Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-12 00:00:00

1. Позиції сторін, процесуальні дії 1.1. [PERSON] звернулася до Сєвєродонецького міського суду Луганської області з позовною заявою до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, на стороні позивача - [PERSON] . В обґрунтування позовних вимог позивач вказує, що вона та відповідач перебували у зареєстрованому шлюбі з 24.06.2000 по 22.02.2021. Від шлюбу мають доньку - [PERSON] , [INFO] , яка на даний час навчається на 3-му курсі фармацевтичного факультету за спеціальністю «Фармація» в ДЗ «Луганський державний медичний університет», у зв`язку з чим потребує постійної матеріальної допомоги. Відповідач добровільно матеріальну допомогу на утримання [PERSON] не надає. У зв`язку з викладеним, позивач просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частки від усіх видів доходу відповідача щомісячно, починаючи від дня пред`явлення позову до суду і до закінчення навчання, але не більше як до досягнення [PERSON] двадцяти трьох років. 1.2. Представник відповідача надав до суду відзив на позовну заяву, в якому вказав, що позивачем не завірено належним чином копії доданих до позовної заяви документів. Крім того, позивачем не надано доказів наявності у дитини матеріальних потреб у зв`язку із навчанням. Перший та другий семестр 3 курсу донька навчалася на денній формі навчання за бюджетні кошти, а у подальшому чомусь продовжує навчання на заочній формі платного відділення. Враховуючи заочне навчання доньки та наявність у неї чималого вільного часу, вона може реалізувати своє право на труд. Відповідач періодично надає доньці кошти на її прохання. 1.3. Ухвалою Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 01.03.2021 [PERSON] залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, на стороні позивача. 1.4. У судовому засіданні представник позивача та третьої особи позовні вимоги підтримала у повному обсязі. Представник відповідача в судовому засіданні заперечував проти задоволення позову з підстав, які викладені у відзиві. 2. Обставини справи, зміст спірних правовідносин 2.1. Згідно з копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 24.11.2000 Сєвєродонецьким міським відділом реєстрації актів громадянського стану, [PERSON] народилась [INFO] , про що зроблено відповідний запис № 734. Батьком записаний [PERSON] , а матір`ю - [PERSON] . З копії довідки про склад сім`ї № 350, виданої 11.01.2021 Відділом адміністративних послуг Центру надання адміністративних послуг у м. Сєвєродонецьку Військово-цивільної адміністрації міста Сєвєродонецьк Луганської області, вбачається, що за адресою: [ADDRESS] , зареєстровані [PERSON] та [PERSON] . 2.2. Відповідно до копії довідки №35-ст, виданої 04.02.2021 Державним закладом «Луганський державний медичний університет», [PERSON] є студенткою третього курсу факультету за спеціальністю «Фармація» в ДЗ «Луганський державний медичний університет», заочної форми навчання, на контрактній основі. Згідно з копією договору про надання платної освітньої послуги № б/н від 01.02.2021, укладеного між Державним закладом «Луганський державний медичний університет» в особі в.о. ректора професора Іоффе Ігоря Володимировича, який діє на підставі Статуту університету, та замовником освітньої послуги [PERSON] , предметом договору є фінансові зобов`язання здобувача щодо оплати освітньої послуги, яка надається закладом. Відповідно до п. 1.4 договору вартість навчання за спеціальністю 226 «Фармація, промислова фармація» за один навчальний рік складає: 12000 грн., а загальна вартість освітньої послуги за весь строк навчання становить 30000 грн. Строк надання освітньої послуги за договором з 01.02.2021 до 30.06.2023. З копії квитанції від 20.01.2021 вбачається, що [PERSON] сплатила за навчання суму в розмірі 4000 грн. 2.3. Відповідно до копії довідки № 3, виданої 12.01.2021 Приватним акціонерним товариством «Сєвєродонецьке об`єднання Азот», [PERSON] працює на Приватному акціонерному товариству «Сєвєродонецьке об`єднання Азот», цех виробництва аміаку 1-А на посаді слюсар-ремонтник, зайнятий ремонтом, профілактикою та обслуговуванням технологічного устаткування 6 розряду з 08.04.2010 по теперішній час. Згідно з копію довідки про доходи № 39968, виданої 12.01.2021 Приватним акціонерним товариством «Сєвєродонецьке об`єднання Азот», [PERSON] нарахована заробітна плата за 2020 рік в загальному розмірі 200086,18 грн., тобто в середньому 16673,85 грн. на місяць (200086,18 / 12). 3. Релевантні джерела права та акти їх застосування 3.1. Відповідно до ст. 199 Сімейного кодексу (далі - СК України) якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Відповідно до ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного із батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Згідно із ст. 201 СК України до відносин між батьками і дочкою, сином щодо надання їм утримання застосовуються норми статей 187, 189 - 192 і 194 - 197 цього Кодексу. Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви. 3.2. В постанові Верховного Суду від 23 січня 2019 року по справі № 346/103/17 вказано, що при визначенні розміру аліментів необхідно враховувати вартість навчання, підручників, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження. Норми цієї глави не встановлюють самостійного, окремого від аліментних зобов`язань, обов`язку батьків брати участь у додаткових витратах на дочку, сина, що викликані особливими обставинами. Таким чином, обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18 років, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. При встановленні потреби в утриманні повнолітньої дитини суд повинен враховувати всі джерела, що утворюють її дохід, обов`язок обох батьків із надання відповідної матеріальної допомоги та спроможність останніх її надавати. Той факт, що під час канікул повнолітня дитина не проходить навчання, не є підставою для звільнення від передбаченого статтею 199 СК України обов`язку батьків утримувати її, оскільки канікулярний час входить в період навчання. За змістом статті 199 СК України законодавцем визначено обов`язок батьків утримувати повнолітніх дітей, які продовжують навчатись, тобто на весь період навчання, який охоплює період від вступу до закінчення чи відрахування з навчання. 3.3. У постанові Верховного Суду від 17 квітня 2019 року по справі № 644/3610/16-ц суд касаційної інстанції визнав помилковими висновки судів першої та апеляційної інстанцій про те, що під час навчання на заочному відділенні, повнолітня особа має можливість працювати та заробляти собі на життя, що знімає з батьків обов`язок її утримання. 4. Оцінка доказів та аргументів сторін 4.1. Судом встановлено, що [PERSON] зареєстрована та проживає разом з позивачем за адресою: [ADDRESS] . Суд вважає, що [PERSON] потребує матеріальної допомоги у зв`язку із навчанням, адже вона продовжує навчання в ДЗ «Луганський державний медичний університет» на заочній формі навчання на контрактній основі. Стипендію [PERSON] не отримує, однак має оплачувати своє навчання. При цьому, факт навчання [PERSON] на заочній формі не позбавляє її права на утримання в порядку статті 199 СК України, адже право на таке утримання повнолітня дитина має незалежно від форми навчання. Суд вважає неспроможними посилання представника відповідача на те, що позивач не завірила належним чином копії документів, які були додані до позову. На всіх доданих до позовної заяви копіях документів наявний напис «з оригіналом згідно» та підпис позивача. На думку суду, в даному випадку цього достатньо для підтвердження достовірності копій. Крім того, відповідач або його представник не вказували, що відомості, які відображені у копіях документів, є неправдивими або недостовірними. Надані представником позивача докази навчання [PERSON] на денній формі навчання та докази оплати за навчання в період з 2018 по 2020 рік суд не бере до уваги, оскільки ці докази не стосуються матеріальних потреб дитини сторін у спірній період з часу подання позову про стягнення аліментів 22.02.2021. 4.2. Суд враховує, що відповідач працевлаштований та протягом 2020 року отримував дохід в середньомісячному розмірі 16673 грн. 85 коп. Сторонами не надано доказів наявності у відповідача інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, або наявності інших обставин, що мають істотне значення та можуть свідчити про неможливість надання відповідачем матеріальної допомоги доньці, яка продовжує навчання. З іншого боку суд враховує, що повнолітня [PERSON] продовжує навчання на заочній формі, а тому має можливість працевлаштуватися та отримувати дохід. Ця обставина не позбавляє її права на утримання в порядку статті 199 СК України, проте враховується судом під час визначення розміру аліментів. Крім того, суд враховує, що позивач, яка є матір`ю [PERSON] , також повинна брати участь в утриманні повнолітньої дитини, яка продовжує навчання. Враховуючи всі вищевказані обставини у їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню, а саме з відповідача на користь позивача слід стягнути 1/12 частку від всіх видів його доходу щомісячно на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання. 5. Розподіл судових витрат 5.1. Відповідно до підп. 3 п. 5 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», від сплати судового збору звільняються позивачі за подання позовів про стягнення аліментів. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат суд враховує, що позивач була звільнена від сплати судового збору за подання позову про стягнення аліментів. Згідно із ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 08.05.2019 по справі № 161/4985/17 зроблено висновок про те, що у разі задоволення позову позивача, звільненого від сплати судового збору, судовий збір стягується з відповідача на користь держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини заявлених до нього позовних вимог, якщо цього відповідача також не звільнено від сплати судового збору. Суд приймає до уваги, що було задоволено 33,32 % позовних вимог, оскільки 1/12 від 1/4 складає 33,32 %. У зв`язку із цим, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь держави судовий збір у сумі 302 грн. 55 коп., тобто 33,32 % від суми в розмірі 908 грн., яка має сплачуватися за подання позову із подібними вимогами. У відповідності до ст. 430 ЦПК України суд вважає за необхідне допустити негайне виконання рішення у межах суми платежу за один місяць. На підставі викладеного,

Outcome: partial