Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-17 00:00:00

21 вересня 2021 року [PERSON] звернулася до суду із позовом до [PERSON] про визначення місця проживання дитини. В обґрунтування позову зазначила, що разом з відповідачем вона перебувала у зареєстрованому шлюбі з 29 серпня 2012 року до 13 березня 2018 року. У шлюбі у них народився син, [PERSON] , [INFO] . Після припинення фактичних шлюбних відносин у серпні 2017 року малолітній [PERSON] проживає разом з нею, має окрему кімнату, яка обладнана усім необхідним для його розвитку і виховання. З цього часу у позивачки виникають труднощі в отриманні дозволу відповідача для вивезення дитини для оздоровлення за кордон, яке рекомендовано сімейним лікарем. Домовленості про визначення місця проживання сина між сторонами не досягнуто, тому позивачка звернулася до суду із цим позовом. У судовому засіданні представник позивачки позовні вимоги підтримала у повному обсязі з підстав, зазначених у позові, просила їх задовольнити. Відповідач у судове засідання не з`явився, причини неявки суду не повідомив, хоча про дату, час і місце його проведення був повідомлений належним чином. До початку судового розгляду відповідач надав органу опіки і піклування районної адміністрації Запорізької міської Ради по Вознесенівському району заяву, у якій не заперечував проти визначення місця проживання сина разом із позивачкою. Представники третіх осіб, у судове засідання не з`явилися, надали суду заяву про розгляд справи без їх участі, просили ухвалити рішення в інтересах дитини. 21 вересня 2021 року суд постановив ухвалу про залишення позовної заяви без руху, у зв`язку з несплатою позивачкою судового збору. 4 жовтня 2021 року, після усунення позивачкою недоліків позовної заяви, суд постановив ухвалу про прийняття позовної заяви до розгляду та відкриття провадження у справі, в якій визначив розгляд справи проводити у порядку загального позовного провадження, призначив підготовче засідання на 1 листопада 2021 року. 1 листопада 2021 року суд постановив ухвалу про закриття підготовчого провадження та призначення справи до судового розгляду по суті на 18 листопада 2021 року. До позовної представник позивачки додав клопотання про витребування від органу опіки та піклування в особі районної адміністрації Запорізької міської Ради по Комунарському району письмового висновку щодо доцільності або недоцільності визначення місця проживання малолітнього [PERSON] , [INFO] , разом з позивачкою. Указане клопотання суд задовольнив, про що зазначив в ухвалі від 04.10.2021. Інших заяв чи клопотань від учасників справи не надходило. Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення сторін, суд установив таке. Позивачка [PERSON] та відповідач [PERSON] зареєстрували шлюб 29 серпня 2012 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , виданим Запорізьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного управління юстиції у Запорізькій області 29.08.2012, актовий запис № 619. Позивачка і відповідач є батьками малолітнього [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим Комунарським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Запорізького міського управління юстиції 02.04.2016, актовий запис № 221. Відповідно до рішення Комунарського районного суду міста Запоріжжя у справі № 333/118/18 від 08.02.2018, що набрало законної сили 13.03.2018, шлюб між позивачкою та відповідачем розірваний. [PERSON] та [PERSON] зареєстровані за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується довідками про реєстрацію місця проживання особи № 04-28/3-11512, 04-28/3-11513, виданими Департаментом реєстраційних послуг Запорізької міської ради 16.09.2021. Згідно з довідкою № 97/01-05, виданою дошкільним навчальним закладом (ясла-садком) комбінованого типу № 188 «Червона гвоздика» Запорізької міської ради Запорізької області 06.09.2021, [PERSON] є вихованцем вказаного закладу з 01.03.2018. До закладу дитину приводить та забирає мати [PERSON] , яка відвідує батьківські збори, прислуховується до порад і рекомендацій вихователів та практичного психолога. Відповідно до декларації про вибір лікаря, який надає первинну медичну допомогу № 0001-КК4М-30А0, поданої 12.11.2020, законним представником та довіреною особою [PERSON] є [PERSON] . Згідно із листом КНП «Запорізький центр первинної медико-санітарної допомоги № 1» № 2633/01-11 від 11.10.2021 [PERSON] перебуває на обліку з 2020 року по теперішній час. На прийомах у лікаря в медичному закладі, а також під час відвідування [PERSON] вдома за місцем проживання, дитину супроводжувала мати, [PERSON] . [PERSON] є фізичною особою-підприємцем з основним видом діяльності: 79.11. Діяльність туристичних агентств, що підтверджується випискою з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, виданою Виконавчим комітетом Запорізької місткої ради Запорізької області 05.12.2012, та витягом з реєстру платників єдиного податку, виданим Запорізькою об`єднаною Державною податковою інспекцією ГУ ДФС у Запорізькій області (відділення у Комунарському районі м. Запоріжжя) 20.06.2017 за № 1708273401105. Згідно із податковими деклараціями платника єдиного податку фізичної особи-підприємця від 05.02.2021, 04.08.2021 дохід [PERSON] за 2020 рік становить 642 507,38 гривень, за І півріччя 2021 року - 474 465,00 гривень. [PERSON] є власником 1/2 (однієї другої) частки у праві власності на квартиру [ADDRESS] на підставі договору дарування частини квартири, посвідченого Непечієм Ю.А., приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу, 06.06.1997 за р. № 1068; квартири [ADDRESS] , нежитлового приміщення 2 (два) в будинку 67 (шістдесят сім) по вулиці Олександрівській у місті Запоріжжі , нежитлового приміщення 2 (два) в будинку [ADDRESS] на підставі рішення Шевченківського районного суду міста Запоріжжя у справі № 2-2121/11 від 24.06.2011, що набрало законної сили 05.07.2011; автомобіля марки NISSAN, моделі QASHQAI, 2013 року випуску, червоного кольору, номер шасі (кузова, рами) [NUMBER] , тип загальний легковий хетчбек-В, об`єм двигуна 1598, реєстраційний номер [NUMBER] , на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії [NUMBER] , виданого Центром 2341 02.02.2016. Нежитлове приміщення 2 (два) в будинку [ADDRESS] перебуває в оренді у фізичної особи-підприємця [PERSON] на підставі договору оренди нежитлового приміщення № 2 від 01.04.2020. Відповідно до п. 5.1. вказаного договору орендна плата (без урахування відшкодування вартості експлуатаційних та комунальних послуг) становить 8400,00 гривень на місяць. Строк оренди, установлений у п. 4.1. договору, - до 28 лютого 2023 року. Згідно з інформацією з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань діяльність фізичної особи-підприємця [PERSON] припинена з 27.12.2016. Висновком районної адміністрації Запорізької міської ради по Комунарському району щодо розв`язання спору про визначення місця проживання дитини [PERSON] , 2016 р.н., встановлено, що малолітній [PERSON] , [INFO] проживає разом з матір`ю за адресою: [ADDRESS] . Стан житла відповідає санітарно-гігієнічним нормам, дитина забезпечена всім необхідним для виховання, розвитку та відпочинку. Мати дитини [PERSON] просить визначити місце проживання дитини [PERSON] , 2016 р.н. разом з собою. Батько малолітнього [PERSON] проживає за адресою: [ADDRESS] . За його поясненнями, він не заперечує проти проживання дитини [PERSON] , 2016 р.н. разом із матір`ю [PERSON] , в зв`язку з чим вважає, що необхідності в обстеженні умов його проживання немає. Отже, згідно з висновком комісії з питань захисту прав дитини, як органу опіки та піклування, з врахуванням думки батьків, в інтересах малолітнього [PERSON] , [INFO] , орган опіки та піклування вважає за доцільне визначити місце проживання дитини разом з матір`ю. Відповідно до ч. 4 ст. 29 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) місцем проживання фізичної особи у віці до десяти років є місце проживання її батьків (усиновлювачів) або одного з них з ким вона проживає, опікуна або місцезнаходження навчального закладу чи закладу охорони здоров`я тощо, в якому вона проживає. За змістом статті 31 ЦК України малолітньою особою є дитина віком до чотирнадцяти років. Місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, згідно з приписами ч. 1 ст. 160 Сімейного кодексу України (далі - СК України) визначається за згодою батьків. Місце проживання малолітньої дитини з одним із батьків визначається за місцем проживання матері або батька. Відповідно до ч.1 ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Згідно із ч. 1 ст. 161 СК України, якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення. Згідно із ч. 1 ст. 3 Конвенції ООН про права дитини від 20.11.1989, що ратифікована постановою Верховної Ради УРСР 27.02.1991, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Відповідно до ст. 18, 27 Конвенції ООН про права дитини від 20.11.1989, що ратифікована постановою Верховної Ради УРСР 27.02.1991 року, держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування Із системного тлумачення ч. 1 ст. 3, ст. 9 Конвенції про права дитини, ч. ч. 2 і 3 ст. 11 Закону України «Про охорону дитинства», ст. 161 СК України випливає, що при вирішенні спору про визначення місця проживання дитини, суди мають враховувати передусім інтереси дитини. Встановлений сімейним законодавством принцип повної рівності обох батьків у питаннях виховання дітей може бути обмежений судом в інтересах дитини. Вирішуючи спори між батьками, які проживають окремо, про те, з ким із них дитина залишається, суд, виходячи з рівності прав та обов`язків батька й матері щодо дитини, повинен ухвалити рішення, яке відповідало б інтересам неповнолітнього. При цьому суд має урахувати, хто з батьків виявляє більшу увагу до дитини і турботу про неї, його вік і прихильність до кожного з батьків, особисті якості батьків, можливість створення належних умов для виховання, маючи на увазі, що перевага в матеріально-побутовому стані одного з батьків сама по собі не є вирішальною умовою для передачі йому дитини. Згідно з ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд бере до уваги надані позивачкою докази щодо належного виконання нею своїх материнських обов`язків, наявності стійкого психоемоційного зв`язку між нею та малолітнім сином, належних житлово-побутових умов, необхідних для зростання та нормального розвитку малолітнього [PERSON] . Будь-яких сумнівів у їх допустимості та достовірності суд не має. Відповідач у судове засідання не з`явився, не скористався своїми процесуальними правами учасника справи, не надав суду будь-яких доказів, якщо у нього такі існували, що спростовують доводи позивача і надані ним докази в обґрунтування позовних вимог. Водночас у матеріалах справи наявний висновок районної адміністрації Запорізької міської Ради по Комунарському району як органу опіки та піклування, у якому зазначено, що батько надав заяву про те, що він не заперечує проти визначення місця проживання його малолітнього сина разом з позивачкою. Такі дії відповідача у сукупності з його неявкою у судове засідання суд розцінює як визнання позовних вимог. Відтак, з урахуванням позиції відповідача та висновку органу опіки та піклування, визначення місця проживання малолітнього [PERSON] з [PERSON] буде відповідати найкращим інтересам дитини, позитивно сприятиме її психологічному і фізичному розвитку. За таких обставин, суд доходить висновку, що позов слід задовольнити повністю. Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Згідно із ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Позивачем при поданні позову сплачений судовий збір, що підтверджується квитанцією АТ «Акцент-Банк» № 32214470 від 28.09.2021. Доказів понесення інших судових витрат сторони у справі не надали. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки сторони не заявляли вимоги щодо відшкодування судових витрат, суд не вирішує питання їх розподілу. На підставі викладеного вище,

Outcome: approved