Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-12 00:00:00

21 грудня 2016 року з вищевказаною позовною заявою до Миргородського міськрайонного суду звернулася [PERSON]. В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що вона є власником будинку № 21, по вулиці Кооперативній в місті Миргород Полтавської області. У вказаному будинку зареєстрована [PERSON], яка не є співвласником вказаного будинку, а проживала в ньому на підставі договору найму житлового приміщення, строк дії якого закінчився 06 серпня 2016 року. На даний час наявність реєстрації відповідача в будинку обмежує права позивача, що стало підставою для звернення до суду. В судовому засіданні [PERSON] позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити Відповідач, [PERSON], в судове засідання не зявилася, про час та місце проведення судового засідання повідомлена шляхом публікації оголошення в газеті «Зоря Полтавщини» від 03 березня 2017 року (а.с.45), про причини неявки суду не повідомила, заперечень, пояснень щодо позову не надавала, заяв про відкладення розгляду справи до суду не надходило. Заслухавши пояснення позивача, дослідивши та проаналізувавши письмові докази по справі, суд приходить до переконання, що позов підлягає до задоволення з таких підстав. Встановлено, що [PERSON] є одноособовим власником будинку № 21, по вулиці Кооперативній в м. Миргород Полтавської області. ЇЇ право власності підтверджується свідоцтвом про право власності на нерухоме майно серії САС № 852952 від 15 вересня 2011 року. (а.с.9). Відповідач [PERSON] зареєстрована в будинку позивача, що підтверджується адресною довідкою № 03-01/18571 від 23.12.2016 р. (а.с.29). Згідно ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до акту про відсутність особи за місцем реєстрації складеного Головою вуличного комітету відповідач, [PERSON] за адресою: вул. Кооперативна, 21 не проживає з 15 грудня 2015 року (а.с.3). Відповідно до абз. 4 п. 11 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України» № 2 від 12.04.1985 року, суд може визнати особу такою, що втратила право користування жилим приміщенням, лише з однієї вказаної позивачем підстави, передбаченої ст.71 або ст.107 ЖК України. Відповідно до ч. 1 ст. 71 ЖК України, при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Статтею 72 ЖК України передбачено, що визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Частиною 2 ст. 107 ЖК України передбачено, що у разі вибуття наймача та членів його сім'ї на постійне проживання до іншого населеного пункту або в інше жиле приміщення в тому ж населеному пункті договір найму жилого приміщення вважається розірваним з дня вибуття. Якщо з жилого приміщення вибуває не вся сім'я, то договір найму жилого приміщення не розривається, а член сім'ї, який вибув, втрачає право користування цим жилим приміщенням з дня вибуття. Зважаючи на вищевикладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача ґрунтуються на законі, [PERSON] необхідно визнати такою, що втратила право на користування будинком № 21, по вулиці Кооперативній в місті Миргород Полтавської області. Згідно ч. 1 ст.7 ЗУ «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання здійснюється на підставі остаточного рішення суду про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням.

Outcome: approved