Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-10 00:00:00

20 березня 2015 року позивачка [PERSON] звернулась до Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська із позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, поділ майна, стягнення аліментів. Ухвалою Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 05 квітня 2016 року позовні вимоги [PERSON] в частині поділу майна залишені без розгляду. Ухвалою Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 05 квітня 2016 року розєднано позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу та стягнення аліментів. Виділено в самостійне провадження позовні вимоги [PERSON] про стягнення аліментів та присвоєно зазначеній справі № 200/8425/16-ц. Обгрунтовуючи вимоги про стягнення аліментів, позивачка вказала, що з відповідачем по справі зареєструвала шлюб 15.12.2007 року у Бабушкінському відділі реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції Дніпропетровської області, актовий запис № 1359. Від шлюбу мають неповнолітню дитину сина [PERSON], [INFO], який мешкає разом з позивачкою та знаходиться на її утриманні. Відповідач не бере матеріальної участі у житті сімї, тому позивачка має намір отримувати від відповідача аліменти на утримання дитини. Їй відомо, що відповідач не отримує регулярного офіційного доходу у вигляді заробітної плати за трудовим договором або ж прибутку від здійснення господарської діяльності зареєстрованого субєкта господарювання, що не дає можливості визначити розмір частки від його заробітку, який можливо офіційно підтвердити, що є суттєвими обставинами для визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі. З урахуванням зазначеного, просила суд стягувати з відповідача аліменти на її користь на утримання сина [PERSON], [INFO], у твердій грошовій сумі у розмірі 2000 грн., починаючи з дня пред'явлення позову до суду та до досягнення дитиною повноліття. В судове засідання позивачка не зявилася, про явку в судове засідання була повідомлена належним чином, суду надала заяву, у якій просила суд розглянути справу у її відсутність, не заперечувала проти ухвалення по справі заочного рішення. Відповідач в судове засідання не зявився, про явку в судове засідання був повідомлений належним чином, суду причини неявки не повідомив. За таких обставин, суд, оскільки у справі достатньо матеріалів про взаємовідносини сторін, зі згоди представника позивача ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України, на підставі наявних у справі доказів. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги [PERSON] обґрунтовані і підлягають задоволенню з наступних підстав. Згідно ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільну справу в межах заявлених вимог і на підставі представлених сторонами доказів. Статтею 60 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Відповідно до ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і запереченні сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Судом встановлене наступне. Відповідач [PERSON] у свідоцтві Серії 1-КИ № 162246 про народження [PERSON], [INFO], зазначений батьком. У письмових запереченнях на позовну заяву від 08 червня 2015 року відповідач зазначив, що він забезпечує нормальний життєвий рівень, не має у своїй власності рухомого чи нерухомого майна, в тому числі автомобіля, квартири, будинку, земельної ділянки. В свою чергу позивач має можливість надавати допомогу, оскільки має постійне місце роботи, постійний заробіток, а також квартиру. На підставі ст. 180 Сімейного Кодексу України, батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу, тобто, визначення аліментів у твердій грошовій сумі. Враховуючи, що відповідач не надає позивачці допомогу на утримання дитини, хоча зобовязаний її надавати, суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 367 ЦПК України допустити негайне виконання рішення у межах сплати аліментних платежів за один місяць. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. При зверненні до суду із даним позовом, позивачка була звільнена від сплати судового збору на підставі п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», а тому судовий збір у розмірі 243,60 грн. підлягає стягненню з відповідача в дохід держави. На підставі ст.ст. 84, 180, 181, 182 СК України,

Outcome: approved