overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-12 00:00:00

20 лютого 2014 року [PERSON] звернулася до суду з позовом, заявивши вимогу стягувати з [PERSON] аліменти на утримання їх неповнолітнього сина [PERSON] в розмірі 1/4 всіх видів доходу відповідача щомісячно. Позовна вимога обґрунтована тим, що дитина перебуває на утриманні позивачки, а відповідач матеріальної допомоги не надає. В ході розгляду справи позивач свої позовні вимоги підтримала та пояснила, що з відповідачем припинили спільно проживати 2 місяці тому і за цей час він жодного разу не надав їй ніякої допомоги і взагалі не цікавився дитиною. Відповідач, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, в судове засідання не з'явився, справа розглянута за його відсутності. Заслухавши пояснення позивача та дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позову. Статтею 180 СК України передбачений обов'язок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідач являється батьком спільного із позивачкою сина [PERSON], який народився [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження, виданим 11 вересня 2013 р. виконкомом Воронівецької сільської ради Теофіпольського р-ну серії [NUMBER]. Дитина утримується позивачкою, що підтверджується довідкою виконкому Воронівецької сільради від 6 лютого 2014 р. № 75 та не спростоване відповідачем. Відповідач не надав відомостей про стан свого здоров'я, наявності інших неповнолітніх дітей, непрацездатних батьків та не зазначив інших обставин, які мають істотне значення, тому кошти на утримання дитини мають бути присуджені судом в розмірі, заявленому позивачкою.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-13 00:00:00

20 лютого 2014 року [PERSON] звернулася до суду із позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дитини у твердій грошовій сумі. В обґрунтування позову посилається на те, що сторони перебували у шлюбі, від якого у них є малолітній син [PERSON], [INFO], що перебуває на утриманні позивача. Відповідач участі в утриманні дитини не приймає, а тому [PERSON] просить суд стягнути з [PERSON] на її користь аліменти на утримання сина в твердій грошовій сумі в розмірі 700 грн. щомісячно та до повноліття дитини. У судовому засіданні [PERSON] позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити. Відповідач [PERSON] про час та місце слухання справи був повідомлений належним чином, в судове засідання не з'явився, про причини неявки суд не повідомив. Зі згоди позивача суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, що відповідає вимогам ст. 224 ЦПК України. Суд, заслухавши пояснення позивача, дослідивши письмові матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до вимог ст. 180 Сімейного кодексу України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з ч. 1 ст. 184 Сімейного кодексу України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходів одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Судом встановлено, що сторони перебували у шлюбі. Шлюб розірвано. У сторін народився син [PERSON], [INFO]. Дитина перебуває на утриманні позивача. Вказані обставини підтверджуються свідоцтвом про одруження, свідоцтвом про народження, рішенням Ізяславського районного суду Хмельницької області від 25 лютого 2014 року (а.с. 4, 18). Враховуючи ту обставину, що в матеріалах справи відсутні будь-які відомості про доходи відповідача, суд прийшов до висновку, що аліменти слід визначити у твердій грошовій сумі у розмірі, встановленому з урахуванням думки позивача. На підставі ст.ст. 180-184 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-26 00:00:00

20 лютого 2014 року [PERSON] звернулася до суду с позовом до [PERSON] про стягнення з останнього аліментів на утримання їх неповнолітньої дитини - сина [PERSON], [INFO], у зв'язку з тим, що відповідач ухиляється від обов'язку утримувати дитину. У судовому засіданні позивач позов підтримала та показала суду, що з відповідачем вони перебували у зареєстрованому шлюбі, від якого у них народилась дитина: сина - [PERSON], [INFO], батьком якого є відповідач. На теперішній час шлюб між ним та відповідачем розірваний, вони не ведуть спільного господарства, неповнолітній син знаходиться на її утриманні, але відповідач ухиляється від обов'язку утримувати дитину. Просила стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітнього сина у розмірі 1/4 частини від його доходу, враховуючи, що з відповідача не провадяться утримування по виконавчим документам. Відповідач |речі|у судове засідання не з'явився, про час та місце судового розгляду справи був повідомлений належним чином, причину своєї неявки суду не повідомив, у зв'язку з чим, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст. 224 ЦПК України. Суд, вислухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали цивільної справи, вважає, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню. Відповідно до ч. 2 ст. 51 Конституції України батьки зобов'язані утримувати дітей до їх повноліття. Судом встановлено, що сторони з 17 серпня 1995 року перебували у зареєстрованому шлюбі, у 2007 році шлюб між сторонами розірваний. Від даного шлюбу у сторін народився син - [PERSON], [INFO]. У судовому засіданні було встановлено, що батьки дитини на теперішній час разом не живуть, спільного господарства не ведуть, а відповідач не надає матеріальну допомогу на утримання неповнолітнього сина, який знаходиться на утриманні позивача. Згідно матеріалів, встановлено, що неповнолітня дитина мешкає разом із своєю матір'ю та перебуває на її утриманні. Судом встановлено, що відповідач не виплачує аліменти по іншим виконавчим документам. За таких обставин суд дійшов до висновку, що вимоги позивача обґрунтовані та з відповідача на її користь слід стягнути аліменти на утримання неповнолітньої дитини, розмір аліментів в розмірі 1/4 частини - визначений обґрунтовано, з урахуванням стану здоров'я дитини. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-27 00:00:00

20 лютого 2014 року Дергачівський районний суд Харківської області розглянув цивільну справу за № 2010/2-1996/11 за позовом [PERSON] до [PERSON], 3-тя особа: Русько-Лозівська селищна рада Дергачівського района Харківської області про поновлення межі землекористування , яким ухвалено рішення про задоволення позову в повному обсязі. Стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] за проведення судових будівельно технічних експертиз за № 7611 від 18.12.2013 року в сумі 1692 (одна тисяча шістсот девяносто два) грн. 85 коп. Рішенням Апеляційного суду Харківської області від 24 липня 2014 року апеляційна скарга [PERSON] задоволена частково. Рішення Дергачівського районного суду Харківської області від 20 лютого 2014 року змінено. У позові [PERSON] до [PERSON], про встановлення порядку користування земельними ділянками по вул. Петровського, 6 «б»у с.Руська Лозова Дергачівський район, Харківська область з виділом у користування 1249 кв.м, [PERSON]- 1120 кв. земельних ділянок - відмовлено. В іншій частині рішення залишено без змін. [PERSON] просить видати дублікат виконавчого листа про стягнення з [PERSON] за проведення судових будівельно технічних експертиз за № 7611 від 18.12.2013 року в сумі 1692 (одна тисяча шістсот девяносто два) грн. 85 коп., у звязку з тим , що оригінал виконавчого листа по рішенню Дергачівського районного суду Харківської області від 20.02.2014 року було загублено Виконавчою службою Дергачівського району Харківської області. Неявка сторін не є перешкодою для вирішення питання про видачу дубліката. Дослідивши матеріали справи суд вважає, що дублікат виконавчого листа повинен бути виданими з таких підстав: 20 лютого 2014 року Дергачівський районний суд Харківської області розглянув цивільну справу за № 2/619/20/14 за позовом [PERSON] до [PERSON], 3-тя особа: Русько-Лозівська селищна рада Дергачівського района Харківської області про поновлення межі землекористування , яким ухвалено рішення, яким позов задоволено в повному обсязі. Рішенням Апеляційного суду Харківської області від 24 липня 2014 року апеляційну скарга [PERSON] задоволена частково. Рішення Дергачівського районного суду Харківської області від 20 лютого 2014 року змінено. У позові [PERSON] до [PERSON], про встановлення порядку користування земельними ділянками по вул.. Петровського, 6 «б»у с.Руська Лозова Дергачівський район, Харківська областьз виділом у користування 1249 кв.м, [PERSON]- 1120 кв. земельних ділянок - відмовлено. В решті іншій частині рішення залишено без змін. Відповідно вказаного рішення стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] за проведення судових будівельно технічних експертиз за № 7611 від 18.12.2013 року в сумі 1692 (одна тисяча шістсот девяносто два) грн. 85 коп. Відповідно до ст. 370 ЦПК України замість втраченого оригіналу виконавчого листа або судового наказу суд, який видав виконавчий лист або судовий наказ, має право за заявою стягувача або поданням державного виконавця видати його дублікат. Вивчивши матеріали справи, суд вважає можливим задовольнити заяву [PERSON] На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-20 00:00:00

20 лютого 2014 року до Петропавлівського районного суду надійшла цивільна справа з Апеляційного суду, Дніпропетровської області з Ухвалою, щодо вирішення питання про ухвалення додаткового рішення по цивільній справі 188/2262/13-ц провадження 2/188/921/2013за позовом ПАТ КБ Надра» до [PERSON] та [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. В судовому засіданні встановлено, що дійсно в резолютивній частині рішення Петропавлівського районного суду, Дніпропетровської області від 17 грудня 2013 року, не вирішено питання щодо позовних вимог публічного акціонерного товариства Комерційного банку «Надра» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Також в рішенні з відповідача [PERSON] на користь Публічного акціонерного товариства Комерційного банку» Надра» стягнуто загальну суму заборгованості, але не зазначено складові частини даної заборгованості. Сторони в судове засідання не визивалися . Суд вивчивши матеріали справи, вважає за необхідне винести по справі додаткове рішення : Судом встановлено, що рішенням Петропавлівського районного суду від 17 грудня 2013 року за позовом Публічного Акціонерного Товариства Комерційного Банку « Надра» до [PERSON] та [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором . Через те, що відповідач [PERSON] позов визнав, просить у письмовій заяві стягнути всю заборгованість з нього ОДНООСОБНО, суд суму заборгованості стягнув з нього , але в резолютивній частині рішення не вказав,що у задоволенні позовних вимог про стягнення боргу [PERSON] необхідно відмовити. Також в рішенні з відповідача [PERSON] на користь Публічного акціонерного товариства Комерційного банку» Надра» стягнуто загальну суму заборгованості, але не зазначено складові частини даної заборгованості. А тому суд прийшов до висновку про необхідність винесення додаткового рішення по справі . Відповідно до ст. 220 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо стосовно якої-небудь позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не вирішено питання На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-31 00:00:00

20 лютого 2014 року до Слов'янського міськрайонного суду звернувся [PERSON], з позовом до [PERSON], [PERSON], яка діє в інтересах неповнолітнього про відшкодування шкоди, завданої злочином про відшкодування шкоди завданої злочином. Суд,

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-03 00:00:00

20 лютого 2014 року до суду звернувся [PERSON] із заявою про встановлення батьківства та внесення змін до актового запису про народження, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що він народився [INFO] в с. Скибинці Погребищенського району Вінницької області. В свідоцтві про його народження, запис батьків був зроблений тільки щодо його матері, запис про батька не було зроблено в зв'язку з тим, що його мати на час його народження не перебувала у зареєстрованому шлюбі з [PERSON], тобто батьком заявника. На час народження заявника його батьки проживали однією сім'єю, вели спільне господарство без реєстрації шлюбу. Після народження заявника [PERSON] визнав заявника сином, займався його вихованням, забезпечував матеріально. Встановлення зазначеного факту заявнику необхідне для реалізації своїх спадкових прав. В судовому засіданні заявник заявлені вимоги підтримав, просив заяву задовольнити. Борщагівська сільська рада Погребищенського району Вінницької області, просила провести розгляд даної справи без участі їхнього представника, проти заявлених вимог не заперечували. Вислухавши пояснення заявника, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що заява підлягає до задоволення з огляду на таке. Відповідно до ч. 1 ст. 130 СК України, факт батьківства у разі смерті чоловіка, який не перебував у шлюбі з матір'ю дитини, може бути визнаний за рішенням суду. Оскільки вимоги заявника знайшли своє повне і всебічне підтвердження в ході розгляду справи і підтверджуються документами прилученими до матеріалів справи. На підставі наведеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-19 00:00:00

20 лютого 2014 року заявник звернувся до суду із заявою про госпіталізацію [PERSON], [INFO], яка мешкає за адресою: [ADDRESS] Свої вимоги заявник обґрунтував тим, що 19.02.2014р. о 13 год. 20 хв. гр. [PERSON] була госпіталізована до психіатричного стаціонару. За думкою комісії лікарів, хвора є безпорадною і не може самостійно задовольнити свої життєві потреби, лікування можливе лише у стаціонарних умовах. У судовому засіданні представник заявника підтримав вимоги, прокурор - не заперечує, задовольнити, адвокат - на розсуд суду. [PERSON] письмової поінформованої згоди на госпіталізацію до КЗ «ДКПЛ» ДОР не давала, що стало підставою для звернення до суду із даною заявою. Розглянувши матеріали справи, вислухавши пояснення представника заявника, заінтересованої особи, думку прокурора, суд вважає, що заява підлягає задоволенню за наступних підстав. В силу ст.14 Закону України від 22.02.2000р. № 1489-ІІІ «Про психіатричну допомогу» особа, яка страждає на психічний розлад, може бути госпіталізована до психіатричного закладу без її усвідомленої згоди або без згоди її законного представника, якщо її обстеження або лікування можливі лише в стаціонарних умовах, та при встановленні в особи тяжкого психічного розладу, внаслідок чого вона: вчиняє чи виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї чи оточуючих, або неспроможна самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує її життєдіяльність. У судовому засіданні було встановлено, що 19.02.2014р. о 13 год. 20 хв. гр. [PERSON] була госпіталізована до КЗ «Дніпропетровська клінічна психіатрична лікарня» Дніпропетровської обласної Ради за направленням лікаря-психіатра Ваєцької лікарні КЗ «ДСШМД» ДОР. При обстеженні її психічного стану в КЗ «ДКПЛ» ДОР комісія лікарів виявила, що хвора доступна формальному контакту. На питання відповідає після пауз, вибірково, в плані поставлених запитань. При спробі корекції афектується. Зтверджує, що «на неї погано діють люди, що врач щось хоче особливе, що він все про неї знає, що знайомий її матері хоче переробити її на ковбасу». Критика порушена. [PERSON] було поставлено попередній діагноз - гострий поліморфний психотичний розлад з симптомами шизофренії. Представник психіатричного закладу підтвердив обставини щодо поведінки та діагнозу захворювання та зазначив, що їй необхідно пройти курс лікування у стаціонарних умовах. Таким чином, суд вважає, що вимоги заявника, про госпіталізацію [PERSON] до психіатричного стаціонару без її усвідомленої згоди, обґрунтовані. Враховуючи викладене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-18 00:00:00

20 лютого 2014 року Комсомольським районним судом м. Херсона винесено рішення, яким позовні вимоги Об»єднання співвласників багатоквартирного будинку 78 к.1 «МИР» - задоволено частково. Стягнуто з з [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] на користь Об»єднання співвласників багатоквартирного будинку 78 к.1 «МИР» суму заборгованості \~по платежам з утримання будинку та прибудинкової території за період з 01.05.2010 року по 01.07.2013 рік в розмірі 2876грн 86 коп. \~та витрати на правову допомогу в сумі 1000 грн. , а також судовий збір у\~\~розмірі 229,40 грн. Однак, в резолютивній частині рішення відсутнє слово «солідарно», що стало підставою для відмови в прийняті виконавчих листів до виконання. Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 220 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою осіб, які беруть участь у справі, чи в власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання стосовно якої-небудь позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення. В судове засідання сторони не з»явились, про час та місце розгляду справи повідомлені належним. Їх неявка не перешкоджає розгляду даного питання по суті. Зазначене вище рішення набрало чинності, а відсутності у резолютивній частині слова «солідарно» перешкоджає пред»явленню виконавчого документа до виконання. На підставі викладеного та

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-14 00:00:00

20 лютого 2014 року Мар'їнським районним судом Донецької області винесено рішення відповідно до якого позов [PERSON] до [PERSON] про визнання договору купівлі-продажу дійсним та визнання права власності на будинок задоволено. Визнано за [PERSON] право власності на домоволодіння [ADDRESS], яке складається із житлового будинку А-1, з прибудовою «А1-1», загальною площею 104,2 м.кв., у тому числі житловою 61,3 м.кв., з господарськими будівлями: сарай «Д-1», сарай «Е-1», душ «С-1», вбиральня «Т-1», навіс «Н-1», вигріб «в»,1/2 частина колодязя «к», огорожа, ворота, що належить [PERSON] згідно договору про надання у безстрокове користування земельної ділянки від 20 січня 1960 року. 18 квітня 2014 року за вхідним номером 4441/14 на адресу Мар'їнського районного суду Донецької області надійшла заява [PERSON] про те, що в рішенні суду допущена помилка, де невірно вказана загальна площа будинку за адресою: [ADDRESS]. В рішенні суду вказано загальна площа 104,2 кв. м., замість вірної 104,1 кв.м. Просить суд винести додаткове рішення. Відповідно до довідки наданої районним комунальним підприємством «Мар'їнське БТІ» № 06-1890 від 24 грудня 2013 року вбачається, що загальна площа будинку за адресою: [ADDRESS] складає 104,1 кв.м. Дослідивши матеріали справи, суд вважає можливим винести додаткове рішення по справі. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-20 00:00:00

