Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-09 00:00:00

20 січня 2016 року позивач [PERSON] звернувся до Орджонікідзевського районного суду міста Маріуполя Донецької області з позовом до відповідачки [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що він з відповідачкою з 18 вересня 2003 року знаходиться у зареєстрованому шлюбі, від якого подружжя мають двох неповнолітніх дітей - сина [PERSON], [INFO], та сина [PERSON], [INFO] Діти проживають з матір`ю і знаходяться на її утриманні. На теперішній час з відповідачкою позивач не проживають однією сім`єю та не ведуть спільне господарство. Причина розпаду сім`ї полягає в тому, що вони не розуміють один одного та ведуть роздільний бюджет. Збереження шлюбу позивач вважає неможливим, просить шлюб розірвати, оскільки подальше збереження шлюбу не має сенсу, на примирення не згоден. Майнового спору та спору щодо мешкання дітей на даний час не мають. Просить шлюб розірвати. Позивач не з`явив до суду, надавши заяву про розгляд справи без його присутності, на задоволенні позовних вимог наполягає і просить суд розірвати шлюб. Відповідачка у відкрите судове засідання не з`явилась, також надала суду заяву з проханням розглядати дану справу без її участі. Крім того вказала, що позовні вимоги про розірвання шлюбу вона підтримує у повному обсязі. Згідно з ч.4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Визнання відповідачем позову не суперечить вимогам закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню за наступних підстав. Судом встановлено, що сторонни перебувають у зареєстрованому шлюбі з 18 вересня 2003 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] виданого повторно 20 січня 2016 року Жовтневим відділом державної реєстрації актів цивільного стану Маріупольського міського управління юстиції Донецької області, актовий запис № 658. Відповідно до ч. 1 ст. 110 Сімейного Кодексу Українивід 10 січня 2002 року №2947-ІІІ (зізмінами та доповненнями) (далі за текстом СК України) заява про розірвання шлюбу може бути подана одним з подружжя. Згідноіз ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечить інтересом одного з них, інтересам їх дітей, які мають істотне значення. Відповідно до роз'яснень, наданих у пленумі Верховного суду України від 21.12.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» проголошена Конституцією України охорона сім'ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Із цією метою суди повинні уникати формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з'ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя, забезпечувати участь у судовому засіданні, як правило, обох сторін, вживати заходів до примирення подружжя. З урахуванням зазначених обставин, суд приходить до висновку, що сім'я розпалася остаточно, у зв'язку з чим подальше сумісне проживання подружжя та збереження сім'ї стали неможливими і буде суперечити інтересам подружжя. Про аналізувавши наведені норми діючого законодавства, враховуючи конкретні обставини даної справи, суд приходить до висновку про розірвання шлюбу, укладеного між сторонами, при цьому суд враховує позицію відповідача, який не заперечує протии розірвання шлюбу, що не суперечить закону та не порушує законних прав та свобод інших осіб. Відповідно до ч.8 ст.235 ЦПК України, після розірвання шлюбу, прізвище відповідачки після розірвання шлюбу залишити без змін. У відповідності до положень ст. 88 ЦПК України суд також стягує з відповідача на користь позивача понесені нею та документально підтверджені витрати з оплати судового збору у розмірі 551 гривень 20 копійок. На підставі викладеного,

Outcome: approved