Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-24 00:00:00

20 вересня 2018 року [PERSON] звернувся до Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська із позовом до [PERSON] , товариства зобмеженою відповідальністю «Кореспондент» та інтернет-порталу «[INFO]» в особі його головного редактора [PERSON] прохаючи суд визнати недостовірною поширену відповідачами щодо нього негативну інформацію та зобов`язати відповідачів спростувати недостовірну інформацію, стягнути із відповідачів на його користь моральну шкоду у розмірі, який буде встановлений експертним виконком (т.1, а.с. 1, 8). Під час розгляду справи неодноразово - 11 та 26 жовтня 2018 року, 15 липня 2019 року, уточнював свої позовні вимоги, остаточно прохаючи суд про наступне: Визнати недостовірною та такою, що принижує його честь, гідність та ділову репутацію інформацію, яка поширена [PERSON] в мережі Facebook на власній сторінці, шляхом репосту статті під назвою «[INFO], - «Обозреватель. Фото» ([INFO]) та статті «[INFO]» ([INFO]), в яких містяться негативні неправдиві відомості про його особу, а саме: «Впрочем, местные обозреватели из-за этих скандальных фото напомнили в соцсетях о взглядах новоиспеченного коллеги [PERSON] - [PERSON] (по отчиму - [PERSON]). По данным многочисленных изданий со ссылкой на милицейское управлений по борьбе с организованной преступностью, еще с начала 90-х годов [PERSON] (по прозвищу «[PERSON]») является криминальным авторитетом, которому связи «помогли прибрать у рукам прибыльный вещевой рынок «Металлург». На тот момент он уже обладал целым рядом местных фирм, ресторанами и банком»; «Украинские СМИ сообщают немало подробностей из биографии [PERSON] - [PERSON], в частности: «в оперативных разработках появилась информация о том, что [PERSON]-[PERSON] пользуется покровительством [PERSON] - «смотрящего» за чеченскими ОПГ в России и Украине». И вот теперь стало известно, что этот деятель с очень сомнительной репутацией планирует баллотироваться на пост городского головы Днепра и провести в парламент не менее трех своих ставленников. Политическую «крышу» его планам уже согласилась предоставить президентская БПП и председатель Днепропетровского облсовета [PERSON]»; «Обозреватели напоминают, что год назад указом президента Украины [PERSON] ( [PERSON]) награжден Крестом Ивана Мазепы. А недавно на телеканале, принадлежащему лично [PERSON] , вышел скандальный фильм, где утверждается, что « [PERSON] назначил себя главным героем спасения Днепра от российской оккупации во время войны. Был снят целый фильм, который показали на «5-м канале», о том, как [PERSON] защищал Родину, сыграв, по мнению автора фильма, ключевую роль в защите Днепра от российской агрессии»; «В конце августа днепровский бизнесмен [PERSON] ( [PERSON] ) проснулся знаменитым. Стало известно, что его - [PERSON] , на самом деле криминального авторитета из Днепра удостоили Крестом Ивана Мазепы…»; «Из бандита просто в один неполный месяц сделали «уважаемого» человека, мецената, спасителя Днепра от пророссийских титушек в 2014 году…»; «В голове не укладывается, как «светило» украинского криминалитета [PERSON] умудрился возродить национальную идею…»; «[PERSON] - криминальный авторитет 90-х, известный, как [PERSON], которому удалось вовремя «легализироваться», человек, которому и сегодня по сути принадлежит криминальная тусовка Днепра…»; «Документалка собрала мнения свидетелей и участников «обороны» Днепра от русской весны - в своих комментариях они воспевали помощь криминального авторитета [PERSON] ([PERSON] , [PERSON] )…»; « [PERSON] , кличка [PERSON] , родился в Грузии…»; «… [PERSON] за годы своей преступной деятельности многим перешел дорогу…»; «Сам же [PERSON] проходил подозреваемым по делу о вымогательстве. Дело закрыли в связи с отсутствием состава преступления…»; « Окончив школу , [PERSON] не «заморачивался» и решил строить карьеру по «специальности» уличных грабежей. Вскоре молодой и горячий преступник пошел выше и возглавил свою собственную ОПГ. Мошенничество, «прибивание» фирм, рэкетирование бизнесменов, отъем прибылей у предпринимателей - все было как у других преступных банд начала 90-х. Первая «армия» [PERSON] насчитывала порядка 60 «бойцов», они контролировали более двадцати крупных коммерческих структур, два лучших днепропетровских ресторана и один банк. ОПГ [PERSON] имела связи с киевскими бандами [PERSON], крымскими, донецкими ОПГ, а также израильскими «друзьями». Крышевал же [PERSON] [PERSON] …»; «Но [PERSON] метил в большой бизнес, он уже тогда понимал, что разбоями всю жизнь заниматься не будет, поэтому ворованные деньги вкладывал в свои бизнеса, что помогло ему одним из первых «легализовать» свою преступную деятельность и превратится из бандита в «уважаемого» человека…». Визнати недостовірною та такою, що принижує його честь, гідність та ділову репутацію інформацію, що поширена головним редактором сайту «[INFO]» [PERSON] (РНОКПП [NUMBER] ) [INFO] в статті під назвою «[INFO], - «Обозреватель».Фото» ([INFO]), а саме: «Впрочем, местные обозреватели из-за этих скандальных фото напомнили в соцсетях о взглядах новоиспеченного коллеги [PERSON] - [PERSON] (по отчиму - [PERSON]). По данным многочисленных изданий со ссылкой на милицейское управлений по борьбе с организованной преступностью, еще с начала 90-х годов [PERSON] (по прозвищу «[PERSON]») является криминальным авторитетом, которому связи «помогли прибрать у рукам прибыльный вещевой рынок «Металлург». На тот момент он уже обладал целым рядом местных фирм, ресторанами и банком»; «Украинские СМИ сообщают немало подробностей из биографии [PERSON] - [PERSON], в частности: «в оперативных разработках появилась информация о том, что [PERSON]-[PERSON] пользуется покровительством [PERSON] - «смотрящего» за чеченскими ОПГ в России и Украине». И вот теперь стало известно, что этот деятель с очень сомнительной репутацией планирует баллотироваться на пост городского головы Днепра и провести в парламент не менее трех своих ставленников. Политическую «крышу» его планам уже согласилась предоставить президентская БПП и председатель Днепропетровского облсовета [PERSON]»; «Обозреватели напоминают, что год назад указом президента Украины [PERSON] ( [PERSON]) награжден Крестом Ивана Мазепы. А недавно на телеканале, принадлежащему лично [PERSON] , вышел скандальный фильм, где утверждается, что « [PERSON] назначил себя главным героем спасения Днепра от российской оккупации во время войны. Был снят целый фильм, который показали на «5-м канале», о том, как [PERSON] защищал Родину, сыграв, по мнению автора фильма, ключевую роль в защите Днепра от российской агрессии». Визнати недостовірною та такою, що принижує його честь, гідність та ділову репутацію інформацію, що поширена товариством з обмеженою відповідальністю «ВИДАВНИЧИЙ ДІМ УКРАЇНСЬКИЙ МЕДІА ХОЛДІНГ» [INFO] на сайті [INFO] в статі під назвою « [INFO]» ([INFO]), а саме: «В конце августа днепровский бизнесмен [PERSON] ( [PERSON] ) проснулся знаменитым. Стало известно, что его - [PERSON] , на самом деле криминального авторитета из Днепра удостоили Крестом Ивана Мазепы…»; «Из бандита просто в один неполный месяц сделали «уважаемого» человека, мецената, спасителя Днепра от пророссийских титушек в 2014 году…»; «В голове не укладывается, как «светило» украинского криминалитета [PERSON] умудрился возродить национальную идею…»; «[PERSON] - криминальный авторитет 90-х, известный, как [PERSON], которому удалось вовремя «легализироваться», человек, которому и сегодня по сути принадлежит криминальная тусовка Днепра…»; «Документалка собрала мнения свидетелей и участников «обороны» Днепра от русской весны - в своих комментариях они воспевали помощь криминального авторитета [PERSON] ([PERSON], [PERSON] )…»; « [PERSON] , кличка [PERSON] , родился в Грузии…»; «… [PERSON] за годы своей преступной деятельности многим перешел дорогу…»; «Сам же [PERSON] проходил подозреваемым по делу о вымогательстве. Дело закрыли в связи с отсутствием состава преступления…»; « Окончив школу , [PERSON] не «заморачивался» и решил строить карьеру по «специальности» уличных грабежей. Вскоре молодой и горячий преступник пошел выше и возглавил свою собственную ОПГ. Мошенничество, «прибивание» фирм, рэкетирование бизнесменов, отъем прибылей у предпринимателей - все было как у других преступных банд начала 90-х. Первая «армия» [PERSON] насчитывала порядка 60 «бойцов», они контролировали более двадцати крупных коммерческих структур, два лучших днепропетровских ресторана и один банк. ОПГ [PERSON] имела связи с киевскими бандами [PERSON], крымскими, донецкими ОПГ, а также израильскими «друзьями». Крышевал же [PERSON] [PERSON] …»; «Но [PERSON] метил в большой бизнес, он уже тогда понимал, что разбоями всю жизнь заниматься не будет, поэтому ворованные деньги вкладывал в свои бизнеса, что помогло ему одним из первых «легализовать» свою преступную деятельность и превратится из бандита в «уважаемого» человека…»; - зобов`язати [PERSON] протягом десяти днів із дня набрання законної сили судовим рішенням, опублікувати на власній сторінці у мережі Facebook ([INFO]) спростування під заголовком «Спростування», наступного змісту: «Інформація, що поширена про [PERSON] , яка міститься у статті під назвою «[INFO], - «Обозреватель.