overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-02 00:00:00

20 жовтня 2014 року позивач звернулася до суду з позовною заявою в якій просить стягнути з відповідача - [PERSON] на її користь аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. Позивач зазначає, що проживала з відповідачем у цивільному шлюбі з лютого 2013 року по серпень 2014 року, та в них народилася дитина, однак відповідач не бере участі в утриманні та вихованні сина, не допомагає йому матеріально, не дивлячись на її нагадування. Вказує, що відповідач зовсім не цікавиться вихованням сина і ухиляється від виконання батьківських обов'язків. На даний час він пішов із сім`ї та проживає окремо. Дитина залишилася лише на її утриманні. Домовитися про добровільну сплату аліментів відповідачем їм не вдалося. В зв'язку з наведеним просить позов задовольнити. В судове засідання позивач не з'явилася, надала до суду заяву від 12 листопада 2014 року в якій просить розглядати справу без її участі, наполягла на задоволенні позову у повному обсязі, а також не заперечує проти заочного розгляду справи (а.с. 14). Відповідач в судове засідання не з'явився, надав до суду заяву від 03 грудня 2014 року в якій зазначив, що проти задоволення позову не заперечує та просить розглядати справу без його участі (а.с. 18). Згідно ч. 2 ст. 197 ЦПК України у зв'язку з неявкою учасників процесу в судове засідання фіксування технічними засобами не проводилось. Вивчивши матеріали справи, дослідивши докази в їх сукупності суд, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Як вбачається із свідоцтва про народження серії [NUMBER], актовий запис № 12, виданого 23 квітня 2014 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Коломацького районного управління юстиції Харківської області, батьком [PERSON], який народився [INFO] року є відповідач - [PERSON] (а.с. 6). Згідно довідки № 1245, виданої 17 жовтня 2014 року Коломацькою селищною радою Коломацького району Харківської області позивач зареєстрована та проживає у [ADDRESS] разом з сином - [PERSON], на утримання якого просить стягнути аліменти (а.с. 7). Таким чином, суд вважає обґрунтованою, та такою, що підлягає задоволенню вимогу, щодо стягнення з відповідача [PERSON], який є батьком неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], на користь позивача аліментів на його утримання. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, суд вважає за необхідне витрати, пов'язані з розглядом справи в суді покласти на відповідача по справі.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-27 00:00:00

20 жовтня 2014 року позивачка [PERSON] звернулася до суду до відповідача [PERSON] з позовом про розірвання шлюбу, вказавши наступне. Вона перебуває з відповідачем у шлюбі з 05 червня 1999 року, який було зареєстровано відділом реєстрації актів цивільного стану Куп'янського міського управління юстиції Харківської області, за актовим записом № 70. Від шлюбу мають неповнолітнього сина - [PERSON], [INFO]. Останнім часом між нею та відповідачем склалися відносини, які привели до неможливості зберігання сім'ї, у спільних відносинах відсутнє взаєморозуміння та взаємоповага один до одного. Спору про місце проживання дитини та майнового спору між ними немає. Позивачка в судове засідання не з'явилася по заяві про розгляд справи в її відсутність, позов підтримує в повному обсязі та просить задовольнити. Також просить суд розглядати справу без фіксації судового процесу технічними засобами та після розірвання шлюбу залишити їй прізвище «[PERSON]». Відповідач в судове засідання також не з'явився по заяві про розгляд справи в його відсутність, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, не заперечує проти розірвання шлюбу. Суд, дослідивши надані докази і матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 05 червня 1999 року, який було зареєстровано відділом реєстрації актів цивільного стану Куп'янського міського управління юстиції Харківської області, за актовим записом № 70 (а.с. 3). Від шлюбу мають неповнолітню дитину - [PERSON], [INFO] (а.с. 4). Суд, вивчивши письмові докази по справі, вважає позов як такий, що підлягає задоволенню, оскільки сторони дружніх родинних відносин не створили, їх сім'я фактично розпалась, подальше сумісне життя подружжя і збереження шлюбу неможливе і буде суперечити їх інтересам, спору про місце проживання дитини та майновий спір відсутній, в зв'язку з чим суд вважає за необхідне їх шлюб розірвати. Згідно ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Відповідно до ч. 8 ст. 235 ЦПК України у рішенні про розірвання шлюбу зазначається про вибір прізвища тим з подружжя, який змінив прізвище під час державної реєстрації шлюбу, що розривається. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-13 00:00:00

20 жовтня 2014 року позивачка [PERSON] звернулася до суду з вказаною позовною заявою, в обґрунтування якої зазначала, що 04 червня 2011 року було зареєстровано їх з відповідачем шлюб. [INFO] народився їх син - [PERSON]. Разом з тим сімейне життя із відповідачем не склалося та шлюбні стосунки між ними були припинені в квітні 2012 року. Позивачка вважає, що подальше сумісне життя та збереження їх шлюбу неможливе, тому просила шлюб між нею та відповідачем розірвати. Позивачка [PERSON] звернулася до суду із заявою, в якій свої позовні вимоги підтримала та просила справу розглянути у її відсутності. У разі розірвання шлюбу, просила залишити їй прізвище, обране під час реєстрації шлюбу «[PERSON]». Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, проте в адресованій суду заяві позовні вимоги про розірвання шлюбу із [PERSON] визнав та просив справу розглянути у його відсутність. За вказаного, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутність сторін. Відповідно до свідоцтва про шлюб [NUMBER], виданого Галицинівською сільською радою Жовтневого району Миколаївської області, сторони зареєстрували шлюб 04 червня 2011 року, про що в Книзі реєстрації актів про шлюб було зроблено актовий запис за № 5. Під час державної реєстрації шлюбу позивачка змінила прізвище з «[PERSON]» на «[PERSON]» (а.с.4). Проте шлюб між сторонами не склався, вони фактично припинили шлюбні відносини в квітні 2012 року та мешкають окремо один від одного. Згідно копії свідоцтва про народження [NUMBER], сторони мають неповнолітнього сина - [PERSON], [INFO] (а.с. 5). Спір між сторонами щодо місця проживання їх сина, який залишився біля матері, чи розподілу спільного майна, на час розгляду справи відсутній. Згідно зі ст.112 Сімейного кодексу України суд, з'ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову, постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше сумісне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їх дітей, що мають істотне значення. За встановлених обставин суд вважає, що подальше сумісне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам кожного з них, а тому, відповідно до вимог ст.112, ч.3 ст.105 Сімейного кодексу України, шлюб між сторонами має бути розірвано.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-02 00:00:00

20 жовтня 2014 року позивачка звернулась до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, в якому вказувала, що 14 липня 2001 року між нею та відповідачем був зареєстрований шлюб. Останнім часом сімейне життя між ними припинено через різність у характерах, відсутність взаємопорозуміння. Тому просила їх шлюб розірвати офіційно в судовому порядку. В судове засідання сторони не з'явилися, про його час та місце були повідомлені належним чином, позивачка надала заяву з проханням провести розгляд справи за її відсутності, проти заочного розгляду не заперечувала. Суд, вважаючи за можливе здійснити заочний розгляд, дослідивши докази в справі, дійшов до наступного висновку. 14 липня 2001 року Зеленогайською сільською радою Жовтневого району Миколаївської області між сторонами був зареєстрований шлюб, про що був зроблений актовий запис під № 2. Після реєстрації шлюбу прізвище позивачки було змінено із [PERSON] на [PERSON]. За час шлюбу в них народились діти: син - [PERSON], [INFO]; син - [PERSON], [INFO]. Проте шлюб між ними не склався, між подружжям виникли непорозуміння, які були викликані їх різними характерами та поглядами на життя, що потягло скандали, сварки, вони втратили взаємоповагу один до одного, фактично припинили шлюбно-сімейні відносини. Згідно зі ст. 112 Сімейного кодексу України суд, з'ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову, постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше сумісне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їх дитини, що мають істотне значення. За встановлених під час судового засідання обставин суд вважає, що подальше сумісне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам кожного з них, інтересам їх дитини, що має істотне значення і шлюб між сторонами, відповідно до вимог ст.112, ч.3 ст.105 Сімейного кодексу України, має бути розірвано.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-18 00:00:00

20 жовтня 2014 року позивачка звернулась до суду з позовом про стягнення аліментів на утримання дитини, у якому вказувала, що 19.04.2007 року вона зареєструвала шлюб з [PERSON] у Прилиманській сільській раді Овідіопольського району Одеської області, актовий запис №02. У сторін від спільного життя є син [PERSON], [INFO], який знаходиться на утриманні позивачки. Посилаючись на те, що батько відмовляється від надання будь-якої допомоги, позивачка просила суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання сина у розмірі 600 грн. щомісячно, але не менш 30% прожиткового мінімуму для осіб даного віку. Позивачка у судове засідання не з'явилась, однак надала заяву, у якій позов підтримала, просила суд розглянути справу у її відсутності. Відповідач в судове засідання не з'явився, своїм правом на надання заперечень не скористався, хоча був належним чином повідомлений про місце та час розгляду справи. Дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню за наступних підстав. Згідно ст.180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до п.2 ст.183 Сімейного кодексу України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно до ст.183 Сімейного кодексу України якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Судом встановлено, що 19.04.2007 року [PERSON] зареєструвала шлюб з [PERSON] у Прилиманській сільській раді Овідіопольського району Одеської області, актовий запис №02. У сторін від спільного життя є син [PERSON], [INFO], який знаходиться на утриманні позивачки. Відповідач не приймає ніякої участі в утриманні та вихованні дитини та відмовляється від надання будь-якої допомоги. Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-20 00:00:00

20 жовтня 2014 року позивачка звернулася з позовом до відповідача про стягнення аліментів на своє утримання зазначивши, що вона знаходиться з відповідачем у зареєстрованому шлюбі з квітня 2010 року . Від сумісного життя мають 2 неповнолітніх дітей : сина [PERSON] , [INFO] , та доньку [PERSON] , [INFO] . В теперішній час вона не працює, знаходиться у відпустці до догляду за дитиною до досягнення нею 3-річного віку . На даний час шлюбні відносини з відповідачем припинені, діти проживають з нею і перебувають на її утриманні . У зв'язку зі знаходженням у відпустці по догляду за дитиною вона не працює, матеріальної допомоги відповідач їй не надає , тому вона просила суд винести рішення, яким стягувати аліменти з відповідача на її утримання у розмірі 1/ 4 частини зі всіх видів заробітку відповідача щомісяця до досягнення донькою трирічного віку . Позивачка надала суду заяву про розгляд справи у її відсутність , позов підтримала. Відповідач у судове засідання не з'явився ,надав суду заяву про розгляд справи у його відсутність, проти позову не заперечував . Проаналізувавши матеріали справи, взявши до уваги заяви сторін , суд знаходить вимоги позивачки обґрунтованими і підлягаючими задоволенню з наступних підстав. Як вбачається з матеріалів справи сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 24 квітня 2010 року , від якого мають 2 неповнолітніх дітей : сина [PERSON] , [INFO] , та доньку [PERSON] , [INFO] , які перебувають у позивачки на утриманні. Згідно ст. 84 СК України особа, з якої проживає дитина, має право на одержання аліментів від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною віку 3-х років. Оскільки вимоги позивачки обґрунтовані, то суд їх задовольняє . На підставі викладеного й

