Jurisdiction: civil
Date: 2021-08-16 00:00:00

21 липня 2021 року позивач звернулась до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу, мотивуючи свої вимоги тим, що 14 червня 2019 року виконкомом Баницької сільської ради Глухівського району було зареєстровано шлюб з відповідачем. Від шлюбу мають неповнолітню доньку [PERSON] , [INFO] .. Причиною розпаду сім`ї стали протилежні погляди на шлюб, сім`ю, нехтування відповідача сімейними цінностями, у зв`язку з чим виникали сварки. На даний час шлюбні відносини, сумісне проживання та ведення спільного господарства припинено, на примирення не згодна. Просить розірвати шлюб, укладений між нею та [PERSON] .. Сторони в судове засідання не з`явились, про час і місце розгляду справи повідомлені належним чином. До початку розгляду справи від представника позивача через канцелярію суду надійшла заява про підтримання позовних вимог та розгляд справи без його участі та участі позивача (а.с.26), а від відповідача - про визнання позову та розгляд справи без його участі (а.с.24). У зв`язку з неявкою у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, на підставі частини другої статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Безпосередньо дослідивши письмові докази, суд приходить до наступного. Відповідно до ст. 7 Сімейного кодексу України (далі - СК України) сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства. Кожен учасник сімейних відносин має право на судовий захист. Відповідно до вимог ст. 55 СК України дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватись про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Згідно з ч. 1 ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Згідно з ч. 3 ч. 4 ст. 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони перебувають в шлюбі, який зареєстрований 14 червня 2019 року виконавчим комітетом Баницької сільської ради Глухівського району Сумської області, про що 14 червня 2019 року зроблено відповідний актовий запис за № 01 (а.с. 7). Від вказаного шлюбу мають доньку - [PERSON] , [INFO] (а.с. 10). Приймаючи до уваги обставини життя подружжя, відсутність згоди позивача на примирення та згоду відповідача на розірвання шлюбу, суд дійшов висновку, що шлюб на підставі ст. 112 Сімейного кодексу України належить розірвати, оскільки шлюбні стосунки фактично припинились і перебування їх у шлюбі носить формальний характер, збереження шлюбу буде суперечити інтересам сторін, що має істотне значення у даній справі та їх неповнолітній дитині, що має істотне значення у даній справі. Позивачем понесені та документально підтвердженні витрати по сплаті судового збору за подачу позову в сумі 908 грн. (а.с.1) та витрат на професійну правничу допомогу (а.с. 14,15). У зв`язку із визнанням позову відповідачем та відповідно до ч. 1 ст. 142 ЦПК України, ч. 3 ст. 7 Закону України «Про судовий збір» слід повернути позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, тобто 454 грн.. На підставі ч.ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України, решта сплаченого судового збору в сумі 454 грн. та витрати на професійну правничу допомогу в сумі 600 грн. підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved