overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-17 00:00:00

21 березня 2016 року до суду надійшла позовна заява [PERSON] до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу, в якій позивач вказав, що з відповідачкою вони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 15 лютого 2014 року, актовий запис № 39, від якого мають неповнолітню доньку - [PERSON], [INFO], яка проживає з відповідачкою. З вересня 2015 року сімейні відносини та спільне проживання між сторонами припинено у зв'язку зі сварками. Спору про спільне майно між сторонами немає. Позивач вважає неможливим примирення і подальше збереження сім'ї, тому просив розірвати шлюб з відповідачкою. У судове засідання позивач [PERSON] не з*явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, підтримує позовні вимоги (а.с. 3). Відповідачка [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги визнала, вважаючи також неможливим збереження сім'ї та примирення з позивачем, про що вказала у письмовій заяві, а також просила залишити за нею право іменуватися шлюбним прізвищем (а.с. 24). З*ясувавши позицію сторін у справі, дослідивши матеріали справи, суд встановив такі факти та відповідні їм правовідносини. Судовим розглядом встановлено, що сторони по справі 15 лютого 2014 року зареєстрували шлюб (а.с. 4), від якого мають неповнолітню доньку - [PERSON], [INFO] (а.с. 5). З вересня 2015 року шлюбно-сімейні відносини та спільне проживання між сторонами припинено в зв'язку з відсутністю взаєморозуміння, різними поглядами на життя, постійно виникаючими сварками з побутових причин. Спору про спільне майно між сторонами немає. Відповідно ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Приймаючи до уваги викладене, враховуючи фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, тощо, суд вважає, що подальше спільне проживання та збереження сім'ї [PERSON] суперечить інтересам сторін, інтересам їхньої дитини, що мають істотне значення.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-17 00:00:00

21 березня 2016 року позивач [PERSON] звернувся до Шишацького районного суду Полтавської області із позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, укладеного між ними. Позовні вимоги обґрунтував тим, що подружні відносини з відповідачем не склались через відсутність взаєморозуміння, різницю у поглядах на сімейні відносини та обов'язки. З жовтня 2015 року подружжя разом не проживає, фактичні шлюбні відносини припинені. Сторони в судове засідання не з'явились, надали заяви про розгляд справи без їх участі. Позивач свої вимоги підтримав, відповідач позов визнала та просила після розірвання шлюбу залишити їй прізвище «[PERSON]». Згідно ч. 4 ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову, суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 12 червня 2009 року № 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи та інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідивши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що визнання позову відповідачем не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, є безумовним, а тому позов підлягає задоволення виходячи з наступного. Судом встановлено, що позивач [PERSON] та відповідач [PERSON] 01 вересня 2012 року у відділі ДРАЦС Шишацького РУЮ Полтавської області зареєстрували шлюб, актовий запис № 20, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER], виданим 01 вересня 2012 року відділом ДРАЦС Шишацького РУЮ у Полтавській області (а.с.2). Спільних дітей подружжя не має, сторони не проживають спільно більше 6-ти місяців, спільного домогосподарства не ведуть, а отже шлюб має формальний характер. Майнових претензій сторони один до одного не висловлюють. Відповідно до ст.ст. 21, 24 СК України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану, який ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. За змістом ст.ст. 54, 55 СК України базовою засадою побудови сімейних відносин є рівність чоловіка і жінки, взаємні почуття любові і поваги, взаємодопомоги і підтримки. Згідно ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Згідно зі ст. 112 СК України, суд ухвалює рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що має істотне значення. На підставі вищевикладеного, враховуючи те, що подальше спільне життя подружжя неможливе, оскільки це суперечило б волі та інтересам щонайменше одного з них, суд приходить до висновку про необхідність задоволення позову в повному обсязі. На прохання відповідача, відповідно до вимог ст. 113 СК України, суд вважає необхідним залишити за нею після розірвання шлюбу набуте нею у шлюбі прізвище «[PERSON]».

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-12 00:00:00

21 березня 2016 року позивач [PERSON] звернулась до Добропільського міськрайонного суду Донецької області з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що з 04 серпня 2012 року знаходиться в зареєстрованому шлюбі з відповідачем, який зареєстрований Виконкомом Білозерської міської ради міста Добропілля Донецької області, актовий запис № 31. Від шлюбу мають сина [PERSON], [INFO]. Сумісне мешкання не склалося, не зійшлися характерами, не можуть порозумітися у побуті, з лютого 2016 року не підтримують шлюбних відносин, шлюб існує формально. Примирення неможливе. Сторони в судове засідання не з'явились. Позивач надала заяву про слухання справу в її відсутність, наполягає на задоволенні позовних вимог, не заперечує проти винесення заочного рішення. Відповідач в установленому законом порядку повідомлений про розгляд справи, що підтверджується матеріалами справи, що підтверджується особистим підписом у поштовому повідомленні. Згідно ч.4 ст. 169 ЦПК України якщо суд не має відомостей про причину неявки відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Відповідно до ч.1 ст.224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Вивчивши матеріли справи, та у зв'язку з викладеним, суд вважає можливим розглянути справу у відсутність сторін по матеріалам, які є в наявності в справі, і постановити заочне рішення, направивши за місцем мешкання сторін копію рішення суду для відома. Суд, вивчивши матеріали справи, прийшов до наступного. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Матеріалами справи встановлено, що сторони знаходяться у зареєстрованому шлюбі з 04 серпня 2012 року, який зареєстрований Виконкомом Білозерської міської ради міста Добропілля Донецької області, актовий запис № 31. Від шлюбу мають сина [PERSON], [INFO]. Відповідно до ст.51 Конституції України, охорона сім'ї державою полягає, зокрема в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Згідно статті 112 Сімейного кодексу України, суд з'ясував фактичні взаємини подружжя, які втратили почуття любові та поваги один до одного, шлюбно-сімейні стосунки не підтримують, майнового спору не мають. Враховуючи фактичні взаємини подружжя, суд приходить до висновку, що подальше збереження шлюбу буде суперечити інтересам як позивача так і відповідача, а також неповнолітньої дитини. Спорів щодо розподілу майна, утримання та виховання дитини не має. На підставі викладеного, та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-12 00:00:00

21 березня 2016 року позивач [PERSON] звернулась до Добропільського міськрайонного суду Донецької області з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що з 10 січня 2004 року знаходиться в зареєстрованому шлюбі з відповідачем, який зареєстрований Добропільським міським відділом реєстрації актів цивільного стану Донецького обласного управління юстиції, актовий запис № 04. Від шлюбу мають сина [PERSON], [INFO]. Сумісне мешкання не склалося, з вересня 2013 року не підтримують шлюбних відносин, шлюб існує формально. Відповідач постійно нехтував своїми сімейними обов'язками, не приділяв уваги дитині, зловживав спиртними напоями та зчиняв сварки. Примирення неможливе. Сторони в судове засідання не з'явились. Позивач надала заяву про слухання справу в її відсутність, наполягає на задоволенні позовних вимог, не заперечує проти винесення заочного рішення. Відповідач в установленому законом порядку повідомлений про розгляд справи, що підтверджується матеріалами справи. Згідно ч.4 ст. 169 ЦПК України якщо суд не має відомостей про причину неявки відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Відповідно до ч.1 ст.224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Вивчивши матеріли справи, та у зв'язку з викладеним, суд вважає можливим розглянути справу у відсутність сторін по матеріалам, які є в наявності в справі, і постановити заочне рішення, направивши за місцем мешкання сторін копію рішення суду для відома. Суд, вивчивши матеріали справи, прийшов до наступного. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Матеріалами справи встановлено, що сторони знаходяться у зареєстрованому шлюбі з 10 січня 2004 року, який зареєстрований Добропільським міським відділом реєстрації актів цивільного стану Донецького обласного управління юстиції, актовий запис № 04. Від шлюбу мають сина [PERSON], [INFO]. Відповідно до ст.51 Конституції України, охорона сім'ї державою полягає, зокрема в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Згідно статті 112 Сімейного кодексу України, суд з'ясував фактичні взаємини подружжя, які втратили почуття любові та поваги один до одного, шлюбно-сімейні стосунки не підтримують, майнового спору не мають. Враховуючи фактичні взаємини подружжя, суд приходить до висновку, що подальше збереження шлюбу буде суперечити інтересам як позивача так і відповідача, а також неповнолітньої дитини. Спорів щодо розподілу майна, утримання та виховання дитини не має. На підставі викладеного, та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-17 00:00:00

