Jurisdiction: civil
Date: 2018-07-17 00:00:00

21.02.2018 року позивач звернулася до суду з позовом про визначення додаткового строку у два місяці для прийняття спадщини після смерті [PERSON], яка померла 10 серпня 2017 року. В обґрунтування позовних вимог зазначила, що 10.08.2017 року померла її мати [PERSON]. За життя мати проживала в [INFO]. Вказана квартира на підставі свідоцтва про право власності належала матері. За життя мати склала заповіт, посвідчений нотаріусом. в якому розпорядилась на випадок смерті про те, щоб усі права перейшли до неї. Інші спадкоємці крім неї відсутні. 14.03.2018 року вона звернулась до державного нотаріуса Олександрійської міської державної нотаріальної контори №1 із заявою про видачу їй свідоцтва про право на спадщину. Державний нотаріус повідомила, що незважаючи на існування заповіту, вона не може видати свідоцтво про право на спадщину, оскільки вона пропустила шестимісячний строк для прийняття спадщини. Вона вважала, що якщо є заповіт, то зі спливом шестимісячного строку вона повинна звернутись до нотаріуса із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину. Про те, що протягом шести місців необхідно подати заяву вона не знала. Позивач в судове засідання не зявилася, про час, місце та дату судового засідання повідомлена належним чином, від представника позивача надійшла заява про розгляд справи без його участі та участі позивача. Представник відповідача в судове засідання не зявився, про час, місце та дату судового засідання повідомлений належним чином, причини неявки не повідомив. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно, повно та об'єктивно оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, приходить до такого висновку. Відповідно до копії свідоцтва про смерть серії І-ОЛ №249561 [PERSON] померла 09 серпня 2017 року, якій на підставі свідоцтва про право про право власності на житло від 15.08.1994 року належала на праві приватної власності квартира за адресою: [ADDRESS], право власності зареєстровано 17.08.1994 року. За життя [PERSON] залишила заповіт, посвідчений приватним нотаріусом Олександрійського районного нотаріального округу 13.12.2007 року за №4434, яким на випадок її смерті все її майно, де б воно не було із чого б воно складалося, та все те, що буде належати їй на день смерті і на що вона матиме право за законом заповідає [PERSON], [INFO]. Листом нотаріуса Олександрійської міської державної нотаріальної контори [PERSON] від 14.03.2018 року №642/02-31 позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право власності на спадщину після смерті [PERSON], оскільки позивач не подала до нотаріальної контори на протязі 6-ти місяців з дня смерті спадкодавця заяву про прийняття спадщини. Відповідно до ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. За ст. 1269 ЦПК України, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто. Відповідно до ч. 3 ст. 1272 ЦПК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Вирішуючи питання про надання позивачу додаткового строку для прийняття спадщини суд виходить з приписів Постанови Пленуму Верховного суду України від 30.05.2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», згідно якої вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, для подання заяви про прийняття спадщини, суд вирішує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця для вчинення цих дій. Враховуючи викладене, суд визнає поважною причину пропуску позивачем строку подання нею\~заяви про\~прийняття спадщини,\~оскільки позивач не була обізнана щодо обовязку подачі заяви про прийняття спадщини за заповітом, що фактично прийняла спадщину як спадкоємець за заповітом, що свідчить про обєктивні причини поважності пропущення встановленого законом строку для прийняття спадщини, тому позовні вимоги про визначення позивачу додаткового строку для прийняття спадщини після смерті матері [PERSON], яка померла 09 серпня 2017 року підлягають задоволенню.

Outcome: approved