overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-11 00:00:00

20.11.2013 року до Орджонікідзевського районного суду м. Харкова звернулась позивачка [PERSON] з позовною заявою про стягнення з відповідача аліментів на утримання дитини [PERSON], [INFO] в розмірі ? частини від усіх видів заробітку (доходу), щомісячно до досягнення дитиною повноліття. При цьому позивачка посилалася на те, що відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини не надає. В поданій до суду заяві позивачка просила розглянути справу за її відсутності, позов задовольнити, у разі неявки в судове засідання відповідача винести по справі заочне рішення. Відповідач в судове засідання не з'явився, про дату та час розгляду справи був повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив, заперечень проти позову не надав. За заявою позивачки, на підставі наявних у справі доказів, суд ухвалює заочне рішення відповідно до ст. 224 ЦПК України. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що даний позов підлягає задоволенню із наступних підстав. Згідно зі ст.180 СК України обов»язок утримувати дитину є рівною мірою обов»язком як матері, так і батька. Суд вважає, що даний позов підлягає задоволенню із наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON], [INFO], являється дитиною відповідача, про що свідчить свідоцтво про народження серії [NUMBER]. Відповідач не надає ніякої матеріальної допомоги на утримання дитини, хоча аліменти більш нікому не сплачує, на утриманні нікого не має і має можливість надавати таку допомогу. Відповідно до ч.1 ст.182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров»я та матеріальне становище дитини, а також стан здоров»я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у нього інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина та інші обставини, що мають істотне значення. Оскільки у відповідача не має більше нікого на утриманні і він має можливість надавати допомогу по утриманню своєї дитини, суд вважає необхідним визначити розмір аліментів у розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку щомісячно. Згідно зі ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред»явлення позову. Згідно до п. 1 ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення у межах суми платежу за один місяць. Оскільки позивач звільнений від сплати судового збору на підставі п.3 ч.1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» , суд, відповідно до ст.ст. 81, 88 ЦПК України, стягує з відповідача судовий збір на користь держави. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-06 00:00:00

20.11.2013 року до суду звернувся представник позивача з дійсним позовом та просить стягнути з відповідача [PERSON] на користь позивача заборгованість за кредитним договором №АВ84RX16240340 від 02.03.2008 р. у розмірі 2545,92 грн. та судові витрати в сумі 234,56 грн.. В обґрунтування своїх вимог представник позивача посилається на те, що 02.03.2008 року між банком та відповідачем було укладено договір №АВ84RX16240340, згідно з яким відповідач отримав кредит у розмірі 2545,92 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 12,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Позивач посилається на те, що після порушення своїх зобов'язань, відповідач, станом на 19.11.2013 р., має заборгованість - 23456,42 грн., яка складається з наступного: 1993,11 грн. - заборгованість за кредитом; 50,30 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; 374,28 грн. - заборгованість по комісії за користування кредитом; 19445,57 грн. - пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором; а також штрафи відповідно до пункту 5.3 Умов та правил надання банківських послуг: 500,00 грн. - штраф (фіксована частина) та 1093,16 грн. - штраф (процентна складова). Представник позивача позовні вимоги ПАТ «Акцент-Банк» підтримав у повному обсязі та наполягає на їх задоволенні, просив розглянути справу без його участі, про що подав відповідну заяву. В судовому засіданні представник відповідача позовні вимоги визнав у повному обсязі, не заперечує проти задоволення позову. Вислухавши сторони, дослідивши матеріали справи, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими, доведеними та такими, що підлягають задоволенню, з наступних підстав. Вказані обставини, згідно ст. 61 ЦПК України, суд вважає достовірними, не підлягаючими доказуванню бо вони визнані сторонами. Згідно ст. 174 ЦПК України у разі визнання позову відповідачем суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору, а ст. 530 цього Кодексу, вказує на те, що, якщо у зобов'язанні встановлений термін його виконання, то воно підлягає виконанню у цей термін. Судом встановлено та підтверджується документально, що сторони перебувають у договірних відносинах та те, що відповідач [PERSON] має перед позивачем заборгованість (а.с. 4, 5, 6-12). Згідно зі ст. 88 ЦПК України стороні на користь якої ухвалене рішення суд присуджує з іншої сторони стягнення понесених витрат, то з відповідача варто стягнути на користь позивача витрати понесені на оплату судового збору - 234,56 грн. Враховуючи наведене, суд вважає, що позов позивачем заявлений обґрунтовано, підстав до відмови позовних вимог немає тому він підлягає задоволенню в повному обсязі. На підставі викладеного, відповідно до ст.ст. 526, 527, 530, 1050, 1054 ЦК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-04 00:00:00

20.11.2013 року заявник звернувся до Якимівського районного суду Запорізької області с заявою про визнання особи недієздатною, в якій вказав, що заявник зареєстрований та фактично проживає за адресою: [ADDRESS]. Разом з ним проживає його рідний брат [PERSON] [INFO]. Брат заявника [PERSON] [INFO] не усвідомлює значення свої дій та не керує ними, та перебуває на обліку у лікаря психіатра Якимівської психіатричної лікарні. В зв'язку з тим, що стан здоров'я [PERSON] [INFO] погіршився за направленням лікаря він був 06 листопада 2013 року направлений на примусове лікування в комунальній установі «Обласна клінічна психіатрична лікарня», яка знаходиться за адресою: місто Запоріжжя, вул. Оріхівське шосе 10-а де перебуває до теперішній час. Враховуючи наведене, заявник вирішив звернутись до суду з заявою про визнання [PERSON] [INFO] недієздатним. В зв'язку з тим, що заявник за станом здоров'я не може бути опікуном свого рідного брата та інших осіб, які можуть бути опікуном не має, то відповідно до ст. 65 Цивільного кодексу України до встановлення опіки або піклування і призначення опікуна чи піклувальника опіку або піклування над фізичною особою здійснює відповідний орган опіки та піклування. У судовому засіданні заявник підтримав свою заяву, просив її задовольнити, підтвердив факти, викладені в заяві. Представник органу опіки та піклування Охримівської сільської ради Якимівського району Запорізької області просила розглянути заяву без її участі на розсуд суду. Прокурор Якимівського району Запорізької області вважав, що маються всі підстави для задоволення заяви . Під час судового засідання були вивчені наступні доказами по справі: - паспорт і свідоцтво про народження заявника ( а.с.3-4,6) - свідоцтво про народження [PERSON] ( а.с.5) - висновок судово-психіатричної експертизи ( а.с.24-29) - матеріали амбулаторної картки [PERSON] ( а.с.31-32) Відповідно до ст. 39 Цивільного кодексу України фізична особа може бути визнана судом недієздатною, якщо вода внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу не здатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними Вивчивши матеріали справи суд дійшов висновку про те, що в судовому засіданні на підставі висновку судово-психіатричної експертизи , медичної документації було встановлено, що [PERSON] не може розуміти значення своїх дій та керувати ними, тому вважає, що [PERSON] необхідно визнати недієздатним.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-28 00:00:00

20.11.2013 року між Публічним акціонерним товариством «Банк «Фінанси та Кредит» та [PERSON] було укладено договір № 015-Z/024317 про відкриття карткового рахунку, надання і використання платіжної картки миттєвого випуску Visa Elektron Instant Issue. При укладенні даного Договору, сторони домовились, що його метою є відкриття на імя позичальника карткового рахунку, видача платіжної карти та її обслуговування, покладене на Банк. Враховуючи домовленості, викладені у Розділі 1 Договору - 1, Банк свої зобовязання виконав, на імя позичальника відкрито картковий рахунок № 26251449910980001 та емітовано (видано) відповідну платіжну картку, про що отримано розписку позичальника. Відповідно до п. 2.5 Договору-1 відповідач проводить розрахунки з використанням платіжної карти тільки у межах суми видаткового ліміту. Пунктом 2.6 Договору-1 передбачено, що відповідач уповноважує позивача самостійно проводити списання коштів, що знаходяться на його картрахунку на: суму операцій, здійснених клієнтом з використанням картки, за платіжними повідомленнями еквайрів; суму комісійної винагороди відповідно до тарифів Банку; суму збитків, що виникли у результаті порушення клієнтом умов договору; суму нарахованих процентів та суми несанкціонованого овердрафту, що може виникнути на картрахунку клієнта; суму коштів помилково зарахованих на картковий рахунок клієнта банком або третіми особами. Згідно умов Договору 1 Банк має безумовні права по зупинці або призупинені дії персональної (електронної) карти, визначені у п. 3.2.1; невідємне право, визначене п.3.2.5 при виникненні та непогашенні позичальником у визначені даним договором строків несанкціонованого овердрафту в односторонньому порядку розірвати зазначений договір та погашати заборгованість за рахунок інших коштів позичальника, на що отримано відповідний дозвіл самого відповідача. Відповідно до п. 4.1.7 Договору-1 відповідач зобовязаний контролювати свій видатковий ліміт та не допускати несанкціонованого овердрафту та погашати всі заборгованості по платіжній картці. У п. 4.1.9 Договору-1 зазначено, що у випадку виникнення несанкціонованого овердрафту відповідач зобовязаний погасити заборгованість, що виникла у строк до 10 (десятого) числа місяця наступного за звітнім. Пунктом 4.1.10 Договору-1 встановлено, що при виникненні несанкціонованого овердрафту клієнт зобовязаний сплатити Банку нараховані на суму заборгованості проценти у розмірі, встановленому тарифами Банку. Позичальник має право, передбачено п.п. 4.2.1, 4.2.2 та 4.2.3 Договору-1, при виявленні спірних трансакцій вимагати від Банку проведення розслідування; за письмовою заявою отримувати засвідчені копії документів, що підтверджують правильність списання коштів з карткового рахунку та виникнення спірних питань чи спорів з іншими учасниками платіжних систем, а у випадку невиконання Банком своїх зобовязань розірвати визначений договір у встановленому чинним законодавством порядку.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-28 00:00:00

20.11.2013 року позивач [PERSON] звернувшись до суду, просить розірвати шлюб укладений між нею та [PERSON] 09.03.2012 року у Тернівському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Криворізького міського управління юстиції Дніпропетровської області, актовий запис № 42. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач [PERSON] вказує, що знаходиться в зареєстрованому шлюбі з відповідачем [PERSON] з 09.03.2012 року. Від шлюбу мають малолітнього сина [PERSON], [INFO]. Шлюбні відносини між нею та відповідачем припинені в вересні 2013 року. Під час спільного проживання з відповідачем між ними були досить складні відносини, через різні характери, погляди на життєві цінності, сім'ю та шлюб, між ними виникали постійні сварки та непорозуміння, що призвели до втрати взаємної поваги та почуття кохання один до одного. Ухвалою суду від 08.01.2014 року сторонам за клопотанням відповідача було надано шестимісячний строк для примирення. Позивач в судове засідання не з'явилася, надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутністю, на позові наполягає. Відповідач у судове засідання не з'явився, надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, проти позову не заперечує. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що причини, які спонукали сторони наполягати на розірванні шлюбу, є обґрунтованими, подальше спільне життя подружжя і збереження родини стали неможливими. Судом встановлено, що позивач знаходиться в зареєстрованому шлюбі з відповідачем з 09.03.2012 року - а.с.3. Шлюбні відносини припинені в вересні 2013 року, з причини відсутності взаєморозуміння, виникнення постійних сварок, через різні характери та погляди на сімейне життя. Суперечки про розподіл майна між сторонами на даний час не існує. Оскільки, причини, які спонукали сторони наполягати на розірванні шлюбу, є обґрунтованими, подальше спільне життя подружжя і збереження родини стали неможливими, суд вважає, що у відповідності зі ст.ст. 110-112 Сімейного кодексу України, шлюб між [PERSON] та [PERSON] слід розірвати. На підставі ст.ст. 110-112 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-15 00:00:00

20.11.2013 року позивач звернувся до суду з позовною заявою до відповідача про розірвання шлюбу, і прохає суд розірвати шлюб між позивачем [PERSON] , [INFO], уродженки [INFO] та відповідачем [PERSON], [INFO], уродженця [INFO], зареєстрований 19 жовтня 1991 року в Садівській сільській раді Лозівського району Харківської області, актовий запис у Книзі реєстрації актів про укладення шлюбу №7. Після розірвання шлюбу залишити за нею прізвище -[PERSON]. Просить визначити місце проживання малолітньої дитини - [PERSON], [INFO], разом з нею - [PERSON]. Стягнути з відповідача судовий збір в розмірі 229,40 грн. Позивач в судове засідання не зявилась, однак в матеріалах справи наявна її заява, в якій вона прохає суд слухати справу за її відсутності, на задоволенні позовних вимог наполягає. Відповідач в судове засідання не зявився, однак надав суду заяву, в якій прохав слухати справу за його відсутності, проти позову не заперечує. Судом встановлено, що сторони з 19.10.1991 року перебувають в зареєстрованому шлюбі (а.с.№6). Від шлюбу мають двох дітей [PERSON], [INFO] (а.с.№7) та [PERSON], [INFO] (а.с.№8). Подружнє життя не склалося, оскільки відповідач залишив родину. Шлюбні відносини сторони припинили і не підтримують з 15 серпня 2013 року. Згідно ч. 1 ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається, а тому, збереження шлюбу між сторонами на паритетних засадах неможливе, вжиття судом заходів щодо примирення буде суперечити інтересам подружжя та моральним засадам суспільства. Також підлягають задоволенню позовні вимоги позивача щодо визначення місця проживання [PERSON], [INFO] разом з матір'ю [PERSON], [INFO]. Частиною 1 статті 161 СК України визначено, що якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися судом. При вирішенні спору щодо місця проживання дитини суд бере до уваги згоду батьків, щодо місця проживання дитини та інші обставини, що мають істотне значення. Враховуючи, що позивач наполягає на розірванні шлюбу, відповідач не заперечує щодо розірвання шлюбу, суд приходить до висновку, що сім'я розпалась остаточно, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу неможливе, та суперечать інтересам позивача, тому шлюб необхідно розірвати. А також враховуючи згоду батька щодо місця проживання сина, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог щодо визначення місця проживання дитини. Спору про розподіл спільно нажитого майна між подружжям на момент розгляду справи про розірвання шлюбу - не меє. Крім того, оскільки позивачем було заявлено клопотання щодо свого прізвища після розірвання шлюбу, суд залишає [PERSON] її шлюбне прізвище - [PERSON]. Також позивачем в своєму позові заявлена вимога про стягнення з відповідача на її користь судовий збір в розмірі 229,40 грн., сплачений нею при зверненні до суду. Оскільки відповідач не заперечував проти вказаної вимоги позивача, суд вважає за можливе задовольнити позов в цій частині та стягнути з [PERSON] судовий збір на користь [PERSON] в розмірі 229,40 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-19 00:00:00

20.11.2013 року позивач звернувся до суду з позовом в якому просив визнати за ним право власності на житловий будинок з надвірними спорудами [ADDRESS] та право власності на земельну ділянку розміром 0,0356 га для обслуговування житлового будинку [ADDRESS]. Позовні вимоги мотивовані тим, що 15.08.2000 року він придбав вказаний житловий будинок з надвірними спорудами та земельною ділянкою у [PERSON], яка мала намір нотаріально посвідчити укладену угоду, але не встигла цього зробити, так як [INFO] померла. Кошти за будинок і присадибну земельну ділянку він передав [PERSON] та вселився в будинок, в якому мешкає до цих пір. Після смерті [PERSON] її спадкоємцями стали доньки - [PERSON], яка померла, та [PERSON]. Так як всі істотні умови договору продажу між продавцем та ним були виконані, то вважає, що договір купівлі-продажу є дійсним. В судове засідання позивач та його представник [PERSON] не з'явились, але останній надав заяву про проведення розгляду справи у відсутність його та позивача, а позовні івимоги підтримує та просить задовольнити. Відповідачка в судове засідання не з'явилась, але надала листа в якому позов визнала і проти його задоволення не заперечувала. Суд, дослідивши матеріали справи , приходить до наступного. Згідно довідки Первомайського МБТІ від 26.10.2012 року ( а.с.8) та ксерокопії державного акту на право приватної власності на землю виданого на підставі рішення виконкому Первомайської місмької ради № 68 від 26.04.1994 року [PERSON] належить житловий будинок [ADDRESS] та земельна ділянка площею 0.356 га в межах згідно з планом розташована на території [ADDRESS] для обслуговування житлового будинку. Згідно звітів ( а.с.10, 11) вартість житлового будинку з господарчими спорудами на 10.04.2013 року складає 31730 грн. а земельної ділянки на 14.05.2013 року складає 5155 грн. Із копії розписки ( а.с.4) видно, що 15.08.2000 року [PERSON] отримала від [PERSON] 10000 грн. за проданий йому будинок [ADDRESS] та земельну длянку під будинком. Згідно копій свідоцтв про смерть ( а.с.9, 22) [PERSON] померла [INFO], а [PERSON] померла [INFO]. Ст 227 ч.1 ЦК України (в ред. 1963 року) передбачає, що договір купівлі-продажу житлового будинку повинен бути нотаріально посвідчений, якщо хоча б одною із сторін являється громадянин. Ст. 47 ч.2 ЦК України (в ред. 1963 року) передбачає, що якщо одна ізх сторін повністю або частково виконала угоду, яка потребує нотаріального посвідчення, а друга сторона ухиляється від нотаріального оформлення угоди, то суд має право на вимогу сторони що виконала угоду визнати угоду дійсною. В цьому випадку послідуюче нотаріальне оформлення угоди не вимагається. Враховуючи, викладене та те, що ч.1 ст. 61 ЦПК України передбачає, що обставини. визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню, то суд знаходить позовні вимоги доведеними і такими, що підлягають задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-07 00:00:00

