Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-30 00:00:00

21.06.2017 року [PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON] про стягнення грошових коштів в розмірі 200 (двісті) доларів США В обґрунтування позовних вимог посилається та те, що 07.12.2016 року передав відповідачу, [PERSON] в якості авансу грошові кошти в сумі 200 (двісті) доларів США за продаж майнових прав на квартиру [ADDRESS], із визначеною датою укладення договору правоуступки до 20.12.2016 року, що підтверджується наданою відповідачем розпискою. Продаж майнових прав не відбувся, у звязку із не узгодженням між сторонами істотних умов договору, а тому у визначений строк договір не був укладений. Незважаючи на відсутність договірних зобовязань, відповідач отриманий згідно розписки аванс у добровільному порядку не повернув. Як стверджує позивач, відповідачем неправильно витлумачено правовий характер отриманих ним коштів, які в розписці зазначені як «завдаток», хоча за правовою природою є «авансом». Таким чином, з метою захисту своїх майнових прав, змушений звернутись до суду, просить позов задовольнити та, відповідно, стягнути з відповідача суму авансу за квартиру. Позивач [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги підтримав, дав пояснення аналогічні викладеним у позовній заяві, просить суд позов задовольнити. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги визнав у повному обсязі, просив зменшити суму судових витрат. Заслухавши думку учасників процесу, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити з наступних підстав. 07.12.2016 року позивач [PERSON] передав відповідачу [PERSON] в якості авансу грошові кошти в сумі 200 (двісті) доларів США за продаж майнових прав на квартиру [ADDRESS], із визначеною датою укладення договору переуступки до 20.12.2016 року, що підтверджується наданою відповідачем розпискою /а.с.5/. Оскільки договір щодо згадуваної квартири не був укладений, а договірні відносини не виникли, відтак передані відповідачем грошові кошти підлягають поверненню. Позивач неодноразово звертався до відповідача з вимогою повернути отриману ним суму, однак вказані вимоги залишені відповідачем без відповіді. Статтею 570 ЦК України\~визначено, що завдатком є грошова сума або рухоме майно, що видається кредиторові боржником у рахунок належних з нього за договором платежів, на підтвердження зобовязання і на забезпечення його виконання. Якщо не буде встановлено, що сума, сплачена в рахунок належних з боржника платежів є завдатком, вона вважається авансом. Суд приходить до висновку, що позивачем було передано відповідачу грошові кошти у сумі 200 (двісті) доларів США саме в якості авансу за продаж майнових прав на квартиру [ADDRESS]. Оскільки договір між сторонами не укладався, продаж майнових прав на квартиру не відбувся, відтак сума отриманого відповідачем авансу підлягає поверненню. Відповідно до правової позиції ВСУ\~у справі за\~№ 6-284цс17 від 01.03.2017р., згідно зі статтею 524 ЦК України зобовязання має бути виражене у грошовій одиниці України гривні. Сторони можуть визначити в грошовому зобовязанні грошовий еквівалент в іноземній валюті. У такому разі сума, що підлягає сплаті за зобовязанням, визначається в гривнях за офіційним курсом Національного банку України встановленим для відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом. На підставі наведеного, суд приходить до переконання, що позов підставний та підлягає до задоволення, належні докази виконання відповідачем свого зобовязання перед позивачем відсутні, а відтак відповідачу слід повернути суму авансу у розмірі 200 (двісті) доларів США, що згідно офіційного курсу НБУ станом на день ухвалення рішення становить 5\~193,10 грн. Крім того, вирішуючи питання стягнення судових витрат, суд приходить до висновку, що на підставі\~ст. 88 ЦПК України\~з відповідача в дохід держави слід стягнути судовий збір в розмірі 640 грн..

Outcome: approved