Фото» та в статі під назвою «[INFO]», а саме: «Впрочем, местные обозреватели из-за этих скандальных фото напомнили в соцсетях о взглядах новоиспеченного коллеги [PERSON] - [PERSON] (по отчиму - [PERSON]). По данным многочисленных изданий со ссылкой на милицейское управлений по борьбе с организованной преступностью, еще с начала 90-х годов [PERSON] (по прозвищу «[PERSON]») является криминальным авторитетом, которому связи «помогли прибрать у рукам прибыльный вещевой рынок «Металлург». На тот момент он уже обладал целым рядом местных фирм, ресторанами и банком»; «Украинские СМИ сообщают немало подробностей из биографии [PERSON] - [PERSON], в частности: «в оперативных разработках появилась информация о том, что [PERSON]-[PERSON] пользуется покровительством [PERSON] - «смотрящего» за чеченскими ОПГ в России и Украине». И вот теперь стало известно, что этот деятель с очень сомнительной репутацией планирует баллотироваться на пост городского головы Днепра и провести в парламент не менее трех своих ставленников. Политическую «крышу» его планам уже согласилась предоставить президентская БПП и председатель Днепропетровского облсовета [PERSON]»; «Обозреватели напоминают, что год назад указом президента Украины [PERSON] ( [PERSON]) награжден Крестом Ивана Мазепы. А недавно на телеканале, принадлежащему лично [PERSON] , вышел скандальный фильм, где утверждается, что « [PERSON] назначил себя главным героем спасения Днепра от российской оккупации во время войны. Был снят целый фильм, который показали на «5-м канале», о том, как [PERSON] защищал Родину, сыграв, по мнению автора фильма, ключевую роль в защите Днепра от российской агрессии»; «В конце августа днепровский бизнесмен [PERSON] ( [PERSON] ) проснулся знаменитым. Стало известно, что его - [PERSON] , на самом деле криминального авторитета из Днепра удостоили Крестом Ивана Мазепы…»; «Из бандита просто в один неполный месяц сделали «уважаемого» человека, мецената, спасителя Днепра от пророссийских титушек в 2014 году…»; «В голове не укладывается, как «светило» украинского криминалитета [PERSON] умудрился возродить национальную идею…»; «[PERSON] - криминальный авторитет 90-х, известный, как [PERSON], которому удалось вовремя «легализироваться», человек, которому и сегодня по сути принадлежит криминальная тусовка Днепра…»; «Документалка собрала мнения свидетелей и участников «обороны» Днепра от русской весны - в своих комментариях они воспевали помощь криминального авторитета [PERSON] ([PERSON], [PERSON] )…»; « [PERSON] , кличка [PERSON] , родился в Грузии…»; «… [PERSON] за годы своей преступной деятельности многим перешел дорогу…»; «Сам же [PERSON] проходил подозреваемым по делу о вымогательстве. Дело закрыли в связи с отсутствием состава преступления…»; « Окончив школу , [PERSON] не «заморачивался» и решил строить карьеру по «специальности» уличных грабежей. Вскоре молодой и горячий преступник пошел выше и возглавил свою собственную ОПГ. Мошенничество, «прибивание» фирм, рэкетирование бизнесменов, отъем прибылей у предпринимателей - все было как у других преступных банд начала 90-х. Первая «армия» [PERSON] насчитывала порядка 60 «бойцов», они контролировали более двадцати крупных коммерческих структур, два лучших днепропетровских ресторана и один банк. ОПГ [PERSON] имела связи с киевскими бандами [PERSON], крымскими, донецкими ОПГ, а также израильскими «друзьями». Крышевал же [PERSON] [PERSON] …»; «Но [PERSON] метил в большой бизнес, он уже тогда понимал, что разбоями всю жизнь заниматься не будет, поэтому ворованные деньги вкладывал в свои бизнеса, что помогло ему одним из первых «легализовать» свою преступную деятельность и превратится из бандита в «уважаемого» человека…», - є недостовірною»; - зобов`язати головного редактора сайту «[INFO]» ([INFO]) [PERSON] протягом десяти днів із дня набрання законної сили судовим рішенням, опублікувати на головній сторінці сайту «[INFO]» ([INFO]) спростування під заголовком «Спростування», наступного змісту: «Інформація, що поширена про [PERSON] , яка міститься у статті під назвою «[INFO], - «Обозреватель.Фото», а саме: «Впрочем, местные обозреватели из-за этих скандальных фото напомнили в соцсетях о взглядах новоиспеченного коллеги [PERSON] - [PERSON] (по отчиму - [PERSON]). По данным многочисленных изданий со ссылкой на милицейское управлений по борьбе с организованной преступностью, еще с начала 90-х годов [PERSON] (по прозвищу «[PERSON]») является криминальным авторитетом, которому связи «помогли прибрать к рукам прибыльный вещевой рынок «Металлург». На тот момент он уже обладал целым рядом местных фирм, ресторанами и банком»; «Украинские СМИ сообщают немало подробностей из биографии [PERSON] - [PERSON], в частности: «в оперативных разработках появилась информация о том, что [PERSON]-[PERSON] пользуется покровительством [PERSON] - «смотрящего» за чеченскими ОПГ в России и Украине». И вот теперь стало известно, что этот деятель с очень сомнительной репутацией планирует баллотироваться на пост городского головы Днепра и провести в парламент не менее трех своих ставленников. Политическую «крышу» его планам уже согласилась предоставить президентская БПП и председатель Днепропетровского облсовета [PERSON]»; «Обозреватели напоминают, что год назад указом президента Украины [PERSON] ( [PERSON]) награжден Крестом Ивана Мазепы. А недавно на телеканале, принадлежащему лично [PERSON] , вышел скандальный фильм, где утверждается, что « [PERSON] назначил себя главным героем спасения Днепра от российской оккупации во время войны. Был снят целый фильм, который показали на «5-м канале», о том, как [PERSON] защищал Родину, сыграв, по мнению автора фильма, ключевую роль в защите Днепра от российской агрессии», - є недостовірною»; - зобов`язати товариство з обмеженою відповідальністю «ВИДАВНИЧИЙ ДІМ УКРАЇНСЬКИЙ МЕДІА ХОЛДІНГ» протягом десяти днів із дня набрання законної сили судовим рішенням, опублікувати на головній сторінці сайту «[INFO]» ([INFO]) спростування під заголовком «Спростування», наступного змісту: «Інформація, що поширена про [PERSON] , яка міститься у статті під назвою «[INFO]», а саме: «В конце августа днепровский бизнесмен [PERSON] ( [PERSON] ) проснулся знаменитым. Стало известно, что его - [PERSON] , на самом деле криминального авторитета из Днепра, удостоили Крестом Ивана Мазепы…»; «Из бандита просто в один неполный месяц сделали «уважаемого» человека, мецената, спасителя Днепра от пророссийских титушек в 2014 году…»; «В голове не укладывается, как «светило» украинского криминалитета [PERSON] умудрился возродить национальную идею…»; «[PERSON] - криминальный авторитет 90-х, известный, как [PERSON], которому удалось вовремя «легализироваться», человек, которому и сегодня по сути принадлежит криминальная тусовка Днепра…»; «Документалка собрала мнения свидетелей и участников «обороны» Днепра от русской весны - в своих комментариях они воспевали помощь криминального авторитета [PERSON] ([PERSON], [PERSON] )…»; « [PERSON] , кличка [PERSON] , родился в Грузии…»; «… [PERSON] за годы своей преступной деятельности многим перешел дорогу…»; «Сам же [PERSON] проходил подозреваемым по делу о вымогательстве. Дело закрыли в связи с отсутствием состава преступления…»; « Окончив школу , [PERSON] не «заморачивался» и решил строить карьеру по «специальности» уличных грабежей. Вскоре молодой и горячий преступник пошел выше и возглавил свою собственную ОПГ. Мошенничество, «прибивание» фирм, рэкетирование бизнесменов, отъем прибылей у предпринимателей - все было как у других преступных банд начала 90-х. Первая «армия» [PERSON] насчитывала порядка 60 «бойцов», они контролировали более двадцати крупных коммерческих структур, два лучших днепропетровских ресторана и один банк. ОПГ [PERSON] имела связи с киевскими бандами [PERSON], крымскими, донецкими ОПГ, а также израильскими «друзьями». Крышевал же [PERSON] [PERSON] …»; «Но [PERSON] метил в большой бизнес, он уже тогда понимал, что разбоями всю жизнь заниматься не будет, поэтому ворованные деньги вкладывал в свои бизнеса, что помогло ему одним из первых «легализовать» свою преступную деятельность и превратиться из бандита в «уважаемого» человека…», - є недостовірною»; - стягнути із [PERSON] на його користь, на відшкодування моральної шкоди, що завдана приниженням його честі, гідності та ділової репутації, грошові кошти у розмірі 112 671 гривню; - стягнути із головного редактора сайту «[INFO]» ([INFO]) [PERSON] на його користь, на відшкодування моральної шкоди, що завдана приниженням його честі, гідності та ділової репутації, грошові кошти у розмірі 450 684 гривні; - стягнути із товариства з обмеженою відповідальністю «ВИДАВНИЧИЙ ДІМ УКРАЇНСЬКИЙ МЕДІА ХОЛДІНГ» на його користь, на відшкодування моральної шкоди, що завдана приниженням його честі, гідності та ділової репутації, грошові кошти у розмірі 450 684 гривні; - стягнути із відповідачів на його користь понесені судові витрати (т.2, а.