Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-23 00:00:00

19 січня 2017 року до Словянського міськрайонного суду Донецької області звернулась [PERSON] із позовною заявою до Виконавчого комітету [PERSON] міської ради за участю третьої особи: КП «ЖЕК № 1» про визнання права користування житловим приміщенням. Свої вимоги вона обґрунтувала тим, що до жовтня 2002 року вона проживала за адресою: [INFO], до моменту його зруйнування. Після того, як вищевказаний будинок зруйнувався вона попросила допомоги у [PERSON], яка на той момент була начальником КП. [PERSON] запропонувала їй вселитися до квартири [ADDRESS] (раніше [PERSON]), та зазначила, що допоможе їй з подальшою реєстрацією та отриманням ордеру у [PERSON] міській раді. 05 жовтня 2002 року вона вселилася до квартири [ADDRESS] (раніше [PERSON]) де мешкає до теперішнього часу. З 2002 року і до теперішнього часу вона проживає у цій квартирі та сплачує житлово-комунальні послуги. Тому просить визнати за нею право користування житловим приміщенням\~квартирою№ 3 у будинку № 70 по вул. Поштова (раніше [PERSON]). Позивач у судовому засіданні позивні вимоги підтримала, просила їх задовольнити в повному обсязі. Представник відповідача [PERSON] міської ради у судове засідання не зявився, проте надав суду заяву про розгляд справи у його відсутності. Представник третьої особи КП «ЖЕК № 1» у судове засідання не зявився, проте надав суду заяву про розгляд справи у його відсутності. Суд, заслухавши позивача, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] фактично проживає за адресою: [INFO] (Р. [PERSON])[ADDRESS], що підтверджується актом від 21.09.2016 року виданою директором КП ЖЕК № 1 (а.с. 16). Відповідно до копій квитанцій (а.с. 7-15), встановлено, що [PERSON] сплачує за користування квартирою комунальні послуги. Між тим, суд з такими вимогами погодитися не може, вважає їх необґрунтованими та безпідставними, виходячи з наступного. Стаття 10 ЦПК України передбачає обовязок кожної сторони довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх позовних вимог. Відповідно до вимог статей 11, 27,60 ЦПК України, суд розглядає справу в межах заявлених позовних вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, зобовязана надати усі наявні докази у неї докази та довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу. Доказуванню підлягають обставини, що мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких виник спір. Відповідно до Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна щодо обєкта нерухомого майна, за адресою: м. Словянськ, вул. Поштова (Р. [PERSON])[ADDRESS], станом на 24.03.2017 року інформація у Державному реєстрі речових прав, прав власності, реєстрі іпотек відсутня. Відповідно до ст. 31 Житлового кодексу Української PCP, громадяни, які потребують поліпшення житлових умов, мають право на одержання у користування приміщення в будинках державного або громадського житлового фонду в порядку, передбаченому законодавством. Перелік громадян, яким може бути надане державне або громадське житло визначений ст. 34 Житлового кодексу Української PCP. Як вбачається з ч. 1 ст. 42 Житлового кодексу Української PCP, жилі приміщення надаються тільки громадянам, які перебувають на обліку потребуючих поліпшення житлових умов. Згідно зі ст. 43 Житлового кодексу Української PCP, громадянам, взятим на облік, як таким що потребують поліпшення житлових умов, жилі приміщення передаються в порядку черговості. Відповідно до ст. 51 Житлового кодексу Української PCP, жилі приміщення в будинках житлового фонду місцевих рад надаються громадянам виконавчим комітетом районної, міської, районної в місті, селищної, сільської ради за участю громадської комісії з житлових питань, створюваної при виконавчому комітеті з депутатів рад, представників громадських організацій, трудових колективів. Як вбачається з положень п.п. 2 п. а ч. 1 ст. 30 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», до відання виконавчих органів міських рад належить облік громадян, які відповідно до законодавства потребують поліпшення житлових умов, а також розподіл та надання відповідно до законодавства житла, що належить до комунальної власності. На підставі рішення про надання жилого приміщення в будинку державного або громадського житлового фонду згідно з ст. 58 Житлового кодексу України, виконавчий комітет районної, міської, районної в місті, селищної, сільської ради народних депутатів видає громадянинові ордер, який є єдиною підставою для вселення в надане жиле приміщення. Згідно з ч. 2 ст. 61 Житлового кодексу України, договір найму жилого приміщення в будинках державного і громадського житлового фонду укладається в письмовій формі на підставі ордера на жиле приміщення між наймодавцем житлово-експлуатаційною організацією і наймачем - громадянином, на ім'я якого видано ордер. Як вбачається із довідки № 12-58 від 21.02.2017 року згідно даних відділу по обліку та розподілу житлової площі [PERSON] міської ради [PERSON] із заявою про взяття на квартирний облік до [PERSON] міської ради не зверталася. [PERSON] на квартирному обліку при виконкомі [PERSON] міської ради не перебуває (а.с. 39). Відповідно до довідки від 01.03.2017 року № 118 виданої директором КП ЖЕК № 1 [PERSON] за адресою: м. Словянськ, вул. Поштова (Р. [PERSON])[ADDRESS] не зареєстрована. З клопотанням про реєстрацію, відкриття рахунку, вселення до КП ЖЕК № 1 не зверталась. Окрім того зазначено, що [PERSON] за вищезазначеною адресою самовільно зайняла квартиру на прохання про виселення не реагує (а.с. 41). Однак, позивачем не надано жодних належних та допустимих доказів того, що вона вселилася у дану квартиру на законних підставах. В матеріалах справи відсутні відомості щодо подання заяв про взяття на облік [PERSON], як особи, яка потребує поліпшення житлових умов, прийняття рішення про надання їй житлового приміщення для проживання та видачу ордера на вселення у м. Словянськ. Враховуючи вищезазначені обставини та норми чинного законодавства, суд дійшов до висновку про неправомірність, безпідставність та необґрунтованість позовних вимог позивача, у зв'язку з чим в задоволенні позову [PERSON] про визнання права користування житловим приміщенням слід відмовити.

Outcome: dismissed