Jurisdiction: civil
Date: 2020-12-07 00:00:00

1. Описова частина Стислий виклад позицій учасників справи [PERSON] (далі позивачка) звернулася до суду з позовом до [PERSON] (далі відповідач) про стягнення на її користь аліментів на утримання їхнього повнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , у розмірі 2\~000 грн. щомісячно, до закінчення сином навчання. Свої позовні вимоги мотивує тим, що відповідач є батьком її сина. На даний час останній навчається у Комунальному закладі «Сосницький навчально-реабілітаційний центр» Чернігівської обласної ради у зв`язку з чим потребує матеріальної допомоги. Вона сама утримує сина, при цьому відповідач матеріальної допомоги не надає, хоча зобов`язаний та має можливість її надавати. У судовому засіданні позивачка та її представник позовні вимоги підтримали та просили їх задовольнити повністю, з підстав, вказаних у позовній заяві. Також позивачка пояснила, що відповідач має задовільний стан здоров`я, постійно виїздить на заробітки і відповідно має змогу сплачувати аліменти на утримання сина. Інших осіб на його утриманні немає. Проти розгляду справи без участі відповідача з постановленням заочного рішення позивачка не заперечувала. \~ \~ \~ \~Відповідач повідомлявся про час та місце судового розгляду шляхом надіслання повістки про виклик за адресою його проживання, зареєстрованою у встановленому законом порядку. З відмітки на поштовому відправленні, яке повернулося до суду, вбачається, що відповідач за місцем проживання відсутній. Отже, в силу положень статей 128, 130 ЦПК України відповідач вважається належним чином повідомленим про час та місце судового розгляду. При цьому відповідач до суду не з`явився і заяви про розгляд справи без його участі та відзиву на позов не подав. Заяви та клопотання учасників справи \~ \~ \~ \~Сторони у справі заяв та клопотань до суду не подали. Процесуальні дії у справі У зв`язку з розглядом справи у порядку спрощеного позовного провадження, беручи до уваги, те, що відповідач вважається таким, що був повідомлений належним чином про час та місце розгляду справи, відзиву на позов ним не подано, враховуючи позицію позивачки, суд ухвалив здійснити розгляд справи за наявними у матеріалах справи доказами з постановленням заочного рішення. 2. Мотивувальна частина Фактичні обставини, встановлені судом, зміст спірних правовідносин та оцінка аргументів і доказів учасників справи \~ \~ \~ \~Заслухавши пояснення позивачки та її представника, дослідивши матеріали справи і наявні в них докази, суд приходить до наступних висновків. Як встановлено, позивачка та відповідач перебували у зареєстрованому шлюбі, який було розірвано 26 жовтня 2006 року (а.с. 5). Вони є батьками повнолітнього [PERSON] , [INFO] , що підтверджується його свідоцтвом про народження (а.с. 2). \~ \~ \~ \~З 04 квітня 2005 року [PERSON] навчається в комунальному закладі «Сосницький навчально-реабілітаційний центр» Чернігівської обласної ради та продовжує навчання у вказаному навчальному закладі на даний час (а.с. 4). \~ \~ \~ \~З довідки виконавчого комітету Ковпинської сільської ради Новгород-Сіверського району Чернігівської області вбачається, що [PERSON] проживає по [ADDRESS] (а.с. 3), тобто разом з позивачкою, яка й утримує свого сина. \~ \~ \~ \~Відповідно до частин першої та другої статті 199 Сімейного кодексу України (далі СК України) якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Частиною третьою статті 199 СК України передбачено, що право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Відповідно до пункту 20\~постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів»\~обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу (батьки самі мають бути працездатними та мати такий заробіток, який дозволив би їм утримувати себе та свою повнолітню дитину). Як з`ясовано судом [PERSON] фактично перебуває на утриманні своєї матері, тобто позивачки і після досягнення повноліття він продовжує навчання у зв`язку з чим потребує матеріальної допомоги, зокрема для проїзду до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження, харчування, купівлі одягу та приладдя для навчання. У свою чергу відповідач, який є батьком [PERSON] на рівні з позивачкою зобов`язаний надавати сину допомогу до завершення ним навчання, але не більше як до досягнення ним двадцяти трьох років, та має змогу її надавати, оскільки будь-які відомості щодо наявності у відповідач хвороб, що потребували б додаткових витрат, а також інших утриманців, відсутні. \~ \~ \~ \~Згідно частин першої та другої статті 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Статтею 182 СК України передбачено, що при визначенні розміру аліментів, суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на\~праві власності,\~володіння та/або\~користування у\~платника аліментів\~майна та\~майнових прав,\~у тому\~числі рухомого\~та нерухомого\~майна,\~грошових коштів,\~виключних прав\~на результати\~інтелектуальної діяльності,\~корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають значення. Вирішуючи питання про спосіб стягнення та розмір аліментів, які необхідно стягнути з відповідача на користь позивачки на утримання їхнього повнолітнього сина суд враховує стан здоров`я сина позивачки та відповідача, який є особою з інвалідністю третьої групи (а.с. 6, 7), відсутність відомостей про наявність у відповідача захворювань, осіб, що перебували б на його утриманні, відсутність відомостей про наявність у відповідача постійного доходу, а також наявність у позивачки обов`язку на рівні з відповідачем брати участь в утриманні доньки. \~ \~ \~ \~За таких обставин суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивачки аліменти на утримання їхнього повнолітнього сина [PERSON] у твердій грошовій сумі, у розмірі 2\~000 грн. щомісячно, до закінчення [PERSON] навчання, але не більше ніж до досягнення ним двадцяти трьох років. При цьому, на підставі частини першої статті 191 та статті 201 СК України, стягнення аліментів необхідно присудити з дня пред`явлення позову, тобто з 12 жовтня 2020 року. Відповідно позов підлягає задоволенню повністю. \~ \~ \~ \~Відповідно до пункту 1 частини першої статті 430 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України) суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. \~ \~ \~ \~Оскільки з відповідача на користь позивачки підлягають стягненню аліменти на утримання їхнього сина, суд вважає за необхідне допустити негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць, за період з 12 жовтня 2020 року до 11 листопада 2020 року. Судові витрати \~ \~ \~ \~Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, пов`язаних з розглядом справи, а саме судового збору, суд враховує, що відповідно до пункту 3 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір» №3674-VI від 08 липня 2011 року, позивачі звільняються від сплати судового збору за подання позовів про стягнення аліментів та оплату додаткових витрат. Враховуючи те, що позов підлягає задоволенню повністю, при цьому позивачку було звільнено від сплати судового збору за подання позову, на підставі частин першої та шостої статті 141 ЦПК України з відповідача на користь держави необхідно стягнути судовий збір у розмірі 840 грн. 80 коп. На підставі викладеного,

Outcome: approved