Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-08 00:00:00

20.06.2014 року [PERSON] звернувся до суду з вказаним позовом, посилаючись на те, що 03.06.2006 року, близько 16 години, за місцем постійної роботи на підприємстві відповідача - філії «Вільногірський ГМК» ПрАТ «Кримський ТИТАН», стався нещасний випадок, пов'язаний з виконанням ним своїх робочих обов'язків, тобто пов'язаний з виробництвом, в результаті якого, він та інші вантажники з його бригади отруїлися речовиною, яка знаходилася в середині вагонів, які вони очищали. В результаті отруєння, він та вантажники з його бригади звернулися до лікувальної установи за направленням медичного працівника комбінату 03.06.2006 року його було шпиталізовано до стаціонару і після лікування, 23.06.2006 року виписано. На момент виписки із лікарні у нього було діагностовано вегето-судинна дистонія на фоні не уточненого інтоксикаційного синдрому, тривалий субфебрилитет неясного ґенезу. Остаточний діагноз визначено не було в зв'язку з відсутністю інформації із токсикологічної лабораторії міської та обласної СЕС. За даним фактом групового отруєння на підприємстві було організовано та проведено спеціальне комісійне розслідування нещасного випадку за результатами якого, відносно позивача складено акт форми НВП, який було затверджено 26.06.2006 року, та акт форми Н-5, який також було затверджено 26.06.2006 року. Тобто було зроблено висновок, що нещасний випадок не пов'язано з виробництвом. Позивач з таким рішенням комісії не погодився і разом з іншими членами бригади звернувся до суду. Постановою Вільногісркього міського суду Дніпропетровської області від 27.12.2010 року зобов'язано Криворізьке гірничопромислове територіальне управління державної служби гірничого нагляду та промислової безпеки України організувати та провести повторне спеціальне розслідування групового нещасного випадку, який мав місце 03.06.2006 року в іншому складі комісії. 12.12.2013 року було складено і підписано акт форми Н-5. Комісія дійшла висновку, що не може визнати погіршення стану здоров'я позивача, яке сталося 03.06.2006 року при мийці вагонів таким, що пов'язане з виробництвом. Також комісією щодо позивача складно акт форми НПВ № 2-06, тобто було визначено, що нещасний випадок, який стався з позивачем, не пов'язаний з виробництвом. Позивач з таким рішенням комісії не погоджується, вважає, що нещасний випадок пов'язаний з виробництвом, ушкодження здоров'я заподіяне йому під час виконання трудових обов'язків у відповідача, що є підставою для відшкодування відповідачем йому моральної шкоди. В зв'язку з цим, позивач просить суд визнати груповий нещасний випадок, який стався в тому числі з ним, таким, що пов'язаний з виробництвом, визнати недійсним та скасувати акти за формою Н-5 та акт № 2-06 за формою НПВ, зобов'язати відповідачів скласти акти за формою Н-1 та формою Н-5 про розслідування групового нещасного випадку, зобов'язати Криворізьке гірничопромислове територіальне управління державної служби гірничого нагляду та промислової безпеки України затвердити та ПрАТ «Кримський ТИТАН» затвердити ці акти. Стягнути з ПрАТ «Кримський ТИТАН» в особі філії «ВГМК» моральну шкоду в сумі 20 000 грн. (а.с. 1-5, 73-77). Позивач та його представник в судове засідання з'явилися, позов та його обґрунтування підтримали в повному обсязі, просили задовольнити. Представник відповідача Криворізького гірничопромислового територіального управління державної служби гірничого нагляду та промислової безпеки України в судове засідання не з'явився, про день, час та місце судового розгляду повідомлений належним чином, подав до суду письмові заперечення проти позову, позов не визнав (т. 1 а.