с. 29-38). В обгрунтування своїх позовних вимог зазначив наступне. Так, у вересні 2018 року йому стало відомо про поширення щодо нього на сайті «[INFO]», у загальному доступі, статті під назвою «[INFO], - «Обозреватель. Фото». У ній зазначено наступну інформацію: «Впрочем, местные обозреватели из-за этих скандальных фото напомнили в соцсетях о взглядах новоиспеченного коллеги [PERSON] - [PERSON] (по отчиму - [PERSON]). По данным многочисленных изданий со ссылкой на милицейское управлений по борьбе с организованной преступностью, еще с начала 90-х годов [PERSON] (по прозвищу «[PERSON]») является криминальным авторитетом, которому связи «помогли прибрать у рукам прибыльный вещевой рынок «Металлург». На тот момент он уже обладал целым рядом местных фирм, ресторанами и банком»; «Украинские СМИ сообщают немало подробностей из биографии [PERSON] - [PERSON], в частности: «в оперативных разработках появилась информация о том, что [PERSON]-[PERSON] пользуется покровительством [PERSON] - «смотрящего» за чеченскими ОПГ в России и Украине». И вот теперь стало известно, что этот деятель с очень сомнительной репутацией планирует баллотироваться на пост городского головы Днепра и провести в парламент не менее трех своих ставленников. Политическую «крышу» его планам уже согласилась предоставить президентская БПП и председатель Днепропетровского облсовета [PERSON]»; «Обозреватели напоминают, что год назад указом президента Украины [PERSON] ( [PERSON]) награжден Крестом Ивана Мазепы. А недавно на телеканале, принадлежащему лично [PERSON] , вышел скандальный фильм, где утверждается, что « [PERSON] назначил себя главным героем спасения Днепра от российской оккупации во время войны. Был снят целый фильм, который показали на «5-м канале», о том, как [PERSON] защищал Родину, сыграв, по мнению автора фильма, ключевую роль в защите Днепра от российской агрессии». Одночасно із цим, йому стало відомо про поширення на сайті [INFO], авторські права на який належать ТОВ «ВИДАВНИЧИЙ ДІМ УКРАЇНСЬКИЙ МЕДІА ХОЛДІНГ», статті політолога [PERSON] під назвою: «[INFO]». У цій статті зазначено наступну інформацію: «В конце августа днепровский бизнесмен [PERSON] ( [PERSON] ) проснулся знаменитым. Стало известно, что его - [PERSON] , на самом деле криминального авторитета из Днепра, удостоили Крестом Ивана Мазепы…»; «Из бандита просто в один неполный месяц сделали «уважаемого» человека, мецената, спасителя Днепра от пророссийских титушек в 2014 году…»; «В голове не укладывается, как «светило» украинского криминалитета [PERSON] умудрился возродить национальную идею…»; «[PERSON] - криминальный авторитет 90-х, известный, как [PERSON], которому удалось вовремя «легализироваться», человек, которому и сегодня по сути принадлежит криминальная тусовка Днепра…»; «Документалка собрала мнения свидетелей и участников «обороны» Днепра от русской весны - в своих комментариях они воспевали помощь криминального авторитета [PERSON] ([PERSON], [PERSON] )…»; « [PERSON] , кличка [PERSON] , родился в Грузии…»; «… [PERSON] за годы своей преступной деятельности многим перешел дорогу…»; «Сам же [PERSON] проходил подозреваемым по делу о вымогательстве. Дело закрыли в связи с отсутствием состава преступления…»; « Окончив школу , [PERSON] не «заморачивался» и решил строить карьеру по «специальности» уличных грабежей. Вскоре молодой и горячий преступник пошел выше и возглавил свою собственную ОПГ. Мошенничество, «прибивание» фирм, рэкетирование бизнесменов, отъем прибылей у предпринимателей - все было как у других преступных банд начала 90-х. Первая «армия» [PERSON] насчитывала порядка 60 «бойцов», они контролировали более двадцати крупных коммерческих структур, два лучших днепропетровских ресторана и один банк. ОПГ [PERSON] имела связи с киевскими бандами [PERSON], крымскими, донецкими ОПГ, а также израильскими «друзьями». Крышевал же [PERSON] [PERSON] …»; «Но [PERSON] метил в большой бизнес, он уже тогда понимал, что разбоями всю жизнь заниматься не будет, поэтому ворованные деньги вкладывал в свои бизнеса, что помогло ему одним из первых «легализовать» свою преступную деятельность и превратится из бандита в «уважаемого» человека…». Також, у тому ж вересні 2018 року, йому стало відомо те, що [PERSON] на власній сторінці у мережі Facebook опубліковано статті головного редактора сайту «[INFO]» під назвою «[INFO], - «Обозреватель. Фото» та статті сайту «[INFO]» під назвою «[INFO]». Ці статті містять недостовірну інформацію щодо нього, оскільки він є добропорядним громадянином, має високі моральні цінності, позитивну ділову репутацію, ніколи раніше не притягувався до кримінальної відповідальності, тобто не має судимостей, не мав та не має зв`язків із кримінальним світом. Те, що він є кримінальним авторитетом на прізвисько « [PERSON] », є наклепом. Поширені статті із недостовірною інформацією створюють у невизначеного кола осіб, які їх переглянули, уявлення про його причетність до кримінального світу, що не відповідає дійсності. Ця інформація не ґрунтується на жодних доказах чи фактах, а він ніколи не був знайомий із [PERSON] . Сайти «[INFO]» та «[INFO]» офіційно в Україні, як інформаційні агентства або засоби масової інформації, не зареєстровані через неврегульованість цього питання на законодавчому рівні. [PERSON] є головним редактором сайту «[INFO]», тому він несе відповідальність за достовірність опублікованої цим сайтом інформації. Відповідальність за поширення недостовірної інформації сайтом «[INFO]», несе його власник - ТОВ «ВИДАВНИЧИЙ ДІМ УКРАЇНСЬКИЙ МЕДІА ХОЛДІНГ». Так, у договорі про користування сайтом «[INFO]» зазначено, що всі права на сайт належать ТОВ «ВИДАВНИЧИЙ ДІМ УКРАЇНСЬКИЙ МЕДІА ХОЛДІНГ». Першоджерелом поширення недостовірної інформації щодо нього є стаття головного редактору сайту «[INFO]» [PERSON] під назвою «[INFO], - «Обозреватель. Фото» та стаття сайту «[INFO]», авторські права на який належать ТОВ «ВИДАВНИЧИЙ ДІМ УКРАЇНСЬКИЙ МЕДІА ХОЛДІНГ», під назвою «[INFO]». [PERSON] ж лише поширені ці статті на її власній сторінці у мережі Facebook. Однак, внаслідок поширення ціх статей [PERSON] , значна кількість користувачів цієї мережі ознайомилась з їх змістом, повірила у викладені в них обставини, про що свідчать негативні дописи (коментарі) до цих публікацій, із негативною оцінкою його особи, зокрема такими як «бандит», «уголовник», «мафія», «мер-бандит», тощо. Вчинення цих негативних дописів підтверджує той факт, що цими публікаціями принижено його честь, гідність та ділову репутацію. Вважає, що відповідачі, публікуючи вказанні статті, переслідували єдину незаконну мету - створити для читачів та підписників його негативний образ, та дискримінувати його особисті якості. [PERSON] , перед публікацією на своїй сторінці вказаних статей, мала пересвідчитись у достовірності тієї інформації, яка в них містилась. Оскільки [PERSON] є володільцем облікового запису, до якого доступу у власника веб-сайту Facebookне немає, вона має можливість самостійно, незалежно від власника сайту, розміщувати інформацію на своїй сторінці. Станом на 15 липня 2019 року, тобто на день подання уточненого позову, на сайті «[INFO]» здійснено 11 179 переглядів статті під назвою «[INFO], - «Обозреватель. Фото». Здійснено 7031 перегляд статті під назвою «[INFO]» на сайті «[INFO]». Рішенням Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 22 квітня 2010 року по справі № 2-1639/10 встановлено факт, що має преюдиційне значення, а саме: встановлено те, що [PERSON] не є кримінальним «авторитетом», не є особою, яка притягалась до кримінальної відповідальності та не має прізвиська « [PERSON] ». Ухвалою апеляційного суду Дніпропетровської області від 30 серпня 2010 року це рішення суду залишено без змін. Поширення недостовірної інформації щодо особи позивача порушує його право на повагу до його честі, гідності та ділової репутації ще й тому, що він є засновником Благодійної організації «Міжнародний благодійний фонд [PERSON] «Солідарність», який надає благодійну допомогу незахищеним верстам населення, дітям-сиротам, закладам освіти та охорони здоров`я. Як засновник цього фонду, він має незаплямовану ділову репутацію, до нього звертається безліч людей за допомогою і він надає їм таку допомогу. Після початку антитерористичної операції на сході України він узяв активну участь у закупівлі для військових необхідного оснащення, харчування та ліків, сприяв у лікуванні тих бійців, які повернулись з передової, надавав їм допомогу в отриманні житла, у виїзді на реабілітаційне лікування. Також він надає допомогу матерям, дружинам та дітям бійців, що загибли в ході проведення АТО. У зв`язку із цією діяльністю він нагороджений численним грамотами, відзнаками та подяками від державних та недержавних установ, що додатковим доказом його високих моральних якостей, його добропорядності, а також свідчить про недостовірність поширеної відповідачами щодо нього негативної інформації. Поширення недостовірної та негативної інформації щодо нього, завдало йому моральної шкоди, оскільки внаслідок її розповсюдження його психологічний стан значно погіршився через те, що було підірвано його честь та гідність, його особиста та ділова репутація, рівень довіри до нього з боку людей, оцінка суспільством його соціальних якостей. Факт завдання йому моральної шкоди поширенням відповідачами недостовірної інформації підтверджено висновком проведеної по справі судово-психологічної експертизи. З цих підстав прохає стягнути із відповідачів грошові кошти на відшкодування завданої йому їх діями моральної шкоди у тому розмірі, який визначено судовим експертом за наслідками проведення експертного дослідження. Ухвалою суду від 21 вересня 2018 року відкрито провадження у справі (т. 1, а.с. 28). 09 листопада 2018 року до суду надійшов відзив [PERSON] на позовну заяву, у якому вона зазначає наступне. Так, дійсно вона розмістила на своїй сторінці, у мережі Facebook, статті щодо [PERSON] , які стали доступні для неї та для перегляду усіма іншими бажаючими, що є перепостом публікацій із сайтів «[INFO]» та «[INFO]». Вона здійснила ці перепости оскільки вважає, що інтернет-портали «[INFO]» та «[INFO]» є авторитетними видавництвами, а тому перевірка їх видань на предмет достовірності тієї інформації, що міститься у статтях, не потрібна. І натепер вона вважає, що ці видання є достовірними джерелами інформації, тому і поширила ті публікації. З цих підстав, прохала відмовити у задоволенні позову [PERSON] у повному обсязі. Ухвалою суду від 23 листопада 2018 року по справі призначено судово-психологічну експертизу (т. 1, а.с. 183-185). Ухвалою суду від 11 липня 2019 року задоволено клопотання представника позивача та замінено неналежного відповідача - ТОВ «Кореспондент» на належного - ТОВ «ВИДАВНИЧИЙ ДІМ УКРАЇНСЬКИЙ МЕДІА ХОЛДІНГ» (т. 2, а.с. 27-28). 08 серпня 2019 року до суду надійшов відзив ТОВ - ТОВ «ВИДАВНИЧИЙ ДІМ УКРАЇНСЬКИЙ МЕДІА ХОЛДІНГ» на позовну заяву [PERSON] . У відзиві відповідач позовних вимог не визнає, вважаючи, що позивачем не доведено самого факту розповсюдження ним на сайті [INFO] статті під назвою «[INFO]». Так, за вказаним позивачем посиланням, міститься повідомлення про те, що сторінку у мережі Інтернет не знайдено, а наданий ним на підтвердження позовних вимог скріншот екрану та роздруківка веб-сторінки не є належними доказами розповсюдження недостовірної інформації. Позивачем зазначено, що автором вказаної статті є [PERSON] , і посилання на статтю - [INFO] свідчить лише про те, що вона була розміщена у рубриці сайту «Я - Кореспондент», тобто у рубриці, яка не модерується редакцією сайту, про що на сайті міститься відповідне оголошення. У вказаному оголошенні зазначено, що рубрика «Я - Кореспондент» є майданчиком вільної журналістики, користувачі якої самостійно завантажують свої матеріали на сайт, а редакція не поділяє позиції блогерів і не відповідає за достовірність викладених ними фактів. Аналогічні положення закріплені у Правилах користування ресурсами сайту [INFO]. Отже, [PERSON] , як користувач сайту, який прийняв умови Правил користування ресурсами сайту [INFO], самостійно несе відповідальність за розміщення ним на сайті певної інформації. Така позиція ТОВ «ВИДАВНИЧИЙ ДІМ УКРАЇНСЬКИЙ МЕДІА ХОЛДІНГ» узгоджується із висновками Верховного суду, що викладені у постанові від 06 березня 2019 року по справі № 760/2753/17 та від 24 жовтня 2018 року по справі № 201/6995/17. Окрім того, що підстав для пред`явлення позовних вимог саме до ТОВ «ВИДАВНИЧИЙ ДІМ УКРАЇНСЬКИЙ МЕДІА ХОЛДІНГ» це товариство не вбачає, воно вважає, що заявлений до відшкодування розмір моральної шкоди є і не обґрунтованим, і не доведеним позивачем. Зазначає, що позивачем не дотримано вимог ч. 5 ст. 49 ЦПК України щодо обов`язкового надіслання іншим учасникам справи заяви про збільшення розміру позовних вимог, якою у дійсності, є уточнена позовна заява від 15 липня 2019 року. Вважає, що у суду не було підстав для прийняття уточненої позовної заяви до розгляду, через що він мав її повернути. З цих підстав прохає відмовити у задоволенні позову [PERSON] (т. 2, а.с. 70-71, 81-83). Ухвалою суду від 03 вересня 2019 року відмовлено у задоволенні клопотання відповідача товариства з обмеженою відповідальністю «Видавничий дім Український Медіа Холдінг» про проведення судового засідання в режимі відео конференції (т.2, а.с. 92). Ухвалою суду від 30 вересня 2019 року задоволено клопотання відповідача товариства з обмеженою відповідальністю «Видавничий дім Український Медіа Холдінг» про проведення судового засідання в режимі відео конференції (т. 2, а.с. 123-124). Ухвалою суду від 11 жовтня 2019 року скасовано ухвалу від 30 вересня 2019 року та за клопотанням представниці позивача визнано обов`язковою явку у судове засідання представника відповідача - ТОВ «Видавничий дім Український Медіа Холдінг» (т. 2, а.с. 147-149). 21 жовтня 2019 року до суду надійшла письмова заява відповідача - ТОВ «ВИДАВНИЧИЙ ДІМ УКРАЇНСЬКИЙ МЕДІА ХОЛДІНГ» про застосування при вирішенні спору строків позовної давності (т. 2, а.с. 132-133). В обґрунтування застосування строку позовної давності, та як наслідок, відмови у задоволенні позовних вимог, відповідач зазначив, що стаття під назвою «[INFO]» поширена на сайті [INFO] [INFO], а отже строк позовної давності, встановлений нормою ст. 258 ЦК України, сплив 12 вересня 2018 року. З позовом [PERSON] звернувся лише 20 вересня 2018 року, тобто із пропуском вказаного строку. Доказів поважності пропуску строку позовної давності позивачем не надано. Висновком експерта, який складено за результатом психологічного дослідження особистості позивача, встановлено те, що позивачеві, внаслідок поширення недостовірної інформації про нього, яка викладена у статті « [INFO]» на сайті [INFO], упродовж 2017-2019 років завдавалась моральна шкода, оскільки він перебував у стані стресу. Тому, спираючись на ту інформацію, яка є у експертному дослідженні, що проведено по цій справі, з огляду на те, що моральна шкода позивачеві завдавалася і у 2017 році, відповідач прийшов до висновку, що про наявність цієї статті позивачеві стало відомо відразу після її публікації. В судовому засіданні представниця позивача підтримала позовні вимоги із урахуванням уточнень та прохала задовольнити позов у повному обсязі. Пояснення надала аналогічні тексту уточненої позовної заяви. Додатково пояснила, що позовні вимоги до ТОВ «ВИДАВНИЧИЙ ДІМ УКРАЇНСЬКИЙ МЕДІА ХОЛДІНГ» пред`явлені [PERSON] через те, що цим товариством, як власником сайту [INFO], не забезпечено реєстрації користувачів сайту із наданням повних анкетних даних, що в свою чергу унеможливило встановлення тієї особи, яка поширила недостовірну інформацію про позивача. У зв`язку із поширенням недостовірної інформації про [PERSON] , інші учасники благодійного фонду, засновником якого він є, звернулись до нього із листами про повернення благодійних внесків, оскільки були обурені інформацією про його, нібито, зв`язок із кримінальним світом. Зазначила, що строк позовної давності на звернення до суду із позовом [PERSON] не пропущено, оскільки про наявність статтей, які містять негативну та неправдиву інформацію щодо нього, він дізнався лише [INFO], і у вересні того ж року звернувся до суду із цим позовом. Висновок експерта про те, що моральні страждання, а тому і завдання моральної шкоди, яку спричинено публікаціями відповідачами згаданої статті, завдавалися її довірителю починаючи з 2017 року, ґрунтується саме на тому, що негативна інформація про позивача почала розповсюджуватися ще з 2017 року. Відтак, саме з 2017 року, тобто з моменту розповсюдження недостовірної інформації щодо нього, йому і почала завдаватися моральна шкода. Через це, твердження відповідача про подачу позову після закінчення строку позовної давності, не відповідає дійсності. Також не відповідає дійсності і те, що сайту, на якому відповідачем - ТОВ «ВИДАВНИЧИЙ ДІМ УКРАЇНСЬКИЙ МЕДІА ХОЛДІНГ» оприлюднювалася недостовірна інформація щодо її довірителя у вигляді публікації [PERSON] зазначеної статті, немає. Сайт, на якому було опубліковано статтю із негативною інформацією, вже після відкриття провадження по цій справі, відповідачем видалено. Однак нею зроблено та надано суду належні та допустимі докази - скріншоти у вигляді паперових та електронних носіїв інформації із видаленого сайту, що свідчить про намагання відповідача таким чином уникнути від цивільної відповідальності за розповсюдження ним недостовірної інформації щодо позивача. Представниця відповідача ТОВ «ВИДАВНИЧИЙ ДІМ УКРАЇНСЬКИЙ МЕДІА ХОЛДІНГ» у судовому засіданні позов не визнала у повному обсязі. Пояснення надала аналогічні тим, що викладені у відзиві на позов. Додатково пояснила, що строк позовної давності на звернення до суду з позовом [PERSON] пропущено, а позовні вимоги є безпідставними. Так, сайт [INFO] не несе жодної відповідальності за ті публікації, що розміщені його користувачами самостійно. Це встановлено адміністрацією сайту у Правилах користування ним. Через те, що стаття про [PERSON] опублікована на сайті не адміністрацією сайта, а [PERSON] , ТОВ «ВИДАВНИЧИЙ ДІМ УКРАЇНСЬКИЙ МЕДІА ХОЛДІНГ» є неналежним відповідачем у справі. На даний час ця стаття видалена із сайту [INFO]. Підставами для видалення статей адміністрацією є наявність скарг від громадян на їх зміст. Адміністрацією сайту модерація статей на предмет достовірності викладеної у них інформації не здійснюється, а лінгвістична перевірка проводиться виключно на предмет використання нецензурної лексики за допомогою автоматичних фільтрів. Хто саме і чому видалив статтю із сайту [INFO] про [PERSON] , вона не знає, оскільки не задавалась цим питанням. Правилами користування цим сайтом передбачено захист персональних даних користувачів, внаслідок чого адміністрації сайту не відома особа автора статті про позивача. Також адміністрацією не зберігається, не збирається та не перевіряється інформація про персональні дані користувачів сайту. Вважала, що судово-психологічне експертне дослідження проведено із недотриманням експертом відповідних методик, оскільки та не вивчила належним чином особу позивача та надані документи. Оскільки час на дослідження особи підекспертного є недостатнім для тих висновків, які зроблені експертом, висновок судово-психологічної експертизи не доводить факту заподіяння позивачеві діями її довірителя моральної шкоди. Висновок лінгвістичної експертизи не є допустимим доказом у цій справі, оскільки проведений в межах іншої цивільної справи. Відповідачі - [PERSON] та головний редактор сайту «[INFO]» [PERSON] належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи, однак у судове засідання не з`явились, письмових заяв та клопотань не надали ( т. 1, а.