Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-22 00:00:00

21 липня 2016 року позивач звернулася до суду із зазначеним позовом, мотивуючи його тим, що з 02 березня 2002 року перебуває в шлюбі з відповідачем, але останні роки між ними погіршились стосунки, виникають сварки в присутності дитини, це негативно впливає на психіку дитину, шлюбні відносини фактично припинено, позивач вважає подальше спільне життя і збереження шлюбу неможливим, просить його розірвати. Сторони мають неповнолітню дитину [PERSON], [INFO]. Оскільки дитина проживає разом з нею, то позивач просить стягнути з відповідача аліменти у твердій грошовій сумі у розмірі 1500 грн. щомісячно, до досягнення донькою повноліття. Обґрунтовує вимогу про тверду грошову суму тим, що відповідач не має постійного заробітку, доходи його мінливими і нерегулярними. Розмір аліментів 1500 грн. позивач обґрунтовує тим, що відповідач не має іншої родини, інших неповнолітніх чи малолітніх дітей, не має на утриманні інших осіб, а заробітної плати позивачки недостатньо для забезпечення і утримання доньки. Крім того, позивач вказує в додаткових поясненнях до позову, що дитини перебуває під диспансерним наглядом сімейного-лікаря та лікаря-ортопеда, за станом здоров'я потребує постійного амбулаторного медикаментозного лікування, періодичного стаціонарного лікування та санаторно-курортного оздоровлення, що підтверджується довідкою КУ «Сумська міська клінічна лікарня № 5». Також позивач зазначила, що дитині показано відвідувати басейн, ще коштує в середньому 400 грн. на місяць, крім того дитина відвідує танцювальний гурток, вартість якого складає 200 грн. на місяць, а також дитина відвідує репетитора з англійської мови, вартість послуг якого складає 560 грн. на місяць. Крім того, позивач вказала, що в зв'язку із частими сварками між подружжям вона була вимушена переїхати з дитиною на зйомну квартиру, в зв'язку з чим має додаткові витрати. Також позивач у додаткових поясненнях вказала, що вона не має намірів стягувати аліменти з відповідача за період липень-серпень 2016 року, так як відповідач надав допомогу на дитину за цей період в загальній сумі 3000 грн. (а.с. 4-5, 20-21). В судовому засіданні позивач підтримала позов у повному обсязі, пояснила, що наполягає на розірванні шлюбу та стягненні аліментів, зазначила, що суму аліментів вона визначила виходячи з доходів відповідача, потреб дитини та витрат на дитину, пов'язаних зі станом здоров'я дитини, її розвитком. В судовому засіданні представник відповідача визнав позов в частині розірвання шлюбу, пояснив, що відповідач згоден на розірвання шлюбу. В частині розміру аліментів позов визнав частково, зазначив, що відповідач згоден сплачувати аліменти на дитину в твердій грошовій сумі 500 грн., так як це та сума, яку він на даний час має можливість реально виплачувати. При цьому представник відповідача пояснив, що відповідач не відмовляється допомагати дитині, при можливості він буде сплачувати більшу суму, і станом на час розгляду справи продовжує утримання дитини, надаючи 1000 грн. щомісяця. Вивчивши матеріали справи, заслухавши пояснення сторін, суд дійшов висновку, що позовні вимоги про розірвання шлюбу підлягають задоволенню, а позовні вимоги про стягнення аліментів підлягають частковому задоволенню, виходячи з наступного. Встановлено, що сторони 02.03.2002 року зареєстрували шлюб у Сумському міському відділі реєстрації актів громадянського стану Сумського обласного управління юстиції, актовий запис № 185, що підтверджується копією свідоцтва про одруження (а.с. 7). Відповідно до ст. 24 Сімейного кодексу України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ч. 3 ст. 56 Сімейного кодексу України, кожен із подружжя має право припинити шлюбні відносини. Приймаючи до уваги, що позивач наполягає на розірванні шлюбу, подружні відносини між сторонами фактично припинені, сторони проживають окремо, а відповідач згоден на розірвання шлюбу, суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам кожного з них, та інтересам їх неповнолітньої дитини, а тому позовні вимоги в цій частині підлягають задоволенню і шлюб підлягає розірванню. Судом встановлено, що сторони мають неповнолітню дитину [PERSON], [INFO]. З копії свідоцтва про народження вбачається, що батьком дитини є відповідач [PERSON] (а.с. 8). Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Зважаючи на те, що відповідач є батьком неповнолітньої [PERSON], [INFO], він за законом зобов'язаний надавати матеріальну допомогу на її утримання, тому із [PERSON] необхідно стягнути аліменти на утримання неповнолітньої доньки. Ст. 181 СК України передбачено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу або в твердій грошовій сумі. Відповідно до ч. 1 ст. 184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Враховуючи, що позивач наполягала, а відповідач не заперечував проти визначення аліментів саме у твердій грошовій сумі, суд вважає необхідним призначити аліменти у твердій грошовій сумі. Згідно ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я і матеріальне становище дитини та платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, інші обставини, що мають істотне значення. Відповідач просив врахувати при визначенні розміру аліментів його матеріальне становище та інтереси дитини, а також те, що мінімальний розмір на аліментів на одну дитину не може бути меншим 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку (30 % від 1531 грн.). Визначаючи розмір аліментів, суд виходить з того, що відповідач [PERSON] є особою працездатного віку, він не має на утриманні інших осіб, має нормальний стан здоров'я, і має об'єктивну можливість сплачувати аліменти, а будь-яких доказів, які б спростовували ці обставини, відповідач не надав. Суд враховує матеріальне становище платника аліментів, частково приймає до уваги пояснення відповідача з приводу того, що розмір аліментів 1500 грн. щомісячно є для нього значним. При цьому суд не може прийняти до уваги доводи позивача з того приводу, що у розмір аліментів необхідно включити витрати на відвідування басейну за рекомендаціями лікаря для повного комплексу лікування сколіозу, відвідування танцювального гуртка та оплату репетитора з англійської мови, оскільки ці витрати відносяться до додаткових витрат на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, тощо). Додаткові витрати не відносяться до аліментів, і їх стягнення проводиться відповідно до положень ст. 185 СК України, окремо від стягнення аліментів. Позивач не позбавлена можливості звернутися до відповідача з вимогою про стягнення додаткових витрат на дитину, а у випадку спору з цього питання - звернутися з відповідним позовом до суду. При визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я дитини, за яким [PERSON] потребує амбулаторного медикаментозного лікування, періодичного стаціонарного лікування та санаторно-курортного оздоровлення (а.с.22), а оскільки згідно закону батьки зобов'язані піклуватися про фізичний і духовний розвиток дітей, їх навчання, підготовку до самостійного життя, забезпечувати необхідне харчування, медичний догляд, лікування дітей, створювати умови для проживання, виховання та розвитку дитини, утримувати дітей на нормальному рівні матеріального забезпечення, а тому суд вважає, що той розмір аліментів, який визначив відповідач - не забезпечить нормального життєвого рівня дитини. За таких обставин, суд вважає, що розмір аліментів на утримання дитини в твердій грошовій сумі 1000 грн. щомісячно буде розумним, достатнім і справедливим, та відповідатиме інтересам дитини, при цьому не порушуючи прав та інтересів відповідача, та інших осіб. Відповідно до ст. 191 СК, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. В даному випадку позов подано до суду 21 липня 2016 року. Питання щодо намірів позивача не стягувати аліменти за період липня-серпня 2016 року може бути вирішено в порядку виконання рішення, оскільки під час розгляду справи з цього приводу позовні вимоги не змінювались. На підставі п.1 ч.1 ст.367 ЦПК України, суд вважає необхідним допустити негайне виконання судового рішення в частині стягнення аліментів за один місяць. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, з відповідача на користь позивача необхідно стягнути судовий збір 551,20 грн. (за позовну вимогу про розірвання шлюбу), а зв'язку із задоволенням позовних вимог про стягнення аліментів та в зв'язку із тим, що за даною категорією справи позивач була звільнена від сплати судового збору, суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь держави судовий збір у розмірі 551,20 грн.

Outcome: partial