Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-04 00:00:00

21.02.2016 року позивач звернулась до суду із позовом, в якому просить звільнити з під арешту спадкове майно померлої [PERSON], а саме квартиру [ADDRESS], загальною площею 34.7 кв.м, з яких житлова площа 17,6 кв.м, на яку накладено арешт Першою Херсонською державною нотаріальною конторою на підставі рішення суду. В обгрунтовання своїх позовних вимог посилається на те, що [INFO] року померла її мати [PERSON], після смерті якої відкрилась спадщина у вигляді квартири [ADDRESS]. Вона як єдиний спадкоємець звернулась до нотаріальної контори с заявою для прийняття спадщини. При вчинені нотаріальний дій було виявлено наявність арешту на зазначену квартиру, дата виникнення обтяження - 07.10.1993 року. На даний момент відсутня будь-яка інформація щодо знаходження матеріалів про накладення арешту на квартиру, а позивач, як особа, що прийняла спадщину та вступила у володіння майном позбавлена права оформити належне їй право власності на спадкове майно. Позивачка та її представник в судовому засіданні підтримали позов та просили їх задовольнити. В останнє судове засідання позивачка та її представник не з'явилися, про час та місце слухання справи належним чином повідомлені, подали на адресу суду заяви про розгляд справи за їх відсутності. Представник ВДВС Корабельного (Комсомольського) РУЮ у м. Херсоні в судове засідання не з'явився, про час та місце слухання справи належним чином повідомлений, в порядку ст. ст. 74,76 ЦПК України. Представник Херсонського державного бюро технічної інвентаризації в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, надав суду заяву, якою просить проводити розгляд справи без їх участі. Зі згоди представника позивачки, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи та матеріали інвентарної справи № 13327 [ADDRESS], суд вважає, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню, оскільки відповідно до ч.1 ст. 60 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції, що діяла на час виникнення данних правовідносин) особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права на майно і про звільнення майна з-під арешту. Відповідно до ст. 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Відповідно до ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. На підставі договору купівлі-продажу посвідчений 26.12.1997 року на Херсонській товарній біржі [PERSON] на праві власності належить квартира [ADDRESS]. Право власності зареєстровано ХМБТІ 29.12.1997 року за реєстровим номером 9201 (а.с. 6). [PERSON] [INFO] року померла, про що відділом державної реєстрації актів цивільного стану Комсомольського районного управління юстиції у м. Херсоні [INFO] року зроблений актовий запис № 754 (а.с.7). Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об»єктів нерухомого майна (а.с.10-12) на квартиру [ADDRESS] за рішенням Дніпровського районного суду накладено арешт, дата виникнення арешту 07.10.1993 року, реєстраційний номер обтяження - 2445629. З повідомлення Херсонського міського суду Херсонської області від 08.09.2016 року (а.с.16) убачається, що справа № 2-163/93 за позовом [PERSON] до [PERSON] про визнання обмінних ордерів та свідоцтва права власності недійсним, за терміном зберігання - знищена, на зберіганні в архіві значиться рішення суду №1630/93. Відомостей щодо накладання арешту - відсутні. Також, згідно алфавітного покажчика по цивільним справам за 2004-2007 роки, заява за позовом [PERSON] про накладення арешту, для розгляду в Дніпровський районний суд м. Херсона не надходила. З досліджених в судовому засіданні матеріалів інвентарної справи № 13327 [ADDRESS] убачається відсутність будь-яких відомостей щодо застосування обтяжень до зазначеної квартири. На даний час виконавчі провадження відносно нерухомого майна, а саме квартири [ADDRESS] відсутні, що ні ким не спростовується. На сьогодні позивач має намір прийняти спадкове майно, проте через наявність арешту не може цього зробити. Арешт на спірне майно триває значний час, але протягом цього часу не було вчинено жодних виконавчих дій щодо майна, що вказує на формальність арешту, а не наявність мети, з якою він повинен накладатися відповідно до ч.1 ст.57 Закону України «Про виконавче провадження», а саме: для забезпечення реального виконання рішення. Позивач не може оскаржити дії(бездіяльність) державного виконавця щодо скасування арешту, оскільки виконавчі провадження, у яких були накладені арешти, відсутні, а тому позивач звернулася за захистом порушених прав у порядку позовного провадження. Відповідно до ст.3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Права позивача підлягають судовому захисту у заявлений ними спосіб шляхом зняття арешту з майна, оскільки вона не можє реалізувати своє право як спадкоємця через наявність арешту на це майно, за відсутності підстав для арешту. Таким чином, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved