Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-16 00:00:00

1.Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача. В липні 2019 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позовна заява мотивована тим, що позивач з 13 вересня 1975 року перебуває у зареєстрованому шлюбі із відповідачем [PERSON] . У шлюбі неповнолітніх дітей не має. Посилаючись на те, що подружнє життя у них не склалося, на даний час шлюб носить формальний характер, спільне господарство не ведуть, просить шлюб розірвати, оскільки він суперечить його інтересам. Відповідач [PERSON] не подала відзив на позов. 2. Заяви, клопотання та інші процесуальні дії у справі. Позивач [PERSON] в судовому засіданні позов підтримав в повному обсязі з підстав наведених у позовній заяві. Відповідач [PERSON] у судове засідання не прибула і про причину своєї неявки суд не повідомила, хоча про день, час та місце розгляду справи була повідомлена в установленому законом порядку. Враховуючи те, що відповідач був належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, в судове засідання не з`явився, відзиву на позовну заяву не подав, суд провів заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. 3. Фактичні обставини, встановлені судом та зміст спірних правовідносин, з посиланням на докази. 13 вересня 1975 року [PERSON] та [PERSON] (після укладення шлюбу [PERSON]) у Рогатинському районному відділі ЗАГС Івано-Франківської області зареєстрували шлюб, про що зроблено актовий запис № 41, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серія [NUMBER] , виданим 13 вересня 1975 року Рогатинським райвідділом ЗАГС Івано-Франківської області. Встановлено, що неповнолітніх дітей у подружжя немає. Із встановлених обставин вбачається, що між позивачем та відповідачем виникли сімейні правовідносини, в межах яких виник спір щодо права позивача, як одного з подружжя на припинення шлюбу шляхом його розірвання за рішенням суду. 4. Норми права, які застосував суд та мотиви їх застосування. Враховуючи визначені судом правовідносини, для вирішення спору, суд застосовує наступні норми матеріального права, виходячи при цьому із таких мотивів. Згідно ч.1 ст.21 СК України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Частиною 1 ст. 24 СК України визначено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. В частині третій ст.56 СК України також зазначено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Згідно частини 3 статті 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу . Відповідно до ч.1 ст.110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Згідно ст.112 СК України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини з інвалідністю та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Встановивши, що шлюб між сторонами носить формальний характер, позивач не має наміру продовжувати подальші шлюбні відносини, збереження шлюбу суперечать його інтересам, ураховуючи конституційне право особи на шлюб за вільною згодою, суд прийшов висновку про наявність підстав для задоволення позову.

Outcome: approved