Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-04 00:00:00

1. Короткий виклад доводів пред`явлених позовів. 1.1. В грудні 2018 року [PERSON] звернувся з первісним позовом та посилався на те, що 27 лютого 2008 року він уклав шлюб з [PERSON] . Під час шлюбу вони придбали квартиру [ADDRESS] та автомобіль марки «Mazda CX-5», номерний знак [NUMBER] . Це майно є спільною сумісною власністю сторін. Вони не змогли дійти згоди щодо його поділу. Тому [PERSON] просив суд визнати за кожною стороною право власності на 1/2 частку в квартирі [ADDRESS] та 1/2 частку в автомобілі марки «Mazda CX-5», номерний знак [NUMBER] . 1.2. В ході підготовчого провадження [PERSON] подав заяву про часткову зміну предмета первісного позову (а.с.107-110 т.1): просить суд розірвати шлюб, укладений 27 лютого 2008 року між позивачем та [PERSON] , зареєстрований ВРАЦС Києво-Святошинського РУЮ Київської області, про що в Книзі реєстрації шлюбів був зроблений відповідний актовий запис за №8; визнати за кожною стороною право власності на 1/2 частку в квартирі [ADDRESS] та стягнути з [PERSON] на користь позивача грошову компенсацію вартості 1/2 частки в автомобілі марки «Mazda CX-5», номерний знак [NUMBER] , в розмірі 242679 гривень. Крім того, [PERSON] пред`явила зустрічний позов (а.с.133-136 т.1): просить суд стягнути з [PERSON] на її користь грошову компенсацію вартості 1/2 частки в квартирі [ADDRESS] в розмірі 581500 гривень. 2. Інформація про рух цивільної справи. 2.1. Ухвалою судді Бориспільського міськрайонного суду від 13 грудня 2019 року (а.с.98-99 т.1) було відкрито провадження у цивільній справі та призначено підготовче судове засідання. 2.2. Ухвалою Бориспільського міськрайонного суду від 13 березня 2020 року (а.с.139-140 т.1) зустрічний позов був об`єднаний в одне провадження з первісним позовом. 2.3. Ухвалою Бориспільського міськрайонного суду від 22 липня 2020 року (а.с.202-203 т.1) первісний позов в частині вимоги про поділ квартири був залишений без розгляду. Підготовче провадження було закрито, цивільну справу призначено до судового розгляду по суті. 3. Ставлення учасників судового процесу до пред`явлених позовів. 3.1. У судовому засіданні представник позивача [PERSON] підтримує первісний позов та просить суд задовольнити його. Вона визнає зустрічний позов та не заперечує проти його задоволення. 3.2. [PERSON] , її представник [PERSON] не заперечують проти розірвання шлюбу. Вони не визнають первісний позов в частині вимоги про стягнення з відповідача грошової компенсації вартості 1/2 частки в автомобілі марки «Mazda CX-5», номерний знак [NUMBER] . Адже цей транспортний засіб був подарований [PERSON] та є об`єктом її особистої власності, а не спільної сумісної власності подружжя. Тому [PERSON] та її представник [PERSON] просять суд відмовити у задоволенні первісного позову в частині цієї вимоги. Водночас, вони підтримують зустрічний позов та наполягають на його задоволенні. 4. Обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин. 4.1. 27 лютого 2008 року [PERSON] уклав шлюб з [PERSON] . Після реєстрації шлюбу [PERSON] було присвоєно прізвище « [PERSON] ». Ці обставини підтверджуються копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 27 лютого 2008 року (а.с.15 т.1). 4.2. [INFO] у них народилась дочка [PERSON] . Це підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 23 липня 2008 року (а.с.16 т.1). 4.3. 12 червня 2009 року [PERSON] отримав свідоцтво про право власності на нерухоме майно (а.с.17 т.1), на підставі якого за ним було зареєстровано право власності на квартиру [ADDRESS] . Ця обставина підтверджується копією витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно №22999231 від 12 червня 2009 року (а.с.18 т.1). 4.4. 20 серпня 2015 року за [PERSON] було зареєстровано право власності на автомобіль марки «Mazda CX-5», номерний знак [NUMBER] . Це підтверджується копією свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії [NUMBER] (а.с.19 т.1). 4.5. Спірні правовідносини регулюються главою 8 «Право спільною сумісної власності подружжя» та главою 11 «Припинення шлюбу» розділу ІІ «Шлюб. Права та обов`язки подружжя» СК України. 5. Норми права та стала судова практика, якими керується суд при вирішенні спору. 5.1. Відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. 5.2. Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України в п.14 постанови №11 від 21 грудня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», у випадку коли при розірванні шлюбу в судовому порядку встановлено, що подружжя не досягло згоди про те, з ким із них будуть проживати неповнолітні діти, про порядок та розміри виплати коштів на утримання дітей, дружини (чоловіка), а також про поділ спільного майна подружжя, або буде встановлено, що такої згоди досягнуто, але вона порушує інтереси дітей чи одного з подружжя, суд вирішує зазначені питання по суті одночасно з вимогою про розірвання шлюбу з дотриманням закону, який регулює ці правовідносини. 5.3. Згідно з ст.60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом спільної сумісної власності подружжя. 5.4. Відповідно до п.2, п.3 ч.1 ст.57 СК України особистою приватною власністю дружини, чоловіка є майно, набуте нею, ним за час шлюбу, але на підставі договору дарування або в порядку спадкування; майно, набуте нею, ним за час шлюбу, але за кошти, які належали їй, йому особисто. 5.5. Як роз`яснив Верховний Суд у складі колегії суддів Першої палати Касаційного цивільного суду в постанові від 5 жовтня 2020 року у справі №537/78/19 (провадження №61-17347св19), положення ст.60 СК України свідчать про презумпцію спільності права власності подружжя на майно, яке набуте ними в період шлюбу. Ця презумпція може бути спростована й один із подружжя може оспорювати поширення правового режиму спільного сумісного майна на певний об`єкт, в тому числі в судовому порядку. Тягар доказування обставин, необхідних для спростування презумпції, покладається на того з подружжя, який її спростовує. Така правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 24 травня 2017 року у справі №6-843цс17 та постановах Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 6 лютого 2018 року у справі №235/9895/15-ц, від 5 квітня 2018 року у справі №404/1515/16-ц. У випадку, коли при розгляді вимог про поділ спільного сумісного майна подружжя буде встановлено, що один із них здійснив його відчуження чи використав його на свій розсуд проти волі іншого з подружжя, таке майно або його вартість враховується при поділі. Цей висновок у повній мірі узгоджується з правовим висновком, викладеним у постанові Верховного Суду від 3 жовтня 2018 року у справі №127/7029/15-ц (провадження №61-9018сво18), відповідно до якого у випадку відчуження майна одним із подружжя проти волі іншого з подружжя та у зв`язку з цим - неможливості встановлення його дійсної (ринкової) вартості, визначенню підлягає ринкова вартість подібного за своїми якостями (технічними характеристиками) майна на час розгляду справи. Такий підхід є гарантією справедливої сатисфакції особі у зв`язку з припиненням її права на спільне майно. 5.6. Згідно з ч.1 ст.70 СК України у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. 5.7. Відповідно до ч.1 ст.364 ЦК України співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності. 5.8. Згідно з ч.2 ст.364 ЦК України якщо виділ у натурі частки із спільного майна не допускається згідно із законом або є неможливим, співвласник, який бажає виділу, має право на одержання від інших співвласників грошової або іншої матеріальної компенсації вартості його частки. Право на частку у праві спільної часткової власності у співвласника, який отримав таку компенсацію, припиняється з дня її отримання. 5.9. Відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. 5.10. Згідно з ч.2 ст.89 ЦПК України суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів в їх сукупності. 5.11. Відповідно до ч.1, ч.2 ст.77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні рішення. 5.12. Згідно з ч.1 ст.80 ЦПК України достатніми є докази, які в своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. 6. Мотиви, якими керується суд при вирішенні спору. 6.1. Ні [PERSON] , ні [PERSON] не бажають жити однією сім`єю. Протягом тривалого часу судового розгляду цивільної справи вони не змогли досягнути примирення. Ці обставини переконливо свідчать про те, що продовження шлюбу буде суперечити інтереси обох сторін. 6.2. З огляду на це суд вважає, що шлюб, укладений між сторонами, допустимо розірвати. 6.3. Встановлено, що квартира [ADDRESS] та автомобіль марки «Mazda CX-5», номерний знак [NUMBER] , були придбані в період часу, протягом якого [PERSON] перебував у шлюбі з [PERSON] . Як вбачається з правової позиції, викладеної в постанові Верховного Суду України від 24 травня 2017 року у справі №6-843цс17, постановах Верховного Суду у складі колегії Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 6 лютого 2018 року у справі №235/9895/15-ц, від 5 квітня 2018 року у справі №404/1515/16-ц, від 5 жовтня 2020 року у справі №537/78/19, в такому випадку презюмується, що квартира та транспортний засіб були об`єктами спільної сумісної власності подружжя. В матеріалах цивільної справи відсутні докази на підтвердження того, що вказане майно було придбано з особисті грошові кошти одного з подружжя. Подані відповідачем роздруківки фотографій (а.с.177-178 т.1) є неналежними та недостатніми доказами в розумінні ст.