Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-15 00:00:00

21 вересня 2018 року [PERSON] звернулась до Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області з вказаним позовом. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що з відповідачем перебувала у зареєстрованому шлюбі. Від спільного подружнього життя у них народилась дитина [PERSON], [INFO]. Рішенням Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області від 16 жовтня 2012 року з відповідача на користь позивача стягуються аліменти на утримання неповнолітньої дитини [PERSON], [INFO], в твердій грошовій сумі в розмірі по 360 гривень щомісячно. На даний час дитина навчається в м. Вінниці, потребує значно більших витрат на харчування, одяг та навчання. Позивач витрачає кошти на проїзд дитини, а також винаймає сину житло і аліментів, які на даний час сплачує відповідач, на такі витрати недостатньо. За таких обставин позивач просить змінити спосіб та розмір стягнення аліментів на утримання дитини з 360 гривень щомісячно на 1/4 частину від заробітку (доходу) відповідача, але не менше ніж 50 відсотків від прожиткового мінімуму на утримання дитини відповідного віку. Ухвалою Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області від 05 жовтня 2018 року відкрито провадження у справі та призначено справу до судового розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Позивач [PERSON] у судове засідання не з'явилась, подала до суду заяву, в якій позов підтримала повністю, просила справу розглянути у її відсутність, не заперечує проти ухвалення заочного рішення. Відповідач [PERSON], належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, правом подання відзиву на позовну заяву не скористався, у судове засідання не з'явився без повідомлення причин своєї неявки. Оскільки позивач не заперечує проти заочного вирішення справи, з урахуванням викладеного вище, це дає підстави суду відповідно до ст. 280 ЦПК України ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до таких висновків. Згідно з копією Свідоцтва про народження серії [NUMBER] батьками дитини [PERSON], [INFO], є [PERSON] та [PERSON] (а.с. 5). Відповідно до копії Свідоцтва про зміну імені серії [NUMBER] [PERSON] 18 липня 2017 року змінив прізвище на [PERSON] (а.с. 8). 08 квітня 2008 року шлюб між сторонами розірвано, що підтверджується копією Свідоцтва про розірвання шлюбу серії [NUMBER] (а.с. 6). Згідно з копією Свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] [PERSON] та [PERSON] 04 жовтня 2008 року зареєстрували шлюб. Після реєстрації шлюбу дружині присвоєно прізвище [PERSON] (а.с. 7). Відповідно до довідки голови квартального комітету № 8 «Лісний» м. Могилева-Подільського від 29 листопада 2017 року за № 526 дитина [PERSON] зареєстрована з матір'ю [PERSON] (а.с. 9). Як вбачається з копії рішення Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області від 16 жовтня 2012 року, з [PERSON], [INFO], на користь [PERSON] на утримання сина [PERSON], [INFO], стягуються аліменти в розмірі 360 грн. щомісячно до досягнення дитиною повноліття (а.с. 12). Рішення набрало законної сили 13 листопада 2012 року. За змістом статті 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Також відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. З аналізу вказаної норми вбачається право позивача звернутись з позовом про зміну способу стягнення аліментів. Крім того, згідно з ч. 1 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Також, обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач зазначає, що фактично зміна способу стягуваних з відповідача аліментів необхідна їй для зміни розміру таких аліментів, оскільки відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Даний прожитковий мінімум у державі періодично змінюється, а тому збільшуються і стягувані аліменти. Частина перша статті 192 СК України передбачає, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Отже, враховуючи зміст ст. 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним і може бути змінений за рішенням суду за наявності підстав, визначених вказаною нормою. Право вимагати заміни розміру аліментів шляхом зміни способу присудження аліментів не може заперечуватися, адже можливість вибору способу присудження аліментів з огляду на мінливість життєвих обставин, зазначених статтями 182-184 СК України, не може обмежуватися разовим її здійсненням. При цьому у спірних правовідносинах підлягає застосуванню не тільки ст. 192 СК України, але й низка інших норм, присвячених обов'язку батьків утримувати своїх дітей (зокрема, статті 182, 183 СК України). Така правова позиція зазначена в постанові Верховного Суду від 10 вересня 2018 року (справа № 486/466/18). При визначенні розміру аліментів суд, враховуючи вимоги ст. 182 СК України, виходить з такого. Мінімально необхідний рівень матеріального забезпечення дитини відповідного віку встановлений на законодавчому рівні . Так, частиною 2 статті 182 встановлено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року № 789-XII та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Зважаючи на зміну з часу ухвалення рішення суду від 16 жовтня 2012 року мінімально необхідного рівня матеріального забезпечення дитини відповідного віку, на рівний обов'язок батьків утримувати дитину, суд вважає, що достатніми та фінансово можливими для відповідача для забезпечення належного рівня життя дитини будуть аліменти в розмірі 1/4 частини його заробітку (доходу) щомісячно, а вимоги позивача є обґрунтованими і доведеними, а відтак такими, що підлягають задоволенню. Також згідно з ч. 6 ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь Державної судової адміністрації України підлягає стягненню судовий збір у сумі 704,80 грн.

Outcome: approved