Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-12 00:00:00

21.11.2017 року [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON], в якій просить розірвати шлюб, укладений між нею та відповідачем та стягнути з відповідача судові витрати. Позивач в обґрунтування своїх вимог посилається на те, що 28.01.2015 року було зареєстровано шлюб з відповідачем у Комінтернівському відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції, актовий запис № 46. В шлюбі у позивача та відповідача народилась дитина [PERSON], [INFO]. Позивач зазначає, що підставою для розірвання шлюбу є ті обставини, що протягом останніх років сімейне життя між подружжям поступово погіршувалося, що в кінцевому результаті призвело до фактичного припинення шлюбних відносин. На даний момент, як зазначає [PERSON], ведення спільного господарства та сумісне проживання припинено, подальшого сенсу підтримувати сімейні відносини немає, оскільки як у позивача та і у відповідача на ґрунті сімейно-побутових проблем та протилежних поглядів на сімейне життя, втрачено почуття любові та поваги. У зв'язку з викладеним, позивач і була змушена звернутися до суду з даним позовом. За клопотанням відповідача [PERSON] ухвалою Жовтневого районного суду м. Харкова від 12.12.2017 року надано сторонам\~\~строк на примирення\~2 (два) місяці (а.с.22). Ухвалою Жовтневого районного суду м. Харкова від 13.02.2018 року поновлено провадження по цивільній справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу (а.с.31). Примирення між позивачем та відповідачем не досягнуто, про що свідчить заява відповідача В судове засідання учасники справи не зявились, повідомлені належним чином про дату, час і місце розгляду справи. Позивач подала до суду заяву, в якій просила проводити розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала. Належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи відповідач у судове засідання не зявився, надав суду заяву, в якій позов визнав і просив проводити розгляд справи в його відсутність. Суд вивчивши матеріали справи, приходить до висновку про те, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного. З матеріалів справи вбачається, що 28.01.2015 року [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], уклали шлюб, зареєстрований Комінтернівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції, актовий запис №46, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії І-ВЛ № 247939, виданим 28.01.2015 року (а.с. 5). За час шлюбу у позивача та відповідача народилась дитина [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження серії І-ВЛ №419378, виданого 09.07.2015 року, актовий запис №578 (а.с. 6). Відповідно до ст. 110 СК України шлюб може бути розірвано у судовому порядку, якщо буде встановлено, що подальше проживання подружжя та збереження сім'ї неможливе. Згідно зі ст. 112 СК України суд зясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам дитини, що має суттєве значення. Відповідно до п. 10 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» №11 від 21.12.2007 року, проголошена Конституцією України охорона сім'ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. 15.12.2017 року набув чинності ЦПК України в редакції Закону України від 03.10.2017 року. Відповідно до п.9 ч.1 Розділу ХІІІ Перехідні положення ЦПК України в редакції Закону України від 03.10.2017 року, який набув чинності з 15.12.2017 року, справи у судах першої та апеляційної інстанції, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією кодексу. Згідно з ч.1 ст. 206 ЦПК України позивач може відмовитись від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. Згідно з ч.4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Враховуючи встановлені судом обставини, а також визнання позову відповідачем після закінчення строку на примирення, що не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, зясувавши причини розірвання шлюбу, фактичні взаємини подружжя, дослідивши матеріали справи, суд вважає подальше сімейне життя подружжя і збереження сімї неможливим, оскільки це може зашкодити як інтересам позивача та відповідача, так і інтересам їх неповнолітньої дитини. За таких обставин шлюб підлягає розірванню. Окрім того, у звязку з задоволенням позову на підставі вимог ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сплачений судовий збір у сумі 640,00 грн. (а.с. 2). Враховуючи викладене та

Outcome: approved