20 лютого 2014 року позивач [PERSON] звернувся до Самарського районного суду м. Дніпропетровська із позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилається на те, що з 05.07.2002 року перебуває із відповідачкою [PERSON] в зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу мають двох малолітніх дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Шлюбні стосунки не склалися через те що на початку грудня 2013 року поведінка відповідачки різко змінилася, вона заявила, що не бажає мешкати з позивачем, що більше його не любить і у неї інший чоловік. 01.01.2014 року вона зібрала речі позивача та виставила за двері, а з 04.01.2014 року вона проживає з іншим. З січня 2014 року сімейні стосунки припинено, спільного господарства не ведуть. Примирення не можливе, шлюб носить формальний характер. На підставі викладеного позивач просить суд розірвати шлюб між ним та відповідачем (а.с. 3). Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримав у повному обсязі з підстав викладених у позові, просив суд задовольнити позов і розірвати шлюб між ним та відповідачем. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнала, не заперечує проти розірвання шлюбу. Заслухавши учасників процесу, дослідивши матеріали справи в їх сукупності, суд доходить висновку, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що з 05 липня 2002 року позивач [PERSON] та відповідач [PERSON] перебувають в зареєстрованому шлюбі, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серії [NUMBER] року, актовий запис 167. (а.с. 4). В шлюбі у позивача [PERSON] та відповідача [PERSON] народилося двоє дітей: син [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 04 червня 2003 року, актовий запис 251 (а.с.4) та син [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 19 квітня 2011 року, актовий запис 254.(а.с.5) В силу ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється шляхом його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду у відповідності зі ст. 110 цього Кодексу. Згідно ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило би інтересам одного з них, що мають істотне значення. Оскільки в судовому засіданні було встановлено і підтверджено факт розірвання шлюбних стосунків між сторонами, враховуючи взаємне небажання позивача і відповідача зберігати родину, те, що реєстрація шлюбу носить формальний характер, а подальше спільне життя подружжя суперечить їх інтересам, що має істотне значення, суд вважає обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню вимогу позивача про розірвання шлюбу із відповідачем. На підставі викладеного і

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-09 00:00:00

20 лютого 2014 року позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом, який в подальшому уточнив, де просить позбавити батьківських прав відносно нього відповідачів [PERSON], [PERSON], оскільки відповідачі не займаються вихованням сина та не утримують його матеріально. . Позивач в судове засідання не з'явився, надав суду заяву, в якій позов підтримав, просив розглядати справу за його відсутності та в разі неявки відповідачів розглядати справу в заочному порядку. Відповідачі в судове засідання не з'явились, повідомлялись належним чином та своєчасно, причини неявки суду не повідомили. Прокурор в судове засідання не з'явився, надав суду заяву, в якій просив позов задовольнити та розглядати справу за його відсутності. Представник третьої особи - Органу опіки та піклування Харківської міської ради Управління служб у справах дітей Департаменту праці та соціальної політики Харківської міської ради в судове засідання не з'явився, надав суду заяву, в якій просив розглядати справу за його відсутності та прийняти рішення в інтересах дитини. Суд ухвалив слухати справу у відсутності сторін заочно на підставі наявних в справі доказів відповідно до ч.2 ст.197, ст.ст. 224-226 ЦПК України. Суд, дослідивши письмові матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлені і знайшли своє підтвердження такі обставини. Неповнолітній [PERSON], [INFO] є спільною дитиною [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Відповідно до ст. 164 Сімейного Кодексу батьки можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Відповідачі [PERSON], [PERSON] не утримують сина [PERSON] й не надають допомогу на його утримання. Згідно висновку Управління служб у справах дітей Департаменту праці та соціальної політики Харківської міської ради відповідачі вихованням сина не займаються, не цікавляться його навчанням, розвитком, здоров'ям, не допомагають матеріально. Своїми діями відповідачі [PERSON], [PERSON] порушують обов'язки щодо виховання, утримання, навчання та розвитку дитини, передбачені ст. 150 Сімейного Кодексу України, що є підставою для позбавлення батьківських прав. Оцінивши зібрані докази, суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] про позбавлення батьківських прав [PERSON], [PERSON] є обґрунтованими і підлягають задоволенню. На підставі викладеного та

Outcome: approved