ст.77, 80 ЦПК України для підтвердження того, що спірний автомобіль ніби-то був подарований [PERSON] . Таким чином, всупереч ч.1 ст.81 ЦПК України жодна зі сторін не подали докази на спростування презумпції спільності майна подружжя. 6.4. В матеріалах цивільної справи також відсутні докази на підтвердження існування обставин, що є підставою для відхилення від рівності часток сторін в квартирі [ADDRESS] та автомобілі марки «Mazda CX-5», номерний знак [NUMBER] . 13 грудня 2019 року [PERSON] уклала договір купівлі-продажу транспортного засобу, за яким вона відчужила у власність [PERSON] автомобіль марки «Mazda CX-5», номерний знак [NUMBER] . Всупереч ч.1 ст.81 ЦПК України відповідач та його представник [PERSON] не подав докази на підтвердження того, що [PERSON] надав згоду на відчуження транспортного засобу. Як вбачається з правової позиції, викладеної у постанові Верховного Суду від 3 жовтня 2018 року у справі №127/7029/15-ц (провадження №61-9018сво18), постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої палати Касаційного цивільного суду від 5 жовтня 2020 року у справі №537/78/19 (провадження №61-17347св19), в такому випадку при поділі спільного майна подружжя повинна враховуватись ринкова вартість подібного за своїми якостями (технічними характеристиками) майна на час розгляду справи. Зі змісту висновку експерта №СЕ-19-21/ 8177-АВ від 23 березня 2021 року вбачається, що станом на час судового розгляду цивільної справи ринкова вартість автомобіля марки «Mazda CX-5», номерний знак [NUMBER] , становить 478944 гривні. 6.5. З огляду на це суд вважає, що з [PERSON] на користь позивача належить стягнути грошову компенсацію вартості 1/2 частки в автомобілі марки «Mazda CX-5», номерний знак [NUMBER] , в розмірі 239472 гривень (478944 : 2). 6.6. З копії технічного паспорту на квартири [ADDRESS] (а.с.38-41 т.1) вбачається, що спірна квартира розташовується на третьому поверсі багато-квартирного будинку та може мати лише один вхід. Ці обставини унеможливлюють поділ в натурі цього об`єкта нерухомого майна. Зі звіту про експертну грошову оцінку об`єкта нерухомого майна (а.с.20-37 т.1) вбачається, що станом на час судового розгляду цивільної справи ринкова вартість квартири [ADDRESS] становить 1163000 гривень. Всупереч ч.1 ст.81 ЦПК України [PERSON] та її представник [PERSON] не подали жодного доказу на підтвердження того, що спірна квартира має значно вищу ринкову вартість. 6.7. З огляду на це суд вважає, що з [PERSON] на користь відповідача слід стягнути грошову компенсацію вартості 1/2 частки в квартирі [ADDRESS] в розмірі 581500 гривень (1163000 : 2). Після того, як [PERSON] отримує грошові кошти у вказаному розмірі, у власність [PERSON] перейде інша 1/2 частка відповідача в спірній квартирі. У такий спосіб він стане одноосібним власником всього цього об`єкта нерухомого майна. 7. Розподіл судових витрат. 7.1. Відповідно до ч.1, п.1-п.2 ч.3 ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До таких витрат належать витрати на професійну правничу допомогу та витрати, пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи. 7.2. Згідно з ч.1, ч.2 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. 7.3. [PERSON] сплатив судовий збір в розмірі 768 гривень 40 копійок за вимогу немайнового характеру (про розірвання шлюбу) та судовий збір в розмірі 2394 гривень 72 копійок за вимогу майнового характеру (про стягнення грошової компенсації вартості частки в автомобілі). Загальний розмір судового збору, сплаченого позивачем, становить 3163 гривень 12 копійок (768,40 + 2394,72). Ці обставини підтверджуються квитанціями (а.с.7, 8 т.1). Крім того, [PERSON] витратив грошові кошти в розмірі 1015 гривень 20 копійок на проведення судової експертизи. Ця обставина підтверджується квитанцією №0.0.2053582102.1 від 16 березня 2021 року. Первісний позов задоволений в повному обсязі. Тому з [PERSON] на користь позивача належить стягнути витрати на оплату судового збору в розмірі 3163 гривень 12 копійок та витрати на проведення судової експертизи в розмірі 1015 гривень 20 копійок. 7.4. [PERSON] сплатила судовий збір в розмірі 5815 гривень. Це підтверджується квитанцією (а.с.132 т.1). Крім того, з копії квитанції до прибуткового касового ордера №30 від 19 лютого 2020 року (а.с.138 т.1) вбачається, що [PERSON] також витратила грошові кошти в розмірі 10000 гривень на оплату професійної правничої допомоги. Зустрічний позов задоволений в повному обсязі. Тому з [PERSON] на користь відповідача належить стягнути витрати на оплату судового збору в розмірі 5815 гривень. Однак всупереч ч.3 ст.137 ЦПК України [PERSON] та її представник [PERSON] не подали детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Тому розмір витрат на професійну правничу допомогу, що підлягає відшкодуванню [PERSON] , належить зменшити до 5000 гривень.

Outcome: approved