Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-26 00:00:00

1 квітня 2014р. позивач [PERSON] звернувся до Самарського районного суду м. Дніпропетровська із позовом до [PERSON], про визнання особи такою, що втратила право користуванням житловим приміщенням, зняття її із реєстраційного обліку. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилається на те, що згідно договору міни квартир їй на праві приватної власності належить квартира [ADDRESS]. Вказана квартира зареєстрована в КП «ДМБТІ» ДОР на праві власності і записана в реєстрову книгу. Квартира складається із двох житлових кімнат та підсобних приміщень, загальною площею-48,6 кв.м та жилою -27,7кв.м. На даний час в квартирі [ADDRESS] зареєстровані вона, її діти та відповідач. Відповідач є її колишнім чоловіком, шлюб з яким розірвано у серпні 2011р. Після розірвання шлюбу у вересні 2011р. відповідач добровільно забрав свої особисті речі, залишив спірну квартиру без поважних причин. Більше двох років відповідач припинив користування спірною квартирою. Місце проживання відповідача їй не відомо та він і не цікавиться станом спірної квартири та не виконує обов'язок члена сім'ї. Вона як власник житла не може в повному обсязі реалізувати своє право розпоряджатися своїм майном та змушена нести додаткові витрати по оплаті за комунальні послуги пов'язані з реєстрацією відповідача, що є для неї обтяжливо. На підставі викладеного позивач просить суд визнати [PERSON] таким, що втратив право користування квартирою [ADDRESS], зняти його з реєстраційного обліку (а.с.2-3). Позивач в судове засідання не з'явилася, надала заяву про розгляд справи за її відсутність та прохала справу розглянути заочно і задовольнити позов в повному обсязі. Відповідач в судове засідання на слухання по справі не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, зокрема через засоби масової інформації - газету «Вісті Придніпров'я», випуску № 46 (1539) від 19.06.2014р. (а.с.21), причини неявки суду не відомі. Таким чином, враховуючи вищезазначені обставини, суд вважає можливим розглянути справу у відсутність відповідача згідно положень ст.ст. 169, 224 ЦПК України за правилами глави 8 розділу ІІ ЦПК України та винести по справі заочне рішення. Дослідивши матеріали справи в їх сукупності, суд доходить висновку, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню з наступних підстав. У судовому засіданні встановлено, що позивач [PERSON] є власницею квартири [ADDRESS], що підтверджується договором міни квартир (а.с.4). Реєстрація [PERSON] в квартирі [ADDRESS] підтверджується довідкою Комунального підприємства «Житлове господарство Самарського району» Дніпропетровської міської ради (а.с.6). Згідно рішення Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 12 серпня 2011р. шлюб, укладений між [PERSON] та [PERSON] - розірвано. (а.с.7). Відповідач [PERSON] не проживає в квартирі [ADDRESS] з вересня 2011р, згідно актів про непроживання (а.с.8-10). Аналізуючи спірні правовідносини, співставляючи їх із здобутими в судовому засіданні доказами суд доходить наступного: Так, згідно ст. 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Відповідно до ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна. Статтею 321 ЦК України передбачено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом. В силу ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування і розпорядження цим майном. Тобто в розумінні ст.ст. 316, 321, 391 ЦК України, позивач [PERSON] є власником квартири [ADDRESS], наділена правом володіння, користування та розпорядження ним У відповідності до ст.405 ЦК України, члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Судом встановлено, що [PERSON] в квартирі [ADDRESS] не мешкає понад один рік, що перевищує строки встановлені ст. 405 ЦК України, жодних домовленостей про його тимчасову відсутність не встановлено, а отже він не проживав в домоволодінні без поважних причин. Приймаючи до уваги викладене, беручи до уваги ту обставину, що реєстрація [PERSON] в спірній квартирі носить формальний характер, позовні вимоги позивача підлягають задоволенню в заявлений ним спосіб.

Outcome: approved