Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-23 00:00:00

21.04.2021 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, мотивуючи свої вимоги тим, що спільне життя з відповідачкою не склалося, шлюбні відносини фактично припинені через різні типи характерів, різні погляди на життя та сімейні цінності, що призвело до розпаду сім`ї. Від шлюбу мають неповнолітніх дітей [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Сторони проживають окремо, спільного господарства не ведуть, сім`я існує формально, тому збереження шлюбу та подальше спільне життя буде суперечити інтересам сторін. Подальше перебування у шлюбі вважає недоцільним та неможливим, тому звернувся до суду з вказаним позовом. Ухвалою Новосанжарського районного суду Полтавської області від 30.04.2021 року відкрито провадження у справі, призначено підготовче судове засідання. Позивач в судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримав в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з`явилася, надала заяву про розгляд справи за її відсутності, позов визнає повністю. Просить після розірвання шлюбу повернути дошлюбне прізвище [PERSON] . Відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України, особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Всебічно та повно з`ясувавши обставини справи, об`єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи, надавши їм оцінку у сукупності з оголошеними та дослідженими матеріалами справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню у зв`язку з наступним. У відповідності зі ст.ст. 12, 13 ЦПК України, суд розглядає справи на принципах змагальності і диспозитивності, у межах заявлених позовних вимог на підставі доказів, наданих сторонами. Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Згідно ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явленим одним із подружжя. Згідно ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що 16 серпня 2008 року у відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Новосанжарського районного управління юстиції у Полтавській області було зареєстровано шлюб між [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , актовий запис № 51. Після державної реєстрації шлюбу відповідачка змінила прізвище на [PERSON] (а.с. 11). Від спільного проживання сторони мають неповнолітніх дітей [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , батьками яких в свідоцтвах про народження записані сторони по справі (а.с. 9). Стаття 51 Конституції України передбачає, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Аналогічні приписи викладені у ст. 24 СК України, у якій, крім іншого передбачено, що примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Виходячи із змісту ч. 3, 4 ст. 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Судом встановлено, що подальше спільне сімейне життя подружжя та збереження шлюбу неможливе і суперечитиме інтересам обох сторін. За вказаних обставин шлюб підлягає розірванню. Відповідно до ч. 2 ст. 114 СК України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Суд також вважає за необхідне роз`яснити, що згідно абз. 2 ч. 3 ст. 115 СК України документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. У відповідності зі ст. 113 СК України, особа, яка змінила прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Суд приймає до уваги, що відповідачка після розірвання шлюбу бажає повернути дошлюбне прізвище [PERSON] . Як вбачається з свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 12.12.1987 року прізвище відповідачки [PERSON] до державної реєстрації шлюбу - [PERSON] . Позивач не ставить питання про відшкодування судового збору. На підставі викладеного та

Outcome: approved