overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-21 00:00:00

19 серпня 2021 року позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить розірвати шлюб з відповідачем, зареєстрований 27 січня 2001 року, мотивуючи позов тим, що спільне життя з відповідачем не склалося і шлюбні відносини між ними припинені. Ухвалою Деснянського районного суду м. Чернігова від 30 серпня 2021 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі; справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження; визначено сторонам строк для подачі заяв по суті справи. Відповідач відзив на позов не подала. Позивач у судове засідання подав заяву про розгляд справи за його відсутності, зазначивши, що позовні вимоги підтримує. Відповідач у судове засідання подала заяву, в якій просить справу розглянути за її відсутності та вказала, що позов визнає. На підставі частини другої статті 247 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне. 27 січня 2001 року Чернігівським міським відділом реєстрації актів громадянського стану Чернігівського обласного управління юстиції було зареєстровано шлюб між позивачем та відповідачем, про що складено відповідний актовий запис № 105 (а.с. 4). Сторони мають двох дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] (а.с. 9, 10). Подружні відносини подружжя припинило, спільне господарство не ведеться, подальше збереження шлюбу позивач вважає не можливим, оскільки це суперечить його інтересам. Згідно із частиною першою статті 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Відповідно до положень частин третьої, четвертої статті 56 Сімейного кодексу України кожен має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Згідно зі статтею 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Суд не має права примушувати жінку або чоловіка до підтримання, відновлення або продовження сімейних відносин, а вільність та рівність цих стосунків та можливість припинення шлюбу є їх основою, що законодавчо закріплено у нормах Сімейного кодексу України. З огляду на викладене, враховуючи визнання відповідачем позову, суд дійшов висновку, що подальше збереження шлюбу між сторонами суперечитиме їхнім інтересам, а тому шлюб підлягає розірванню, а позов - задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-07 00:00:00

19 серпня 2021 року позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу зареєстрованого 29 жовтня 2015 року у Виконавчому комітеті Красненської сільської ради Первомайського району Харківської області, за актовим записом № 2, мотивуючи свій позов тим, що життя з відповідачкою не склалося, подружжя втратило почуття любові та поваги один до одного, через відсутність взаєморозуміння з причини різних поглядів на сімейне життя. Шлюбні стосунки та ведення спільного господарства припинені, сім`я розпалась остаточно, подальше спільне життя та збереження шлюбу вважає неможливим. Від шлюбу у подружжя дітей немає. Позивач в судове засідання не з`явився, проте від нього надійшла заява про розгляд справи без його участі, на задоволенні позову наполягає, у разі неявки відповідачки не заперечує проти ухвалення заочного рішення. Відповідачка до судового засідання не прибула, хоча судом повідомлена про дату, час та місце розгляду справи, заяв про відкладення розгляду справи чи розгляду справи без її участі не надала, як і не надала судові заперечень проти позову. З урахуванням положень ст.280 ЦПК України, отримавши згоду сторони позивача, суд ухвалив розглянути справу заочно з ухваленням заочного рішення на підставі наявних у справі доказів та без фіксування судового засідання технічним засобом з підстав, визначених ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Суд, вивчивши позовну заяву, дослідивши та проаналізувавши письмові матеріали справи, встановив такі обставини та відповідні до них правовідносини: сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 29 жовтня 2015 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , виданим виконавчим комітетом Красненської сільської ради Первомайського району Харківської області, за актовим записом № 2 (а.с.4). Від шлюбу у подружжя дітей немає. Основною причиною розірвання шлюбу є те, що сторони втратили почуття любові та поваги один до одного. Сімейно шлюбні стосунки подружжя припинило, спільне господарство не ведеться, внаслідок чого, їхнє подальше сімейне життя і збереження шлюбу буде суперечити інтересам позивача. Відповідно до ст. 112 СК України, суд постановляє рішення суду про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що має істотне значення. \~ \~ \~ \~Суд приходить до висновку, що сім`я розпалась остаточно, зберегти її не видається можливим, тому шлюб потрібно розірвати. \~ \~ \~ \~На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-12 00:00:00

19 серпня 2021 року позивач звернувся до суду із позовом до відповідачки про розірвання шлюбу. В обґрунтування позову зазначив, що з 16 вересня 2006 року перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачкою. Від шлюбу мають малолітню дитину. Фактично шлюбі стосунки між подружжям припинено. Причина розпаду сім`ї полягає у відсутності взаєморозуміння, взаємоповаги, втраті почуттів. Вважаючи, що шлюб розпався остаточно, просив його розірвати. Позивач до судового засідання не з`явився надавши заяву з проханням провести розгляд справи без його участі. На задоволенні позову наполягає. Відповідачка у судове засідання не прибула надавши заяву про розгляд справи без її участі. Не заперечує проти розірвання шлюбу. Згідно з ч. 4\~ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про обґрунтованість позову з наступних підстав. Матеріалами справи встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 16 вересня 2006 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб, виданого Приморським відділом реєстрації актів цивільного стану Маріупольського міського управління юстиції Донецької області, актовий запис № 381. Згідно свідоцтва про народження, виданого 31 серпня 2010 року Орджонікідзевським відділом реєстрації актів цивільного стану Маріупольського міського управління юстиції Донецької області, актовий запис № 780, [PERSON] народилась [INFO] , батьками якої зазначені сторони по справі. Відповідно до ст.109\~СК України шлюб розривається судом, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їх права, а також права їх дітей. Згідно ст. 110 СК України один із членів подружжя має право на звернення до суду з позовом про розірвання шлюбу. Відповідно до ст. 112 СК України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Позивач скористався даним правом та звернувся до суду з цим позовом і наполягає на розірванні шлюбу. Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу, а позивач не має наміру зберегти шлюб з відповідачкою. За таких обставин, суд приходить до висновку, що подальше збереження шлюбу є неможливим, тому він підлягає розірванню. На підставі ст.ст.\~110,\~112 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-21 00:00:00

19 серпня 2021 року позивач звернулася до суду з позовною заявою, в якій просила шлюб з відповідачем, зареєстрований 18 січня 2020 року Тернівським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро), згідно актового запису № 4 розірвати, та стягнути з відповідача сплачений нею судовий збір у розмірі 908 грн. В обґрунтування позову зазначила, що 18 січня 2020 року між нею та відповідачем було укладено шлюб. Від шлюбу у них [INFO] народилася донька [PERSON] . Спільне життя з відповідачем не склалося. Фактичні шлюбні відносини припинені. Причиною розпаду сім`ї є несумісність характерів та різні погляди на сімейне життя. Позивач вважає, що сім`я розпалася остаточно і відновлена бути не може, тому строк на примирення їм не потрібен. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, від неї надійшла заява про розгляд справи без її участі, позов підтримує та просить розірвати шлюб. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, від нього надійшла заява про розгляд справи без його участі, позов визнає та не заперечує проти розірвання шлюбу. Вивчивши та дослідивши письмові матеріали справи у їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони 18 січня 2020 року уклали шлюб, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб Серії [NUMBER] від 18 січня 2020 року (арк.с.4). Від шлюбу у них [INFO] народилася донька [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження Серії [NUMBER] від 18 березня 2020 року (арк.с.5). Сторони шлюбно-сімейні відносини не підтримують та загальне господарство не ведуть, шлюб носить формальний характер і збереження його суперечило б інтересам сторін. Відповідно до ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно ст.113 СК України, особа, яка змінила прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Відповідно до положень ст.51 Конституції України, ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Судові витрати підлягають розподілу відповідно до\~ст.141 ЦПК України. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-05 00:00:00

