Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-08 00:00:00

20 березня 2017 року позивач [PERSON] звернулась до Дружківського міського суду Донецької області з позовом до акціонерного товариства «Індустріально-експортний банк». Вказала, що 26 квітня 2005 року між акціонерним товариством «Індустріально-експортний банк» (далі - іпотекодержатель) та нею (іпотекодавець) був укладений договір іпотеки нежитлового приміщення № 295/5-КЗ (далі- договір іпотеки). Пунктом 1.1. договору передбачено, що предметом цього договору є нерухоме майно іпотекодавця, яке за згодою сторін виступає як забезпечення зобов'язань, які взяв на себе іпотекодавець по кредитному договору №295/5-КЗ від 26 квітня 2005 року (основне зобов'язання), за умовами якого іпотекодержавтель надає іпотекодавцю кредит у розмірі 265000,00 грн., а іпотекодавець зобов'язується перед іпотекодержателем повернути кредитні кошти шляхом сплати з відстрочкою платежу згідно графіку погашення за кредитним договором, сплачувати відсотки із розрахунку 23% річних щомісячно за користування кредитними коштами, сплачувати неустойку у розмірі, в строки та випадках, передбачених кредитним договором № 295/5КР від 26 квітня 2005 року. Строк виконанні кредитного договору не пізніше 27 квітня 2010 року. Під іпотеку іпотекодавцем передається належне іпотекодавцю нерухоме майно: адміністративної будівлі з підвалом «А-2» цеглов., загальною площею 812,7 кв.м., гараж з оглядовою ямою «Б,б» цеглов., складу «В-1» цеглов., складу «Г-1» металев., складу «Д-1» металев., огородження «1,2» цеглов. металев., замощення «І» асфальтов. Предмет іпотеки знаходиться за адресою: [ADDRESS]. Предмет іпотеки належить позивачу на підставі рішення постійно діючого третейського суду при ТОВ «Донецькагроконсалт» від 07 вересня 2004 року у справі № 318/04.01. Під час укладання договору іпотеки у банку [PERSON] роз'яснили, що спочатку необхідно укласти договір іпотеки, а потім укласти кредитний договір. З запропонованими умовами позивач погодилася, підписавши з відповідачем іпотечний договір, який був посвідчений нотаріально. Грошові кошти у сумі 265000,00 грн. позивачу [PERSON] були потрібні для здійснення ремонту предмету іпотеки, оскільки наприкінці 2005 року вона збиралася здати належні їй об'єкти нерухомості в оренду. Але у подальшому кредитний договір між нею та відповідачем укладений не був. Однак, починаючи з 2013 року вона отримала декілька письмових повідомлень банку про те, що вона нібито є майновим поручителем ТОВ «Велес Голді» за виконання останнім умов кредитного договору № 295/5-КР від 26 квітня 2005 року на суму 97719,83 грн. (лист №73/11-8957 від 07 липня 2009 року) та згодом на суму 101088,73 грн. (лист № 73/11-9039 від 24 липня 2009 року). Однак, враховуючи те, що позивач є засновником ТОВ «Велес Голді», то вона, отримавши вказані повідомлення вирішила, що відповідач помилково надіслав їх. Однак, працівники банку повідомили її про те, що вона є дійсно майновим поручителем ТОВ Велес Голді» за виконання останнім умов кредитного зобов'язання у розмірі 265000,00 грн. 24 травня 2013 року позивач на адресу відповідача направила проект договору про розірвання іпотечного договору. Банк на звернення не відреагував. У січні 2017 року позивач [PERSON] звернулася до нотаріуса з метою продажі нерухомого майна, яке було предметом іпотеки за спірним договором. Але нотаріус роз'яснив їй, що на підставі укладеного іпотечного договору на майно накладене арешт. Просить суд визнати припиненим договір іпотеки від 26 квітня 2005 року, укладений між нею та акціонерним товариством «Індустріально-експортний банк», посвідчений приватним нотаріусом Дружківського міського нотаріального округу Радіоновим Ю.В. за №2179; припинити обтяження щодо заборони на відчуження нерухомого майна іпотекою шляхом зняття заборони на нерухоме майно: адміністративну будівлю з підвалом «А-2» цеглов., загальною площею 812,7 кв.м., гаража з оглядовою ямою «Б,б» цеглов., складу «В-1» цеглов., складу «Г-1» металев., складу «Д-1» металев., огородження «1,2» цеглов. металев., замощення «І» асфальтов., що розташоване за адресою: [ADDRESS], що належить на праві власності [PERSON]; припинити заборону (номер в реєстрі заборон 34) у Державному реєстрі для реєстрації заборон на нерухоме майно: адміністративну будівлю з підвалом «А-2» цеглов., загальною площею 812,7 кв.м., гаража з оглядовою ямою «Б,б» цеглов., складу «В-1» цеглов., складу «Г-1» металев., складу «Д-1» металев., огородження «1,2» цеглов. металев., замощення «І» асфальтов, що розташоване за адресою: [ADDRESS], що належить на праві власності [PERSON]; припинити іпотеку (номер запису про іпотеку 2179) у Державному реєстрі іпотеки на нерухоме майно: адміністративну будівлю з підвалом «А-2» цеглову (загальною площею 812,7 кв.м.), гараж з оглядовою ямою «Б,б» цеглову, складу «В-1» цеглового, складу «Г-1» металевого, складу «Д» металевого, огородження «1,2» цеглового, металевого, замощення «і» асфальтоване, що розташоване за адресою: [ADDRESS], що належить на праві власності [PERSON]. 24 квітня 2017 року представник позивача [PERSON] надала суду уточнену позовну заяву, в якій вказала, що на теперішній час права АТ «Індустріально-експортний банк» перейшли до публічного акціонерного товариства «Креді Агріколь Банк», а тому позовні вимоги вони пред'являє до нього. У судовому засіданні позивач [PERSON] просила суд визнати припиненим договір іпотеки від 26 квітня 2005 року, укладений між Акціонерним товариством «Індустріально-експортний банк» та [PERSON], посвідчений приватним нотаріусом Дружківського міського нотаріального округу Радіоновим Ю.В, за реєстраційним № 2179; припинити обтяження щодо заборони на відчуження нерухомого майна іпотекою, шляхом зняття заборони на нерухоме майно: адміністративну будівлю з підвалом «А-2» цеглов., загальною площею 812,7 кв.м., гаража з оглядовою ямою «Б,б» цеглов., складу «В-1» цеглов., складу «Г-1» металев., складу «Д-1» металев., огородження «1,2» цеглов. металев., замощення «І» асфальтов., що розташоване за адресою: [ADDRESS], що належить на праві власності [PERSON]; припинити заборону (номер в реєстрі заборон №34) у Державному реєстрі для реєстрації заборон на нерухоме майно: адміністративну будівлю з підвалом «А-2» цеглов., загальною площею 812,7 кв.м., гаража з оглядовою ямою «Б,б» цеглов., складу «В-1» цеглов., складу «Г-1» металев., складу «Д-1» металев., огородження «1,2» цеглов. металев., замощення «І» асфальтов., що розташоване за адресою: [ADDRESS], що належить на праві власності [PERSON]; припинити іпотеку (номер запису про іпотеку № 2179) у Державному реєстрі іпотек на нерухоме майно: адміністративну будівлю з підвалом «А-2» цеглов., загальною площею 812,7 кв.м., гаража з оглядовою ямою «Б,б» цеглов., складу «В-1» цеглов., складу «Г-1» металев., складу «Д-1» металев., огородження «1,2» цеглов. металев., замощення «І» асфальтов., що розташоване за адресою: [ADDRESS], що належить на праві власності [PERSON]. Представник публічного акціонерного товариства «Креді Агріколь Банк» до суду не з'явився, про час та місце розгляду справи сповіщений належним чином: судовою повісткою, про що у справі є поштове повідомлення. Суд, отримавши згоду позивача, постановив ухвалу про заочний розгляд справи. Суд, вислухавши пояснення позивача [PERSON], дослідивши матеріали цивільної справи встановив наступне. Ухвалою Дружківського міського суду Донецької області від 27 квітня 2017 року ЄУН 229/1035/17, № 2/229/774/2017 замінено первісного відповідача акціонерне товариство «Індустріально-експортний банк» у справі за позовом [PERSON] про визнання договору припиненим належним відповідачем публічним акціонерним товариством «Креді Агріколь Банк». 26 квітня 2005 року між акціонерним товариством «Індустріально-експортний банк» (іпотекодержатель») та [PERSON], яка є майновим поручителем (іпотекодавець), було укладено договір іпотеки нежитлового приміщення № 295/5-КР. Під іпотеку іпотекодавцем передається належні іпотекодавцю нежитлові будівлі комплекс об'єктів нерухомості, які складаються з: адміністративної будівлі з підвалом «А-2» цеглов., загальною площею 812,7 кв.