с. 127-129). Представник ПрАТ «Кримський ТИТАН» в особі філії «Вільногірський гірничо-металургійний комбінат» в судове засідання не зявився, про день, час та місце судового розгляду повідомлений належним чином, до суду подав заяву про розгляд справи за його відсутності, позов не визнав. Представник відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у Верхньодніпровському районі Дніпропетровської області в судове засідання з'явилася, позов не визнала, просила в його задоволенні відмовити з тих підстав, що акти складено вірно, цей випадок не пов'язаний з виробництвом, що підтверджується медичними висновками. Суд вважає за можливе розглядати справу за відсутності не з'явившихся осіб. Заслухавши пояснення позивача, представників позивача та відповідача, ознайомившись з письмовими запереченнями преставника відповідача Криворізького гірничопромислового територіального управління державної служби гірничого нагляду та промислової безпеки України, дослідивши докази по справі, суд дійшов наступного висновку. Судом встановлено та матеріалами справі підтверджено, що [PERSON] з 04.12.2000 року і на момент настання нещасного випадку працював вантажником з відвантаження концентратів філії «Вільногірський ГМК» ПрАТ «Кримський ТИТАН» (т. 2 а.с. 16) На теперішній час звільнений. 03.06.2006 року під час роботи [PERSON] у складі бригади вантажників з відвантаження концентратів, яка отримала наряд-завдання на помивку вагонів рухомого складу, з ним трапився нещасний випадок, а саме, близько 16 год. 30 хвл., після закінчення обробки вагонів № 1, 2, 3, йому погіршало (стало нудити). В подальшому погіршення стану здоров'я відчули інші члени бригади. О 18 год. 20 хвл. вантажники звернулися до медсестри поліклініки комбінату зі скаргами на біль у шлунку, важке дихання, головну біль, запаморочення, нудоту, неприємний запах. Зважаючи на массове звернення, вона відправила їх до міської лікарні машиною комбінату. Вказані обставини викладені в пояснювальних записках безпосередніх свідків, позивача та інших членів бригади, протоколах їх опитування (т. 1 а.с. 203-249), в тексті актів форми НПВ та Н-5, складених у 2013 році (т. 1 а.с. 41-68). Факт звернення позивача до поліклініки комбінату також підтверджується пояснювальною запискою медичної сестри, а звернення до лікарні -копією журналу (т. 1 а.с. 30, 244). Згідно виписки з історії хвороби № 2233, [PERSON] було шпиталізовано до лікарні 03.06.2006 року зі скаргами на слабкість, запаморочення, відчуття металу на язиці, пощипування язика, первинний діагноз: «гостре екзогенне інгаляційне комбіноване отруєння невідомою речовиною», призначено лікування та викладено обставини, при яких позивач отруївся на підприємстві при виконання своїх трудових обов'язків (т. 1 а.с. 27). Із 03.06.2006 року по 23.06.2006 року [PERSON] перебував на стаціонарі і був виписаний з діагнозом: «вегетативно судинна дистонія на фоні не уточненого інтоксикаційного синдрому, тривалий субфебрилитет неясного ґенезу» (т. 1 а.с. 25, 26). Вказані факти також підтверджуються листом головного лікаря Вільногірської міської лікарні від 13.06.2006 року за № 12/549 (т. 1 а.с. 180, 181). До матеріалів справи долучені копії повідомлення про нещасний випадок виробничого характеру, що стався з позивачем 03.06.2006 року приблизно о 17 год. 30 хвл. (т. 1 а.с. 31), а також книги нарядів від 12.04.2006 року (т. 2 а.с. 5, 6), журналу реєстрації інструктажів з питань охорони праці на робочому місці з підписами позивача (т. 2 а.с. 7, 8)., протокола засідання комісії по переврці знань з питань охорони праці від 23.02.2006 року (т. 2 а.с. 10, 11). За результатами проведенного у 2006 році спеціального комісійного розслідування нещасного випадку були складені акт форми Н-5, затверджений 26.06.2006 року та акт форми НПВ № 2 у відношенні позивача. Не погодившись з цим, позивач та інші члений його бригади звернулися до суду. Постановою Вільногірського міського суду Дніпропетровської області від 27.12.2010 року адміністратвиний позов [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] про визнання незаконними дій посадових осіб підприємства, визнання акту про нещасний випадок, не повязаний з виробництвом недійсним, та про проведення повторного (додаткового) розслідування групового нещасного випадку на виробництві задоволено частково. Зобов'язано Криворізьке гірничопромислове територіальне управління державної служби гірничого нагляду та промислової безпеки України організувати і провести повторне спеціальне розслідування групового нещасного випадку, який мав місце 03.06.2006 року в філії «Вільногірський гірничо-металургійний комбінат» ЗАТ «Кримський ТИТАН» з позивачами в іншому складі комісії. В задоволенні решти позовних вимог - відмовлено. Суд дійшов висновку, що акти форми НПВ та форми Н-5 були затверджені 26.06.2006 року та були складені без встановлення та врахування усіх обставин групового нещасного випадку, висновки в актах про відсутність основних та супутніх причин нещасного випадку зроблено необґрунтовано, з посиланням не на результати дослідження речовини, що знаходилась у вагонах і безпосередньо викликала отруєння як позивача, так і інших робітників, а на повідомлення санітарного лікаря Дніпропетрвоської області щодо дії на організм людини хімічної речовини - сульфат амонію у випадку реакції з водою, тобто не були виконані приписи Порядку розслідування нещасних випадків, який діяв на той час. На теперішній час відомостей про те, що вказане судове рішення змінене, скасоване або не набрало законної сили матеріали справи не містять (а.с. т. 1 а.с. 21-23). Комісією, призначеною наказом від 03.03.2012 року № 40-р, у період з 5 оп 20 березня 2012 року, проведено повторне спеціальне розслідування нещасного випадку, що стався 03.06.2002 року з вантажниками з відвантаження концентрату транспортно-експедиційного управління філії «Вільногірський гірник - мателургійний комбінат ЗАТ «Кримський титан» [PERSON] та іншими особами (т. 1 а.с. 9). На виконання зазначеної вище постанови суду, за результатами повторного спеціального розслідування групового нещасного випадку, що стався 03.06.2006 року, комісією за участі роботодавця ПрАТ «Кримський титан» було складено, підписано та затверджено 12.12.2013 року керівником установи Криворізького гірничопромислового територіального управління державної служби гірничого нагляду та промислової безпеки України акт форми Н-5, в якому зазначалось, що причиною настання нещасного випадку (розділ 4. акту), основною є психофізіологічна, 31 - інші причини (раптове погіршення стану здоров'я, в тому числі і у позивача, не обумовлене шкідливими та небезпечними виробничими факторами). Супутні причини - відсутні. Висновок комісії (розділ 6. акту): впливу небезпечних чи шкідливих виробничих факторів, які призвели до раптового погіршення стану здоров'я, в тому числі і позивача, під час виконання позивачем та іншими працівниками трудових обов'язків не вбачається. Комісія не може визнати погіршення стану здоров'я позивача, яке сталось 03.06.2006 року при мийці вагонів таким, що пов'язане з виробництвом (т. 1 а.с. 51-68). Технічний інспектор праці ПМГУ Клімов Т.І., технічний інспектор Незалежної профспілки гірників України гірничо-металургійного та машинобудівного комплексу України Бондар О.В., заступник голови первинної профспілкової організації незалежної профспілки гірників України Вільногірського ГМК Пойда С.М., які входили до складу комісії з розслідування нещасного випадку підписали оскаржувані акти з окремою думкою, оскільки не були згодні з визначенням груповного нещасного випадку як нещасного випадку не пов'язаного з виробництвом, оскільки він стався з робітниками під час виконання трудових обов'язків, та вимагає скласти акт Форми Н-1, висновки комісії із спеціального розслідування даного нещасного випадку є такими що не відповідають фактичним обставинам, не взято до уваги консультативний висновок № 4 від 23.01.2013 року наданий [PERSON] в Поліклініці Інституту екогігієни і токсикології ім.. Л.І.Медведя, де вказано, що розвинутий у [PERSON] після червня 2006 року хронічний бронхіт вірогідно є наслідокм токсичної дії аміаку на бронхо-легеневу систему хворого. Також не виконані вимоги п. 14, 17 Порядку розслідування та ведення обліку нещасних випадків, професійних захворювань і аварій на виробництві, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 24.08.2004 р. за № 1112, не правильно встановлений час, коли відбувся нещасний випадок, не визначені причини нещасного випадку (т. 1 а.с. 63-68). Також зазначеною вище комісією було складено стосовно позивача акт форми НПВ № 2-06, в розділі 6 якого, було зазначено, що вид події відсутній та шкідливий або небезпечний фактор та його значення немає. В розділі 7 акту, причиною нещасного випадку зазначено основна: психофізіологічна, 31 - інші причини (раптове погіршення стану здоров'я, не обумовлене шкідливими або небезпечними виробничими факторами), супутні причини відсутні. Тобто було визначено, що нещасний випадок, який також стався з позивачем, не пов'язаний з виробництвом (т. 1 а.