Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-18 00:00:00

20.04.2016 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про зобов'язання звільнити та повернути належні йому, як власнику, земельні ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що знаходяться на території Соколово-Балківської сільської ради Новосанжарського району, а саме: площею 4,150 га, що посвідчена Державним актом на право приватної власності на землю серії [NUMBER], виданий 12.08.2002 року Соколово-Балківською сільською радою народних депутатів; площею 4,120 га, що посвідчена Державним актом на право приватної власності на землю серії [NUMBER], виданий 12.08.2002 року Соколово-Балківською сільською радою народних депутатів; площею 4,120 га, що посвідчена Державним актом на право приватної власності на землю серії [NUMBER], виданий 22.07.2003 року Соколово-Балківською сільською радою народних депутатів. Позовні вимоги мотивував тим, що 15.04.2005 року він та ТОВ «Сокіл» підписали договір оренди землі на строкове платне користування строком на 10 років та акт прийому-передачі земельної ділянки площею 4,150 га, посвідчену Державним актом на право приватної власності на землю серії [NUMBER] від 12.08.2002 року Соколово-Балківською сільською радою народних депутатів. Також, 15.04.2005 року між матір'ю позивача [PERSON], що померла [INFO] року, та ТОВ «Сокіл» підписано два (однакових за змістом) договори оренди земельних ділянок площею по 4,120 га кожна, що посвідчені Державним актом на право приватної власності на землю серії [NUMBER] від 12.08.2002 року Соколово-Балківською сільською радою народних депутатів та Державним актом на право приватної власності на землю серії [NUMBER] від 22.07.2003 року Соколово-Балківською сільською радою народних депутатів. Земельні ділянки площею по 4,120 га кожна, успадкована позивачем на підставі свідоцтва про право власності на спадщину за законом від 08.12.2009 року після смерті матері [PERSON] Після підписання вищевказаних договорів, жоден примірник оригіналу договору оренди землі позивачу та матері позивачу [PERSON], не був наданий відповідачем. Для отримання копії даних договорів в 2013 році позивач змушений був звернутися до відділу Держземагентства у Новосанжарському районі. Після отримання зазначених копій договорів, позивачу стало відомо про те, що лише 15.04.2009 року ТОВ «Сокіл» зареєструвало договір оренди землі в Новосанжарському ВО ПРФ ДП «Центр державного земельного кадастру». Таким чином позивач вважає, що договір припинився у зв'язку з закінченням строку, на який його було укладено, так як відповідач чотири роки користувався земельними ділянками без державної реєстрації і тому земельні ділянки підлягають поверненню. А також, позивач не отримував орендну плату за користування земельними ділянками, в тому числі успадкованими, за 2012-2013 роки. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав та прохав їх задовольнити. Представник відповідача в судовому засіданні заперечив проти позову, надав відповідні пояснення. Третя особа - представник відділу Держгеокадастру у Новосанжарському районі Полтавської області в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, надав до суду заяву № 9-1620-99.4-2397/25-16 від 30.08.2016 року про розгляд справи за його відсутності, у вирішенні питання за позовом позивача, покладаються на розсуд суду. Всебічно та повно з'ясувавши обставини справи, об'єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи, надавши їм оцінку у сукупності з дослідженими матеріалами справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню у зв'язку з наступним. Судом встановлено, що в 2005 році [PERSON] уклала з ТОВ «Сокіл» договір оренди землі площею 4,150 га, посвідчена Державним актом на право приватної власності на землю серії [NUMBER] від 12.08.2002 року Соколово-Балківською сільською радою народних депутатів. Також, в 2005 році матір позивача [PERSON], що померла [INFO] року уклала з ТОВ «Сокіл» два договори оренди земельних ділянок площею по 4,120 га кожна, що посвідчені Державним актом на право приватної власності на землю серії [NUMBER], виданий 12.08.2002 року Соколово-Балківською сільською радою народних депутатів та Державним актом на право приватної власності на землю серії [NUMBER], виданий 22.07.2003 року Соколово-Балківською сільською радою народних депутатів. Земельні ділянки площею по 4,120 га кожна, успадкована