Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-25 00:00:00

20 вересня 2018 року позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості з оплати житлово-комунальних послуг за централізоване опалення з урахуванням індексу інфляції та 3% річних з відповідача. В обґрунтування позову зазначено, що КП «Добро» Добропільської міської ради надає житлово-комунальні послуги з централізованого опалення житлового приміщення за адресою: м.Білозерське, вул.Східна, 16/38. Споживачем послуг за вказаною адресою є [PERSON]. Відповідач, отримуючи послуги з централізованого опалення, не оплачує їх, внаслідок чого має заборгованість за період з 01.11.2016 року по 01.08.2018 року за вищевказаною квартирою у розмірі 5788,25 грн. У зв»язку з чим позивач просив стягнути вказану заборгованість з відповідача, а також просив стягнути з відповідача, відповідно до ст.625 ЦК України, інфляційні витрати на суму заборгованості за надані послуги в розмірі 5788,25 грн. за період з січня 2017 року по липень 2018 року в розмірі 1030,53 грн. та 3% річних на суму заборгованості 7018,63 грн. за період з 21.12.2016 року по 21.08.2018 року в розмірі 290,21 грн. та вирішити питання щодо відшкодування йому понесених судових витрат у вигляді судового збору в розмірі 1762,00 грн. До початку судового розгляду по суті представником позивача була надана суду заява від 01.11.2018 року про залишення без розгляду позовних вимог в частині стягнення інфляційної складової боргу та 3% річних за прострочення платежів(а.с.37). Ухвалою суду від 01.11.2018 року позовні вимоги КП «Добро» Добропільської міської ради до [PERSON] в частині стягнення інфляційної складової боргу інфляційної складової боргу за період з січня 2017 року по липень 2018 року в розмірі 1030,53 грн. та 3% річних на суму заборгованості 7018,63 грн. за період з 21.12.2016 року по 21.08.2018 року в розмірі 290,21 грн. залишено без розгляду. Представник позивача в судове засідання не зявився, надав заяву про розгляд справи у його відсутність, в якій зазначив, що підтримує заявлений позов, проти заочного рішення суду не заперечував. Відповідач в судове засідання не зявився. Про час і місце розгляду справи відповідач належним чином був повідомлений. Причини неявки відповідача в судове засідання суду невідомі. Будь-яких клопотань від відповідача щодо відкладення розгляду справи на адресу суду не надходило. Відзиву на позовну заяву відповідач не подав. Відповідно до ч.1 ст.280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з'явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуючи, що відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, але не зявився в судове засідання без повідомлення причин та не подав будь-яких заперечень проти позову і позивач не заперечує проти заочного вирішення справи, суд постановив ухвалу про заочний розгляд справи. Дослідивши матеріали справи суд вважає, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню виходячи з такого. Між сторонами виник спір стосовно надання послуг з централізованого опалення. Інформацією виконавчого комітету Білозерської міської ради №02/02-1362 від 28.09.2018 року (а.с.26) підтверджується, що [PERSON], [INFO], зареєстрований за адресою: [INFO] з 20.12.1996 року по теперішній час. Квартира, в якій мешкає відповідач, розташована в багатоквартирному будинку, який приєднаний до централізованої мережі теплопостачання. Будь-яких доказів з приводу того, що відповідач відмовлявся від надання вищевказаних послуг, або ці послуги не надавалися або надавалися не в повному обсязі - суду надано не було. Таким чином судом встановлено, що саме відповідач є споживачем послуг з централізованого опалення за адресою м.Білозерське вул..Східна 16/38, які надаються позивачем. Статтею 13 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» передбачено, що залежно від функціонального призначення житлово-комунальними послугами є, зокрема, комунальні послуги (централізоване постачання холодної та гарячої води, водовідведення, газо- та електропостачання, централізоване опалення, а також вивезення побутових відходів тощо). Відповідно до ст. 19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах. Згідно з ч.3 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач зобовязаний укласти договір на надання житлово-комунальних послуг, підготовлений виконавцем на основі типового договору; оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Суд при розгляді даної справи враховує, що споживачі зобов'язані оплатити отримані ними житлово-комунальні послуги. Відсутність письмового договору щодо надання житлово-комунальних послуг сама по собі не може бути підставою для звільнення споживача від встановленого законом обов'язку оплати послуг у повному обсязі, якщо він фактично користується ними зі згоди постачальника послуг. За таких обставин зобов'язання відповідача оплатити надані послуги виникає на підставі закону з узгоджених дій постачальника і споживача послуг. Саме до цього зводяться висновки Верховного Суду України, викладені у постановах від 30 жовтня 2013 року по справі №6-59цс13 та від 25 листопада 2014 року по справі №3-184гс14. Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.32 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» плата за житлово-комунальні послуги нараховується щомісячно відповідно до умов договору. Розмір плати за комунальні послуги розраховується виходячи з розміру затверджених цін/тарифів та показань засобів обліку або за нормами, затвердженими в установленому порядку. Відповідно до ст.19, 25 Закону України «Про теплопостачання» споживач повинен щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію і у разі відмови споживача оплачувати споживання теплової енергії, заборгованість стягується в судовому порядку. Згідно п. 18 «Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення», затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005р. № 630, розрахунковим періодом для оплати послуг є календарний місяць. Плата за послуги вноситься не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим, якщо договором не встановлено інший строк. Судом встановлено, що КП «Добро» Добропільської міської ради є юридичною особою, яке створено Добропільською міськрадою з метою задоволення потреб громади у наданні якісних послуг з постачання теплової енергії. Вказане підприємство діє на підставі Статуту, затвердженого Рішенням Добропільської міської ради № 7/8-38 від 20.04.2016 року (а.с.9,17-22) та на підставі виданих ліцензій Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг № 1554 від 15.09.2016 року (а.с.13). КП «Добро» з жовтня 2016 року по теперішній час, здійснює постачання теплової енергії фізичним особам\~споживачам послуг, в тому числі і відповідачеві, згідно тарифів, які затверджені постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг № 1171 від 31.03.2015 року (зі змінами) для субєкта господарювання, який є виконавцем послуг - ТОВ «ДТЕК Добропіллявугілля», що підтверджується рішеннями Добропільської міськради «Про надання дозволу щодо тимчасового використання тарифів на послуги з централізованого опалення» № 7/17-34 від 16.11.2016 року, № 7/22-32 від 15.02.2017 року (а.с.10-11). Згідно наданого позивачем розрахунку заборгованості за надані послуги з централізованого опалення (а.с.5) вбачається, що позивачем на ім.»я відповідача відкритий особовий № 478. З вказаного розрахунку вбачається, що відповідач з листопада 2016 року по березень 2017 року надані позивачем послуги, за адресою м.Білозерське вул.Східна 16/38, не оплачував. Розрахунком підтверджується, що оплата за надані послуги почала надходити з квітня 2017 року, але вказана оплата здійснювалась не в повному обсязі. Внаслідок не повної оплати за надані послуги у відповідача перед позивачем утворилась заборгованість за надані послуги за період з 01.11.2016 року по 01.05.2017 року та з 01.10.2017 року по 01.05.2018 року, яка станом на 01.08.2018 року складає 5788,25 грн. Вказаний розрахунок заборгованості (а.с.5), суд вважає правильним. Доказів неправильності проведеного розрахунку відповідачем суду не надано. Вказана вище заборгованість по сплаті житлово-комунальних послуг з централізованого опалення - на день розгляду справи в суді, відповідачем не погашена. Аналізуючи досліджені в засіданні докази, суд вважає, що сума боргу відповідача за надані послуги з централізованого опалення є доведеною й тому позов підлягає задоволенню. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат суд, на підставі ст.141 ЦПК України, та враховуючи, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі, вважає необхідним стягнути з відповідача на користь позивача понесені судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 1762,00 грн., сплата якого підтверджується доданим до матеріалів справи платіжним дорученням (а.с.1).

Outcome: approved