Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-08 00:00:00

1 березня 2017 року [PERSON] звернулась до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дітей. В обґрунтування позовних вимог позивачка зазначила, що перебуває у шлюбі з відповідачем з 19 серпня 1997 року. Від шлюбу мають дітей [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. Відповідач матеріальної допомоги на утримання дітей, які проживають разом із нею, не надає. На підставі наведеного позивачка просила стягнути з відповідача аліменти на її користь на утримання дітей в розмірі 1/3 частки всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно з дня подачі позовної заяви до суду до досягнення дітьми повноліття. В судовому засіданні позивачка зменшила позовні вимоги: просила стягнути з відповідача аліменти на утриманні дочки [PERSON], [INFO], в розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку (доходу), але не менше, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи стягнення від дня предявлення позову до суду і до досягнення дитиною повноліття. Відповідач в судове засідання не зявився, надав заяву, в якій позовні вимоги визнав частково: не заперечував проти стягнення з нього аліментів на утримання однієї дитини в розмірі 20% його заробітку, просив справу розглянути за його відсутності за участю представника [PERSON] Представник відповідача [PERSON] позовні вимоги визнав частково в розмірі 1/5 частини всіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не менше, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно Заслухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, дослідивши письмові докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню повністю. Судом встановлені такі обставини та відповідні до них правовідносини. Сторони перебувають у шлюбі з 19 серпня 1997 року, зареєстрованому Красноармійським міським відділом реєстрації актів громадянського стану, актовий запис № 320. Позивачка є матірю, а відповідач - батьком дитини [PERSON], [INFO], яка проживає разом із позивачкою та знаходиться у неї на утриманні. Відповідно до ст.180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч.ч.1-3 ст.181 СК України способи виконання батьками обов'язку утримувати дитинну визначаються домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Між сторонами не досягнуто домовленості щодо способу виконання обов'язку утримувати дитину відповідачем, який проживає окремо, у зв'язку з чим кошти на утримання дитини (аліменти) підлягають присудженню з нього за рішенням суду. При визначені розміру аліментів, які підлягають стягненню з відповідача, суд враховує, що відповідач працездатний, інших осіб, яких зобовязаний утримувати за законом, не має, дитина самостійного джерела засобів до існування не має. За таких обставин суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивачки аліменти на утримання неповнолітньої дитини в розмірі 1/4 частини усіх видів доходу відповідача, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку щомісячно, починаючи стягнення від дня предявлення позову до суду, тобто з 1 березня 2017 року, і до досягнення дитиною повноліття. Відповідно до ч.3 ст.88 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача в дохід держави судовий збір у зв'язку із тим, що позивачку, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору на підставі п.3 ч.1 ст.5 Закону України Про судовий збір. Згідно п.1 ч.1 ст.367 ЦПК України у справах про стягнення аліментів суд допускає негайне виконання рішень у межах суми платежу за один місяць.

Outcome: approved