overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2020-08-27 00:00:00

20.07.2020 року позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, на обґрунтування позовних вимог зазначивши, що з відповідачем перебуває у шлюбі, зареєстрованому 14 жовтня 1993 року Слов`янським міськвідділом РАЦС Донецької області, актовий запис № 879. Сімейне життя з відповідачем не склалося. Від шлюбу неповнолітніх дітей не мають. Спору про поділ майна, що є їх спільною власністю немає. Вона з відповідачем шлюбні стосунки не підтримує з 2018 року, тому просить суд розірвати шлюб. Позивач в судове засідання не з`явилась, надала суду заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити (а.с.11). Відповідач до судового засідання не з`явився, надав суду заяву, в якій заявлені вимоги визнав, просив розглядати справу у його відсутність (а.с.10). Частиною 4 статті 206 ЦПК України визначено, що у разі визнання відповідачем позову, суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Визнання позову відповідачем не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Судом встановлено, що згідно Свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , 14 жовтня 1993 року між [PERSON] та [PERSON] зареєстровано шлюб Слов`янським міськвідділом РАЦС Донецької області, актовий запис № 879 (а.с.7). Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного Кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Суд вважає, що підстави, на які посилається позивач, наполягаючи на розірванні шлюбу, є обґрунтованими, сторони не підтримують шлюбні стосунки з 2018 року, збереження сім`ї не можливо, оскільки протягом довгого часу шлюб існує лише формально, тому позов підлягає задоволенню. Позивачем не ставиться питання про відшкодування понесених судових витрат, а тому, суд вважає за можливе віднести їх за рахунок останнього.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-08-02 00:00:00

20.07.2020 року позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] (далі-відповідач), який є батьком [PERSON] [INFO] , про стягнення аліментів у зв`язку з її навчанням в Національному університеті «Одеська юридична академія» денної форми навчання на контрактній основі. В обґрунтування своїх позовних вимог [PERSON] зазначала, що у зв`язку з навчанням дочка [PERSON] потребує матеріальної допомоги і [PERSON] зобов`язаний надавати їй таку допомогу у твердій грошовій сумі - 5000 грн. щомісячно. Посилаючись на те, що відповідач [PERSON] має змогу надавати їй матеріальну допомогу на навчання дочки, оскільки має постійне місце роботи, є адвокатом, засновником адвокатської фірми (місто Кропивницький), власником нерухомого майна, позивач просила позов задовольнити, стягнувши з відповідача аліменти дочці на навчання. В судовому засіданні позивач [PERSON] підтримала вимоги позовної заяви. Заінтересована особа [PERSON] в судовому засіданні заперечень проти позову не має. Відповідач в судове засідання не з`явився, судом належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, надав відзив на позовну заяву , де позов визнає частково в розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для непрацездатних осіб. Вислухавши пояснення позивача, заінтересованої особи, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню частково. В судовому засіданні встановлено, що відповідач [PERSON] є батьком [PERSON] [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження, яка є студенткою Національного університету «Одеська юридична академія» денної форми навчання на контрактній основі, що підтверджується довідкою навчального закладу, строк навчання з 01.09.2019 року по 30.06.2022 року. У відповідності з ст. 199 СК України, якщо повнолітній син, дочка продовжує навчання і у зв`язку з цим потребує матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Потреба позивача в матеріальній допомозі зумовлена навчанням дочки: необхідністю оплатити надані навчальним закладом освітні послуги згідно з договором №6335427-2019 від 08.08.2019 року (щорічно 24673,00 грн.), а також несе витрати на проживання у гуртожитку, проїзд з місця проживання до місця навчання. Відповідач [PERSON] має постійний дохід, оскільки є адвокатом, засновником адвокатської фірми (місто Кропивницький), власником нерухомого майна, а тому в змозі з урахуванням вказаних обставин про матеріальне становище платника аліментів надавати дочці матеріальну допомогу на навчання в твердій грошовій сумі - 4000 грн. щомісячно. Відповідно до ч. 6 ст. 141 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Розмір судових витрат складається з судового збору у сумі 840,8 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-28 00:00:00

20.07.2020 року позивач [PERSON] звернулася до суду із позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що з відповідачем перебуває з 03 вересня 2014 року у зареєстрованому шлюбі відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Шепетівського міськрайонного управління юстиції у Хмельницькій області. В період шлюбу у подружжя народився син [PERSON] , [INFO] . На протязі останніх п`яти місяців відносини між ними почали погіршуватися, що призвело до фактичного припинення шлюбу. Позивач та відповідач мають протилежні погляди на шлюб та сім`ю. Тому позивач вважає, що примирення між ними неможливе. В зв`язку із викладеним, позивач [PERSON] просить розірвати шлюб, укладений між нею та [PERSON] , прізвище залишити без змін - [PERSON] . Позивач до початку проведення судового засідання надала суду заяву про розгляд справи без її участі, просила судовий збір не стягувати з відповідача. Відповідач у судове засідання не з`явився, про причини неявки суду не повідомив, проте належним чином повідомлявся про розгляд справи. Таким чином, суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Факт перебування сторін у шлюбних правовідносинах з 03 вересня 2014 року, зареєстрованих відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Шепетівського міськрайонного управління юстиції у Хмельницькій області, за актовим записом №288, підтверджується копією Свідоцтва про шлюб Серії [NUMBER] (а.с.6). Наявність у сторін малолітнього сина [PERSON] ,[INFO], зумовлює розгляд даної категорії справи про розірвання шлюбу, виключно в судовому порядку. Подальше збереження шлюбу суперечить інтересам позивача. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ст. 141 Сімейного кодексу України, мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Аналізуючи наведені правові норми, приймаючи до уваги, що сторонам було надано чотиримісячний строк на примирення, проте зі слів позивача примирення не відбулось, позивач продовжує наполягати на розірванні шлюбу та просить задовольнити позов, суд дійшов до висновку що вимоги позивача підлягають задоволенню, як належним чином обґрунтовані. Згідно ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. На підставі викладеного та ст.ст. 7, 110-113 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-21 00:00:00

20.07.2020 року позивач звернулася до суду з позовом до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням. В позовній заяві позивач в обґрунтування позову посилається на те, що вона є власником будинку [ADDRESS] . Разом з позивачем у будинку зареєстрований відповідач, але відповідач близько 1 року та 8 місяців у будинку не проживає, не сплачує комунальні платежі, не отримує кореспонденцію, особистих речей в будинку не має і взагалі даним житловим приміщенням не цікавиться. Перешкод у користуванні відповідачем житловим приміщенням вона не чинила. Просить позов задовольнити, визнати відповідача таким, що втратив право користування житловим приміщенням - будинком [ADDRESS] . Позивач [PERSON] та її представник адвокат Лепеха О.В. в судове засідання не прибули, подали - кожен окремо - заяву про розгляд справи без їх участі та підтримання позову. Відповідач [PERSON] в судове засідання не прибув, про дату та час судового розгляду повідомлений належним чином, подав заяву про визнання позову та розгляд справи без його участі. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно ч.2 ст.405 ЦК України член сім`ї власника втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Ст.391 ЦК України передбачено, що власник може вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. У відповідності до ст.317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] згідно договору купівлі-продажу житлового будинку від 29.09.2006 року, посвідченого приватним нотаріусом Апостолівського нотаріального округу Штефан В.В. та зареєстрованого в реєстрі за № 2843, являється власником житлового будинку [ADDRESS] . Згідно довідки про склад сім`ї або зареєстрованих у житловому приміщенні осіб станом на 10.06.2020 року № 1318 від 10.06.2020 року, виданої ВК Апостолівської міської ради ЦНАП, за адресою: м. Апостолове, вул. Рекордна № 10, Дніпропетровської області зареєстровані: заявник - [PERSON] , [INFO] , син - [PERSON] , [INFO] . Відповідно до акту депутатського обстеження від 25.06.2020 року за адресою: [ADDRESS] зареєстровані: [PERSON] , [INFO]., та [PERSON] , [INFO]. На момент обстеження [PERSON] за даною адресою не проживає, зі слів свідків [PERSON] не проживає за вказаною адресою близько 1 року 8 місяців. Таким чином, на підставі досліджених в судовому засіданні доказів встановлено, що відповідач зареєстрований у спірному будинку, але не проживає за місцем реєстрації більше 1 року без поважних причин, тому він повинен бути визнаний таким, що втратив право на користування житловим приміщенням.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-23 00:00:00

20.07.2020 року позивач звернулася до суду з позовом про стягнення аліментів на утримання дитини. В обґрунтування позову посилається на те, що вона не перебуваючи у зареєстрованому шлюбі з відповідачем, мають неповнолітню доньку - [PERSON] , [INFO] , яка перебуває у неї на утриманні. Відповідач матеріально підтримує дитину, однак не регулярно. Просить позов задовольнити і стягнути з відповідача на утримання доньки аліменти у розмірі 1/4 частини з усіх видів доходу, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дати подання заяви і до досягнення дитиною повноліття, на її користь. Справа за заявою позивача розглянута без її участі. Відповідач у судове засідання не з`явився, по телефону повідомив, що про час та дату розгляду справи повідомлений, просить розглянути без його участі, проти задоволення позовних вимог не заперечує. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ст. 183 СК України частка заробітку (доходу ) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. У судовому засіданні встановлено, що відповідач є батьком [PERSON] , [INFO] , відповідач здоровий, працездатний, ніяких стягнень з нього не проводиться, у зв`язку з чим суд вважає, що з відповідача підлягають стягненню аліменти у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку на утримання дитини на користь позивачки. Відповідно до ст.141 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 840,80 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-23 00:00:00

20.07.2020 року позивач звернулася до суду з цим позовом, у якому просить розірвати шлюб з відповідачем. В обґрунтування позовних вимог послалася на те, що шлюб з відповідачем зареєстрували 06.11.2008 року. Під час перебування у шлюбі у них народився син [PERSON] , [INFO] . Вказує, що стосунки між ними не склалися, з 2018 року проживають окремо, спільного господарства не ведуть. Зазначає, що примирення між ними неможливе, сім`я існує лише формально, подальше перебування у шлюбі суперечитиме їх інтересам. 03.11.2020 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження. Позивач в судове засідання не з`явилася, подала до суду заяву з проханням розглядати справу за її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, не заперечує щодо заочного розгляду справи. Відповідач, будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи, у судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, заяви про розгляд справи за його відсутності, відзиву не подав. Відповідно до реч. 2 ч. 2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Як передбачено ч.1 ст.280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин;відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуючи вищевикладене, суд ухвалив проводити заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. З'ясувавши обставини справи, суд дійшов висновку про задоволення позову з огляду на таке. Сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 06.11.2008 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] . Від спільного подружнього життя у сторін є син [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про його народження. Сімейне життя в сторін не склалося. Позивач вказує, що примирення та збереження сім`ї неможливе, подальше перебування у шлюбі суперечитиме їх інтересам. За таких обставин суд дійшов висновку, що подальше спільне проживання сторін та збереження їх сім`ї є неможливе та суперечитиме моральним засадам суспільства, тому шлюб між ними слід розірвати на підставі частини 2 статті 112 СК України. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача слід стягнути 840, 80 грн. судового збору.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-15 00:00:00

20.07.2020 р. рішенням суду по справі № 510/987/20 за позовом [PERSON] до ДП «Ренійський морський торгівельний порт» про стягнення нарахованої та не виплаченої заробітної плати та середнього заробітку за весь час затримки розрахунку - було задоволено уточнені позовні вимоги позивача у повному обсязі. Однак, при винесенні рішення судом не було вирішено питання про розподіл судових витрат, а саме про стягнення сплаченого позивачем судового збору за пред`явлені вимоги про стягнення середнього заробітку за весь час затримки розрахунку у розмірі 840,80 грн. У зв`язку із цим, в даний час виникла необхідність в ухваленні додаткового рішення в частині вирішення питання про стягнення судового збору з ДП «РМТП» на користь позивача. Сторони у судове засідання не явилися, їх неявка не перешкоджає розгляду питання про ухвалення додаткового рішення суду. Дослідивши матеріали цивільної справи та надані докази, суд приходить до висновку, про ухвалення додаткового рішення. Відповідно до п.3 ч.1ст.270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-21 00:00:00

20.07.2021 позивач звернувся до суду з позовом про розірвання шлюбу з [PERSON] . В обґрунтування позову зазначено, що 05.07.2021 вони уклали шлюб. Від шлюбу мають повнолітню дитину. Спільне життя з відповідачем не склалось, оскільки мають протилежні поглядим на шлюб та сім`ю. Фактично шлюбні відносини припинені з жовтня 2015 року, спільне господарство не ведеться з того ж періоду. Після розірвання шлюбу просила залишити шлюбне прізвище. Позивач звернулась з заявою про розгляд справи за її відсутності, позов підтримала та просила задовольнити, не наполягала на стягненні судових витрат. Відповідач звернувся до суду з заявою про розгляд справи за його відсутності, позов визнав, не заперечував проти його задоволення. Суд, дослідивши матеріали справи вважає, позов обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено та з матеріалів справи вбачається те, що [PERSON] та [PERSON] перебувають у шлюбі, який зареєстровано 05.07.1997 у Дзержинському відділі реєстрації актів громадського стану м. Харкова, актовий запис №454. Від шлюбу сторони мають повнолітню дитину. Згідно ч.2\~ст.104 СК України\~шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Відповідно до приписів ст.112 СК України, при розгляді справ про розірвання шлюбу, суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що позивач наполягає на розірванні шлюбу, оскільки подальше спільне життя неможливе, а відповідач не заперечує проти розірвання шлюбу. Фактичні шлюбні відносини між сторонами припинені, спільне господарство не ведеться, почуття любові, поваги та взаєморозуміння між подружжям втрачені, тому примирення сторін неможливе, так як останні посилаються на неможливість поновлення шлюбних відносин. Сторони майнового спору не мають. Згідно ч. 3\~ст. 105 СК України\~шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до\~статті 110 цього Кодексу. Відповідно до\~статті 113 СК України\~особа має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Позивач висловила бажання надалі іменуватись прізвищем « [PERSON] ». Таким чином, оцінюючи наведені докази, суд приходить до висновку про можливість розірвати шлюб між сторонами. На підставі викладеного, ст. 75,76,104, 105, 110-114 СК України і

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-08 00:00:00

20.07.2021 позивач звернувся до суду і свої вимоги мотивує тим, що з 26.09.2014 перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Має з ним неповнолітніх дітей, доньку - [PERSON] , [INFO] , сина - [PERSON] , [INFO] . Діти проживають з позивачем та перебувають повністю на її утриманні. Домовленості між сторонами щодо участі відповідача в утриманні дітей не знайдено. Відтак позивач просить стягнути аліменти на утримання дітей в розмірі 1 / 3 частини з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, щомісячно до досягнення дітьми повноліття. Сторони в судове засідання не з`явилися, подали заяви про розгляд справи за їх відсутності. Позивач вимоги підтримала, відповідач позов визнав у повному обсязі. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що з 26.09.2014 сторони перебувають у шлюбі, який зареєстрований Ковпаківським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Сумського міського управління юстиції, актовий запис № 975./а.с. 2/ Сторони мають неповнолітніх дітей, доньку - [PERSON] , [INFO] , сина - [PERSON] , [INFO] . /а.с. 3, 4/ Діти проживають з позивачем. Сторони не досягли згоди по їх утриманню. Відповідач на порушення положень ст.ст. 77-81 ЦПК України не надав суду жодних доказів наявності у нього інших утриманців, будь - яких захворювань, а також наявності у нього стабільного, регулярного доходу. У заяві позов визнав у повному обсязі. /а.с. 22/ Встановлені факти визнаються сторонами, підтверджуються свідоцтвом про шлюб, свідоцтвом про народження дітей./а.с. 2, 3, 4/ З встановлених обставин справи вбачається, що спірні правовідносини є сімейними та врегульовані ст.ст. 180-183, 191 СК України, відповідно до положень яких батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення дитиною повноліття, в тому числі шляхом стягнення аліментів на підставі рішення суду у твердій грошовій сумі або частині від доходу з дня подачі позову до суду. Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. На підставі викладеного суд вважає за необхідне стягнути з відповідача аліменти в заявленому позивачем розмірі з дня подачі позову до суду. Відповідно до ст. 141 ЦПК України необхідно стягнути з відповідача судовий збір на користь держави. На підставі викладеного,

Outcome: approved