overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-11 00:00:00

21 січня 2014 року [PERSON] звернулась до суду із зазначеним позовом до [PERSON] В обґрунтування позову позивачка посилається на те, що відповідач не надає матеріальної допомогу на утримання сина [PERSON], [INFO], який проживає разом із нею і знаходиться на її утриманні, у зв'язку з чим просить стягнути аліменти з відповідача в розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно. В судовому засіданні позивачка [PERSON] підтримала позовні вимоги, просила їх задовольнити. Відповідач про час і місце судового розгляду сповіщений належним чином, в судове засідання не з'явився, надав заяву, в якій підтримав позовні вимоги, просив справу розглянути за його відсутності. Судом встановлені такі обставини та відповідні до них правовідносини. Сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 4 березня 2005 року, від шлюбу мають дитину - сина [PERSON], [INFO], який проживає разом із позивачкою та знаходиться у неї на утриманні. Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Оскільки між сторонами не досягнуто згоди щодо утримання дитини, яка проживає разом із матір'ю, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача аліменти на користь позивачки на утримання дитини. При визначені розміру аліментів, які підлягають стягненню з відповідача, суд враховує, що відповідач - працездатний, інших осіб, яких зобов'язаний утримувати за законом, не має, дитина самостійного джерела засобів до існування не має. За таких обставин суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивачки аліменти на утримання дитини в розмірі 1/4 частини його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення нею повноліття. Відповідно до п.1 ч.1 ст.367 ЦПК України рішення про стягнення аліментів підлягає негайному виконанню у межах суми платежу за один місяць. Відповідно до ч.3 ст.88 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача в дохід держави судовий збір у зв'язку із тим, що позивачку, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору. Відповідно до ст. ст.179, 180, 182, 183 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-17 00:00:00

21 січня 2014 року [PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, мотивуючи свій позов тим, що перебуває з відповідачем в шлюбі з 06 вересня 1997 року, який було зареєстровано відділом реєстрації актів громадянського стану Луцького міськвиконкому, актовий запис № 1036. Позивач вказує на те, що спільне життя з відповідачем не склалося. Одруження з відповідачем виявилось невдалим. Збереження сім'ї вважає неможливим. Посилаючись на вищенаведене, позивач просить шлюб розірвати. В судове засідання позивач не з'явилась, подала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, в якій зазначила, що позов підтримує з наведених у позовній заяві мотивів. Відповідач в судове засідання не з'явився, подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, в якій зазначив, що позов визнає. Дослідивши письмові докази по справі, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Відповідно до ч. 1 ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно зі змістом ст. 55 СК України, дружина та чоловік зобов'язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім'ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Чоловік зобов'язаний утверджувати в сім'ї повагу до матері. Дружина зобов'язана утверджувати в сім'ї повагу до батька. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сім'ї за свою поведінку в ній. Дружина та чоловік зобов'язані спільно дбати про матеріальне забезпечення сім'ї. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебувають в шлюбі з 06 вересня 1997 року, який було зареєстровано відділом реєстрації актів громадянського стану Луцького міськвиконкому, про що видано свідоцтво про одруження серії [NUMBER] від 06 вересня 1997 року. Від даного шлюбу у сторін є діти: [PERSON], [INFO], [PERSON] , [INFO]. Судом встановлено, що сторони тривалий час не підтримують подружніх відносин, спільного господарства не ведуть, шлюб існує лише формально. За таких обставин, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам кожного з них, що має істотне значення. Як вбачається зі змісту ч.3 та 4 ст. 56 СК України, кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до ч.2 ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. З врахуванням наведеного, суд приходить до висновку, що шлюб між сторонами слід розірвати .

