Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-03 00:00:00

20.12.2018 позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про дострокове розірвання договору оренди землі, посилаючись на те, що він є власником земельної ділянки площею 2,6614 га цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Потіївської сільської ради Радомишльського району Житомирської області, кадастровий номер 1825087800:04:000:0158 на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЖТ № 170241 від 20.10.2003, яку на підставі договору оренди б/н від 26.02.2015, укладеного терміном на 5 років, він передав відповідачеві на умовах, визначених в договорі. Протягом 2017-2019 років ТОВ «Шереметьєв-Агро» всупереч умов договору не було здійснено жодної виплати орендної плати позивачу, в зв`язку з чим він був позбавлений можливості отримувати матеріальні блага, на які розраховував при укладенні договору. Також відповідачем не було надано [PERSON] примірнику підписаного договору. Позивач просить розірвати договір оренди землі, укладений між сторонами щодо земельної ділянки кадастровий номер 1825087800:04:000:0158, загальною площею 2,6614 га, право оренди якої 01.04.2015 зареєстровано реєстраційною службою Радомишльського районного управління юстиції Житомирської області; судові витрати покласти на рахунок відповідача. Ухвалою від 14.08.2019 відкрито загальне позовне провадження у справі та призначено підготовче засідання. Ухвалою від 05.11.2019 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду. В судове засідання позивач не з`явився, до канцелярії суду останнім подано заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав повністю та просить суд їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про причини неявки суду не повідомив, заяву про розгляд справи за його відсутності не надав, свою позицію щодо заявлених позовних вимог не заявляв. Враховуючи достатність у матеріалах справи доказів для розгляду спору по суті, приписи ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (ратифікована Законом України від 17.07.1997 р. № 475/97-ВР) щодо права кожного на розгляд його справи упродовж розумного строку, створення судом належних умов розгляду справи у суді, неприпустимість зловживання процесуальними правам учасниками процесу, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутність відповідача. Представник третьої особи надав суду заяву про розгляд справи без участі представника. Дослідивши матеріали справи, надані сторонами докази, судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. Право кожної особи на захист свого права у разі його порушення, невизнання або оспорювання передбачено ч.1 ст. 15 ЦК України. Положення цієї статті базуються на нормах Конституції України, які закріплюють обов`язок держави забезпечувати захист: прав усіх суб`єктів права власності і господарювання (ст. 13), захист прав і свобод людини і громадянина судом (ч. 1 ст. 55). У відповідності до ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Судом встановлено, що [PERSON] є власником земельної ділянки площею 2,6614 га цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Потіївської сільської ради Радомишльського району Житомирської області, кадастровий номер 1825087800:04:000:0158 на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку від 20.10.2003 серії ЖТ № 170241 (а.с.6). 26.02.2015 сторони уклали договір оренди зазначеної земельної ділянки строком на 5 років і орендодавець [PERSON] передав, а орендар прийняв у строкове платне користування земельне ділянку сільськогосподарського призначення, який зареєстровано 01.04.2019 (а.с.45,46-47,48,49). Згідно з п.п. 5-6 цього договору земельна ділянка передається в оренду для ведення товарного сільськогосподарського виробництва й умовами збереження стану об`єкта оренди є дотримання екологічної безпеки землекористування та збереження родючості ґрунтів. Орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до мети і умов даного Договору, дотримуючись при цьому вимог чинного земельного і екологічного законодавства, державних і місцевих стандартів, норм і правил щодо використання землі, своєчасно вносити плату за користування земельною ділянкою. Пунктом 11 договору зазначено, що дія договору припиняється шляхом його розірвання рішенням суду на вимогу однієї із сторін унаслідок невиконання другої сторони обов`язків, передбачених договором. Як вбачається із матеріалів справи «Шереметьєв-Агро» не зареєстроване та не здійснювало господарську діяльність на території Ставецького старостинського округу Радомишльського району Житомирської області (а.с.8). Як вбачається з відомостей з Державного реєстру фізичних осіб - платників податків про суми виплачених доходів та утримання податків, [PERSON] з січня 2016 року по січень 2019 року отримав від ТОВ «Шереметьєв-Агро» лише один платіж у сумі 1 552,07 грн. за надання майна у лізинг (а.с.29). Доказів на спростування зазначених відомостей відповідачем суду не надано. Відповідно до ст. 13 Закону України «Про оренду землі», договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства. Статтею 5 Земельного Кодексу України (далі - ЗК України) визначені основні принципи земельного законодавства, серед яких зазначено принцип раціонального використання та охорони земель. Орендар земельної ділянки має право самостійно господарювати на землі з дотриманням умов договору оренди землі (стаття 25 Закону України «Про оренду землі» ), а орендодавець, відповідно до частини першої статті 24 цього Закону, має право вимагати від орендаря безпосереднього використання земельної ділянки за цільовим призначенням згідно з договором оренди та своєчасного внесення орендної плати. Суд установив, що останні роки (2016-2019) ТОВ «Шереметьєв-Агро» господарської діяльності із цільового використання орендованої земельної ділянки не здійснювало і з 2016 року не виплачувало орендодавцю орендну плату за спірним договором, та дійшов висновку про порушення відповідачем визначених Законом України «Про оренду землі» та договором оренди землі прав орендодавця. Згідно зі статтею 141 ЗК України, підставою припинення права користування земельною ділянкою є, зокрема, використання земельної ділянки способами, які суперечать екологічним вимогам, використання земельної ділянки не за цільовим призначенням, систематична несплата орендної плати. Частинами 1, 2 ст. 651 ЦК України визначено, що розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути змінено або розірвано за рішення суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладанні договору. Аналогічна норма закріплена і в статті 31 Закону України «Про оренду землі». Згідно із частиною першою статті 32 Закону України «Про оренду землі» на вимогу однієї зі сторін договір оренди землі може бути достроково розірваний за рішенням суду в разі невиконання сторонами обов`язків, передбачених статтями 24, 25 цього Закону та умовами договору, в разі випадкового знищення чи пошкодження об`єкта оренди, яке істотно перешкоджає передбаченому договором використанню земельної ділянки, а також на підставах, визначених ЗК України та іншими законами України. Зазначені вище положення закону повністю відповідають захисту права власності, яке гарантується ст. 1 Протоколу № 1 до Європейської Конвенції з прав людини та основних свобод, що у відповідності до ст. 9 Конституції України є частиною національного законодавства. Так, у рішенні Європейського Суду з прав людини від 29.11.1991 року «Пайн Велей Девелопментс ЛТД» та інші проти Ірландії», в якому розкрито зміст захисту права власності та зазначається, що власники мають право претендувати щонайменше на «законне сподівання» можливістю користуватися своєю власністю. Зазначені сподівання, тобто те, на що розраховувала позивач, відповідачем було порушено. Таким чином, дослідивши наявні у справі докази, суд вважає доведеним факт порушення орендарем умов Договору оренди землі від 26.02.2015, тому позовні вимоги про розірвання зазначеного Договору слід задовольнити. Питання судових витрат суд вирішує у відповідності до ст. 141 ЦПК України. На підставі викладеного,

Outcome: approved