Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-15 00:00:00

20.04.2016 року Публічне акціонерне товариство «АктаБанк» (далі Банк) звернулось до суду з позовом до [PERSON] про стягнення суми заборгованості за кредитним договором у розмірі 195227,32 гривень. У позові зазначали, що 29.04.2013 року між Банком та [PERSON] укладено Кредитний договір №0861563001/Т/973810, відповідно до якого відповідач отримав кредит у розмірі 100000,00 грн., зі сплатою 0,01% річних, з кінцевим терміном повернення 28.04.2018 року. В звязку з невиконанням умов договору, у відповідача виникла заборгованість яка складається з суми заборгованості за кредитом, суми заборгованості по процентам, суми заборгованості з комісії та штрафу, на загальну суму 195227,32 гривень. Посилаючись на наведене просили стягнути з [PERSON] вищезазначену суму заборгованості. У судове засідання представник позивача не зявився, надав суду заяву з проханням розглянути справу у його відсутності, позовні вимоги Банку підтримує у повному обсязі, не заперечує проти винесення заочного рішення. Відповідач [PERSON] у судове засідання не зявився, про дату, час та місце розгляду предявленого до нього позову був повідомлений належним чином, заяви про розгляд справи за його відсутністю не надходило, таким чином, в силу ч. 2 ст. 77 ЦПК України суд вважає, що відповідач не зявився до суду без поважних причин. З урахуванням заяви представника позивача про відсутність заперечень щодо заочного розгляду справи відповідно до вимог ст. 164 ч. 4, ст. 224 ЦПК України, суд вважає можливим прийняти заочне рішення на підставі доказів, що є у справі. Дослідивши матеріали страви, суд приходить до наступного. Згідно ст. 10 ЦПК України обставини цивільних справ встановлюються судом за принципом змагальності. Суд, зберігаючи обєктивність і неупередженість, створює необхідні умови для всебічного і повного дослідження обставин справи. Згідно ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи в межах заявлених вимог і на підставі наданих сторонами доказів. Крім того згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідно до статті 526 ЦК України, зобовязання має виконуватися належним чином, відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства. Згідно з частиною першою статті 625 Цивільного кодексу України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання, а за правилами частини першої статті 610 Цивільного кодексу України порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання). Однією із загальних засад цивільного законодавства, зокрема, є свобода договору, що підтверджується п. 3 ч. 1 ст. 3 ЦК України, а в ч. 1 ст. 626 ЦК України законодавець зазначає, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обовязків. Статтею 627 ЦК України передбачено, що відповідно до ст. 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладанні договору, виборі контрагента та визначені умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Отже, свобода договору означає право громадян або юридичних осіб вступати чи утримуватися від вступу у будь-які договірні відносини. Свобода договору проявляється також у можливості, наданій сторонам визначити умови такого договору. Статтею 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ст. 1055 ЦК України, кредитний договір укладається у письмовій формі. Відповідно до ст. 10561 ЦК України, розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів. Як встановлено в судовому засіданні, 29.04.2013 року [PERSON] на підставі Кредитного договору №0861563001/Т/973810 отримав кредит у розмірі 100000,00 грн. Відповідно до п.п.2.1.1. договору процентна ставка за кредитом встановлена у розмірі 0,01% річних та включається у суму щомісячного платежу. Згідно п.п. 2.1.2 договору позичальник сплачує Банку щомісячну комісію за супроводження кредиту в розмірі 2400,00 грн., що розраховується як 2,40% від суми кредиту вказаного в п. 2.1 Договору, та включається в суму щомісячного платежу. Відповідно до п.п. 2.1.3 Кредитного договору погашення кредиту, сплата нарахованих процентів за користування кредитом, сплата комісії за супроводження кредиту здійснюється позичальником щомісячно, починаючи з місяця, наступного за місяцем надання кредиту, 15 числа кожного місяця рівними частинами в сумі 4067,09 грн. з кінцевою датою погашення всієї заборгованості за кредитом 28.04.2018 року на умовах, визначених договором, згідно додатку №1, що є невідємною частиною договору. Відповідно до п.п. 4.3.3 п. 4.3 договору позичальник зобовязаний суворо дотримуватися положень договору; погасити банку в повному обсязі кредит в строк, встановлений в п.п. 2.1.3 договору; сплачувати банку проценти та комісії в строки, встановлені в п.п. 2.1.3 договору. Відповідач [PERSON] взятих на себе зобовязань не виконав. Внаслідок чого у відповідача станом на 01.04.2016 року виникла заборгованість по кредиту у розмірі 195227,32 грн., з яких: заборгованість за кредитом 100000,00 грн., в тому числі прострочена 58327,33 грн.; заборгованість по відсоткам 27,32 грн., в тому числі простроченим 26,77 грн.; комісії за обслуговування кредиту 84000,00 грн., в тому числі простроченої 84000,00 грн.; штрафу по кредиту 11200,00 грн. Розмір вказаної суми заборгованості за кредитом та правильність його розрахунку у судовому засіданні оспорені не були. Враховуючи вищевикладене, суд дослідивши та проаналізувавши наявні в матеріалах справи докази у їх сукупності, перевіривши відповідність позовних вимог діючому законодавству України, дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог щодо стягнення з [PERSON] на користь ПАТ «АктаБанк» заборгованості за кредитним договором на загальну суму 195227,32 гривень. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України, у звязку із задоволенням позовних вимог з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені ПАТ «АктаБанк» та документально підтверджені судові витрати з оплати судового збору у сумі 2928,41 гривень. На підставі викладеного,

Outcome: approved