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-09 00:00:00

21 січня 2014 року [PERSON] звернулася до Іллічівського районного суду м. Маріуполя суду із позовом до [PERSON] , де зазначила, що він є власником домоволодіння № 3, що розташоване по вул. Пархоменко у м. Маріуполі . Відповідач - є її син, який після звільнення з МВЦ № 138 з 2.06.2010 року зареєструвався за вказаною адресою. З серпня 2012 року відповідач покинув житлове приміщення та проживає у дачному кооперативі «Садове товариство» , що розташоване за адресою : [ADDRESS]. З цього часу сумісного господарства у них немає, вона мешкає у спірному приміщенні разом з чоловіком та донькою. Відповідач оплату комунальних послуг не проводить, що становить її у скрутне матеріальне становище. В зв'язку з тривалою, понад 1 рік, відсутністю відповідача , просила визнати його таким, що втратив право користування житловим приміщенням за адресою : [ADDRESS]. До судового засідання позивачка не з'явилася, надала суду заяву про слухання справи у її відсутності, позов підтримала та не заперечувала проти винесення заочного рішення. Відповідач до судових засідань - 31.03.2014 р., 11.04.2014 р., 12.05.2014 р., 10.06.2014 р. не з'явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, у зв'язку з чим, суд, за згодою позивача, ухвалив розглянути справу у відсутності відповідача згідно ст.224 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що з 21.08.2008 року [PERSON] є власником будинку [ADDRESS], згідно договору міни. Право власності позивачки було зареєстровано 27.08.2008 року за № 69641 в БТІ м.Маріуполя. Відповідач з 2.06.2010 року зареєстрований у спірному будинку, але з серпня 2012 року в ньому не проживає. Витрат по утриманню житла відповідач не несе, в наступний час членом сім'ї позивачки не є , фактично [PERSON] не мешкає у спірному житловому приміщенні понад 1 рік без поважних причин. Вказані обставини були підтверджені наданими суду письмовими доказами (а.с.9,13-15,16,20-22) . Відповідно до ст. 317 ЦК України власнику належить право володіння, користуванні та розпорядження своїм майном. Згідно ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження майном. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 405 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у випадку відсутності члена сім'ї без поважних причин понад рік. Позивачкою доведено, що відповідач не мешкає за адресою: [ADDRESS], понад рік, але на теперішній час він залишається зареєстрованим за цією адресою, що унеможливлює розпорядження майном та спонукає позивачку на зайві витрати, пов'язані з утриманням майна. За таких обставин позов [PERSON] підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-19 00:00:00

21 січня 2014 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу між сторонами, який був зареєстрований 10.10.2003 року Відділом реєстрації актів громадянського стану Уманського міського управління юстиції Черкаської області, актовий запис № 477 (Свідоцтво про одруження серії [NUMBER] від 10.10.2003 р.). Позивач посилається на те, що в шлюбі в сторін [INFO] народився син [PERSON]. Подружнє життя сторін не склалось. Причина тому - несумісність характерів, різні погляди на життя. Фактичні шлюбні відносини між сторонами припинились у вересні 2012 р. З того часу вони однією сім'єю не проживають і відновлювати сім'ю у ним немає наміру. Позивач [PERSON] в судовому засіданні позов підтримала повністю, просила розірвати шлюб між нею та відповідачем, оскільки вважає, що шлюб існує формально, сім'я розпалась остаточно і не може бути відновлена, а подальше збереження шлюбу суперечить інтересам кожного з них. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, однак подав суду заяву в якій зазначив, що просить розглядати справу без його участі в зв'язку з проживанням в м. Київ, не заперечує проти розірвання шлюбу з позивачем. Заслухавши думку позивача, дослідивши заяву відповідача суд вважає, що рішення про задоволення позову в справі можливо ухвалити відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України у зв'язку з визнанням відповідачем позову без подальшого з'ясування обставин у справі та перевірки їх доказами, оскільки визнання відповідачем позову не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, і суд приймає таке визнання позовних вимог. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача суд має присудити понесені останнім і документально підтверджені судові витрати. За клопотанням позивача про те, щоб судові витрати не стягувались з відповідача на його користь, суд вважає за можливе не стягувати з відповідача судовий збір на користь позивача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-05 00:00:00

21 січня 2014 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача про стягнення аліментів на утримання повнолітнього сина на період його навчання. В обґрунтування своїх позовних вимог зазначила, що вони з відповідачем перебували у зареєстрованому шлюбі до 21 травня 1998 року. Від шлюбу мають повнолітнього сина [PERSON], [INFO]. На теперішній час він навчається у Маріупольському міському технологічному ліцеї зі строком навчання до 31 травня 2014 року. Оскільки навчання сина потребує значних витрат, її доходу на утримання сина не вистачає, а відповідач добровільно відмовляється надавати їй матеріальну допомогу, у зв'язку із чим вона вимушена була звернутися до суду з позовом. На підставі викладеного, просить стягнути з відповідача аліменти на утримання повнолітнього сина [PERSON] на період його навчання у розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку щомісячно, до закінчення сином навчання, а саме до 31 травня 2014 року. Позивачка у судове засідання не з'явилася, надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, зазначивши, що підтримує позовні вимоги у повному обсязі. Відповідач у судове засідання не з'явився, надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, зазначивши, що визнає позовні вимоги у повному обсязі. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [INFO] року народився [PERSON], батьками якого є сторони у справі (а.с. 5). Повнолітня дитина мешкає разом з позивачкою в [ADDRESS] (а.с. 10). [PERSON] навчається у Маріупольському міському технологічному ліцеї з 01 вересня 2008 року зі строком навчання до 31 травня 2014 року (а.с. 9). Згідно з ч.1,2 ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Згідно з ч.1 статті 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Суд, беручи до уваги матеріальне становище платника аліментів та повнолітньої дитини, їх стан здоров'я, склад їх сімей, вважає необхідним задовольнити позов та стягнути з відповідача на користь позивачки аліменти на утримання повнолітнього сина на період його навчання у розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку щомісячно, до закінчення сином навчання, а саме до 31 травня 2014 року. При цьому, суд виходить також і з того, що визнання відповідачем позову не порушує права і інтереси чи свободи інших осіб та не суперечить закону. Приймаючи до уваги, що позивачка була звільнена від сплати судових витрат при поданні позовної заяви, судові витрати підлягають стягненню з відповідача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-05 00:00:00

21 січня 2014 року [PERSON] звернулася до суду з позовом, заявивши вимогу стягувати з [PERSON] аліменти на утримання їх неповнолітньої доньки [PERSON] в розмірі 1/3 всіх видів доходу відповідача щомісячно, і, крім того, в розмірі 500 грн./міс., на утримання самої позивачки до досягнення дитиною трирічного віку. Позовна вимога обґрунтована тим, що дитина перебуває на утриманні позивачки, а відповідач матеріальної допомоги не надає. В ході розгляду справи позивач свої позовні вимоги підтримала та пояснила, що спільно з відповідачем припинили проживати ще до народження дитини, після її народження він надавав допомогу, направляючи їй гроші та речі, але починаючи з 2014 р. ніякої допомоги не надавав. Відповідач та його представник позов визнали в частині сплати аліментів на утримання дитини, але заперечили проти стягнення аліментів на утримання позивачки, оскільки відповідач не працює, і, крім того, має захворювання хребта, проходячи в даний час обстеження, що позбавляє його можливості працювати. Заслухавши пояснення сторін, представника відповідача та дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про наявність підстав для часткового задоволення позову. Статтею 180 СК України передбачений обов'язок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 2 ст. 84 СК дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини, до досягнення дитиною трьох років. Згідно ч. 4 цієї ж статті визначено, що дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка незалежно від працевлаштованості та матеріального становища, якщо чоловік може надавати таку допомогу. Сторони перебувають у шлюбі з 2 лютого 2013 року, відповідач являється батьком спільної із позивачкою доньки [PERSON], яка народилася [INFO], що підтверджується свідоцтвами про шлюб та про народження, виданими Відділом держреєстрації актів цивільного стану по місту Хмельницькому Хмельницького міськрайонного управління юстиції 2 лютого та 30 серпня 2013 р. відповідно. Дитина утримується позивачкою, що підтверджується довідками Новоставецької сільської ради від 16 січня 2014 р. №№ 26/02-25 та 27/02-25 та не спростоване відповідачем. Відповідно до довідки Теофіпольської ЦРЛ від 16 січня 2014 р. дитина здорова. Відповідач на даний час не працює, але перебуває на обліку в Хмельницькому міськцентрі зайнятості як безробітній, не має на утриманні інших неповнолітніх дітей та непрацездатних батьків, працездатний, має певні проблеми зі здоров'ям, однак його діагноз на даний час не відомий та доказів того, що стан здоров'я позбавляє його можливості працювати, відповідачем не надано. Враховуючи вказані обставини, судом вбачається, що відповідач має можливість сплачувати аліменти на утримання дитини в заявленому розмірі, а також надавати утримання позивачці, враховуючи необхідність утримувати дитину, в розмірі 300 грн./міс.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-24 00:00:00

21 січня 2014 року [PERSON] звернулася до суду із зазначеним позовом посилаючись на те, що з відповідачем перебуває у зареєстрованому шлюбі з 02.05.2009 року, від якого мають неповнолітню дитину - [PERSON], [INFO], яка проживає з позивачкою і повністю знаходиться на її утриманні. Позивачка в даний час не працює, знаходиться у відпустці по догляду за дитиною до досягнення 3-х років, знаходиться в складному матеріальному становищі. Посилаючись на положення ст.ст. 80-84 СК України, просить стягнути аліменти на її утримання у розмірі 1/4 частки від заробітку (доходу) відповідача щомісяця з дня подання позовної заяви до суду і до досягнення їх дитиною - [PERSON], [INFO], 3-х річного віку - до [INFO]. В судове засідання позивачка не з'явилася, надала заяву про розгляд справи у її відсутність, одночасно позовні вимоги підтримала, просить задовольнити у повному обсязі. Відповідач в судове засідання також не з'явився, надав суду заяву про розгляд справи у його відсутність, позов визнав частково - згоден надавати утримання дружині у розмірі 1/6 частини від його заробітку (доходу) щомісяця. Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов до наступного висновку. Згідно свідоцтва про шлюб серія [NUMBER] від 02.05.2009 року сторони з 02.05.2009 року знаходяться в зареєстрованому шлюбі (а.с.3), від якого мають неповнолітню дитину - [PERSON], [INFO] (а.с.4). Згідно ст. 75 СК України дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного. Відповідно до ч. 2 ст. 84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років, а відповідно до ч. 4 ст. 84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Судом встановлено, що малолітній [PERSON], [INFO], проживає з матір'ю і знаходиться повністю на її утриманні, у зв'язку із чим позивачка потребує матеріальної допомоги. За таких обставин, суд приходить до висновку, що позовні вимоги обґрунтовані, але, виходячи із принципів розумності та справедливості, позов підлягає частковому задоволенню через надмірний розмір утримання, якого вимагає позивачка. Тому, на думку суду, з відповідача на користь позивачки на її утримання до досягнення дитиною 3-х річного віку повинні бути стягнуті аліменти у розмірі 1/6 частини від його заробітку (доходу) щомісяця. Згідно ст. 79 СК України аліменти присуджуються за рішенням суду від дня подання позовної заяви. Позов був поданий 21.01.2014 року, а тому суд вважає за необхідне стягнути аліменти з дня подання позову і до досягнення дитиною - [PERSON], [INFO], 3-х річного віку. Крім того, згідно ст. 88 ЦПК України відповідач повинен відшкодувати на користь держави судовий збір у розмірі 243 грн. 60 коп., оскільки позивачка звільнена від сплати судових витрат. Враховуючи вищенаведене,

