 243 гривень 60 копійок, понесені позивача (а.с.-1), підлягають стягненню на її користь з відповідача. На підставі викладеного,

Outcome: approved