Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-16 00:00:00

21 серпня 2018 року [PERSON], від імені якої діє адвокат [PERSON], пред'явила в суд позов до товариства з обмеженою відповідальністю «Оазіс Тревел Україна», третіх осіб без самостійних вимог на стороні відповідача - товариства з обмеженою відповідальністю «Спільне Українсько-Канадське підприємство «МІСТ-ТУР», публічного акціонерного товариства «Банк Інвестицій та Заощаджень» про відшкодування майнової та моральної шкоди, в якому просить стягнути із товариства з обмеженою відповідальністю «Оазіс Тревел Україна» кошти у розмірі 221 893, 09 грн. (двісті двадцять одна тисяча вісімсот дев'яносто три гривні 09 коп.), в тому числі: 77 951,00 грн. - майнової шкоди, 123 942,09 грн. - пені та 20 000,00 грн - моральної шкоди. В обґрунтування позову зазначила, що 20 квітня 2018 року нею було укладено договір про надання туристичних послуг б/н з ТзОВ СП «Міст-Тур» (Турагентом), що діяло від імені, під контролем та за дорученням ТОВ «Оазіс Тревел Україна» (Туроператора), згідно з умовами якого туроператор зобов'язався організувати для позивача тур на 4 осіб в Туніс з 29 червня 2018 року по 10 липня 2018 року, який включає в себе бронювання авіаквитків на літак, розміщення в готелі, харчування, трансфер, екскурсійну програму та медичне страхування. Зобов'язання за умовами цього договору з оплати туристичних послуг позивачем були виконані у повному обсязі та вчасно, що підтверджується квитанціями про оплату від 29.05.2018 р. на суму 38951,00 грн. та від 19.04.2018 р. на суму 39000,00 грн. Проте, на порушення умов договору, Туроператор (ТОВ «Оазіс Тревел Україна») у строк, встановлений в договорі не організував наведений вище тур. Натомість 27.06.2018 р. авіакомпанія, яка повинна була організовувати переліт позивача, на власному сайті поширила інформацію, що внаслідок заборгованості ТзОВ «Оазіс Тревел Україна» всі авіарейси, замовлені цим Туроператором скасовуються. Отримавши таку інформацію, 02.07.2018 року позивач звернулася до Турагента (ТзОВ СП «Міст-Тур»), який є представником Туроператора, із заявою про повернення коштів, сплачених за тур, або надання іншого туру у строк, не пізніше 04 липня 2018 року. Проте у вказаний строк інший тур не був запропонований та кошти, сплачені за тур в Туніс у розмірі 77 951,00 грн так і не були відшкодовані позивачу - [PERSON] Крім того, в процесі досудового врегулювання спору, представником позивача - адвокатом [PERSON] відповідачу надсилалася вимога про відшкодування завданих збитків від 03.08.2018 р. Вказана вимога надсилалася поштою, цінним листом, а також в електронній формі на офіційну електронну пошту відповідача. Проте станом на час подання позовної заяви, лист відповідачем не отриманий з відділення поштового зв'язку, а відповідь на електронну вимогу, надіслану 08.08.2018 р. не надходила. З врахуванням ступеня вини відповідача, його ігнорування вимоги про повернення коштів, сплачених за тур від 03.08.2018 р., позбавлення позивача та його сім'ї можливості відпочити та оздоровитися, у зв'язку з неповерненням коштів за тур, що так і не відбувся, зважаючи на вимоги розумності та справедливості, позивач оцінила розмір моральної шкоди, завданий їй та членам її сім'ї у 20 000,00 грн. Посилаючись на вищенаведене, просить стягнути із товариства з обмеженою відповідальністю «Оазіс Тревел Україна» кошти у розмірі 221 893, 09 грн., в тому числі: 77 951,00 грн. - майнової шкоди, 123 942,09 грн. - пені та 20 000,00 грн. - моральної шкоди. В судове засідання, яке після оголошення перерви було призначено на 17 грудня 2018 року о 12.00 год., позивач [PERSON] та її представники не з'явились та представник позивача - адвокат [PERSON] подала заяву, в якій просить позов задовольнити, розгляд справи проводити без її участі та проти винесення заочного рішення не заперечує. Представник відповідача ТзОВ «Оазис Тревел Україна» в судове засідання жодного разу не з'явився, хоч про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Третя особа без самостійних вимог на стороні відповідача - ТзОВ «Спільне Українсько-Канадське підприємство «МІСТ-ТУР» в судове засідання не з'явився та у своєму клопотанні про залучення третьою особою без самостійних вимог на стороні відповідача - товариства з обмеженою відповідальністю «Авіакомпанія «Браво», визнали, що тур не провели, кошти за тур не повернули. Оскільки в матеріалах справи достатньо доказів для розгляду справи без їх участі, суд вважає за можливе заслухати справу на підставі наявних доказів, відповідно до вимог ст. 280 ЦПК України провести заочний розгляд справи. У відповідності до положень ч.2 ст. 247 ЦПК України у зв'язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового засідання 17 грудня 2018 року за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. З'ясувавши дійсні обставини справи, права та обов'язки сторін, дослідивши зібрані у справі докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення з наступних підстав. 