overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-12 00:00:00

21.09.2016 року позивач звернулась до суду з позовом до відповідача про позбавлення батьківських прав, і свої доводи обґрунтовує тим, що відповідач є батьком неповнолітньої дитини - [PERSON], [INFO] Мати дитини [PERSON], [INFO], рішенням Волноваського районного суду від 02.03.2004 року позбавлена батьківських прав по відношенню до неповнолітнього [PERSON], [INFO]. Батько дитини схильний до вживання спиртних напоїв, веде аморальний та бродячий спосіб життя, офіційно ніде не працює, в порушення вимог чинного законодавства не виконує батьківські обов'язки з утримання, розвитку, лікування та виховання дитини. На даний час вихованням, лікуванням та розвитком дитини займається його бабуся [PERSON]. Представник позивача у судовому засіданні на позовних вимогах наполягає. Відповідач до судового засідання не з'явився, але був повідомлений належним чином про день та час слухання справи. Суд, заслухавши представника позивача, свідків, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Згідно ст.ст. 164, 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення повноліття. Батько та мати можуть бути позбавлені батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Так, у судовому засіданні встановлено, що згідно свідоцтва про народження [PERSON], [INFO], його батьком є відповідач по справі -[PERSON] . Мати дитини [PERSON] рішенням Волноваського районного суду від 02.03.2004 року позбавлена батьківських прав. Відповідач не займається вихованням, утриманням дитини, не цікавиться долею сина, станом його здоров'я, матеріально не допомагає. Займається його вихованням та утриманням бабуся [PERSON], [INFO]. Відповідно до характеристики Волноваської ЗОШ № 7 вбачається, що за період навчання [PERSON] в навчальному закладі, його батько [PERSON] жодного разу не з'являвся до школи, не цікавився успіхами сина, не відвідував батьківські збори. З інформації КУОЗ «Волноваської районної центральної первинної медико-санітарної допомоги» вбачається, що лікуванням, оздоровленням [PERSON] батько не займався. Згідно акту обстеження умов проживання дитини за адресою [ADDRESS] - бабусею створені всі умови для утримання та навчання [PERSON] Допитані в судовому засіданні свідки [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], пояснили, що, дійсно відповідач не виконує свої батьківські обов'язки, веде аморальний спосіб життя, дитина знаходиться на утриманні бабусі. При таких обставинах, суд вважає, що позовні вимоги позивача законні та підлягають повному задоволенню, оскільки відповідач ухиляється від виконання своїх обов'язків по вихованню неповнолітньої дитини. На підставі ст. 81, 88 ЦПК України з відповідача необхідно стягнути на користь держави 551,20 грн. судового збору, оскільки заявлені вимоги задоволено. На підставі викладеного суд,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-05 00:00:00

21.09.2016 року позивач звернулася до суду з позовом про стягнення аліментів на утримання дітей. В обґрунтування позову в позовній заяві посилається на те, що вона з відповідачем перебуває у зареєстрованому шлюбі. Від відповідача вона має двох неповнолітніх дітей, які перебувають у неї на утриманні. Відповідач матеріальної допомоги на утримання дітей не надає. Просить позов задовольнити і стягнути з відповідача на утримання дітей аліменти у розмірі 1/2 частини зі всіх видів доходу. Справа за заявою позивача розглянута без її участі. Відповідач у судове засідання не з»явився, в запереченнях на позов позовні вимоги визнав частково, просить стягнути з нього на утримання дітей аліменти у розмірі 1/3 частини. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню частково з наступних підстав. Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я і матеріальний стан дитини і платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей або непрацездатних чоловіка, дружини, дітей, батьків, інші обставини. Відповідно до ст. 183 СК України частина заробітку (прибутку) матері, батька, яка стягатиметься як аліменти на дитину, визначається судом. У судовому засіданні встановлено, що відповідач є батьком [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] (а.с.8-9), відповідач здоровий, у зв'язку з чим суд вважає, що з відповідача підлягають стягненню аліменти у розмірі 1/3 частини зі всіх видів заробітку на утримання дітей на користь позивачки.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-05 00:00:00

21.09.2016 року позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу, яку в подальшому уточнила, та в якій вказала, що вона перебуває з відповідачем у шлюбі, який було зареєстровано 08 червня 2002 року відділом реєстрації актів громадянського стану Артемівського міського управління юстиції, про що в книзі реєстрації актів є запис під № 179. Від шлюбу сторони мають малолітніх дітей сина [PERSON], [INFO], сина [PERSON], [INFO], дочку [PERSON], [INFO]. Позивач зазначає, що сімейно-шлюбні відносини між сторонами припинені через відсутність взаєморозуміння, розходження поглядів на сімейні відносини та сімейні обовязки. Як вказано у позовній заяві, сумісне господарство між сторонами не ведеться, спору про місце проживання дітей немає. Позивач просила суд постановити рішення, яким розірвати шлюб між нею та відповідачем. Після розірвання шлюбу просила залишити їй шлюбне прізвище «Гордієнко». У судовому засіданні позивачка на позовних вимогах про розірвання шлюбу наполягала та просила їх задовольнити, після розірвання шлюбу просила залишити їй шлюбне прізвище «[PERSON]. Відповідач у судовому засіданні вказав, що позовні вимоги визнає та не заперечує проти розірвання шлюбу, а також не заперечує проти стягнення з нього суми судового збору, про що подав письмову заяву. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову, суд за наявності для цього законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Таким чином, визнання відповідачем предявленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Заслухавши доводи та пояснення сторін, вивчивши матеріали справи, беручи до уваги те, що сторони вже припинили сімейно-шлюбні відносини, подальше сумісне життя та збереження сімї між ними неможливе, шлюб між подружжям має бути розірвано. Згідно зі ст. 112 ч. 2 Сімейного Кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше сумісне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Судом встановлено, що за обставин, які склалися, подальше сумісне життя подружжя і збереження шлюбу неможливі, оскільки це буде суперечить інтересам позивача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-26 00:00:00

21.09.2016 року позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позову посилається на те, що вони з відповідачем одружилися 15.06.2013 року. Від шлюбу сторони неповнолітніх дітей не мають. Фактично сімейні правовідносини припинені. Спільне життя з відповідачкою не склалося, шлюбні відносини між ними припинені з лютого 2016 року. Подальше спільне проживання та збереження шлюбу неможливі. Просить розірвати шлюб між нею та відповідачем. Позивачка [PERSON] у судове засідання не зявилася, надала суду заяву, в якій просить справу слухати в її відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, та просив його задовольнити. Проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Вiдповiдач [PERSON] у судове засідання не зявився. Повідомлений належним чином про час та місце слухання справи, в порядку ч.9 ст.74 ЦПК України через оголошення на офіційному веб-порталі Судової влади України, так як його зареєстроване місце проживання (перебування), місцезнаходження або місце роботи невідоме, про причини неявки суду не повідомив, у зв'язку з чим зі згоди позивача суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Згідно ст. 212 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Проаналізувавши в сукупності зібрані в справі докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 15.06.2013 року у Донецькому міському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного управління юстиції у Донецькій області, актовий запис № 408, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серії І-НО № 321137. Згідно ст. ст. 110, 112 Сімейного Кодексу України, шлюб розривається, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя чоловіка й жінки, та збереження родини стали неможливими. Суд вважає, що доводи позивача про розпад родини й неможливості надалі зберігати сімейні відносини знайшли підтвердження в судовому засіданні. Таким чином, суд вважає, що подальше збереження сімейних відносин при сформованих взаєминах між сторонами неможливо, позивач категорично наполягає на розірванні шлюбу, перспектива відновлення родини втрачена. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-09 00:00:00

21.09.2017 р. [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини. В обґрунтування позову вказує, що з відповідачем перебуває у шлюбі з 12.10.2007 р., на початку лютого 2016 року фактичні шлюбні відносини були припинені. В період шлюбу якого у них народилася донька - [PERSON], [INFO]. Дитина проживає з нею та знаходиться на її утриманні. Відповідач працює, однак не надає матеріальної допомоги на утримання дитини, на утриманні інших непрацездатних осіб та неповнолітніх дітей немає, в зв'язку з чим просить суд стягувати з відповідача на її користь на утримання дитини аліменти в розмірі 1000 грн. щомісячно. Позивач в судове засідання не з'явилася, надала суду заяву про розгляд справи в її відсутність, позов підтримує в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з'явився, надав суду заяву про розгляд справи в його відсутність, позов визнає. Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню. Відповідно до вимог ст.180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Згідно вимог ст.184 СК України, суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Суд, дослідивши матеріали справи, встановив, що згідно свідоцтва про шлюб сторони зареєстрували шлюбу 12.10.2007 р. в Центрально-Міському відділі реєстрації актів цивільного стану Криворізького міського управління юстиції Дніпропетровської області, актовий запис № 781 - а.с.4, відповідач являється батьком, а позивач матір'ю дитини - [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження - а.с.3, з довідки Криворізької об'єднаної міської довідково-інформаційної служби від 18.09.2017 р. № 107, вбачається, що [PERSON] проживає разом з матір'ю [PERSON] - а.с.5, з матеріалів справи вбачається, що відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання дитини. Відповідно до ч.2 ст.182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. При призначенні розміру аліментів, суд приймаючи до уваги те, що батьки в рівних частках зобов'язані утримувати дитину, та виходячи з розумності та достатності суми, необхідної для задоволення потреб позивача та малолітньої дитини, з урахуванням прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, реальної можливості відповідача сплачувати аліменти, не порушуючи права дитини, вважає, що позов підлягає задоволенню, як на думку суду тверда грошова сума в розмірі 1000 грн. є достатньою та необхідною для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-17 00:00:00

21.09.2017 р. до суду заявлено позов [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу, в якому вона вимагає розірвати шлюб між нею та відповідачем, зареєстрований 16.11.2001 року виконкомом Старостинецької сільської ради Погребищенського району Вінницької області, актовий запис № 4. Від спільного життя подружжя має двох неповнолітніх дітей: сина [PERSON], [INFO] та доньку [PERSON], [INFO], однак спільне життя виявилось невдалим. Тривалий час подружжя проживає окремо, спору щодо поділу майна та місця проживання дітей, а саме біля неї-матері [PERSON] - немає. В судовому засіданні позивачка [PERSON] свої позовні вимоги підтримала повністю, по підставам, викладених в позовній заяві та просила шлюб розірвати, оскільки майже рік сторони не підтримують подружніх стосунків, спору щодо поділу спільного майна, місця проживання дітей, а саме біля неї, матері - немає. Строку для примирення не потребують. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні, позовні вимоги позивачки визнав та не заперечував проти розірвання шлюбу . Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд визнає, що сім`я сторін розпалася остаточно, а тому шлюб необхідно розірвати на підставі ст. ст. 110, 112 Сімейного Кодексу України, як такий, що суперечить інтересам подружжя. Відповідно до ст. 88 ЦПК України понесені позивачкою судові витрати необхідно стягнути з відповідача в повному обсязі.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-23 00:00:00

