overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2021-07-12 00:00:00

1. Зміст доводів пред`явленого позову. 1.1. В червні 2021 року [PERSON] звернувся до суду з вказаним позовом та посилається на те, що 20 вересня 2013 року він уклав шлюб з [PERSON] . Під час шлюбу у них народилась дочка [PERSON] . Позивач не бажає жити однією сім`єю з [PERSON] . Ця обставина свідчить про те, що збереження шлюбу буде суперечити інтересам позивача. Тому позивач просить суд розірвати шлюб, а також визначити місце проживання дочки [PERSON] разом з матір`ю [PERSON] . 2. Ставлення учасників судового процесу до пред`явленого позову. 2.1. [PERSON] не з`явився у судове засідання. Він надіслав заяву (а.с.12), в якій підтримує позов та просить розглянути цивільну справу за його відсутності. 2.2. Відповідач також не з`явився у судове засідання. [PERSON] надіслала заяву (а.с.13), в якій вона визнає позов та просить розглянути цивільну справу в її відсутності. 3. Обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин. 3.1. 20 вересня 2013 року сторони уклали шлюб, зареєстрований у ВДРАЦС РС Бориспільського МРУЮ у Київській області, про що був складений відповідний актовий запис за №435. Це підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 20 вересня 2013 року (а.с.3). 3.2. [INFO] у них народилась дочка [PERSON] . Ця обставина підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 11 грудня 2014 року (а.с.10). 3.3. Спірні правовідносини регулюються главою 11 «Припинення шлюбу» та главою 13 «Особисті немайнові права і обов`язки батьків та дітей» СК України. 4. Норми права та стала судова практика, якими керується суд при вирішенні спору. 4.1. Відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам хоча б одного з них. 4.2. Як роз`яснив Верховний Суд України, згідно зі ст.24 цього Кодексу шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої 10 грудня 1948 року Генеральною Асамблеєю ООН. 4.3. Відповідно до ч.1 ст.160 СК України місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. 4.4. Згідно з ч.2 ст.160 цього Кодексу місце проживання дитини, яка досягла десяти років, визначається за спільною згодою батьків та самої дитини. 5. Мотиви, якими керується суд при вирішенні спору. 5.1. Встановлено, що ані [PERSON] , ані [PERSON] не бажають жити однією сім`єю. Вони не мають жодного наміру вживати заходи, спрямовані на примирення. Ці обставини красномовно свідчать про те, що збереження шлюбу буде суперечити інтересам обох сторін. 5.2. В ході розгляду цивільної справи, сторони дійшли згоди щодо визначення місця проживання їх дочки [PERSON] разом з матір`ю [PERSON] . 5.3. З огляду на це суд вважає, що шлюб, укладений між сторонами, належить розірвати, а також визначити місце проживання дочки [PERSON] разом з відповідачем.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-03 00:00:00

