Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-05 00:00:00

19 червня 2016 року [PERSON] звернулася у суд з позовною заявою, яку в подальшому уточнила та просила зобовязати відповідачів [PERSON] та [PERSON] звільнити шляхом демонтажу тимчасових споруд та приведення до стану, придатного для використання за цільовим призначенням, земельну ділянку (кадастровий номер 6310138800:09:069:0007) загальною площею 0,0012 га, під забудовою 0,0004 га, інших угідь 0,0008 га, яка розташована на території Харківської області, м. Харків, Червонозаводський район, майдан «Привокзальний» (ст. Основа) та стягнути з відповідача [PERSON] матеріальну шкоду в розмірі 5\~296,33 грн та судові витрати. В обґрунтування позовних вимог [PERSON] зазначала, що вона є орендарем зазначеної земельної ділянки на підставі договору оренди землі від 23 вересня 2014 року, реєстраційний № 215/14 від 14 листопада 2014 року. Зазначена земельна ділянка орендується нею, починаючи з 27 березня 2006 року, відповідно до договору оренди землі, укладеного на підставі рішення ХХХVII сесії Харківської міської ради IV скликання від 06 липня 2005 року. Починаючи з березня 2014 року відповідачами вищевказана земельна ділянка неправомірно використовується, а саме на ній знаходиться мала архітектурна форма для здійснення підприємницької діяльності, власником якої є відповідач [PERSON] Жодних договорів, які б надавали [PERSON] право користування цією ділянкою, позивач не укладала. Крім того, позивач зазначила, що нею безперервно по теперішній час сплачується орендна плата за договором оренди земельної ділянки від 23 вересня 2014 року, реєстраційний № 215/14 від 14 листопада 2014 року. Рішенням Червонозаводського районного суду м. Харкова від 08 червня 2017 року позовні вимоги [PERSON] задовольнити частково. Зобовязано [PERSON] та [PERSON] звільнити шляхом демонтажу тимчасової споруди та приведення до стану, придатного для використання за цільовим призначенням, земельну ділянку, кадастровий номер 6310138800:09:069:0007, загальною площею 0,0012 га, під забудовою 0,0004 га, інших угідь 0,0008 га, яка розташована в м. Харкові, Червонозаводський район, майдан «Привокзальний» (ст. Основа). Стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] матеріальну шкоду в розмірі 5 296 грн 33 коп. Стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] судові витрати в розмірі 3705 грн 60 коп. Стягнуто зі [PERSON] на користь [PERSON] судові витрати в розмірі 3705 грн 60 коп. У задоволенні інших вимог [PERSON] відмовлено. Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції представник [PERSON] [PERSON], подав апеляційну скаргу, в якій просить рішення скасувати та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовити у повному обсязі. В обґрунтування апеляційної скарги представник [PERSON] [PERSON] посилається на порушення судом норм матеріального та процесуального права, неповне зясування судом обставин, що мають значення для справи, обставини, що мають значення для справи, які суд вважав встановленими, є недоведеними. Судова колегія, заслухавши суддю-доповідача, осіб, які беруть участь у справі, дослідивши матеріали справи, відповідно до статті 303 ЦПК України перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції, обговоривши доводи апеляційної скарги, вважає, що скарга підлягає задоволенню з наступних підстав. Задовольняючи частково позовні вимоги [PERSON], суд першої інстанції виходив із положень статті 16 ЦК України, статей 2, 90, 152 Земельного кодексу України та тих обставин, що оскільки [PERSON] не може в повній мірі здійснювати користування земельною ділянкою, яка була їй надана в оренду власником, у звязку з тим, що на ній розташований торгівельний кіоск, належний [PERSON], і в якому здійснює торгівельну діяльність [PERSON], суд вважав за можливе задовольнити позовні вимоги [PERSON] Проте погодитись з такими висновками апеляційний суд не може. Судовим розглядом та наявними у справі доказами встановлено, що [PERSON] відповідно до договору оренди землі від 27 березня 2006 року, укладеного на підставі рішення ХХХVII сесії Харківської міської ради IV скликання від 06 липня 2005 року, передано у користування земельну ділянку (кадастровий номер 6310138800:09:069:0007) загальною площею 0,0012 га, під забудовою 0,0004 