Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-27 00:00:00

20.01.2014 року позивач [PERSON] звернулася до Хотинського районного суду Чернівецької області з позовною заявою до [PERSON], [PERSON] про визнання права власності на майно в порядку спадкування та витребування його з чужого незаконного володіння, в якій просить витребувати від [PERSON] на її користь автомобіль марки ВАЗ-2105, 1990 року випуску, державний номерний знак [NUMBER], № кузова [NUMBER], № двигуна [NUMBER]. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначила, що [INFO] помер її вітчим [PERSON], який до дня своєї смерті постійно проживав в [ADDRESS], та на день смерті якого відкрилася спадщина на належний йому на підставі угоди купівлі-продажу від 13 квітня 2004 року легковий автомобіль марки ВАЗ-2105, 1990 року випуску, державний номерний знак [NUMBER], № кузова [NUMBER], № двигуна [NUMBER]. Також зазначила, що згідно заповіту все своє майно покійний вітчим заповів їй. 20.03.2013 року після смерті батька, вона звернулась до Хотинської нотаріальної контори та отримала свідоцтво про право на спадщину за заповітом на недодержану пенсію. По питанню переоформлення легкового автомобіля, який належав покійному [PERSON] вона зверталась в нотаріальну контору 06.08.2013 року, однак у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на легковий автомобіль їй було відмовлено, оскільки правовстановлюючий документ (свідоцтво про реєстрацію ТЗ) на даний автомобіль відсутній. Правоустановчі документи на спадковий автомобіль та самий автомобіль знаходяться у відповідача по справі [PERSON] по місцю його реєстрації та проживання в [ADDRESS], так як 12.06.2012 року [PERSON] на його ім'я була посвідчена генеральна довіреність. Так як цивільна правоздатність покійного [PERSON] припинилась у момент його смерті і отримати повторні документи неможливо, тому вона змушена звернутися до суду, просить задовольнити позовну заяву в повному обсязі. Ухвалою Хотинського районного суду Чернівецької області від 19.05.2014 року було задоволено клопотання представника позивача [PERSON] та залучено до участі в справі як співвідповідача - [PERSON] (а.с.74). У судовому засіданні позивач [PERSON] підтримала позовні вимоги, просила їх задовольнити у повному обсязі, суду пояснила, що покійний вітчим жив по сусідству з відповідачем [PERSON], так як батько був хворий, то [PERSON] допомагав йому по господарству, автомобіль [PERSON] покійний давав тільки для того, щоб він возив його до магазину за продуктами. В судовому засіданні позивач відмовилась від позовної вимоги, що викладена в позовній заяві, щодо призначення автотоварознавчої експертизи. Представник позивача [PERSON] в судовому засіданні позовну заяву [PERSON] підтримав, просив задовольнити її в повному обсязі, посилаючись на те, що доручення у зв'язку зі смертю довірителя втратило свою силу і є нікчемним, також є нікчемною довідка - рахунок, оскільки вона видана після того, як доручення втратило силу. Щодо заперечення позивача пояснив слідуюче, що обставини, які викладені в запереченні представника відповідача та співвідповідача [PERSON] є надуманими та не відповідають обставинам дійсності. Від вимоги, що викладена в позовній заяві щодо призначення автотоварознавчої експертизи відмовився. Представник відповідача [PERSON] та співідповідача [PERSON] - [PERSON] в судовому засіданні проти задоволення позовних вимог заперечував. Також надав суду заперечення в якому просив відмовити позивачу в задоволенні позовних вимог, оскільки вони є необґрунтованими і задоволенню не підлягають. Вислухавши пояснення сторін, вивчивши та дослідивши матеріали справи, суд вважає що позовна заява задоволенню не підлягає з наступних підстав. Судом встановлено, що [INFO] помер громадянин [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть серія [NUMBER] (а.с.5). 12.12.2011 року до дня своєї смерті [PERSON] залишив заповіт, яким усе своє майно, що буде належати йому на день його смерті, де б воно не знаходилось і з чого б воно не складалось, і взагалі все те, на що він по закону матиме право заповів у власність своїй дочці [PERSON] (а.с.6). Позивач являється спадкоємцем майна належного померлому [PERSON] Після смерті свого вітчима [PERSON] позивач [PERSON] звернулась до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини і 20.03.2013 року отримала свідоцтво про право на спадщину за заповітом на недодержану пенсію (а.с.7). Як вбачається із довідки № 821/02-14 від 06.08.2013 року [PERSON] також зверталась до Хотинської державної нотаріальної контори по питанню переоформлення легкового автомобіля, який належав покійному [PERSON], однак у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на легковий автомобіль їй відмовлено, оскільки правовстановлюючий документ (свідоцтво про реєстрацію ТЗ) на даний автомобіль відсутній (а.