Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-28 00:00:00

21 грудня 2015 року [PERSON] звернулася в суд з позовом до Третьої Львівської державної нотаріальної контори, в якому просить ухвалити рішення, яким визначити їй додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини, що відкрилась після смерті матері [PERSON], яка померла [INFO]. В обґрунтування позовних вимог покликаються на те, що [INFO] померла її мати [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть [NUMBER]. Заповіту померла не залишала. Відповідно до ч.1 ст. 1261 ЦК України, позивач та її сестра [PERSON] являються спадкоємцями першої черги за законом. Позивачу [PERSON] стало відомо, що матері належали не отримані за її життя пенсійні кошти та вклади в банку. Інше майно відсутнє. Після звернення до нотаріальної контори, позивачу повідомлено, що вона пропустила термін для подачі заяви про прийняття спадщини і цей термін можливо продовжити лише в судовому порядку. Зазначає, що у встановлений законом шестимісячний строк позивачка [PERSON] не звернулася до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини з причини потреби у періодичному лікуванні, оскільки є людиною похилого віку та є інвалідом третьої групи. За таких обставин, вимушена звернутись до суду для визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини. Позивач в судовому засіданні позов підтримала, зіславшись на обставини, викладені в позовній заяві. Просить суд задовольнити позовні вимоги та визначити її додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини тривалістю два місяці. Представник Третьої Львівської державної нотаріальної контори в судове засідання не з'явився, на адресу суду надійшла заява про розгляд справи без участі їх представника. Суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності відповідача на підставі наявних в ній доказів. Заслухавши пояснення позивача, з'ясувавши дійсні обставини справи, права та обов'язки сторін, дослідивши зібрані по справі докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з таких підстав. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] була матірю позивача у справі. Згідно з копією свідоцтва про смерть [PERSON] померла [INFO]. Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно зі ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. У відповідності до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Положеннями ч. ч. 1, 2 ст. 1220 ЦК України визначено, що спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина третя статті 46 цього Кодексу). Відповідно до ч. 2 ст. 1223 ЦК України у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261 - 1265 цього Кодексу. Судом встановлено, що заповіт померлою [PERSON] не складався. Статтею 1258 ЦК України визначено, що спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Таким чином, позивачка відноситься до першої черги спадкоємців за законом, оскільки є донькою померлої [PERSON] Згідно з ч. 1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Частиною 1 ст. 1269 передбачено, що для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. У встановлений вищевказаною статтею строк позивачка не звернулася до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини. У відповідності до ч. 3 ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Судом встановлено, що після смерті матері позивачка не була ознайомлена з діючим законодавством, а також у зв'язку з її періодичним лікуванням, оскільки вона являється людиною похилого віку та є інвалідом третьої групи. Згідно з положеннями п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК. Зазначене положення застосовується до спадкоємців, в яких право на спадкування виникло з набранням чинності зазначеним Кодексом. Суди відкривають провадження в такій справі у разі відсутності письмової згоди спадкоємців, які прийняли спадщину (частина друга статті 1272 ЦК), а також за відсутності інших спадкоємців, які могли б дати письмову згоду на подання заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини. Відповідачами у такій справі є спадкоємці, які прийняли спадщину. Визначаючи спадкоємцеві додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини, суд не повинен вирішувати питання про визнання за ним права на спадщину. Спадкоємець після визначення йому додаткового строку для прийняття спадщини має право прийняти спадщину в порядку, установленому статтею 1269 ЦК, звернувшись в нотаріальну контору, після чого вважається таким, що прийняв спадщину. Вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. У резолютивній частині рішення суд повинен вказати відповідно певний період часу з моменту набрання судовим рішенням законної сили, протягом якого спадкоємець може подати заяву про прийняття спадщини, а не конкретну календарну дату, до якої спадкоємець може подати заяву про прийняття спадщини. Додатковий строк, достатній для подання заяви про прийняття спадщини, не може перевищувати шестимісячного строку, встановленого статтею 1270 ЦК для прийняття спадщини. Таким чином, суд прийшов до висновку, що позивач [PERSON] пропустила встановлений ст. 1270 ЦК України шестимісячний строк для прийняття спадщини після смерті своєї матері - [PERSON] з поважної причини. За наведених обставин суд вважає вимоги позивача законними, обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Outcome: approved