Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-17 00:00:00

20.12.2017 року позивач [PERSON] звернувся до Корабельного районного суду міста [PERSON] із позовом, в якому просив про припинення стягнення аліментів на дружину. \~ \~ \~ \~В обґрунтування свого позову позивач зазначив, що він [PERSON] з відповідачем [PERSON], перебували у зареєстрованому шлюбі, який було зареєстровано 04.06.1994 року Корабельним районним відділом реєстрації актів громадянського стану м. Миколаєва, актовий запис № 231. Від даного шлюбу сторони мають неповнолітню дитину, доньку [PERSON], [INFO]. 21.10.2015 року рішенням Корабельного районного суду м. Миколаєва, шлюб між сторонами по справі було розірвано. 03.12.2015 року рішенням Корабельного районного суду м. Миколаєва стягнуто з [PERSON] аліменти на користь відповідача [PERSON] на утримання доньки в розмірі 1/4 частини його заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно до досягнення донькою повноліття; стягнути з [PERSON] аліменти на утримання відповідача [PERSON], в розмірі 1/8 частини його заробітку щомісячно починаючи з 09.09.2015 року і до досягнення дитиною шестирічного віку. Позивач зазначив, що вважає стягнення аліментів на утримання позивача не правомірними, тому, що відповідач вступила в новий шлюб, який було зареєстровано 25.12.2015 року. Саме на цій підставі в нього виникла заборгованість по аліментам, тому, що він вважає утримання дружини обовязком нового чоловіка відповідача. На підставі вищезазначеного позивач звернувся до суду з даним позовом. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~Представник позивача [PERSON], в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив про задоволення позову. \~ \~ \~ \~Представник відповідач в судове засідання не з'явилася, проте надала через канцелярію суду письмові пояснення, щодо заперечень проти задоволення позову, просила слухати справу в її відсутності з урахуванням письмових пояснень. \~ \~ \~ \~Дослідивши письмові докази по справі, взявши до уваги поясненя представника позивача, письмові пояснення представника відповідача, суд вважає позов таким, що не підлягає задоволенню, з огляду на наступне. \~ \~ \~ \~Судом встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, який було зареєстровано 04.06.1994 року Корабельним районним відділом реєстрації актів громадянського стану м. Миколаєва, актовий запис № 231. Від даного шлюбу сторони мають неповнолітню дитину, доньку [PERSON], [INFO]. 21.10.2015 року рішенням Корабельного районного суду м. Миколаєва, шлюб між сторонами по справі було розірвано. 03.12.2015 року рішенням Корабельного районного суду м. Миколаєва стягнуто з [PERSON] аліменти на користь відповідача [PERSON] на утримання доньки в розмірі 1/4 частини його заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно до досягнення донькою повноліття; стягнути з [PERSON] аліменти на утримання відповідача [PERSON], в розмірі 1/8 частини його заробітку щомісячно починаючи з 09.09.2015 року і до досягнення дитиною шестирічного віку. У позовній заяві позивач посилається на те, що після спливу одного тижня після видачі виконавчого листа про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] аліментів на її утримання, відповідач [PERSON] уклала шлюб з іншим чоловіком, а тому на його переконання, посилаючись на статтю 82 СК України, позивач вважає припиненим свій обовязок щодо утримання колишньої дружини. Однак суд категорично не погоджується із такою позицією з огляду на наступне. Так, позивачем позовні вимоги обґрунтовані нормами статті 82 Сімейного кодексу України. Вказаною нормою передбачені підстави припинення права одного з подружжя на утримання в разі отримання такого утримання внаслідок непрацездатності та матеріального стану такого подружжя, а саме: за станом здоров'я, за матеріальним станом, за досягненням певного віку. Тобто цією законодавчою нормою передбачені підстави припинення утримання, отриманого на підставі статті 76 Сімейного кодексу України. В той же час у відповідача право на утримання від позивача виникло внаслідок зовсім іншої обставини, а саме: внаслідок проживання відповідача з дитиною, яка має вади фізичного розвитку. [PERSON] утримання відносно матері дитини передбачено нормами статті 84 Сімейного кодексу України. Відповідно до\~статті 84\~Сімейного кодексу\~України,\~право дружини\~на утримання\~під час\~вагітності та\~у разі\~проживання з\~нею дитини\~виникає,\~у разі:\~дружина має\~право на\~утримання від\~чоловіка під\~час вагітності;\~ \~дружина,\~з якою\~проживає дитина,\~має право\~на утримання\~від чоловіка\~ батька\~дитини до\~досягнення дитиною\~трьох років;\~ \~якщо дитина\~має вади\~фізичного або\~психічного розвитку,\~дружина,\~з якою\~проживає дитина,\~ має\~право на\~утримання від\~чоловіка до\~досягнення дитиною\~шести років;\~ \~ право\~на утримання\~вагітна дружина,\~а також\~дружина,\~з якою\~проживає дитина, має незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу; аліменти, присуджені дружині під час вагітності, сплачуються після народження дитини без додаткового рішення суду; право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має і в разі розірвання шлюбу. При цьому законодавцем у статті 85 Сімейного кодексу України чітко визначено вичерпний перелік підстав, за яких право колишньої дружини на утримання припиняється, а саме: в разі припинення вагітності, народження дитини мертвою, або якщо дитина передана на виховання іншій особі, а також у разі смерті дитини; якщо за рішенням суду виключено відомості про чоловіка як батька з актового запису про народження дитини. Судом встановлено, що підстави для припинення права дружини на утримання, що передбачені ст. 85 СК України, на даний час у позивача відсутні. Норми статті 82 Сімейного кодексу України на виниклі між сторонами відносини не розповсюджуються. При цьому, як встановлено в судовому засіданні, позивачу також достеменно відомо, що спільна донька є інвалідом, у звязку із чим потребує більш посиленого догляду та утримання, а також пильного догляду з боку того з батьків, з ким проживає, через що матір дитини на даний час не має можливості працювати як звичайна матір. Таким чином суд вважає, що позивачем не надано суду доказів існування підстав для припинення права дружини, з якою проживає дитина-інвалід, на утримання, а тому у задоволенні його позову слід відмовити.

Outcome: dismissed