с18). Згідно ч. 1 ст. 334 ЦК України, право власності у набувача майна виникає з моменту передачі майна, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно ст. 336 ЦК України, особа, яка заволоділа рухомою річчю, від якої власник відмовився, набуває права власності на цю річ з моменту заволодіння нею. Судом встановлено, що 12.06.2012 року громадянин [PERSON] видав [PERSON] та [PERSON] генеральну довіреність на повне розпорядження, користування та володіння транспортним засобом марки ВАЗ 2105, 1990 року випуску, державний номерний знак [NUMBER], № кузова [NUMBER], № двигуна [NUMBER], строком на десять років, яка посвідчена приватним нотаріусом Хотинського районного нотаріального округу [PERSON], та зареєстрована в реєстрі за № 545 (а.с.8). Факт переходу права власності на вказаний автомобіль, здійснення розрахунку за його придбання та фактична передача транспортного засобу від [PERSON] до [PERSON] підтверджується розпискою від 12.06.2012 року про отримання [PERSON] коштів в розмірі 1500 доларів США від відповідача [PERSON] за відчуження автомобіля ВАЗ 2105, 1990 року випуску, державний номерний знак [NUMBER], № кузова [NUMBER], № двигуна [NUMBER] (а.с.69). Відповідно до листа-відповіді Центру ДАІ за № 60 від 28.02.2014 року зазначено, що по обліковим даним Новоселицького центру ДАІ 7304 станом на 25.02.2014 року під державним номерним знаком [NUMBER], автомобіль ВАЗ-2105,1990 року випуску не рахується (а.с.47). Відповідно до листа - відповіді Центру ДАІ 7304 надання послуг пов'язаних з використанням автотранспортних засобів з обслуговування Герцаївського, Хотинського та Новоселицького районів при УДАІ УМВС України в Чернівецькій області наданого на ухвалу суду від 04.04.2014 року повідомлено наступне, що згідно реєстраційних даних Центру, автомобіль марки ВАЗ 2105, державний номерний знак [NUMBER], був знятий з обліку 08.10.2013 року громадянином [PERSON], діючим по дорученню [NUMBER] від 20.06.2012 року, виданим приватним нотаріусом [PERSON], та 08.10.2013 року зареєстрований на підставі довідки - рахунок ААВ № 527791, яка видана МПП «Вибір» 08.10.2013 року громадянці [PERSON], жительці [ADDRESS], виданий державний номерний знак [NUMBER], свідоцтво про реєстрацію [NUMBER] від 08.10.2013 року (а.с.54). Судом встановлено, що згідно рішення Хотинського районного суду Чернівецької області при розгляді цивільної справи № 724/2397/13-ц за результатами розгляду якої громадянці [PERSON] було відмовлено у визнанні права власності в порядку спадкування на автомобіль марки ВАЗ 2105, 1990 року випуску, д.н.з. [NUMBER], № куз. [NUMBER], № двг. [NUMBER] який є предметом спору по даній справі. Також в ході розгляду вищевказаної справи був допитаний в якості свідка громадянин [PERSON] який підтвердив факт передачі грошових коштів в сумі 1500 доларів США [PERSON] власнику даного автомобіля [PERSON] (а.с.67-68). Отже, факт передачі грошових коштів в сумі 1500 доларів США [PERSON] власнику даного автомобіля [PERSON] підтверджений показами вищезгаданого свідка та відповідно розпискою [PERSON] Крім того, ЗУ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо усунення надмірного державного регулювання у сфері автомобільних перевезень» від 05.11.2011 липня, скасовано обов'язковість довіреності при керуванні транспортним засобом. Відтак, для управління чужим транспортним засобом потрібно мати лише права, техпаспорт на авто та страховку. Що також спростовує пояснення позивача [PERSON] щодо того, що [PERSON] надавав автомобіль [PERSON] тільки для поїздок до магазину. Згідно ст. 392 ЦК України встановлено, що власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Диспозицією даної норми передбачено, що позов про визнання права власності може пред'явити виключно власник майна, а підстави для звернення з таким позовом є вичерпними, а саме: оспорення або не визнання такого права іншою особою, а також втрата власником документа, що засвідчує його право. Відповідно до пункту 23 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» № 5 від 07.02.2014 року, яким встановлено, що відповідно до статті 387 ЦК України та частини третьої статті 10 ЦПК України особа, яка звернулася до суду з позовом про витребування майна із чужого незаконного володіння, повинна довести своє право власності на майно, що знаходиться у володінні відповідача. Згідно ч 1 ст. 60 ЦПК України кожна особа повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Суд не бере до уваги також посилання представника позивача, що доручення у зв'язку зі смертю довірителя втратило свою силу і є нікчемним, оскільки між померлим [PERSON] та [PERSON] фактично був укладений договір купівлі-продажу, що підтверджується розпискою про отримання грошових коштів, а також поясненнями свідка. За таких обставин, суд вважає, що ні позивач [PERSON], ні її представник не довели в судовому засіданні ті обставини, на які посилались в позовній заяві. Таким чином, виходячи з вищенаведеного суд вважає, що позовні вимоги позивача є необґрунтованими і такими, що не підлягають задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed