Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-21 00:00:00

20.05.2015 р. [PERSON] звернувся до суду з позовом до Автогосподарства УМВС України у Вінницькій області про відшкодування матеріальної шкоди завданої внаслідок ДТП. Ухвалою суду від 27.05.2015 р. до участі у справі в якості третьої особи на стороні відповідача залучено [PERSON] водія автомобіля марки «Foton», з вини якого сталося ДТП (а.с. 35). За клопотанням представника позивача ухвалою суду від 24.06.2015 р. проведена заміна неналежного відповідача - Автогосподарства УМВС України у Вінницькій області на належного - УМВС України у Вінницькій області (а.с. 63). За клопотанням представника відповідача до участі у справі в якості третьої особи на стороні відповідача залучено Державну казначейську службу України (а.с. 79). Заявою від 18.06.2015 р. позивач змінив підстави позову з врахуванням заміни відповідача і з застосуванням до спірних правовідносин положень ч.1 ст.ст.1172 та 1188 ЦК України замість посилання раніше на ст.1187 ЦК України (а.с. 47-49). В позові зазначається, що 13 березня 2015 р. о 9 год. 30 хв. в м. Вінниці по вул. Островського [PERSON] керував транспортним засобом марки «Foton», д.н.з. 020862 і порушуючи п.п. 13.1, 11.4 ПДР України, не витримав безпечної дистанції та допустив зіткнення з автомобілем марки «Фольксваген», д.н.з. [NUMBER], під керуванням водія [PERSON]; після чого виїхав на зустрічну смугу руху, де здійснив зіткнення з автомобілем [NUMBER], під керуванням водія [PERSON] внаслідок чого відбулось ДТП. В результаті ДТП завдано шкоди автомобілю «Фольксваген» та автомобілю марки «БМВ», що належить [PERSON], а саме: пошкоджено капот, передній бампер, два передні крила, лобове скло, шість подушок безпеки, решітка радіатора, дах. Право власності [PERSON] на автомобіль [NUMBER] підтверджується свідоцтвом про реєстрацію ТЗ №САТ110979. Вина [PERSON] встановлена постановою Вінницького міського суду Вінницької області від 26.03.2015 р. по справі №127/4814/15-п, якою останнього притягнуто до відповідальності за вчинене правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП у вигляді штрафу розміром 25 неоподаткованих мінімумів доходів громадян. Відповідно до свідоцтва про реєстрацію автомобіля «Foton», д.н.з. 020862, його власником являється Автогосподарство УМВС України у Вінницькій області. Цивільна відповідальність Автогосподарства УМВС України у Вінницькій області за шкоду завдану даним автомобілем була застрахована у Страховій компанії «Княжа Вієнна [PERSON]», що підтверджується копією поліса №АС/8181477 обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власникам наземних транспортних засобів, який був укладений 08.04.2014 р. (а.с. 23). Вартість заподіяного матеріального збитку складає 664885 грн., що підтверджується звітом №15/108 від 05.04.2015 р. складеного субєктом оціночної діяльності [PERSON] За результатом розгляду документів за зазначеним страховим випадком, що стався 13.03.2015 р. розмір страхового відшкодування, що підлягає виплаті [PERSON] по договору цивільної відповідальності СК «Княжа Вієнна [PERSON]», з врахуванням франшизи, становить 49500 грн., про що страхова компанія повідомила [PERSON] листом від 24.04.2015 року № 2308 (а.с. 26). Посилаючись на зазначені обставини [PERSON] просить стягнути з відповідача матеріальну шкоду в розмірі 615385,80 грн. (664885,80 грн. 49500,00 грн.) і понесені судові витрати. В судовому засіданні представник позивача підтримала позовні вимоги, просила суд задовольнити позов з врахуванням змін підстав позову від 18.06.2015 р. Представник УМВС України у Вінницькій області позов не визнала і просила суд відмовити в його задоволенні. Вважає, що даний позов базується на припущеннях, що не має достовірних доказів того, що водій [PERSON] під час ДТП виконував службові обовязки, що розмір відшкодування не відповідає характеру і переліку отриманих автомобілем [NUMBER] пошкоджень. Також зазначає, що завдана шкода у разі задоволення позову повинна відшкодовуватись державою за рахунок Державного бюджету України, так як УМВС є органом державної влади і тому повинне бути застосоване положення ст.1174 ЦК України, яка передбачає відшкодування шкоди державою. Свою позицію проти задоволення позову представник відповідача висловила в письмових запереченнях (а.с. 98-100). Третя особа без самостійних вимог на стороні відповідача [PERSON] в судовому засіданні пояснив, що являється міліціонером роти конвойної служби міліції УМВС України у Вінницькій області, тобто несе службу та виконує обовязки у підрозділі, який безпосередньо здійснює конвоювання підсудних. 