с. 41-50). Консультативним висновком № 4 від 23 січня 2013 р., зробленого спеціалістами поліклініки Інституту екогігієни і токсикології ім. Л.І. Медведя МОЗ України, встановлено, що розвинутий в позивача після червня 2006 року хронічний бронхіт, вірогідно є наслідком токсичного впливу аміаку на бронхо-легеневу систему (т. 1 а.с. 15). Висновком експертного дослідження в галузі охорони праці та безпеки життєдіяльності № 3927 від 22.06.2012 р., складеного Харківським НДІ судових експертиз ім. М.С. Бокаріуса, встановлено, що при виконанні робіт з очищення лопатами та мітлами від залишків хімічних речовин, а саме сульфату амонію та гідроксиду кальцію вагонів застосування [PERSON] та іншими особами засобу індивідуального захисту респіратора ШБ-1 «Лепесток-200» забезпечувало безпечне виконання цих робіт, але при застосуванні в цих роботах води для миття вагонів, вода почала реагувати з залишками добрив з утворенням розчину аміаку у воді (аміачна вода або нашатирний спирт), які розпадались на аміак та воду, в цьому разі респіратори ШБ-1 «Лепесток-200» не виконували захисну функцію (т. 1 а.с. 17-20). Вказаною експертною установою виготовлено висновок експертного дослідження речовин хімічних виробництв та спеціальних хімічних речовин № 3926, складений 16.05.2012 р., згідно до якого, при взаємодії речовин - сульфату амонію та гідроокису кальцію, які знаходились у вагонах, які розвантажувались, з водою утворюється аміак, який відноситься до шкідливих речовин (т. 1 а.с. 10-12). Згідно листа головного санітарного лікаря Дніпропетровської обаласті, сульфат амонію (сірчанокислий амоній) - є агресивною речовиною, особливо при зволоженні, тому що містить вільну сірчану кислоту (т. 1 а.с. 202). Позивач посилається на погіршення стану здоров'я пов'язуючи це з нещасним випадком на виробництві, який стався 03.06.2006 року, на підтвердження чого надав копії листів непрацездатності за період з 2006 року суд приймає до уваги листок непрацездатності Серії ААП № 959956 з урахуванням консультативного висновку № 4 від 23 січня 2013 р., зробленого спеціалістами поліклініки Інституту екогігієни і токсикології ім. Л.І. Медведя МОЗ України, встановлено, що розвинутий в позивача після червня 2006 року хронічний бронхіт, вірогідно є наслідком токсичного впливу аміаку на бронхо-легеневу систему (т. 1 а.с. 32-35). Однак, доказів того, що остеохондроз та гострий пієлонефрит пов'язані із нещасним випадком на виробництві, позивачем суду не надано та такі медичні документи в матеріалах справи не містяться (т. 1 а.с. 33, 35). За змістом ст. ст. 3, 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України. Вiдповiдно до ч. 3 ст. 10, ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести тi обставини, на якi вона посилається як на пiдставу своїх вимог i заперечень, а ч. 1 ст. 11 ЦПК України встановлює, що суд розглядає справу за зверненням фiзичних чи юридичних осiб, поданим вiдповiдно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог i на пiдставi доказiв, наданих сторонами та iншими особами, якi беруть участь у справi. Згідно ч. 3 ст. 61 ЦПК України, обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Відповідно до положень ч. 1, 2 ст. 14 ЗУ «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності» нещасний випадок - це обмежена в часі подія або раптовий вплив на працівника небезпечного виробничого фактора чи середовища, що сталися у процесі виконання ним трудових обов'язків, внаслідок яких заподіяно шкоду здоров'ю або настала смерть. Перелік обставин, за яких настає страховий випадок, визначається Кабінетом Міністрів України за поданням центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сферах трудових відносин, соціального захисту населення. Вiдповiдно до п. 14 Порядку розслідування та ведення обліку нещасних випадків, професійних захворювань і аварій на виробництві, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 24.08.2004 р. за № 1112 визнаються пов'язаними з виробництвом нещаснi випадки, що сталися з працiвниками пiд час виконання трудових обов'язкiв, у тому числi у вiдрядженнi, а