overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-07 00:00:00

20.05.2014 Тростянецьким районним судом Сумської області було ухвалене заочне рішення, яким задоволено позов ПАТ «Ідея Банк» до [PERSON] та стягнуто з останнього заборгованість за кредитним договором. 16.05.2014 тобто ще до винесення судового рішення у вказаній справі ПАТ «Ідея Банк» звернулося до суду із заявою, в якій просило стягнути з відповідача суму коштів витрачених на розміщення оголошення в газеті, проте вказану заяву було отримано судом вже після винесення судового рішення. За таких обставин суд вважає, що є підстави для розгляду вказаної заяви у порядку ст. 220 ЦПК України. Сторони в судове засідання не з'явились. Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, дійшов висновку про доцільність ухвалення додаткового рішення зазначаючи про наступне. Відповідно до ч.2 ст. 220 ЦПК України заяву про ухвалення додаткового рішення може бути подано до закінчення строку для виконання рішення. Відповідно до п.2 ч.1 ст.220 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою осіб, які беруть участь у справі, чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення якщо, стосовно якої-небуть позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення. Судом встановлено, що вимога позивача про стягнення вартості розміщеного позивачем оголошення не була розглянута судом. Як вбачається з банківської квитанції вартість розміщеного оголошення склала 420 грн., а тому вказана сума коштів підлягає стягненню з відповідача по справі як судові витрати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-24 00:00:00

20.05.2015 позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, мотивуючи тим, що 20.07.2012 між сторонами у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану Ленінського районного управління юстиції у м. Севастополі зареєстровано шлюб, актовий запис № 422. Від шлюбу у сторін є неповнолітня донька [PERSON], [INFO] Подружнє життя між сторонами не склалось через несумісність характерів, втрати взаєморозуміння та довіри один до одного, різні погляди щодо життя та життєвих цінностей, тривалий час сторони не підтримують родинного зв'язку (з 28.02.2014), збереження шлюбу не можливе та суперечить інтересам подружжя. До судового засідання сторони не з'явилися, надали заяви про розгляд справи у їх відсутність, на розірванні шлюбу наполягають. Тому, суд розглянув справу у їх відсутність, оскільки у справі достатньо матеріалів про права та взаємовідносини сторін. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про задоволення позову, оскільки судом встановлено, що між сторонами втрачене взаєморозуміння, сторони разом не проживають, та збереження шлюбно-сімейних відносин між сторонами неможливе і суперечить інтересам подружжя. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України, суд ухвалює рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-05 00:00:00

20.05.2015 р. [PERSON] звернулась до суду з вищевказаним позовом. В позові вказує, що від шлюбу з відповідачем має доньку [PERSON], [INFO], яка навчається в Запорізькому професійному торгово-кулінарному ліцеї з денною формою навчання. Дитина проживає разом з нею та перебуває на її утриманні. [PERSON] потребує матеріальної допомоги з боку батька. Посилаючись на ст.ст.199, 200 СК України, за позовом [PERSON] просить суд стягнути на її користь з відповідача аліменти на утримання доньки [PERSON] в розмірі ? частини зі всіх видів заробітку щомісячно, до досягнення донькою 23-річного віку. Позивач та третя особа подали до суду заяви про розгляд справи без їх участі, позов підтримують, просять задовольнити. Відповідач подав заяву про розгляд справи без його участі, позов визнає. Приймаючи до уваги позицію учасників процесу, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заявлений позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] є донькою позивача та відповідача, що підтверджується свідоцтвом про народження. 12.05.2015 р. [PERSON] виповнилось 18 років, але вона продовжує навчання в Державному навчальному закладі «Запорізький професійний торгово-кулінарний ліцей», за денною формою навчання, про що надано довідку № 120 від 20.04.2015 р. (а.с.6). Згідно ст. 198 Сімейного кодексу України, батьки зобовязані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дітей, які потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть таку матеріальну допомогу надавати. Ст.199 СК України визначено, що якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв»язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов»язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони мажуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Відповідно до ст.. 200 Сімейного кодексу України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх доньку, сина в твердій грошовій сумі та (або) в частині від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, викладених в ст.. 182 Сімейного кодексу України. Таким чином, заявлений [PERSON] позов, в частині стягнення аліментів є законним та обгрунтованим. Вирішуючи питання про період стягнення аліментів, суд виходив з наступного. Оскільки наданою довідкою визначено період навчання, аліменти стягуються з дати пред»явлення позову (ч.1 ст.191 СК України) до 30.06.2016 р. Оскільки позивач звільнена від сплати судового збору, суд стягує з відповідача судовий збір в розмірі 243,60 грн. в прибуток держави у порядку ч.2 ст.88 ЦПК України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-06 00:00:00

20.05.2015р. [PERSON] звернулась до суду з позовом до відповідача про стягнення аліментів на її утримання, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що від шлюбу з відповідачем вони мають малолітню дитину сина [PERSON], [INFO]. Родинні відносини припинені з теперішнього часу. Син знаходиться у неї на утриманні. Відповідач проживає окремо від родини, не надає матеріальну допомогу, хоча має таку можливість. В даний час вона ніде не працює, знаходиться у відпустці по догляду за дитиною, і має потребу в матеріальному забезпеченні. Просить стягнути з відповідача аліменти на її утримання у розмірі 1/6 частки від його заробітку (доходу) щомісяця до досягнення сином трирічного віку. Позивачка в судове засідання не зявилась, але надала суду заяву, в якій просила справу слухати в її відсутність, на заявлених вимогах наполягала та просила їх задовольнити. Відповідач у судове засідання не зявився, але надав суду заяву, в якій просив справу слухати в його відсутність, не заперечував проти задоволення позову. Третя особа в судове засідання не зявилась, за невідомою суду причини, хоча про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином. Проаналізувавши зібрані в справі доказу, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. В судовому засіданні встановлено, що сторони перебувають у шлюбних відносинах з 27.06.2014 року по теперішній час шлюб між ними розірвано, від якого згідно свідоцтва про народження мають сина [PERSON], [INFO], та батьком дитини вказано [PERSON] Родинні відносини припинені з теперішнього часу, відповідно до довідки з місця проживання, дитина проживає та зареєстрована разом із матірю. Згідно ч.2 ст.84 Сімейного Кодексу України, дружина, з яким проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Згідно ст.80 Сімейного Кодексу України, аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі. Розглядаючи питання про розмір аліментів, враховуючи матеріальний стан відповідача, відсутність будь-яких зобовязання, та визнання останнім позову, суд вважає, що з відповідача на користь позивачки необхідно стягнути аліменти на її утримання у розмірі 1/6 частини від його доходу. Суд вважає, що цей розмір аліментів буде сприяти забезпеченню потреб позивачки. Оскільки позовні вимоги підлягають задоволенню, а позивачка при предявленні позову була звільнена від сплати судового збору, то ці витрати, відповідно до ст.88 ЦПК України, підлягають стягненню з відповідача у доход держави в сумі 243грн. 60коп.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-13 00:00:00

