Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-07 00:00:00

19 січня 2016 року представник позивача ПАТ КБ «Укрсоцбанк» - [PERSON] звернулась до Красноармійського міськрайонного суду Донецької області із зазначеним позовом. Позовні вимоги мотивує тим, що згідно 25 вересня 2008 року між ПАТ «Укрсоцбанк» та [PERSON] укладено кредитним договором № 452-08Ф, відповідно до умов якого [PERSON] було надано у користування для придбання автомобіля марки DACIA Logan 90К кредит у сумі 63\~000 гривень, зі сплатою 21 % річних та кінцевим строком погашення заборгованості до 10 вересня 2019 року. Позивач зазначає, що в порушення умов укладеного кредитного договору відповідач [PERSON] ухиляється від взятих на себе зобовязань, не погашає кредит та щомісячну сплату відсотків за фактичне використання кредитних коштів і станом на 21 жовтня 2015 року заборгованість перед банком становить 148\~089 грн. 02 коп., з яких: 59019 грн. 98 коп.- сума заборгованості за кредитом, 42\~621 грн. 66коп. - сума заборгованості за відсотками, 14548 грн. 40 коп. сума пені за несвоєчасне повернення кредиту, 9579 грн. 01 коп. сума пені за несвоєчасне повернення відсотків, 13254 грн. 57 коп. сума інфляційних витрат за кредитом, 9065 грн. 39 коп. сума інфляційних витрат за відсотками. З огляду на вищенаведене просить суд ухвалити рішення, яким позовні вимоги задовольнити у повному обсязі та стягнути з відповідача [PERSON] на користь ПАТ «Укрсоцбанк» заборгованість за договором кредиту та витрати по сплаті судового збору. Представник позивача [PERSON] в судовому засіданні, яке відбулося 14 березня 2016 року надав пояснення аналогічні змісту позовної заяви, які уточнив, надавши пояснення на письмове заперечення представника відповідача, згідно якого погодився із доводами відповідача щодо не стягнення з нього штрафних санкцій. Зокрема визнав, що оскільки Законом України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» від 02 вересня 2014 року введено мораторій на нарахування пені та штрафів на основну суму заборгованості за кредитними зобовязанням, відтак з 14 квітня 2014 року не підлягає стягненню з відповідача пеня за даним кредитним договором. Таким чином, з урахуванням наданих письмових пояснень вважає, що заборгованість відповідача перед банком станом на 21 жовтня 2015 року становить 42621 грн. 66 коп.- прострочена заборгованість за відсотками, 45922 грн. 73 коп.- сума дострокового стягнення кредиту, які підлягають стягненню з відповідача. Крім того, у судовому засіданні завив клопотання про відкладення розгляду справи для надання уточненої позовної заяви із зменшенням суми заборгованості відповідача з урахуванням вимог Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції», а також надання уточненого розрахунку заборгованості. Зазначене клопотання представника позивача, з урахуванням думки представника відповідача було задоволено та у судовому засідання було оголошено перерву до 28 березня 2016 року. Однак, ні 28 березня 2016 року, ні 08 квітня 2016 року представник позивача у судове засідання не зявився, уточнену позовну заяву із новим розрахунком суду не надав, лише надіслав заяву про розгляд справи у їх відсутність, позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Відповідач [PERSON] у судове засідання не зявився надав суду заяву про розгляд справи у його відсутність. Представник відповідача [PERSON] у судове засідання 08 квітня 2016 року не зявилася надала суду заяву про розгляд справи у її відсутність. Водночас, у судовому засіданні, яке відбулося 15 лютого 2016 року, представник відповідача позов визнала частково, надала пояснення аналогічні змісту заперечення на позовну заяву, що містяться в матеріалах справи. Додатково суду пояснила, що до вимог банку про стягнення заборгованості за кредитом та процентів за користування кредитом слід застосувати строк позовної давності та просила позов ПАТ «Укрсоцбанк» задовольнити частково, стягнувши з [PERSON] на користь ПАТ «Укрсоцбанк» заборгованість за кредитом у сумі 18598 грн. та заборгованість за процентами у сумі 5473грн. 07 коп. Що стосуються позовних вимог банку в частині стягнення штрафних санкції