overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-25 00:00:00

20.10.2016 [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання повнолітньої доньки [PERSON], [INFO], яка продовжує навчання. В обґрунтування позову позивач вказує, що відповідач [PERSON] є батьком її доньки [PERSON], [INFO]. В даний час донька повнолітня, продовжує навчання в Університеті державної фіскальної служби України, строк навчання по 30.06.2019. Добровільно матеріальної допомоги на утримання доньки відповідач [PERSON] не надає, тому позивач була змушена звернутися до суду, щодо стягнення аліментів з відповідача. Позивач [PERSON] в судове засідання не зявилась, надала суду письмову заяву в якій позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить суд розглядати справу за її відсутності. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позов визнає в повному обсязі. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що відповідач [PERSON]є батьком позивача [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження, - а.с.6. На теперішній час [PERSON] повнолітня, однак продовжує навчання в Університеті державної фіскальної служби України, строк навчання по 30.06.2019 року, - а.с.8. Матеріальної допомоги на утримання доньки відповідач [PERSON] не надає, хоча має таку можливість, оскільки працює та отримує стабільну заробітну плату. Таким чином, суд вважає необхідним позов задовольнити і відповідно до ст.ст.182, 198-200 Сімейного кодексу України, стягувати з [PERSON] щомісяця аліменти в розмірі 1/4 частини від усіх видів його доходу на користь [PERSON] на утримання повнолітньої доньки [PERSON], [INFO], яка продовжує навчання, до закінчення нею навчання - по 30.06.2019 року, починаючи з дня виповнення їй повноліття - 16.11.2016. На підставі ст.ст.182, 198-200 Сімейного Кодексу України та ст.ст. 10, 11, 60, 61, 88, 130, 212-215, 367 ЦПК України, суд,-

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-26 00:00:00

20.10.2016 позивач звернулась до Бориспільського міськрайонного суду Київської області з даним позовом про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що з 01.06.2013 року вона перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем, від якого вони дітей не мають. Позивач стверджує, що спільне життя з відповідачем не склалось, виникли різні погляди на життя. Спору про розділ майна що є їх спільною сумісною власність з відповідачем не виникає, примирення між ними вважає неможливим. В судовому засіданні позивач позов підтримала, пояснила, що чоловік перебуває в місцях позбавлення волі, відбуває строк покарання протягом близько 1,5 роки, і за рік до цього вони вже з відповідачем жили окремо, тому вважає, що збереження сімї неможливе. Згідно з направлених до суду пояснень відповідач позов визнає. Заслухавши пояснення позивача, дослідивши пояснення відповідача, матеріали цивільної справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. У судовому засіданні встановлено, що подружжя зареєстрували шлюб 01 червня 2013 року у виконавчому комітеті Щасливської сільської ради Бориспільського району Київської області, про що зроблений актовий запис № 18, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії І-ОК №146415 (а.с.6). Від шлюбу дітей не мають. Той факт, що сторони тривалий час подружніх стосунків не підтримують, та що збереження шлюбу неможливе, відповідачем не оспорюється. Внаслідок зазначених обставин сім`я подружжя фактично розпалась, а шлюб існує формально, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача. При цьому суд враховує, що відповідно до вимог ч.1 ст.24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушення жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Судові витрати по сплаті судового збору в сумі 551 гривня 20 копійок за заявою позивача вона залишає за собою. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-22 00:00:00

20.10.2016 позивачка звернулась до Іллічівського районного суду м. Маріуполя з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу зазначивши, що 01.12.2000 року між нею та відповідачем був укладений шлюб, який вони зареєстрували у Дніпропетровському відділі держанвої реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Днепродзержинського міського управління юстиції у Дніпропетровський області, актовий запис №717. Від шлюбу мають двох дочок - [PERSON]. [INFO], [PERSON], [INFO] спільне життя з відповідачем не склалось. На даний час шлюбні відносини фактично між ними припинились, проживають окремо. Спільного господарства не ведуть. Через відсутність взаєморозуміння та небажання чути одне одного, подальше сумісне життя і збереження сімї вважала неможливим. Просила розірвати шлюб. Позивачка до судового засідання не зявилась, надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала, не заперечувала проти винесення заочного рішення. Відповідач до судового засідання не зявився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Відповідно до ст. 197 ЦПК України, у звязку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд вважає, за можливе відповідно до ст. 224 ЦПК України ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, оскільки позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, оскільки між сторонами склалися відносини, що виключають спільне проживання, родина розпалася та підстав для її збереження немає і подальше спільне проживання суперечить інтересам сторін.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-24 00:00:00

