Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-01 00:00:00

20 жовтня 2017 року позивач за первісним та відповідач за зустрічним позовом [PERSON] звернувся до суду з цим позовом, вказуючи, що 04 жовтня 2017 року між ним та [PERSON] був укладений договір міни, відповідно до якого позивач-відповідач [PERSON] зобовязувався передати відповідачеві-позивачеві [PERSON] у власність земельну ділянку, площею 0,7032 га, кадастровий номер 4810136900:01:018:0022, яка розташована в м. Миколаїв Миколаївської області, вул. Будівельників, 3-а, а [PERSON] зобовязувався передати у власність [PERSON] земельну ділянку, загальною площею 0,0364 га, кадастровий номер 0523410100:00:017:0220, яка розташована в м. Погребище Вінницької області, вул. Молодіжна, 102. Відповідно до умов Договору передача земельних ділянок мала відбутися за актом прийому-передачу на протязі двох днів після підписання та нотаріального посвідчення Договору, проте відповідач-позивач відмовляється передавати належну йому земельну ділянку. Крім того, вартість земельної ділянки, площею 0,7032 га, кадастровий номер 4810136900:01:018:0022, яку [PERSON] зобовязався передати [PERSON] становить 307\~710 грн., а вартість земельної ділянки, загальною площею 0,0364 га, кадастровий номер 0523410100:00:017:0220, яку [PERSON] зобовязався передати [PERSON] становить 5\~255 грн. Оскільки обмін земельних ділянок є нерівноцінним, то позивач-відповідач просить стягнути з відповідача-позивача [PERSON] грошові кошти в сумі 10\~000 грн. та визнати його право власності на земельну ділянку, загальною площею 0,0364 га, кадастровий номер 0523410100:00:017:0220, яка розташована в м. Погребище Вінницької області, вул. Молодіжна, 102. 02.11.2017 року до Погребищенського районного суду надійшла зустрічна позовна заява відповідача-позивача [PERSON] Відповідно до заяви, 04 жовтня 2017 року між ним та позивачем-відповідачем [PERSON] був укладений договір міни, відповідно до якого відповідач-позивач [PERSON] зобовязувався передати у власність [PERSON] земельну ділянку, загальною площею 0,0364 га, кадастровий номер 0523410100:00:017:0220, яка розташована в м. Погребище Вінницької області, вул. Молодіжна, 102, а позивач-відповідач [PERSON] зобовязувався передати [PERSON] у власність земельну ділянку, площею 0,7032 га, кадастровий номер 4810136900:01:018:0022, яка розташована в м. Миколаїв Миколаївської області, вул. Будівельників, 3-а. Проте, всупереч умовам договору на протязі двох днів земельну ділянку за актом приймання-передачі передано не було. Позивач-відповідач [PERSON] відмовляється передавати належну йому земельну ділянку та свою відмову мотивує тим, що обмін земельних ділянок є нерівноцінним та вимагає, щоб відповідач-позивач [PERSON] сплатив йому 10\~000 грн., як частину різниці вартості ділянок. Відповідач-позивач [PERSON] заперечує проти доплати, оскільки укладеним договором міни не встановлювалась жодна доплата за земельну ділянку більшої вартості, а тому така вимога є протиправною та не підлягає задоволенню. В судове засідання позивач-відповідач [PERSON] не зявився, подав заяву у яких свої позовні вимоги підтримав та не заперечував проти задоволення зустрічного позову. Відповідач-позивач [PERSON] до суду не зявився також, проте подав заяву в якій позовні вимоги зустрічного позову підтримує, проти задоволення первісного позову в частині визнання права власності на земельну ділянку не заперечує, але в задоволенні первісного позову в частині стягнення грошових коштів просить відмовити. Зясувавши позицію сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з огляду на таке. У відповідності до ч. 4 ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд, за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову, якщо таке визнання не суперечить закону і не порушує права свободи чи інтереси інших осіб. Згідно з ч. 1 ст. 61 ЦПК України, обставини визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. В судовому засіданні беззаперечно доведено, що 04 жовтня 2017 року між [PERSON] та [PERSON] був укладений договір міни, відповідно до якого позивач-відповідач [PERSON] зобовязувався передати відповідачеві-позивачеві [PERSON] у власність земельну ділянку, площею 0,7032 га, кадастровий номер 4810136900:01:018:0022, яка розташована в м. Миколаїв Миколаївської області, вул. Будівельників, 3-а, а [PERSON] зобовязувався передати у власність [PERSON] земельну ділянку, загальною площею 0, 0364 га, кадастровий номер 0523410100:00:017:0220, яка розташована в м. Погребище Вінницької області, вул. Молодіжна, 102. Відповідно до умов Договору передача земельних ділянок мала відбутися за актом прийому-передачу на протязі двох днів після підписання та нотаріального посвідчення Договору, проте відповідач-позивач зобов`язання не виконує. Згідно з ч. ч. 1, 2, 3, 4 ст. 715 ЦК України відповідно до якої за договором міни (бартеру) кожна із сторін зобов'язується передати другій стороні у власність один товар в обмін на інший товар. Кожна із сторін договору міни є продавцем того товару, який він передає в обмін, і покупцем товару, який він одержує взамін. Договором може бути встановлена доплата за товар більшої вартості, що обмінюється на товар меншої вартості. Право власності на обмінювані товари переходить до сторін одночасно після виконання зобов'язань щодо передання майна обома сторонами, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ч. 1 ст. 526 ЦК України, за змістом яких зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. У п. 3.1 Договору міни від 04.10.2017 року зазначено, що кожна із сторін зобовязана передати майно, що є предметом цього договору іншій стороні за актом приймання-передачі у стані, що відповідає вимогам закону щодо призначення використання майна й цього Договору. П.4.1 Договору міни від 04.10.2017 року передбачено, що передача земельних ділянок відбувається за актом приймання-передачі на протязі 2-х днів після підписання та нотаріального посвідчення цього Договору. Згідно з п .6.2 Договору порушення п. 4.1. цього Договору є підставою для звернення до суду з позовом про визнання права власності на земельну ділянку. Виходячи з вищевикладеного, оцінивши докази, надані сторонами у справі, їх належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо і взаємний звязок доказів у їх сукупності, судом встановлений факт того, що 04 жовтня 2017 року між [PERSON] та [PERSON] був укладений договір міни, відповідно до якого позивач-відповідач [PERSON] зобовязувався передати відповідачеві-позивачеві [PERSON] у власність земельну ділянку, площею 0,7032 га, кадастровий номер 4810136900:01:018:0022, яка розташована в м. Миколаїв Миколаївської області, вул. Будівельників, 3-а, а [PERSON] зобовязувався передати у власність [PERSON] земельну ділянку, загальною площею 0, 0364 га, кадастровий номер 0523410100:00:017:0220, яка розташована в м. Погребище Вінницької області, вул. Молодіжна, 102. (договір міни, а.с. 9-13). Відповідач-позивач не виконав у повному обсязі зобов'язання, покладені договором міни, не передав у власність належну йому земельну ділянку, в зв'язку з чим первісний позов підлягає до часткового задоволення, зокрема в частині визнання права власності на земельну ділянку та зустрічний позов підлягає до задоволення. Вимога позивача-відповідача щодо стягнення з відповідача-позивача [PERSON] грошових коштів у сумі 10\~000 грн. є безпідставною, оскільки нормами ЦК України передбачена можливість встановлення у договорі доплати за товар більшої вартості, що обмінюється на товар меншої вартості, проте у договорі міни від 04.10.2017 року така доплата передбачена не була, тому у задоволенні такої вимоги слід відмовити.

Outcome: partial