20.11.2013 року позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення з відповідача заборгованості за кредитним договором в розмірі 126119 грн. 26 коп. та судового збору. Позов мотивовано систематичним невиконання відповідачем умов договору. Представник позивача просив розглянути справу за відсутності його і повідомив суду про згоду на заочний розгляд справи. Відповідач у судове засідання не з'явився, про час і місце розгляду справи сповіщався належним чином, про причини своєї неявки суду не повідомив. Відповідно до положень частини 2 статті 197, статті 225 ЦПК України судом проведено заочний розгляд справи без фіксації судового засідання технічним засобом. Судом встановлено такі факти і відповідні їм правовідносини. 12.04.2013 року сторони уклали договір № R53700413986B відповідно до якого позивач надав відповідачу кредит в розмірі 99000,00 грн., а відповідач зобов'язався повернути кредит в строк до 12.04.2017 року включно, сплачуючи позивачу кредит щомісячно проценти та частину кредиту. Відповідач умови договору не виконує, внаслідок чого виникла заборгованість, яка станом на 02.10.2013 року складає 126119 грн. 26 коп., яка складається з: суми заборгованості за кредитом - 98055 грн. 04 коп., заборгованість за відсотками за користування кредитом - 10750 грн. 34 коп., заборгованість по комісії за обслуговування кредиту - 11393 грн. 81 коп., пеня 5920 грн. 07 коп. Розмір заборгованості підтверджується розрахунком позивача (а.с. 3), правильність якого відповідачем не спростована. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Згідно ст. 610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Згідно ст.611 ЦК України, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено законом або договором, або розірвання договору, сплата неустойки. Зазначене є підставою для задоволення позову і стягнення суми боргу в повному обсязі.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-09 00:00:00

20.11.2013 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу. В обґрунтування позову зазначив, що перебуває з відповідачем у шлюбі з 04.06.2005. Від шлюбу мають неповнолітню доньку – [PERSON], [INFO]. Подружнє життя не склалося, вони припинили шлюбні відносини, проживають окремо, спільного господарства не ведуть, а тому подальше збереження шлюбу вважає недоцільним. Позивач до суду не з’явився, надіслав письмову заяву, в якій підтримав свої позовні вимоги, просив суд розглядати справу без його участі. Відповідач до суду не з’явилася, про час і місце розгляду справи оповіщена у встановленому законом порядку, про причини неявки суд не повідомила, у зв’язку з чим, суд постановив ухвалу про заочний розгляд справи, згідно зі ст. 224 ЦПК України. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 04 червня 2005 року (а.с.4). Від шлюбу мають неповнолітню доньку – [PERSON], [INFO] (а.с. 5). Як вбачається зі змісту позовної заяви, спільне подружнє життя у сторін не склалося, вони припинили шлюбні стосунки та ведення спільного господарства, позивач поновлювати їх не має наміру, примирення та збереження сім’ї вважає неможливим. Згідно з ч. 1 ст. 24 Сімейного кодексу України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. За приписом ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. За таких обставин, суд знаходить підстави для розірвання шлюбу, оскільки його збереження суперечило б інтересам позивача та дітей. На підставі викладеного,

Outcome: approved