позивачем на підставі свідоцтва про право власності на спадщину за законом від 08.12.2009 року після смерті матері [PERSON] Позивач не отримував орендну плату за користування земельними ділянками, в тому числі успадкованими, за 2012-2013 роки. Відносини, пов'язані з орендою землі, регулюються Земельним кодексом України, Цивільним кодексом України, Законом України «Про оренду землі» (в редакції, яка діяла на час виникнення спірних правовідносин), а також іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до них, а також договором оренди земельної ділянки. Відповідно до вимог ст. 124 Земельного кодексу України (далі - ЗК України) передача землі в оренду здійснюється на підставі цивільно-правової угоди. Згідно з положеннями ст. 14 Закону України «Про оренду землі» від 06 жовтня 1998 року (в редакції, яка діяла на час виникнення спірних правовідносин) договір оренди землі укладається в письмовій формі. За змістом ст.ст. 93, 125 ЗК України право оренди земельної ділянки - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для провадження підприємницької та іншої діяльності; право оренди земельної ділянки виникає з моменту державної реєстрації цього права. Договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов'язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов'язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства (ст.13 Закону України «Про оренду землі»). Згідно ч. 1 ст. 31 Закону України «Про оренду землі» договір оренди припиняється у разі закінчення строку, на який його було укладено. Відповідно до ст. 34 Закону України «Про оренду землі» у разі припинення або розірвання договору оренди землі орендар зобов'язаний повернути орендодавцеві земельну ділянку на умовах, визначених договором. Орендар не має права утримувати земельну ділянку для задоволення своїх вимог до орендодавця. Також, у цивільному законодавстві розмежовуються поняття строку договору та набрання чинності договором. Відповідно до ст. 631 ЦК України строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов'язки відповідно до договору. Договір набирає чинності з моменту його укладення. Тобто, строком договору є час його чинності (обов'язковості). Протягом цього періоду часу сторони можуть здійснювати свої права і виконати свої обов'язки відповідно до договору. Строк дії договору визначається на розсуд сторін, якщо тільки в законі чи акті державного органу, обов'язкового для сторін не обмежується строк його чинності. Закон України «Про оренду землі» передбачає особливості вказаних договорів, який також розмежовує поняття строку договору та набрання чинності договором. Відповідно до ст. 19 Закону України «Про оренду землі» (в редакції, яка діяла на час виникнення спірних правовідносин) строк дії договору оренди визначається за згодою сторін, але не може перевищувати 50 років. Як вбачається з матеріалів справи, позивач є власником земельних ділянок, а саме: площею 4,150 га, що посвідчена Державним актом на право приватної власності на землю серії [NUMBER], виданий 12.08.2002 року Соколово-Балківською сільською радою народних депутатів; площею 4,120 га, що посвідчена Державним актом на право приватної власності на землю серії [NUMBER], виданий 12.08.2002 року Соколово-Балківською сільською радою народних депутатів; площею 4,120 га, що посвідчена Державним актом на право приватної власності на землю серії [NUMBER], виданий 22.07.2003 року Соколово-Балківською сільською радою народних депутатів ( а.с. 24-28). Відповідно до умов п.41 договору оренди цей договір набирає чинності після його підписання сторонами та його державної реєстрації. Отже, враховуючи викладене слідує, що оспорювані договори оренди землі, укладені у простій письмовій формі строком на десять років, пройшли відповідну державну реєстрацію, орендодавець мав необхідний обсяг цивільної дієздатності та волевиявлення сторін було спрямоване на укладення договорів оренди. Окрім того, початок перебігу строку дії договорів оренди розпочався з моменту їх підписання, а саме з 2005 року та відповідно припинили свою дію в 2015 року. Оскільки, оспорювані договори оренди землі, відповідно до їх умов, припинили свою дію, а тому є правові підстави для задоволення позову і слід зобов'язати відповідача повернути земельну ділянку площею 4,150 га та дві земельні ділянки по 4,120 га кожна. Відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Outcome: approved