Jurisdiction: civil
Date: 2021-01-24 00:00:00

1. Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача такий. 30 червня 2020 року з Здолбунівського районного суду Рівненської області до Іванівського районного суду Одеської області надійшли матеріали цивільної справи за позовною заявою [PERSON] (далі - представник позивача) в інтересах Приватного акціонерного товариства «Українська пожежно-страхова компанія» (далі - також позивач) до [PERSON] (далі - також відповідач) про відшкодування збитків в порядку регресу, в якій представник позивача просить стягнути з відповідача збитки у розмірі 76000 гривень та судові витрати у розмірі 1921 гривня 00 копійок (далі - також позовна заява). У позовній заяві представник позивача зазначає, що 09 січня 2019 року позивач та [PERSON] (далі - також [PERSON] ) уклали Поліс Обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №аМ/8983575 (далі - також Поліс). Відповідно до умов Полісу позивач взяв на себе зобов`язання сплатити страхове відшкодування за шкоду заподіяну третім особам, у разі настання страхового випадку за участю забезпеченого транспортного засобу «NISSAN», державний номер [NUMBER] (далі - також автомобіль 1). 15 лютого 2019 року сталася дорожньо транспортна пригода (далі - також ДТП), за участю автомобіля 1 під керуванням відповідача та автомобіля «OPEL», державний номер [NUMBER] (далі - також автомобіль 2) під керуванням [PERSON] (далі - також [PERSON] ), внаслідок якої автомобіль 2 отримав механічні пошкодження. Позивач на підставі страхового акту сплатив [PERSON] страхове відшкодування у розмірі 76000 гривень. Відповідач керував транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння та письмово не повідомляв позивача про ДТП, тому у відповідача виникло зобов`язання відшкодувати позивачу завдані збитки в порядку регресу у розмірі сплаченого страхового відшкодування. Відповідач не подав до суду відзив проти позову. 2.Суд, з приводу участі сторін у судовому засіданні, зазначає таке. Представник позивача у судовому засіданні просила задовольнити позовну заяву, посилаючись на обгрунтування вимог зазначених у позовній заяві. Відповідач у судове засідання не з`явився, причини своєї неявки суд не повідомив, заяв та клопотань до суду не подавав, хоча повідомлений про час, дату і місце судового розгляду справи. 3.Процесуальні рішення та дії у справі такі. Ухвалою Іванівського районного суду Одеської області від 04 вересня 2020 року позовна заява прийнята до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін, а учасникам справи роз`яснено право подати до суду відзив, відповіді на відзив, заперечення та обов`язок подати до суду докази (а.с. 133-135). Ухвалою Іванівського районного суду Одеської області від 30 вересня 2020 року розгляд справи відкладено, явку сторін у судове засідання визнано обов`язковою (а.с. 145-147). Увалою Іванівського районного суду Оденсьткої області від 29 жовтня 2020 року розгляд справи відкладено у зв`язку з відсутністю відомостей про належне повідомлення відповідача, та визнано явку сторін обов`язковою (а.с. 160-161). Ухвалою Іванівського районного суду Одеської області від 19 листопада 2020 року відмовлено у задоволенні клопотання представника позивача про проведення судового засідання в режимі відеоконференції. Ухвалою Іванівського районного суду Одеської області від 30 листопада 2020 року, постановленою без виходу до нарадчої кімнати, розгляд справи відкладено у зв`язку з відсутністю відомостей про належне повідомлення відповідача. Ухвалою Іванівського районного суду Одеської області від 21 грудня 2021 року, постановленою без виходу до нарадчої кімнати, розгляд справи відкладено у зв`язку з відсутністю відомостей про належне повідомлення відповідача. 25 січня 2021 року суд постановив ухвалу про заочний розгляд справи. 4. Фактичні обставини встановлені судом та зміст спірних правовідносин такі. 09 січня 2019 року позивач та [PERSON] уклали Поліс, відповідно до якого позивач взяв на себе зобов`язання сплатити страхове відшкодування за шкоду заподіяну третім особам, у разі настання страхового випадку за участю забезпеченого автомобілем 1 (а.с. 10). З постанови Рівненського міського суду Рівненської області від 07 травня 2019 року, яка набрала законної сили 20 травня 2019 року, по справі №569/3931/19 (далі - також постанова від 07 травня 2019 року), про притягнення відповідача до адміністративної відповідальності передбаченої статтею 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - також КУпАП), вбачається, що 15 лютого 2019 року близько 18 години 00 хвилин відповідач в місті Рівне по вулиці Степана Бандери, 69, керуючи автомобілем 1 не вибрав безпечної швидкості руху, не врахував дорожньої обстановки, не впорався з керуванням в результаті чого допустив зіткнення з автомобілем 2, чим порушив вимоги підпункту «б» пункту 2.3, пункту 12.1, Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306, що спричинило механічні пошкодження автомобілів. За постановою від 07 травня 2019 року відповідач до судового засідання не з`явився, належним чином повідомлявся про дату, час та місце судового розгляду справи (а.с. 15). Постановою Рівненського міського суду від 13 вересня 2019 року встановлено, що відповідач керував транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, а провадження по справі про притягнення відповідача до адміністративної відповідальності за частиною 1 статті 130 КУПАП закрите у зв`язку з закінченням строку накладення адміністративного стягнення (далі - також постанова від 13 вересня 2019 року, а.с. 13-14). 15 лютого 2019 року [PERSON] повідомив позивача про настання страхового випадку та просив виплатити страхове відшкодування за Полісом (а.с. 16). Відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу [NUMBER] [PERSON] є власником автомобіля 2 з 23 грудня 2013 року (а.с. 17). Позивач на підставі страхового акту ОЦ/175/000/19/1284 від 10 липня 2019 року (далі - також страховий акт), платіжним доручення № 5487 від 10 липня 2019 року (далі - також платіжне доручення) виплатив [PERSON] страхове відшкодування у розмірі 76000 гривень (а.с.45). 12 грудня 2019 року позивач направив відповідачу претензію про відшкодування збитків в порядку регресу (а.с. 46). 5.Норми права, які застосував суд такі. Основним актом цивільного законодавства України є Цивільний кодекс України. Актами цивільного законодавства є також інші закони України, які приймаються відповідно до Конституції України та цього Кодексу (далі - закон) (частина 2 статті 4 Цивільного кодексу України, далі - також ЦК). Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання (частина 1 статті 15 ЦК). За договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору (частина 1 статті 979 ЦК). Обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників (частина 1 статті 3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», далі - також Закон). Страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого (частина 1 статті 6 Закону). У разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи (частина 1 статті 22 Закону). У разі настання дорожньо-транспортної пригоди, яка може бути підставою для здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати), водій транспортного засобу, причетний до такої пригоди, зобов`язаний: невідкладно, але не пізніше трьох робочих днів з дня настання дорожньо-транспортної пригоди, письмово надати страховику, з яким укладено договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності (у випадках, передбачених статтею 41 Закону, - МТСБУ), повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду встановленого МТСБУ зразка, а також відомості про місцезнаходження свого транспортного засобу та пошкодженого майна, контактний телефон та свою адресу. Якщо водій транспортного засобу з поважних причин не мав змоги виконати зазначений обов`язок, він має підтвердити це документально (підпункт 33.1.4 статті 33 Закону). Страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду якщо керував транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції спричинив дорожньо-транспортну пригоду, та не повідомив страховика у строки і за умов, визначених у підпункті 33.1.2 пункту 33.1 статті 33 цього Закону (пункти а, г підпункту 38.1.1 статті 38 Закону). Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (частина 1, 5, 6 статті 81 Цивільного процесуального кодексу України, далі - також ЦПК). Обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом (частина 4 статті 82 ЦПК). 6. Мотиви з яких виходив суд задовольняючи позовні вимоги. Системний аналіз норм зазначених у пункті 5 мотивувальної частини цього рішення свідчить, що в разі, якщо страхувальник або водій забезпеченого транспортного засобу, який спричинив ДТП, керував транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів та не повідомив у встановлені строки страховика про настання такої події, то після виплати страхового відшкодування страховик має підстави для регресного позову до страхувальника. Суд вважає доведеним належними та допустимими доказами, факт завдання [PERSON] матеріальних збитків унаслідок пошкодження його транспортного засобу під час ДТП, яка відбулася з вини відповідача, а також понесення позивачем витрат пов`язаних з страховим відшкодуванням. Суд констатує, що відповідач у порушення приписів статті 33, 38 Закону, письмово не повідомив позивача про настання страхового випадку, та керував автомобілем в стані алкогольного спяніння. Суд зазначає, що право регресної вимоги у позивача виникло з моменту виплати страхового відшкодування, тобто з 10 липня 2019 року, оскільки відповідач керував автомобілем у стані алкогольного сп`яніння та не повідомив у встановлені строки страховика про настання страхової події. Позивач з метою досудового врегулювання спору, направив відповідачу претензію про відшкодування збитків в порядку регресу, однак ніяких дій зі сторони відповідача щодо погашення заборгованості в добровільному порядку не здійснено. Зрештою, суд зазначає, що з огляду на приписи наведених норм у відповідача виникає обов`язок відшкодувати позивачу завдані збитки. 7. Висновок суду такий. З огляду на зазначене суд доходить до висновку, що позовну заяву належить задовольнити. 8. Розподіл між сторонами судових витрат такий. Судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог (частина 1 статті 141 ЦПК). Позивачем при зверненні до суду було сплачено судовий збір в розмірі 1921 гривня, які суд стягує з відповідача на користь позивача, оскільки позовна заява задоволена повністю.

Outcome: approved