Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-19 00:00:00

20.07.2018 року ПАТ «Державний ощадний банк України» в особі філії Запорізького обласного управління ПАТ «Державний ощадний банк України», звернувся до суду з позовом до відповідача, в якому вказує, що 09.04.2008 року між ВАТ «Державний ощадний банк України» та [PERSON] був укладений договір відновлювальної кредитної лінії № 1065-ф, згідно з умовами якого банк надав відповідачу кредит у сумі 304000 грн. зі сплатою 16% річних з терміном остаточного погашення 06.04.2018 року. У звязку з невиконанням відповідачем умов кредитного договору станом на 16.07.2018 року виникла заборгованість у сумі 545057,99 грн., з яких: -заборгованість за кредитом 304000 грн.; -заборгованість за відсотками 8193,37 грн.; -пеня за прострочення відсотків 2438,48 грн.; -пеня за прострочення кредиту 90475,40 грн.; -заборгованість 3% річних від простроченої суми відсотків по кредиту 738,08 грн.; -заборгованість 3% річних від простроченої суми кредиту 27384,99 грн.; -сума простроченого боргу з урахуванням індексу інфляції складає 111827,67 грн. Рішенням Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 17.12.2010 року по справі № 2-2079/2010 за позовом Банку до [PERSON] та [PERSON] відмовлено банку зверненні стягнення на майно боржника. Рішенням апеляційного суду Запорізької області від 23.03.2011 року по справі № 22ц-773/2011 позовні вимоги задоволені в частині звернення стягнення на предмет іпотеки. Рішення набрало законної сили. Ухвалою судді від 10.08.2018 р. було відкрито провадження у справі, призначено підготовче судове засідання на 19.09.2018 року, яке було відкладено на 01.11.2018 року за клопотанням представника відповідача. 01.11.2018 року підготовче засідання закрито та призначено судовий розгляд. Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просить суд позов задовольнити з викладених в ньому підстав. Відповідач та її представник адвокат [PERSON] позовні вимоги визнали частково. Вислухавши сторони по справі, дослідивши надані сторонами письмові докази, оцінивши їх на предмет належності, допустимості, достовірності і достатності, заяву позивача, суд на їх підставі встановив такі фактичні обставини та відповідні їм правовідносини: Стаття 1054 ЦК України вказує, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. У відповідності до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини. На які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків. встановлених цим кодексом. Згідно ч. 4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили . не доказуються при розгляді іншої справи. у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Рішенням Шевченківського районного суду м. Запоріжжя № 2-2079/10 від 17.12.2010 року, зміненим рішенням апеляційного суду Запорізької області від 23.03.2011 року позовні вимоги ВАТ «Державний ощадний банк України» в особі філії Запорізьке обласне управління ВАТ «Державний ощадний банк України» до [PERSON] та [PERSON] про звернення стягнення на майно боржника у звязку з невиконанням умов договору відновлюваної кредитної лінії № 1065-ф від 09.04.2008 року, звернуто стягнення на предмет іпотеки за іпотечним договором № IZ/1061-ф від 09.04.2008 року, укладеним між ВАТ «Державний ощадний банк України» та [PERSON], нерухоме майно за адресою: м. Запоріжжя, вул.. Дачна, 8-10/ Фабрична, 53 кв. 1, у рахунок погашення заборгованості за договором відновлюваної кредитної лінії № 1065-ф від 09.04.2008 року у сумі 296048,41 грн. шляхом надання ВАТ «Державний ощадний банк України» права продажу предмету іпотеки будь-якій особі та будь-яким способом на підставі договору купівлі-продажу за початковою ціною , визначеною на підставі оцінки майна субєктом оціночної діяльності на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна. В силу ч. 1 ст. 82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Представник позивача вказує про наявність у відповідача заборгованості перед позивачем, яку відповідач не оспорює та визнає, а саме в частині: -заборгованість за кредитом 304000 грн.; -заборгованість за відсотками 8193,37 грн.; -пеня за прострочення відсотків 2438,48 грн.; -заборгованість 3% річних від простроченої суми відсотків по кредиту 738,08 грн. Отже, суд в цій частині не досліджує докази, подані представником позивача, оскільки наданий суду розрахунок не викликає сумніву щодо достовірності даних, і відповідач їх визнає. Окрім того, представник позивача просить суд стягнути з відповідача : -пеню за прострочення кредиту 90475,40 грн.; -заборгованість 3% річних від простроченої суми кредиту 27384,99 грн.; -суму простроченого боргу з урахуванням індексу інфляції складає 111827,67 грн. Однак, в цій частині позовних вимог відповідач та його представник не погоджуються з представником позивача стосовно розміру суми, яку він бажає стягнути з відповідача, тому як її розрахунок проведений не вірно, вони погоджуються із сумою 84558,32 грн. пені, 14294,38 грн. 3% річних від простроченої суми кредиту та 79664,59 грн. простроченого боргу з урахуванням індексу інфляції. Статтею 526 Цивільного кодексу України передбачено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. У відповідності до ст.. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання. Ч. 2 ст. 625 ЦК України встановлено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Згідно із частиною третьою статті 549\~ЦК України пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. Пеня є особливим видом відповідальності за неналежне виконання зобов'язання, яка, крім відшкодування збитків після вчиненого порушення щодо виконання зобов'язання, передбачає додаткову стимулюючу функцію для добросовісного виконання зобов'язання. Таким чином, у звязку із простроченням [PERSON] виконання зобовязання, тобто погашення кредиту у строк, встановлений кредитним договором, у ПАТ «Державний ощадний банк України» виникло передбачене законом право на відшкодування йому окрім самої заборгованості та процентів, ще і пені, 3% річних та суми боргу з урахуванням індексу інфляції за весь час прострочення. Але банк проводить розрахунок вказаних сум, виходячи із загальної суми кредиту, який було видано, тобто 304000 грн., посилаючись на те, що у нього виникло право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилась, а тому і проводити всі розрахунки саме із суми 304000 грн. З даною позицією суд не погоджується, тому як договір відновлювальної кредитної лінії № 1065-ф був укладений між ВАТ «Державний ощадний банк України» та [PERSON] на строк до 06.04.2018 року. Сторонами договору було затверджено графік погашення кредиту та відсотків, в якому визначено періодичні платежі із сумами залишку кредиту. Тобто на момент звернення до суду із вказаним позовом строк дії кредитного договору сплинув, а тому вимога про дострокове повернення кредиту не може існувати взагалі. У звязку з цим розрахунок пені, 3% річних та суми боргу з урахуванням індексу інфляції за весь час прострочення має здійснюватись із фактичної суми прострочення. Згідно розрахунку пені за прострочення кредиту її сума має становити 84558,32 грн. (а.с. 98). Згідно розрахунку 3% річних від простроченої суми кредиту розмір 3 % має становити 14194,38 грн. (а.с. 99-100). Згідно розрахунку суми простроченого боргу з урахуванням індексу інфляції вона має становити 79664,59 грн. (а.с. 97). За таких обставин, в частині позовних вимог Банку щодо стягнення з відповідача пені, 3% річних та суми боргу з урахуванням індексу інфляції за весь час прострочення задовольняє частково в межах сум, встановлених в розрахунках представника відповідача. У відповідності до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки позов задоволено частково на суму 493887,23 грн., суд стягує з відповідача на користь позивача судовий збір у сумі 7408,30 грн., що становить 1,5 % від вказаної суми.

Outcome: partial