20.05.2015 р. [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач вказує, що вони з відповідачем по справі перебувають у зареєстрованому шлюбі з 27.09.2008 року, який був зареєстрований Жовтневим відділом реєстрації актів цивільного стану Криворізького міського управління юстиції Дніпропетровської області, актовий запис №801. Від даного шлюбу мають сина [PERSON], [INFO], батьком якого є відповідач, що підтверджується копією свідоцтва про її народження. Шлюбні відносини припинили у 2014 році. З цього часу вони проживають окремо, спільне господарство не ведуть, взаємних інтересів не мають. Таким чином позивач вважає, що їх сім'я розпалася повністю та остаточно і ніякого бажання на примирення в неї немає. Майнового спору та спору стосовно місця проживання дитини не мають. В судове засідання позивач не з'явилась, надала суду письмову заяву в якій позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить суд розглядати справу за її відсутністю, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений у встановленому законом порядку. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що в порядку заочного розгляду справи зі згоди позивача, позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що з 27.09.2008 року сторони знаходяться в зареєстрованому шлюбі, що підтверджується свідоцтвом про одруження, - а.с.6. Від даного шлюбу сина [PERSON], [INFO], - а.с.7. Шлюбні відносини припинили з 2014 року. З цього часу вони проживають окремо, спільне господарство не ведуть, взаємних інтересів не мають. Майнового спору та спору стосовно місця проживання дитини не мають. За таких обставин, суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] в частині розірвання шлюбу слід задовольнити. На підставі ст.ст.110-112 Сімейного Кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-27 00:00:00

20.05.2015 р. [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, обґрунтовуючи вимоги тим, що 17.07.2004 р. з відповідачем зареєстрували шлюб. Від цього шлюбу мають неповнолітніх дітей [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] і [PERSON], [INFO]. Подружнє життя не склалося через непорозуміння і несумісність характерів, на грунті чого виникали сварки. З грудня 2013 р. шлюбних стосунків не підтримують і не поновлювали їх, проживають окремо. Спору про поділ майна не виникає, а питання утримання дітей вирішено і батько дітей сплачує аліменти на їх утримання. Просить залишити їй шлюбне прізвище. Позивач у судовому засіданні позов підтримала, посилаючись на обставини, викладені у позові. Відповідач позов визнав і пояснив, що дійсно з дружиною тривалий час проживають окремо і наміру поновлювати шлюбні стосунки не має. Вислухавши сторони, дослідивши наявні у справі письмові докази, з'ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини пред'явлення позову суд дійшов висновку про задоволення позову з наступних підстав. Матеріалами справи встановлено, що 17 липня 2004 року у відділі реєстрації актів цивільного стану П'ятихатського районного управління юстиції Дніпропетровської області сторони зареєстрували шлюб, актовий запис № 50 (а.с. 3). Від шлюбу мають неповнолітніх дітей [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] і [PERSON], [INFO] (а.с. 4-7). Шлюбні відносини між подружжям припинені з грудня 2013 р. і не поновлювалися. Встановлюючи мотиви, причини та підстави розірвання шлюбу суд з'ясував, що сторони як подружжя шлюбні стосунки тривалий час не підтримують, не поновлювали їх і такого наміру не мають, проживають окремо, тому суд робить висновок, що морально-правові основи шлюбу втрачені, збереження шлюбу не можливе, оскільки почуття взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки втрачені. Спір про поділ майна на момент розгляду справи відсутній, а питання утримання дітей вирішено. Відповідно до положень ч. 2 ст.. 104, ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 СК України. У відповідності зі ст. 112 ч. 2 цього ж Кодексу суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Таким чином, судом встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі сторін і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їх дітей. На підставі ст. ст. 104, 105 ч. 3, 110-112, 113, 115 СК України та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-08 00:00:00

20.05.2015р. до Слов»янського міськрайонного суду звернулася [PERSON] з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Відповідно до вимог ч.3 ст.209 ЦПК України, складання повного рішення може бути відкладено на строк не більше як п'ять днів з дня закінчення розгляду справи, але вступну і резолютивну частину суд має проголосити в тому самому засіданні, в якому закінчився розгляд справи. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-08 00:00:00

