Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-29 00:00:00

20 травня 2014 року [PERSON] звернулась в суд з позовом до Костянтинівської міської ради про усунення перешкод у користуванні власністю шляхом звільнення майна з-під арешту. Вона обґрунтовувала свої вимоги тим, що ії на праві власності належить жилий будинок [ADDRESS] Маючи намір на відчуження цього майна, вона завернулась в нотаріальну контору, де їй повідомили, що відповідно до повідомлення Костянтинівського скляного заводу без номеру від 16 серпня 1974 року на цей будинок був накладений арешт. Підстави такого арешту їй невідомі, він накладався до того, як будинок став належати на праві власності її померлому чоловіку; підприємство, яке ініціювало арешт будинку, не існує з 2005 року, і тому вона просить усунути перешкоди у користуванні власністю шляхом звільнення будинку з-під арешту. В судовому засіданні позивач [PERSON] підтримала позовні вимоги, посилаючись на ті ж обставини, що й у позовній заяві. Представник відповідача в судове засідання не явився, подав в суд заяву, в якій просить прийняти рішення на розсуд суду та розглянути справу в його відсутності. Заслухавши позивача, дослідивши письмові докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що у Єдиному реєстрі заборон відчуження нерухомого майна за реєстраційним номером обтяження №2451594 є запис про заборону, перенесений до Реєстру реєстраційною службою Костянтинівського міськрайонного управління юстиції 22 квітня 2014 року, відповідно до якого підставою для обтяження житлового будинку [ADDRESS], власником якого є [PERSON], було повідомлення Костянтинівського скляного заводу без номеру від 16 серпня 1974 року (а.с.16-18). Відповідно до договору купівлі-продажу від 22 березня 1978 року [PERSON] продав, а чоловік позивачки [PERSON] купив незакінчений будівництвом, готовністю 11% будинок, який знаходиться по [ADDRESS]. Цей незакінчений будівництвом будинок належав [PERSON] на підставі договору про надання у безстрокове користування земельної ділянки для побудови житлового будинку, посвідченого Костянтинівською державною нотаріальною конторою 20 грудня 1978 року. При цьому продавець свідчив, що до даного часу цей будинок нікому іншому не проданий, не подарований, в спорі або під забороною не перебуває (а.с.12). Тобто, при укладенні вказаного договору купівлі-продажу та його посвідчення державним нотаріусом, який зобов'язаний перевірити наявність обтяжень, цей будинок вже не перебував під арештом. В подальшому, відповідно до акту державної технічної комісії про прийняття закінченого будівництвом об'єкту індивідуальної забудови від 25 жовтня 2004 року, затвердженого рішенням Костянтинівської міської ради №734 від 22 грудня 2004 року, житловий будинок по [ADDRESS], будівництво якого було завершено [PERSON], був прийнятий в експлуатацію (а.с.13). При цьому у вказаному документі не йдеться про які-небудь обтяження щодо житлового будинку. Відповідно до рішення Костянтинівського міськрайонного суду від 14 червня 2007 року за [PERSON], як за спадкоємцем після смерті [PERSON], який помер [INFO], було визнано право власності на житловий будинок по [ADDRESS] (а.с.6,7). При ухваленні вказаного рішення суду та реєстрації права власності також не йшлося про наявність будь-яких обтяжень щодо вказаного жилого будинку. У свою чергу, реєстрація кредитора - Костянтинівського скляного заводу та його правонаступника «ВАТ «Костянтинівський скляний завод» була припинена 12 грудня 2005 року (а.с.14). Оскільки внесенням до Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна обтяження у вигляді арешту вказаного нерухомого майна порушено право власності позивача, на підставі ст.ст.386,391 ЦК України це право підлягає захисту і будинок [ADDRESS], що належить на праві власності [PERSON], слід звільнити з-під арешту (заборони).

Outcome: approved