Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-09 00:00:00

21.04.2015 року позивач звернувся до суду з зазначеним позовом та просив стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором № PR-002173 від 02.04.2014 року в розмірі 55645,33 грн., а також судовий збір в розмірі 556,45 грн. В позові посилається на те, що 02.04.2014 року між ПАТ КБ «Євробанк» та [PERSON] було укладено договір № PR-002173, про відкриття карткового рахунку з встановленим лімітом кредитної лінії (у вигляді овердрафту) та обслуговування банківської платіжної картки. Зазначає, що на порушення умов договору відповідач не виконує зобовязання по своєчасному поверненню кредитних коштів та процентів за користування кредитними коштами, у звязку з чим у останньої виникла заборгованість перед позивачем. В судове засідання представник позивача не зявився, подавши до суду заяву про розгляд справи у його відсутності. Позовні вимоги підтримав у повному обсязі і просив суд їх задовольнити, проти ухвалення заочного рішення в разі неявки відповідача в судове засідання, не заперечував. Відповідач в судове засідання не зявилася, про дату та час розгляду справи повідомлялася належним чином, про причини неявки суд до відома не поставила. Згідно ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Дослідивши та оцінивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного. За правилами ст.ст.1050,1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. При цьому, якщо договором встановлений обовязок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому. Згідно з ст.ст. 526, 527, 530 ЦК України зобовязання повинні виконуватись належним чином і у встановлений строк відповідно до умов договору та вимог закону, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 509 ЦК України в силу зобовязання одна особа (боржник) зобовязана вчинити на користь іншої особи (кредитора) певну дію, як то: передати майно, виконати роботу, сплатити гроші тощо або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обовязку. Судом встановлено, що 02.04.2014 року між ПАТ КБ «Євробанк» та [PERSON] було укладено договір № PR-002173 про відкриття карткового рахунку з встановленим лімітом кредитної лінії (у вигляді овердрафту) та обслуговування банківської платіжної картки. Згідно п 1.2 Договору, банк відкриває клієнту картковий рахунок в гривнях [NUMBER], випускає та надає клієнту банківську платіжну картку VISA GOLD. У відповідності до п.1.6 Договору, Банк встановлює беззаставну поновлювальну відкличну кредитну лінію (у вигляді овердрафту), ліміт якої складає 40 000,00 (сорок тисяч гривень 00 копійок). Позивач виконав свої зобов'язання за договором в повному обсязі. Згідно п.1.8 Договору, порядок погашення кредитної лінії, нарахування та сплати процентів, простроченої заборгованості, можливих штрафних санкцій та пені визначається цим договором, Правилами користування та Тарифами за випуск обслуговування міжнародних платіжних карток МПС Visa Int., які розміщені на сайті банку. П. 1.9 Договору передбачено, що станом на дату укладення цього договору розмір процентів за користування Кредитною лінією складало 32% (тридцять дві цілих 00 сотих) річних. Згідно п.3.2.11 Договору, у випадку невиконання або неналежного виконання клієнтом зобовязань щодо погашення заборгованості за кредитною лінією в строк, зазначений в Правилах користування, банк має право накласти на клієнта штраф у розмірі 10 процентів від суми інсуючої заборгованості, за кожний випадок. Відповідно до п.3.3.12 Договору, клієнт зобовязаний відшкодовувати банку у повному обсязі усі збитки, спричинені невиконанням та/або неналежним виконанням клієнтом зобовязань за цим договором, в тому числі можливі судові витрати. Згідно п.3.3.18 Договору, клієнт зобовязаний погасити заборгованість за кредитною лінією в повному обсязі з нарахованими процентами за фактичний час її використання та можливими штрафними санкціями у термін, визначений цим Договором, Правилами користування та Тарифами Банку. Відповідно до п.4.5 Договору, клієнт несе повну відповідальність перед банком за невиконання зобовязань за цим Договором у розмірах, визначених тарифами банку. Так, відповідач скористалася кредитними коштами, але свої зобов'язання за договором належним чином не виконала, а тому станом на 03.04.2015 року у відповідача утворилася заборгованість перед позивачем в розмірі 55645,33 грн., яка складається з: 40\~000,00 грн. - прострочена заборгованість за кредитною лінією; 7\~953,92 грн. - прострочені відсотки по простроченій заборгованості; 7\~535,91 грн. - штраф; 155,50 грн. - обслуговування карткового рахунку, що підтверджується наданим позивачем розрахунком заборгованості (а.с.23-25). Відповідно до ст. 611 ЦК України у разі порушення зобовязань настають наслідки, встановлені законом або договором. З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що з відповідача на користь позивача підлягає стягненню заборгованість по Договору № PR-002173 від 02.04.2014 року. Разом з тим, за правилами ст. 549 ЦК, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Частиною третьою статті 551 ЦК України передбачено, зокрема, що розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків. Отже, частина третя статті 551 ЦК України з урахуванням положень статті 3 ЦК України щодо загальних засад цивільного законодавства та частини четвертої статті 10 ЦПК України щодо обов'язку суду сприяти сторонам у здійсненні їхніх прав, дає право суду зменшити розмір неустойки за умови, що її розмір є значним. В пункті 27 Постанови\~\~№ 5 від 30.03.2012 року «Про практику застосування судами законодавства\~\~при вирішенні спорів, що виникають з кредитних правовідносин» Пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ роз'яснив, що істотними обставинами в розумінні ч. 3 ст. 551 ЦК України\~\~можна вважати, зокрема, ступінь виконання зобов'язання боржником; майновий стан сторін, які беруть участь у зобов'язанні; не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу. Слід зазначити, що неустойка як спосіб забезпечення виконання зобовязання та як відповідальність за своєю правовою природою спрямована стимулювати боржника до повного виконання взятих на себе зобовязань. Беручи до уваги загальний розмір неустойки в сумі 7535,91 грн., з урахуванням обставин справи, суд вважає, що розмір неустойки за несвоєчасне виконання зобовязань є значною сумою, а тому суд вважає за необхідне ухвалити рішення на засадах справедливості та зменшити розмір неустойки до 3000,00 грн., в порядку ч.3 ст.551 ЦК України. Таким чином, суд приходить до висновку про стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості по Договору № PR-002173 від 02.04.2014 року у розмірі 51109,42 грн. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 511,09 грн. На підставі вищевикладеного та

Outcome: partial