Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-23 00:00:00

21.01.2015 року Товариство з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» (далі - ТОВ «ОПТ Факторинг Україна») звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором у розмірі 24 485 грн. 41 коп. та судових витрат по справі. В обґрунтування позовних вимог зазначено, що між Публічним акціонерним товариством «ОТП Банк» та [PERSON] 20.06.2013 року був укладений кредитний договір № 200431446, за умовами якого відповідач отримав кредит у розмірі 18 980 грн. 00 коп. на строк до 20.06.2016 року, зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 0,01 % річних, щомісячної комісії в розмірі 3,14 % від суми кредиту. Свої зобов'язання за вищевказаним кредитним договором кредитор виконав у повному обсязі. 21.07.2014 року між ПАТ «ОТП Банк» та ТОВ «ОТП Факторинг Україна» було укладено договір факторингу, відповідно до якого останньому було відступлено право грошової вимоги до [PERSON], що виникли з кредитного договору № 200431446 від 20.06.2013 року. Позичальник умови договору в частині вчасного повернення кредиту та сплати процентів за користування ним, комісії ні попередньому, ні нинішньому кредитору належним чином не виконував, внаслідок чого виникла заборгованість, яка станом на 30.12.2014 року становить 24 485 грн. 41 коп. та складається з: - заборгованості за кредитом у розмірі 17 908 грн. 26 коп., - заборгованості за процентами в розмірі 01 грн. 61 коп., - заборгованості за комісіями в розмірі 6 575 грн. 54 коп. Посилаючись на наведені обставини, позивач просив позовні вимоги задовольнити в повному обсязі. Представник позивача в судове засідання не з'явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав у повному обсязі. Відповідач у судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Про причини неявки суд не повідомив. За таких обставин, суд вважає можливим, згідно ч.1 ст. 224 ЦПК України ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Представник позивача в заяві не заперечував проти такого вирішення справи. Дослідивши та оцінивши матеріали справи в межах заявлених позовних вимог та на підставі наявних доказів, відповідно до вимог ст.11 ЦПК України, судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. Зокрема, судом встановлено, що 20.06.2013 року між Публічним акціонерним товариством «ОТП Банк» та [PERSON] був укладений кредитний договір №2004314466, в якому сторони узгодили всі його умови. Відповідно до договору банк зобов'язався надати, а в подальшому надав позичальнику в порядку передбаченому кредитним договором кредит у розмірі 18 980 грн. 00 коп. на строк до 20.06.2016 року. Зі своєї сторони позичальник зобов'язався, відповідно до узгодженого сторонами графіку, частинами повертати отриманий кредит та сплачувати проценти за користування ним в розмірі 0,01% річних, щомісячну комісію в розмірі 3,14 % від суми кредиту. 21.07.2014 року між ПАТ «ОТП Банк» та ТОВ «ОТП Факторинг Україна» укладено договір факторингу № 21/07/14, відповідно до якого останньому було відступлено право грошової вимоги до [PERSON], що виникли з кредитного договору № [NUMBER] від 20.06.2013 року. З огляду на вищезазначене,а також ст. 514 ЦК України, згідно якої до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом, позивач має право на звернення з даним позовом до суду. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення щодо договору позики, якщо інше не встановлено законом і не випливає із суті кредитного договору. Згідно ч. 1 ст. 1048 ЦК України кредитодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором. Відповідно до ч. 1 ст. 1049, ч. 1 ст. 1050 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути кредитодавцю кредит у строк та в порядку, що встановлені договором. В разі несвоєчасного повернення коштів він не звільняється від обов'язку виконання зобов'язання, при цьому кредитодавець має право вимагати від позичальника достроково повернути всю суму кредиту та внести інші платежі, передбачені договором. З матеріалів справи вбачається те, що позичальник порушив умови договору в частині вчасного повернення кредиту та процентів за користування ним, комісії, в зв'язку з чим станом на 30.12.2014 року виникла заборгованість за кредитним договором у розмірі 24 485 грн. 41 коп., яка складається з: - заборгованості за кредитом у розмірі 17 908 грн. 26 коп., - заборгованості за процентами в розмірі 01 грн. 61 коп., - заборгованості за комісіями в розмірі 6 575 грн. 54 коп. Обумовлений розрахунок заборгованості, відповідно до ст. 60 ЦПК України, не спростовано. Також в матеріалах справи відсутні жодні докази, що б спростували доводи банку щодо наявності та розміру боргу, докази щодо повного або часткового погашення відповідачем вказаної заборгованості, а також докази щодо наявності передбачених законом чи договором підстав, які б повністю, частково або тимчасово звільняли позичальника від виконання взятих на себе зобов'язань. В той же час положення ч. 3 ст. 10, ст. 60 ЦПК України вказують на обов'язок кожної сторони довести належними доказами ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Таким чином, відповідно до ст.ст. 526, 530,1049, 1054 ЦК України, позовні вимоги ТОВ «ОТП Факторинг Україна» підлягають задоволенню в повному обсязі. В силу ч.1 ст. 88 ЦПК України з відповідача також підлягають стягненню судові витрати, понесені позивачем при зверненні до суду, а саме 243 грн. 60 коп. судового збору.

Outcome: approved