20.10.2016 р. [PERSON] звернулась до Іллічівського міського суду Одеської області з зазначеним позовом (а.с. 1-2), в якому просить стягувати щомісячно з [PERSON] аліменти на утримання повнолітнього сина [PERSON], [INFO], який навчається в Миколаївському коледжі вищого навчального закладу «Відкритий міжнародний університет розвитку людини «Україна» на денній формі навчання, в розмірі 1/3 частини від усіх видів заробітку (доходу), але не менше 30 % від прожиточного мінімуму доходів громадян, починаючи з дня звернення до суду і до закінчення навчання. Позивачка не зявилась в судове засідання 25.11.2016 р., надала заяву, в якій підтримала позовні вимоги та просила розглянути справу у її відсутності (а. 19). Відповідач не зявився в судове засідання 25.11.2016 р., надав заяву, в якій визнав позовні вимоги в повному обсязі та просив розглянути справу у його відсутність (а.с. 20). Третя особа не зявився в судове засідання 25.11.2016 р., про слухання справи повідомлявся належним чином (а.с. 18), про причини неявки не повідомив. Судом винесена ухвала про розгляд справи у відсутності сторін. З′ясувавши обставини справи та дослідивши докази, суд приходить до висновку, що встановлені слідуючі факти: Сторони перебували у шлюбі до 19.01.2005 р. (а.с. 8). Від шлюбу сторони мають сина [PERSON], [INFO] (а.с. 5), який проживає з матірю (а.с. 3). Довідка на а.с. 4 підтверджує, що [PERSON] є студентом денної форми навчання, навчається на контрактній основі, термін навчання з 01.09.2016 р. по 01.07.2020 р. Згідно ст. 199 СК України якщо повнолітня дитина продовжує навчання і в звязку з цим потребує матеріальної допомоги батьки повинні утримувати її, якщо вони можуть таку матеріальну допомогу надавати. За таких обставин позов підлягає задоволенню з урахуванням періоду навчання. При цьому суд бере до уваги визнання відповідачем позову (а.с. 20). Згідно ст. 88 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню судовий збір.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-29 00:00:00

20.10.2016 р. [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на її утримання до досягнення дитиною трирічного віку в розмірі 1/4 частки від усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з дня звернення до суду і до досягнення дитиною трирічного віку (а.с. 1-2). Позивач в судове засідання не з'явилась, надала заяву (а.с. 16), в якій підтримала позовні вимоги, просила розглянути справу у її відсутності. Відповідач не з'явився на виклики суду 08.12.2016 р., 05.01.2017 р., 30.01.2017 р., про слухання справи повідомлявся належним чином (а.с. 12, 14, 17-22). Згідно довідки поштового відділення відповідач двічі відмовився від отримання судових повісток - викликів (а.с. 19, 21). Відповідно до ч. 8 ст. 76 ЦПК України особа, яка відмовилася одержати судову повістку, вважається повідомленою. Судом винесена ухвала про розгляд справи у відсутності нез'явившихся учасників судового розгляду. З′ясувавши обставини справи та дослідивши надані докази, суд приходить до висновку, що встановлені слідуючі факти: Сторони перебувають у шлюбі з 27.11.2012 р. (а.с. 5), мають сина [PERSON], [INFO] (а.с. 6), який мешкає з позивачкою. Сторони не досягли домовленості з питання утримання позивача. Згідно ст. 75 СК України дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного. Право на утримання (аліменти) має той із подружжя, який є непрацездатним, потребує матеріальної допомоги, за умови, що другий із подружжя може надавати матеріальну допомогу. Відповідно до ст. 77 СК України утримання одному з подружжя надається другим із подружжя у натуральній або грошовій формі за їхньою згодою. За рішенням суду аліменти присуджуються одному з подружжя, як правило, у грошовій формі. Аліменти сплачуються щомісячно. Згідно ст. 79 СК України аліменти присуджуються за рішенням суду від дня подання позовної заяви. Відповідно до ст. 84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Згідно ст. 88 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню судовий збір.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-19 00:00:00

20.10.2016 р. [PERSON], який діє в інтересах неповнолітнього сина [PERSON], звернувся до суду з заявою в порядку окремого провадження про встановлення факту належності правовстановлюючого документу (а.с. 2-2 об.), в якій просив встановити, що заповіт від імені [PERSON], посвідчений державним нотаріусом Іллічівської міської державної нотаріальної контори Одеської області Жмиховою О.С. 13.11.2015 р. за реєстровим №1294, зроблений на користь [PERSON], [INFO]. Однак в оформленні спадщини виникли перешкоди в зв'язку з тим, що існує розбіжність в даті народження [PERSON] в свідоцтві про народження та в заповіті, що змусило звернутись до суду. В судове засідання 20.01.2017 р. не з'явився заявник, надав заяву (а.с. 31), в якій підтримав вимоги у повному обсягу, заявив клопотання про розгляд справи у його відсутності. Заінтересовані особи в судове засідання 20.01.2017 р. не з'явилися, надали заяви (а.с. 24, 35), в яких визнали заяву про встановлення факту належності правовстановлюючого документу, та заявили клопотання про розгляд справи у їх відсутності. Судом винесено ухвалу про розгляд справі у відсутності заявника, заінтересованих осіб, їх представників. Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини: [INFO] померла [PERSON], після її смерті залишилось спадкове майно. Заявник має складнощі в оформленні спадщини із-за розбіжностей в даті народження [PERSON] в свідоцтві про його народження та в заповіті (а.с. 3, 4, 6, 32). Із листа приватного нотаріуса Слаєвої Р.К. на а.с. 32 вбачається, що станом на 08.12.2016 р. заведено спадкову справу після смерті [PERSON] і що звернувся лише один спадкоємець за заповітом [PERSON] Згідно п. 6 ч. 1 ст. 256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту, зокрема належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження, якої що зазначені в документі,не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Таким чином, зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для задоволення заяви. При цьому суд бере до уваги неможливість внесення змін до правовстановлюючого документу і що від встановлення факту належності цього документу залежить зміна або припинення майнових прав заявника.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-19 00:00:00

20.10.2016 р. до суду заявлено позов, у якому позивачка просить розірвати їх з відповідачем шлюб через відсутність любові, поваги, взаєморозуміння, спільних життєвих інтересів, протягом останнього часу з відповідачем подружніх стосунків не підтримує, миритися не бажає; неповнолітня дитина проживатиме з позивачкою; спірного майна не мають. Позивачка в судове засідання не з'явилася, письмово просила справу розглянути без неї, позов задовільнити, після розірвання шлюбу вибрала прізвище «Пархоменко» (а.с. 16). Відповідач в судове засідання не зявився, письмово просив справу розглянути без нього, позовні вимоги визнав повністю (а.с.22). З урахуванням позицій сторін та наявних в справі доказів, суд визнає за необхідне позов задовільнити з таких міркувань. Доведено, що любов, повага, взаєморозуміння, спільні життєві інтереси між сторонами відсутні, не проживають спільно вони протягом останнього часу, миритися не бажають, що унеможливлює спільне життя подружжя та збереження шлюбу. Вказані правовідносини регламентуються ч. 2 ст. 112, ч. 1 ст. 113 Сімейного кодексу України, відповідно до яких суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам дітей, що мають істотне значення; особа яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Оскільки між сторонами відсутні любов, повага, взаєморозуміння, спільні життєві інтереси, не проживають спільно вони протягом останнього часу, миритися не бажають, суд визнає, що сімя сторін розпалася остаточно, а тому їх шлюб необхідно розірвати, як такий, що суперечить інтересам сторін.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-25 00:00:00

20.10.2016 року [PERSON] звернувся до Кіровського районного суду м. Дніпропетровська з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись у позовній заяві на те, що вони з відповідачем одружені з 29.08.1998 року, спільних дітей не мають. Подружній стосунки припиненні близько десяти років тому, через відсутність взаєморозуміння в родині та психологічну несумісність, шлюбно-сімейні стосунки між ними не поновлювались, зберігати шлюб з відповідачем не бажає, вважає, що збереження шлюбу не можливе, тому просив суд шлюб розірвати (а.с.1). Позивач у судовому засіданні заявлені позовні вимоги підтримав та наполягав на їх задоволені. Відповідач у судове засідання не зявилась, про час, дату та місце розгляду справи повідомолялась належним чином та надіслала на адресу суду заяву у якій просила розглянути справу за її відсутністю та протии задоволення позову не заперечувала. Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 29.08.1998 року який зареєстрований відділом реєстрації актів громадянського стану виконкому Кіровської районної ради міста Дніпропетровська, актовий запис №288, що підтверджується копією свідоцтва про одруження (а.с.8). Також у судовому засіданні судом встановлено, що близько десяти років подружні стосунки припиненні, через відсутність взаєморозуміння в родині та психологічну несумісність. Згідно\~ст. 110 Сімейного Кодексу України\~позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Відповідно до\~ст. 112 Сімейного Кодексу України, при розгляді справи про розірвання шлюбу суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи вищезазначені обставини, та приймаючи до уваги, що шлюбно-сімейні відносини між сторонами по даній справі припинені та відносини між сторонами по справі не поновлювались, сторони наполягають на розірванні шлюбу, строком на примирення наданим судом не скористались, зберігати шлюб не бажають й вважають, що це не можливо, суд приходить до висновку про те, що шлюб сторін по даній справі розпався остаточно, відновлений бути не може, а тому шлюб між сторонами по даній справі підлягає розірванню. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-01 00:00:00