19 січня 2002 року між сторонами був зареєстрований шлюб. Від подружнього життя у сторін народились діти: син [PERSON], [INFO], та дочка [PERSON], які після розірвання шлюбу будуть проживати з позивачкою [PERSON] Позивачка звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу, мотивуючи тим, що далі їхнє спільне проживання не можливе. Спільне життя з відповідачем не склалось, основна причина - цілковита психологічна несумісність їхніх характерів, відсутність взаєморозуміння, взаємоповаги. Позивачка [PERSON] позов підтримує повністю, просить його задовольнити. Відповідач [PERSON], в судове засідання не з'явився, хоча своєчасно і належним чином був повідомлений про час і місце розгляду справи, про що свідчить поштове повідомлення. Суд заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов слід задовольнити, так як сторони не проживають разом, помиритися не бажають, фактично сім` я розпалась і подальше спільне проживання подружжя і збереження сім `ї не можливе. На підставі викладеного

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-18 00:00:00

19 січня 2007 року між позивачем та відповідачем [PERSON] був укладений договір № б/н, згідно якого позивач надав відповідачу кредит у розмірі 21600,00 гривень у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом 22,80 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Однак отримавши кредит, відповідач [PERSON] свої зобовязання належним чином не виконав, в результаті чого станом на 30 квітня 2016 року виникла заборгованість за кредитом у сумі 11180,43 грн., заборгованність за кредитом 343,55 грн, заборгованість по процентам за користування кредитом 6828,29 грн, заборгованність за пенею та комісією 3000,00 грн, а також штраф (фіксована частина) 500,00 грн., штраф (процентна складова) 508,59 грн., всього загальна сума забогованості склала 11180,43 гривень. Тому представник позивача просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором № б/н від 19 січня 2007 року в розмірі 11180,43 грн. та судові витрати. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, про день розгляду справи сповіщений, заяви про розгляд справи за його відсутності суду не надав, за таких обставин суд вважає можливим розглянути позов за його відсутності на підставі доказів, наданих у справі, постановивши заочне рішення, відповідно до ст.224 ЦПК України. Дослідивши докази по справі суд вважає, що вимоги позивача підлягають задоволенню. Судом встановлено, що між позивачем та відповідачем [PERSON] 19 січня 2007 року укладено кредитний договір № б/н, згідно якого позивач надав відповідачу кредит у розмірі 21600,00 гривень вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом 22,80 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідно до умов договору погашення заборгованості здійснюється в наступному порядку: щомісяця в період сплати позичальник повинен надавати банку грошові кошти (щомісячний платіж) для погашення заборгованості за кредитом, яка складається із заборгованості за кредитом, за відсотками, комісією, а також інші витрати згідно умов. Однак отримавши кредит, відповідач [PERSON] всупереч вимогам ст.526 ЦК України свої зобовязання належним чином не виконав, в результаті чого станом на 30 квітня 2016 року виникла заборгованість за кредитом у сумі 11180,43 грн., заборгованність за кредитом 343,55 грн, заборгованість по процентам за користування кредитом 6828,29 грн, заборгованність за пенею та комісією 3000,00 грн, а також штраф (фіксована частина) 500,00 грн., штраф (процентна складова) 508,59 грн., всього загальна сума заборгованості склала 11180,43 гривень. Задоволення позову згідно ст.88 ЦПК України покладає на відповідача обов'язок по сплаті судових витрат.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-12 00:00:00

