Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-25 00:00:00

19 червня 2019 року позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідача Первомайської селищної ради Вітовського району Миколаївської області, в якому просить визначити йому додатковий строк для подачі до нотаріуса заяви про прийняття спадщини, що відкрилася після смерті [PERSON] , померлої [INFO] , терміном в один місяць з дня набрання законної сили рішенням суду. В обґрунтування заявлених вимог, позивач посилається на те, що [INFO] померла його мати [PERSON] . Після її смерті відкрилася спадщина у вигляді квартири, що розташована за адресою: [ADDRESS] . Зазначена квартира належала спадкодавцю на підставі свідоцтва про право власності на житло від 10 жовтня 1998 року. [PERSON] ще за життя 21 лютого 2001 року був складений заповіт, відповідно до якого квартиру [ADDRESS] вона заповіла сину позивачу [PERSON] . В липні 2018 року він звернувся до приватного нотаріуса Вітовського районного нотаріального округу Миколаївської області Берднікової А.Ю. із заявою про прийняття спадщини. Водночас 24 липня 2018 року приватним нотаріусом винесена постанова про відмову у вчиненні нотаріальних дій, посилаючись на пропуск позивачем встановленого законом шестимісячного строку. Зазначив, що адвокатом, до якого він звертався за юридичною допомогою роз`яснив йому, що він має право звернутися до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини протягом трьох років після смерті спадкодавця. Тому, будучи веденим в оману [PERSON] , він вчасно не звернувся до нотаріуса. До того ж, не отримав повідомлення від нотаріуса про наявність заповіту. Оскільки причини пропуску шестимісячного строку для прийняття спадщини позивач вважає поважними, тому він звернувся до суду з позовом та просить його задовольнити. Позивач та його представник в судове засідання не з`явилися, від його представника до суду надійшла заява з проханням розглядати справу за її відсутності, заявлені позовні вимоги свого довірителя підтримує в повному обсязі, просить їх задовольнити. Відповідач Первомайська селищна рада Вітовського району Миколаївської області в судове засідання свого представника не направила, надіслала до суду заяву з проханням розглядати справу за відсутністю представника селищної ради, заявлені позовні вимоги визнає в повному обсязі, не заперечує проти їх задоволення. Оскільки розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, то, відповідно до частини 2 статті 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою відео та звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Відповідно до\~частини 3\~статті 200\~ЦПК України,\~за результатами\~підготовчого провадження\~суд ухвалює\~рішення у\~випадку визнання\~позову відповідачем. Частиною 4 зазначеної статті передбачено, що ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу. В судовому засіданні проголошено вступну та резолютивну частину. Дослідивши матеріали справи, розглядаючи справу в межах заявлених вимог та на підставі наданих доказів судом встановлено наступне. Відповідно до свідоцтва про смерть від 24 грудня 2017 року, серії [NUMBER] , [PERSON] померла [INFO] , актовий запис від 24 грудня 2017 року № 13071, зроблений Одеським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області (а.с.11). 21 лютого 2001 року вона склала заповіт відповідно до якого жилу квартиру, що належить їй на праві особистої власності, що розташована за адресою: [ADDRESS] вона заповіла своєму синові [PERSON] . Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на вказану квартиру, яка належала померлій на підставі свідоцтва про право на житло від 10 жовтня 1998 року (а.с. 14) та яку вона придбала у ЗАТ «Таврія Агро» (а.с. 19). Факт належності спадкодавцю квартири підтверджується розпорядженням ЗАТ «Таврія Агро» про надання дозволу на її приватизацію та технічним паспортом на кватиру, де саме [PERSON] зазначена, як власник квартири. Спадкоємцем першої черги за заповітом є позивач, який є син померлої, що підтверджується свідоцтвом про народження від 17 грудня 1971 (а.с. 12), де в графі мати вказана [PERSON] (а.с. 10). Статтею 1218 Цивільного кодексу України встановлено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно з статтею 1223 право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Відповідно до ст. 1233 ЦК України заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. На заповіт, як односторонній правочин розповсюджуються загальні норми цивільного законодавства стосовно підстав та наслідків визнання недійсності правочинів. Згідно зі ст. 1234 ЦК України право на заповіт має фізична особа з повною цивільною дієздатністю. Право на заповіт здійснюється особисто. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Як зазначено\~в частині\~1\~статті 1269\~ЦК України\~спадкоємець,\~який бажає\~прийняти спадщину,\~але на\~час відкриття\~спадщини не\~проживав постійно\~із спадкодавцем,\~має подати\~до нотаріальної\~контори заяву\~про прийняття\~спадщини. Згідно зі статтею 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини, тобто смерті спадкодавця. Відповідно до частини 3 статті 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може продовжити строк на подачу заяви про прийняття спадщини, якщо він визнає причини пропуску строку поважними. Як зазначено у пункті 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування», вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, суд вирішує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця для вчинення цих дій. Правила частини третьої статті 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої зави; 2) ці обставини визнані судом поважними. Такий правовий висновок висловлений Верховним Судом України у постанові від 23 серпня 2017 року № 6-1320цс17. З урахуванням наведеного, якщо спадкоємець пропустив шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини з поважних причин, закон гарантує йому право на звернення до суду з позовом про визначення додаткового строку на подання такої заяви. Предметом дослідження є поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Верховний Суд у своїй постанові від 26 червня 2019 року у справі № 565/1145/14 висловив свою позицію, що поважними причинами пропуску строку визнаються, зокрема: 1) тривала хвороба спадкоємців; 2) велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна; 3) складні умови праці, які, зокрема, пов`язані з тривалими відрядженнями, в тому числі закордонними; 4) перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил України; 5) необізнаність спадкоємців про наявність заповіту тощо. Тобто, необізнаність спадкоємця про наявність заповіту є поважною причиною пропуску строку для прийняття спадщини. Відповідно до змісту статті 63 Закону України «Про нотаріат» (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) нотаріус або в сільських населених пунктах - посадова особа органу місцевого самоврядування, уповноважена на вчинення нотаріальних дій, отримавши від спадкоємців повідомлення про відкриття спадщини, зобов`язана повідомити про це тих спадкоємців, місце проживання або роботи яких відоме. Нотаріус або посадова особа органу місцевого самоврядування, уповноважена на вчинення нотаріальних дій, також може зробити виклик спадкоємців шляхом публічного оголошення або повідомлення у пресі. Судом встановлено, що спадкова справа після смерті [PERSON] , померлої [INFO] не заводилася. Отже, Закон пов`язує виникнення у нотаріуса або особи, уповноваженої на вчинення нотаріальних дій, обов`язку здійснювати дії щодо сповіщення спадкоємців, місце проживання або роботи яких відоме, з моментом заведення спадкової справи, чому передує звернення спадкоємця із заявою про прийняття спадщини. Тобто нотаріусом не були здійснені повідомлення та виклик спадкоємця за заповітом, хоча закон пов`язує виникнення у нотаріуса обов`язку здійснювати дії щодо сповіщення спадкоємців, місце проживання або роботи яких відоме, з моментом заведення спадкової справи. Крім цього, пунктом 1 частини 1 статті 49 ЦПК України передбачено право відповідача на визнання позову (всі або частину позовних вимог) на будь-якій стадії судового процесу. Як зазначено в частині й статті 206 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. Встановивши, що [PERSON] був необізнаний про наявність заповіту, складеного на його користь, спадкова справа нотаріусом після смерті спадкодавця [PERSON] , померлої [INFO] , не заводилася, й відповідно не були здійснені повідомлення та виклик спадкоємця за заповітом, суд вважає причини пропущення строку прийняття спадщини поважними, що відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України є підставою для визначення позивачу додаткового строку, достатнього для подання заяви про прийняття спадщини. Крім цього, визнання відповідачем позову не порушує прав інших осіб, оскільки спадкоємців першої черги окрім позивача не має, та він єдиний хто має намір прийняти спадщину, тому суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню.

Outcome: approved