Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-22 00:00:00

21 грудня 2019 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про зменшення розміру стягнутих аліментів на утримання їх спільного сина [PERSON] , [INFO] , оскільки на його утриманні знаходиться ще один син - [PERSON] , [INFO] . Ухвалою суду від 24 грудня 2019 року позовну заяву [PERSON] прийнято до розгляду, провадження у справі відкрито, її розгляд ухвалено проводити у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін, у зв`язку з чим призначено судове засідання о 09 год. 00 хв. 23 січня 2020 року / а.с.15 /. Позивач [PERSON] та його представник за довіреністю [PERSON] у судове засідання не з`явилися, надавши суду заяви про розгляд справи у їх відсутність, позовні вимоги підтримали у повному обсязі / а.с.20 /. Не з`явився у судове засідання й відповідач [PERSON] , яка надала суду заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги визнала в повному обсязі /а.с.19/. При цьому, відповідач не скористалася й правом подати відзив на позов. За правилами ч.3 ст.211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Зважаючи на те, що таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи буде здійснено на підставі наявних у суду матеріалів. Перевіривши фактичні обставини справи, наявними в ній, доказами в їх сукупності та взаємозв`язку, суд, з урахуванням того, що визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, приходить до висновку про задоволення позову, виходячи з наступного. Так, під час розгляду справи встановлено, що рішенням Шишацького районного суду Полтавської області від 08 січня 2013 року позов [PERSON] задоволено та, як наслідок, шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано та разом з тим вирішено стягувати щомісячно з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання сина [PERSON] , [INFO] , аліменти в розмірі 1/4частини всіх видів його заробітку /доходу/, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 19 грудня 2012 року і до досягнення дитиною повноліття / а.с.7 /. Відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 27 вересня 2019 року Шишацьким РВ ДРАЦС ГТУЮ у Полтавської області, [PERSON] являється батьком [PERSON] , [INFO] / а.с.9 /. Згідно з ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини, стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів, інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. За змістом ст.3 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Відповідно до ст.8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх заміняють, несуть відповідальність за створення необхідних умов для всебічного розвитку дитини відповідно до законів України. Положенням ст.141 СК України передбачено, що мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. У відповідності з ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини,може брати участь у її утриманні в грошовій і /або/ натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини /аліменти/ присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина /частини 1-3 статті 181 СК України/. За змістом статті 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ст. 183 СК України, частка заробітку /доходу/ матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Між тим, ст. 192 СК України, передбачено можливість зміни розміру аліментів. Так, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Окрім цього, нормою ч.4 ст.273 ЦПК України передбачено, якщо після набрання рішенням суду законної сили, яким з відповідача присуджені періодичні платежі, зміняться обставини, що впливають на визначені розміри платежів, їх тривалість чи припинення, кожна сторона має право шляхом пред`явлення нового позову вимагати зміни розміру, строків платежів або звільнення від них. Згідно з частинами восьмою, дев`ятою ст. 7 СК України регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини, непрацездатних членів сім`ї. Сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства. За правилами ч.2 ст. 27 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, батько /-ки/ або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. З огляду на вищезазначене, з урахуванням встановленого Сімейним кодексом України обов`язку обох батьків утримувати дітей до досягнення ними повноліття, який презюмується, суд приходить до висновку, що із народженням у позивача [PERSON] ще однієї дитини, становище останнього зазнало істотних змін, оскільки наразі на його утриманні перебуває ще один син [PERSON] . При визначенні розміру стягуваних аліментів суд враховує й положення ст.161 ЦПК України, згідно якого аліменти на двох дітей стягуються в розмірі однієї третини заробітку /доходу/ платника аліментів. Таким чином, суд приходить до висновку про задоволення позову та, з урахуванням визначених ст.ст.182, 192 СК України обставин, вважає за необхідне зменшити розмір аліментів, що стягуються з позивача [PERSON] на користь [PERSON] , зокрема, стягувати на користь [PERSON] аліменти на утримання сина [PERSON] у розмірі 1/6 частини заробітку щомісячно, але не менше встановленого законодавством мінімального розміру аліментів для дитини відповідного віку. Такий розмір аліментів відповідатиме вимогам закону і не суперечитиме праву дітей позивача на рівне забезпечення з боку батька. Разом із тим, вирішуючи питання щодо часу, з якого будуть стягуватись аліменти у новому розмірі, суд зауважує, що згідно з роз`ясненнями, що містяться у Постанові Пленуму Верховного Суду України №3 від 15.05.2006 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. У новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили. З огляду на наведене, суд присуджує аліменти у новому розмірі щомісячно з часу набрання рішенням законної сили до повноліття дитини. Питання судових витрат суд вирішує у відповідності з вимогами ст.141 ЦПК України. На підставі викладеного,

Outcome: approved