Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-26 00:00:00

20 листопада 2017 року [PERSON] звернувся до суду з позовною заявою до Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Харківській області про стягнення невиплачених сум при звільненні з роботи. В обґрунтування позову зазначив, що працював у відділенні виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у Барвінківському районі Харківської області на посаді начальника відділення виконавчої дирекції Фонду у Барвінківському районі Харківської області. При звільненні, відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у Барвінківському районі Харківської області повинно було виплатити йому грошову допомогу в розмірі десяти місячних посадових окладів, що передбачено п. 6.5 Положення про умови оплати праці працівників Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України, затвердженого постановою Правління Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України від 24 лютого 2004 року №12, згідно з розрахунком: посадовий оклад 1 950 грн. х 10 років =19 500 грн. Посилаючись на викладені обставини просив стягнути з Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Харківській області, яке є правонаступником Барвінківського відділення, 10 посадових окладів в сумі 19 500 грн. Позивач в судове засідання не з'явився, надав до суду заяву, в якій просив справу слухати за його відсутності, позовні вимоги підтримав, проти винесення заочного рішення у разі неявки в судове засідання відповідача не заперечував. Надав додаткові пояснення, в яких зазначив, що відповідно до Порядку фінансування Фондом соціального страхування України видатків на утримання та забезпечення діяльності виконавчих дирекцій та робочих органів Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України та Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності, затвердженого постановою правління Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності, затвердженого постановою правління Фонду соціального страхування України №15 від 12 вересня 2016 року, було регламентовано взаємодію виконавчої дирекцією Фонду соціального страхування України з виконавчою дирекцією Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності до завершення заходів з їх реорганізації і будь-яких обмежень або застережень не вбачалось, щодо безперебійного фінансування видатків, в тому числі на адміністративно - господарські витрати, до яких відносяться і виплати з вихідної грошової допомоги, при виході на пенсію. Представник відповідача в судові засідання неодноразово не з'явився. Судові повістки, відповідно до вимог п. 2 ч.7 ст.128 ЦПК України, надсилалися у встановленому законом порядку, отримані завчасно, відповідно до вимог ч.5 ст.128 ЦПК України, що підтверджується надісланими до суду повідомленнями про вручення поштового відправлення. Представник відповідача про причини своїх неявок суду повідомив, заяви про розгляд справи за його відсутності або заперечення проти позову суду не надав. Крім того, відповідачем не надано суду жодного доказу, який би мав істотне значення для вирішення справи по суті, чи спростування доводів позивача. У зв'язку з неявкою відповідача та неповідомленням про поважні причини такої неявки в судове засідання, в порядку статті 280 ЦПК України, зі згоди позивача суд вважає можливим провести розгляд справи у відсутності відповідача та ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст.223 ЦПК України. Враховуючи що розгляд справи відбувся за відсутності сторін, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши надані документи і матеріали, всебічно та повно з'ясувавши обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, прийшов до наступного висновку. За загальним правилом (частина 1 статті 13 ЦПК України), суд розглядає справу в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін, кожна з яких, відповідно до частини 1 статті 81 ЦПК України повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Судом встановлено та вбачається з матеріалів справи, що [PERSON] з 12 грудня 2000 року по 31 липня 2017 року перебував в трудових відносинах з відділенням виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у Барвінківському районі Харківської області, працював на посаді начальника (а.с.15). 31 липня 2017 року, на підставі особистої заяви, наказом Управління виконавчої дирекції фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у Харківській області №01-210-к від 24 липня 2017 року [PERSON] був звільнений з посади начальника відділення виконавчої дирекції Фонду у Барвінківському районі Харківської області за власним бажанням у зв'язку з виходом на пенсію за ст. 38 КЗпП України (а.с. 5) В наказі також зазначено, що [PERSON] необхідно здійснити нарахування та виплату всіх сум, належних останньому при звільненні, з врахуванням норм Положенння про умови оплати та стимулювання праці працівників виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України та її робочих органів, затвердженого постановою правління Фонду від 24 лютого 2004 року (а.с.5). З довідки зведення розрахункових відомостей із заробітної плати та стипендій, вбачається, що позивачу, станом на липень 2017 року нараховано: посадовий оклад за 8 робочих днів, надбавку за вислугу років, надбавку за високі досягнення в праці, індексацію, премію за червень та липень, відпускні, матеріальну допомогу, компенсацію за невикористану відпустку (а. с. 7). Відповідно до інформації щодо обсягів видатків на грошову виплату працівникам, які виходять на пенсію за умови звільнення за КЕКВ 2100 на липень 2017 року, наданої головою комісії з припинення відділення виконавчої дирекції фонду у Барвінківському районі Харківської області, посадовий оклад [PERSON] становить 1 995 грн (а.