то, з урахуванням вимог ст. 2 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції», у задоволені таких слід відмовити. Крім того, представник відповідача зазначила, що позичальник, востаннє виконував свої зобовязання зі сплати кредиту 17 листопада 2010 року, а до уду банк звернувся вже в січні 2016 року, з вимогами про стягнення заборгованості надавши розрахунок заборгованості станом на 21 жовтня 2015 року. Зясувавши дійсні обставини справи, дослідивши зібрані у справі докази у їх сукупності, суд приходить до наступного висновку. Відповідно до\~ст.1054 ЦК України\~за кредитним договором банк зобов'язується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та\~на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити відсотки. Згідно ст. 526 ЦК України\~зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. За правилами\~ст.611 ЦК України\~разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов'язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди. Порушенням зобов'язання, з точки зору\~ст.610 ЦК України,\~\~є його невиконання або виконання з порушенням\~\~умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Одним із видів порушення зобов'язання є прострочення - невиконання зобов'язання в обумовлений сторонами строк. Якщо в зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню в цей строк (термін) Судом встановлено, що 25 вересня 2008 року між Акціонерно-комерційним банком соціального розвитку «Укрсоцбанк», правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство «Укрсоцбанк», та [PERSON] укладено кредитний договір 452-08Ф від 25 вересня 2008 року, згідно умов якого [PERSON] було надано у користування кредит у сумі 63\~000 грн. для оплати придбаного автомобіля, згідно договору купівлі продажу № 61 від 23 вересня 2008 року, укладеного з ТОВ ЗЕД [PERSON]. Кредит був наданий, зі сплатою 21 % річних, кінцевим строком погашення заборгованості до 10 вересня 2015 року (а.с 5). Згідно додаткової угоди №1 від 09 вересня 2009 року про внесення змін до договору кредиту № 452-08Ф від 25 вересня 2008 року, п.п.1.1., 1.1.1, 1.2 викладено у новій редакції. Зокрема, відповідно до п. 1.1.1. даного Договору кредиту погашення кредиту здійснюється на пізніше 10 числа кожного місяця, починаючи з жовтня 2008 року (останній платіж 2033 року) та з кінцевим терміном повернення заборгованості по кредиту до 10 вересня 2019 року, на умовах, визначених цим Договором (а.с.12). Згідно нової редакції п. 1.2 договору кредиту, частина кредиту в розмірі 63000 грн. надається позичальнику для оплати придбаного автомобіля, згідно договору купівлі-продажу № 61 від 23 вересня 2009 року, укладеного з ТОВ ЗЕД [PERSON], а частина кредиту у сумі 4063 грн. 24 коп. на модернізацію транспортного засобу (а.с.13). Погашення кредиту має відбуватися до 10 числа кожного місяця, починаючи з 10 жовтня 2008 року за графіком і в сумах, які прописані в Додатку № 1 до договору кредиту Відповідно до п. 2.4.3. даного договору кредиту проценти, нараховані на прострочену заборгованість за кредитом вважаються простроченими процентами. Відповідно до п. 2.4.1. даного договору кредиту сплата процентів здійснюється щомісячно у валюті наданого кредиту на рахунок № 3739 в ДОФ АКБ «Укрсоцбанк» в період сплати, за який приймається період з «1» по «10» число місяця наступного за звітним місяцем. Відповідно до п. 2.5. даного договору кредиту погашення заборгованості позичальника за цим договором здійснюється в наступній черговості: прострочена заборгованість за нарахованими процентами; прострочена заборгованість за комісіями; прострочена заборгованість за Кредитом; строкова заборгованість за нарахованими процентами; строкова заборгованість за комісіями; строкова заборгованість за Кредитом; пеня за порушення строків повернення Кредиту та сплати процентів; штрафні санкції. Відповідно до п. 3.3.7. даного договору кредиту Позичальник зобовязаний сплачувати проценти за використання кредиту в порядку, визначеному п. п. 2.4., 2.5. цього Договору. Відповідно до п. 3.3.9. даного договору кредиту Позичальник зобовязаний своєчасно та в повному обсязі погашати кредит із нарахованими процентами за фактичний час його використання та можливими штрафними санкціями в порядку, визначеному п. 1.1.цього Договору. Відповідно до п. 4.1. даного договору кредиту у разі прострочення позичальником строків сплати процентів, визначених п. 2.4. цього Договору, а також прострочення строків повернення Кредиту, визначених п. 1.1. цього Договору, позичальник сплачує кредиторові пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діє у період прострочення, від несвоєчасно сплаченої суми за кожний день прострочення. Відповідно до п. 4.4. даного договору кредиту нарахування неустойки (пені) здійснюється щоденно з дня виникнення простроченої заборгованості за Кредитом та/або нарахованими процентами до моменту сплати зазначеної заборгованості, але не більше одного року з моменту виникнення цієї заборгованості. Відповідно до п. 4.2. даного договору кредиту, у разі порушення позичальником вимог п. п. 3.3.2. - 3.3.17. цього договору, позичальник зобов'язаний сплатити кредитору штраф у розмірі 10 відсотків від суми фактичної заборгованості за Кредитом та нарахованими процентами, за кожний випадок. Відповідно до п. 4.5. даного договору кредиту у разі порушення строку перерахування кредитних коштів, передбаченого пунктом 3.1.1. цього договору, з вини кредитора, кредитор сплачує позичальнику пеню в розмірі 0,005 процента від несвоєчасно перерахованої суми кредитних коштів за кожний день прострочення, але не більше подвійної облікової ставки НБУ, що діяла у період невиконання зобов'язань за цим Договором. Судом встановлено, що не заперечувалось сторонами, що [PERSON] не виконує належним чином зобов'язання за договором кредиту, який є предметом спору, в результаті чого станом на 21 жовтня 2015 року виникла прострочена заборгованість, яка становить з урахуванням пояснень представника позивача та наданого ним письмового пояснення становить 42621 грн. 66 коп.- прострочена сума заборгованості за відсотками та 45\~922 грн. 73 коп. прострочена сума заборгованості за кредитом. Судом об'єктивно встановлено, що між сторонами у справі на підставі укладеного договору виникли солідарні зобов'язання, забезпечені договором застави транспортного засобу. Проте, всупереч взятим на себе зобов'язанням по виплаті кредитних коштів у визначені договором строки, відповідач їх належним чином не виконував, що також не заперечували сторони. Разом з тим, сторони у п.3.2.2., 3.2.3. даного договору кредиту встановили, що у разі невиконання (неналежного виконання) позичальником обов'язків, визначених п п. 3.2.3.1-3.2.3.6 цього Договору, протягом 30 календарних днів, з дати одержання повідомлення кредитора згідно з п.3.2.3 цього договору, позичальник зобов'язаний повернути в повному обсязі кредит, нараховані проценти з можливою неустойкою. Судом встановлено, що відповідач здійснював повернення грошових коштів за даним договором кредиту лише 02 лютого 2009 року у сумі 64 грн., 07 травня 2009 року у сумі 3683 грн. 25 коп. та 17 листопада 2010 року у сумі 2793 грн. 26 коп., однак позивач протягом пяти років не звертався для захисту свого цивільного права, перешкод цьому судом не встановлено (а.с. 14 на звороті). Дата виникнення простроченої заборгованості (прострочена заборгованість) по тілу кредиту у відповідача [PERSON] за договором кредиту, з урахуванням п. п.3.2.2., 3.2.3. даного договору 11 січня 2010 року (а.с. 14 на звороті). Строк виконання кожного щомісячного зобов'язання згідно із ч. 3 ст. 254 ЦК України спливає у відповідне число останнього місяця строку. Перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов'язано його початок (ст.253 ЦК України ). Відповідно до ст. 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови в позові (ч. 4 ст. 267 ЦК України ). За загальним правилом перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (частина перша статті 261 ЦК України ). Відповідно до ст. 261 ЦК України початок перебігу позовної давності співпадає з моментом виникнення у зацікавленої сторони права на позов. Перебіг позовної давності за вимогами кредитора, які випливають з порушення боржником умов договору (графіка погашення кредиту) про погашення боргу частинами (щомісячними платежами), починається стосовно кожної окремої частини, від дня, коли відбулося це порушення. Позовна давність у таких випадках обчислюється окремо по кожному простроченому платежу. У разі порушення боржником строків сплати чергових платежів, передбачених договором, відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України, кредитор протягом усього часу - до встановленого договором строку закінчення виконання останнього зобов'язання вправі заявити в суді вимоги про дострокове повернення тієї частини позики (разом з нарахованими процентами - ст. 1048 ЦК України ), що підлягає сплаті. Несплачені до моменту звернення кредитора до суду платежі підлягають стягненню у межах позовної давності по кожному із платежів. Оскільки умовами договору передбачені окремі самостійні зобов'язання, які деталізують обов'язок боржника повернути весь борг частинами та встановлюють самостійну відповідальність за невиконання цього обов'язку, то право кредитора вважається порушеним з моменту недотримання боржником строку погашення кожного чергового платежу, а отже, і початок перебігу позовної давності за кожний черговий платіж починається з моменту порушення строку його погашення. Таким чином, ураховуючи, що за умовами договору погашення заборгованості за кредитом повинно здійснюватися позичальником частинами, а саме: кожного 10 числа місяця, то початок перебігу позовної давності для стягнення цих платежів необхідно обчислювати з моменту (місяця, дня) невиконання позичальником кожного із цих зобов'язань. Такої правової позиції дійшов Верховний Суд України, зокрема у постанові від 06 листопада 2013 року у справі № 6-116цс13, яка у силу вимог ст.360-7 ЦПК України є обов'язковою для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить зазначену норму права, та для всіх судів України. Суди зобов'язані привести свою судову практику у відповідність із рішенням Верховного Суду України. Крім того, згідно з правовою позицією Верховного Суду України, викладеною у постанові від 17 вересня 2014 року у справі № 6-95цс14, за договором про надання банківських послуг, яким установлено не тільки щомісячні платежі погашення кредиту, а й кінцевий строк повного погашення кредиту, перебіг трирічного строку позовної давності (ст. 257 ЦК України ) стосовно щомісячних платежів починається після несплати чергового платежу, а щодо повернення кредиту в повному обсязі - не після закінчення строку дії договору, а після закінчення кінцевого строку повного погашення кредиту (ст. 261 ЦК України ). Слід також зазначити, що відповідно до правової позиції Верховного Суду України, викладеної у постанові у справі від 19 листопада 2014 року у справі № 6-160цс14, перебіг позовної давності за вимогами кредитора, які випливають з порушення боржником умов договору (графіка погашення кредиту) про погашення боргу частинами (щомісячними платежами) починається стосовно кожної окремої частини, від дня, коли відбулося це порушення; позовна давність у таких випадках обчислюється окремо по кожному простроченому платежу; у разі порушення боржником строків сплати чергових платежів, передбачених договором, відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України кредитор протягом усього часу - до встановленого договором строку закінчення виконання останнього зобов'язання вправі заявити в суді вимоги про дострокове повернення тієї частини позики (разом з нарахованими процентами - ст. 1048 ЦК України ), що підлягає сплаті; несплачені до моменту звернення кредитора до суду платежі підлягають стягненню у межах позовної давності по кожному із платежів; відповідно до вимог ст. 266, ч. 2 ст. 258 ЦК України стягнення неустойки (пені, штрафу) обмежується останніми 12 місяцями перед зверненням кредитора до суду та починається з дня (місяця), з якого вона нараховується, у межах строку позовної давності за основною вимогою. Заперечуючи проти позову, представник відповідача просив суд першої інстанції про застосування строку позовної давності до вимог в частині стягнення заборгованості за тілом кредиту (а.с.50). Із наданого банком розрахунку вбачається, що відповідач почав порушувати графік погашення кредиту з 13 грудня 2010 року, а відсотків з 13 серпня 2013 року. Позичальник жодної дії, яка б свідчила про визнання боргу, не вчиняв, тіло кредиту протягом 2011-2015 років не погашав. Аналіз фактичних обставин свідчить про пропуск позивачем строку позовної давності за вимогами про стягнення простроченої заборгованості за тілом кредиту, яка існувала станом на 10 січня 2013 року. За таких обставин, у стягненні простроченої заборгованості, яка існувала станом на 10 січня 2013 року, вимоги банку підлягають залишенню без задоволення у зв'язку з пропуском строку позовної давності. Водночас з відповідача підлягає стягненню на користь банку заборгованість за тілом кредиту, яка виникла після 10 січня 2013 року, і розмір якої станом на 13 жовтня 2015 року, згідно розрахунку представника відповідача, який кореспондується із розрахунком позивача, становить: за тілом кредиту 18598 грн., а також відсотки за користування кредитом у сумі 42\~621 грн. 66 коп., оскільки позовна вимога щодо них заявлена в межах позовної давності. Відповідно до ч.2 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції», на час проведення антитерористичної операції забороняється нарахування пені та/або штрафів на основну суму заборгованості із зобовязань за кредитними договорами та договорами позики з 14 квітня 2014 року громадянам України, які зареєстровані та постійно проживають або переселилися у період з 14 квітня 2014 року з населених пунктів, визначених у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція, а також юридичним особам та фізичним особам - підприємцям, що провадять (провадили) свою господарську діяльність на території населених пунктів, визначених у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція. Банки та інші фінансові установи, а також кредитори зобовязані скасувати зазначеним у цій статті особам пеню та/або штрафи, нараховані на основну суму заборгованості із зобовязань за кредитними договорами і договорами позики у період проведення антитерористичної операції. Відповідно до ч.1 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» період проведення антитерористичної операції - час між датою набрання чинності Указом Президента України «Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13 квітня 2014 року «Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України» № 405/2014 від 14 квітня 2014 року та датою набрання чинності Указом Президента України про завершення проведення антитерористичної операції або військових дій на території України. Територія проведення антитерористичної операції - територія України, на якій розташовані населені пункти, визначені у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція, розпочата відповідно до Указу Президента України «Про рішення Ради національної безпеки і оборони України № 405/2014 від 13 квітня 2014 року «Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України» від 14 квітня 2014 року. Відповідно до переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, затвердженого Кабінетом Міністрів України № 1275-р від 2 грудня 2015 року, м. Красноармійськ та Красноармійський район, Донецької області відноситься до переліку пунктів, на яких здійснювався АТО. Таким чином, суд приходить до переконання, що оскільки [PERSON] проживає та зареєстрований на території, на якій здійснюється АТО, Указу Президента України про завершення проведення антитерористичної операції або військових дій на території України не має, то з [PERSON] , відповідно до Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» не підлягають до стягнення заборгованість з пені, комісії та інфляційні витрати. За таких обставин, на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилалися як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, суд приходить до висновку про часткове задоволення позову, а саме стягнення з відповідача на користь позивача 18598 грн. заборгованості за тілом кредиту та 42621 грн. 66 коп. заборгованості за відсотками. Відповідно до\~ст. 88 ЦПК України\~з відповідача на користь позивача пропорційно задоволеним позовним вимогам підлягає стягненню судовий збір у сумі 1378 грн .

Outcome: partial