21.09.2017р. до суду подано заяву [PERSON], в якій вона вказує, що [INFO] померла її мати, [PERSON], що підтверджується Свідоцтвом про смерть, серії [NUMBER], актовий запис № 1. Після її смерті відкрилася спадщина у виді земельної ділянки, яку вона має намір успадкувати. Проте реалізувати свої права на спадщину, вона не має можливості у зв'язку з тим, що у її Свідоцтві про народження і в Державному акті на право власності на земельну ділянку, її мати вказана по батькові, як «Панасівна», замість правильного запису «Афанасівна». Заявник в судове засідання не з'явилася, подала заяву про розгляд справи за її відсутності, заявлені вимоги підтримала, просила заяву задовольнити (а.с. 24) Представник заінтересованої особи до суду не з`явився, проте голова Довгалівська сільська рада Погребищенського району Вінницькій області Томчук О.М. надіслав до суду лист про розгляд справи у його відсутності, не заперечував проти задоволення заявлених вимог. (а.с. 23) З'ясувавши позиції сторін та дослідивши матеріали справи суд, визнає за необхідне задовольнити повністю заявлені вимоги з таких міркувань. Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 256 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами. Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 256 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Оскільки в судовому засіданні беззаперечно доведено, що: Сертифікат на право на земельну частку (пай) серії [NUMBER], виданий 26.12.1996р. Погребищенською районною державною адміністрацією Вінницької області на підставі рішення від 12.11.1996р. № 259 на ім'я [PERSON], дійсно належать [PERSON], яка померла [INFO]., та зазначене за номером 65 в Списку громадян-власників сертифікатів на земельні частки (паї) на території Чапаєвської сільської ради, як додатку до Розпорядження Погребищенської районної державної адміністрації № 278 від 14.07.2004р., прізвище, ім'я, по батькові, «[PERSON]», вважається правильним, як «[PERSON]», іншого порядку встановлення цих фактів законом не передбачено, що не дає можливості заявнику оформити спадщину, то їх необхідно встановити на підставі п. 6 ч. 1, ч. 2 ст. 256 ЦПК України. Враховуючи викладене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-23 00:00:00

21.09.2017 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON], в якому просила стягнути з відповідача 10 353 грн. неустойки (пені) за прострочку у сплаті аліментів. Свої вимоги мотивувала тим, що з 06.02.2010 року перебувала у шлюбі з відповідачем. 19.11.2012 року шлюб розірвано. Від шлюбу мають сина [PERSON] [INFO]. За рішенням Корабельного районного суду м. Миколаєва від 24.01.2013 року було видано виконавчий лист про стягнення з [PERSON] на користь позивачки аліментів на утримання сина у розмірі 500 грн. щомісячно, починаючи з 16.10.2012 року до повноліття дитини, але не менше 30 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку. У зв'язку з неналежною сплатою відповідачем аліментів станом на 01.05.2017 року виникла заборгованість у розмірі 10 353, 44 грн. Посилаючись на своє право стягнути неустойку (пеню) у розмірі 1 % за кожен день прострочення, просила стягнути пеню за період з 08.06.2017 року по 16.09.2017 року (99 днів) по 103, 53 грн. за день, у розмірі 10 353 грн. Представник позивача позов підтримав у повному обсязі, пославшись на обставини та підстави зазначені в позовній заяві. Відповідач в судовому засіданні пояснив, що дійсно у нього перед позивачкою існує заборгованість по аліментам, але він потроху сплачує її. Крім того пояснив, що у нього є ще одна дитина, на яку він сплачує аліменти. Вивчивши наявні докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Як вбачається з матеріалів справи [PERSON] і [PERSON] з 06.02.2010 року пребували у шлюбі. 19.11.2012 року шлюб розірвано. Від шлюбу сторони мають сина [PERSON] [INFO]. Рішенням Корабельного районного суду м. Миколаєва 24.01.2013 року з [PERSON] на користь позивачки стягнуто аліменти на утримання сина у розмірі 500 грн. щомісячно, починаючи з 16.10.2012 року до повноліття дитини, але не менше 30 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку. 22.03.2013 року державним виконавцем Заводського ВДВС відкрито виконавче провадження № 37094080. Згідно складеного головним державним виконавцем Заводського ВДВС Кандзюбою Н.М. розрахунку, розмір заборгованості [PERSON] по аліментах станом на 1 травня 2017 року складає 10 353, 44 грн. Відповідно до ч.1 ст. 196 СК України, в редакції закону № 2037-VІІІ від 17.05.2017 року, який набрав чинності 08.06.2017 року, у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов'язана сплачувати аліменти за рішенням суду, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 % заборгованості. Оскільки розмір неустойки (пені) за 1 день, від загальної суми простроченої заборгованості, складає 103, 53 грн., то за період з 08.06.2017 року по 16.09.2017 року її розмір складає 10 353 грн. Згідно пункту 3 частини 1 статті 5 ЗУ «Про судовий збір» та частини 6 статті 141 ЦПК України, з відповідача в дохід держави має бути стягнуто 704, 80 грн. судового збору.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-09 00:00:00

21.09.2017 року [PERSON] звернулася до Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області із заявою про ухвалення додаткового рішення по справі за позовною заявою [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обгрунтування вимог заяви [PERSON] вказує, що рішенням Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 04 вересня 2017 року було розірвано шлюб між [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO] (дошлюбне прізвище - [PERSON]), зареєстрований 14.01.2015 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Білгород-Дністровського міськрайонного управління юстиції в Одеській області, свідоцтво про шлюб серії [NUMBER], актовий запис № 16. Однак не було вирішено питання щодо стягнення з відповідача на користь позивача судових витрат, про що було заявлено в позовній заяві та з приводу чого позивач надавала докази. Сторони у судове засідання не з'явилися, що у відповідності до ст. 220 ЦПК України, не перешкоджає розгляду заяви по суті. Суд дослідивши матеріали справи, оцінивши докази, вважає за необхідне задовольнити заяву про ухвалення додаткого рішення з наступних підстав. Відповідно до ч. 1 ст. 220 ЦПК України, суд може ухвалити додаткове рішення, якщо: 1) стосовно якої-небудь позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення. Як вбачається з матеріалів справи № 495/5661/17 рішенням Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 04 вересня 2017 року позовну заяву [PERSON] було задоволено в повному обсязі. Однак судом не було ухвалено рішення з приводу стягнення з відповідача на користь позивача судового збору в розмірі 640 грн. в порядку ч. 1 ст. 88 ЦПК України, що є підставою для ухвалення додаткового рішення суду. Враховуючи вищевикладене та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-12 00:00:00

21.09.2017 року [PERSON] звернулася до суду з позовом, в якому просить розірвати шлюб з відповідачем, зареєстрований 28.03.2009 року. Як на підставу позову посилається на те, що з 28.03.2009 року вона з відповідачем перебувають у зареєстрованому шлюбі. Протягом сумісного життя у них виникали непорозуміння, різні погляди на сімейні проблеми та життя, що призвело до втрати почуттів любові та поваги, спільно господарства не ведуть, разом не проживають, фактичні шлюбні відносини припинені. Від сумісного проживання спільних дітей не мають. В судове засідання позивач не зявилася, надала заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримала, на примирення не згодна, фактичні шлюбні відносини припинені у лютому 2017 року, після розірвання шлюбу просить залишити «Трауліна». Відповідач неодноразово не зявився, про час та місце судового розгляду повідомлявся своєчасно та належним чином, причини неявки не повідомив. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Як зазначено в оригіналі Свідоцтва про шлюб, 28 березня 2009 року [PERSON] Сінь, 2408.1982 року народження, та [PERSON], [INFO], зареєстрували шлюб у Відділі реєстрації актів цивільного стану по м. Харкову Харківського міського управління юстиції, актовий запис №349. Подружжя спільних дітей немає. Згідно зі ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя (ст. 110 СК України). Згідно з ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду у відповідності до ст. 109 цього Кодексу. Відповідно до ч.ч. 1,2 ст. 112 СК України суд зясовує фактичні взаємовідносини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність неповнолітньої дитини, інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше сумісне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їх дітей, які мають істотне значення. Сімейні відносини між сторонами припинені у лютому 2017 року, примирення неможливе, сумісного господарства сторони не ведуть, спільно не проживають. На підставі викладеного, суд вважає, що підстави, на які посилається позивач, наполягаючи на розірванні шлюбу, є обґрунтованими, збереження сім'ї неможливо, шлюб фактично розпався та існує формально, тому позов підлягає задоволенню. Враховуючи, що сторони не змінювали прізвище під час державної реєстрації шлюбу, то підстави для вибору та зазначення дошлюбного прізвища відсутні. Суд постановляє рішення в межах заявлених вимог і на підставі наданих сторонами доказів.

Outcome: approved