Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-08 00:00:00

21 березня 2019 року [PERSON] звернувся до Ленінського районного суду м. Дніпропетровська із позовом до відповідача [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, зняття з реєстрації та об`єднання особових рахунків. Ухвалою судді Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 26 березня 2019 року позовну заяву залишено без руху та запропоновано позивачеві усунути недоліки з дотриманням п.п. 1, 2, 4, 5, 9, 10 ч. 3 ст. 175, ч.ч. 1, 4 ст. 177 ЦПК України, з метою усунення яких 25 квітня 2019 року позивачем подано виправлений позов. Ухвалою судді Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 02 травня 2019 року позов прийнято до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження у цивільній справі без повідомлення (виклику) сторін. Ухвалою Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 31 травня 2019 року судовий розгляд було відкладено та визначено дату розгляду справи на 09 липня 2019 року. Позивач у своєму позові посилається на те, що на підставі ордеру № 2, виданого Дніпропетровським лінійним управлінням магістральних газопроводів 13 жовтня 2007 року, йому надано право на заняття квартири [ADDRESS] . У вказаному житловому приміщенні зареєстрований позивач з родиною у складі трьох осіб: [PERSON] - дружина, [PERSON] , [INFO] , - донька, а також відповідач. З часу заняття родиною позивача спірного житлового приміщення відповідач у ньому не мешкає, перешкод йому у проживанні позивачі не чинять, місце його проживання на теперішній час не відоме, квартирою він не цікавиться, комунальні послуги не сплачує, наразі його місце перебування невідоме. Позивач у своїх вимогах просив суд визнати [PERSON] таким, що втратив право користування квартирою [ADDRESS] , та зняти його з реєстраційного обліку. Відповідачеві [PERSON] у встановленому законом порядку було направлено копію ухвали про прийняття цивільної справи до провадження суду з копією позовної заяви та копіями доданих до неї матеріалів. У встановлений строк відповідачем відзив на позовну заяву подано не було, зустрічний позов не заявлено, будь-які інші документи до суду не направлено. Третій особі у встановленому законом порядку було направлено копію ухвали про прийняття цивільної справи до провадження суду з копією позовної заяви та копіями доданих до неї матеріалів. У встановлений строк третьою особою пояснення щодо позову подано не було, будь-які інші документи до суду не направлено. Перевіривши матеріали справи, оцінивши докази, що містяться в матеріалах справи, суд вважає позовну заяву такою, що підлягає частковому задоволенню. Судом встановлено, що відповідно до ордеру на службову житлову площу № 2 (2007) від 13 жовтня 2007 року, який було видано Дніпропетровським лінійним виробничим управлінням магістральних газопроводів на підставі рішення профкому та адміністрації ДЛВУМГ № 93 від 13 жовтня 2007 року, відповідальним квартиронаймачем квартири [ADDRESS] є [PERSON] (а.с. 6). Відповідно до довідки № 742 від 01 грудня 2017 року, виданої ЦНАП Дніпровської міськради, у спірній квартирі зареєстровано позивача [PERSON] , його дружину [PERSON] , малолітню доньку [PERSON] , [INFO] , та відповідача [PERSON] (а.с. 13). Згідно з актами від 14 березня 2019 року, складеного комісією у складі [PERSON] і [PERSON] , затвердженого заст. директора КП «Жилсервіс-2» Майдан А.Д. , та від 23 жовтня 2018 року, складеного комісією у складі [PERSON] і [PERSON] , затвердженого заст. директора КП «Жилсервіс-2» Майдан А.Д. , відповідач [PERSON] за адресою реєстрації на теперішній час не проживає та ніколи не проживав (а.с. 14, 15). Відповідно до ч. 1 ст. 58 ЖК України на підставі рішення про надання жилого приміщення в будинку державного або громадського житлового фонду виконавчий комітет районної, міської, районної в місті, селищної, сільської Ради народних депутатів видає громадянинові ордер, який є єдиною підставою для вселення в надане жиле приміщення. Такий ордер було видано позивачеві у 2007 році (а.с. 6). Відповідно до ч. 2 ст. 64 ЖК України до членів сім`ї наймача належать дружина наймача, їх діти і батьки. Членами сім`ї наймача може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з наймачем і ведуть з ним спільне господарство. На підставі ч. 4 ст. 9 ЖК України житлові права охороняються законом, за винятком випадків, коли вони здійснюються з порушенням прав інших громадян або прав державних і громадських організацій. Згідно з ч. 1 ст. 71 ЖК України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім`ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Згідно з ч. 2 ст. 71 ЖК України, якщо наймач або члени його сім`ї були відсутні з поважних причин понад шість місяців, цей строк за заявою відсутнього може бути продовжено наймодавцем, а в разі спору - судом. Відповідно до ст. 72 ЖК України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Згідно з ч. 1 ст. 29 ЦК України місцем проживання фізичної особи є житло, в якому вона проживає постійно або тимчасово. Відповідно до ч. 1 ст. 6 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця прожива ння в Україні» громадянин України, а також іноземець чи особа без громадянства, які постійно або тимчасово проживають в Україні, зобов`язані протягом десяти днів після прибуття до нового місця проживання зареєструвати місце проживання. За змістом ч. 1 ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється, зокрема, на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою. З урахуванням того, що відповідач у спірній квартирі не проживає та ніколи не проживав, його речей в ній немає, комунальні послуги він не сплачує, інші витрати, пов`язані з утриманням квартири не несе, позивач перешкоди у користуванні квартирою йому не чинить, суд вважає можливим визнати [PERSON] таким, що втратив право користування житловим приміщенням за адресою: [ADDRESS] . Що стосується позовних вимог про зняття відповідача з реєстраційного обліку, то такі вимоги задоволенню не підлягають, оскільки відповідно до ч. 1 ст. 7 ЗУ «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» судове рішення про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, яке набрало законної сили, є достатньою підставою для зняття особи з реєстраційного обліку. На підставі ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позивачем [PERSON] при поданні позову було сплачено судовий збір у розмірі 768 гривень 40 коп., який з урахуванням часткового задоволення позовних вимог, підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Outcome: partial