Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-17 00:00:00

20.08.2014 року позивач звернулася до суду з вищевказаним позовом, в якому просить суд розірвати шлюб між нею та відповідачем, що був зареєстрований 10.10.1998 року у Ланнівській сільській раді Карлівського району Полтавської області, актовий запис № 03. У позовній заяві позивач посилається на те, що 10.10.1998 року зареєструвала шлюб з відповідачем і від даного шлюбу сторони мають двох неповнолітніх дітей: доньку [PERSON], [INFO] та доньку [PERSON], [INFO]. На даний час діти проживають з відповідачем. Шлюб виявився невдалим. В сім'ї виникали часті сварки і скандали. Подружжя має різні погляди на життя. У кожного з подружжя цей шлюб перший. Примирення і збереження сім'ї позивач вважає не можливим. Подружжя проживає окремо з червня 2011 року. В судовому засіданні позивач підтримує вимоги позову і просить суд задовольнити позов, з зазначених у ньому підстав. Відповідач в судовому засіданні не заперечує проти задоволення позову, позовні вимоги визнає. Заслухавши пояснення сторін та дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню у повному обсязі з наступних підстав. Відповідно до ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Відповідно до ст. 61 ЦПК України не підлягають доказуванню обставини визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, а також обставини, визнані судом загальновідомими. Відповідно до ч. 2 ст. 104 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Відповідно до ч. 3 ст. 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Відповідно до ст. 112 СК України, суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Зі свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER] вбачається, що сторони перебувають у шлюбі з 10.10.1998 року. (а.с. 5) В матеріалах справи містяться копії повторно виданих свідоцтв про народження, які свідчать що сторони мають двох неповнолітніх доньок - [PERSON] та [PERSON]. (а.с. 8-9) В матеріалах справи міститься довідка про склад сім'ї, в якій зазначено, що сторони проживають разом з дітьми в [ADDRESS]. (а.с. 7) При цьому, згідно доводів позовної заяви, які сторонами не заперечуються, а тому є доведеними відповідно до ч. 1 ст. 61 ЦПК - на даний час сторони проживають окремо. При винесенні рішення, суд бере до уваги обставину визнану сторонами і вважає доведеним, що [PERSON] та [PERSON], проживають окремо. Кожна зі сторін зазначила, що після розірвання шлюбу, неповнолітні діти залишаться проживати з батьком. Позивач зазначила у своєму позові, а відповідач визнав, що шлюбні стосунки між ними припинено і збереження сім'ї є неможливим. На підставі вищевикладеного, суд приходить до висновку, що збереження шлюбу суперечить інтересам кожного з подружжя. Тому шлюб зареєстрований між сторонами 10.10.1998 року - можливо розірвати.

Outcome: approved