19 січня 2008 року сторони уклади між собою кредитним договір № 001-27984-190108, відповідно до умов якого позивач надав відповідачу кредит шляхом відкриття відновлюваної відкличної кредитної лінії, що передбачено п. 1.3 кредитного договору. Відповідно до вказаного пункту позивач відкриває відповідачу кредитну лінію на 3000 грн. та на день укладання кредитного Договору встановлює ліміт Кредитної лінії на Рахунку в сумі 3000 грн. Станом на 25 лютого 2014 року відповідач не виконує належним чином зобов'язання за кредитним договором по поверненню суми кредиту, в результаті чого виникла прострочена заборгованість. Відповідач був повідомлений про виникнення заборгованості по оплаті передбачених договором платежів перед позивачем по кредитному договору № 001-27984-190108. Станом на від 25 лютого 2014 року існує заборгованість на загальну суму 11218,86 грн., яка складається з заборгованості за тілом кредиту: 3045,48 грн., заборгованості за відсотками: 3069,96 грн., заборгованості за комісіями: 5103,42 грн.,, яку позивач і просить стягнути на його користь з відповідача, а також стягнути судові витрати. Відповідач в судове засідання не з'явився, про день розгляду справи сповіщений. Оцінивши докази по справі суд вважає, що вимоги позивача мають бути задоволені, бо у судовому засіданні встановлено, що між сторонами, на підставі ст.1054 ЦК України, договору кредитування № 001-27984-190108, від 19 січня 2008 року встановлені договірні відносини, згідно яких відповідач отримав кредит у розмірі 3000 гривень. Але відповідач, отримавши кредит, всупереч вимогам ст.526 ЦК України, умови договору по своєчасному поверненню кредиту не виконав, заборгувавши станом на 25 лютого 2014 року 11218,86 грн., що складається з заборгованості за тілом кредиту: 3045,48 грн., заборгованості за відсотками: 3069,96 грн., заборгованості за комісіями: 5103,42 грн. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про те, що відповідач не виконав зобов'язання у строк, що є порушенням зобов'язання. А у відповідності до ст.1050 ЦК України, наслідками порушення боржником зобов'язання щодо повернення чергової частини суми кредиту є право заявника вимагати повернення всієї суми кредиту, що і дає суду підставу стягнути з відповідача на користь позивача вказану суму. А задоволення позову, за правилами ст.88 ЦПК України, покладає на відповідача обов'язок по сплаті судових витрат.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-30 00:00:00

19 січня 2010 року сторони уклали шлюб, який зареєстрували у відділі реєстрації актів цивільного стану Бершадського районного управління юстиції Вінницької області за актовим записом №2. Від шлюбу\~ у них народився син - [PERSON] , [INFO] . Однак спільне життя у подружжя не склалося, оскільки вони мають різні погляди на життя та сім`ю. Неодноразові конфлікти призводили до\~ сварок та бійок, що відбувалося на очах у дитини та впливає на її психологічний розвиток. З урахуванням викладеного\~ позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом, в якому просить розірвати шлюб між нею та [PERSON] , зареєстрований 19.01.2010 року у відділі РАЦС Бершадського районного управління юстиції Вінницької області, актовий запис №2. \~\~ В судове засідання позивач\~ не з`явилась, однак звернулась до суду із заявою, в якій просила справу розглядати без її участі та позовні вимоги задовольнити в повному обсязі. \~ Відповідач\~ [PERSON] в судове засідання\~ не з`явився, однак до початку розгляду справи по суті надав на адресу суду заяву про визнання позовних вимог та розгляд справи за його відсутності. \~\~\~\~\~ Враховуючи те, що сторони скористались своїм правом передбаченим ч.2 ст.158 ЦПК України, заявляти клопотання про розгляд справи за їх відсутності, суд не вбачає підстав для відкладення розгляду справи та проводить його в даному судовому засіданні на підставі доказів наявних у справі. \~\~ Оскільки розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою\~ звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. \~ Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, оскільки сторони не підтримують сімейних відносин, наполягають на розірванні шлюбу між ними, що свідчить про те, що їх сім`я розпалась і зберегти її неможливо. Наданий судом строк для примирення позитивних результатів не дав. \~\~ Крім того, з поданих відомостей вбачається відсутність майнового спору на день розгляду справи судом, а дитина за їх спільною домовленістю, після розірвання шлюбу буде проживати з матір`ю. \~\~ Згідно з ч. 3 ст. 105 Сімейного кодексу України шлюб припиняється\~\~ в наслідок\~ його \~ розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до\~\~ статті 110 цього Кодексу. \~\~\~\~ Ст. 113 Сімейного кодексу України визначено, що особа,\~\~ яка\~\~ змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі \~\~\~ іменуватися \~\~\~ цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. \~\~

