Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-08 00:00:00

20 серпня 2015 року до суду надійшла зазначена позовна заява. В позовних вимогах позивач просить: стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитним договором №1205-16 від 10.05.2012 року станом на 11.08.2015 року в сумі 3 841 103,29 грн. Свої вимоги позивач обгрунтовує тим, що 10.05.2012 року між позивачем та ТОВ «Вердикт Фінанс» укладено договір про надання кредитної лінії за яким з врахуванням всіх змін до договору позичальнику надано грошові кошти у вигляді відкличної відновлювальної кредитної лінії з лімітом заборгованості у розмірі 21 500 000,00 грн. терміном користування до 05.12.2015 року зі сплатою 27% річних. Як зазначає позивач, ним належним чином виконані зобов'язання за договором та надані кредитні кошти, проте позичальник зобов'язання по поверненню кредиту не виконав, що призвело до утворення заборгованості, яка станом на 11.08.2015 року становить 3 841 103,29 грн. з яких: заборгованість за кредитом - 2 900 000,00 грн., заборгованість по процентам - 547 399,36 грн., пеня за несвоєчасне повернення кредиту - 302 243,84 грн., пеня за прострочення сплати процентів за користування кредитом - 91 460,09 грн. З метою забезпечення виконання зобов'язань Позичальника за кредитним договором, між позивачем та відповідачем [PERSON] було укладено договір поруки. За даним договором відповідач зобов'язувався відповідати перед позивачем за виконання Позичальником зобов'язань, відповідно до кредитного договору в повному обсязі. В судовому засіданні представник позивача заявлені вимоги підтримав та просив їх задовольнити. Представник відповідача в судовому засіданні заявлені вимоги не визнала та просила відмовити в їх задоволенні. Також суду пояснила, що на даний час існує спір в суді про визнання кредитного договору недійсним. Представник третьої особи в судовому засіданні пояснила, що оскільки на даний час в суді є спір щодо недійсності кредитного договору, тому даний спір неможливо вирішити на даний час. Відповідно до ч.1 ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, тобто обов'язок доказування покладений на сторони. Вислухавши представників сторін, оцінивши в сукупності надані суду докази, суд приходить до висновку про задоволення заявлених вимог за наступних підстав. Статтею 526 ЦК України визначено, що зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору. За договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником (ст.553 ЦК України). У разі порушення боржником зобов'язання забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки (ст.554 ЦК України). Як встановлено в судовому засіданні, 10.05.2012 року між Публічним акціонерним товариством «Енергобанк» (далі - Банк) та ТОВ «Вердикт Фінанс» (далі - Позичальник) був укладений Договір про надання кредитної лінії №1205-16. За даним договором Банк надав Позичальнику грошові кошти у тимчасове користування на умовах повернення, строковості, платності та цільового характеру у вигляді відкличної відновлювальної кредитної лінії з лімітом заборгованості з врахуванням додаткових угод в розмірі 3 345 683,70 грн. (за останньою додатковою угодою) для поповнення оборотних коштів строком користування до 05.12.2015 року зі сплатою 27% річних. За умовами п.2.1.1 Договору в забезпечення зобов'язань за цим договором Позичальником буде надано, а банком буде прийнято порука [PERSON]. За умовами п.3.4, 3.5 Договору, Позичальник зобов'язувався сплачувати проценти щомісячно до п'ятого числа включно наступного за звітним, погашення кредиту здійснювати відповідно до графіку зменшення ліміту кредитування, який наведено в додатку №1 до цього Договору. Як встановлено в судовому засіданні та не заперечувалось представником Позичальника, Банк виконав свої зобов'язання за Договором та надав ТОВ «Вердикт Фінанс» грошові кошти. Додатковими угодами вносились зміни до Договору про надання кредитної лінії від 10.05.2012 року. Відповідні зміни вносились і до Договору поруки, які погоджені поручителем. Пункт 9.1 Договору передбачає, що за порушення строків погашення заборгованості за Кредитом та/або строків сплати процентів за користування Кредитом та/або комісій Банк має право нараховувати Позичальнику пеню в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України за кожний день прострочення від суми простроченої заборгованості за кожний день прострочення. ТОВ «Вердикт Фінанс», як позичальник, належним чином свої зобов'язання в частині повернення кредитних коштів не виконував внаслідок чого утворилась заборгованість, яка станом на 11.08.2015 року становить 3 841 103,29 грн. з яких: заборгованість за кредитом - 2 900 000,00 грн., заборгованість по процентам - 547 399,36 грн., пеня за несвоєчасне повернення кредиту - 302 243,84 грн., пеня за прострочення сплати процентів за користування кредитом - 91 460,09 грн. 30.01.2013 року між Публічним акціонерним товариством «Енергобанк» та [PERSON] (далі - Поручитель) був підписаний Договір поруки. Як зазначено в п.1 Договору поруки, Поручитель зобов'язується перед Кредитором відповідати по зобов'язаннях ТОВ «Вердикт Фінанс», що випливають з Договору про надання кредитної лінії №1205-16 від 10.05.2012 року зі всіма змінами та доповненнями до нього. Договором поруки встановлена солідарна відповідальність Поручителя та Позичальника. Договори підписані сторонами, що свідчить про те, що вони погодились з його умовами. 19 березня 2015 року ПАТ «Енергобанк» звернувся до [PERSON] із повідомленням-вимогою в якій просив достроково сплатити повну суму заборгованості за кредитним договором. ПАТ «Енергобанк» звернувся із позовом до Позичальника про стягнення заборгованості та Постановою Київського апеляційного господарського суду від 18.02.2016 року залишено без змін рішення господарського суду м.Києва від 23.10.2015 року у справі №910/21845/15. Відповідач та представник третьої особи в судовому засіданні не надали доказів на підтвердження відсутності заборгованості чи його меншого розміру на момент розгляду даної справи. Отже, як встановлено в судовому засіданні ТОВ «Вердикт Фінанс» не в повному обсязі виконував умови Кредитного договору, [PERSON] поручався за належне виконання Позичальником умов кредитного договору, тому суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог позивача та стягнення з відповідача на користь позивача суми заборгованості, яка станом на 11.08.2015 року становить 3 841 103,29 грн. з яких: заборгованість за кредитом - 2 900 000,00 грн., заборгованість по процентам - 547 399,36 грн., пеня за несвоєчасне повернення кредиту - 302 243,84 грн., пеня за прострочення сплати процентів за користування кредитом - 91 460,09 грн. Крім того, на підставі ст.88 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягають стягненню судові витрати. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved