Jurisdiction: civil
Date: 2019-06-20 00:00:00

20 березня 2019 року до Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу Дніпрпотеровської області звернувся представник АТ КБ «ПРИВАТБАНК» з позовом до [PERSON] про стягнення боргу кредитором спадкодавця. В обґрунтування позовних вимог зазначено, що відповідно до кредитного договору № б/н від 31 жовтня 2011 року, укладеного між позивачем та [PERSON] , останній отримав кредит в розмірі 15 000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Позичальник [PERSON] порушив умови кредитного договору стосовно повернення кредитних коштів та сплати відсотків за умовами договору , своєчасно не сплачував відповідні платежі внаслідок чого утворювалась заборгованість . Представник позивача зазначив, що [INFO] [PERSON] помер в підтвердження чого до позовної заяви надав свідоцтво про смерть . Згідно розрахунку, що міститься в матеріалах справи станом на дату смерті заборгованість позичальника [PERSON] перед Банком за кредитним договором б/н від 31 жовтня 2011 року становить 14 446,41 грн. з урахуванням внесених коштів на погашення заборгованості , яка складається з наступного : -1483,74 грн. - тіло кредиту -7677,92 грн. - нараховано процентів за користування кредитом -5284,75 грн. - нараховано пені. Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина , та згідно відповіді нотаріальної контори стало відомо, що спадкоємцем померлого позивальника є [PERSON] , який є відповідачем у справі. У зв`язку з наведеним вище позивач просить стягнути з [PERSON] , як спадкоємця [PERSON] , заборгованість за кредитним договором в загальному розмірі 14 446,41 грн. за кредитним договором б/н від 31 жовтня 2011 року та судові витрати по справі. Ухвалою від 29 березня 2019 року було відкрито провадження у справі та призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Одночасно із викриттям провадження судом витребувано з Другої криворізької нотаріальної контори №2 копію спадкової справи, що відкрилася після смерті [PERSON] , який помер [INFO] . Представник позивача АТ «Приватбанк» до суду не з`явився, до початку розгляду справи надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутністю, позовні вимоги підтримав, просив проводити розгляд справи без його участі, проти ухвалення заочного рішення у разі неявки до суду відповідача не заперечував. Відповідач [PERSON] про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином шляхом надіслання судової повістки рекомендованим листом з повідомленням, яке було отримано особисто під розпис, однак до суду не з`явився, у запропонований судом строк відзиву на позовну заяву не надав. Заяв про відкладення розгляду справи та/або про розгляд справи за її відсутності на адресу суду не надходило, про причини неявки суду не повідомив. Суд, відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України, з урахуванням згоди представника позивача на проведення заочного розгляду справи, вважає можливим ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Справа розглядається за відсутності учасників справи, тому у відповідності до ст. 247 ч. 2 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши письмові матеріали цивільної справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, застосувавши до спірних правовідносин відповідні норми матеріального права, встановив наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. 31 жовтня 2011 року між позивачем та [PERSON] укладено кредитний договір, який складається із заяви позичальника та Умов та Правил надання банківських послуг, з якими його під час укладання договору було ознайомлено, що [PERSON] засвідчив особистим підписом . Як убачається із матеріалів справи, АТ «КБ «Приватбанк» надав [PERSON] кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку. Договір є зобов`язанням і, відповідно, підставою для виникнення цивільних прав та обов`язків (ст. 11 Цивільного кодексу України). Згідно зі ст. 629 Цивільного кодексу України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Згідно зі ст. 629 Цивільного кодексу України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Статтями 1049, 1054 Цивільного кодексу України передбачено, що позичальник зобов`язаний повернути Кредитору надані грошові кошти (кредит) та сплатити проценти у строки та на умовах, встановлених договором. До відносин за кредитним договором застосовуються положення про договір позики, якщо інше не встановлено і не випливає із суті кредитного договору (ч. 2 ст. 1054 ЦК України). Відповідно до ст. 536 ЦК України за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Таким чином, проценти, які підлягають сплаті згідно з положеннями статей 1054 ЦК є платою за користування грошима і підлягають сплаті боржником за правилами основного грошового боргу. Згідно ст.ст. 526, 527, 530 ЦК України зобов`язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно умов договору та вимог закону. Відповідно до вимог статті 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). [INFO] [PERSON] помер, що підтверджується копією свідоцтва про смерть. У зв`язку із неналежним виконанням взятих на себе зобов`язань, згідно наданого позивачем розрахунку, станом на дату смерті позичальника утворилася заборгованість за кредитним договором в загальному розмірі 14 446,41 грн., яка складається із тіла кредиту в розмірі 1483,74 грн., процентів за користування кредитом в розмірі 7677,92 грн., 5284,75 грн. - пені . Статтями 1216, 1218 ЦК України передбачено, що спадкування є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до частини другої статті 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина друга статті 1220 ЦК України). Статтею 1218 ЦК України встановлено, що спадкоємці зобов`язані повідомити кредитора спадкодавця про відкриття спадщини, якщо їм відомо про його борги. Кредиторові спадкодавця належить протягом шести місяців від дня, коли він дізнався або міг дізнатися про відкриття спадщини пред`явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, незалежно від настання строку вимоги. Із матеріалів справи убачається, що АТ КБ «ПриватБанк» направлено претензію кредитора від 08 жовтня 2016 року до Другої Криворізької нотаріальної контори на загальну суму 14446,41 грн. Оскільки зі смертю боржника зобов`язання з повернення кредиту включаються до складу спадщини, то умови кредитного договору щодо строків повернення кредиту чи сплати його частинами не застосовуються і підлягають застосуванню норми ст. 1282 ЦК України, за змістом яких спадкоємці зобов`язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Вимоги кредитора спадкоємці зобов`язані задовольнити шляхом одноразового платежу, якщо домовленістю між спадкоємцями та кредитором інше не встановлено. Як убачається із повідомлення Другої Криворізької нотаріальної контори від 10 листопада 2016 року, дружина померлого спадкодавця - [PERSON] звернулась до нотаріальної контори із заявою про відмову від спадщини на користь свого сина - [PERSON] . Інші спадкоємці з заявами про прийняття спадщини або відмову не звертались, свідоцтва про право на спадщину не видавались. Дослідивши матеріали спадкової справи, що була надана на запит суду та долучена до матеріалів справи встановлено, що відповідач [PERSON] є сином померлого позичальника за кредитним договором б/н від 31 жовтня 2011 року [PERSON] що підтверджується свідоцтвом про народження та згідно довідки , виданої КП «ЖЕО № 31» № 141 від 28.01.2018 року був зареєстрований та проживав з батьком за адресою [ADDRESS] (входив до складу сім`ї спадкодавця [PERSON] на момент його смерті ). Частиною 3 ст. 1268 ЦК України передбачено , що спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. В матеріалах справи міститься інформація про те, що АТ КБ «ПриватБанк» з метою досудового врегулювання спору направлено на адресу спадкоємця - який є відповідачем у цій справі [PERSON] лист-претензію від 13 грудня 2018 року про погашення заборгованості спадкодавця [PERSON] . У відповідності до ч. 3 ст. 1281 ЦК України якщо кредитор спадкодавця не знав і не міг знати про прийняття спадщини або про одержання спадкоємцем свідоцтва про право на спадщину, він має право пред`явити свої вимоги до спадкоємця, який прийняв спадщину, протягом шести місяців з дня, коли він дізнався про прийняття спадщини або про одержання спадкоємцем свідоцтва про право на спадщину. Як убачається із матеріалів справи позивач дізнався 10 листопада 2016 року про прийняття спадщини [PERSON] після смерті спадкодавця [PERSON] та 13 грудня 2018 року звернувся із листом-претензією до спадкоємця, що вказує на пред`явлення банком вимоги до спадкоємця боржника у строки, передбачені ч.3 ст. 1281 ЦК України. Визначаючи розмір заборгованості за кредитним договором, який підлягає стягненню з відповідача на користь позивача, суд, враховуючи розрахунок заборгованості, який перевірено та приймається судом, вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача заборгованості за кредитним договором б/н від 31 жовтня 2011 року, станом на 14 жовтня 2015 року - день смерті боржника у загальному розмірі 14 446,41 грн., яка складається із тіла кредиту в розмірі 1483,74 грн., процентів за користування кредитом в розмірі 7677,92 грн., 5284,75 грн. - пені . Суд зауважує на тому, що згідно з ч. 1 ст. 1282 ЦК України, спадкоємці зобов`язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. За таких обставин, суд дійшов висновку про стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за кредитним договором б/н від 31 жовтня 2011року, станом на 14 жовтня 2015 року - день смерті боржника [PERSON] у загальному розмірі 14 446,41 грн., яка складається із тіла кредиту в розмірі 1483,74 грн., процентів за користування кредитом в розмірі 7677,92 грн., 5284,75 грн. - пені в межах вартості майна, одержаного у спадщину, відповідно до ч.1 ст. ст. 1282 ЦК України. На підставі ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати зі сплату судового збору, пропорційно від задоволених позовних вимог, а саме в розмірі 1921,00 грн.

Outcome: approved