1 квітня 2013 року ПАТ КБ «Приватбанк» уклало з [PERSON] договір, яким надало кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою 30 % річних на суму залишку заборгованості. Посилаючись на те, що [PERSON] має заборгованість за кредитом в сумі 1661 грн. 79 коп., за відсотками в сумі 10082 грн. 84 коп., у звязку з чим йому було нараховано пеню в сумі 2800 грн., 500 грн. штрафу (фіксована частина) і 727 грн. 23 коп. штрафу (процентна складова), ПАТ КБ «Приватбанк» звернулось до суду з позовом про стягнення з нього цих коштів. Сторони в судове засідання повторно не зявились. Суд вважає, що позов підлягає до задоволення з таких підстав. Як встановлено з оглянутої судом анкети-заяви [PERSON] від 1 квітня 2013 року (яка разом з Умовами та правилами надання банківських послуг, Памяткою клієнта і Тарифами складає його договір з позивачем про надання банківських послуг), відповідач виявив бажання оформити на своє імя платіжну картку «Кредитка «Універсальна». Згідно з п. 1.1.7.12 Умов та правил надання банківських послуг договір діє протягом 12 місяців з моменту підписання. Якщо протягом цього строку жодна із сторін не проінформує іншу сторону про припинення дії договору, він автоматично лонгується на той самий термін. Відповідно до умов кредитування з використанням кредитки «Універсальна, 55 днів пільгового періоду», базова відсоткова ставка становила 2,5% ні місяць з розрахунку 360 днів на рік, протягом 55 днів пільгового періоду нарахування відсотків здійснювалось за ставкою 0,01% річних. Щомісячний платіж становив 7% від заборгованості, але не менше 50 грн. і не більше залишку заборгованості. Згідно з цими умовами в разі порушення строків платежів за будь-яким грошовим зобовязанням більш ніж на 120 днів позичальник повинен сплатити штраф в розмірі 500 грн. + 5% від суми позовом. За п. 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг такий штраф сплачується в разі порушення строків платежів за будь-яким грошовим зобовязанням більш ніж на 30 днів. Відповідно до умов кредитування з використанням кредитки «Універсальна, 55 днів пільгового періоду» позичальник повинен платити пеню в розмірі 1/30 частини базової процентної ставки по договору за кожен день прострочення кредиту, а також пеню в розмірі 1% від заборгованості, але не менше 10 грн. на місяць, що нараховується 1 раз на місяць за наявності прострочення за кредитом або відсотками впродовж 5 або більше днів в разі виникнення прострочення на суму більше 50 грн. Позивач станом на 31 січня 2016 року нарахував [PERSON] 1661 грн. 79 коп. заборгованості за кредитом, 10082 грн. 84 коп. заборгованості за відсотками і 2800 грн. пені. Згідно з вимогами ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу. Оскільки позов підлягає до задоволення, відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача належить стягнути понесені позивачем судові витрати. На підставі наведеного і ст. 526, 1049 ЦК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-01 00:00:00

1 квітня 2013 року Публічне Акціонерне Товариство «ДЕЛЬТА БАНК» звернулось до суду із позовом до [PERSON] про виконання зобов'язань за кредитним договором № 73-0041002/ФК-08 , просив суд стягнути з відповідача на виконання зобов'язань за цим договором загалом 7.009,88 грн. У судове засідання позивач свого представника не надіслав, про час та місце розгляду справи сповіщався належним чином, до суду надіслав заяву, у якій просив про розгляд справи за відсутності його представника та задоволення позову. Зважаючи про те, що у справі є наявними достатні докази про права та взаємини сторін, та немає необхідності в особистих поясненнях представника позивача для прийняття рішення по суті справи, суд ухвалив про розгляд справи за його відсутності. Відповідач у судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи сповіщався належним чином, про причини неявки суд не повідомив. Відповідно до статті 224 ЦПК України суд ухвалив про заочний розгляд справи. Після дослідження письмових матеріалів справи суд дійшов такого. 1……Матеріалами справи встановлено, та сторони не заперечують того, що 13 травня 2008 року між позивачем /надалі - кредитодавцем/ та відповідачем [PERSON] /надалі - позичальником/ був укладений кредитний договір № 73-0041002/ФК-08, відповідно до умов якого: - кредитодавець надав позивальнику кредитн на суму 5.400 грн. з умовою їх повернення у встановлений договором строк та сплатою відсотків та комісій за користування ними; - позичальник зобов'язався повернути надані кошти у встановлений строк та сплатити проценти за користування кредитом 2……Матеріалами справи також встановлено, та сторони не заперечують того, що на виконання своїх зобов'язань за кредитним договором кредитодавець надав позичальнику обумовлену договором грошову суму, виконавши тим самим свої зобов'язання у повному обсязі. 3……Матеріалами справи також встановлено, та сторони не заперечують того, що свої обов'язки за договором позичальник виконав не у повному обсязі, через що станом на 1 березня 2013 року утворилась заборгованість, розмір якої за розрахунками позивача становить: - заборгованості за тілом кредиту у сумі 4.050 грн.; - заборгованості по процентах за користуванням кредитом у сумі 2.366,41 грн.; - заборгованості по комісії за користування кредитом у сумі 0 грн.; а загалом - 7.009 грн. 88 коп. Заперечень проти факту наявності заборгованості або ж проти зроблених кредитодавцем розрахунків позичальник не надав, через що наведені обставини суд вважає доведеними. Між цим, відповідно до статті 526 ЦК України зобов'язання мають виконуватись належним чином та у встановлений законом строк, а відповідно до статті 625 ЦК України у разі неналежного виконання зобов'язань позичальник має, сплатити, зокрема, прострочену суму боргу За такого з відповідача на користь позивача слід стягнути 7.009 грн. 88 коп. , задовольнивши заявлені вимоги у повному обсязі. При цьому з відповідача на користь позивача слід стягнути судовий збір у розмірі, що є пропорційним частині позовних вимог, що були задоволені.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-23 00:00:00

