Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-04 00:00:00

19 червня 2019 року представник позивача Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк», звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості, відповідно до вимог ст. ст. 509, 525, 526, 527, 530, 598, 599, 610, 615, 629, 1050, 1054 ЦК України просить суд: стягнути з відповідача на його користь заборгованість у розмірі 123156, 67 грн за кредитним договором № б/н від 23.12.2010 року, судові витрати у розмірі 1921, 00 грн. Свої вимоги обґрунтовує тим, що 23.12.2010 року між позивачем та відповідачем був укладений кредитний договір № б/н, відповідно до якого відповідач отримав кредит у розмірі 7100 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Отже, відповідач прийняв на себе зобов`язання по поверненню наданого кредиту і виплаті нарахованих відсотків у порядку, розмірі і терміни передбачені договором. Відповідно до ст.ст. 525, 526 Цивільного кодексу України зобов`язання мають виконуватися належним чином відповідно до умов договору та Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства, а при відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається. Крім того, частиною 1 ст. 530 Цивільного кодексу України, передбачено, що, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). В зв`язку з порушенням виконання позичальником зобов`язань за кредитним договором №б/н від 23.12.2010 року, позивач і вимушений звернутися з позовом до суду. Представник позивача, у судове засідання не з`явився, в матеріалах справи наявне клопотання, згідно якого позовні вимоги підтримує, не заперечує проти заочного розгляду справи та винесення судом заочного рішення. Відповідач у судове засідання не з`явився, надавши до суду заяву з проханням залишити позовні вимоги без розгляду з підстав того, що він заборгованості перед банком не має. Окрім того, матеріали справи містять відзив на позовну заяву від 22.07.2019 року, згідно якого відповідач вказує, що позовні вимоги є необґрунтованими та не підлягаючими задоволенню. Так, стверджує, що з наданої копії анкети-заяви від 23.12.2010 року не вбачається, що він надав згоду на отримання картки, не вказано послугу, яку він бажає отримати, графа бажаний кредитний ліміт не містить інформації щодо його розміру, позначення щодо отримання відповідачем пам`ятки клієнта також відсутні, наявний підпис, але чий він не зрозуміло, оскільки біля підпису відсутній факт розшифрування прізвища. Позивач також вказав, що відповідно до укладеного договору № б/н від 23.12.2010 року відповідач отримав кредит у сумі 7100 грн, але відповідно суми розрахунку заборгованості, то вона починає рахуватись з 08.04.2013 року. Це вказує на те, що у позивача відсутні документи, що підтверджують факт отримання ним кредиту. Більш того, позивачем в односторонньому порядку була змінена відсоткова ставка. В той же час в позовній заяві відсутні докази повідомлення відповідача про зміну відсоткової ставки з 01.09.2014 року та з 01.04.2015 року. Позивачем на підтвердження його вимог не надано даних щодо строку дії виданої позивачем картки та даних щодо перевипуску картки на новий термін. Це не дає змогу визначити чи припинив позивач нараховувати проценти за кредитом після спливу строку кредитування, а також визначити чи сплив термін позовної давності. За таких обставин відповідач просив відмовити в задоволенні позовних вимог АТ КБ «Приватбанк» та застосувати відносно його вимог позовну давність. Не погоджуючись з письмовим відзивом на позовну заяву відповідача, позивач приєднав до суду відповідь на відзив від 12.08.2019 року, у якому стверджував, що відповідач підписанням анкети-заяви позичальника приєднався до Умов та правил надання банківських послуг, та своїм підписом висловив згоду із тим, що ця заява, разом із Пам`яткою клієнта, Умовами та Правилами надання банківських послуг, а також Тарифами банку становлять між сторонами Договір про надання банківських послуг. Підписуючи вищевказану заяву, відповідач підтвердив, що він ознайомлений із Умовами та Правилами надання банківських послуг, а також Тарифами банку. Повідомлення про підвищення процентної ставки відповідачу було направлено 15.08.2014 року, 15.03.2015 року та на сьогоднішній день заяв про розірвання кредитного договору від відповідача до Банку не надходило. Відповідно до Правил користування карткою строк дії картки вказано на лицевій стороні Картки /місяць та рік/. Картка діє до останнього календарного дня вказаного місяця. Отже, строк пере випущеної картки до останнього дня 12.2016 року. Позивач же звернувся з позовом до відповідача 13.06.2019 року - до спливу строку позовної давності. У зв`язку з цим вважає, що обставини, на які відповідач посилається не відповідають дійсності, а строк позовної давності позивачем дотримано при зверненні до суду. Відповідно до ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється. Вивчивши матеріали справи, судом установлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Матеріалами справи встановлено, що дійсно 23.12.2010 року між позивачем АТ КБ «ПриватБанк» та відповідачем [PERSON] був укладений договір про надання банківських послуг, що підтверджується анкетою-заявою про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в ПриватБанку. Згідно наведеної вище анкети-заяви позичальника № б/н від 23.12.2010 року, [PERSON] своїм підписом погодився з тим, що вказана заява разом із Пам`яткою клієнта, Умовами та правилами надання банківських послуг, а також Тарифами складає між ним та банком договір про надання банківських послуг. Він ознайомлений та погоджений з Умовами та Правилами надання банківських послуг, а також Тарифами банку, які були надані йому у письмовому вигляді / про що також вказано у анкеті-заяві/. Згідно Витягу з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна», позичальнику надавався кредит із процентною ставкою 2,5 % в місяць, тобто 30 % річних, з застосуванням пільгового періоду до 55 днів. Таким чином, згідно укладеного договору №б/н від 23.12.2010 року позивач надав відповідачу кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Згідно довідки № 30.1.0.0/2-20190613/967 від 24.07.2019 року з АТ КБ «ПриватБанк», клієнт [PERSON] згідно кредитного договору № б/н від 23.12.2010 року отримав картку № [NUMBER] зі строком дії до останнього дня 12.2016 року. Як вбачається з виписки по картковому рахунку [PERSON] осатаній почав використовувати карту 07.04.2013 року. Таким чином, починаючи з моменту користування карткою/отримання кредитних коштів/, відповідач прийняв на себе зобов`язання по поверненню наданого кредиту і виплаті нарахованих відсотків у порядку, розмірі і терміни передбачені договором. За умовами договору, а саме у відповідності до п.2.1.1.2.3 та п.2.1.2.2.4 Умов та правил надання банківських послуг, відповідач надав свою згоду на те, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням Банку та банк має право в будь-який момент змінити ( зменшити або збільшити чи анулювати) кредитний ліміт. Відповідно до п. 2.1.1.5.5. Умов та правил надання банківських послуг, позичальник зобов`язаний погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його користування, за перевитрату платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах передбачених даним договором. Відповідно до п. 2.1.1.7.6. Умов та правил надання банківських послуг, при порушенні клієнтом строків платежів щодо будь-якого грошового зобов`язання, передбачених договором більш ніж на 30 днів, боржник повинен сплатити банку штраф, розмір якого встановлений тарифами договору. Згідно п. 3.1.1 Умов та правил надання банківських послуг, викладених на банківському сайті www/privatbank.ua, для надання послуг Банк відкриває клієнту картрахунок, видає клієнту карти, їх вид та строк дії визначений в Заяві та в Пам`ятці клієнта, підписанням якого клієнт та банк укладають договір про надання банківських послуг. Датою укладання Договору є дата відкриття рахунку, вказана у розділі «відмітки банку» Заяви. Пунктом 1 ст. 1054 Цивільного кодексу України встановлено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст. 1048 ЦК України кредитор має право на одержання від позичальника відсотків нарахованих на суму боргу до дня його повернення. Розмір і порядок одержання відсотків встановлюється договором. Відповідно до ст.ст. 525, 526 Цивільного кодексу України зобов`язання мають виконуватися належним чином відповідно до умов договору та Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства, а при відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається. Разом з тим, матеріалами справи встановлено, що в процесі розгляду справи, 26.07.2019 року між сторонами, а саме між АТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON] була укладена додаткова угода № 1 до кредитного договору № SAMDN52000079029697 від 25.03.2013 року, згідно п.1.2 якої встановлено на дату підписання цієї додаткової угоди заборгованість за договором у розмірі 25022 грн, що складає заборгованість за основним боргом 6905,14 грн, відсотками 18116,86 грн. Згідно приєднаних до матеріалів справи квитанцій від 26.07.2019 року, відповідач сплатив усю обумовлену сторонами у додатковій угоді № 1 суму у розмірі 25022 грн. Відповідно до довідки № HRUEIR9QQJQ75KVB від 01.08.2019 року, [PERSON] станом на 01.08.2019 року не має заборгованості перед АТ КБ «ПриватБанк». З урахуванням усього вищевикладеного, на основі повно та всебічно досліджених доказів, у сенсі розуміння вимог чинного законодавства, прийнявши до уваги повне погашення заборгованості позичальника перед кредитором, та відсутність заборгованості [PERSON] перед АТ КБ «ПриватБанк» станом на 01.08.2019 року, суд не вдаючись до оцінки стверджень, висловлених сторонами по справі у відзиві та відповіді на відзив, за достатності для цього підстав, вважає позовні вимоги Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» до [PERSON] про стягнення заборгованості необґрунтованими, а отже такими, що задоволенню не підлягають.

Outcome: dismissed