Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-20 00:00:00

19 травня 2015 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до свого батька [PERSON] про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання. Позивачка вказує, що її мати [PERSON] перебувала в шлюбі з [PERSON]. 27.08.1998 року їх шлюб було розірвано. Від їх шлюбу народилась позивачка [PERSON], 10.01.1997 року. Після розірвання шлюбу батьків позивачка залишилась проживати з матірю, та до її повноліття до 10.01.2015 року, відповідач сплачував аліменти на її утримання, на підставі виконавчого листа, виданого на рішення Новоодеського районного суду Миколаївської області від 02.04.1997 року. З 01.09.2013 року позивач почала навчатися і на даний час є студенткою другого курсу Миколаївського національного аграрного університету четвертого рівня акредитації денної форми навчання інженерно-енергетичного факультету та закінчить навчання 31.05.2017 року в звязку з чим позивачка потребує матеріальної допомоги. Відповідач добровільно матеріальної допомоги не надає. Посилаючись на вищевикладене, а також на те що згідно ст. 199 Сімейного кодексу України якщо повнолітній син чи донька продовжують навчання та потребують матеріальної допомоги, батьки зобовязані утримувати їх до досягнення 23 років. Позивач просила стягувати з відповідача на час її навчання аліменти у розмірі 1500 грн. щомісячно, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи стягувати з дня досягнення нею повноліття і до закінчення навчання, але не більше як до досягнення нею 23 років. Позивач в судовому засіданні позовну заяву підтримала, просила позов задовольнити та зазначала, що батько ухиляється від сплати аліментів, добровільно матеріальної допомоги не надає, відповідач працює, отримує дохід і може надавати матеріальну допомогу, в звязку з тим, що їй необхідно сплачувати за проживання у гуртожитку, а також необхідні кошти на проїзд до місця навчання, одяг, харчування, підручники та інше. Її мати не в змозі самостійно її утримувати. Саме це й зумовило необхідність її звернення до суду. Відповідач позов не визнав. Вказав, що сума аліментів, яку просить стягнути відповідач для нього є завеликою. Зазначив, що він працює на ТОВ «ПЕРСОНАЛ - Плюс» та отримує дохід в сумі 2000 грн. в місяць, однак в нього є ще одна неповнолітня дитина [PERSON], [INFO], яку він утримає, а також йому якось потрібно самому жити, тому він позов не визнає. В судовому засіданні свідок [PERSON] підтвердила, що позивач [PERSON] є її донькою та донькою відповідача і навчається на денній формі навчання в Миколаївському національному аграрному університеті. Відповідач не надає в добровільному порядку їй матеріальної допомоги. Дослідивши матеріали справи, судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. Як вбачається з матеріалів справи, [PERSON], [INFO], є донькою відповідача [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про народження І-ФП № 001111 від 07.02.1997 року. [PERSON] є студенткою другого курсу освітнього ступеню «Бакалавр» денної форми навчання інженерно-енергетичного факультету Миколаївського національного аграрного університету четвертого рівня акредитації з 01.09.2014 та закінчить навчання 31.05.2017 року, що підтверджується довідкою вказаного навчального закладу № 108 від 22.04.2015 року. Відповідач є людиною здоровою, працездатною, та згідно довідки про середню заробітну плату (дохід) працює у ТОВ «ПЕРСОНАЛ - Плюс» на посаді оператор та загальна сума його доходу за період з грудня 2014 року по травень 2015 року становить 11206,99 грн., що підтверджується довідкою за вих. № 457 від 15.06.2015 року виданою ТОВ «ПЕРСОНАЛ - Плюс». В судовому засіданні свідок [PERSON] підтвердила, що [PERSON] навчається на денній формі навчання в Миколаївському національному аграрному університеті та відповідач не надає в добровільному порядку їй матеріальної допомоги. У відповідності до ст.199 Сімейного Кодексу України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання й у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у випадку припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Батьки зобов'язані утримувати працездатних дітей, якщо вони продовжують навчання, адже у зв'язку з продовженням навчання можливість заробляти кошти для власного забезпечення істотно обмежена. При визначенні розміру аліментів, відповідно до вимог ст.ст.\~182,\~200 Сімейного кодексу України, суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей та непрацездатних членів сім'ї та інші обставини. Законом не встановлено межі визначення судом розміру аліментів на повнолітню дочку, сина. Суд визначає розмір аліментів в кожному конкретному випадку, виходячи з фактичних обставин справи. Відповідно до пункту 20 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15 травня 2006 року, обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов'язковою сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв'язку з цим у матеріальної допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Тобто, повнолітня [PERSON] навчаючись на денній формі не має можливості підробляти для одержання додаткових коштів, тому суд приходить до висновку, що у зв'язку з навчанням повнолітня [PERSON] потребує матеріальної допомоги. З огляду на матеріальне становище позивача і відповідача, суд приходить до висновку, що вимоги позивача про стягнення з відповідача аліментів на її утримання у зв'язку з навчанням, обґрунтовані і підлягають частковому задоволенню. Суд вважає, що з відповідача слід стягнути аліменти на користь позивача у розмірі 650 (шістсот пятдесят) грн. в місяць на період навчання до досягнення нею двадцяти трьох років. Зміна фінансового стану сторін (як позивача, так і відповідача) у відповідності до\~ст.192 СК України\~дозволяє сторонам звернутися до суду з позовом про зменшення або збільшення розміру аліментів, які стягуються. У відповідності зі\~ст. 191 Сімейного кодексу України аліменти підлягають присудженню з дня подачі позову, тобто з 19 травня 2015 року, оскільки згідно відбитка штемпелю вхідної кореспонденції суду позовна заява була подана до суду саме у зазначену дату, а не як просила позивачка з моменту досягнення нею повноліття. Відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь держави судовий збір. Рішення у частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць, на підставі статті 367 ЦПК України, підлягає обовязковому негайному виконанню.

Outcome: partial