Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-28 00:00:00

1.Стислий виклад позиції позивача та відповідача. 1 липня 2020 року [PERSON] звернулася до суду із позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дитини в розмірі 3 500 грн щомісячно, починаючи від дня пред`явлення позову і до повноліття сина. Відповідні обставини позивач обґрунтовує тим, що сторони мають двох спільних дітей, один з яких є неповнолітнім, а саме [PERSON] , [INFO] . Відповідач в добровільному порядку відмовляється брати участь у матеріальному забезпеченні дитини, з огляду на що, позивач просить її вимоги задовольнити. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі. Відповідач та його представник в судовому засіданні позовні вимоги визнали частково, зокрема, не погодились із розміром аліментів, вважають, що він має бути визначений судом в сумі 1 500 грн, яка сплачується вже тривалий час на картковий рахунок дитини. 2.Фактичні обставини встановлені судом за зміст спірних правовідносин. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] та [PERSON] з 28 грудня 1991 року перебували у зареєстрованому шлюбі, який було розірвано рішенням Хмельницького міськрайонного суду у справі №686/3714/16-ц від 17 вересня 2016 року. У шлюбі народилися двоє дітей, однак на час розгляду справи неповнолітнього віку лише один із них: [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] . Дитина зареєстрована та проживає разом із матір`ю [PERSON] за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується відповідною довідкою виданою відділом реєстрації місця проживання Управління з питань реєстрації Хмельницької міської ради Р-03-52661. Згідно ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Діти потребують матеріального утримання, в розмірі необхідному та достатньому для їх гармонійного розвитку. 3.Мотивована оцінка кожного аргументу наведеного учасниками справи, порушення права. Позивач, обґрунтовуючи позовні вимоги зазначила, що відповідач в добровільному порядку матеріальну допомогу на утримання дитини не надає. Оскільки батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття, то за наявності спору між ними щодо розміру аліментів, суд приходить до висновку, що порушуються права дітей на належні та необхідні умови їх гармонійного розвитку, що гарантоване ст.ст.180-184 СК України. 4.Норми права які застосував суд, мотиви їх застосування. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Право вибору способу стягнення аліментів надано тому із батьків з ким проживає дитина, зокрема кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі. Відповідне право передбачене у ст.181 цього Кодексу. Згідно ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ст.184 СК України розмір аліментів, визначений судом або домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, щорічно підлягає індексації відповідно до закону, якщо платник і одержувач аліментів не домовилися про інше. За заявою одержувача аліментів індексація може бути здійснена судом за інший період. Згідно ч.2 ст.182 СК України мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Суд, зважаючи на те, що позивач [PERSON] та відповідач [PERSON] є працездатними особами, у відповідача на утриманні перебуває ще одна дитина [PERSON] , [INFO] , у власності [PERSON] перебуває квартира [ADDRESS] , автомобіль Mitsubishi Pajero, номерний знак [NUMBER] , придбаний у 2017 році, відповідач працює на посаді менеджера ТОВ «Фара-І», отримує заробітну плату, середній розмір якої становить 5 000 грн на місяць, має боргові зобов`язання в сумі 5 000 доларів США, однак з довідки про доходи, яка була витребувана судом вбачається, що в першому кварталі 2020 року відповідач також отримав дохід також і від ТОВ «СПС», а тому з урахуванням положень ст.ст.181-184 СК України вважає за необхідне визначити аліменти, які підлягають стягненню з відповідача на утримання сина в сумі по 2 300 грн щомісячно, які щорічно підлягають індексації, починаючи із дня звернення до суду - 01.07.2020 року. Розмір аліментів визначений судом буде відповідати інтересам дитини та достатнім для забезпечення її гармонійного розвитку та не буде надмірно обтяжливим для платника аліментів. 5.Судові витрати. Судові витрати по справі становлять 908 грн, однак враховуючи, що позов задоволено частково, на сумі 2 300 грн, що становить 65,71% від ціни позову, то відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь держави слід стягнути судовий збір в сумі 596 грн 65 коп.

Outcome: partial