13.03.2015 р. він виконував свої безпосередньо службові обовязки, керував закріпленим за ним автомобілем «Foton» і перевозив підсудних. В цей день його робота оформлена належним чином складеним дорожнім листом, тобто він виконував свої службові обовязки. Запис в постанові судді Вінницького міського суду Вінницької області від 26.03.2015 р., яким його притягнуто до адміністративної відповідальності за скоєне 13.03.2015 р. ДТП, де він зазначається як непрацюючий вважає помилковим, так як він в суді вказував, що є працюючим міліціонером і скоїв ДТП, виконуючи службові обовязки. Представник Державної казначейської служби України, який притягнутий до участі у справі в якості третьої особи на стороні відповідача, позов не визнала і зазначила, що жодних підстав для стягнення з Державного бюджету України відшкодування заподіяної матеріальної шкоди на користь [PERSON] немає, оскільки в даному випадку обовязок по відшкодуванню повинен нести УМВС України у Вінницькій області у відповідності до ст.1187 ЦК України, а посилання представника УМВС на застосування в даному випадку ст.1184 ЦК України вважає безпідставним. Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи і матеріали адміністративної справи про притягнення [PERSON] до адміністративної відповідальності, дослідивши та оцінивши наявні у справі докази, суд з врахуванням всіх обставин по справі вважає, що позов є обґрунтованим і підлягаючим до задоволення з врахуванням наступного. По справі встановлено, що 13.03.2015 р. [PERSON], який перебував на посаді міліціонера роти конвойної служби міліції УМВС України у Вінницькій області, керуючи закріпленим за ним відповідно до наказу № 100 від 28.01.2015 року УМВС України у Вінницькій області автомобілем марки «Foton», д.н.з. 020862 перевозив підсудних з ізолятора тимчасового утримання, що знаходиться за адресою м. Вінниця, вул. Островського, 1 до Хмільницького районного суду Вінницької області. Не справившись з управлінням і порушуючи ПДР [PERSON], не витримав безпечної дистанції та допустив зіткнення з автомобілем марки «Фольксваген», д.н.з. [NUMBER], під керуванням водія [PERSON]; після чого виїхав на зустрічну смугу руху, де здійснив зіткнення з автомобілем [NUMBER], під керуванням водія [PERSON] внаслідок чого відбулось ДТП. Внаслідок ДТП завдано шкоди автомобілю марки «Фольксваген» та автомобілю марки «БМВ», що належить [PERSON] Постановою судді Вінницького міського суду Вінницької області від 26.03.2015 р. [PERSON] було притягнуто до адміністративної відповідальності за ст.124 КУпАП та піддано адміністративному штрафу в розмірі 425 грн. на користь держави. Свою вину в ДТП [PERSON] повністю визнав. Відповідно до ст.61 ч.4 ЦПК України постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обовязкова для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. В результаті ДТП пошкоджені автомобілі, що зазначено в схемі дорожньо-транспортної пригоди та доповненні до протоколу серії АП1 №029189 адміністративної справи. Цивільна відповідальність Автогосподарства УМВС України у Вінницькій області за шкоду завдану даним автомобілем була застрахована в страховій компанії «Княжа Вієнна [PERSON]», що підтверджується копією полісу наявного в справі (а.с. 23). На замовлення даної страхової компанії субєктом оціночної діяльності ФОП [PERSON] проведене автотоварознавче дослідження вартості відновлювального ремонту, величини матеріального збитку і вартості автомобіля [NUMBER] належного [PERSON] Субєктом оціночної діяльності [PERSON] на виконання даної заяви складений 20.03.2015 р. протокол огляду транспортного засобу (дефектна відомість) і з врахуванням наведеного складено звіт №15/108 від 05.04.2015 р., в якому визначено вартість відновлювального ремонту і матеріального збитку заподіяного власнику автомобіля [PERSON], яка складає 664885,80 грн. (а.с. 7). За результатами проведеного дослідження за даним страховим випадком, що стався 13.03.2015 р. страхова компанія «Княжа Вієнна [PERSON]» повідомила позивача [PERSON], що розмір страхового відшкодування з врахуванням франшизи становить 49500 грн., що стало підставою для визначення [PERSON] суми відшкодування від відповідача в розмірі 615385,80 грн. (664885,80 грн. 49500,00 грн.) (а.с. 26). Проведене дослідження і сума відшкодування матеріальної шкоди нанесеної автомобілю [PERSON] на думку суду є обєктивним і відповідає дійсним обставинам по справі, характеру і переліку отриманих автомобілем [NUMBER] ушкоджень. Представник УМВС у Вінницькій області хоча і не визнав достовірність проведеного дослідження, але з клопотанням до суду про проведення судової автотоварознавчої експертизи не зверталась. Відповідно до вимог п.8 ч.2 ст.16 ЦК України способом захисту цивільних прав та інтересів може бути відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди. Відповідно до ч.2 ст.22 ЦК України збитками, які підлягають відшкодуванню в повному обсязі є втрати, яких особа зазнала у звязку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права. Відповідно до п.1 ч.1 ст.1188 ЦК України шкода, задана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки відшкодовується на загальних підставах, а саме: 1) шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. Відповідно до ч.1 ст.1172 ЦК України юридична або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обовязків. Як зазначено в п.