1 квітня 2014 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] в якому просить шлюб розірвати, посилаючись на обгрунтування викладені у позовній заяві. Позивачка в судове засідання не з'явилася, проте подала заяву, в якій позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила розглянути справу без її присутності (а.с.10). Відповідач в судове засідання не з'явився, не повідомляючи про причини неявки, хоча про час і місце судового розгляду справи був повідомлений завчасно у встановленому законом порядку (а.с.9). З'ясувавши обставини справи, суд уважає за необхідне постановити рішення про розірвання шлюбу, оскільки в судовому засіданні встановлено, що сім`я сторін розпалася остаточно і збереження шлюбу буде суперечити інтересам одного із них. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-24 00:00:00

1 квітня 2014 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позовних вимог позивачка зазначила, що уклала шлюб з [PERSON] 30 квітня 2013 року, який зареєстрований Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Кіровського міського управління юстиції у Донецькій області, актовий запис № 62. Від шлюбу дітей не мають. Спільне життя з відповідачем не склалося через його поведінку, який зловживає спиртними напоями, не бажає працювати, внаслідок чого вони припинили шлюбні стосунки. Примирення між ними неможливе. З урахуванням вищезазначеного просить шлюб з відповідачем розірвати. В судовому засіданні позивачка [PERSON] підтримала позовні вимоги і суду пояснила, що шлюбні відносини з відповідачем припинені з серпня 2013 року. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, про час і місце розгляду справи повідомлений належним чином, від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності, позивачка на заперечує проти проведення заочного розгляду справи, у зв'язку з чим судом відповідно до ст.224 ЦПК України ухвалено заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Судом встановлені такі обставини та відповідні ним правовідносини. Сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 30 квітня 2013 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Кіровського міського управління юстиції у Донецькій області, актовий запис № 62, від шлюбу дітей не мають. Шлюбні відносини між подружжям припинені з серпня 2013 року. Сім'я у сторін розпалась через поведінку відповідача, який зловживає спиртними напоями, відмовляється утримувати сім*ю. Сторони проживають окремо, мають різні бюджети, не пов'язані спільним побутом та взаємними правами та обов'язками. Примирення між сторонам неможливе і недоречне. Відповідно до ч.2 ст.112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Суд приходить к висновку про те, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивачки, а тому шлюб між сторонами слід розірвати. Позивачка виявила бажання після розірвання шлюбу обрати своє дошлюбне прізвище «[PERSON]». Відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України понесені позивачкою судові витрати, що складаються з судового збору, підлягають відшкодуванню відповідачем на її користь. Відповідно до ст. ст.104, 105, 110, 112, 114 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-13 00:00:00

1 квітня 2014 року Дзержинський районний суд міста Харкова (судді Руднєва О.О.) ухвалив заочне рішення по цій справі - про часткове задоволення позовних вимог. 7 квітня 2014 року до суду надійшла заява позивача [PERSON] про виправлення ряду описок у вказаному рішенні. Сторони в судове засідання не з'явились. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного. Відповідно до ч.1 ст. 219 ЦПК України - суд може з власної ініціативи або за заявою осіб, які беруть участь у справі, виправити допущені у судовому рішенні описки чи арифметичні помилки. Як видно з матеріалів справи (а.с. 37) 4 квітня 2014 року ухвалою Дзержинського районного суду міста Харкова під головуванням судді Руднєвої О.О. вказані описки були виправлені, а тому відсутні підстави для повторного виправлення описок у рішенні суду. На підставі викладеного та

