Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-18 00:00:00

20 листопада 2017 року позивач звернувся до суду із вищезазначеним позовом, який в подальшому уточнив (а.с. 109-111). В обґрунтування уточненого позову позивач посилався на те, що [INFO] помер його батько [PERSON] , після смерті якого відкрилась спадщина на частину житлового будинку з надвірними побудовами, який розташований за адресою: [ADDRESS] , та на земельну ділянку площею 0,0658 га, що розташована під цим будинком. Він звернувся до Новомосковської державної нотаріальної контори Дніпропетровської області із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину на вищезазначену спадкову земельну ділянку, однак 07 листопада 2017 року йому було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії, оскільки за життя спадкодавець належним чином не оформив право власності, не отримавши відповідний правовстановлюючий документ, крім того установлено наявність ще одного спадкоємця [PERSON] , який фактично прийняв спадщину після смерті [PERSON] , померлого [INFO] . У зв`язку з чим, він вимушений звернутись до суду та просить: - визнати за ним право власності на 1/2 частину земельної ділянки площею 0,0658 га, що розташована за адресою: [ADDRESS] , надану для будівництва та обслуговування житлового будинку та господарських будівель, в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] , померлого [INFO] ; - визнати за ним в право власності на 1/4 частину житлового будинку з надвірними прибудовами, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] та розташований на земельній ділянці площею 660 м2, в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] , померлого [INFO] . У судове засідання позивач [PERSON] не з`явився, але надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив їх задовольнити, не заперечував проти ухвалення заочного рішення (а.с.\~113). Відповідач [PERSON] та представник відповідача Новомосковської міської ради Дніпропетровської області у судове засідання не з`явились, про день, час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином причин неявки суду не повідомили, клопотання про відкладення розгляду справи та відзиву на позовну заяву не подавали. Представник третьої особи Новомосковської державної нотаріальної контори Дніпропетровської області у судове засідання не з`явився, але надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності (а.с. 105). Згідно ч. 4 ст. 223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). За згодою позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. У зв`язку з неявкою осіб, які приймають участь у справі, суд розглядає справу у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Ухвалою суду від 22 листопада 2017 року первісну позовну заяву було залишено буз руху з наданням строку для усунення її недоліків (а.с. 19-20). 28 листопада 2017\~року позивач усунув недоліки позовної заяви (а.с. 22-25). Ухвалою суду від 30\~листопада 2017 року було відкрито провадженні у справі (а.с. 26). Ухвалою суду від 29\~січня 2018 року задоволено клопотання позивача про витребування доказів (а.с.\~34-35). 30 січня 2018 року позивач звернувся на адресу суду із уточненою позовною заявою (а.с. 47-48). Ухвалою суду від 13 березня 2018 року було задоволено клопотання позивача про витребування доказів у повному обсязі (а.с. 56-57). 13 квітня 2019 року позивач звернувся на адресу суду із уточненим позовом (а.с. 109-111). Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, дійшов таких висновків. Судом встановлено, що позивач [PERSON] є сином [PERSON] (а.с.\~6). Згідно Державного акта на право приватної власності на землю серії [NUMBER] від 27 листопада 1997 року, виданого на підставі рішення Новомосковського міськвиконкому Ради народних депутатів № 1026 від 30 жовтня 1997 року, [PERSON] , яка мешкає: [ADDRESS] , на праві приватної власності належить земельна ділянка площею 0,0658 га, яка розташована за адресою: [ADDRESS] , цільове призначення будівництво та обслуговування житлового будинку та господарських будівель. Акт зареєстровано в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за НМ № 749 (а.с. 50). Судом установлено, що [PERSON] успадкував від [PERSON] земельну ділянку площею 0,0658 га, яку передано для будівництво та обслуговування житлового будинку та господарських будівель, що розташована за адресою: [ADDRESS] , яка належала спадкодавцю на підставі вищезазначеного державного акту на право приватної власності на землю, що підтверджується відповідним свідоцтвом про право на спадщину за законом від 28 вересня 2002 року, виданого державним нотаріусом Новомосковської державної нотаріальної контори Дніпропетровської області Шевченко Г. В., зареєстрованим в реєстрі за № 2-4488 (а.с.\~11). [INFO] [PERSON] помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 14 лютого 2014 року, наданим суду в засвідченій позивачем копії (а.с.\~8). За життя [PERSON] , заповіт не складав, що підтверджується матеріалами спадкової справи № 362/2017, відкритої після його смерті (а.с. 103). Установлено, що позивач на підставі ч. 3 ст. 1268 ЦК України прийняв спадщину за законом після смерті батька [PERSON] , померлого [INFO] (а.с. 64). 07 листопада 2017 року позивач [PERSON] звернувся до Новомосковської державної нотаріальної контори Дніпропетровської області із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом на спадкову земельну ділянку (а.с. 103). Постановою державного нотаріуса Новомосковської державної нотаріальної контори Дніпропетровської області Носенко А. Г. від 07 листопада 2017 року, позивачу [PERSON] відмовлено у вчиненні нотаріальної дії, оскільки відсутня інформація про реєстрацію права власності на спадкову земельну ділянку за спадкодавцем, тобто спадкодавець за життя належним чином не оформив право власності на спадкове нерухоме майно, крім того встановлено наявність спадкоємця першої черги за законом [PERSON] , 1969 року народження, який фактично прийняв спадщину (а.с.\~9). У відповідності до ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, не заборонених законом. Згідно ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Частиною 2 статті 1223 ЦК України передбачено, що у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Частина 1 ст. 1258 ЦК України встановлює, що спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Згідно ч. 1 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Частиною 3 статті 1268 ЦК України передбачено, що спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого\~статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Відповідно до\~ч.\~1\~ст.\~1278\~ЦК України\~частки кожного\~спадкоємця у спадщині є рівними, якщо спадкодавець у заповіті сам не розподілив спадщину між ними. З огляду на те, що спадкодавець [PERSON] успадкував земельну ділянку площею 0,0658 га, яку передано для будівництва та обслуговування житлового будинку та господарських будівель, що розташована за адресою: [ADDRESS] , однак не встиг оформити правовстановлюючі документи на неї та помер, позивач та відповідач [PERSON] є спадкоємцями першої черги за законом після його смерті, які прийняли спадщину, матеріали спадкової справи доказів наявності інших спадкоємців за законом чи заповітом, які звернулися протягом встановленого строку до нотаріуса з приводу прийняття спадщини не містять, доказів на підтвердження переходу права власності на спадкову земельну ділянку після смерті спадкодавця матеріали справи не містять, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позову в цій частині і за позивачем належить визнати право власності на 1/2 частину спірної земельної ділянки в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] . Що стосується позовних вимог про визнання права власності на частину спадкового житлового будинку в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] , померлого [INFO] , суд зауважує наступне. Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України \~кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Статтею 5 ЦПК України передбачено, що здійснюючи правосуддя,\~суд захищає\~права,\~свободи та\~інтереси фізичних\~осіб,\~права та\~інтереси юридичних\~осіб,\~державні та\~суспільні інтереси\~у спосіб,\~визначений законом\~або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону. Судом установлено, що позивач звертався на адресу Новомосковської державної нотаріальної контори Дніпропетровської області із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом лише на спадкову земельну ділянку, у видачі якого нотаріусом було відмовлено. Одночасно спадкові права позивача в частині спадкування частки спадкового будинку ніким не оспорюються, а тому вимоги в цій частині заявлені передчасно та у їх задоволенні належить відмовити. На підставі викладеного,

Outcome: partial