overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-17 00:00:00

20 листопада 2014 року ПАТ «Імексбанк» звернувся до суду з позовом про стягнення з [PERSON] суми боргу в розмірі 55891 гривень 31 копійок, посилаючись на те, що відповідно до укладеного договору від 20 грудня 2012 року відповідачка отримала кредит у розмірі 44000 гривень зі сплатою 19 % річних від суми заборгованості та з встановленням дати остаточного повернення овердрафту до 11 вересня 2015 року. Позивач просив стягнути з відповідачки на його користь суму кредитної заборгованості станом на 08 листопада 2014 року в розмірі 55891 гривень 31 копійок, яка складається з заборгованість за кредитом в сумі 34774 гривень 03 копійок, заборгованість по сплаті відсотків за кредитом в розмірі 6322 гривень 13 копійок, комісії за розрахункове обслуговування рахунку в розмірі 7795 гривень 15 копійок, штраф в розмірі 7000 гривень посилаючись на те, що остання в добровільному порядку відмовляється погасити суму боргу. В судовому засіданні представник позивача не з'явився, однак від нього надійшла заява про розгляд справи у його відсутності, позов підтримує. Відповідачка в судове засідання не з'явилася. Про день та часу розгляду справи була належним чином повідомлена і від неї не надійшло повідомлення про причини неявки. Суд відповідно до вимог ст.224-226 ЦПК України вважає за можливе винести заочне рішення по справі. Суд, перевіривши матеріали справи вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що дійсно 20 грудня 2012 року між сторонами був укладений кредитний договір, згідно якого відповідачка отримала від позивача кредит в сумі 44000 гривень зі сплатою 19 % річних від суми заборгованості та з встановленням дати остаточного повернення овердрафту до 11 вересня 2015 року. Станом на 08 листопада 2014 року в розмірі 55891 гривень 31 копійок, яка складається з заборгованість за кредитом в сумі 34774 гривень 03 копійок, заборгованість по сплаті відсотків за кредитом в розмірі 6322 гривень 13 копійок, комісії за розрахункове обслуговування рахунку в розмірі 7795 гривень 15 копійок, штраф в розмірі 7000 гривень. Оскільки [PERSON] у добровільному порядку не погашає борг, його слід стягнути в примусовому порядку. На підставі ст. ст. 625, 1050 ЦК України, суд

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-11 00:00:00

20 листопада 2014 року ПАТ КБ «Приватбанк» звернулось до суду з вищевказаним позовом. В позовній заяві при цьому зазначивши, що 01.06.2006 року між ПАТ КБ «Приватбанк» та відповідачкою був укладений договір №б/н. Відповідно до умов договору банк надав кредитну лінію на загальну суму 5000 грн. У порушенні умов кредитного договору [PERSON] свої зобов'язання належним чином не виконала, внаслідок чого склалась заборгованість за кредитом станом на 30.09.2014 року - 5592,69 грн. З цих підстав позивач просив суд стягнути заборгованість за договором. Представник позивача у судове засідання не з'явився, однак надав заяву, у якій позов підтримав просив суд слухати справу у його відсутності, не заперечував проти ухвалення заочного рішення. Відповідач в судове засідання не з'явився, своїм правом на надання заперечень не скористався, хоча був належним чином повідомлений про місце та час розгляду справи. Дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню за наступних підстав. Відповідач про час і місце судового засідання повідомлявся належним чином. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Відповідно до ст.526 ч.1 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. На підставі ст.530 ч.1 ЦК України - якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно ст.1054 ч.1 ч.2 ЦК України - за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Так судом встановлено, що 01.06.2006 року між ПАТ КБ «Приватбанк» та відповідачкою [PERSON] був укладений договір №б/н. Відповідно до умов договору банк надав кредитну лінію на загальну суму 5000 грн. В зв'язку з тим що відповідачка належним чином свої обов'язки не виконала, станом на 30.09.2014 р., виникла заборгованість по поверненню кредиту у розмірі 5592,69 грн. Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Відповідно до ст.75 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судовий збір.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-18 00:00:00

20 листопада 2014 року по вищевказаній справі було винесено рішення, яким повністю задоволено позовні вимоги за первісним та зустрічним позовом. 02.12.2014 р. від [PERSON] надійшла заява про виправлення описки у рішенні суду, оскільки невірно написано ім*я відповідача за первісним позовом та позивача за зустрічним позовом, неправильно вказано [PERSON] замість правильного [PERSON]. Сторони до суду не з'явились, але їх неприбуття у судове засідання не перешкоджає розгляду питання про внесення виправлень. Суд дослідивши матеріали справи приходить до висновку про необхідність виправлення допущеної описки в зв'язку з наступним. Згідно ч. 1 ст. 219 ЦПК України, суд може з власної ініціативи або за заявою осіб, які беруть участь у справі, виправити допущені у судовому рішенні описки чи арифметичні помилки. Оскільки, в рішенні Карлівського районного суду Полтавської області суду від 20.11.2014 р. № 531/1987/14 дійсно було допущено описку, а саме: не вірно написано ім*я особи у шостому абзаці резолютивної частини рішення , тому суд вважає за необхідне виправити допущену описку.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-26 00:00:00

20 листопада 2014 року по вказаній цивільній справі було винесене рішення, яким позов [PERSON] задоволено частково. Вирішено зобов»язати [PERSON] щомісячно сплачувати 1/3 частину від вартості комунальних послуг за користування житловим приміщенням за адресою: [ADDRESS]. Разом з тим, суд при постановленні вказаного рішення не вирішив питання щодо розподілу судових витрат. У судове засідання сторони по справі не з'явилися, про дату і час розгляду заяви в суді сповіщалися належним чином, причину свого нез'явлення до суду не повідомили. У відповідності до ч.3 ст. 220 ЦПК України, їх неявка не є перешкодою для вирішення питання щодо ухвалення додаткового рішення. Встановлено, що 20 листопада 2014 року по цивільній справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення орендної плати, зобов'язання вчинити певні дії, стягнення сум за комунальні послуги винесене рішення. Однак, згідно ст. 88 ЦПК України не вирішено питання щодо розподілу судових витрат, а саме, стягнення судового збору. Згідно п.4 ч.1 ст. 220 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою осіб, які беруть участь у справі, чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Таким чином, оскільки дійсно в частині розподілення судових витрат не постановлено рішення суду, суд вважає за необхідне винести додаткове рішення, в якому стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 243,60 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-11 00:00:00

20 листопада 2014 року позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини. Вимоги обґрунтовує тим, що від шлюбу з відповідачем мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. З відповідачем по справі проживають окремо, не ведуть спільного господарства. Дитина перебуває на утриманні позивача. Відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання дитини, хоча має можливість надавати таку допомогу, оскільки є працездатним. Коштів для забезпечення сина всім необхідним не вистачає. Просить суд стягувати аліменти на її користь на утримання дитини в розмірі по 1200 грн. щомісяця з дня звернення і до досягнення дитиною повноліття. 12 грудня 2014 року позивач [PERSON] подала до суду заяву про зміну позовних вимог, просить суд стягувати з відповідача в її користь на утримання дитини аліменти в розмірі по 700 грн. щомісяця. В судове засідання позивач [PERSON] не з'явилася, подала суду заяву, в якій просить справу розглядати у її відсутності, змінені позовні вимоги підтримує, просить їх задовольнити, не заперечує щодо заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов є підставний і підлягає до задоволення. В судовому засіданні встановлено, що відповідач [PERSON] не бере участі в утриманні свого неповнолітнього сина, не виконує в добровільному порядку обов'язки по його утриманні, має можливість надавати матеріальну допомогу позивачу, тому з нього слід стягувати аліменти на дитину в розмірі по 700 грн. щомісяця з дня звернення і до повноліття дитини. Згідно ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Стаття 184 Сімейного Кодексу України передбачає, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Допустити негайне виконання рішення у межах суми платежу аліментів за один місяць.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-14 00:00:00

20 листопада 2014 року позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позовні вимоги обґрунтовано тим, що сторони перебувають у шлюбі від липня 2007 року. Від шлюбу сторони мають малолітню дитину. Стосунки з відповідачем розладилися. Сторони проживають окремо одне від одного, не ведуть спільне господарство, шлюбних відносин не підтримують. Зберігати сім'ю позивач не бажає, вважає, що шлюб носить формальний характер і просить суд шлюб розірвати (а.с.а.с. 3, 4, 9). Позивач у судовому засіданні підтримав заявлений позов, а відповідач - не заперечувала проти його задоволення. Суд, заслухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали справи, дійшов висновку про те, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до частини 3 статті 105 Сімейного кодексу України (далі - СК) шлюб припиняється шляхом його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду у відповідності зі статтею 110 цього Кодексу. Згідно зі статтею 112 СК суд з'ясовує фактичні взаємовідносини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, приймає до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інших обставин життя подружжя. Суд ухвалює рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило би інтересам одного з них, інтересам їх дітей, які мають суттєве значення. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі від 07.07.2007 р. (а.с. 7). Від шлюбу сторони мають малолітню дочку, [PERSON], [INFO], яка після розірвання шлюбу мешкатиме разом з відповідачем (а.с. 8). Через відсутність взаєморозуміння та постійних сварок, які виникають в родині з різноманітних причин, відсутність у сторін бажання створити міцну та дружню сім'ю від 25.03.2014 р. сторони мешкають окремо одне від одного, не ведуть спільне господарство та не підтримують шлюбних відносин. Позивач зберігати сім'ю не бажає, вважає, що сім'я розпалася остаточно і збереження сім'ї неможливе. За вказаних обставин суд вважає, що позовні вимоги обґрунтовані й підлягають задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-22 00:00:00

