Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-29 00:00:00

21.07.2016 року позивач звернувся до суду з даною позовною заявою, уточненою 11.11.2016 року, в якій просив стягнути солідарно з відповідачів на свою користь заборгованість за кредитним договором від 21.04.2008 року за №6/4/16/2008/980-А/173, яка станом на 12.04.2016 року становить 132 380,57 грн. та стягнути з відповідачів на свою користь пропорційно в рівних частках суму сплаченого судового збору в розмірі 1 985,71 грн.. В обґрунтування позову посилався на те, що 21.04.2008 року між ВАТ КБ «Надра» та відповідачами було укладено кредитний договір «Автопакет» за №6/4/16/2008/980-А/173, відповідно до якого [PERSON] було надано у тимчасове користування на умовах забезпеченості, повернення, строковості та платності, грошові кошти в сумі 64 600 грн., строком до 18.04.2013 року, зі сплатою відсотків за користування кредитом із розрахунку 16,8% річних. Відповідно до п.1.1.3 кредитного договору нарахування відсотків за користування кредитом здійснюється за фактичну кількість днів у періоді (28-29-30-31/360) на залишок заборгованості. При розрахунку відсотків враховується день надання та не враховується день погашення кредиту. Згідно п.2.2.1 - позичальник повертає кредит та сплачує передбачені п.1.1.3.1 цього договору відсотки безготівковим перерахуванням або внесенням готівкових коштів на поточний рахунок у порядку, передбаченому п.2.2.3 - шляхом сплати суми мінімально необхідного платежу, розмір якого складає 1 606,64 грн. Відповідно до п.2.2.3 кредитного договору позичальник вносить мінімально необхідний платіж щомісячно до 18 числа поточного місяця, а банк здійснює списання з поточного рахунку на рахунок погашення заборгованості до 20 числа поточного місяця. У випадку, коли позичальник до 18 числа поточного місяця не вніс (повністю або частково) суми мінімально необхідних платежів, внаслідок чого станом на 20 число поточного місяця не була погашена заборгованість позичальника банк, починаючи з 21 числа поточного місяця, застосовує до позичальника штрафні санкції, передбачені договором. Згідно до п.5.1 кредитного договору, у разі прострочення позичальником строку сплати мінімальних необхідних платежів по погашенню кредиту/кредитної лінії, позичальник сплачує банку пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що підлягала на час виникнення заборгованості, за кожен день прострочення. Відповідно до п.5.2 кредитного договору, у разі порушення позичальником вимог п.п.4.3.1, 4.3.2, 4.3.7, 4.3.9, 4.3.10 цього договору - позичальник зобов'язаний сплатити банку штраф в розмірі 10% від суми кредиту, визначеної у п.1.1. цього договору за кожний випадок. Даний кредит має цільове призначення - придбання автотранспортного засобу, згідно п.1.1.2 кредитного договору та витрати, пов'язані з державною реєстрацією автотранспортного засобу. Відповідно до умов договору в якості забезпечення виконання зобов'язання за кредитним договором, [PERSON] передає в заставу рухоме майно, а саме автомобіль марки BYD, модель F3, 2008 року випуску, сірого кольору, заводський номер кузова [NUMBER], реєстраційний номер [NUMBER], зареєстрований ВРЕВ за №2 ГУМВСУ Харків 17.04.2008 року, що належить [PERSON] на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу [NUMBER] від 17.04.2008 року, виданого ВРЕВ. Відповідно до п.3.1.2 кредитного договору визначена вартість зазначеного автотранспортного засобу складає 80 750 грн., що у доларовому еквіваленті становить 15 990,10 США. Додатковою угодою за №1 від 23.04.2009 року до договору «Автопакет», сторони домовилися про встановлення (продовження) кінцевого терміну погашення кредиту за договором до 23.04.2013 року, а також встановили (зменшили) суму мінімального необхідного платежу в розмірі 1 301,42 грн. Відповідно до п.2.5 додаткової угоди, встановили черговість погашення заборгованості. Крім того, в якості забезпечення виконання [PERSON] своїх зобов'язань, щодо погашення кредиту та інших платежів, передбачених кредитним договором, [PERSON] виступив поручителем, що відповідно до п.3.2.2 кредитного договору, він відповідає перед кредитором у тому ж об'ємі, що і позичальник. Позичальник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні відповідачі, що означає нічим не обумовлене право і абсолютне право кредитора вимагати виконання зобов'язань, повністю (чи у будь-якій його частині) як від позичальника та поручителя, так і від кожного окремо. Свої зобов'язання за договором, щодо надання кредитних коштів, банк виконав в повному обсязі. В свою чергу, у зв'язку з невиконанням прийнятих на себе зобов'язань за договором відповідачами, станом на 12.04.2016 року існує заборгованість за кредитним договором в розмірі 132 380,57 грн., яка складається із заборгованості за кредитом, в тому числі прострочена - 42 680,60 грн.; заборгованості за відсотками, в тому числі прострочена - 46 191,82 грн.; пеня за прострочення сплати кредиту - 43 508,15 грн. До теперішнього часу зобов'язання позивальника не виконані, заборгованість за кредитним договором не погашена, тому позивач і звернувся до суду з вказаним позовом. Представник позивача Грицюк С.