с. 100-101, 138, 141, 142, 167, 171-173, 174-176; т. 2, а.с. 9, 10, 113, 118, 143, 146, 173-174). Представниця позивача та представниця відповідача ТОВ «ВИДАВНИЧИЙ ДІМ УКРАЇНСЬКИЙ МЕДІА ХОЛДІНГ» не заперечували проти розгляду справи у відсутність відповідачів [PERSON] та головного редактору сайту «[INFO]» [PERSON] . Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали цивільної справи у межах наданих суду документів, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, застосувавши до спірних правовідносин відповідні норми матеріального та процесуального права, суд приходить до висновку про задоволення позову з огляду на наступне. Як встановлено у судовому засіданні та підтверджується матеріалами справи, [INFO] на сайті [INFO], за посиланням [INFO], оприлюднено статтю, без зазначення її автора, під назвою «[INFO], - «Обозреватель».Фото» (т. 1, а.с. 9-17, 61-69). Зокрема, ця стаття містить наступну інформацію: «Впрочем, местные обозреватели из-за этих скандальных фото напомнили в соцсетях о взглядах новоиспеченного колеги [PERSON] - [PERSON] (по отчиму - [PERSON]). По данням многочисленных зданий со ссылкой на милицейское управлений по борьбе с организованной преступностью, еще с начала 90-х годов [PERSON] (по прозвищу «[PERSON]») является криминальным авторитетом, котрому связи «помогли прибрать у рукам прибыльный вещевой рынок «Металлург». На тот момент он уже обладал целым рядом местных фирм, ресторанами и банком»; «Украинские СМИ сообщают немало подробностей из биографии [PERSON] - [PERSON], в частности: «в оперативных разработках появилась информация о том, что [PERSON]-[PERSON] пользуется покровительством [PERSON] - «смотрящего» за чеченскими ОПГ в России и Украине». И вот теперь стало известно, что этот деятель с очень сомнительной репутацией планирует баллотироваться на пост городского головы Днепра и провести в парламент не менее трех своїх ставленников. Политическую «крышу» его планам уже согласилась предоставить президентская БПП и председатель Днепропетровского облсовета [PERSON]»; «Обозреватели напоминают, что год назад указом президента Украины [PERSON] ( [PERSON]) награжден Крестом Ивана Мазепы. А недавно на телеканале, принадлежащем лично [PERSON] , вышел скандальный фильм, гдеутверждается, что « [PERSON] назначил себя главным героем спасення Днепра от российской оккупации во время войны. Был снят целый фильм, который показали на «5-м канале», о том, как [PERSON] защищал Родину, сыграв, по мнению автора фильма, ключевую роль в защите Днепра от российской агрессии». Скріншоти цієї статті роздруковані позивачем 03 вересня 2018 року та на цей час стаття мала 7605 переглядів та 34 коментарі. [INFO] на сайті [INFO], за посиланням [INFO], опубліковано статтю політолога [PERSON] під назвою «[INFO]» (т. 1, а.с. 18-22, 70-74). Зокрема, в цій статті опубліковано наступну інформацію: «В конце августа днепровский бізнесмен [PERSON] ([PERSON]) проснулся знаменитым. Стало известно, что его - [PERSON], на самом деле криминального авторитета из Днепра удостоили Крестом Ивана Мазепы…»; «Из бандита просто в один неполный месяц сделали «уважаемого» человека, мецената, спасителя Днепра от пророссийских титушек в 2014 году…»; «В голове не укладывается, как «светило» украинского криминалитета [PERSON] умудрился возродить национальную идею…»; «[PERSON] - криминальный авторитет 90-х, известный, как [PERSON], которому удалось вовремя «легализироваться», человек, которому и сегодня по сути принадлежит криминальная тусовка Днепра…»; «Документалка собрала мнения свидетелей и участников «обороны» Днепра от русской весны - в своих комментариях они воспевали помощь криминального авторитета [PERSON] ([PERSON], [PERSON] )…»; « [PERSON] , кличка [PERSON] , родился в Грузии…»; «… [PERSON] за годы своей преступной деятельности многим перешел дорогу…»; «Сам же [PERSON] проходил подозреваемым по делу о вымогательстве. Дело закрыли в связи с отсутствием состава преступления…»; « Окончив школу , [PERSON] не «заморачивался» и решил строить карьеру по «специальности» уличных грабежей. Вскоре молодой и горячий преступник пошел выше и возглавил свою собственную ОПГ. Мошенничество, «прибивание» фирм, рэкетирование бизнесменов, отьем прибылей у предпринимателей - все было как у других преступных банд начала 90-х. Первая «армия» [PERSON] насчитывала порядка 60 «бойцов», они контролировали болем двадцяти крупних коммерческих структур, два лучних днепропетровских ресторана и один банк. ОПГ [PERSON] имела связи с киевскими бандами [PERSON], крымскими, донецкими ОПГ, а также израильскими «друзьями». Крышевал же [PERSON] [PERSON] …»; «Но [PERSON] метил в большой бизнес, он уже тога понимал, что разбоями всю жизньз аниматься не будет, потому ворованные деньги вкладывал в свои бизнеса, что помогло ему одним изпервых «легализовать» свою преступную деятельность и превратится из бандита в «уважаемого» человека…». Скріншоти цієї статті роздруковані позивачем 03 вересня 2018 року та на час роздруківки стаття мала 4327 переглядів. 06 вересня 2018 року користувачем соціальної мережі Facebook - [PERSON] поширено на власній сторінці за посиланням ([INFO]), статті під назвою «[INFO], - «Обозреватель.» Фото» та статті під назвою «[INFO]» (т. 1, а.с. 23-25, 75-77). Факт поширення цих статей на своїй сторінці у соціальній мережі Facebook визнається відповідачем [PERSON] у відзиві на позовну заяву (т. 1, а.с. 103-104). Згідно із довідкою Департаменту інформатизації МВС України серії ААА № 0435688, [PERSON] , [INFO] , станом на 08 жовтня 2018 року, до кримінальної відповідальності не притягувався, не знятої чи не погашеної судимості не має, в розшуку не перебуває (т. 1, а.с. 78). Як вбачається із листа Департаменту міжнародного поліцейського співробітництва Національної поліції України від 17 травня 2019 року, [PERSON] на обліку у Департаменті як «злодій в законі», «кримінальний авторитет», «організатор злочинних угруповань», не перебуває. Департаментом раніше відомості про особу [PERSON] , зокрема, щодо притягнення його до кримінальної відповідальності, іноземним правоохороним органам не надавались (т. 2 а.с. 60-61 зворот). Відповідно до наданих суду документів, [PERSON] є співзасновником благодійної організації «Міжнародний благодійний фонд [PERSON] «Солідарність», про що свідчить витяг із Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань (т. 1, а.с. 83-84). Як меценат та засновник благодійної організації «Міжнародний благодійний фонд [PERSON] «Солідарність», позивач має чисельні подяки та грамоти державних установ, органів місцевого самоврядування та громадських організацій (т. 1, а.с. 85-98). Рішенням Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 25 травня 2018 року, по цивільній справі № 201/18484/17, задоволено позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] про захист його честі, гідності та ділової репутації, спростування розповсюдженої недостовірної інформації та відшкодування заподіяної йому моральної шкоди і визнано такою, що не відповідає дійсності, тобто недостовірною, інформацію, зокрема, про те, що [PERSON] є «кримінальним авторитетом» та має прізвисько « [PERSON] » (т. 1, а.с. 108-118). На домашню адресу позивача [PERSON] та [PERSON] , які є особами, що фінансово підтримують діяльність заснованої [PERSON] благодійної організації «Міжнародний благодійний фонд [PERSON] «Солідарність», направлено листи із попередженням позивача про те, що у випадку невжиття ним заходів із спростування поширеної щодо нього недостовірної інформації, яка міститься у зазначених статтях, їх відношення до нього може бути переглянуто, а співпрацю із Фондом припинено (т. 1, а.с. 132-133). Власником авторських прав на сайт [INFO] є ТОВ «ВИДАВНИЧИЙ ДІМ УКРАЇНСЬКИЙ МЕДІА ХОЛДІНГ» (т. 1, а.с. 156). Згідно із експертним висновком Полтавського відділення Харківського науково-дослідного інституту судових експертиз ім. засл. проф. М.С. Бокаріуса № 2191 від 10 травня 2019 року, який виконано на підставі ухвали суду від 23 листопада 2018 року, встановлено те, що психологічний стан [PERSON] характеризується наявністю помірно вираженого хронічного психофізіологічного стресу, що супроводжується відчуттям порушення психологічного благополуччя, тривоги та перепон, які підсилюють емоційне напруження підекспертного; для особистості підекспертного значимими є такі цінності, як, зокрема, альтруїзм, повага з боку значимого оточення, необхідність піклування за слабкими та незахищеними людьми. Внаслідок публікації на сайті [INFO], [INFO] статей під назвами «[INFO], - «Обозреватель.» Фото» та «[INFO]», а також їх розміщення на сторінці [PERSON] у мережі Facebook, у [PERSON] виникли психічні страждання, зумовлені негативними переживання внаслідок порушення його честі (суспільного визнання його особистих заслуг, праці, яка є значима для його близького оточення та суспільства), гідності (особисті заслуги, міра людяності, визнання пошани та поваги), особистої та ділової репутації (міри довіри до нього у сфері його соціального функціонування). Поширення відповідачами недостовірної інформації щодо [PERSON] у вказаних статтях викликало негативні зміни у його індивідуальних психологічних властивостях, які не є властивими для його особистості, а саме: відчуття психологічного дискомфорту, триваючий, помірно виражений хронічний стрес, перенапруга психофізіологічних ресурсів, що супроводжується підвищеною тривогою та емоційною реактивністю. У зв`язку із цим, [PERSON] змушений докладати додаткових зусиль для усунення тих психотравмуючих факторів, що призводить до підсилення ураження його особистості (ціннісних орієнтирів, життєвих принципів, мотиваційної сфери) що завдає певних ускладнень його активному функціонуванню, як особистості. Ці зміни в емоційному стані [PERSON] , які настали протягом 2017-2019 років внаслідок поширення відносно нього недостовірної інформації, є такими, що можуть минути, за умови усунення дії цих психотравмуючих факторів. Поширенням недостовірної інформації відносно [PERSON] значно уражено його духовні та моральні цінності, його життєві принципи, вищі почуття честі та гідності, порушено стан його психологічного благополуччя, позитивну ділову та особисту репутацію, рівень довіри до нього з боку людей, а також суспільно-позитивну оцінку соціальних якостей підекспертного. Орієнтований розмір компенсації за завдану [PERSON] , внаслідок поширення нею недостовірної інформації, моральну шкоду, складає 112 671 гривню. Орієнтований розмір компенсації за завдану головним редактором інтернет-порталу «[INFO]» [PERSON] , внаслідок поширення цією установою недостовірної інформації, моральну шкоду, складає 450 684 гривні. Орієнтований розмір компенсації за завдану публікацією недостовірної інформації на сайті [INFO] моральної шкоди складає 450 684 гривні (т. 1, а.с. 221-256). Відповідно до договору користування сайтом [INFO], зазначена користувачем інформація про себе не є відомостями або сукупністю відомостей, які ідентифікують особу чи за допомогою яких особа може бути конкретно ідентифікована. Користувач самостійно вказує свою електронну адресу, ім`я та прізвище. Адміністрація сайту має право видаляти повідомлення та коментарі користувача, якщо вони протирічать умовам цього договору або вимогам діючого законодавства. Адміністрація сайту має право на використання об`єктів авторського права користувача, в тому числі, на його витвори, статті, фотографії, відео, графіку, у відповідності до п. 2.8 цього договору. Адміністрація має право видалити будь-який контент без пояснення причин, якщо він порушує вимоги діючого законодавства України, умови договору або інші правила користування сайтом. Користувач надає адміністрації згоду на обробку наданої їм інформації, а також на використання такої інформації. Також користувач надає згоду на передання адміністрації сайту виключних прав інтелектуальної власності на об`єкти інтелектуальної власності, які розміщуються ним на сайті, а саме: право на використання творів, статей, коментарів, фотографій, відео, графіки. Цим договором заборонено до розповсюдження ту інформацію, яка принижує моральність, честь, гідність, права та інтереси третіх осіб. Користувач несе відповідальність за будь-яку інформацію, яку він надає та розміщує на сайті. Адміністрація сайту не здійснює перевірки матеріалів, які розміщуються користувачем на сайті. Модерація коментарів, форумів, блогів на сайті здійснюється постфактум, тобто після їх додавання на сайт. У випадку, якщо текст порушує правила користування сайтом, модератор має право видалити його. Даний договір є договором приєднання, відповідно до вимог ст. 634 ЦК України (т. 2, а.с. 15-18). Згідно із розміщеною на сайті [INFO] інформації, головним редактором цього сайту є [PERSON] (т. 2, а.с. 39). Відповідно до висновку Харківського науково-дослідного інституту судових експертиз ім. засл. проф. М.С. Бокаріуса за № 11619 від 03 червня 2019 року, що складений на замовлення [PERSON] по іншій цивільній справі - № 201/6848/18, твердження про те, що [PERSON] є кримінальним авторитетом на прізвисько « [PERSON] », є інформацією негативного характеру (т. 2, а.с. 40-53). Згідно із наданими відповідачем ТОВ «ВИДАВНИЧИЙ ДІМ УКРАЇНСЬКИЙ МЕДІА ХОЛДІНГ» скріншотом із сайту [INFO], сторінка за посиланням [INFO] станом на 08 серпня 2019 року є видаленою (т. 2, а.с. 72-75). Відповідно до Правил користування сайтом [INFO], адміністрація сайту не несе відповідальності за зміст інформаційних статей, коментарів та блогів користувачів, які розміщені на сторінках сайту, а також за наслідки їх публікації та використання. Користувачем сайту може бути будь-який відвідувач сайту. Використовувати інтерактивні ресурси сайту може будь-яка особа, з числа тих, хто зареєструвався, зазначивши своє ім`я, прізвище та електронну адресу (т. 2, а.с. 84-85). На оптичному диску із відеофайлами, який 12 вересня 2019 року долучено до матеріалів справи представницею позивача та оглянуто судом у судовому засіданні, містяться електронні докази у вигляді скріншотів із сайтів [INFO], [INFO], сторінки в соціальній мережі [INFO] [PERSON] , а також сторінок за наступними посиланнями: [INFO],[INFO],[INFO], в тому числі із використанням веб-ресурсу Internet Archive ([INFO]), на якому зберігаються копії видалених веб-сторінок сторонніх сайтів (т. 2, а.с. 115). Факт поширення статті під назвою «[INFO]» на сайті [INFO] визнається відповідачем ТОВ «ВИДАВНИЧИЙ ДІМ УКРАЇНСЬКИЙ МЕДІА ХОЛДІНГ», оскільки ним у відзиві самостійно зазначено про те, що така стаття дійсно була поширена у рубриці під назвою «Я - Кореспондент» користувачем сайту [PERSON] та про ці самі обставини повідомлено представницею цього відповідача у судовому засіданні. Представники сторін визнали той факт, що на даний час ця стаття видалена із сайту [INFO]. Представницею відповідача не пояснено причини видалення статті та не зазначено особу, яка здійснила таке видалення. Однак через те, що правила та договір користування сайтом дозволяють видаляти інформацію користувачів саме адміністрації сайту, в тому числі модератору сайту, суд доходить висновку, що це видалення здійснено саме відповідачем. При цьому суд враховує і те, що видалена із сайту [INFO] стаття під назвою «[INFO]», залишається доступною для перегляду в інтернет-архіві за посиланням [INFO]. Відповідачем [PERSON] визнається факт поширення нею статті із сайту [INFO] під назвою «[INFO]» у мережі Facebook, на власній сторінці, який є сайтом відповідача. Відповідач - головний редактор сайту «[INFO]» [PERSON] , своїм правом на подання відзиву не скористався. Доказів на спростування факту поширення на сайті [INFO] статті під назвою «[INFO], - «Обозреватель.» Фото», а також доказів на спростування того факту, що він є головним редактором сайту [INFO], не надав. Відповідно до вимог ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорених прав, свобод чи законних інтересів. Нормами ст. 13 ЦПК України встановлено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, яке подано відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, що подані учасниками справи або витребувані судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Згідно із вимогами ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, що встановлені цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, які пов`язані із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Згідно із вимогами ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, що встановлені цим Кодексом. Відповідно до вимог ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно із вимогами ст. 77 ЦПК України, належними є ті докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є ті обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення, або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду ті докази, що не стосуються предмета доказування. Згідно із вимогами ст. 270 ЦК України, право на повагу до гідності та честі віднесено до особистих немайнових прав фізичної особи. Відповідно до вимог ст. 269 ЦК України, особисті немайнові права належать кожній фізичній