20.05.2015р. до Слов»янського міськрайонного суду звернулася [PERSON] з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що з відповідачем вона перебуває в шлюбі з 03 липня 2006 року, який був зареєстрований в Виконавчому комітеті Билбасівської селищної ради Слов'янського району Донецької області, актовий запис № 9. Від шлюбу вони мають двох неповнолітніх дітей [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], які мешкають разом з нею. З 02 січня 2015 року вони припинили спільне проживання, в зв'язку з тим, що між ними зникло взаєморозуміння. Просить суд: - розірвати шлюб між нею та відповідачем, зареєстрований 03 липня 2006 року в Виконавчому комітеті Билбасівської селищної ради Слов'янського району Донецької області, актовий запис № 9, - судові витрати покласти на відповідача. Позивач в судовому засіданні не була присутня, незважаючи на те, що належним чином була повідомлена про час та місце судового засідання. Відповідач в судовому засіданні не був присутній, але надав до суду заяву, в якій просив розглянути справу без його участі, визнав позовні вимоги. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивачки підлягають задоволенню з наступних підстав. Згідно свідоцтва про шлюб сторони зареєстрували шлюб 03 липня 2006 року в Виконавчому комітеті Билбасівської селищної ради Слов'янського району Донецької області, актовий запис № 9 (а.с.6). Відповідно до свідоцтв про народження сторони мають двох неповнолітніх дітей [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] (а.с.7,8). У судовому засіданні встановлено, що з 02 січня 2015 року шлюбні відносини позивачки та відповідача розпалися, оскільки між ними зникло взаєморозуміння. Відповідно до ч. 2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-24 00:00:00

20.05.2015 року [PERSON] звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON], в якій посилається на те, що з лютого 2015 року не підтримує з відповідачкою шлюбні відносини у зв`язку з постійними сварками, які негативно впливають на неповнолітніх дітей. Суд надавав їм строк для примирення, але вони не помирились. Сім`я розпалась і зберегти її неможливо. Відповідачка [PERSON] позовні вимоги про розірвання шлюбу визнала, пояснила, що не підтримує в позивачем шлюбні відносини з 2014 року. Діти неповнолітні живуть з нею і перебувають на її утриманні. 25.08.2015 року за рішенням суду з позивача стягнуті аліменти на утримання дітей. Спору про майно, житло не мають. Прізвище вона не бажає змінювати після розлучення. Суд, вислухавши сторони, дослідивши письмові докази у справі, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Сторони перебувають у шлюбі з 11.10.2003 року. Шлюб у них перший. Від шлюбу мають двох неповнолітніх дітей, доньку [PERSON], [INFO], і сина [PERSON], [INFO], які перебувають на утриманні матері, відповідачки по справі. За рішенням районного суду 25.08.2015 року з позивача стягнуті аліменти на користь відповідачки на утримання дітей. Сторони підтвердили в судовому засіданні, що не підтримують шлюбні стосунки і мешкають окремо. Суд надавав їм строк для примирення, але вони не помирились. Обоє наполягають на розірванні шлюбу. Спору про майно, житло між подружжям немає. Позивач не заперечує, щоб діти мешкали з матір`ю, зобов`ячався утримувати дітей до повноліття. Витрати, пов`язані з розглядом справи в суді, просить покласти на нього. Виходячи з викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-30 00:00:00

20.05.2015 року [PERSON] звернувся з названим позовом у якому просить визнати [PERSON] такою ,що втратила право користування житлом в квартирі [ADDRESS] . Посилається на те, що відповідач його онука, яка з ним проживала. У вересні місяці 2012 року вона поїхала в Республіку Білорусь і з того часу в квартирі не появлялась. Він пенсіонер і йому важко платити комунальні послуги, а з введенням нових тарифів зовсім не взмозі буде їх оплачувати. Позивач просить розглянути справу на підставі наявних доказів. Відповідач надіслала до суду заяву з м. Мінська в якій просить справу розглянути без її участі, позовні вимоги визнає. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню на підставі ст. 405 ЦК України. Судом встановлено, що [PERSON] на праві особистої власності належить квартира [ADDRESS] на підставі свідоцтва про право власності на житло, виданого на підставі Закону України „ Про приватизацію державного житлового фонду органом приватизації 13 серпня 1993 року ( а.с.6). В квартирі зареєстровані [PERSON] і онука [PERSON] ( а.с.7). Актом комісії ТОВ „ Ніко-Арс складеному 14.05.2015 року, зі слів сусідів підтверджується, що [PERSON] в квартирі [ADDRESS] не проживає з вересня 2012 року. Відповідно до ч. 2 ст. 405 ЦК України, член сімї власника житла втрачає своє право на користування цим житлом у разі відсутності члена сімї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла, або законом.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-08 00:00:00