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-16 00:00:00

19 січня 2015 року [PERSON] звернувся в Баглійський районний суд м. Дніпродзержинська з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування пред'явлених позовних вимог позивач зазначив, що з відповідачкою він перебуває у шлюбі з 11 травня 2013 року; шлюб зареєстрований Заводським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Дніпродзержинського міського управління юстиції у Дніпропетровській області за актовим записом № 129. Від шлюбу сторони мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. Шлюбні відносини між подружжям фактично припинилися з липня 2014 року і на теперішній час вони проживають окремо. [PERSON] вважає, що подружні стосунки припинені остаточно і відновлені бути не можуть, тому просить шлюб розірвати. Спору про розподіл майна та місця проживання дитини сторони не мають. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явився, оскільки 06.02.2015 року призваний до лав ЗСУ на контрактну службу. Відповідачка [PERSON] в наданій суду письмовій заяві просить суд розглянути справу без її участі, зазначила, що позовні вимоги визнає в повному обсязі та не заперечує проти розірвання шлюбу. Суд, взявши до уваги позицію позивача та відповідачки, дослідивши письмові докази у справі, вважає, що позовні вимоги про розірвання шлюбу підлягають задоволенню з наступних підстав. Як встановлено в судовому засіданні, шлюб між [PERSON] та [PERSON], зареєстрований 11 травня 2013 року Заводським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Дніпродзержинського міського управління юстиції у Дніпропетровській області за актовим записом № 129 (л.с. 5). Від шлюбу сторони мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO] (л.с. 6). Як зазначив позивач і проти чого не заперечувала відповідачка, шлюбні відносини між подружжям фактично припинилися і на теперішній час вони проживають окремо. [PERSON] вважає, що поновлення з відповідачкою подружніх стосунків неможливе, наполягає на розірванні шлюбу. Спору про розподіл майна та місця проживання дитини сторони не мають. З письмової заяви відповідачки (л.с. 11) вбачається, що вона не заперечує проти розірвання шлюбу та обставин, викладених позивачем в позовній заяві. Відповідно ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що розірвання шлюбу буде відповідати як інтересам позивача так і відповідачки, тому позов необхідно задовольнити. Виходячи з викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-14 00:00:00

19 січня 2015 року [PERSON] звернувся в Новгород-Сіверського районного суду Чернігівської області із заявою, в якій просить повернути помилково сплачену суму судового збору в розмірі 243 гривні 60 копійок, які були сплачені ним помилково на рахунок держави замість рахунку позивача. Ознайомившись із заявою необхідно дійти висновку про те, що заява [PERSON] про повернення помилково сплаченого судового збору задоволенню не підлягає, з наступних підстав: Згідно припису ст. 7 Закону України «Про судовий збір» сума судового збору повертається за ухвалою суду в разі: 1) зменшення розміру позовних вимог або внесення судового збору в більшому розмірі, ніж встановлено законом; 2) повернення заяви або скарги; 3) відмови у відкритті провадження у справі; 4) залишення заяви або скарги без розгляду (крім випадків, якщо такі заяви або скарги залишені без розгляду у зв'язку з повторним неприбуттям позивача або за його клопотанням); 5) закриття провадження у справі. Відтак, ст. 7 Закону України «Про судовий збір» не передбачається повернення помилково сплаченого судового збору, тому відсутні підстави для повернення судового збору, помилково сплаченого на рахунок Новгород-Сіверського районного суду Чернігівської області. Порядок повернення коштів судового збору помилково сплачених на даний рахунок без звернення до суду визначений Порядком повернення коштів помилково або надміру зарахованих до державного та місцевих бюджетів, затвердженого наказом Державного казначейства України № 226 від 10 грудня 2002 року. \~\~\~\~

Outcome: dismissed