Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-21 00:00:00

20 грудня 2020 року позивачка звернулася до суду із зазначеним позовом, в якому просила стягнути з відповідача на свою користь аліменти на утримання їх сина [PERSON] , [INFO] , в розмірі ј частини всіх його заробітків, але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку. Зазначала, що відповідач, який є батьком дитини, ухиляється від добровільного належного забезпечення сина [PERSON] , який проживає з нею і перебуває на її утриманні. Їх син навчається у 9-А класі Миколаївського економічного ліцею № 1 Миколаївської міської ради, в зв`язку з чим потребує постійного забезпечення підручниками, довідниковою літературою, додаткових занять з англійської мови. Тому просила стягнути з нього на свою користь аліменти у вказаному розмірі. Посилаючись на те, що особисто не взмозі забезпечувати сина, просила суд зобов`язати відповідача сплачувати їй аліменти на утримання сина. 29 січня 2021 року відповідач подав суду відзив на позовну заяву, в якому зазначив, що визнає позов частково і вважає можливим сплачувати аліменти на утримання сина в розмірі 1/8 частини своїх доходів. Посилався на те, що ніколи не відмовлявся від утримання сина і від участі в його житті та вихованні. За його добровільною заявою бухгалтерією в/ч [NUMBER] , де він проходив військову службу, здійснювалося відрахування коштів на картку позивачки на утримання сина. В той же час, після звільнення 30 липня 2020 року з військової служби по закінченню контракту він не має можливості працевлаштуватися, так як призначений опікуном недієздатного брата [PERSON] , який потребує постійного догляду. Крім того він одружився із [PERSON] , яка має доньку від попереднього шлюбу 2010 року народження, а також у них народився їх спільний син [PERSON] , 2018 року народження, в зв`язку з чим дружина не має можливості працювати, бо доглядає за дитиною до досягнення її трирічного віку. До того ж вони проживають в трикімнатній квартирі, яку винаймають, а живе сім`я з його військової пенсії. За цих обставин він не має можливості сплачувати колишній дружині аліменти в розмірі який вона просить. 05\~лютого 2021\~року позивачка\~подала відповідь\~на відзив,\~в якому\~наполягала на\~своїх вимогах,\~вказавши,\~що відповідач\~навмисно приховує\~свої доходи,\~щоб платити\~менші аліменти,\~оскільки вказавши,\~що є\~військовим пенсіонером,\~не надав\~довідку про\~розмір своєї\~пенсії.\~Крім того\~його батьки,\~окрім пенсії,\~мають підсобна\~домашнє господарство\~і декілька\~земельних ділянок,\~які здають\~в оренду,\~тобто мають\~стабільний прибуток,\~а на\~утримання його\~брата інваліда\~виплачується не\~один вин\~державної допомоги,\~сумарний розмір\~яких складає\~близько 5000\~грн.\~До того\~ж,\~брат відповідача,\~опікуном якого\~він призначений,\~фактично проживає\~і перебуває\~на утриманні\~його батьків,\~які мешкають\~в Березанському\~районі Миколаївської\~області.\~Тому вважала,\~що відповідач\~цілком може забезпечити сплату аліментів на утримання їх сина в розмірі ј всіх його доходів. 12 лютого 2021 року відповідач подав заперечення на відзив, в якому підтвердив свої посилання, викладені у відзиві, щодо можливості сплачувати аліменти на утримання сина, виходячи із свого сімейного та матеріального положення, в розмірі 1/8 частини всіх його доходів. Вказав, що його батьки, хоча й мають земельні ділянки, які здають в оренду, але мають складні хронічні захворювання, які потребують постійного догляду і допомоги, а він їм та брату є єдиною підтримкою та допомогою. Крім того зазначив, що також має хронічні захворювання як наслідок його участі в АТО, підтвердивши це копіями медичних документів. В судовому засіданні кожна із сторін наполягала на своїй позиції. Суд, заслухавши пояснення та посилання сторін, дослідивши та перевіривши докази справи, прийшов до наступних висновків. Сторони перебували у шлюбі з 2005 по 2016 роки, за час якого у них народився син [PERSON] , [INFO] , який після розірвання шлюбу залишився проживати з позивачкою. Відповідач є батьком [PERSON] , що ним не заперечувалося. Відповідно до статті 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Мати і батько, відповідно до приписів частини 1 статті 141 СК України мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою, відповідно обов`язок по утриманню дитини в рівних частках покладається на її батьків. Статтею 181 СК України передбачено, що способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними; якщо домовленість відсутня, то кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються за рішенням суду у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Згідно з положеннями частини 1 статті 182 цього ж Кодексу при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до частини 2 статті 182 СК України, розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Зі змісту частини 1 статті 183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. На підставі викладеного, враховуючи обов`язок батька утримувати свою дитину до її повноліття, передбачений ст. 180 СК України та вимоги ст. 182 СК України щодо врахування матеріального становища дитини, стану здоров`я і матеріального становища відповідача суд прийшов до висновку, про стягнення з відповідача на користь позивачки аліментів на утримання дитини [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/6 (однієї шостої) частини всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але розмір аліментів повинен бути не меншим 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, і до повноліття дитини. Визначаючи такий розмір аліментів суд враховує вік відповідача, перебування на військовій пенсії, його стан здоров`я та сімейний стан, в тому числі наявність на утриманні іншої дитини та дружини, яка доглядає за дитиною до досягнення трирічного віку. При цьому суд не може враховувати як обґрунтовані посилання відповідача про перебування у нього на утриманні батьків та непрацездатного брата, оскільки відповідач визнав у судовому засіданні, що батьки проживають окремо від його сім`ї, брат проживає разом з ними, і вони за ним доглядають. Будь-яких даних про наявність витрат по їх утриманню, а також про розмір їх пенсійного забезпечення, розмір державної допомоги на утримання брата інваліда та інших матеріальних зобов`язань, на які посилався, він не надав. На підставі ч. 6 ст. 141 ЦПК України, п. 3 та п. 13 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» відповідач, як учасник бойових дій, та позивачка за вимогами про стягнення аліментів, звільнені від сплати судового збору, тому він підлягає віднесенню на рахунок держави. Враховуючи викладене,

Outcome: partial