Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-14 00:00:00

19 червня 2014 року позивач звернулась до суду з вищезазначеним позовом, в якому, згідно з уточненої позовної заяви, просила суд стягнути з відповідача на її користь на утримання дитини [PERSON], [INFO], аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі 643,00 грн. щомісячно, починаючи з 20.06.2014 року, а також стягнути з відповідача на її користь на утримання дитини [PERSON], аліменти на утримання дитини за минулий час з 20.06.2011 року по 20.06.2014 рік в сумі 23 148,00 грн.; також позивач прохала суд стягнути з відповідача на її користь судові витрати, що включають в себе судовий збір та суму витрат на правову допомогу адвоката в розмірі 2 000,00 грн. На підтвердження своїх вимог вказувала, що з 2007 року вона проживала з відповідачем однією сім'єю без реєстрації шлюбу. Вони мають спільну дитину - [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження. Приблизно з 30 березня 2011 року вони із відповідачем припинили сімейні відносини. На утриманні позивачки залишились дочка від відповідача та ще двоє дітей від колишнього шлюбу. Відповідач проживає окремо, матеріальної допомоги на утримання спільної дитини не надає з моменту фактичного припинення сумісного проживання, а тому позивач прохала суд з 20.06.2011 року по 20.06.2014 рік стягнути з відповідача аліменти на утримання спільної дитини в сумі 23 148,00 грн., а також призначити аліменти в твердій грошовій сумі, оскільки відповідач має нерегулярний дохід. Позивач подала до суду заяву про розгляд справи без її участі. Позовні вимоги підтримала. Відповідач подав заяву до суду про розгляд справи без його участі. Позовні вимоги визнав. Суд, вивчивши матеріали справи, дослідивши надані сторонами докази в їх сукупності, встановив наступне. Судом встановлено, що позивач [PERSON] відповідач [PERSON] є батьками [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження, виданого Київським ВРАЦС Полтавського МУЮ Полтавської області від 26.02.2010 року, актовий запис № 167. Згідно з ст. 180 Сімейного Кодексу України, батьки зобов'язані утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття. Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: - стан здоров'я та матеріальне становище дитини; - стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; - наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; - інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ч. 1 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися, як аліменти на дитину, визначається судом. У відповідності до ст. 184 СК України якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Відповідач не заперечував проти встановлення аліментів на утримання дитини в твердій грошовій сумі - 643,00 грн. щомісячно. Позивач прохала призначити аліменти у твердій грошовій сумі починаючи з 20.06.2014 року, однак, судом встановлено, що позивач звернулася до суду 19.06.2014 року, а відповідно до положень ч. 1 ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Відповідно п. 7 ч. 1 ст. 214, ч. 1 п. 1 ст. 367 ЦПК України суд вважає за необхідне допустити рішення до негайного виконання у межах суми платежу за один місяць з метою забезпечення інтересів дитини. Також, позивач прохала суд стягнути з відповідача аліменти за минулий час, а саме з 20.06.2011 року по 20.06.2014 рік (за три роки) в сумі 23 148,00 грн., оскільки відповідач ухилявся від утримання дитини. Відповідач дану позовну вимогу визнав, чим визнав факт ухилення від обов'язку утримувати дитину на той період. Однак, суд вважає, що аліменти за минулий час за останні три роки, враховуючи дату звернення до суду з даним позовом - 19.06.2014 рік, підлягають стягненню з 19.06.2011 року по 19.06.2014 рік. Згідно з ч. 2 ст. 191 СК України аліменти за минулий час можуть бути присуджені, якщо позивач подасть суду докази того, що він вживав заходів щодо одержання аліментів з відповідача, але не міг їх одержати у зв'язку з ухиленням останнього від їх сплати. У цьому разі суд може присудити аліменти за минулий час, але не більш як за три роки. Згідно з ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею та документально підтверджені судові витрати. В силу ч. 3 ст. 88 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від судового збору звільняються позивачі за подання позовів про стягнення аліментів. Судом встановлено, що позивачем при подачі позовної заяви судовий збір не сплачувався, а тому відповідно до положень ч. 3 ст. 88 ЦПК України, судовий збір підлягає стягненню з відповідача на користь держави в сумі 243 грн. 60 коп. Також, позивач прохала стягнути з відповідача на її користь понесені витрати на правову допомогу в розмірі 2 000,00 грн., що підтверджується наданим до суду договором про надання послуг адвоката та консультаційних послуг від 28.08.2014 року.

Outcome: partial