Jurisdiction: civil
Date: 2021-08-15 00:00:00

20.04.2021 року заступник директора Житомирського обласного центру зайнятості, що знаходиться в м. Житомир, вул. Київська, 83л, звернувся до суду з позовом до [PERSON] , яка зареєстрована в [ADDRESS] , в якому просить стягнути з відповідача на користь Житомирського обласного центру зайнятості в особі Овруцької районної філії Житомирського обласного центру зайнятості кошти в сумі 4427,85 грн. та судові збір в сумі 2270,00 грн.. Мотивуючи тим, що в червні 2020 року відповідач звернулася як фізична особа-підприємець до Овруцької районної філії Житомирського обласного центру зайнятості з пакетом документів для отримання допомоги по частковому безробіттю на забезпечення виконання вимог статті 47-1 Закону України «Про зайнятість населення» від 05.07.2012 №5067-VI та Порядку надання та повернення коштів, спрямованих на фінансування допомоги по частковому безробіттю на період карантину, встановленого Кабінетом міністрів України з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої корона вірусом SARS-CoV-2, затвердженого постановою КМУ від 22.04.2020 року за №306 (далі - Порядок надання та повернення коштів № 306). 22 червня 2020 року робочою групою Житомирського ОЦЗ з питань надання пропозицій по прийняттю рішень про надання або відмову у наданні допомоги по частковому безробіттю на період карантину було розглянуто лист Овруцької районної філії Житомирського обласного центру зайнятості та пакет документів, поданих фізичною особою-підприємцем [PERSON] для надання зазначеної допомоги та прийнято рішення рекомендувати директору обласного центру зайнятості прийняти рішення щодо надання такої допомоги ФОП [PERSON] .. Пакет документів відповідав вимогам пункту 9 Порядку, підстав для відмови відповідачу на момент розгляду справи встановлено не було. Згідно з відомостями для перерахування коштів по частковому безробіттю за березень - травень 2020 року, наданих Овруцькою районною філією Житомирського обласного центру зайнятості, та платіжного доручення № 3798 від 30.06.2020 року відповідачеві було перераховано допомогу по частковому безробіттю на період карантину на загальну суму 4427,85 коп. 18 червня 2020 року відповідачем подавались відомості про себе, як про фізичну особу-підприємця, на підставі яких їй були здійснені нарахування відповідних сум. При проведенні поточної звірки фізичних осіб-підприємців отримувачів допомоги по частковому безробіттю на період карантину було виявлено, що станом на 18.06.2020 (дата подання відповідачем заяви про надання допомоги по частковому безробіттю на період карантину) відповідач не мала права подавати відповідну заяву, оскільки припинила підприємницьку діяльність ще 14.05.2020. Відповідач отримала допомогу по частковому безробіттю на період карантину безпідставно та усвідомлюючи, що вже не має на неї права, оскільки не займається підприємницькою діяльністю та не несе супутніх з цим витрат. З метою досудового врегулювання спору 22.02.2021 р. Житомирський ОЦЗ надіслав на адресу відповідача претензію №600/16-21 з вимогою сплатити кошти в сумі 4427,85 грн. і попередженням про вирішення питання повернення зазначених коштів в судовому порядку у разі відмови повернути їх добровільно, проте кошти відповідачем у добровільному порядку не повернуто. Відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. Клопотання про розгляд справи за участю сторін від учасників справи не надходило. Відповідач відзив на позовну заяву у встановлений строк не надала, ухвалу про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження отримала 15.06.2021 року, про що свідчить рекомендоване повідомлення, що містяться в матеріалах справи. Суд, перевіривши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань [PERSON] 14.05.2020 року за власним рішенням, припинила підприємницьку діяльність, номер запису 22950060002003012 (а.с.20). 18.06.2020 відповідач звернулася із заявою про надання допомоги по частковому безробіттю на період карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України, в якій просила надати допомогу по частковому безробіттю на період карантину, починаючи з 31.03.2020 року. (а.с.11-15). [PERSON] згідно із платіжним дорученням за №3798 від 30.06.2020 року отримала кошти по частковому безробіттю в сумі 4427,85 грн (а.с.19 ). 22.02.2021 року директором Житомирського обласного центру зайнятості було направлено претензію відповідачу щодо повернення коштів на суму 4427,85 грн. (а.с.16). 30.03.2021 року позивачем отримано заперечення на претензію, згідно якого відповідач стверджує, що мала всі права на отримання допомоги по частковому безробіттю, так як документ та всі відомості а неї як фізичну особу - підприємця перевірялися безпосередньо Житомирським обласним центром зайнятості на відповідній комісії, яка своїм рішенням надала їй право отримати дану допомогу. При вирішенні спірних правовідносин суд застосовує норми Цивільного кодексу України, Закону України «Про зайнятість населення» та положення Порядку надання та повернення коштів, спрямованих на фінансування допомоги по частковому безробіттю на період карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2, затвердженого Постановою КМУ № 306 від 22.04.2021 (далі - Порядок надання коштів № 306). Відповідно до ст. 47-1 Закону України «Про зайнятість населення» допомога по частковому безробіттю на період карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2 (далі - допомога по частковому безробіттю на період карантину), надається територіальним органом центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері зайнятості населення та трудової міграції, застрахованим особам у разі втрати ними частини заробітної плати або доходу внаслідок вимушеного скорочення передбаченої законодавством тривалості робочого часу у зв`язку із зупиненням (скороченням) діяльності через проведення заходів щодо запобігання виникненню та поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), передбачених карантином, встановленим Кабінетом Міністрів України, за зверненням роботодавця або фізичної особи - підприємця, який є застрахованою особою, для її виплати працівникам або фізичній особі - підприємцю, який є застрахованою особою. Рішення про надання допомоги по частковому безробіттю на період карантину приймається територіальним органом центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері зайнятості населення та трудової міграції, на регіональному рівні протягом трьох робочих днів з дня подання роботодавцем або фізичною особою - підприємцем, який є застрахованою особою, документів, передбачених цією статтею, до територіального органу центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері зайнятості населення та трудової міграції за місцем реєстрації як платника єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування. Розмір, порядок надання та повернення коштів, спрямованих на фінансування допомоги по частковому безробіттю на період карантину, визначаються Кабінетом Міністрів України. У Порядку надання та повернення коштів № 306 визначено, що допомога по частковому безробіттю на період карантину - це кошти, передбачені в бюджеті Фонду загальнообов`язкового державного соціального страхування на випадок безробіття (далі - Фонд), що надаються міськими, районними і міськрайонними центрами зайнятості та філіями регіональних центрів зайнятості (далі - центри зайнятості) роботодавцям із числа суб`єктів малого та середнього підприємництва, в тому числі фізичним особам - підприємцям (далі - роботодавці), для виплати допомоги працівникам у разі втрати ними частини заробітної плати, а також фізичним особам - підприємцям, які є застрахованими особами, - у разі втрати ними частини доходу внаслідок вимушеного скорочення передбаченої законодавством тривалості робочого часу у зв`язку із зупиненням (скороченням) діяльності внаслідок карантину. Під зупинення (скорочення) діяльності розуміється зупинення (скорочення) діяльності роботодавця або фізичної особи - підприємця, який є застрахованою особою, внаслідок карантину, яке призвело до часткового або повного скорочення тривалості робочого часу його працівників або фізичної особи - підприємця, який є застрахованою особою. Таким чином, нормативно визначено чіткий суб`єктний склад осіб, яким може бути надано допомогу по частковому безробіттю на період карантину, це, зокрема, фізичні особи-підприємці, які є застрахованими особами та через карантин зупинили (скоротили) свою діяльність. З огляду на встановлене, суд вважає, що відповідач, звертаючись до позивача 18.06.2020 із заявою на отримання допомоги по частковому безробіттю (через місяць після припинення підприємницької діяльності) та достовірно знаючи, що вона не має статусу ФОП, свідомо вказала недостовірну інформацію та подала неправдиві документи. Пунктом 19 Порядку надання та повернення коштів №306 передбачено, що фізична особа - підприємець, який є застрахованою особою, несе відповідальність за достовірність документів і відомостей, що є підставою для надання допомоги по частковому безробіттю на період карантину, та цільове використання коштів Фонду відповідно до законодавства. Абзацом 2 п. 21 Порядку надання та повернення коштів №306 визначено, що у разі виявлення факту подання фізичною особою - підприємцем, який є застрахованою особою, недостовірних документів і відомостей, що є підставою для надання допомоги по частковому безробіттю на період карантину, кошти, отримані фізичною особою - підприємцем, який є застрахованою особою, повертаються до Фонду в повному обсязі у розмірі виплаченої такій особі допомоги по частковому безробіттю на період карантину. Частина 1 ст. 1212 ЦК України визначає, що особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Доводи позивача відповідачем не спростовані, правом на подання відзиву остання не скористалася. На підставі викладеного, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню в повному обсязі. Позивачем понесені судові витрати по оплаті судового збору в сумі 2270 грн., які у відповідності до ст. 141 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved