Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-22 00:00:00

20 березня 2014 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення заборгованності за кредитним договором. Позовні вимоги мотивовані тим, що відповідач не виконує належним чином свої зобов`язання за кредитним договором від 25.11.2006 року, в результаті чого виникла заборгованість по кредиту в сумі 25 890 грн. 42 коп. з них заборгованість за кредитом в сумі 2029 грн. 50 коп., заборгованість по процентах 9868 грн. 64 коп., 328 грн. 80 коп. борг по комісії, 12 561 грн. 07 коп. пеня за несвоєчасне виконання зобов'язань, 500 грн. штраф у фіксованій частині та 602 грн. 41 коп. штраф у процентній складовій. 09.10.2009 року по судовому наказу Київського районного суду м. Донецьк стягнуто боргу в сумі 12 739 грн. 85 коп., таким чином вказана різниця становить залишок боргу в сумі 13 150 грн. 57 коп. Представник позивача в судове засідання не з'явився, направив суду заяву про розгляд справи без участі їх представника, проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідач в судове засідання не з'явився. Судові повістки, що були направлені відповідачу за місцем його реєстрації, повернулися до суду з довідками поштової установи про причини невручення, з якої вбачається, що такою причиною є сплив терміну зберігання. Суд вважає, що небажання відповідача отримати рекомендовані листи з судовими повістками на пошті є відмовою останнього одержати судові повістки. Особа, яка відмовилася одержати судову повістку, вважається повідомленою. Таким чином, відмовившись одержати судові повістки на пошті, відповідач вважається належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи. Клопотань про відкладення розгляду справи від відповідача не надходило. Приймаючи до уваги, що позивач не заперечує проти заочного розгляду справи, суд ухвалив розглянути справу відповідно до ст. 224 ЦПК України у відсутності відповідача з ухваленням заочного рішення. Дослідивши матеріали справи суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі з наступних підстав. Правовідносини з приводу надання кредиту регулюються Цивільним кодексом України та Законом України «Про банки та банківську діяльність» № 2121-ІІІ від 07 грудня 2000 року /надалі Закон № 2121-ІІІ/ відповідно до статті 2 якого банківським кредитом визнається будь-яке зобов'язання банку надати певну суму грошей, в обмін на зобов'язання боржника щодо повернення заборгованої суми, а також на зобов'язання сплати процентів та інших зборів з такої суми. Правовою формою щодо оформлення відносин сторін є кредитний договір, та відповідно до положень частини 1 статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. За загальним правилом договірне зобов'язання повинне виконуватись відповідно до тих умов, які сторони визначили при укладанні договору. Отже, відповідно до дійсного змісту наведених норм, кредитний договір обов'язково має укладатись у письмовій формі (стаття 1055 ЦК) та недодержання письмової форми тягне його нікчемність і не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов'язані з його нікчемністю. Кредитний договір є неукладеним (не відбувся), коли сторони в належній формі не досягли згоди щодо хоча б з однієї його істотної умови або зміст яких неможливо встановити виходячи з норм чинного законодавства (статті 536, 638, 1056-1 ЦК), не породжує правових наслідків. Згідно чинного законодавства кредитний договір набирає чинності з моменту, коли сторони в належній формі досягли згоди з усіх його істотних умов /ч.1 ст. 638 ЦК України/ та істотними умовами кредитного договору є предмет, строк повернення та його ціна /розмір процентів/. Відповідно до наявної у справі спільної письмової заяви відповідача та Банку за підписами обох сторін, сторони погодили умови щодо розміру коштів що можуть бути отримані в кредит, строку їх повернення, який зумовлений строком дії платіжної картки, також дійшли згоди щодо процентної ставки на рівні 2,00% в місяць на залишок заборгованості, разом з тим, зазначена заява містить положення відповідно до якого заявник давав згоду на те, що дана заява разом із пам'яткою клієнта і Правилами надання банківських послуг, з якими він був ознайомлений, а також Тарифами - становить між сторонами договір про надання банківських послуг щодо кредитування. Отже, відповідно до умов кредитування Банк надав позичальнику кредит в розмірі 2029,50 грн. із сплатою відсотків у розмірі 2,00% на місяць на суму залишку за кредитом, з кінцевим терміном повернення до закінчення дії платіжної картки, та позичальник кредит не сплатив з огляду на що утворилася заборгованість в загальному розмірі в сумі 25 890 грн. 42 коп. з них заборгованість за кредитом в сумі 2029 грн. 50 коп., заборгованість по процентах 9868 грн. 64 коп., 328 грн. 80 коп. борг по комісії, 12 561 грн. 07 коп. пеня за несвоєчасне виконання зобов'язань, 500 грн. штраф у фіксованій частині та 602 грн. 41 коп. штраф у процентній складовій. 09.10.2009 року по судовому наказу Київського районного суду м. Донецьк стягнуто борг в сумі 12 739 грн. 85 коп., таким чином вказана різниця становить залишок боргу в сумі 13 150 грн. 57 коп., який і підлягає до стягнення. Вказану суму підтверджено відповідним розрахунком, а її нарахування відповідає умовам надання споживчого кредиту. Згідно ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору або вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Статтею 530 ЦК України передбачено, якщо у зобов`язанні встановлено строку його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Згідно з вимогами ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами, а з вимогами ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. Статтею 611 ЦК України передбачено сплату неустойки, як правовий наслідок порушення зобов`язаннь, встановлених договором. Також необхідно відмітити, що дострокове присудження до виконання основного зобов'язання в натурі не тягне його припинення з дня набрання законної сили рішення суду і не виключає стягнення відсотків, пені і збитків та інших штрафних санкцій, передбачених угодою, до дня фактичного розрахунку. Відповідач доказів належного виконання своїх зобов`язань за договором, а також того, що не виконав свої зобов`язання з об`єктивних причин суду не надав. За таких обставин суд не вбачає підстав для відмови в задоволенні позову. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Тому сплачені позивачем судові витрати підлягають стягненню з відповідача. На підставі викладеного,

Outcome: approved