21 березня 2016 року позивач [PERSON] звернулась до Добропільського міськрайонного суду Донецької області з позовом про розірвання шлюбу з [PERSON], посилаючись в позовній заяві, що з 06 грудня 2014 року знаходиться з відповідачем в зареєстрованому шлюбі, який зареєстрований Виконавчим комітетом Родинської міської ради міста Красноармійська Донецької області. Від даного шлюбу мають сина [PERSON], [INFO]. Спорів щодо розподілу майна, та щодо мешкання та утримання дитини з її боку не має. З відповідачем спільне життя не склалось, з причини непорозуміння в сім'ї, не зійшлися характерами. Позивач в позовній заяві просить розірвати шлюб, укладений з [PERSON] Сторони в судове засідання не з'явилися. Про час і місце судового засідання повідомлені належним чином. Сторони надали суду заяви з проханням розглянути справу в їх відсутність. Позивачем надано до суду письмову заяву, в якій просить розірвати шлюб. Відповідачем до суду надано письмову заяву, в якій позовні вимоги про розірвання шлюбу визнає. Суд дійшов до висновку про можливість розгляду справи у відсутність сторін, на підставі наявних у справі доказів, направивши після розгляду справи копію рішення за місцем мешкання сторін, для відома. Суд, перевіривши матеріали справи прийшов до наступного. Матеріалами справи встановлено, що позивач [PERSON] та відповідач [PERSON] знаходяться у шлюбі з 06 грудня 2014року, який зареєстрований Виконавчим комітетом Родинської міської ради міста Красноармійська Донецької області,актовий запис 58. Від даного шлюбу мають сина [PERSON], [INFO]. Спорів між подружжям про розподіл майна та про місце мешкання та утримання дитини, відсутні. Відповідно до ст.51 Конституції України охорона сім'ї державою полягає, зокрема в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Згідно статті 112 Сімейного кодексу України, суд з'ясував фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом з'ясовано, що подружжя втратили почуття любові та поваги один до одного, майновий спір відсутній, та спору щодо виховання та утримання дитини не мають. Враховуючи фактичні взаємини подружжя, суд приходить до висновку, що подальше збереження шлюбу буде суперечити інтересам як позивача, так і відповідача, а також дитини. На підставі викладеного, та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-17 00:00:00

21 березня 2016 року позивач [PERSON] звернулась до Добропільського міськрайонного суду Донецької області з позовом про розірвання шлюбу з [PERSON], посилаючись в позовній заяві, що з 30 липня 1988 року знаходиться з відповідачем в зареєстрованому шлюбі, який зареєстрований міським відділом ЗАЦС м. Добропілля Донецької області. Від даного шлюбу неповнолітніх дітей не мають. З боку позивач є майновий спір. З відповідачем спільне життя не склалось, з причини непорозуміння в сім'ї, не зійшлися характерами. Сумісно не мешкають з 20 жовтня 2014 року. Позивач в позовній заяві просить розірвати шлюб, укладений з [PERSON] Сторони в судове засідання не з'явилися. Про час і місце судового засідання повідомлені належним чином. Сторони надали суду заяви з проханням розглянути справу в їх відсутність. Позивачем надано до суду письмову заяву, в якій просить розірвати шлюб. Відповідачем до суду надано письмову заяву, в якій позовні вимоги про розірвання шлюбу визнає, майновий спір з його боку відсутній. Суд дійшов до висновку про можливість розгляду справи у відсутність сторін, на підставі наявних у справі доказів, направивши після розгляду справи копію рішення за місцем мешкання сторін, для відома. Суд, перевіривши матеріали справи прийшов до наступного. Матеріалами справи встановлено, що позивач [PERSON] та відповідач [PERSON] знаходяться у шлюбі з 30 липня 1988 року, який зареєстрований міським відділом ЗАЦС м. Добропілля Донецької області, актовий запис 206. Від даного шлюбу неповнолітніх дітей не мають. З боку позивача є майновий спір, з боку відповідача - майновий спір відсутній. Шлюбні відносини зупинені 20 жовтня 2014 року. Відповідно до ст.51 Конституції України охорона сім'ї державою полягає, зокрема в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Згідно статті 112 Сімейного кодексу України, суд з'ясував фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом з'ясовано, що подружжя втратили почуття любові та поваги один до одного, у позивача є майновий спір, у відповідача майновий спір відсутній. Враховуючи фактичні взаємини подружжя, суд приходить до висновку, що подальше збереження шлюбу буде суперечити інтересам як позивача, так і відповідача. На підставі викладеного, та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-14 00:00:00

21 березня 2016 року позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 18 червня 2005 року Жовтневим відділом державної реєстрації актів цивільного стану Криворізького міського управління юстиції Дніпропетровської області, актовий запис №366. Від даного шлюбу сторони мають неповнолітню дитину: сина [PERSON], [INFO]. Шлюбні відносини припинені з жовтня 2012 року в зв'язку з тим, що подружжя має різні погляди на сімейне життя, що призвело до втрати взаєморозуміння, почуття поваги та кохання одне до одного. Питання про поділ майна не ставиться. Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явилася, в наданій суду письмовій заяві просила розглянути справу за її відсутності, позовні вимоги підтримала, просила після розірвання шлюбу залишити їй прізвище [PERSON]. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, надав суду заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги визнав в повному обсязі, не заперечував проти розірвання шлюбу. Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, застосувавши до спірних правовідносин відповідні норми матеріального та процесуального права, встановив наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. Сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 18 червня 2005 року, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] Сторони мають неповнолітню дитину: сина [PERSON], [INFO] (а.с.5). Судом встановлено, що подружні стосунки сторони фактично припинили з жовтня 2012 року. Суд, з'ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини припинення сімейних стосунків, дійшов до висновку про задоволення позовних вимог. Судом встановлено, що причина розладу подружніх відносин між сторонами є справжньою, глибинною, подружжя фактично припинили спільне проживання і сімейне життя з поважних причин, а також встановлено у судовому засіданні, що сторони не підтримують сімейних відносин, в зв'язку з чим суд прийшов до висновку, що у даний час шлюб носить формальний характер, подальше спільне життя сторін і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, а тому вважає, що шлюб між сторонами повинний бути розірваний. Згідно ч. 2 ст. 114 Сімейного кодексу України, у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-28 00:00:00

21 березня 2016 року позивач - [PERSON] звернулась до суду з позовом до відповідача - Дубищенськоїсільської ради Чуднівського району Житомирської області про визнання права власності на житловий будинок з господарськими спорудами в порядку спадкування за заповітом, мотивуючи свої вимоги тим, що після смерті [PERSON], яка померла 20.12.2010 року, відкрилась спадщина на нерухоме майно, а саме на житловий будинок розташований за адресою: вул. Димитрова, буд.95, с. Дідківці, Чуднівського району, Житомирської області. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач є спадкоємцем за заповітом, однак не може оформити своїх спадкових прав після смерті заповідача, оскільки відсутні правовстановлюючі документи на житловий будинок з господарськими спорудами, власником якого вона була. Позивач звернулась із заявою про отримання свідоцтва про право на спадщину за заповітом до Чуднівської державної нотаріальної контори Житомирської області, однак їй було відмовлено у видачі свідоцтва у звязку з відсутністю правовстановлюючих документів на житловий будинок. Позивач [PERSON] у судове засідання не зявилась, до суду подала заяву, в якій вона просить справу розглядати у її відсутність, позов підтримує повністю. Відповідач - Дубищенська сільська рада Чуднівського району Житомирської області не забезпечила участь свого представника у судовому засіданні, до суду надійшла заява за підписом сільського голови [PERSON], згідно якої Дубищенськасільська рада позов визнає у повному обсязі і просить розглядати справу без участі представника сільської ради. На підставі статей 158, 169 Цивільного процесуального кодексу України (надалі по тексту ЦПК України) суд вважає можливим розглядати справу за відсутності сторін та ухвалити рішення у справі на підставі наявних в ній доказів. Відповідно до ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Відповідно до пункту 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України №2 від 12.06.2009 року «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без зясування і дослідження інших обставин справи. Суд дійшов обґрунтованого висновку, що визнання позову відповідачем не суперечить закону, не порушує прав, свобод та інтересів сторін чи інших осіб. Враховуючи визнання відповідачем позовних вимог, суд задовольняє позов в повному обсязі. На підставі наведеного вище та

Outcome: approved