20 квітня 2018 року між ТзОВ СП «Міст-Тур» (Турагентом), що діяло від імені, під контролем та за дорученням ТОВ «Оазіс Тревел Україна» (Туроператора) на підставі Агентського договору №2012/1091 від 05.01.2012 р., та громадянкою [PERSON] (Туристом, Позивачем) було укладено Договір про надання туристичних послуг б/н (далі - «Договір»). Відповідно до визначень, наведених в Договорі, Договір про надання туристичних послуг - письмова угода між Туроператором та Туристом, предметом якої є надання Туроператором та його контрагентами комплексу туристичних послуг як на території України, так і за її межами. Отже, взаємні права та обов'язки за цим Договором виникли між ТОВ «Оазіс Тревел Україна», як Туроператором та [PERSON], як Туристом. Згідно із п. 1.1. Договору, за цим Договором Туроператор зобов'язується забезпечити надання Туристу туристичного продукту (туру), на умовах, визначених цим Договором, а Турист зобов'язується прийняти і своєчасно, в повному обсязі оплатити вартість туру, згідно цього Договору. В цілях виконання даного Договору Туроператор надає туристичний продукт, що відповідає вказаним в Договорі вимогам Туриста. Відповідно до п. 2.1.1. Договору, Турист зобов'язується своєчасно, у повному обсязі відповідно до умов цього Договору та калькуляції оплатити вартість туристичних послуг, що надаються оператором, але в будь-якому разі не пізніше 29.05.2018 р. Вартість послуг за цим Договором є еквівалентною 2940,00 доларів США за курсом на день оплати. Вартість послуг, визначена даним Договором в еквіваленті в іноземній валюті, сплачується у гривнях за фіксованим курсом, що становить по відношенню до євро (долару США) на день здійснення оплати. На виконання своїх обов'язків за цим Договором, позивачем на рахунок Турагента було сплачено двома платежами вартість туристичних послуг: 19.04.2018 року - 39 000, 00 грн. та 29.05.2018 р. - 38 951, 00 грн., що підтверджується квитанціями про оплату. Згідно із п. 2.6.1. Договору Туроператор зобов'язувався організувати для Позивача тур на 4 осіб в Туніс з 29 червня 2018 року по 10 липня 2018 року, який включає в себе бронювання авіаквитків на літак, що слідує за маршрутом Львів - Ендида - Львів (авіа переліт забезпечується авіакомпанією BRAVO AIRWAYS), розміщення в готелі LTI BELLEVUE PARK, харчування, трансфер, екскурсійну програму та медичне страхування. 27.06.2018 р. авіакомпанія, яка повинна була організовувати переліт Туриста на власному сайті поширила інформацію, що внаслідок заборгованості ТОВ «Оазіс Тревел Україна» всі авіарейси, замовлені цим Туроператором скасовуються. 02.07.2018 року позивачем до Турагента, як представника Туроператора, було подано заяву про повернення коштів, сплачених за тур або надання іншого туру у строк, не пізніше 04 липня 2018 року. Проте у вказаний позивачем строк інший тур не був запропонований та кошти, сплачені за тур в Туніс у розмірі 77 951,00 грн. не були відшкодовані. 03.08.2018 р. в процесі досудового врегулювання спору, представником позивача - адвокатом [PERSON] відповідачу надсилалася вимога про відшкодування завданих збитків. Вказана вимога надсилалася поштою, цінним листом, а також в електронній формі на офіційну електронну пошту Відповідача. Проте лист відповідачем не отриманий з відділення поштового зв'язку, а відповідь на електронну вимогу, надіслану 08.08.2018 р. не надходила. Відповідно до ст. 20 Закону України «Про туризм», за договором на туристичне обслуговування одна сторона (туроператор, турагент) за встановлену договором плату зобов'язується забезпечити надання за замовленням іншої сторони (туриста) комплексу туристичних послуг (туристичний продукт). Згідно з ч. 2 ст. 20 Закону України «Про туризм» до договору на туристичне обслуговування застосовується загальні положення договору про надання послуг, якщо інше не передбачено законом та не суперечить суті зобов'язання. Відповідно до ч. 15 ст. 20 Закону України «Про туризм» якість туристичних послуг має відповідати умовам договору на туристичне обслуговування, порядок і способи захисту порушених прав туристів визначаються Законом України «Про захист прав споживачів». Статтею 1 Закону України «Про туризм» визначено, що туристичний продукт - це попередньо розроблений комплекс туристичних послуг, який поєднує не менше ніж дві такі послуги, що реалізується або пропонується для реалізації за визначеною ціною, до складу якого входять послуги перевезення, послуги розміщення та інші туристичні послуги, не пов'язані з перевезенням і розміщенням (послуги з організації відвідувань об'єктів культури, відпочинку та розваг, реалізації сувенірної продукції тощо). Відповідно до ч. 3 ст. 19-1 Закону України «Про туризм», Туроператор (турагент) зобов'язаний додержуватися умов надання комплексу туристичних послуг, про які був поінформований споживач до укладення договору на туристичне обслуговування, крім випадків, коли про зміну таких умов повідомлено споживача до укладення договору або якщо зміни внесено на підставі угоди, укладеної між сторонами договору. Згідно із ч. 7 ст. 20 Закону України «Про туризм» кожна із сторін договору на туристичне обслуговування до початку туристичної подорожі може вимагати внесення змін до цього договору або його розірвання у зв'язку із зміною істотних умов договору та обставин, якими вони керувалися під час укладення договору, зокрема у разі, погіршення умов туристичної подорожі, зміни її строків. Відповідно до ч. 8 ст. 20 Закону України «Про туризм» Туроператор (турагент) зобов'язаний не пізніш як через один день з дня, коли йому стало відомо про зміну обставин, якими сторони керувалися під час укладення договору на туристичне обслуговування, та не пізніш як за три дні до початку туристичної подорожі повідомити туриста про таку зміну обставин з метою надання йому можливості відмовитися від виконання договору без відшкодування шкоди туроператору (турагенту) або внести зміни до договору, змінивши ціну туристичного обслуговування. Відповідно до ч. 11 ст. 20 Закону України «Про туризм» якщо під час виконання договору на туристичне обслуговування туроператор не в змозі надати значну частину туристичного продукту, щодо якого відповідно до договору на туристичне обслуговування сторони досягли згоди, туроператор повинен з метою продовження туристичного обслуговування вжити альтернативних заходів без покладення додаткових витрат на туриста, а в разі потреби відшкодувати йому різницю між запропонованими послугами і тими, які були надані. У разі неможливості здійснення таких заходів або відмови туриста від них туроператор зобов'язаний надати йому без додаткової оплати еквівалентний транспорт для повернення до місця відправлення або іншого місця, на яке погодився турист, а також відшкодувати вартість ненаданих туроператором туристичних послуг і виплатити компенсацію у розмірі, визначеному в договорі за домовленістю сторін. Згідно зі ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Відповідно до статті 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Згідно зі статті 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; відшкодування збитків та моральної шкоди. Відповідно до ч. 12 ст. 20 Закону України «Про туризм» туроператор несе перед туристом відповідальність за невиконання або неналежне виконання умов договору на туристичне обслуговування, крім випадків, якщо: невиконання або неналежне виконання умов договору на туристичне обслуговування сталося з вини третіх осіб, не пов'язаних з наданням послуг, зазначених у цьому договорі, та жодна із сторін про їх настання не знала і не могла знати заздалегідь. Статтею 33 Закону України «Про туризм» передбачено, що суб'єкт туристичної діяльності, який порушив законодавство в галузі туристичної діяльності при наданні туристичної послуги, що завдало шкоду, зобов'язаний відшкодувати туристу збитки у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі. Відповідно до п. 3.2. Договору в разі, якщо невиконанням, неналежним виконанням умов цього Договору однією із Сторін іншій стороні будуть заподіяні збитки, винна сторона зобов'язується відшкодувати такі збитки в повному обсязі. Відповідно до ч. 1 ст. 906 ЦК України збитки, завдані замовнику невиконанням або неналежним виконанням договору про надання послуг за плату, підлягають відшкодуванню виконавцем, у разі наявності його вини, у повному обсязі, якщо інше не встановлено договором. Виконавець, який порушив договір про надання послуг за плату при здійсненні ним підприємницької діяльності, відповідає за це порушення, якщо не доведе, що належне виконання виявилося неможливим внаслідок непереборної сили, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно із ч.1, 2 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобов'язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення. Відповідно до ч.1 ст. 623 ЦК України боржник, який порушив зобов'язання, має відшкодувати кредиторові завдані цим збитки. Відповідно до ч. 3 цієї статті збитки визначаються з урахуванням ринкових цін, що існували на день добровільного задоволення боржником вимоги кредитора у місці, де зобов'язання має бути виконане, а якщо вимога не була задоволена добровільно, - у день пред'явлення позову, якщо інше не встановлено договором або законом. Суд може задовольнити вимогу про відшкодування збитків, беручи до уваги ринкові ціни, що існували на день ухвалення рішення. Відповідно до ч. 1 ст. 10 цього Закону України «Про захист прав споживачів» споживач має право відмовитися від договору про виконання робіт (надання послуг) і вимагати відшкодування збитків, якщо виконавець своєчасно не приступив до виконання зобов'язань за договором або виконує роботу так повільно, що закінчити її у визначений строк стає неможливим. Отже, за змістом ч. ч. 1, 2, 8, 10, 11 ст.20, ч. 2 ст.30, ч. ч. 1, 2 ст.32, ч. 1 ст.33 Закону України «Про туризм», ч. 1 ст. 10 Закону України «Про захист прав споживачів», ст. ст. 526, 610, 611, 612, 623, ч. 5 ст.653, ст. 906 ЦК України майнову відповідальність несе суб'єкт туристичної діяльності, який порушив законодавство в галузі туристичної діяльності при наданні туристичної послуги, порушив умови договору між туристом і суб'єктом туристичної діяльності з надання туристичних послуг, та за вини якого замовнику (туристу) завдано збитків. Зазначена правова позиція висловлена Верховним Судом України у постанові № 6-42цс13 від 03 липня 2013 року. Судом встановлено, що послуги з надання туристичних послуг, відповідно до умов договору, мав надавати саме туроператор - ТзОВ «Оазіс Тревел Україна». 29.06.2018 р. тур, погоджений у Договорі та оплачений позивачем не розпочався з вини туроператора. Згідно із ч. 5 ст. 10 Закону України «Про захист прав споживачів» у разі коли виконавець не може виконати (прострочує виконання) роботу (надання послуги) згідно з договором, за кожний день (кожну годину, якщо тривалість виконання визначено у годинах) прострочення споживачеві сплачується пеня у розмірі трьох відсотків вартості роботи (послуги), якщо інше не передбачено законодавством. У разі коли вартість роботи (послуги) не визначено, виконавець сплачує споживачеві неустойку в розмірі трьох відсотків загальної вартості замовлення. Таким чином, зважаючи на те, що за туристичні послуги позивачем було оплачено у розмірі 77 951,00 грн., а також враховуючи нарахування на день подання позову пені за прострочення 53 днів повернення оплати послуг у розмірі 3% вартості послуги за кожен день прострочення, загальний розмір пені становить 123 942,09 грн. (77 951,00 грн х 3 % х 53 дні). Вимога про стягнення майнової шкоди (збитків), в тому числі пені у розмірі 201 893, 09 грн. (77 951,00 грн. - майнової шкоди +123 942,09 грн. - пені = 201 893, 09 грн.) підлягає задоволенню. Щодо заявлених позовних вимог про стягнення моральної шкоди суд приходить до висновку про часткове задоволення позову у цій частини, виходячи з наступного. Позивач посилається на те, що їй та її сім'ї була завдана моральна шкода у зв'язку з ненаданням туристичних послуг, яку остання оцінила в 20 000,00 грн. За змістом статті 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема відшкодування моральної шкоди. Частиною другою ст. 33 Закону України «Про туризм» заподіяна туристу моральна шкода, якою порушені його законні права, відшкодовується суб'єктом туристичної діяльності в порядку встановленому законом. Відповідно до частини 2 ст. 22 Закону України «Про захист прав споживачів» при задоволенні вимог споживача суд одночасно вирішує питання щодо відшкодування моральної (немайнової) шкоди. Згідно зі ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Також в Постанові Пленуму Верховного Суду України, від 31.03.1995, № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди») зазначено, що відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов'язковому з'ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв'язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з'ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру. При визначенні розміру моральної шкоди суд враховує положення п 9 вищевказаної постанови Пленуму ВС України, відповідно до якої розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров'я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості. У зв'язку з порушенням відповідачем прав споживача, його ігнорування вимоги про повернення коштів, сплачених за тур від 03.08.2018 р., позбавлення позивача та його сім'ї можливості відпочити та оздоровитися, у зв'язку з неповерненням коштів за тур, що так і не відбувся, позивачу та її сім'ї завдано особливих хвилювань і моральних страждань. Тому, враховуючи обсяг душевних та фізичних страждань, виходячи із засад розумності та справедливості суд доходить до висновку, що в користь позивача слід стягнути 12000 грн. моральної шкоди. В задоволенні решти позовних вимог про відшкодування моральної шкоди слід відмовити. Відповідно до вимог ст.141 ЦПК України з відповідача ТзОВ «Оазіс Тревел Україна» на користь позивача підлягає стягненню судові витрати, а саме: судовий збір в сумі 359 (триста п'ятдесят дев'ять) грн. 59 коп. за подання заяви про забезпечення позову.

Outcome: partial