також тi, що сталися у перiод, зокрема, перебування на робочому місці, на території підприємства або в іншому місці, пов'язаному з виконанням роботи, починаючи з моменту прибуття працівника на підприємство до його відбуття, який повинен фіксуватися відповідно до вимог правил внутрішнього трудового розпорядку підприємства, у тому числі протягом робочого та надурочного часу, або виконання завдань роботодавця в неробочий час, під час відпустки, у вихідні, святкові та неробочі дні. Згідно п. 40, 46, 51 Порядку розслідування та ведення обліку нещасних випадків, професійних захворювань і аварій на виробництві, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 24.08.2004 р. за № 1112, спеціальному розслідуванню підлягають, зокрема, групові нещасні випадки, які сталися одночасно з двома і більше працівниками, незалежно від ступеня тяжкості ушкодження їх здоров'я. Спеціальна комісія зобов'язана, зокрема, зясувати обставини і причини нещасного випадку, визначити, чи пов'язаний цей випадок з виробництвом. За результатами спеціального розслідування складаються акт форми Н-5, акт форми Н-1 стосовно кожного потерпілого, нещасний випадок з яким визнано таким, що пов'язаний з виробництвом. Вiдповiдно до положень п. 42 Порядку розслiдування та ведення облiку нещасних випадкiв, професiйних захворювань i аварiй на виробництвi, затвердженого постановою Кабiнету Мiнiстрiв України, затвердженого постановою КМУ № 1112 вiд 25 серпня 2004 року, спеціальне розслідування нещасного випадку (крім випадків, передбачених пунктом 43 цього Порядку) проводиться комісією із спеціального розслідування нещасного випадку (далі - спеціальна комісія), що призначається наказом керівника територіального органу Держнаглядохоронпраці за місцезнаходженням підприємства або за місцем настання нещасного випадку, якщо він стався з особою, яка забезпечує себе роботою самостійно, чи внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, за погодженням з органами, представники яких входять до її складу. Аналогічні положення містить п. 38 Порядку проведення розслідування та ведення обліку нещасних випадків, професійних захворювань і аварій на виробництві розслідування та ведення обліку нещасних випадків, професійних захворювань і аварій на виробництві, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 30.11.2011 р. за № 1232. Повторне спеціальне розслідування обставин і причин настання нещасного випадку було проведено за правилами, передбаченими Порядком розслідування та ведення обліку нещасних випадків, професійних захворювань і аварій на виробництві, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 24.08.2004 р. за № 1112, що вбачається з наказу Криворізького гірничопромислового територіального управління державної служби гірничого нагляду та промислової безпеки України від 03.03.2012 року та випливає зі змісту постанови Вільногірського міського суду від 27.12.2010 року (т. 1 а.с. 9, 21-23). Кабінет Міністрів України постановою від 30 листопада 2011 р. № 1232 затвердив Порядок проведення розслідування та ведення обліку нещасних випадків, професійних захворювань і аварій на виробництві. Урядова постанова та затверджений нею Порядок набирають чинності з 1 січня 2012 року (при цьому втрачає чинність Порядок розслідування та ведення обліку нещасних випадків, професійних захворювань і аварій на виробництві НПАОП 0.00-6.02-04, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 25.08.2004 р. №1112). Пунктом 54 Порядку проведення розслідування та ведення обліку нещасних випадків, професійних захворювань і аварій на виробництві розслідування та ведення обліку нещасних випадків, професійних захворювань і аварій на виробництві, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 30.11.2011 р. за № 1232, який є чинним на час складання оскаржуваних актів, передбачено, що рішення спеціальної комісії в іншому складі щодо результатів повторного (додаткового) спеціального розслідування обставин і причин настання нещасного випадку може бути оскаржене лише у судовому порядку. Згідно п. 59 Порядку розслiдування та ведення облiку нещасних випадкiв, професiйних захворювань i аварiй на виробництвi, затвердженого постановою Кабiнету Мiнiстрiв України, затвердженого постановою КМУ № 1112 вiд 25 серпня 2004 року у разі незгоди потерпілого, із змістом затвердженого акта форми Н-5, форми Н-1 (або форми НПВ) рішення спеціальної комісії може бути оскаржено у судовому порядку. Заявлені позивачем вимоги фактично зводяться до оспорювання рішення спеціальної комісії, яке міститься в затвердженому акті за формою Н-5, складеному за наслідками розслідування нещасного випадку, що трапився з потерпілим в червні 2006 року, та зобов'язання відповідачів скласти акт за формою Н-1 і такі вимоги підлягають розгляду в суді в порядку цивільного судочинства, що відповідає правовій позиції, висловленій Верховний Судом України у справі № 29цс13. Як зазначив позивач та вбачається з матеріалів справи, нещасний випадок з позивачем стався 03.06.2006 року, о 18 год. 25 хвл. (час встановлено комiсiєю з розслiдування нещасного випадку), у робочий час, на території підприємства під час виконання ним своїх робочих обов'язків. При цьому постраждали також інші особи, оскільки було проведено спеціальне розслідування групового нещасного випадку, однак питання визнання групового нещасного випадку таким, що пов'язаний з виробництвом щодо інших постраждалих осіб не є предметом даного судового розгляду. Оцінивши надані докази, а саме, медичні документи та матеріали спеціального розслідування у їх сукупності та взамозв'язку, суд приходить до висновку, що позивачем доведено обставини, на які він посилається на підтвердження своїх позовних вимог, у зв'язку з чим факт групового нещасного випадку, який стався в тому числі і з позивачем, 03 червня 2006 року під час його перебування на своєму робочому місці ТЕУ філії «Вільногірський гірничо-металургійний комбінат» приватного акціонерного товариства «Кримський ТИТАН» та виконання ним своїх робочих обов'язків вантажника з відвантаження концентрату на зазначеному підприємстві можливо визнати таким, що пов'язаний з виробництвом та визнати недійсним та скасувати акт повторного спеціального розслідування групового нещасного випадку за формою Н-5 від 03.12.2013 року та акт № 2-06 за формою НВП. В частині визнання того, що нещасний випадок на виробництві стався з позивачем після 15 години, суд вважає за необхідне відмовити, оскільки в позовній заяві [PERSON] зазначає, що нещасний випадок стався після 16 години, а комiсiєю з розслiдування нещасного випадку встановлено, що нещасний випадок стався о 18 год. 25 хвл. Суд також вважає за можливе зобов'язати Криворізьке гірничопромислове територіальне управління державної служби гірничого нагляду та промислової безпеки України скласти акт за формою Н-1 та акт за формою Н-5 за фактом нещасного випадку, який стався з [PERSON] 03.06.2006 року. Слід зазначити, що суд тільки зобов'язує відповідача скласти такі акти за встановленою формою, а розслідування і встановлення причин нещасного випадку та складання після цього акта про нещасний випадок належить до компетенції комісії з розслідування нещасного випадку. В частині зобов'язання інших відповідачів скласти такі акти, суд вважає за необхідне відмовити, оскільки положеннями діючого законодавства такий обов'язок щодо складання актів за форми Н-1 та Н-5 на роботодавця та відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у Верхньодніпровському районі Дніпропетровської області при проведенні спеціального розслідування безпосередньо не покладається. Що стосується вимоги позивача про зобов'язання ПрАТ «Кримський ТИТАН» та Криворізьке гірничопромислове територіальне управління державної служби гірничого нагляду та промислової безпеки України затвердити акти за формою Н-1 та за формою Н-5, суд вважає, що вказана вимога заявлена передчасно, виходячи зі змісту ст.ст. 3,4 ЦПК України. Відповідно до положень ч. 2 ст. 153 КЗпП, ч. 1 ст. 6, ст. 13 ЗУ «Про охорону праці» забезпечення безпечних і нешкідливих умов праці покладається на власника або уповноважений ним орган. Згідно ст. 173 КЗпП шкода, заподіяна працівникам каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я, пов'язаним з виконанням трудових обов'язків, відшкодовується у встановленому законодавством порядку. Статтею 237-1 КЗпП передбачено відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику провадиться у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв'язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. Порядок відшкодування моральної шкоди визначається законодавством. Згідно роз'яснень п. 13 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» (із відповідними змінами), відповідно до статті 237-1 КЗпП України за наявності порушення прав працівника у сфері трудових відносин, яке призвело до його моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв'язків чи вимагає від нього додаткових зусиль для організації свого життя, обов'язок по відшкодуванню моральної (немайнової) шкоди покладається на власника або уповноважений ним орган незалежно від форми власності, виду діяльності чи галузевої належності. Відповідно до Рішення Конституційного Суду України від 08.10.2008 року № 20-рп2008р., статтею 1167 Цивільного кодексу України та статтею 237-1 КЗпП України громадянам, що потерпіли від нещасного випадку або професійного захворювання, надано право на відшкодування моральної шкоди за рахунок власника або уповноваженого ним органу (роботодавця). Виходячи з того, що позивач під час виконання трудових обов'язків є потерпілим від нещасного випадку на виробництві і ушкодження здоров'я заподіяне потерпілому під час виконання трудових обов'язків, що спричинило йому моральні та фізичні страждання, суд вважає доведеним, що позивачу спричинена моральна шкода з вини ПрАТ «Кримський ТИТАН» в особі філії «Вільногірський гірничо-металургійний комбінат», який не створив безпечних умов праці, відповідно до положень ст. 153 КЗпП та ст. 13 ЗУ «Про охорону праці». Відповідно до роз'яснень п. 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995р., з подальшими змінами, «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», відповідно до якого, розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає в межах заявлених вимог залежно від характеру та обсягу заподіяних позивачеві моральних і фізичних страждань, з урахуванням в кожному конкретному випадку ступеня вини відповідача та інших обставин. Зокрема, враховується характер і тривалість страждань, стан здоров'я потерпілого, істотність вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, конкретних обставин по справі і наслідків, що наступили. Суд звертає увагу на те, що консультативним висновком № 4 від 23 січня 2013 р., зробленого спеціалістами поліклініки Інституту екогігієни і токсикології ім. Л.І. Медведя МОЗ України, встановлено, що розвинутий в позивача після червня 2006 року хронічний бронхіт, вірогідно є наслідком токсичного впливу аміаку на бронхо-легеневу систему, інтенсивності і довготривалості фізичних і психічних страждань позивача, з урахуванням істотності вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, те, що позивач працездатність не втратив, недоведеність наявності будь-яких наслідків для здоров'я позивача в зв'язку з нещасним випадком, пов'язаних з іншими захворюваннями, що встановлено в судовому засіданні, розглядаючи справу у рамках обґрунтування моральної шкоди, застосовуючи принципи розумності та справедливості, суд вважає, що сума у 1000 грн. буде достатньою для відшкодування моральної шкоди, яку отримав позивач внаслідок ушкодження здоров'я. Підстави для задоволення позову у повному обсязі та стягнення іншої грошової суми на відшкодування моральної шкоди відсутні. Сума вказана без урахування податку на доходи та обов'язкові збори. Враховуючи вищевикладене, суд вважає позовнi вимоги [PERSON] такими, що пiдлягають частковому задоволенню. В іншій частині позову слід відмовити. Оскільки спір має трудовий характер і позивач не сплачував судовий збір при поданні позову, а відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у Верхньодніпровському районі Дніпропетровської області звільнено за ЗУ «Про судовий збір» від сплати судового збору, таким чином, суд стягує в рівних частинах з Криворізького гірничопромислового територіального управління державної служби гірничого нагляду та промислової безпеки України та ПРаТ «Кримський ТИТАН» в особі філії «Вільногірський гірничо-металургійний комбінат» на користь держави судовий збір в сумі 243 грн. 60 коп., тобто по 121 грн. 80 коп. з кожного.

Outcome: partial