Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-28 00:00:00

21.03.2018 року [PERSON] (адреса: [ADDRESS]) звернулася до суду з позовом [PERSON] (адреса: [ADDRESS]) про розірвання шлюбу. Свої вимоги позивач мотивує тим, що 06.05.1999 року відділом РАГСу м.Борислава Львівської області між нею та [PERSON] було зареєстровано шлюб, про що в книзі реєстрації актів про укладення шлюбу зроблено запис за №76. У шлюбі в сторін народився син [PERSON], [INFO]. Причиною розірвання шлюбу стали постійні конфлікти, суперечки, різні погляди на сімейне життя. Спільне життя стало неможливим та нестерпним, оскільки відповідач не здатний підтримувати нормальну моральну атмосферу у сім»ї, поклуватись про побудову сімейних відносин на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємоповаги. Сім»я між ними практично розпалася. Майнового спору між сторонами немає. Просить шлюб розірвати. В судове засідання позивачка не з'явилася, надала заяву з клопотанням розглянути справу у її відсутності; позовні вимоги підтримує та просить їх розірвати; після розірвання шлюбу просить залишити за нею шлюбне прізвище. Відповідач в судове засідання не з'явився, надав заяву з клопотанням слухати справу у його відсутність; позовні вимоги визнає в повному обсязі, проти їх задоволення не заперечує. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось, у зв'язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі. Дослідивши наявні матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Судом встановлені такі фактичні обставини та зміст спірних правовідносин. Відповідно до ст.ст. 15, 16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках 06.05.1999 року відділом РАГСу м.Борислав Львівської області між [PERSON] та [PERSON] зареєстровано шлюб, запис за №76, що стверджено свідоцтвом про одруження серії [NUMBER]. Згідно даного свідоцтва прізвище дружини після реєстрації шлюбу «[PERSON]». Судом встановлено, що шлюбні відносини між сторонами припинені через постійні конфлікти, суперечки, різні погляди на сімейне життя сторін. Позивач стверджує,що спільне життя стало неможливим, оскільки відповідач не здатний підтримувати нормальну моральну атмосферу у сім»ї, поклуватись про побудову сімейних відносин на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємоповаги. Спільне життя з відповідачем і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача [PERSON] Примирення між ними є неможливим. Згідно зі ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім'ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ч. 1 ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Відповідачем [PERSON] позовні вимоги визнаються в повному обсязі. За вимогами ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ч.1 ст. 82 ЦПК України, обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд немає обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників. Відповідно до ч.4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Частиною 3 ст.200 ЦПК України передбачено, що за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Враховуючи встановлені по справі обставини, оцінюючи належність, допустимість, достатність, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, зважаючи на визнання позову відповідачем, враховуючи, що позивач наполягає на розірванні шлюбу, відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбним відносинам, що є неприпустимим, приходить до висновку, що вимога позивача про розірвання шлюбу є обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню. Відповідно до ст. 141ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов'язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача.

Outcome: approved