20.05.2015 року [PERSON] звернувся з позовною заявою, у якій просить розірвати шлюб між ним та [PERSON]. Посилається на те, що шлюб між ними було зареєстровано 26 січня 2008 року Відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Нікополю Нікопольського міськрайонного управління юстиції Дніпропетровської області. Від шлюбу мають дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Шлюбні відносини припиненні з вересня 2014 року. Подружнє життя не склалося з причини, що кожен має різні погляди на сімейні відносини, відсутність взаєморозуміння, несумісність характерів. Спір про поділ майна відсутній. За спільною домовленістю після розірвання шлюбу діти залишаються проживати з матірю. Позивачем до суду була надана заява, в якій він просить справу розглянути без нього, позов підтримує, на його задоволенні наполягає. Відповідачка до суду також подала заяву, в якій вона просить справу розглянути без неї, проти задоволення позову не заперечує. [PERSON] не виявила бажання на зміну прізвища після розірвання шлюбу. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов на підставі ст. ст. 110, 112 СК України підлягає задоволенню. Відповідно до ч.2 ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам \~їхніх \~дітей , що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони з 26 січня 2008 року знаходяться у зареєстрованому шлюбі (а.с.3). Від шлюбу мають дітей - [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] (а.с.4-5). Шлюбні відносини припинені з вересня 2014 року. Спір про поділ спільного майна подружжя відсутній. Спору з ким будуть проживати діти після розірвання шлюбу не має. Сторони бажають розірвати шлюб, збереження його суперечило б їх інтересам, тому суд вважає, що шлюб потрібно розірвати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-15 00:00:00

20.05.2015 року [PERSON] звернулась до суду з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач вказує, що вони з відповідачем по справі перебувають у зареєстрованому шлюбі з 12.04.1997 року, який був зареєстрований відділом реєстрації актів громадянського стану виконкому Тернівської районної Ради народних депутатів м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, актовий запис №139. Від даного шлюбу мають доньку [PERSON], [INFO]. Шлюбні відносини припинили восени 2014 року. На теперішній час сторони проживають окремо, спільне господарство не ведуть, взаємних інтересів не мають. Таким чином позивач вважає, що їх сімя розпалася повністю та остаточно і ніякого бажання на примирення в неї немає. Майнового спору та спору про місце проживання дитини не мають. В судове засідання позивач не зявилась, надавши суду письмову заяву в якій позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить суд розглядати справу за її відсутності. Відповідач в судове засідання не зявився, надавши суду письмову заяву в якій позовні вимоги визнає в повному обсязі та просить суд розглядати справу за його відсутності. Судом встановлено, що з 12.04.1997 року сторони знаходяться в зареєстрованому шлюбі, а.с.6. Від даного шлюбу мають доньку [PERSON], [INFO], - а.с.5. Шлюбні відносини припинили восени 2014 року. На теперішній час сторони проживають окремо, спільне господарство не ведуть, взаємних інтересів не мають. Майнового спору та спору про місце проживання дитини не мають. За таких обставин, суд вважає, що сім`я розпалася і зберегти її неможливо, таким чином позов слід задовольнити. Також на підставі ст.ст.79, 88 ЦПК України, суд стягує з відповідача [PERSON] на користь позивача [PERSON] 243,60 грн. сплаченого при подачі позову судового збору та 300 грн. витрат повязаних з наданням юридичної допомоги, а всього 543,60 грн. На підставі ст.ст.110-112 Сімейного Кодексу України, ст.ст.10, 11, 60, 79, 88, 130, 205, 212-215 ЦПК України, суд,-

Outcome: approved