О. під час розгляду справи в суді повністю підтримав заявлені вимоги та просив суд їх задовольнити. Відповідачі проти позову заперечували частково, пояснили, що дійсно 21.04.2008 року уклали з банком договір «Автопакет» за №6/4/16/2008/980-А/173. [PERSON] виступив поручителем. На той час відповідачі перебували у шлюбі, кредит виплачували вчасно до 2011 року, потім їх майновий стан погіршився та вони звернулися до банку з проханням звернути стягнення на автомобіль, але банк жодним чином не відреагував на таку заяву. В 2013 році банк вже звертався до суду з цим позовом, який ухвалою суду від 20.12.2013 року був залишений без розгляду. На теперішній час відповідачі розірвали шлюб. [PERSON] вдруге вийшла заміж та народила дитину, ніде не працює, оскільки знаходиться у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трьох років. Відповідач [PERSON] теж не працює, є інвалідом 3 групи, існує лише на мінімальну пенсію. Відповідачі погоджуються з позовом банку щодо солідарного стягнення з них обох заборгованості за кредитом та за відсотками, що стосується пені, просили суд її зменшити із-за скрутного матеріального стану, проти стягнення судового збору теж не заперечували. Суд, вислухавши учасників процесу та дослідивши матеріали справи приходить до наступного: Відповідно до ч. 1 ст. 3 ЦПК України - кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно із ст. 4 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України. У відповідності зі ст. 10 ЦПК України - сторони мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Стаття 11 того ж кодексу вказує на те, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних та юридичних осіб, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб які беруть участь у справі. Судом встановлено, що між ВАТ КБ «Надра», правонаступником якого є ПАТ КБ «Надра» та [PERSON] (позичальником) і [PERSON] (поручителем) 21.04.2008 року був укладений договір «Автопакет» за №6/4/16/2008/980-А/173. За умовами цього кредитного договору банк надав [PERSON] у тимчасове користування на умовах забезпеченості, строковості, повернення, платності грошові кошти у сумі 64 600 грн. -2- на придбання автотранспортного засобу строком до 18.04.2013 року з відсотковою ставкою за користування кредитом в розмірі 16,8 % річних. Відповідно до п.1.1.3 кредитного договору нарахування відсотків за користування кредитом здійснюється за фактичну кількість днів у періоді (28-29-30-31/360) на залишок заборгованості. При розрахунку відсотків враховується день надання та не враховується день погашення кредиту. Згідно п.2.2.1 - позичальник повертає кредит та сплачує передбачені п.1.1.3.1 цього договору відсотки безготівковим перерахуванням або внесенням готівкових коштів на поточний рахунок у порядку, передбаченому п.2.2.3 - шляхом сплати суми мінімально необхідного платежу, розмір якого складає 1 606,64 грн. Відповідно до п.2.2.3 кредитного договору позичальник вносить мінімально необхідний платіж щомісячно до 18 числа поточного місяця, а банк здійснює списання з поточного рахунку на рахунок погашення заборгованості до 20 числа поточного місяця. У випадку, коли позичальник до 18 числа поточного місяця не вніс (повністю або частково) суми мінімально необхідних платежів, внаслідок чого станом на 20 число поточного місяця не була погашена заборгованість позичальника банк, починаючи з 21 числа поточного місяця, застосовує до позичальника штрафні санкції, передбачені договором. Згідно до п.5.1 кредитного договору, у разі прострочення позичальником строку сплати мінімальних необхідних платежів по погашенню кредиту/кредитної лінії, позичальник сплачує банку пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що підлягала на час виникнення заборгованості, за кожен день прострочення. Відповідно до умов договору (п.3.1) в якості забезпечення виконання зобов'язання за кредитним договором, [PERSON] передає в заставу рухоме майно, а саме автомобіль марки BYD, модель F3, 2008 року випуску, сірого кольору, заводський номер кузова [NUMBER], реєстраційний номер [NUMBER], зареєстрований ВРЕВ за №2 ГУМВСУ Харків 17.04.2008 року, що належить їй на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу [NUMBER] від 17.04.2008 року, виданого ВРЕВ. Відповідно до п.3.1.2 кредитного договору визначена вартість зазначеного автотранспортного засобу складає 80 750 грн., що у доларовому еквіваленті становить 15 990,10 США (а.с.7-9). Додатковою угодою за №1 від 23.04.2009 року, до договору «Автопакет», сторони домовилися про встановлення (продовження) кінцевого терміну погашення кредиту за договором до 23.04.2013 року, а також встановили (зменшили) суму мінімального необхідного платежу в розмірі 1 301,42 грн. Відповідно до п.2.5 додаткової угоди, встановили черговість погашення заборгованості (а.