Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-24 00:00:00

21 серпня 2017 року до Куйбишевського районного суду Запорізької області надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу. В своїй заяві позивач [PERSON] просить суд винести рішення, в якому розірвати шлюб між ним та відповідачкою [PERSON]., зареєстрований 27 вересня 2014 року ВДРАЦС по місту Бердянську РС Бердянського МУЮ у Запорізькій області, актовий запис № 719. Позивач [PERSON] вказав, що з березня 2016 року з відповідачкою проживають окремо, шлюбні відносини не підтримують, спільне господарство не ведуть. Від шлюбу з відповідачкою мають неповнолітнього сина - [PERSON], [INFO], який проживає разом з відповідачкою, і на якого він сплачує аліменти. За таких обставин позивач вимушений звернутися до суду із відповідним позовом, посилаючись на те, що подальше спільне життя з відповідачкою буде суперечити його інтересам. Позивач [PERSON] у відповідній письмовій заяві, поданій до суду, вказав про те, що він підтримує заявлені вимоги по тих підставах, які ним були викладені в позовній заяві. Відповідачка [PERSON] в судове засідання не з'явилася, хоча про час і місце його проведення повідомлялася належним чином , причини своєї неявки судові не повідомила, клопотань про відкладення розгляду справи або про розгляд справи безїї участі не заявила, заперечень проти позову не надала. Згідно із положенням статті 169 ЦПК України, суд відкладає розгляд справи лише в разі першої неявки в судове засідання належним чином повідомлених сторін без поважних причин, з урахуванням поважності або неповажності явки сторін до суду залежно від того, яке це судове засідання: перше чи повторне. Отже, згідно із вимогами ЦПК України суд не повинен з'ясовувати причини повторної неявки належним чином повідомленого відповідача у судове засідання, тому на підставі ст.169, 224 ЦПК України, за письмової згоди позивача , суд ухвалює заочне рішення. У відповідності до вимог ч.2 ст.197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось через неявку у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі. Суд , вивчивши матеріали справи, оцінивши надані докази, вважає, що позов підлягає задоволенню. Відповідачка до часу звернення позивача із позовом до суду в добровільному порядку не надала доказів, які б заперечували обставини, викладені у позові. Під час відкриття провадження у справі, підготовки справи до судового розгляду, а також безпосередньо під час її судового розгляду відповідачка зазначених обставин не оспорювала. Судом встановлені наступні обставини у справі та відповідні їм правовідносини. Шлюб між сторонами укладено 27 вересня 2014 року ВДРАЦС по місту Бердянську РС Бердянського МУЮ у Запорізькій області, актовий запис № 719. Від даного шлюбу сторони мають неповнолітнього сина - [PERSON], [INFO], який проживає разом з відповідачкою. З матеріалів справи вбачається, що спільне життя позивача з відповідачем не склалося, між подружжям втрачено почуття поваги один до одного, і, як наслідок, намагання зберегти сімю ні до чого не привели. З березня 2016 року сторони разом не проживають, перестали вести спільне господарство. Спору про поділ спільного майна подружжя між сторонами на час розгляду даної справи немає. За такої сукупності обставин у справі суд дійшов висновку, що причини, які спонукали позивача [PERSON] на розірвання шлюбу, є обґрунтованими, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу між ними є неможливим, воно суперечить інтересам одного з подружжя. Відповідно до ст.24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Outcome: approved