20.10.2016 року [PERSON] звернувся до Самарського районного суду м. Дніпропетровська з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись у позовній заяві на те, що\~ вони з відповідачем перебувають у шлюбі з 10.01.2015 року, зареєстрований Виконавчим комітетом Любимівської сільської ради Дніпропетровського району Дніпропетровської області, актовий запис №01. Від шлюбу мають одну малолітню дитину [PERSON], [INFO]. Через відсутність взаєморозуміння, між ними з 30 травня 2016 року були припинені шлюбні відносини, ведення спільного господарства, спільне мешкання, зберігати шлюб з відповідачем він не бажає, вважає, що збереження шлюбу не можливо, просить суд шлюб розірвати. Позивач в судове засідання не зявився, надіслав на адресу суду заяву про розгляд справи за його відсутності, в якій підтримував позовні вимоги та просив їх задовольнити.\~ Відповідач в судове засідання не зявилася, надіслала на адресу суду заяву про розгляд справи у її відсутності, в якій не заперечувала проти розірвання шлюбу. Приймаючи до уваги позицію позивача та відповідача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.\~ Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 10.01.2015 р., шлюб зареєстровано Виконавчим комітетом Любимівської сільської ради Дніпропетровського району Дніпропетровської області, актовий запис №01 (а.с.4). Від шлюбу мають одну малолітню дитину - сина [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження (а.с.5).\~ Також судом встановлено, що між сторонами по даній справі з 30.05.2016 року були фактично припинені подружні стосунки, ведення спільного господарства та спільне проживання через різні погляди на життя. Зберігати сім`ю позивач не бажає та наполягає на розірванні шлюбу. Відповідач не заперечує проти розірвання шлюбу. Згідно ст.110 Сімейного Кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Відповідно до ст.112 Сімейного Кодексу України, при розгляді справи про розірвання шлюбу суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітніх дітей, інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи вищезазначені обставини та приймаючі до уваги, що шлюбно-сімейні відносини між сторонами по даній справі припинені,\~позивач наполягає на розірванні шлюбу,\~ зберігати шлюб з відповідачем не бажає,\~ відповідач не заперечує проти розірвання шлюбу, суд приходить до висновку, що шлюб сторін по даній справі розпався остаточно, відновлений бути не може, а тому підлягає розірванню. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-16 00:00:00

20.10.2016 року [PERSON] звернувся до суду з зазначеним позовом. Вказав, що з 10.12.1988 року перебуває в зареєстрованому шлюбі з відповідачем [PERSON] від якого мають спільну дитину [PERSON], [INFO]. Подружнє життя не склалося через втрату взаєморозуміння, поваги один до одного, в зв»язку з чим їхні стосунки стали холодними та недружніми. З цих причин шлюбні відносини було припинено в травні 2013 року. Примирення і збереження шлюбу він вважає неможливим. Спору про розподіл майна та визначення місця проживання дитини немає. Посилаючись на викладене, позивач прохав розірвати шлюб, укладений між ним та [PERSON] У судове засідання позивач [PERSON] не зявився. Належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи. В заяві, адресованій суду, прохав розглянути справу у його відсутності, позов задовольнити. Не заперечував проти заочного розгляду справи у разі неявки відповідача. Відповідач [PERSON] у судове засідання не зявилася. Належним чином повідомлена про дату, час та місце розгляду справи. Про поважність причини неявки суд не інформувала. За письмовою згодою позивача справа вирішена на підставі наданих доказів (заочний розгляд). Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність доказів у їх сукупності та взаємозвязку, встановив наступне. Сторони зареєстрували шлюб у Святилівській сільській раді Глобинського району Полтавської області 10.12.1988 року, актовий запис № 16. Мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO]. Шлюбно-сімейні стосунки не підтримують з травня 2013 року через виникнення непримиренних протиріч та непорозумінь, викликаних різними характерами, поглядами на подружнє життя та обовязки, втрату почуттів. Спільного господарства не ведуть. Спору про розподіл майна та визначення місця проживання дитини немає. Відповідно до ст.16 Загальної декларації прав людини від 10 грудня 1948 року чоловіки і жінки користуються однаковими правами щодо одруження, під час шлюбу та під час його розірвання. Статтею 55 СК України визначено, що дружина та чоловік зобовязані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сімї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги, утверджувати в сімї повагу один до одного, зобовязані спільно дбати про матеріальне забезпечення сімї. Згідно ст. 112 Сімейного кодексу України шлюб розривається, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхньої дитини, що має істотне значення. Клопотання про надання терміну для примирення ні від дружини, ні від чоловіка не надходило. З урахуванням викладеного, суд дійшов висновку, що шлюб існує формально, а подальше його збереження суперечитиме інтересам кожного з подружжя та їх дитини. Шлюб підлягає розірванню.

Outcome: approved