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-21 00:00:00

20 жовтня 2014 року представник позивача звернувся до суду з вищезазначеним позовом. В обґрунтування своїх позовних вимог вказав, що 20 червня 2012 року між АТ «Банк «Фінанси та Кредит» та [PERSON] укладено договір №008-Z/011220, про відкриття карткового рахунку, надання і використання платіжної картки миттєвого випуску Visa Elektron Instant Issue. При укладенні умов зобов'язання, викладені у п.п.1.1 - 1.2 даного Договору, Сторони домовились, що метою даного Договору є відкриття на ім'я позичальника карткового рахунку, видача платіжної карти та її обслуговування, покладене на банк. Враховуючи домовленості, викладені у Розділі 1 зазначеного договору, банк свої зобов'язання виконав, на ім'я позичальника відкрито картковий рахунок [NUMBER] та емітовано (видано) відповідну платіжну картку [NUMBER] про що отримано відповідну розписку позичальника. Відповідно до умов договору банк має безумовні права по зупинці або призупинці дії персональної (електронної) карти, визначені у п.3.2.1; невід'ємне право, при виникненні та непогашенні позичальником у визначені даним договором строків несанкціонованого овердрафту, - в односторонньому порядку розірвати зазначений договір, визначене п.3.2.3 та погашати заборгованість за інший рахунок позичальника, на що отримано відповідний дозвіл самого відповідача, регламентований п.2.10. Позичальник має право, передбачене п.п.4.2.1, 4.2.2 та 4.2.5 договору про відкриття карткового рахунку та використання платіжної карти, при виявленні спірних трансакцій вимагати від банку проведення розслідування; за письмовою заявою отримувати засвідчені копії документів, що підтверджують правильність списання коштів з карткового рахунку та виникнення спірних питань чи спорів з іншими учасниками платіжних систем, а у випадку невиконання банком своїх зобов'язань - розірвати визначений договір у встановленому чинним законодавством порядку.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-25 00:00:00

20 жовтня 2015 року [PERSON], [INFO], звернулася до суду з заявою в порядку окремого провадження про надання права на шлюб особі, яка не досягла шлюбного віку. В обгрунтування заяви зазначила, що має намір зареєструвати шлюб з [PERSON], [INFO], але при зверненні до відділу ДРАЦС Саратського району Одеської області отримала відмову та розяснення про те, що реєстрація шлюбу особи, яка не досягла віку, з якого можна зареєструвати шлюб, можлива лише за умови представлення рішення суду про надання права на шлюб. Зазначила також, що на даний час перебуває на обліку у лікаря акушера-гінеколога Саратської центральної районної лікарні Одеської області з терміном вагітності 7 тижнів. Посилаючись на те, що надання їй права на шлюб відповідатиме не тільки власним інтересам, а й інтересам майбутньої дитини, батьки не заперечують проти шлюбу, вважала, що є підстави для задоволення заяви. В судове засідання [PERSON] не з'явилася, надала заяву, в якій, посилаючись на сімейні обставини та погане самопочуття, пов'язане із вагітністю, просила розглядати справу без її участі. Заяву про надання права на шлюб просила задовольнити. Заінтересовані особи [PERSON], [PERSON] та [PERSON] в засідання не з'явилися, надали заяви, в яких просили розглядати справу без їх участі, проти задоволення заяви [PERSON] не заперечували. Перевіривши матеріали справи, дослідивши наявні письмові докази, суд вважає, що заява підлягає задоволенню з огляду на таке. Судом встановлено, що [PERSON], яка народилася 27 липня 1998 року, на момент розгляду справи виповнилося шістнадцять років (а.с.а.с.4, 5). З матеріалів справи вбачається, що [PERSON], який народився 30 листопада 1995 року, є повнолітньою особою (а.с.6). З довідки лікарсько-консультаційної комісії Саратської центральної районної лікарні від 09.10.2015року №586/18 слідує, що заявник знаходиться на обліку в лікарні у лікаря-акушера-гінеколога з діагнозом вагітності 7 тижнів (а.с.8). Відповідно до ч.1 ст.22 Сімейного кодексу (далі СК) України шлюбний вік для чоловіків та жінок встановлюється у вісімнадцять років. Особи, які бажають зареєструвати шлюб, мають досягти шлюбного віку на день реєстрації шлюбу (ч.2 ст.22 СК). Згідно зі статтею 23 СК України право на шлюб мають особи, які досягли шлюбного віку. При цьому за заявою особи, яка досягла шістнадцяти років, за рішенням суду їй може бути надано право на шлюб, якщо буде встановлено, що це відповідає її інтересам. З огляду на викладене, враховуючи згоду батьків неповнолітньої [PERSON] на укладення нею шлюбу, суд дійшов висновку, що надання заявниці, яка має намір стати матірю, права на шлюб відповідатиме її інтересам, оскільки дозволить створити повноцінну сімю. У цьому звязку,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-20 00:00:00