особі від народження або за законом та тісно пов`язані із фізичною особою. Нормами ст. 34 Конституції України кожному гарантується право на свободу думки і слова, на вільне вираження своїх поглядів і переконань. Разом із тим, відповідно до вимог ст. 68 Конституції України, кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей. Таким чином, праву особи на свободу думки і слова, на вільне вираження своїх поглядів і переконань, відповідає її обов`язок не поширення про особу недостовірної інформації та такої інформації, яка ганьбить її гідність, честь чи ділову репутацію. Нормами ст. 201 ЦК України передбачено те, що честь, гідність і ділова репутація є особистими немайновими благами, які охороняються цивільним законодавством. Главою 22 ЦК України визначено перелік особистих немайнових прав фізичної особи, серед яких є право на повагу до гідності та честі (ст. 297 ЦК України) та право на недоторканність ділової репутації (ст. 299 ЦК України). Згідно з вимогами, що містяться у ч. 1 ст. 277 ЦК України, фізична особа, особисті немайнові права якої порушено внаслідок поширення про неї та (або) членів її сім`ї недостовірної інформації, має право на відповідь, а також на спростування цієї інформації. Відповідно до вимог ст. 299 ЦК України, фізична особа має право на недоторканність своєї ділової репутації. Фізична особа може звернутися до суду з позовом про захист своєї ділової репутації. Юридичним складом правопорушення, наявність якого може бути підставою для задоволення позову про захист честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи, є сукупність таких обставин: поширення інформації, тобто доведення її до відома хоча б однієї особи у будь-який спосіб; поширена інформація стосується певної фізичної чи юридичної особи, тобто позивача; поширення недостовірної інформації, тобто такої, яка не відповідає дійсності; поширення інформації, що порушує особисті немайнові права, тобто або завдає шкоди відповідним особистим немайновим благам, або перешкоджає особі повно і своєчасно здійснювати своє особисте немайнове право. Під поширенням інформації необхідно розуміти: опублікування її у пресі, передання по радіо, телебаченню чи з використанням інших засобів масової інформації; поширення в мережі Інтернет чи з використанням інших засобів телекомунікаційного зв`язку; викладення її у характеристиках, заявах, листах, що адресовані іншим особам; повідомлення у публічних виступах, в електронних мережах, а також в іншій формі хоча б одній особі. Недостовірною вважається та інформація, яка не відповідає дійсності або викладена неправдиво, тобто містить відомості про події та явища, яких не існувало взагалі або які існували, але відомості про них не відповідають дійсності (неповні або перекручені). Статтею 10 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка, відповідно до вимог ст. 9 Конституції України, є частиною національного законодавства, передбачено те, що кожен має право на свободу вираження поглядів. Це право включає свободу дотримуватися своїх поглядів, одержувати і передавати інформацію та ідеї без втручання органів державної влади і незалежно від кордонів. Ця стаття не перешкоджає державам вимагати ліцензування діяльності радіомовних, телевізійних або кінематографічних підприємств. Здійснення цих свобод, оскільки воно пов`язане з обов`язками і відповідальністю, може підлягати таким формальностям, умовам, обмеженням або санкціям, що встановлені законом і є необхідними у демократичному суспільстві в інтересах національної безпеки, територіальної цілісності або громадської безпеки, для запобігання заворушенням чи злочинам, для охорони здоров`я чи моралі, для захисту репутації чи прав інших осіб, для запобігання розголошенню конфіденційної інформації або для підтримання авторитету і безсторонності суду. Відповідно до правового висновку, що викладений у Постанові Верховного Суду від 13 лютого 2019 року по цивільній справі № 439/1469/15-ц, вибір способу захисту особистого немайнового права, зокрема права на повагу до гідності та честі, права на недоторканість ділової репутації, належить позивачеві. Разом із тим особа, право якої порушено, може обрати як загальний, так і спеціальний способи захисту свого права, що визначені тим законом, який регламентує конкретні цивільні правовідносини. У зв`язку із цим суди повинні брати до уваги те, що відповідно до вимог ст. 275 ЦК України, захист особистого немайнового права здійснюється у спосіб, встановлений главою 3 цього Кодексу, а також іншими способами, відповідно до змісту цього права, способу його поширення та наслідків, що їх спричинило це порушення. До таких спеціальних способів захисту відносяться, наприклад, спростування недостовірної інформації та/або право на відповідь (ст. 277 ЦК України), заборона поширення інформації, якою порушуються особисті немайнові права (ст. 278 ЦК України), тощо. Вбачається, що відповідачами у справі про захист гідності, честі чи ділової репутації є фізична або юридична особа, яка поширила недостовірну інформацію, а також автор цієї інформації. У випадку, коли інформація була поширена у засобі масової інформації із посиланням на особу, яка є джерелом цієї інформації, ця особа також є належним відповідачем. Якщо позивач заявляє вимоги до одного із належних відповідачів, які спільно поширили недостовірну інформацію, суд вправі залучити до участі у справі іншого співвідповідача лише у разі неможливості розгляду справи без його участі (ст. 50, 51 ЦПК України). Належним відповідачем, у разі поширення оспорюваної інформації в мережі Інтернет, є автор відповідного інформаційного матеріалу та власник веб-сайту, особи яких позивач повинен установити та зазначити в позовній заяві (п. 2 ч. 3 ст. 175 ЦПК України). Якщо автор поширеної інформації невідомий або його особу та/чи місце проживання (місцезнаходження) неможливо встановити, а також коли інформація є анонімною і доступ до сайта - вільним, належним відповідачем є власник того веб-сайта, на якому розміщено зазначений інформаційний матеріал, оскільки саме він створив технологічну можливість та умови для поширення недостовірної інформації. Якщо недостовірна інформація, що порочить гідність, честь чи ділову репутацію, розміщена у мережі Інтернет на інформаційному ресурсі, який зареєстровано в установленому законом порядку як засіб масової інформації, то при розгляді відповідних позовів судам слід керуватися тими нормами, які регулюють діяльність засобів масової інформації. Відповідно до правового висновку, що викладений у Постанові Верховного Суду від 10 квітня 2019 року у цивільній справі № 398/4136/15-ц, під гідністю слід розуміти визнання цінності кожної фізичної особи, як унікальної біопсихосоціальної істоти. З честю пов`язується позитивна соціальна оцінка особи в очах суспільства, яка ґрунтується на відповідності її діянь (поведінки) загальноприйнятим уявленням про добро і зло. А під діловою репутацією фізичної особи розуміється набута цією особою суспільна оцінка її ділових і професійних якостей при виконанні нею своїх трудових, службових, громадських чи інших обов`язків. Під діловою репутацією юридичної особи, у тому числі підприємницьких товариств, фізичних осіб - підприємців, адвокатів, нотаріусів та інших осіб, розуміється оцінка їх підприємницької, громадської, професійної чи іншої діяльності, яку здійснює така особа, як учасник суспільних відносин. Негативною слід вважати ту інформацію, в якій стверджується про порушення особою, зокрема, норм чинного законодавства, вчинення будь-яких інших дій (наприклад, порушення принципів моралі, загальновизнаних правил співжиття, неетична поведінка в особистому, суспільному чи політичному житті тощо) і яка, на думку позивача, порушує його право на повагу до його гідності, честі чи ділової репутації. Таким чином, відповідно до ст. 277 ЦК України, предметом судового захисту не можуть бути оціночні судження, думки, переконання, критична оцінка певних фактів і недоліків, які, як вираження суб`єктивної думки і поглядів відповідача, не можна перевірити їх відповідність дійсності (на відміну від перевірки істинності фактів) і спростувати, що відповідає прецедентній судовій практиці Європейського суду з прав людини при тлумаченні ним положень статті 10 Конвенції (рішення Європейського суду з прав людини від 08 липня 1986 року в справі «Лінгенс проти Австрії» (Lingens v. Austria), § 46). Вирішуючи питання про визнання поширеної інформації недостовірною, суди повинні визначати характер такої інформації та з`ясовувати, чи є вона фактичним твердженням чи оціночним судженням. Згідно з ч. 2 ст. 30 Закону України «Про інформацію», оціночними судженнями, за винятком наклепу, є висловлювання, які не містять фактичних даних, критика, оцінка дій, а також висловлювання, що не можуть бути витлумачені як такі, що містять фактичні дані, зокрема з огляду на характер використання мовно-стилістичних засобів (вживання гіпербол, алегорій, сатири). Оціночні судження не підлягають спростуванню та доведенню їх правдивості. Крім цього, у ч. 4 ст. 10 ЦПК України і ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» покладено на суд обов`язок під час розгляду справ застосовувати Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і Протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини, як джерело права. Згідно із рішенням ЄСПЛ, постановленим 04 жовтня 2016 року у справі «Дорота Каня проти Польщі № 2», розглядаючи скаргу, Суд наголосив, що свобода вираження поглядів, захищена статтею 10 ЄКПЛ, не є абсолютною і поширюється на журналістів лише за умови, якщо вони діють відповідально та з дотриманням своїх професійних обов`язків: добросовісно виконують свою роботу, надають точну та достовірну інформацію згідно з вимогами журналістської етики (що також стосується поширення інформації з тем, до яких є значний публічний інтерес). Суд зазначив, що ЗМІ мають обов`язок перевіряти інформацію, що є потенційно дифамаційною стосовно приватних індивідів, для звільнення від якого необхідна наявність особливих підстав. Наявність таких підстав залежить від природи та ступеню дифамації, а також того, наскільки ЗМІ може вважати джерела, на яких базуються спірні твердження, надійними. Це, в своє чергу, залежить від авторитетності джерела інформації та ступеню дослідження журналістом питання, а також збалансованості подання інформації та можливості осіб, яких стосується певне твердження, захистити себе. На думку Суду, національні суди розглянули дану справу в межах стандартів статті 10 Конвенції. Зокрема, вони проаналізували, чи дослідження, здійснене заявницею перед публікацією, було добросовісним та узгоджувалось з вимогою отримання інформації з надійних джерел. Національні суди прийшли до висновку, що заявниця опублікувала першу статтю, не маючи достатнього підтвердження у якості фактичної основи для висловлених у статті тверджень. Відповідно до рішення ЄСПЛ від 16 червня 2015 року у справі «Дельфі АС проти Естонії», Суд був задоволений тим, що національні правові інструменти забезпечили передбачуваність того, що медіа-видавець, який забезпечує функціонування новинного Інтернет-порталу для цілей отримання прибутку, може, в принципі, бути визнаним відповідальним за національним законодавством за завантаження явно незаконних коментарів на своєму новинному порталі. Як професійний видавець, компанія-Заявник, по суті, могла визначити ризики, що належать до її діяльності, а також повинна була передбачити правові наслідки, до яких вони можуть призвести. Таким чином, оспорюване втручання було «передбачене законом» в значенні статті 10 Конвенції. Стосовно того, чи відповідальність авторів коментарів може служити як альтернатива відповідальності новинного Інтернет-порталу, Суд нагадав, що анонімність в Інтернеті, незважаючи на її важливість, має бути збалансованою з іншими правами та інтересами. Роблячи такий висновок, до уваги бралося не лише те, що нерозкритті особистості Інтернет-користувачів є в інтересах, але також й подекуди негативні наслідки необмеженого розповсюдження інформації в Інтернеті. Враховуючи зазначене, Суд послався на рішення Суду Справедливості Європейського Союзу, в якому останній визнав, що, як правило, фундаментальні права людини переважають економічні інтереси оператора пошукової системи та інтереси інших Інтернет користувачів. Більш того, Інтернет дозволяє різні рівні анонімності, коли, часом, провайдери є єдиними, хто може ідентифікувати Інтернет-користувачів, які бажають залишатися анонімними для суспільства. В цій справі сумнівна ефективність засобів ідентифікації авторів коментарів разом із недостатністю інструментів, задіяних Інтернет-порталом для забезпечення можливості жертві мови ворожнечі ефективно подати скаргу проти авторів коментарів, зумовила позицію національних судів, відповідно до якої постраждала особа повинна мати вибір подати скаргу проти компанії-Заявника або проти авторів коментарів. Що стосується заходів, прийнятих компанією-Заявником для блокування незаконних коментарів на її порталі, обов`язку великих новинних порталів приймати ефективні заходи для обмеження поширення мови ворожнечі і мови, що спонукає до насилля, не може прирівнюватися до «приватної цензури». Взагалі, можливість потенційної жертви такої мови постійно моніторити Інтернет була більш обмеженою, ніж можливість великих комерційних новинних Інтернет-порталів попереджувати або видаляти незаконні коментарі. Незважаючи на певні механізми, які дозволяють впоратись з коментарями, що містять мову ворожнечі або мову, яка спонукає до насилля прямо на сайті компанії-Заявника, який в багатьох випадках може функціонувати як належний засіб для балансування прав та інтересів усіх залучених осіб, вони були недостатніми в конкретних обставинах справи, оскільки незаконні коментарі залишалися на сайті протягом шести тижнів. Суд бере до уваги той факт, що деякі держави визнали, що з огляду на важливість і складність предмету розгляду, при якому необхідно забезпечувати належний баланс різних інтересів та основоположних прав, мають бути запроваджені спеціальні правові норми, які б регулювали ситуації, такі як у справі, що розглядається. Такі заходи відповідають «диференційованому й рівневому підходу» до регулювання діяльності нових медіа, який рекомендує Рада Європи, та підтримуються Судом в його практиці (див. mutatis mutandis, рішення у справі «Редакція газети «Правоє дело» та Штекель проти України» (Editorial Board of Pravoye Delo and Shtekel v. Ukraine), № 33014/05, §§ 63-64, ECHR 2011). Однак, хоча з метою врахування характеру нових медіа можливе застосування різних законодавчих підходів, обставини цієї справи переконують Суд у тому, що положення Конституції, Закону про загальні принципи Цивільного кодексу та положення Зобов`язально-правового закону, а також відповідна судова практика давали змогу передбачити, що видавець, який управляє інформаційним інтернет-порталом у комерційних цілях, може, у принципі, бути притягнутий до встановленої національним законодавством відповідальності за розміщення на своєму порталі коментарів явно протиправного змісту, тобто таких, про які йдеться у цій справі. Суд також нагадує, що право на захист репутації є правом, яке стаття 8 Конвенції захищає як складовий елемент права на повагу до приватного життя. Однак для того, щоб гарантії захисту статті 8 почали діяти, має бути досягнутий певний рівень серйозності посягання на репутацію особи, а характер такого посягання має негативно позначатися на її особистому користуванні правом на повагу до приватного життя. Суд зазначає, що компанія-заявник вжила певних заходів у цьому напрямі. На інформаційному порталі Delfi містилося застереження, що відповідальність за зміст коментарів несуть їхні автори, а не компанія-заявник, і що заборонено додавати коментарі, які не відповідають прийнятим нормам або містять погрози, образи, нецензурні чи вульгарні вислови, або підбурюють до ворожнечі, насильства чи до протиправних дій. Крім того, на порталі працювала автоматична система видалення коментарів, що містять нецензурну лексику, яку вона виявляла на підставі основ деяких нецензурних слів. Таким чином, навіть якщо автоматична система фільтрації слів, можливо, і була в деяких випадках корисною, факти справи, що розглядається, свідчать про те, що її було недостатньо для виявлення коментарів, які, з огляду на їхній зміст, не підпадали під гарантії статті 10 Конвенції. Суд визнає, як вже зазначено вище, що в таких справах, як ця - коли йдеться про коментарі сторонніх користувачів, які містять мову ворожнечі та прямі погрози заподіяти шкоду тілесній недоторканості фізичних осіб, як це розуміється у практиці Суду - Договірні держави можуть, виходячи з прав та інтересів інших осіб і суспільства в цілому, покладати відповідальність на інформаційні інтернет-портали без порушення при цьому статті 10 Конвенції, якщо ті не вживають заходів з негайного видалення коментарів явно протиправного змісту навіть за відсутності повідомлення про них з боку стверджуваного потерпілого чи третіх осіб. Відповідно до Резолюції Кабінету Міністрів Ради Європи за № 1165, часто через однобічну інтерпретацію права на свободу слова і самовираження, яке гарантоване статтею 10 Європейської конвенції з прав людини, медіа порушують приватність людей, посилаючись на те, що їхні читачі мають право знати все про публічних осіб. Певні факти пов`язані з особистим життям публічних осіб, зокрема політиків, справді можуть цікавити громадськість, і тому це законно проінформувати читачів, які також є й виборцями, про такі факти. Саме тому необхідно знайти баланс здійснення двох основних прав, які гарантовані Європейською конвенцією з прав людини: право на повагу до особистого життя і право на свободу виявлення поглядів. Виходячи з цього, Асамблея наголошує, що право на приватність, яке закріплене у статті 8 Європейської конвенції з прав людини повинно захищати приватне життя особи не лише від втручання влади, але й від подібних дій з боку інших осіб чи інститутів, зокрема ЗМІ. Асамблея закликає уряди країн-членів прийняти закон, якщо такого досі нема, який би гарантував право на приватність і містив наступні принципи, а якщо такий закон уже є, то узгодити його з ними, зокрема: якщо редактори опублікували інформацію, яка є неправдивою, вони повинні,

Outcome: approved