м., гараж з оглядовою ямою «Б,б» цеглов., складу «В-1» цеглов., складу «Г-1» металев., складу «Д-1» металев., огородження «1,2» цеглов. металев., замощення «І» асфальтов. Предмет іпотеки розташований на земельній ділянці площею857 кв.м.. Предмет іпотеки знаходиться за адресою: [ADDRESS]. Цільове призначення предмету іпотеки - виробництво. Пунктом 1.1. договору іпотеки передбачено, що предметом договору іпотеки є нерухоме майно, іпотекодавця, яке за згодою сторін виступає як забезпечення зобов'язань, які взяв на себе на себе іпотекодавець по кредитному договору № 295/5-КР від 26 квітня 2005 року, за умовами якого іпотекодержатель надає іпотекодавцю кредит у розмірі 265000,00 грн., а іпотекодавець зобов'язується перед іпотекодержателем повернути кредитні кошти шляхом сплати з відстрочкою платежу згідно графіку погашення за кредитним договором, сплачувати відсотки із розрахунку 23% річних щомісячно, за користування кредитними коштами, неустойку в розмірі, в строки та випадках, передбачених кредитним договором № 295/5-КР від 26 квітня 2005 року. Строк виконання кредитного договору - не пізніше 27 квітня 2010 року. Пунктом 1.3 вказаного договору зазначено, що вказані нежитлові будівлі та споруди належать іпотекодавцю на підставі договору купівлі-продажу №50, зареєстрованого Універсальною біржею «Примус» 27 серпня 2004 року. 26 квітня 2005 року приватним нотаріусом Дружківського нотаріального округу у зв'язку з посвідченням договору іпотеки накладено заборону на відчуження вказаного у договорі іпотеки адміністративної будівлі з підвалом «А-2» цеглов., загальною площею 812,7 кв.м., гараж з оглядовою ямою «Б,б» цеглов., складу «В-1» цеглов., складу «Г-1» металев., складу «Д-1» металев., огородження «1,2» цеглов. металев., замощення «І» асфальтов. Предмет іпотеки знаходиться за адресою: [ADDRESS]. Згідно зі ст. 6 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) сторони мають право врегулювати у договорі, який передбачений актами цивільного законодавства, свої відносини, які не врегульовані цими актами. Сторони в договорі можуть відступити від положень актів цивільного законодавства і врегулювати свої відносини на власний розсуд. Сторони в договорі не можуть відступити від положень актів цивільного законодавства, якщо в цих актах прямо вказано про це, а також у разі, якщо обов'язковість для сторін положень актів цивільного законодавства випливає з їх змісту або із суті відносин між сторонами. Частинами 1-3 ст. 553 ЦК України вказано, що за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. Порукою може забезпечуватися виконання зобов'язання частково або у повному обсязі. Поручителем може бути одна особа або кілька осіб. Частиною 4 ст. 558 ЦК України передбачено, що порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців з дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя, якщо інше не передбачено законом. Якщо строк основного зобов'язання не встановлений або встановлений моментом пред'явлення вимоги, порука припиняється, якщо кредитор не пред'явить позову до поручителя протягом одного року з дня укладення договору поруки, якщо інше не передбачено законом. Відповідно до ст. 1 Закону України «Про іпотеку» іпотека - вид забезпечення виконання зобов'язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов'язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому цим Законом. Статтею 7 Закону України «Про іпотеку» визначено, що за рахунок предмета іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити свою вимогу за основним зобов'язанням у повному обсязі або в частині, встановленій іпотечним договором, що визначена на час виконання цієї вимоги, включаючи сплату процентів, неустойки, основної суми боргу та будь-якого збільшення цієї суми, яке було прямо передбачене умовами договору, що обумовлює основне зобов'язання. Якщо вимога за основним зобов'язанням підлягає виконанню у грошовій формі, розмір цієї вимоги визначається на підставі іпотечного договору або договору, що обумовлює основне зобов'язання, у чітко встановленій