с.10-13). Зі змісту ст. 526 ЦК України слідує, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Стаття 527 цього кодексу наголошує, що боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов'язання чи звичаїв ділового обороту. Відповідно до ст. 530 ЦК України - якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов'язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Згідно вимог ст. 1054 ЦК України - за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Частина 2 ст. 1050 ЦК України вказує на те, що якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. У звязку з невиконанням відповідачами прийнятих на себе зобов`язань за договором «Автопакет», станом на 12.04.2016 року виникла заборгованість, яка становить: 132 380,57 грн. і складається із заборгованості за кредитом, в тому числі прострочена - 42 680,60 грн.; заборгованості за відсотками, в тому числі прострочена - 46 191,82 грн.; пеня за прострочення сплати кредиту -43 508,15 грн. Наявна заборгованість підтверджується наданим позивачем та перевіреним судом розрахунком (а.с. 6). Відповідачі під час розгляду справи в суді проти заборгованості за кредитом та за відсотками не заперечували, що стосується пені, просили суд зменшити її розмір. Відповідно до ст. 629 ЦК України, договір є обов'язковим для виконання. Згідно вимог ст. 599 ЦК України, зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином, тобто зобов'язання за кредитним договором припиняється лише виконанням, проведеним відповідно до умов договору, а саме: поверненням кредиту та сплаті відсотків за користування кредитом у строки, в розмірі та валюті, передбаченими в Кредитному договорі. Статтею 611 ЦК України передбачено, що у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Таким чином, належним виконанням зобов'язань з боку [PERSON] є повернення кредиту та сплата відсотків за користування кредитними коштами у строки, в розмірі та в валюті, визначеними в кредитному договорі. Пункт 3 Глави 49 Цивільного кодексу України передбачає основні положення договору поруки - за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку, поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. Відповідно до ст. 554 ЦК України, у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Судом встановлено, що в якості забезпечення виконання [PERSON] своїх зобов'язань, щодо погашення кредиту та інших платежів, передбачених кредитним договором, [PERSON] виступив поручителем. Відповідно до п.3.2.2 кредитного договору, він відповідає перед кредитором у тому ж об'ємі, що і позичальник. Позичальник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні відповідачі, що означає нічим не обумовлене право і абсолютне право кредитора вимагати виконання зобов'язань, повністю (чи у будь-якій його частині) як від позичальника та поручителя, так і від кожного окремо. Відповідальність поручителя виникає як у випадку невиконання позичальником будь-якої частини зобов'язань, так і при невиконанні позичальником зобов'язань в цілому. Відповідачі з вимогами банку погодилися, просили суд лише зменшити нараховану пеню за прострочення сплати кредиту. Відповідно до ст. 549 ЦК України - неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. Згідно ст. 551 ЦК України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення. Таким чином зі змісту цієї статті слідує, що ч. 3цієї статті надає суду право, оцінивши розмір заборгованості та розмір штрафних санкцій (неустойки), зменшити її розмір в тому випадку, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення, тобто зменшити розмір штрафних санкцій (неустойки) через не співмірність з розміром основного зобов`язанння. З розрахунку позивача вбачається, що розмір неустойки (пені), відповідно до п.5.1 договору, за період з 12.04.2015 року по 11.04.2016 рік, складає 43 508,15 грн. Враховуючи те, що [PERSON] в теперішній час ніде не працює, перебуває на обліку в УПСЗН Чугуївської РДА та отримує лише допомогу при народженні дитини та державну соціальну допомогу малозабезпеченим родинам, відповідач [PERSON] теж не працевлаштований, оскільки є інвалідом 3 групи загального захворювання, існує на пенсію по інвалідності, виходячи із загального принципу цивільного законодавства, передбаченого у п. 6 ч. 1 -3- ст. 3 ЦК України, справедливості, добросовісності та розумності, з урахуванням вищевказаних обставин, суд вважає за необхідне зменшити розмір стягнення пені до розміру заборгованості за кредитом - 42 680,60 грн. Відповідно до ст. 88 ЦПК України - стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. Враховуючи те, що позов задоволено частково, в сумі 131 553,02 грн., враховуючи вимоги ст. 88 ЦПК України суд вважає за необхідне стягнути з відповідачів на користь позивача, понесені ним та документально підтверджені судові витрати в розмірі 1 973,30 грн. (131 553,02*1 985,71/132 380,57).

Outcome: partial