Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-11 00:00:00

20.10.2017 року представник позивача звернувся до суду з позовом та просить стягнути з відповідача на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» заборгованість у розмірі 17244,68 грн. за кредитним договором №б/н від 18.09.2015 року та судові витрати в сумі 1600 грн.. В обґрунтування позову вказує на те, що відповідач отримала кредит у розмірі 5000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Відповідач ухиляється від виконання всіх зобовязань і не погашає заборгованість за Договором,у зв'язку з цим має заборгованість до стягнення в розмірі 17244,68 грн.. Представник позивача надав суду клопотання про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує повністю. У судовому засіданні відповідач пояснив, що розрахунок заборгованості не відповідає дійсності, оскільки він частково сплачував кредит. На даний час не має можливості повністю погасити кредит. Суд, заслухавши пояснення відповідача, перевіривши матеріали справи, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з таких підстав. Матеріалами справи встановлено, що 18.09.2015 року між позивачем та [PERSON] було укладено кредитний договір, що також не заперечується відповідачем. Відповідно до наданого розрахунку, станом на 21.09.2017 року загальна заборгованість по кредитному договору за невиконання умов договору складає 17244,68 грн. (а.с.5). Згідно із статтею 526 ЦК України визначено, що зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Щодо встановлення та зміни кредитного ліміту [PERSON] керується п.2.1.1.2.3, п.2.1.1.2.4 Умов та правил надання банківських послуг, де зазначено, що Клієнт дає свою згоду, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням Банку і Клієнт дає право Банку в будь-який момент змінити (зменшити або збільшити) кредитний ліміт. Згідно з ст. 11 Цивільного Кодексу України цивільні права та обовязки виникають на підставі договору або правочину. Статтею 1054 ЦК України встановлено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідач на підтвердження своїх заперечень надав копії квитанцій про сплату заборгованості за кредитом, зокрема дві квитанції від 28.10.2017 року на 500 грн. та 400 грн., дві квитанції від 25.10.2017 року на 500 грн. та дві квитанції від 12.10.2017 року на 500 грн., що в загальному складає 2900 грн.. Відповідно до частин 1,2 статті 614 ЦК України особа, яка порушила зобовязання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом. Особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобовязання. Боржник звільняється від відповідальності лише в тому випадку, коли доведе відсутність своєї вини у порушенні зобовязання. Посилання відповідача щодо витрати коштів на лікування доказами не підтверджено, але й не звільняє його від обовязку виконувати договірні зобовязання. Враховуючи, що відповідач заборгованість частково оплатив, суд приходить до висновку, що із відповідача слід стягнути заборгованість лише в сумі 14344,68 грн.. Позивачем понесені судові витрати по оплаті судового збору в сумі 1600,00 грн., які у відповідності до ст. 141 ЦПК України з відповідача стягуються на користь позивача пропорційно до задоволених вимог.

Outcome: partial