Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-31 00:00:00

19 лютого 2021 року, [PERSON] звернулась до Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області з позовом, де просить ухвалити судове рішення, яким усунути перешкоди у користуванні власністю шляхом визнання відповідача таким, що втратив право користування житловим приміщенням - будинком [ADDRESS] . В обґрунтування своїх вимог позивачка посилалась на те, що їй на праві приватної власності належить будинок [ADDRESS] . Інших співвласників будинку немає. З 09.02.2007р. в цьому будинку вона зареєстрована і постійно проживає. В зазначеному будинку окрім неї зареєстровані проживаючими її чоловік [PERSON] та син [PERSON] . Відповідач не є співвласником будинку та з березня 2011 року у ньому не проживає, його речей у будинку немає. В той же час, реєстрація відповідача у будинку створює їй перешкоди у користуванні ним, оскільки вона вимушена нести додаткові витрати зі сплати комунальних послуг, позбавлена можливості оформити житлову субсидію, на яку має право, так як при обчисленні субсидії враховуються доходи всіх зареєстрованих на житловій площі осіб, а відсутність відповідача позбавляє її можливості надати інформацію про доходи, що змусило її звернутись до суду за захистом своїх порушених прав. Ухвалою судді від 10 березня 2021 року було вирішено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження передбаченого ст. ст. 274-279 ЦПК України з повідомленням (викликом) сторін. Про розгляд справи учасники справи повідомлені належним чином. Відповідно до заяв сторін, які містяться в матеріалах справи, останні просять суд розглядати справу у їх відсутність. При цьому позивач підтримує позовні вимоги, а відповідач визнає їх не заперечуючи проти їх задоволення. Третя особа, виконавчий комітет Жовтоводської міської ради також просили розглядати справу у їх відсутність. Суд повно, всебічно та об`єктивно дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази у їх сукупності, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що 30.12.2006 року за договором купівлі-продажу житлового будинку з господарськими побудовами, посвідченого приватним нотаріусом Жовтоводського міського нотаріального округу Дніпропетровської області Дудник Т.В. за реєстровим №10286, позивачка є власником житлового будинку [ADDRESS] . /а.с. 8/ Як вбачається з довідки про склад сім`ї, виданої відділом ведення реєстру територіальної громади Виконавчого комітету Жовтоводської міської ради у спірному будинку окрім позивачки [PERSON] , зареєстровані проживаючими [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . /а.с.21/ 17 жовтня 2017 року позивачка уклала шлюб з громадянином України [PERSON] , у зв`язку з чим змінила прізвище « [PERSON] » на « [PERSON] ». /а.с.6/ Відповідач [PERSON] доводиться позивачці сином. /а.с.22/ Відповідно до ст.317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Згідно ч.1 ст.321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійснені. Відповідно до ст.386 ЦК України власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню. У відповідності до ст.405 ЦК України члени сім`ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. За змістом ст. 72 ЖК України дозволяється в судовому порядку визнати особу такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки. Із роз`яснень, викладених в п. 11 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 12.04.1985 року №2 «Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України» слідує, що відповідно до ст.107 ЖК наймач або член його сім`ї, який вибув на інше постійне місце проживання, втрачає право користування жилим приміщенням з дня вибуття, незалежно від пред`явлення позову про це. Позивач, ставлячи питання про визнання відповідача [PERSON] таким, що втратив право користування житловим приміщенням у будинку [ADDRESS] посилається на те, що відповідач в спірному будинку не проживає з 2011 року, а вона, в свою чергу, змушена оплачувати комунальні послуги за особу, яка фактично не проживає і не користується житлом, також позивачка позбавлена можливості оформити субсидію, так як при її обчисленні враховуються доходи всіх зареєстрованих на житловій площі осіб, що ставить позивача у скрутне матеріальне становище. Оскільки відповідач, не проживає і не користується даним житловим приміщенням, що є приватною власністю, не виявив наміру проживати у квартирі вчиненням відповідних дій, визнає позов, суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] є обґрунтованими і підлягають задоволенню і [PERSON] слід визнати таким, що втратив право користування жилим приміщенням у будинку [ADDRESS] . При цьому, суд враховує, що обставин, які б свідчили, що позивач та/або будь-які інші особи коли-небудь перешкоджали відповідачу в користуванні будинком, та/або що з цього питання відповідач зверталася до суду або до правоохоронних органів (до звернення позивачів до суду із даним позовом) судом не встановлено. Крім того, судом не встановлено обставин, які б свідчили, що відповідно до пунктів 1-7 ст.71 ЖК України за відповідачем зберігається спірне жиле приміщення понад одного року. Відповідно до ст. 7 Закону України від 11 грудня 2003 року «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в України» зняття з реєстрації місця проживання здійснюється зокрема на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою. Відповідно до ст. 133,141 ЦПК України із відповідача на користь позивача необхідно стягнути судові витрати у розмірі 908 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved