Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-07 00:00:00

20 березня 2015 року позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення боргу за договором позики. В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що на прохання відповідачки, 01 листопада 2012 року оформила кредит в банку на своє ім'я на суму 15000 гривень, грошові кошти, банківську карту та документи по договору передала для [PERSON], яка зобов'язувалася сплатити кредит, про що написала відповідну розписку. Вказуючи на те, що відповідачка зобов'язання не виконала, а з позивачки у судовому порядку було стягнуто кредитну заборгованість, просить стягнути з [PERSON] 15000 гривень на її користь. В судовому засіданні позивачка [PERSON] позовні вимоги підтримала, просить їх задовольнити. Відповідачка [PERSON] позовні вимоги визнала, підтвердила факт отримання грошових коштів в розмірі 15000 гривень від позивачки. Заслухавши пояснення учасників судового розгляду, дослідивши матеріали справи, повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються доводи сторін, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне. Відповідно до ч.1 ст.1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Згідно із ч.2 ст.1046 ЦК України договір позики є укладеним з моменту передачі грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Договір позики укладається в письмовій формі, якщо його сума не менше як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподаткованого мінімуму доходів громадян(ч.1 ст.1047 ЦК України). Частина 2 ст.1047 ЦК України допускає пред'явлення на підтвердження укладення договору позики та його умов розписки позичальника або іншого документа, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної суми грошей або кількості речей. В судовому засіданні об'єктивно встановлено, що розпискою від 23 квітня 2013 року між сторонами укладено договір позики, відповідно до якого позивачка передала, а відповідачка отримала грошові кошти в розмірі 15000 гривень, станом на 28 листопада 2014 року відповідачка кошти не повернула. Дані обставини підтверджуються оригіналом розписки від 23 квітня 2013 року, копією рішення Славутського міськрайонного суду Хмельницької області від 28 листопада 2014 року. Відповідно до ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що за звичайно ставляться. Розмір боргу за договором позики складає 15000 гривень. З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що [PERSON] не виконала свого грошового зобов'язання, а тому позов підлягає задоволенню, з відповідачки підлягає стягненню на користь позивачки борг за договором позики в розмірі 15000 гривень. Крім того, на користь [PERSON] відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України також підлягають стягненню судові витрати в розмірі 243,60 гривень. Виходячи з наведеного,

Outcome: approved