Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-22 00:00:00

19 травня 2015 року позивач звернувся до суду з названим позовом до відповідача з вимогою стягнути заборгованість за житлово-комунальні послуги на суму 4374 грн. 14 коп.. Посилався на те, що є виконавцем житлово-комунальних послуг і уклав з відповідачкою як власником квартири у багатоквартирному будинку договори про надання житлово-комунальних послуг. Відповідачка не виконує належним чином своїх обовязку своєчасної оплати житлово-комунальних послуг, передбаченого Законом України «Про житлово-комунальні послуги» та укладеними договорами, у звязку з чим має заборгованість за період з 28.10.2013 р. по 28.10.2014 р. на суму 4374,14 грн.. У судовому засіданні відповідачка надала суду квитанцію ПриватБанку від 23.06.2015 р. на оплату на рахунок КП ЖКЦ квартплати на суму 4500,00 грн. і пояснила, що погасила свій борг на суму позову 4374 грн. 14 коп., а також згодна компенсувати позивачеві судові витрати на суму 243 грн. 60 коп.. Представник позивача позов підтримав і просив задовольнити, пославшись на те, що гроші на рахунок КП ЖКЦ ще не надійшли. Вислухавши сторони та перевіривши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку. Встановлено, що рішенням Славутицької міської ради Київської області № 169-17-IV від 28.02.2003 р. реорганізовано комунальне підприємство «Управління житлово-комунального господарства» шляхом виділення з його складу структурного підрозділу «Житлово-комунальний цех» і створення на його базі самостійного комунального підприємства «Житлово-комунальний центр». Рішенням виконавчого комітету Славутицької міської ради Київської області від 27 жовтня 2003 року № 534 погоджено передачу з балансу комунального підприємства «Управління житлово-комунального господарства» на баланс комунального підприємства «Житлово-комунальний центр» обєктів комунальної власності територіальної громади м. Славутича. Рішенням Славутицької міської ради Київської області від 13.07.2007 р. № 286-14-V визначено комунальне підприємство «Житлово-комунальний центр» виконавцем житлово-комунальних послуг у будинках житлового фонду комунальної власності територіальної громади м. Славутича з 1 вересня 2007 року. 1 лютого 2002 року виконавчим комітетом Славутицької міської ради Київської області видано ордер на житлове приміщення [PERSON] із сімєю з трьох осіб складом він, дружина [PERSON] і син [PERSON] на право заселення в житлове приміщення житловою площею 33,0 кв.м., яке складається з двох кімнат в ізольованій квартирі за адресою: [ADDRESS]. 8 червня 2010 року [PERSON] і [PERSON] уклали договір про погашення аліментного обовязку на утримання дітей за рахунок нерухомого майна, згідно якого передав у власність своїм дітям [PERSON], [PERSON] 29/100 часток квартири в рахунок погашення своїх аліментних зобовязань до досягнення дітьми повноліття в таких частках: [PERSON] 15/100 часток квартири; [PERSON] 14/100 часток квартири. Право власності зареєстровано 10.06.2010 р. комунальним підприємством АРБ Славутицьке міське бюро технічної інвентаризації згідно витягу 26370685, номер запису 164/39 в книзі 57-09-20/6-64. 18 червня 2010 року між комунальним підприємством «Житлово-комунальний центр» (Виконавець) і [PERSON] (Споживач) було укладено договір № 233 про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, предметом якого є забезпечення виконавцем надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій за адресою: [ADDRESS] та забезпечення споживачем своєчасної оплати цих послуг за встановленим тарифом у строк та на умовах, передбачених договором. 18 червня 2010 року між ними також було укладено договір про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, предметом якого є зобовязання виконавця забезпечити надання споживачеві вчасно та відповідної якості послуги з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення та зобовязання споживача своєчасно оплачувати надані послуги за встановленими тарифами у строки і на умовах, передбачених цим договором. Відповідно до ч. 1 ст. 509 ЦК України зобовязанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобовязана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обовязку. Відповідно до ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Згідно п. 5 ч. 3 ст. 20 Закону споживач зобовязаний оплачувати житлово комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Обовязок оплачувати послуги у повному обсязі в установлені строки передбачена також п.п. 1 п. 17 укладеного між сторонами договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, а також п.п. 1 п. 12 договору про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій. За правилом ч. 1 ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Розрахунком розміру заборгованості з оплати житлово-комунальних послуг станом на 01.11.2014 р. [PERSON] має заборгованість за період з 28.10.2013 р. по 28.10.2014 р. на загальну суму 4374,14 грн.. Відповідно до ст. 599 ЦК України зобовязання припиняється виконанням, проведеним належним чином. На підтвердження оплати боргу відповідачем надано суду оригінал квитанції ПриватБанку від 23.06.2015 р. на суму платежу 4500,00 грн. за квартплату по особовому рахунку [NUMBER], отримувач КП ЖКЦ, платник [PERSON]. Надана відповідачем квитанція є належним доказом погашення боргу, який є предметом спору, тобто виконання спірного зобовязання боржником у повному обсязі. При цьому датою платежу боргу слід вважати дату прийняття його банківською установою, а не дату надходження його на рахунок позивача, оскільки за дії банку платник не відповідає. За таких обставин у звязку з добровільним задоволенням відповідачем вимог позивача її зобовязання, яке є предметом спору, припинено виконанням і підстав для задоволення позову немає. Разом з тим, беручи до уваги, що відповідач добровільно задовольнила вимоги позивача після предявлення ним позову, за подання якого він сплатив судовий збір на загальну суму 243 грн. 60 коп., суд вважає справедливим стягнути з відповідача на користь позивача ці витрати.

Outcome: approved