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-16 00:00:00

1 квітня 2014 року до суду надійшла заява [PERSON], заінтересована особа: Управління пенсійного фонду України в Самарському районі м. Дніпропетровська про встановлення факту належності правовстановлюючого документа. Свої вимоги заявник обґрунтував тим, що 15 липня 1976р. після закінчення школи вона вперше працевлаштувалася - поступила працювати слюсарем на Дніпропетровський автоелектроремонтний завод. На цьому підприємстві 15 березня 1977р. була заведена та оформлена на її ім'я трудова книжка серії [NUMBER]. В цій трудовій книжці при написанні її по батькові була допущена помилка, а саме: її ім'я згідно свідоцтва про народження та паспорту «[PERSON]», а в трудовій книжці записано як «[PERSON]». У [INFO] їй виповнилося 55 років і вона почала оформлювати пенсію і тільки в пенсійному фонді звернули її увагу на те як в її трудовій книжці записано її по батькові. Вказані обставини стали причиною звернення заявника до суду з вказаною заявою, в якій вона просить суд встановити, що Трудова книжка, серії [NUMBER], дата заповнення 15 березня 1977р, видана Дніпропетровським Автоелектроремонтним заводом, [PERSON], належить їй [PERSON] (а.с.2-3). В судовому засіданні заявник підтримала заяву з підстав викладених у заяві та прохала її задовольнити і встановити факт належності правовстановлюючого документу. Представник Управління пенсійного фонду України в Самарському районі м. Дніпропетровська в судовому засіданні не заперечувала проти задоволення позову. Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку про те, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. В силу ч. 2 ст. 256 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. У судовому засіданні було встановлено, що у копії паспорту [PERSON] прізвище її зазначено як «[PERSON]» (а.с.4). В довідці про присвоєння ідентифікаційного номер вказано прізвище «[PERSON]» (а.с.5). З свідоцтва про шлюб вбачається, що 17 вересня 1977 року заявниця [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюбі у Самарському відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Дніпропетровського міського управління юстиції, актовий запис - 249 (а.с.6). Аналіз наданих заявником доказів, свідчить про наявність підстав для задоволення вказаної заяви, оскільки факт того, що [PERSON] дійсно належить трудова книжка серії [NUMBER], від 15 березня 1977ро, підтверджується системним аналізом наступних документів : - паспортом громадянина України виданого [PERSON]; - довідка про присвоєння ідентифікаційного номеру на ім'я [PERSON]; - свідоцтвом про шлюб в якому заявниця вказана, як [PERSON]; При таких встановлених в судовому засіданні обставинах, суд вважає, що подана заява підлягає задоволенню та встановлення цього факту не суперечить чинному законодавству і не порушує чиїх-небудь прав або охоронюваних законом інтересів.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-08 00:00:00

1 квітня 2014 року до суду подано цю заяву, в якій вказано, що 8.08.1997р. державним нотаріусом Погребищенської державної нотаріальної контори було посвідчено договір купівлі-продажу житлового будинку, розташованого в [ADDRESS], у якому не було зазначено господарські будівлі, що не відповідає запису в технічному паспорті. В судове засідання [PERSON] не з'явився, подав заяву в якій справу просив розглянути за його відсутності, вимагав встановити факт, що відповідно до договору купівлі-продажу житлового будинку від 8.08.1997р., посвідченому державним нотаріусом Погребищенської державної нотаріальної контори, він набув у приватні власність цілий житловий будинок з прибудовою, з відповідною часткою господарських будівель. Представник Погребищенської міської ради до суду не з'явився, у телефонному режимі повідомив, що вимоги заявника визнає в повному обсязі та не заперечує проти їх задоволення. З'ясувавши позицію заявника, дослідивши матеріали справи суд, визнає за необхідне задовольнити заявлені вимоги з таких міркувань. Достовірно доведено, що договором купівлі-продажу житлового будинку, посвідченому державним нотаріусом Погребищенської державної нотаріальної контори, [PERSON] було придбано житловий будинок, розташований в [ADDRESS], з відповідними частками господарських будівель, іншого порядку встановлення цього факту законом не передбачено, що не дає можливості заявнику належним чином розпорядитися майном, то його необхідно встановити на підставі ч. 2 ст. 256 ЦПК України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-17 00:00:00

1 квітня 2014 року позивач [PERSON] звернулася до Самарського районного суду м. Дніпропетровська із позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилається на те, що з 28 квітня 2006 року перебуває із відповідачем [PERSON] в зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу мають доньку [PERSON], [INFO]. Шлюбні відносини між ними припиненні близько трьох років тому. Причиною розпаду сім'ї є несумісність характерів, різні погляди на життя та побут. Сім'я розпалася остаточно і відновлення бути не може. З 2011 вони з відповідачем шлюбно-сімейні відносини не підтримують, загальне господарство не ведуть, мешкають окремо. Шлюб носить формальний характер і збереження його суперечило б інтересам сторін. Будь яких спорів щодо розділу майна, аліментів, місця проживання дитини ми не маємо. На підставі викладеного позивач просить суд розірвати шлюб між нею та відповідачем (а.с.2-3). Позивач подала до суду заяву, в якій зазначила, що позовні вимоги підтримує у повному обсязі, просила суд розірвати шлюб, справу слухати за її відсутності.(а.с.12) Відповідач також подав до суду заяву, в якій вказав, що позовні вимоги позивача визнає у повному обсязі, просить суд розірвати шлюб та справу слухати за його відсутності.(а.с.13) Розглянувши доводи, викладені позивачем, дослідивши матеріали справи в їх сукупності, суд доходить висновку, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що з 28 квітня 2006 року позивач [PERSON] та відповідач [PERSON] перебувають в зареєстрованому шлюбі, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] від 28 квітня 2006 року, Самарським відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції Дніпропетровської області, актовий запис - 95 (а.с.8). В шлюбі у позивача [PERSON] та відповідача [PERSON] народилася дитина: дочка [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 13 жовтня 2006 року (а.с.9). В силу ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється шляхом його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду у відповідності зі ст. 110 цього Кодексу. Згідно ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило би інтересам одного з них, що мають істотне значення. Оскільки в судовому засіданні було встановлено і підтверджено факт розірвання шлюбних стосунків між сторонами, враховуючи взаємне небажання позивача і відповідача зберігати родину, те, що реєстрація шлюбу носить формальний характер, а подальше спільне життя подружжя суперечить їх інтересам, що має істотне значення, суд вважає обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню вимогу позивача про розірвання шлюбу із відповідачем. В порядку визначеному ч.2 ст.197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу - не здійснювалося. На підставі викладеного і

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-11 00:00:00

1 квітня 2014р. позивач [PERSON] звернувся до Самарського районного суду м.Дніпропетровська із позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилається на те, що з 10 червня 2011р. перебуває із відповідачем [PERSON] у шлюбі. Від шлюбу мають дитину - сина [PERSON], [INFO] Спільне життя з відповідачем не склалося із-за різних поглядів на життя та сварок. Вони втратили взаєморозуміння та повагу, що призвело до відчуження. Сімейні відносини припинили з 30 серпня 2011р. Посилаючись на зазначені обставини та на неможливість виховання сина за таких умов, позивач просила розірвати шлюб. В судовому засіданні позивач позов підтримав та просив судовий збір із відповідача не стягувати. Він наполягав на закінченні розгляду справи, оскільки відповідач не бажає з'являтися до суду і прохав розглянути цивільну справу заочно. Цивільна справа за клопотанням позивачки розглянута судом заочно. Вислухавши пояснення позивача та дослідивши письмові докази що в матеріалах справи в їх сукупності, суд доходить висновку, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню з наступних підстав. Частиною 3 ст.105 СК України шлюб припиняється шляхом його розірвання за позовом одного із подружжя на підставі рішення суду у відповідності зі ст.110 цього Кодексу. У судовому засіданні встановлено, що з 10 червня 2011р. позивач [PERSON] та відповідач [PERSON] перебувають в зареєстрованому шлюбі, що підтверджується свідоцтвом про шлюб видане Міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Макіївського міського управління юстиції у Донецькій області, серії [NUMBER] (а.с.3). Від сумісного шлюбу сторони мають дитину - сина [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про його народження видане Гірницьким відділом державної реєстрації актів цивільного стану Макіївського міського управління юстиції у Донецькій області, серії [NUMBER] (а.с.4). Встановлено, що сторони припинили шлюбні стосунки 30 серпня 2011р. і на примирення позивач не згоден. Ці обставини підтверджені поясненням позивача та матеріалами справи. Згідно ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило би інтересам одного із них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Встановлено, що сторони втратили повагу один до одного, між ними неприязні стосунки та збереження шлюбу суперечить їх інтересам та інтересам їхньої дитини. Оскільки в судовому засіданні було встановлено, що сімейні відносини припиненні, суд вважає обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню вимоги позивача про розірвання шлюбу із відповідачем. На підставі викладеного і

Outcome: approved