п. 4, 5 постанови Пленуму Верховного суду України від 27 березня 1992 р. №6 «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» не вважається володільцем джерела підвищеної небезпеки і не несе відповідальності за шкоду перед потерпілим особа, яка управляє джерелом підвищеної небезпеки у звязку з трудовими відносинами з володільцем цього джерела (шофер, машиніст, оператор тощо). Відповідальність юридичної особи настає лише у випадках, коли особа, з вини якої заподіяна шкода, знаходиться з даною організацією в трудових відносинах, і шкода заподіяна нею у звязку з виконанням трудових (службових) обовязків, незалежно від того, постійним, сезонним, тимчасовим за трудовим договором чи на інших умовах вона була працівником цієї організації. Враховуючи зазначені позиції закону і розяснень закону в Постанові Верховного Суду України, приймаючи до уваги, що [PERSON] з вини якого заподіяно шкоду перебував на час скоєння ДТП в службових стосунках з УМВС України у Вінницькій області і шкода ним заподіяна в звязку з виконанням 13.03.2015 р. службових обовязків по перевезенню засуджених, обовязок по відшкодуванню шкоди повинен бути покладений на УМВС України у Вінницькій області, з якою [PERSON] перебував і перебуває в службових відносинах. Посилання представника УМВС України у Вінницькій області на те, що немає доказів того, що [PERSON] під час скоєння ДТП 13.03.2015 р. виконував службові обовязки є безпідставними і повністю спростовуються матеріалами справи і поясненнями самого [PERSON] Що стосується розміру матеріальної шкоди, завданою автомобілю належного [PERSON] з чим не погоджується представник УМВС, посилаючись на розбіжності між протоколом огляду автомобіля та переліку пошкоджень наведених у звіті субєктом оціночної діяльності №15/108 від 05.04.2015 р. то суд приймає до уваги те, що перелік пошкоджень зазначених в протоколі огляду автомобіля вказує на характер пошкоджень, якій виявив працівник Державтоінспекції МВС при складанні протоколу про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху і такій перелік не є вичерпним і потребує уточнення спеціаліста для оцінки розміру нанесених збитків. Детальний перелік виявлених пошкоджень проведено субєктом оціночної діяльності ФОП [PERSON], якій діє на підставі Сертифікату №14344/13, виданого фондом Державного майна України 14 лютого 2013 р., тобто зазначений субєкт оціночної діяльності є фахівцем, обовязок якого і полягає у виявленні пошкоджень і оцінки їх вартості. З врахуванням наведеного, приймаючи до уваги, що висновок про матеріальну шкоду завдану майну [PERSON] складено фахівцем, суд приходить до висновку, що оцінка пошкоджень зазначена у звіті №15/108 є обґрунтованою і відповідає вимогам закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні». Також безпідставним є посилання, на думку суду, представника УМВС України у Вінницькій області на необхідність застосування в даному випадку положень ст.1174 ЦК України, яка передбачає обовязок відшкодування заподіяної матеріальної шкоди посадовою або службовою особою органу державної влади за рахунок Державного бюджету України, так як УМВС України у Вінницькій області є органом державної влади, оскільки діють спеціальні норми, а саме ст.ст.1172 і 1188 ЦК України, які визначають, що шкоду повинна відшкодовувати юридична особа, з якою винуватець ДТП перебував в трудових (службових) відносинах під час заподіянням ним шкоди під час виконання трудових (службових) обовязків. Суд, приймає до уваги що в зазначеному випадку водій конвойної роти УМВС України [PERSON] ніяких владних чи представницьких функцій не здійснював, а відносини між учасниками ДТП [PERSON] і [PERSON] є цивільно правові, які регулюються нормами статті 1172 та 1188 ЦК України. Суд в цьому питанні погоджується з позицією представника Державної казначейської служби України про відсутність підстав про відшкодування шкоди за рахунок Державного бюджету України. Той факт, що відповідно до постанови КМ України від 16.09.2015 р. №730 «Про утворення територіальних органів національної поліції та ліквідацію територіальних органів Міністерства внутрішніх справ» ліквідовано як юридичні особи публічного права територіальні органи Міністерства внутрішніх справ, зокрема управління Міністерства внутрішніх справ України у Вінницькій області не впливає на розгляд даної справи та не дає підстав для закриття провадження у справі або відмови у задоволенні позову, оскільки відповідач продовжує функціонувати, не виключений з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, про що зокрема свідчить видана представнику УМВС довіреність на представлення інтересів УМВС в суді від 22.10.2015 р. Таким чином, зазначені в справі докази дають підстави для задоволення позову. Відповідно до ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. З УМВС України у Вінницькій області на користь позивача підлягають стягненню понесені ним судові витрати в розмірі 3654 грн. Враховуючи наведене,

Outcome: approved