с.13). Відповідачем не спростовано той факт, що позивачу виплата одноразової грошової допомоги, передбаченої п. 6.5 Положення, не здійснена. При вирішенні даного спору враховує наступні обставини та нормативні положення. Статтею 116 КЗпП України передбачено, що при звільненні працівника з займаної посади, виплата всіх сум, що належить йому від підприємства проводиться в день звільнення. Про нарахуванні суми, належні працівникові при звільненні власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум. Пунктом 6.5 Положення про умови оплати та стимулювання праці працівників виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України та її робочих органів, затвердженого постановою правління Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України від 24.02.2004 року № 12 із змінами одноразова грошова допомога надається працівникам виконавчої дирекції Фонду та її робочих органів (крім працівників, які працюють за сумісництвом) при звільненні з роботи за власним бажанням, пов'язаному із виходом на пенсію за віком, за умови, якщо право на державне пенсійне забезпечення за віком настало виключно у період перебування таких працівників у трудових відносинах з виконавчою дирекцією Фонду або її робочими органами. Відповідно до Положення, грошова допомога виплачується один раз з розрахунку місячного посадового окладу за кожен рік роботи у виконавчій дирекції Фонду та її робочих органах, але не більше 10 місячних посадових окладів, що відповідачем вчинено не було. Згідно п. 6.6 Положення, виплата матеріальної (грошової) допомоги, передбаченої пунктами 6.1, 6.2, 6.5 цього Положення, здійснюється в межах фонду оплати праці працівників виконавчої дирекції Фонду та її робочих органів . Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Представник відповідача не надав належних доказів правомірності не здійснення нарахування та виплати позивачеві одноразової грошової допомоги при звільненні з роботи за власним бажанням, пов'язаному із виходом на пенсію за віком. З наданих відомостей з Єдиного державного реєстра юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, убачається, що: -10 жовтня 2017 року припинено юридичну особу - Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у Барвінківському районі Харківської області, ідентифікаційний код юридичної особи - 25865633; -03 травня 2017 року зареєстровано юридичну особу - Управління виконавчої дирекції фонду соціального страхування України в Харківській області, ідентифікаційний код юридичної особи - 41313928, крім того, зазначені дані про юридичних осіб, правонаступником яких є зазначена юридична особа, серед яких - Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у Барвінківському районі Харківської області, ідентифікаційний код юридичної особи - 25865633. У зв'язку з тим, що відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у Барвінківському районі Харківської області є припиненим, належним відповідачем у справі є Управління виконавчої дирекції фонду соціального страхування України в Харківській області, яке є його правонаступником, та повинно відповідати по невиконаним фінансовим зобов'язанням зазначеного підрозділу. Разом з тим, суд також враховує письмові пояснення, надані позивачем, що іншим працівникам відділень виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у Харківської області, які були звільнені з роботи у 2017 році у зв'язку з виходом на пенсію одноразова грошова допомога була виплачена у повному обсязі. Зазначене свідчить про наявність коштів в фонді оплати праці працівників виконавчої дирекції Фонду та її робочих органів, що в свою чергу спростовує її заперечення щодо відсутності коштів в кошторисі відділення для виплати матеріальної допомоги. Виходячи з вимог ч.2 ст.19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Стаття 43 Конституції України у відповідності зі ст.23 Загальної декларації прав людини проголосила право кожного на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею. Згідно статті 47 КЗпП України, власник чи уповноважений ним орган зобов'язаний у день звільнення зробити з працівником розрахунок у терміни, встановлені в ст.116 даного кодексу. Цю саму вимогу містить ст. 2 Конвенції № 95 Міжнародної Організації Праці про охорону заробітної плати, згідно з якою при припиненні дії трудового договору з працівником проводиться остаточний розрахунок із виплатою всієї належної йому заробітної плати. Згідно ст.115 КЗпП України заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором або нормативним актом роботодавця, погодженим з виборним органом первинної профспілкової організації чи іншим уповноваженим на представництво трудовим колективом (а в разі відсутності таких органів - представниками, обраними і уповноваженими трудовим колективом), але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів, та не пізніше семи днів після закінчення періоду, за яким здійснюється виплата. На підставі викладеного, суд вважає, що своїми діями відповідач порушив вимоги законодавства про працю, що, в свою чергу, потягло порушення законних прав позивача при звільненні. Таким чином, враховуючи наявність у позивача права на отримання нарахованих при звільненні сум заробітної плати, суд, виходячи з закріпленого ст. 43 Конституцією України права на своєчасне одержання винагороди за працю, яке захищається законом, дійшов висновку про обґрунтованість заявлених позовних вимог [PERSON] до Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Харківській області, яке повинно відповідати по невиконаним фінансовим зобов'язанням Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у Барвінківському районі Харківської області. Відповідно до ч.1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. На підставі викладеного,

Outcome: approved