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-25 00:00:00

21 січня 2014 року [PERSON] звернулася до суду із позовом до [PERSON] про стягнення аліментів в сумі 500 грн. на утримання малолітньої доньки [PERSON], [INFO], посилаючись на те, що відповідач, будучи батьком дитини матеріальну допомогу на її утримання не надає, а тому просить її позов задовольнити. Позивачка подала до суду заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала в тому обсязі, що визначений у позовній заяві. Відповідач в судове засідання не з'явився, хоча про час та місце розгляду справи був повідомлений в установленому законом порядку, заяви про розгляд справи без його участі не надсилав, про причини неявки суд не повідомив. Суд, із письмової згоди позивача ухвалив заочний розгляд справи відповідно до ст.224 ЦПК України, на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] є батьком малолітньої доньки [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження. Відповідач, будучи батьком дитини в добровільному порядку матеріальної допомоги на її утримання не надає, хоча відповідно до вимог ст.180 СК України зобов'язаний таку допомогу надавати і за станом свого здоров'я та матеріальним становищем в змозі її надавати. Відповідно до ч.1 ст.184 Сімейного кодексу України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. При визначенні розміру аліментів, що підлягають стягненню з відповідача, судом враховується вимоги ст.182 Сімейного кодексу України, а саме, що відповідач є здоровим, працездатним, будучи належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи будь-яких заперечень щодо розміру аліментів не подав, а тому визначає їх розмір в сумі 500 грн. на дитину щомісячно, починаючи з дня подачі позову і до досягнення дитиною повноліття. Судові витрати по справі становлять 243 грн. 60 коп., які відповідно до ст.88 ЦПК України, підлягають стягненню з відповідача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-04 00:00:00

21 січня 2014 року [PERSON] звернулася до суду із позовом до [PERSON], стверджуючи, що вона є студенткою 1 курсу денного відділення Таврійського національного університету імені [PERSON]. У звязку з тим, що вона (позивачка) навчається на денній формі навчання, не має можливості десь працювати, їй потрібні кошти для сплати свого навчання, харчування. У звязку з цим позивачка змушена звернутися до суду з даним позовом та просить суд стягнути з відповідача на свою користь аліменти у розмірі 1000 гривень щомісячно, починаючи з дня подачі позовної заяви до досягнення нею двадцяти трьох річного віку. В судове засідання представник позивачки надав до суду заяву про розгляд справи без його участі, просив позов задовольнити, проти заочного рішення не заперечив. Відповідач був належним чином сповіщений про день і час судового розгляду справи, однак в судове засідання не зявився, заяви про відкладання розгляду справи до суду не надав. За таких обставин суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності відповідача, ухваливши заочне рішення у справі. Дослідивши докази по справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що згідно свідоцтва про народження [PERSON], 23 травня 1994 року (а.с.6) вона є повнолітньою особою. Ії батьком записано «Зелінський Андрій Юрійович». Згідно копії довідки від 11.11.2013 року (а.с.10), [PERSON] є студенткою 1 курсу денного відділення Таврійського національного університету імені [PERSON]», закінчує навчання 30 червня 2017 року. Відповідно до ст.27 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року, діючої на Україні з 27.09.1991 року, держави-учасники визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько (-ки) несуть основну відповідальність за забезпечення умов життя, необхідних для розвитку дитини, в межах своїх здібностей і фінансових можливостей. Стаття 180 СК України передбачає обов'язок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з вимогами ст.199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Відповідно до ст.184 СК України якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону. Відповідно до ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову.

Outcome: approved