20 жовтня 2015 року [PERSON] звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу. В заяві зазначив, що 18 червня 2011 року в відділі державної реєстрації актів цивільного стану Новосанжарського районного управління юстиції Полтавської області, актовий запис № 32, зареєстрував шлюб з [PERSON]. Від шлюбу мають сина [PERSON], [INFO]. В даний час вони припинили сімейно-шлюбні відносини та ведення спільного господарства. Їх подружнє життя не склалося. Причиною розпаду сімї стало те, що вони не зійшлися характерами та не знайшли спільної мови, а тому просить суд шлюб розірвати. Позивач в судове засідання не зявився, надав заяву, в якій прохає справу розглянути у його відсутність, позовні вимоги підтримує. Відповідач в судове засідання не зявилася, надала заяву, в якій прохає справу розглянути у її відсутність, позов визнає повністю. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі, якщо відповідно до положень Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснюється. У звязку з чим, на підставі ст. 197 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності сторін, на підставі наявних у справі доказів, без фіксації судового процесу. Всебічно та повно зясувавши обставини справи, обєктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи, надавши їм оцінку у сукупності з оголошеними та дослідженими матеріалами справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню у звязку з наступним. Відповідно до ст. 24 СК України шлюб ґрунтується лише на вільній згоді жінки та чоловіка. Згідно ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути предявленим одним із подружжя. Згідно ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. В судовому засіданні встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 18 червня 2011 року в відділі державної реєстрації актів цивільного стану Новосанжарського районного управління юстиції Полтавської області, актовий запис № 32 (а.с. 10). Від шлюбу мають сина [PERSON], [INFO] (а.с. 7). Вбачається, що між сторонами існують конфліктні стосунки. Шлюб зберегти наміру не мають. З урахуванням наведеного, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, так як сімя розпалась, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-09 00:00:00

20 жовтня 2015 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, в якому зазначає, що шлюб між ними укладений 25 квітня 2010 року, мають сина [PERSON], 2011 року народження. З 15 жовтня 2015 року дружина проживає в фактичному шлюбі з іншим чоловіком. В суді позивач доводи позову підтримує. Відповідачка подала письмову заяву, в якій погоджується на розірвання шлюбу і вказує, що фактично проживає з іншим чоловіком, не бажає, щоб суд надавав строк для примирення. Вивчивши матеріали справи, заслухавши пояснення відповідачки, суд вважає можливим задовольнити позов. Судом встановлено такі факти і відповідні їм правовідносини. Сторони через непорозуміння між собою припинили подружні стосунки у жовтні 2015 року, ведення спільного господарства. Вказані обставини встановлені з пояснень позивача та доказі письмових - свідоцтва про шлюб та про народження сина. Відповідно до ст..112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. З огляду на зазначені правові положення та встановлені судом обставини суд вважає, що позовні вимоги обґрунтовані. Подальше сумісне життя сторін є неможливим і буде суперечити їх інтересам, тому шлюб необхідно розірвати.

Outcome: approved