Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-01 00:00:00

20.07.2017р. КП «Одеський обласний фонд підтримки індивідуального житлового будівництва на селі» звернулося до суду з вказаною позовною заявою до [PERSON], обґрунтовуючи вимоги тим, що 10.02.2006р. між ним та [PERSON] був укладений кредитний договір №589, за яким позивач надав відповідачу кредит для придбання обладнання для виробництва кормів в розмірі 50000,00грн. під 3% річних, які відповідач зобовязався повернути відповідно до графіку покриття кредиту до 10.02.2021р., але свої зобовязання за договором відповідач не виконує, внаслідок чого станом на 31.03.2017р. за ним рахується заборгованість в розмірі 57401,70грн., яка складається із залишку кредиту в розмірі 44572,35грн., відсотків за його користування в розмірі 4706,77грн. та пені за несвоєчасне погашення кредиту в розмірі 6905,10грн. і відсотків в розмірі 1217,48грн.. У звязку з невиконанням відповідачем своїх зобовязань за кредитним договором позивач просить розірвати договір та стягнути з відповідача на його користь вказану суму заборгованості (а.с.2-4). В судове засідання представник позивача не зявився, надав до суду заяву, в якій позов підтримав, просив його задовольнити, не заперечує проти ухвалення заочного рішення, а справу просив розглянути за його відсутності (а.с.33, 35, 36). Відповідач в судове засідання не зявився повторно, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про причини своєї неявки суд не повідомив, письмове заперечення проти позову, а також заяву про розгляд справи за його відсутністю не надав. За таких обставин, враховуючи повторну неявку відповідача, повідомленого належним чином, приймаючи до уваги приписи ч.4 ст.169, ч.1 ст.224 ЦПК України та згоду позивача\~на ухвалення\~заочного рішення, суд вирішує справу на підставі наявних у ній доказів з постановленням заочного рішення. Суд, дослідивши матеріали справи, зясувавши обставини справи, прийшов до наступного. Встановлено, що між позивачем і відповідачем 10.02.2006р. був укладений кредитний договір, згідно якого позивач надав відповідачу кредит для придбання обладнання для виробництва кормів в сумі 50000,00грн. під 3% річних на строк до 08.02.2021р., за що останній зобовязався повернути позивачу кредит та виплатити відсотки за його користування згідно з графіком покриття кредиту в строк до 08.02.2021р. (а.с.5-6, 7). В подальшому між позивачем і відповідачем до вказаного кредитного договору були укладені додаткові угоди №1 від 05.11.2007р. щодо збільшення строку повернення кредиту до 10.02.2024р. (а.с.9) та №2 від 11.12.2012р. щодо удосконалення механізму повернення відсотків за користування кредитом, які необхідно погашати до 25 числа щомісячно (а.с.13). Свої зобовязання за кредитним договором відповідач не виконує, внаслідок чого станом на 31.03.2017р. за ним рахується заборгованість в розмірі 57401,70грн., у тому числі: 44572,35грн. залишок за кредитом, 4706,77грн. відсотки за користування кредитом, 6905,10грн. пеня за несвоєчасне погашення кредиту і 1217,48грн. пеня за несвоєчасне погашення відсотків, що підтверджується карткою позичальника до договору №589 від 10.02.2006р. (а.с.19-22). Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ч.1 ст.1049 цього Кодексу позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. В силу ст.629 ЦК України договір є обовязковим для виконання сторонами. Статтею 526 і ч.1 ст.530 цього Кодексу встановлено, що зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору, інших актів цивільного законодавства, та в строк встановлений договором. За змістом ч.1 ст.610 ЦК України порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання). У разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки (п.3 ч.1 ст.611 цього Кодексу). Крім того, ч.2 ст.651, ч.3 ст.653 ЦК України встановлено, що договір може бути розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом; при цьому, у разі розірвання договору у судовому порядку зобовязання припиняється з моменту набрання рішенням суду про розірвання договору законної сили. З огляду на зазначене, суд приходить до висновку щодо обґрунтованості вимог позивача про розірвання кредитного договору №589 від 10.02.2006р. та стягнення з відповідача на користь позивача кредитної заборгованості в сумі 57401,70грн.. Також згідно ч.1 ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Так, за подання цього позову до суду позивач сплатив судовий збір в сумі 1600,00грн. (а.с.1), який в силу ч.1 ст.88 ЦПК України також слід стягнути з відповідача на користь позивача. Враховуючи наведене,

Outcome: approved