Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-12 00:00:00

19 травня 2017 року Комунальний заклад охорони здоровя «Обласний протитуберкульозний диспансер № 3» звернувся до суду із заявою про примусову госпіталізацію до протитуберкульозного закладу, заінтересована особа [PERSON], в якій вказано, що у [PERSON] зміни в легенях вперше виявлено в травні 2013 році під час профілактичного огляду та при повторному обстежений в червні 2013 року. 25 червня 2013 року консультований лікарем-фтизіатром Обласного протитуберкульозного диспансеру № 3. 29 червня 2013 року консультований лікарем-фтизіатром Обласного протитуберкульозного диспансеру № 1 (ОПТД № 1). Рішенням Центральної лікарсько-консультативної комісії 02 липня 2013 року хворому встановлено діагноз вперше діагностований туберкульоз легень інфільтративний, однак, [PERSON] від стаціонарного лікування категорично відмовився, на виклики медичних працівників прибути на лікування не реагував, неодноразово викликався для обстеження та лікування працівниками загальної лікувальної мережі та ОПТД № 3, але це не давало позитивного результату. При, цьому, хворий весь час контактує зі своїми малолітніми дітьми ([INFO] та [INFO]). 20 серпня 2015 року [PERSON] на підставі рішення Зміївського районного суду Харківської області від 31 липня 2015 року по справі № 621/1827/15-ц направлений на примусове лікування від мультирезистентного туберкульозу та алкоголізму до Обласної психіатричної лікарні № 1, але 31 серпня 2015 року хворий здійснив втечу із медичного закладу і до теперішнього часу від лікування відмовляється. Жодним чином не вдається залучити хворого до лікування та припинити його контакт із малолітніми дітьми. Рішенням Центральної лікарсько-консультативної комісії від 11 червня 2015 року у [PERSON] встановлено діагноз мультирезистентний туберкульоз. Отже, в добровільному порядку хворий лікуватися не бажає і не розуміє небезпеки туберкульозу. В результаті недбалого лікування, що відбувається з вини хворого, туберкульоз прогресує і перейшов у хронічну форму, що становить загрозу розповсюдження хвороби. Відповідно до висновку ЛКК Обласного протитуберкульозного диспансеру № 3 від 14 лютого 2017 року [PERSON] має основний діагноз - мультирезистентний туберкульоз легень інфільтративний, в звязку з чим, він потребує примусового лікування від заразної форми туберкульозу в Комунальному закладі охорони здоровя «Обласний протитуберкульозний диспансер № 3», терміном на три місяці. Оскільки, [PERSON] створює загрозу розповсюдження небезпечної хвороби,з аявник просить госпіталізувати [PERSON] до КЗОЗ «Обласний протитуберкульозний диспансер № 3» терміном на три місяці для примусового лікування заразної форми туберкульозу. Представник заявника [PERSON] у судовому засіданні заяву підтримала та просила її задовольнити. [PERSON] у судове засідання не зявився, про розгляд справи повідомлений належним чином відповідно до ч.9 ст.74 ЦПК України. Суд, вислухавши пояснення представника заявника, дослідивши та оцінивши наявні у справі докази, дійшов висновку, що заява обґрунтована і підлягає задоволенню з наступних підстав: Відповідно до висновку ЛКК ОПТД № 3 від 14 лютого 2017 року [PERSON] має діагноз - мультирезистентний туберкульоз легень інфільтративний, в звязку з чим він потребує примусового лікування від заразної форми туберкульозу в Комунальному закладі охорони здоровя «Обласний протитуберкульозний диспансер № 3», терміном на три місяці (а.с. 4). Наявність захворювання на небезпечну форму туберкульозу, небажання [PERSON] проходити лікування, порушення режиму стаціонару ОПТД № 3 підтверджується виписним епікризом з його амбулаторної карти № 076555, копією Акту від 05 квітня 2017 року, з яких вбачається, що у [PERSON] виявлено заразну форму туберкульозу легень, однак, останній ігнорує вимоги медперсоналу пройти лікування, самовільно залишає стаціонарне відділення КЗОЗ «ОПТД № 3» (а.с. 5-6, 7). Відповідно до п. 10 ч. 2 ст. 234 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про примусову госпіталізацію до протитуберкульозного закладу. Згідно з ч.ч. 1, 3 ст. 11 ЗУ «Про протидію захворюванню на туберкульоз», у разі якщо хворі на заразні форми туберкульозу, у тому числі під час амбулаторного чи стаціонарного лікування, порушують протиепідемічний режим, що ставить під загрозу зараження туберкульозом інших осіб, з метою запобігання поширенню туберкульозу за рішенням суду вони можуть бути примусово госпіталізовані до протитуберкульозних закладів, що мають відповідні відділення (палати) для розміщення таких хворих. Примусова госпіталізація осіб, стосовно яких судом ухвалено відповідне рішення, здійснюється з урахуванням висновку лікаря на строк до трьох місяців. Таким чином, зважаючи на те, що [PERSON] хворий на заразну форму туберкульозу, ухиляється від лікування, суд прийшов до висновку про необхідність задоволення заяви Обласного протитуберкульозного диспансеру № 3 і постановлення рішення про примусову госпіталізацію хворого до Обласного протитуберкульозного диспансеру № 3 для примусового лікування строком на три місяці.

Outcome: approved