Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-23 00:00:00

21 квітня 2017 року Публічне акціонерне товариство «Всеукраїнський Банк Розвитку» звернулось до суду з позовом до [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором в сумі 19449 грн. 86 коп. Позов мотивовано тим, що 08 лютого 2013 року між Публічним акціонерним товариством «Всеукраїнський Банк Розвитку» та [PERSON] укладено кредитний договір № МКЕХР2.96298.001, згідно умов якого [PERSON] було надано кредит у розмірі 40000 грн., зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 20 % річних, строком до 07 серпня 2014 року. Позичальник щомісячно сплачує комісію за надання кредитних ресурсів у розмірі 1% від суми ліміту кредитування щомісяця. В забезпечення виконання зобов'язань за вищевказаним кредитним договором є порука, поручитель - [PERSON], яка згідно договору поруки № ПХ029031.96308.001 відповідно поручається перед банком за виконання боржником зобов'язань за кредитним договором. У порушення умов договору відповідачі зобов'язання за вказаними договорами належним чином не виконали. У зв'язку з чим за кредитним договором станом на 12.04.2017 року виникла заборгованість в сумі 19 449грн. 86 коп., яка складається з заборгованості по тілу кредиту - 3 668 грн. 84 коп.; заборгованості по процентам -2 181 грн 02 коп.; заборгованості по комісії - 13 600 грн. У судове засідання представник позивача не з'явився, надав суду заяву, в якій просив суд розглянути справу за його відсутності, позов підтримав, не заперечував проти постановлення заочного рішення. Відповідачі у судове засідання не з'явилися про дату, час і місце судового засідання повідомлялися належним чином, причину неявки суду не повідомили. Суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Суд дослідивши матеріали цивільної справи, вважає що заявлений позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що 08 лютого 2013 року між Публічним акціонерним товариством «Всеукраїнський Банк Розвитку» та [PERSON] укладено кредитний договір № МКЕХР2.96298.001. Згідно умов договору позичальнику було надано кредит у розмірі 400000 грн., зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 20 % річних, строком до 07.08.2014 року (а.с.19-20). Відповідно до п.2.4. Кредитного договору за користування кредитними коштами, Позичальник сплачує проценти, щомісячно, не пізніше з 1-го по 5-е число кожного поточного місяця. При несплаті комісії та відсотків у зазначений термін вони вважаються простроченими. Відповідно до п.3.1.9 Кредитного договору Банк має право достроково стягнути кредит, проценти та комісії в порядку, передбаченому договором, при настанні умов, передбачених п.3.1.11 цього договору, включаючи умову порушення Позичальником зобов'язань, передбачених умовами договору. Згідно з п.6.3 Кредитного договору за порушення строків погашення сплати процесів за користування кредитом Банк нараховує Позичальнику пеню в розмірі 0,5% від суми простроченої заборгованості за кожен день прострочення. В забезпечення зобов'язання кредитного договору № МКЕХР2.96298.001 від 08 лютого 2013 року, між публічним акціонерним товариством «Всеукраїнський Банк Розвитку» та [PERSON] було укладено договір поруки від 08 лютого 2013 року № ПХ029031.96308.001(а.с.23). Відповідно до п.1 договору Поруки, Поручитель поручається перед Банком за виконання Позичальником зобов'язання щодо повернення кредиту, сплати процентів за користування кредитом, комісії, пені, штрафних санкцій та збитків за кредитним договором. Згідно з п.4 договору Поруки у разі невиконання зобов'язань за кредитним договором та цим договором боржник і поручитель відповідають перед Банком як солідарні боржники. Зобов'язання передбачені зазначеними договорами відповідачі не виконали. Станом на 12.04.2017 року виникла заборгованість в сумі 19449грн. 86 коп., яка складається з заборгованості по тілу кредиту - 3668 грн. 84 коп.; заборгованості по процентам -2181 грн 02 коп.; заборгованості по комісії - 13600 грн.(а.с.4-18). Відповідно до ст.1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові в розмірах та на умовах, установлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти (ч.1 ст.1048 ЦК). Відповідно до ст.629 Цивільного кодексу України договір є обов'язковим для виконання сторонами. Згідно з нормою ст.526 ЦК зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов'язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди (ст.611 ЦК). Порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання) (ст.610 ЦК). Одним з видів порушення зобов'язання є прострочення - невиконання зобов'язання в обумовлений сторонами строк. Якщо в зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню в цей строк (термін). Згідно частини 1 ст.546 ЦК України виконання зобов'язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком. Відповідно до ст. 554 ЦК України у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Особи, які спільно дали поруку, відповідають перед кредитором солідарно, якщо інше не встановлено договором поруки. Відповідно до ч.1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Таким чином суд вважає, що позовні вимоги щодо стягнення суми заборгованості по кредиту підлягають задоволенню. На підставі ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Outcome: approved