Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-25 00:00:00

20 червня 2017 року позивач [PERSON], в інтересах якого діє за довіреністю [PERSON], звернувся до суду з позовом, який в подальшому уточнив (в ред. від 31.10.2017), до відповідача [PERSON] про зменшення розміру аліментів. В обґрунтування позовних вимог зазначив, що за рішенням суду від 07 лютого 2008 року з нього стягнуті аліменти на користь відповідача на утримання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], аліменти в розмірі 1/4 частини усіх видів доходів, щомісячно, до досягнення дитиною повноліття. Після стягнення аліментів, у позивача відбулися зміни матеріального та сімейного стану, в звязку з чим він не має можливості сплачувати аліменти у визначеному судом розмірі. Як на підставу зміни матеріального та сімейного стану посилався на те, що 28.12.2013 уклав шлюб з [PERSON], від цього шлюбу 18.02.2014 у них народилася дитина [PERSON], окрім того, у дружини позивача є неповнолітня дитина від першого шлюбу, яка проживає разом із сімєю позивача. Через складну фінансову ситуацію в родині, існує заборгованість зі сплати за комунальні послуги. Дружина та дитина повністю перебувають на утриманні позивача і потребують його матеріальної допомоги, оскільки хворіють і потребують на лікування, дружина в звязку з хворобою не працює. Крім того, позивач зазначив в позові, що він є учасником бойових дій, і з його утримання та з заробітної плати за основним місцем роботи утримуються аліменти, і цієї суми, на його думку, буде достатньо для утримання сина [PERSON], і зменшення розміру аліментів до 1/8 частини не порушить прав дитини. Ухвалою суду від 31 липня 2017 року було відкрито провадження у справі та призначено до судового розгляду на 07 серпня 2017 року, який не відбувся через неявку учасників справи. Ухвалою суду від 05 вересня 2017 року судовий розгляд був відкладений через неявки учасників справи. 29 вересня 2017 року судовий розгляд був відкладений в звязку з наданням часу представнику позивачу для ознайомлення із зустрічним позовом з метою надання пояснень щодо можливості прийняття зустрічного позову та обєднання в одне провадження. 31 жовтня 2017 року відмовлено в прийнятті зустрічного позову, надано час представнику відповідача для ознайомлення із уточненим позовом, який надійшов до суду 31 жовтня 2017 року. 30 листопада 2017 року ухвалою суду судовий розгляд був відкладений за клопотанням позивача через хворобу його представника. 26 січня 2018 року за клопотання відповідача судовий розгляд відкладений на 26 лютого 2018 року через зайнятість представника відповідача в іншому судовому процесі. В судовому засіданні представник позивача підтримала позовні вимоги, просила їх задовольнити, пояснила, що у позивача вже після стягнення аліментів на утримання дитини від першого шлюбу, відбулися зміни матеріального та сімейного стану, зокрема він одружився, у нього народилася дитина від другого шлюбу, в звязку із виниклою заборгованістю у позивача відраховуються значні суми аліментів. Відповідач в судовому засіданні заперечила проти задоволення позовних вимог, зазначила, що тривалий час вона зовсім не отримувала аліменти, або в невеликому розмірі, позивач не приймає участь у вихованні дитини, не обізнаний щодо необхідного матеріального забезпечення для повноцінного розвитку дитини. Представник відповідача в судовому засіданні заперечив проти задоволення позовних вимог, суду пояснив, що позивачем не доведено факт утримання дружини, яка отримувала соціальну допомогу на дитину, не доведено факт її непрацездатності, а також зазначив, що суми, які утримуються із доходів позивача саме в такому розмірі, через те, що позивач, будучи обізнаним про стягнення з нього аліментів з усіх видів доходів, не повідомив про перебування на військовій службі державному виконавцю, в звязку з цим утворилася заборгованість. Зауважив, що за період після стягнення аліментів матеріальний стан позивача поліпшився з огляду на отримані ним доходи. Третя особа в судовому засіданні підтримала позовні вимоги, суду пояснила, що перебуває разом із спільної дитиною на утриманні позивача, вона і дитина потребують лікування, в сімї виникла заборгованість з оплати комунальних послуг, крім того, позивач витрачає кошти на оренду квартири в м. Кіровограді в звязку з проходженням в цьому місті військової служби, у нього з доходів утримують дуже великі суми, і якщо зменшити розмір аліментів на користь відповідача це не погіршить становище дитини від першого шлюбу позивача. Суд, заслухавши пояснення учасників справи, дослідивши письмові докази у справі, дійшов висновку про відмову в задоволенні позовних вимог з таких підстав. Рішенням Жовтневого районного суду м. Кривого рогу від 07 лютого 2008 року з [PERSON] стягнуті аліменти на користь [PERSON] на утримання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку щомісячно до досягнення дитиною повноліття (а.с. 6). 28 грудня 2013 року [PERSON] уклав шлюб із [PERSON], яка змінила прізвище після реєстрації шлюбу на «Мартинюк» (а.с. 8). 18 лютого 2014 року у [PERSON] народилася дочка [PERSON] (а.с. 9). [PERSON] є учасником бойових дій і за ним зберігається місце за основною роботою в ПрАТ «Криворізький завод гірничого обладнання» (а.с.12, 31-33). Позивач отримує мінімальну заробітну плату за основним місцем роботи та грошове забезпечення за місцем проходження військової служби, про що зазначила представник позивача в судовому засіданні і не оспорювалося іншими учасниками справи, і також підтверджено письмовими доказами довідкою про прибутки та стягнуті аліменти, виданої ПрАТ «Криворізький завод гірничого обладнання» № 350 від 25.05.2017 (а.с. 31-36) і довідкою № б/н від 04.09.2017, виданої ВЧ А0680 (а.с. 47). Із зазначених вище письмових доказів вбачається, що позивач, починаючи з жовтня 2014 року проходить військову службу, його грошове забезпечення за серпень 2017 року становить 10\~430,36 грн., заробітна плата за квітень 2017 року за основним місцем роботи 3501 грн. Крім того, [PERSON] не сплачував аліменти з грошового забезпечення в період з жовтня 2014 року по березень 2017 року, утримання аліментів почалися з квітня 2017 року. Як вбачається з копії довідки, виданої УПСЗН в Металургійному районі м. Кривого Рогу від 10.10.2017 за № 6618, [PERSON] знаходиться на обліку в УПСЗН і отримує щомісячну одноразову допомогу при народженні 1-єї дитини в розмірі 1075,00 грн. (а.с. 48). Позивач [PERSON], його дружина [PERSON], їх спільна дитина дочка [PERSON], та сина дружини від першого шлюбу - Тимур, [INFO], проживають разом за адресою: [ADDRESS] (а.с. 39). Відповідно до ст. 18 Конвенції про права дитини батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Відповідно до ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Відповідно до ч. 1 ст. 182 Сімейного кодексу України у відповідності до якої,\~при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. З вказаними висновками суду 1 інстанції колегія суддів не погоджується, виходячи з наступного. Відповідно до вимог ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч.3 ст.181, ч.1 ст.184 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини(аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі. Статтею 192 СК України передбачено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось з них. В п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» роз'яснено, що відповідно до ст.192 СК України розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв'язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров'я когось із них. У новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили.\~ При цьому, з аналізу\~статті 192 СК України\~й наданих Пленумом Верховного Суду України розяснень вбачається, що зміна розміру аліментів є правом, а не обовязком суду, тобто суд, виходячи з конкретних обставин справи, може задовольнити позов про зміну розміру аліментів (повністю або частково) або відмовити в задоволенні позову. З аналізу даних правових норм вбачається, що при вирішенні питання про зменшення розміру аліментів, слід зясовувати чи змінилося матеріальне становище, сімейний стан та стан здоровя сторін, і що ця зміна впливає на змогу сплачувати аліменти у вже визначеному розмірі. Особа, яка сплачує аліменти - платник аліментів, вправі звернутися до суду з позовом про зменшення розміру аліментів на дитину у тих випадках, коли погіршилося його матеріальне становище, сімейний стан чи стан його здоров'я або ж покращилося матеріальне становище, сімейний стан чи стан здоров'я одержувача аліментів. На підставі викладеного, враховуючи такі обставини, що позивач одружився і в нього народилася ще одна дитина, однак це не є беззаперечною підставою для зменшення розміру аліментів, виходячи з того, що його матеріальне становище змінилося вбік поліпшення, розмір вже стягнутих аліментів, навіть при наявності ще однієї дитини, не є завищеним і таким, що негативно впливає на нього та малолітню дочку, і які позивач не в змозі сплачувати, враховуючи свій обовязок утримувати й неповнолітнього сина також, підстав для зменшення розміру аліментів, немає. Доводи представника позивача щодо перебування на утримання позивача дружини, яка не працює через хворобу, не знайшли свого підтвердження, факт непрацездатності третьої особи по справі не був доведений суду належними та допустимими доказами. Також, суд не приймає доводи представника позивача та третьої особи про те, що з позивача утримується 50% його доходів, оскільки судом встановлено і цей факт не оспорювався учасниками справи, що у позивача утворилася заборгованість, яку він і сплачує, а тому розмір утримань є більшим ніж 1/4 частина, яка стягнута за рішенням суду, однак виплата заборгованості по аліментах не є підставою для зменшення самого розміру аліментів на утримання дитини. Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України, в звязку з відмовою в задоволенні позовних вимог, витрати на оплату судового збору позивачу не відшкодовуються.

Outcome: dismissed