20 листопада 2014 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що відносини між подружжям припинені внаслідок несумісності характерів, різних поглядів на життєві проблеми та шляхи їх вирішення. У судове засідання сторони не з'явились, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялись у встановленому законом порядку. Позивач, згідно наданої заяви, просив про розгляд справи у його відсутність, позов підтримує. Відомості про поважність причин неявки у судове засідання відповідача матеріали справи не містять. Суд ухвалив про заочний розгляд справи в порядку ст. 224, 225 ЦПК України на підставі наявних в ній даних та доказів. Дослідивши докази, суд встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. Сторони перебувають у шлюбі з 19 вересня 1997 року, від шлюбу дітей не мають. В сім'ї склалися ненормальні взаємовідносини внаслідок несумісності характерів, різних поглядів на життєві проблеми та шляхи їх вирішення, подружні стосунки припинені та в теперішній час не підтримуються. За таких обставин суд вважає, що сім'я розпалась, відновлення її неможливе та недоцільне. Таким чином, на підставі вищевикладеного та в силу ст. 122 СК України, позов підлягає задоволенню. В силу ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача слід стягнути судовий збір в розмірі 243 грн. 60 коп.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-20 00:00:00

20 листопада 2014 року позивач звернувся до суду з позовом про розірвання шлюбу. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначив, що з відповідачем [PERSON] перебувають в шлюбі з 24 квітня 2004 року, який зареєстрований відділом реєстрації актів цивільного стану Краснокутського районного управління юстиції Харківської області, актовий запис № 20. Даний факт підтверджений оригіналом свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] виданого 24 квітня 2004 року Відділом РАЦС Краснокутського РУЮ Харківської області . Від цього шлюбу мають двох неповнолітніх дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Протягом шлюбу сімейні стосунки з не склалися, втрачено почуття любові внаслідок чого виникають сварки та непорозуміння, бажання зберегти сім'ю сторони не мають, в зв'язку з чим подальше спільне життя позивач вважає неможливим. Майнові відносини сторони урегулюють самостійно в добровільному, позасудовому порядку. Позивач в судове засідання не прибув, однак через канцелярію суду надав заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримав та просить шлюб розірвати. Відповідач у відкрите судове засідання не прибула, через канцелярію суду надала заяву, згідно якої проти розірвання шлюбу не заперечує та просить розглядати справу у її відсутність. Згідно ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, коли буде встановлено, що подальше сумісне життя подружжя та збереження шлюбу заперечує інтересам одного з них або інтересам їх дітей, котрі мають важливе значення. Суд вивчивши матеріали справи, приходить до висновку про те, що позов обгрунтований і підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-27 00:00:00

20 листопада 2014 року позивач звернувся до суду із позовною заявою, в якій просив суд стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором №002-14006-220813 в розмірі 16486,93 грн. В обґрунтування позову позивач посилається на те, що 22 серпня 2013 року між ПАТ «Дельта Банк», який є правонаступником Товариства з обмеженою відповідальністю «Комерційний Банк «Дельта», та [PERSON] був укладений кредитний договір, відповідно до якого відповідачу було надано кредитні кошти в розмірі 17960,59 грн. Проте, відповідач порушуючи взяті на себе зобов'язання за кредитним договором, виконував свої зобов'язання не належним чином, в результаті чого станом на 18.08.2014 року в нього виникла заборгованість за кредитом в розмірі 16486,93 грн. Представник позивача в судове засідання не з'явився, просив суд слухати справу у його відсутність, не заперечував слухати справу заочно. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час і місце судового засідання повідомлявся належним чином, не представив доказів проти задоволення позову, тому суд на підставі ст. 224 ЦПК України, за згодою представника позивача, ухвалює рішення при заочному розгляді справи. Дослідивши матеріали по справі, суд знаходить позов обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що 22.08.2013 року між ПАТ «Дельта Банк», який є правонаступником Товариства з обмеженою відповідальністю «Комерційний Банк «Дельта», та [PERSON] був укладений кредитний договір №002-14006-220813, згідно якого відповідачу було надано кредитні кошти в розмірі 17960,59 грн. Взяті на себе зобов'язання відповідач не виконав, в зв'язку з чим станом на 18 серпня 2014 року в нього виникла заборгованість за кредитом в розмірі 16486,93 грн., що складається із: 16485,88 грн. - заборгованості за сумою кредиту; 1,05 грн. - сума заборгованості за відсотками. Встановлені судом обставини і визначені відповідно до них правовідносини підтверджуються дослідженими в судовому засіданні матеріалами справи, а саме: договорами; розрахунками. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. У відповідності до ст. 611 ЦК України за порушення зобов'язання наступають правові наслідки, передбачені ст.ст. 624, 625 ЦК України, тобто при порушенні зобов'язань боржник повинен сплатити кредитору борг, відсотки за користування кредитом та пеню, що передбачені умовами договору. Згідно ст.599 ЦК України зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином, а ст. 615 ЦК України встановлює, що одностороння відмова від виконання зобов'язання і одностороння зміна умов договору не допускається. Таким чином, судом встановлено, що відповідач своєчасно кредит, а також нараховані за його користування відсотки не повернув, продовжував користуватися грошима на тих же умовах, договір не розривав, тому позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню. На підставі ст. 88 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь позивача судовий збір.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-01 00:00:00

20 листопада 2014 року позивач звернулась в суд з позовом до відповідача про розірвання шлюбу. Свої вимоги мотивує тим, що знаходиться в зареєстрованому відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Шостка Шосткинського міськрайонного управління юстиції Сумської області, за актовим записом № 23, шлюбі з відповідачем з 23 січня 2010 року. Спільне життя між сторонами не склалося внаслідок того, що вони не знаходили порозуміння при вирішенні спільних питань існування сім'ї, внаслідок чого часто виникали суперечки, шлюбні відносини фактично припинились з вересня 2014 року. Вважає що сім'я розпалася, примирення між сторонами неможливе, тому просить шлюб розірвати. Спір про майно відсутній. В шлюбі в них народились двоє неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], які зареєстровані та проживають разом з позивачем та знаходиться на її утриманні. Крім того позивач просить стягнути аліменти на утримання двох синів, так як відповідач добровільно матеріальну допомогу на їх утримання не бажає. В судовому засідання позивач наполягала на задоволення позовних вимог та не заперечувала проти ухвалення заочного рішення. Відповідач, повідомлений належним чином про час та місце судового засідання, на розгляд справи не з'явився, причину неявки суду не повідомив. За таких обставин, зі згоди позивача, суд ухвалює рішення про заочний розгляд справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Дослідивши докази по справі, а саме: свідоцтво про шлюб (а.с.5), довідку, яка підтверджує, що діти проживають разом з позивачем та знаходяться на її утриманні (а.с.8); копії свідоцтв про народження дітей (а.с.6), батьком яких у свідоцтві записаний відповідач по справі; суд дійшов висновку, що позовні вимоги доведені та підлягають задоволенню з наступних підстав: ст.ст.110, 112 СК України передбачає, що позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлено одним із подружжів і суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам одного з них. Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, тому відповідач повинен надавати матеріальну допомогу на утримання дитини. Ст.182 СК України вказує на те, що розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Судом встановлено, що на сьогоднішній день збереження шлюбу суперечить інтересам позивачки, відповідача, тому суд вважає, що позов доведено і він підлягає задоволенню. Також на підставі п.1 ч.1 ст. 367 ЦПК України суд допускає негайне виконання у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. На підставі ч.3 ст. 88 ЦПК України, якщо позивач, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-18 00:00:00

20 листопада 2014 року позивач звернулась до Володарського районного суду Київської області з названим позовом в якому вказала, що вона з відповідачем мають сина - [PERSON], [INFO]. Відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання дитини та не бере участі у її вихованні, не цікавиться її життям. Тому позивач просить суд стягнути з відповідача аліменти на її користь на утримання дитини [PERSON], [INFO] у розмірі 1/4 частки з усіх видів його заробітку (доходу), але не менш ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісяця, починаючи з дня пред'явлення позову до суду і до досягнення дитиною повноліття. Позивач подала до суду заяву, в якій зазначила, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі проти заочного розгляду справи не заперечує в разі неявки відповідача та просила суд розглядати без її участі. Відповідач до суду не з'явився, про час і місце судового засідання повідомлявся двічі належним чином. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Розглянувши матеріали справи, дослідивши письмові докази, суд вважає, що позовні вимоги підлягають до задоволення. По справі встановлено, що сторони мають сина - [PERSON], [INFO], що стверджено свідоцтвом про народження серії [NUMBER] (а.с.3). Відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання дитини та не бере участі у її вихованні, не цікавиться її життям, чим [PERSON] ухиляється від своїх обов'язків по утриманню та вихованню сина [PERSON]. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати свою дитину до досягнення нею повноліття. У разі ухилення від цього обов'язку кошти на утримання дитини стягуються в судовому порядку. Згідно ст. 182 Сімейного Кодексу України, при визначені розміру аліментів суд враховує, стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку за винятком випадків, передбачених ст. 184 цього Кодексу. Ст. 183 Сімейного Кодексу України вказує, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Враховуючи вище викладене, суд вважає, що позов підлягає до задоволення.

Outcome: approved