сумі чи шляхом надання критеріїв, які дозволяють встановити розмір цієї вимоги на конкретний час протягом строку дії основного зобов'язання. Якщо інше не встановлено законом або іпотечним договором, іпотекою також забезпечуються вимоги іпотекодержателя щодо відшкодування:витрат, пов'язаних з пред'явленням вимоги за основним зобов'язанням і зверненням стягнення на предмет іпотеки; витрат на утримання і збереження предмета іпотеки; витрат на страхування предмета іпотеки; збитків, завданих порушенням основного зобов'язання чи умов іпотечного договору. Згідно ст. 18 Закону України «Про іпотеку» іпотечний договір укладається між одним або декількома іпотекодавцями та іпотекодержателем у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню. Іпотечний договір повинен містити такі істотні умови: зміст та розмір основного зобов'язання, строк і порядок його виконання та/або посилання на правочин, у якому встановлено основне зобов'язання. Статтею 17 Закону України «Про іпотеку» вказано, що іпотека припиняється у разі: припинення основного зобов'язання або закінчення строку дії іпотечного договору; реалізації предмета іпотеки відповідно до цього Закону; набуття іпотекодержателем права власності на предмет іпотеки; визнання іпотечного договору недійсним; знищення (втрати) переданої в іпотеку будівлі (споруди), якщо потекодавець не відновив її. Якщо предметом іпотечного договору є земельна ділянка і розташована на ній будівля (споруда), в разі знищення (втрати) будівлі (споруди) іпотека земельної ділянки не припиняється; з інших підстав, передбачених цим Законом. Наступні іпотеки припиняються внаслідок звернення стягнення за попередньою іпотекою. Відомості про припинення іпотеки підлягають державній реєстрації у встановленому законодавством порядку. Відповідно до ст. 3 Закону України «Про іпотеку» взаємні права і обов'язки іпотекодавця та іпотекодержателя виникають з моменту державної реєстрації іпотеки відповідно до закону. Іпотека має похідний характер від основного зобов'язання і є дійсною до припинення основного зобов'язання або до закінчення строку дії іпотечного договору. Суд встановив, що 26 квітня 2005 року між акціонерним товариством «Індустріально-експортний банк» та товариством з обмеженою відповідальністю «Вєлєс Голді» був укладений кредитний договір № 295/5-КР. Пунктом 1.1 цього договору вказано, що банк надає позичальнику кредит у розмірі 265 000,00 грн., кредит надається траншами (частинами), за письмовим клопотанням про його надання, за графіком. Пунктом 1.2 кредитного договору вказано, що з 26 квітня 2005 року 26 квітня 2010 року є строком користування кредитом. Пунктом 3.1 цього договору зазначено, що виконання зобов'язань позичальника за даним договором по поверненню кредиту, відсотків за кредит, пені та штрафів забезпечуються договорами: договором іпотеки нежитлового приміщення № 295/5-КР від 26 квітня 2005 року та договором іпотеки житлового приміщення № 295/5-КР від 26 квітня 2005 року. Разом з тим, у договорі іпотеки № 295/5-КР, укладеному 26 квітня 2005 року між акціонерним товариством «Індустріально-експортний банк» (іпотекодержатель») та [PERSON], нежитлове приміщення виступає як забезпечення зобов'язань, які взяв на себе на себе іпотекодавець по кредитному договору № 295/5-КР від 26 квітня 2005 року, тобто сама [PERSON] Такого кредитного договору відповідач суду не надав, тобто не підтвердив його існування. Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Враховуючи вищезазначене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] в частині визнання договору іпотеки №295/5-КР від 26 квітня 2005 року припиненим підлягають задоволенню, оскільки відповідачем не доведена наявність кредитного договору № 295/5-КР, укладеного 26 квітня 2005 року між акціонерним товариством «Індустріально-експортний банк» (іпотекодержатель») та [PERSON]. Решта позовних вимог [PERSON] не підлягають задоволенню, оскільки вони відповідно до ст.34 Закону України «Про нотаріат» відносяться до нотаріальних дій. На підставі викладеного,

Outcome: partial