Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-15 00:00:00

21.03.2019 року [PERSON] звернулась до Ленінського районного суду м. Запоріжжя із позовом до [PERSON] , в якому просить розірвати шлюб між нею та [PERSON] , зареєстрований 22.09.2012 року, визначити місце проживання дитини [PERSON] , 2013 року народження, з матір`ю. В обґрунтування позову зазначила, що шлюбні відносини з відповідачем фактично припинені з березня 2018 року з причин відсутності взаєморозуміння у вирішенні сімейних питань, збереження шлюбу вважає неможливим. Мають від шлюбу сина [PERSON] , 2013 року народження, який проживає разом з нею. Вона повністю забезпечує дитину, піклується про неї, тому вважає, що з урахуванням віку дитини, місце проживання дитини має бути визначено разом з нею. 28.03.2019 року суддя Ленінського районного суду м. Запоріжжя передала справу за підсудністю до Хортицького районного суду м. Запоріжжя. 14.05.2019 року справа надійшла до Хортицького районного суду м. Запоріжжя та передана в провадження судді Котляр А.М. 15.05.2019 року позов [PERSON] був залишений без руху. 11.06.2019 року позивач [PERSON] направила до суду належним чином оформлену позовну заяву та квитанцію про сплату судового збору. 02.07.2019 року суддя відкрив загальне провадження у справі. 31.07.2019 року суд закрив підготовче провадження у справі та призначив справу до розгляду, залучив до участі у справі в якості третьої особи орган опіки та піклування районної адміністрації Запорізької міської ради по Дніпровському району, якого зобов`язав надати висновок щодо розв`язання спору про визначення місця проживання дитини. В судовому засіданні [PERSON] позов підтримала, просила суд його задовольнити з підстав, викладених в позовній заяві, не заперечувала проти заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, відзив на позов не надав, у зв`язку з чим суд відповідно до вимог ч.2 ст. 247, ч.1 ст. 280 ЦПК України вважає за необхідне розглянути справу в порядку заочного провадження на підставі наявних у справі доказів. Представник третьої особи органу опіки та піклування районної адміністрації Запорізької міської ради по Дніпровському району проти позовних вимог не заперечує, пояснила, що орган опіки та піклування вважає за доцільне визначити місце проживання малолітнього [PERSON] разом з матір`ю [PERSON] . Дослідивши матеріали справи, суд встановив такі факти та відповідні правовідносини, прийшовши до наступних висновків. Згідно з ч.1 ст.21, ч.1 ст.24 СК України\~шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Шлюб між [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , був зареєстрований 22.09.2012 року Хортицьким відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Запорізького міського управління юстиції, актовий запис №368, про що свідчить відповідне свідоцтво про шлюб. Від шлюбу у сторін по справі [INFO] народився син [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження. Відповідно до ч.2 ст.104, ч.3 ст.105, ст.110 СК України\~шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Звернення позивача до суду з цим позовом суд розцінює як відсутність його вільної згоди на перебування у шлюбі, що з урахуванням закріпленого в\~ст.\~24\~СК України принципу його добровільності є суттєвою обставиною для вирішення судом даної справи. Згідно з\~ст.112 СК України\~суд з`ясовує\~фактичні взаємини\~подружжя,\~дійсні причини\~позову про\~розірвання шлюбу,\~бере до\~уваги наявність\~малолітньої дитини,\~дитини з\~інвалідністю та\~інші обставини\~життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Як зазначив позивач у позові, і що не було спростовано відповідачем, сімейні стосунки між подружжям припинені з березня 2018 року, з того часу подружжя проживає окремо один від одного, спільне господарство ними не ведеться, примирення небажане та неможливе, на теперішній час шлюб має лише формальний характер, отже його збереження суперечитиме інтересам подружжя. За таких обставин суд вважає, що позовні вимоги про розірвання шлюбу обґрунтовані та відповідають вимогам закону, підлягають задоволенню. Згідно висновку голови районної адміністрації Запорізької міської ради по Дніпровському району від 08.10.2019 року, орган опіки та піклування вважає за доцільне визначити місце проживання малолітнього [PERSON] разом з матір`ю [PERSON] . На підставі ст.19 СК України орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. Суд може не погодитися з висновком органу опіки та піклування, якщо він є недостатньо обґрунтованим, суперечить інтересам дитини. Органом опіки та піклування на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків було встановлено, що [PERSON] разом із сином [PERSON] фактично проживають за адресою: [ADDRESS] . Батько дитини [PERSON] проживає окремо за адресою: [ADDRESS] . До органу опіки та піклування звернулась матір [PERSON] , яка представляє відповідача за довіреністю, [PERSON] та у письмовій заяві вказала, що визнає позовні вимоги в частині визначення місця проживання дитини разом з матір`ю. Суду надано копію вказаної заяви. Таким чином, враховуючи, що відповідач [PERSON] уповноважив свою матір [PERSON] представляти його інтереси під час розгляду органом опіки та піклування питання про доцільність визначення місця проживання дитини разом з матір`ю, він є обізнаним з позовними вимогами позивача. При цьому відповідач своїх заперечень на засіданні комісії з питань захисту прав дитини не надав. Згідно зі\~статтею 160 СК України\~місце проживання дитини, яка не досягла 10 років, визначається зі згоди батьків, а по досягненні дитиною 10 років - зі спільної згоди батьків та самої дитини. По досягненні дитиною 14 років, коли батьки проживають окремо, місце проживання визначається дитиною. Згідно ст.161 СК України якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення. З урахуванням думки позивача та представника третьої особи, віку малолітнього [PERSON] 2013 року народження, який не досяг десяти років, судом було вирішено не викликати в судове засідання дитину для надання нею особистих пояснень щодо вирішення її місця проживання. Європейський суд з прав людини зауважує, що між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків. (HUNT v. UKRAINE, № 31111/04, § 54, ЄСПЛ, від 07 грудня 2006 року). При визначенні основних інтересів дитини у кожному конкретному випадку необхідно враховувати дві умови: по-перше, у якнайкращих інтересах дитини буде збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я виявляється особливо непридатною або явно неблагополучною; по-друге, у якнайкращих інтересах дитини буде забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагополучним (MAMCHUR v. UKRAINE, № 10383/09, § 100, ЄСПЛ, від 16 липня 2015 року). Суд прийшов до висновку про визначення місця проживання дитини [PERSON] разом з матір`ю [PERSON] , оскільки дитина після розірвання шлюбу між сторонами по справі фактично мешкає з матір`ю, яка згідно обстеження умов проживання, створила всі необхідні умови для сина. [PERSON] , будучи обізнаним про наявність спору, не надав своїх заперечень проти проживання сином разом з [PERSON] Тому визначення проживання дитини разом з матір`ю відповідає інтересам дитини [PERSON] . На підставі викладеного,

Outcome: approved