Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-24 00:00:00

21 липня 2017 року завідуючий 5-м відділенням КЗ Першої обласної спеціалізованої лікарні м.Ромни звернувся до суду із заявою про продовження примусової госпіталізації до психіатричного закладу [PERSON] . Свої вимоги мотивував тим, що [PERSON] був визнаний недієздатним 26 червня 2003 року. 27.07.2016 року [PERSON] був госпіталізований до 1 ОСЛ м.Ромни. Згідно ст. 15 ЗУ «Про психіатричну допомогу» [PERSON] щомісяця оглядався комісійно, виносились рішення про необхідність продовження його лікування. 18.07.2017 року був оглянутий комісією лікарів-психіатрів, яка прийшла до висновку, що [PERSON] виявляє ознаки тяжкого психічного розладу, який обумовлює його небезпеку для себе і оточуючих та може завдати суттєву шкоду його здоровю внаслідок погіршення психічного стану, у разі, якщо особі не буде надана психіатрична допомога, пацієнт не здатен задовільнити життєві потреби на мінімальному рівні. Подальше лікування [PERSON] можливе тільки в умовах психіатричного стаціонару. Тому просив продовжити примусову госпіталізацію [PERSON] У судовому засіданні представник 5 відділення КЗ Першої обласної спеціалізованої лікарні м.Ромни підтримав заяву та прохав її задовольнити, посилаючись на викладені в ній обставини. [PERSON] в судове засідання не зявився. Згідно довідки 1 ОСЛ за своїм психічним станом він не може знаходитись на судовому засіданні при розгляді заяви про продовження госпіталізації . Заінтересована особа [PERSON] та соба, яка надає правову допомогу не заперечували проти заяви. Прокурор також не заперечував проти задоволення заяви. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши висновок комісії лікарів-психіатрів, суд вважає, що заява про продовження госпіталізації [PERSON] підлягає задоволенню відповідно до вимог ст.ст. 14, 17 Закону України «Про психіатричну допомогу» Судом встановлено, що рішенням Роменського міськрайонного суду Сумської області від 26 червня 2003 року [PERSON] було визнано недієздатним. Рішенням Роменського міськрайонного суду від 23 грудня 2016 року було встановлено опіку над [PERSON] та призначено його опікуном сестру-господиню КУСОР Хмелівського психоневрологічного інтернату [PERSON] 29 липня 2016 року рішенням Роменського міськрайонного суду до [PERSON] застосовано госпіталізацію в стаціонар КЗ СОР « 1 ОСЛ м.Ромни» у примусовому порядку без його усвідомленої згоди. Рішенням Роменського міськрайонного суду від 27 січня 2017 року [PERSON] було продовжено госпіталізацію до психіатричного закладу в примусовому порядку строком до 6 місяців. [PERSON] страждає психічним захворюванням у вигляді «Легка розумова відсталість із значним порушенням поведінки. На момент огляду виявляє ознаки тяжкого психічного розладу. По своєму стану є безпорадним, не може задовільнити життєві потреби на достатньому рівні. Внаслідок відсутності можливості усвідомлювати значення своїх дій є потенційно небезпечним до оточуючих. Такий стан є постійним. Це підтверджується як висновком комісії лікарів, так і пояснення в судовому засіданні лікаря- психіатра [PERSON] та опікун [PERSON] Суд вважає, що [PERSON] необхідно продовжити примусову госпіталізацію до психіатричного закладу в примусовому порядку, згідно вимог ст.ст. 14, 17, 22 Закону України «Про психіатричну допомогу», так як він виявляє ознаки тяжкого психічного розладу, внаслідок чого є небезпечним для оточуючих, та не може задовольнити свої життєві потреби на достатньому рівні.

Outcome: approved