Jurisdiction: civil
Date: 2018-06-20 00:00:00

21.05.2018 року до суду надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дитини та дружини. Позов мотивовано тим, що з 25.02.2017 року позивач перебувала в зареєстрованому шлюбі з відповідачем та від шлюбу народилася дитина, [PERSON], [INFO]. Шлюбні стосунки, між сторонами були припинені 06.03.2018 року та позивач, разом з дитиною, проживає окремо від відповідача, а відповідач допомоги на утримання дитини не надає. Позивач вказує, що постійного місця роботи вона не має, тому засобами для її існування та утримання дитини є тільки державна допомога, якої не вистачає. В судове засідання позивач не зявилась, але згідно її заяви, долученої до матеріалів справи, просила про розгляд справи у її відсутність. Відповідач також в судове засідання не зявився та згідно надісланої ним до суду заяви, з позовними вимогами погодився у повному обсязі, просив про розгляд справи у його відсутність. Неявка сторін в даному випадку не перешкоджає розгляду справи по суті Розглянувши матеріали судом встановлено: Батьками малолітньої [PERSON], [INFO], є позивач [PERSON] та відповідач [PERSON], що підтверджується відповідною копією свідоцтва про народження серії І-НО № 758410 від 12 липня 2017 року, долученою до матеріалів справи (а.с. 7). Відповідно до копії свідоцтва про шлюб серії І-НО № 459097 від 25 лютого 2017 року, [PERSON]\~та відповідач\~[PERSON] перебувають\~у зареєстрованому\~виконавчим комітетом\~Курахівської міської\~радиДонецької області шлюбі, актовий запис № 20 (а.с. 6) Згідно довідки виконкому Костянтинопільськоїсільської ради Великоновосілківського району Донецької області № 511 від 18.05.2018 року, малолітня [PERSON], [INFO] мешкає разом з позивачем, матірю [PERSON], в с. Костянтинопіль по вул. Комарова, б. 47а, Великоновосілківського району Донецької області (а.с. 9). За змістом позову відповідач проживає окремо і допомоги на утримання дитини а ні в грошовій, ні в натуральній формі, не надає. Доказів на підтвердження іншого відповідачем не представлено. Оцінивши зібрані у справі докази, суд прийшов до висновку про необхідність задоволення позовних вимог. Даному факту відповідають сімейні правовідносини, які регулюються ст. 51 Конституції України, ст.ст. 3, 18, 27 Конвенції про права дитини, ст. 5 Протоколу № 7 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ст.ст. 180-183, 191 СК України. Так, статтею 51 Конституції України передбачені права дітей на матеріальне утримання з боку батьків та права на їх повноцінне життя та всебічний розвиток. Відповідно до ст.ст. 3,18,27 Конвенції про права дитини (ратифікована Постановою ВР України № 789 Х11 від 27.02.1991 року), батьки зобов'язані утримувати дітей до повноліття та несуть відповідальність за виховання, розвиток і утримання дитини; у всіх діях щодо дітей … першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини; кожна дитина має право на рівень життя, необхідний для фізичного, духовного і соціального розвитку дитини. Статтею 5 Протоколу №7 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлено, що кожен із подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов'язками цивільного характеру, що виникають із вступу в шлюб, перебування в шлюбі та у випадку його розірвання. Ця стаття не перешкоджає державам вживати таких заходів, що є необхідними в інтересах дітей. Згідно із ст.ст. 180-183 СК України батьки зобовязані утримувати неповнолітніх дітей до досягнення ними повноліття. У разі ухилення батьків від виконання цього обовязку кошти на утримання дітей стягуються з матері, батька дитини в частці від їх доходу і (або) у твердій грошовій сумі за рішенням суду. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Таким чином, враховуючи, що відповідач, згідно позовної заяви є фізично здоровим, на утриманні не має інших непрацездатних осіб, принаймні цього не спростував, суд вважає доводи позивачки такими, що знайшли своє повне підтвердження, а тому позовні вимоги підлягають задоволенню. Враховуючи викладене, суд стягує з відповідача [PERSON] на користь [PERSON], аліменти на утримання малолітньої дитини - [PERSON], [INFO], аліменти в розмірі 1/4\~\~частини заробітку\~\~щомісячно, але не менш ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до її повноліття,\~\~з моменту звернення позивача до суду, тобто\~\~з 21.05.2018 року. Крім того частинами 1,2\~ст.\~21\~ЦК України\~визначено,\~що шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану , що є підставою для виникнення у них прав та обов'язків подружжя. Статтею 84 СК України визначено право дружини на утримання під час вагітності та у разі проживання з нею дитини , зокрема ч. 2 цієї статті встановлено, що дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років , при цьому за ч. 4 цієї статті, право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Відповідачем не заперечене те, що він має регулярний дохід, тобто можливість утримувати свою дружину, яка проживає з дитиною. Відповідно до положень ст. 80 СК України розмір аліментів визначається у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини або у твердій грошовій сумі. Відтак судом встановлена правомірність та можливість на утримання позивача відповідачем, а тому заявлені позовні вимоги, в частині стягнення з відповідача аліментів на утримання дружини яка проживає з дитиною що не досягнула 3 річного віку, також підлягають задоволенню. Згідно ст. 88 ЦПК України, сплату судового збору суд покладає на відповідача. Виходячи з наведеного,

Outcome: approved