га, інших угідь 0,0008 га, яка розташована на території Харківської області, м. Харків, Червонозаводський район, майдан «Привокзальний» (ст. Основа). В подальшому право оренди даної земельної ділянки поновлювалось: рішенням 48 сесії Харківської міської ради 5 скликання від 22 вересня 2010 року №238/10; рішенням 2 сесії Харківської міської ради 6 скликання від 22 грудня 2010 року №26/10. Останнім рішенням право оренди зазначеної земельної ділянки було поновлено на три роки з моменту державної реєстрації договору оренди землі та зазначено, що договір оренди землі від 12 червня 2009 року №940967100085 втрачає чинність з дня реєстрації нового договору оренди з ФОП [PERSON] На підставі зазначеного 23 вересня 2014 року було укладено договір оренди землі, строк дії якого спливає 06 листопада 2017 року. \~ \~ 28 квітня 2014 року між [PERSON] та [PERSON] укладено договір купівлі-продажу металевих конструкцій у вигляді торгівельного кіоску, який розташований за адресою: м. Харків, майдан Привокзальний (ст. «Основа»). Ухвалюючи рішення про задоволення позовних вимог [PERSON], суд першої інстанції вважав встановленим той факт, що саме на земельній ділянці, яка перебуває у оренді позивача розташований торгівельний кіоск, який належить [PERSON] та у якому здійснює свою підприємницьку діяльність ФОП [PERSON] Проте такі висновки суду першої інстанції спростовуються наявними в матеріалах справи доказами. Так, з відповіді Голови адміністрації Червонозаводського району Харківської області № Г-455/о/192.08.39 від 18 травня 2016 року, вбачається, що в торгівельному павільйоні\~з реалізації продовольчих товарів торгівельну діяльність здійснює ФОП [PERSON] Крім того, Департаментом територіального контролю Харківської міської ради у листі від 12 квітня 2017 року за № 4622/0/226-17 зазначено, що виїздом на місцевість встановлено, що на земельній ділянці за адресою: м. Харків, майдан Привокзальний (ст. «Основа») розташовані торгівельні кіоски та павільйони. Щодо інформації стосовно реєстрації права власності на торгівельні кіоски та павільйони повідомлено, що у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та Реєстрі прав власності на нерухоме майно відомості щодо державної реєстрації права власності на торгівельні кіоски та павільйони, які розміщені на земельній ділянці: м. Харків, майдан Привокзальний (ст. «Основа») відсутні. Разом з цим, повідомлено, що у складі Департаменту відсутні сертифіковані інженер-геодезист та інженер-землевпорядник, які проводять землевпорядні роботи щодо встановлення меж земельних ділянок в натурі (на місцевості), у звязку з чим для встановлення меж земельної ділянки з кадастровим номером 6310138800:09:069:0007 на місцевості та визначення точної кількості розміщення на ній тимчасових споруд запропоновано звернутися до Головного управління Держгеокадастру у Харківській області. Доказів про те, що позивач зверталася до Головного управління Держгеокадастру у Харківській області для встановлення меж земельної ділянки з кадастровим номером 6310138800:09:069:0007 на місцевості та визначення точної кількості розміщення на ній тимчасових споруд, та їх належності ані суду першої інстанції, ані суду апеляційної інстанції, [PERSON] не надано. Відповідно до частини 4 статті 60 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Статтями 58, 59 ЦПК України визначено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами. З огляду на викладене, апеляційний суд прийшов до висновку про те, що позивачем не доведено належними та допустимими доказами, що саме на земельній ділянці з кадастровим номером 6310138800:09:069:0007, яка знаходиться у неї в оренді, розташований торгівельний кіоск, який належить [PERSON] та що останнім порушено права позивача на користування зазначеною земельною ділянкою. За наслідками розгляду апеляційної скарги представника [PERSON] [PERSON], апеляційний суд відповідно до положень пункту 3 частини 1 статті 307 ЦПК України змінює рішення суду першої інстанції в частині задоволенні позовних вимог [PERSON] та ухвал.є в цій частині нове рішення, яким відмовляє у задоволенні цих вимог з підстав, передбачених пунктами 1, 4 статті 309 ЦПК України. Відповідно до статті 88 ЦПК України апеляційний суд вирішує питання щодо розподілу судових витрат.

Outcome: approved