Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-31 00:00:00

20.07.2016 позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до Уманського ВП ГУНП в Черкаській області, Уманського МВ ДВС Головного територіального управління юстиції в Черкаській області про звільнення спадкового майна з-під арешту, накладеного постановою б/н Уманського МВ УМВС України в Черкаській області від 09.03.2001 та постановою б/н Відділу виконавчої служби Уманського міського управління юстиції від 07.08.2001 на все майно, рухоме і нерухоме, яке належало його батьку [PERSON], який помер [INFO], спадкоємцем якого є позивач. Позовні вимоги мотивував тим, що [INFO] помер його батько - [PERSON] Після його смерті відкрилась спадщина, зокрема, на житловий будинок з надвірними спорудами, розташований по [ADDRESS], та на інше майно. Позивач відповідно до ст. 1261 ЦК України є спадкоємцем першої черги за законом. Після смерті батька позивач з метою оформлення свої спадкових прав звернувся до Уманського міської державної нотаріальної контори. Під час документального оформлення спадкової справи було встановлено, що на майно спадкодавця постановою б/н від 07.03.2001 Уманського міськвідділу внутрішніх справ та постановою б/н від 07.08.2001 Відділу виконавчої служби Уманського міського управління юстиції був накладений арешт на належне спадкодавцю [PERSON] все майно, в тому числі на вказаний вище житловий будинок. На цій підставі державний нотаріус відмовив у видачі свідоцтва про право на спадщину. Згідно з відповідями з Уманського ВП ГУНП в Черкаській області та Уманського МВ ДВС вони позбавлені можливості направити на адресу позивача копії постанов про накладення арешту на майно [PERSON] та скасувати відповідні постанови у зв'язку з їх фактичною відсутністю, оскільки вони були знищені за строками зберігання. На цій підставі він звернувся з позовом до суду та просив суд звільнити майно спадкодавця з-під арешту Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явився, подавши суду заяву, в якій позовні вимоги підтримав, просив суд їх задовольнити в повному обсязі та провести розгляд справи за його відсутності. Представник відповідача Уманського МВ ДВС ГТУЮ в Черкаській області за дорученням Тицькун\~С.В. в судове засідання не з'явилась, подавши суду заяву про розгляд справи за її відсутності, в якій також просила прийняти рішення з врахуванням норм чинного законодавства. При цьому вказала, що інших пояснень чи доказів окрім тих, копії яких додані позивачем до позовної заяви МВ ДВС не має можливості надати у зв'язку із знищенням відповідних матеріалів виконавчих проваджень. Відповідач Уманський ВП ГУНП в Черкаській області свого представника в судове засідання не направив, про причини його неявки суду не повідомив, письмових заперечень проти позову або клопотання про відкладення судового розгляду суду не подав. Дослідивши письмові докази, що є в матеріалах справи, суд встановив такі фактичні обставини справи та відповідні їм правовідносини. [INFO] помер [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 05.05.2016, виданого Відділом ДРАЦС по місту Умані РС Уманського МРУЮ у Черкаській області, актовий запис № 332. Після його смерті відкрилась спадщина на спадкове майно, в тому числі на житловий будинок з надвірними спорудами, розташований по [ADDRESS], який належав спадкодавцю відповідно до Свідоцтва [NUMBER] на право особистої власності на житловий будинок від 27.06.1984. Позивач [PERSON] є сином [PERSON], що підтверджено свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 03.06.1972, та відповідно до норм ст. 1261 ЦК України є спадкоємцем першої черги за законом. Позивач прийняв спадщину після батька, про що свідчить наявний у справі лист державного нотаріуса Уманської міської державної нотаріальної контори від 13.11.2015. Згідно з Інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухомих майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Держаного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна щодо суб'єкта за № 60869120 від 07.06.2016 на все майно [PERSON] (ідентифікаційний номер [NUMBER]), в тому числі на житловий будинок по [ADDRESS], був накладений арешт. Арешт накладений постановою б/н Відділу виконавчої служби Уманського міського управління юстиції від 07.08.2001 і зареєстрований у Єдиному реєстрі заборон відчуження об'єктів нерухомого майна 03.05.2007 під реєстраційними номерами обтяження - 4900752 та 4900834, а також постановою б/н від 07.03.2001 Уманського міськвідділу внутрішніх справ. У зв'язку з наявністю арешту на майно позивач не має можливості оформити свої спадкові права та отримати свідоцтво про право власності на спадщину. Відповідно до ст. 50 Закону України «Про виконавче провадження» у разі закінчення виконавчого провадження, повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав, арешт, накладений на майно боржника, знімається, скасовуються інші вжиті державним виконавцем заходи примусового виконання рішення, а також провадяться інші дії, необхідні у зв'язку із завершенням виконавчого провадження. Завершене виконавче провадження не може бути розпочате знову, крім випадків, передбачених цим Законом. У разі якщо у виконавчому провадженні державним виконавцем накладено арешт на майно боржника, у постанові про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав, державний виконавець зазначає про зняття арешту, накладеного на майно боржника. За заявою боржника державний виконавець видає йому додаткові копії постанови, для їх пред'явлення до органів, що здійснюють реєстрацію майна або ведуть реєстр заборони на його відчуження, для зняття арешту, накладеного на майно. Однак зазначених вище дій державний виконавець своєчасно не вчинив, а після смерті [PERSON] це також зробити неможливо, так як матеріли виконавчого провадження, в якому був накладений арешт, згідно з відповідями Уманського МВ ДВС ГТУЮ в Черкаській області від 24.03.2016, 24.06.2016 були знищені. На підставі викладеного питання про зняття арешту, накладеного державним виконавцем, зі спадкового майна може бути вирішено тільки в судовому порядку, шляхом пред'явлення позову про звільнення майна з-під арешту. Відповідно до ст. 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Спадщина згідно з ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. За змістом ч. 1 ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Наявність арешту на належне спадкодавцю [PERSON] нерухомого майна є перешкодою для здійснення власником права володіння, користування та розпорядження майном. Статтею 391 ЦК України передбачено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним; ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні і особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом. Кожна особа згідно з ч. 1 ст. 3 ЦПК України має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Статтями 15, 16 ЦК України передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. За захистом особа може звернутися до суду. Одним зі способів захисту цивільного права є припинення дії, яка порушує право. З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що є підстави для задоволення позовної вимоги [PERSON] про звільнення з-під арешту, який накладений постановою б/н Відділу виконавчої служби Уманського міського управління юстиції від 07.08.2001 і зареєстрований у Єдиному реєстрі заборон відчуження об'єктів нерухомого майна 03.05.2007 під реєстраційними номерами обтяження - 4900752 та 4900834, усього майна, у тому числі житлового будинку. Під час судового розгляду встановлено, що арешт на майно, у тому числі житловий будинок [ADDRESS], та заборона на їх відчуження були накладені також постановою б/н від 07.03.2001 Уманського міськвідділу внутрішніх справ та зареєстровані за № 4888679 та № 4888711 27.04.2007 реєстратором: Уманська міська державна нотаріальна контора. Згідно з пунктом 9 розділу XI «Перехідні положення» КПК України питання про зняття арешту з майна, накладеного під час дізнання або досудового слідства до дня набрання чинності цим Кодексом, вирішується в порядку, що діяв до набрання чинності цим Кодексом - відповідно до порядку, що був передбачений статтями 126, 404, 409, 411 КПК України 1960 року. Враховуючи наведене, питання про зняття арешту з майна, накладеного під час дізнання або досудового слідства 07.03.2001 Уманським міськвідділом внутрішніх справ, повинне розглядатися в порядку КПК 1960 року, а не в порядку цивільного судочинства. Тому суд дійшов висновку, що позовні вимоги в частині зняття арешту з житлового будинку [ADDRESS], та іншого майна, що накладений постановою Уманського міськвідділу внутрішніх справ, задоволенню не підлягають. На підставі наведеного вище,

Outcome: partial