Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-07 00:00:00

19 травня 2014 року Публічне акціонерне товариство (далі - ПАТ) «Укрсоцбанк» звернулося в суд з позовом до Вишенського відділу державної виконавчої служби Вінницького міського управління юстиції, [PERSON] про звільнення майна з-під арешту (а.с.2-5,35). В подальшому, з врахуванням частково змінених позовних вимог, мотиви позивача є наступними. Відповідно до постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 02 липня 2013 року Вишенським ВДВС Вінницького МУЮ відкрито виконавче провадження ВП № 37087342. Вказані постанова та виконавче провадження поширюються на транспортний засіб марки ЗАЗ-DAE-WOO TF 699P, 2008 року випуску, шасі [NUMBER], реєстраційний № [NUMBER], що згідно свідоцтва про реєстрацію ТЗ серії [NUMBER] належить на праві приватної власності [PERSON] Однак, відповідно до договору застави від 25 лютого 2008 року № 050/1-198 вказаний автомобіль переданий [PERSON] в заставу банку в якості забезпечення виконання останнім своїх зобов'язань за кредитним договором від 25 лютого 2008 року. Тому, на думку позивача, арештовуючи за постановою від 02 липня 2013 року заставне майно у вигляді цього транспортного засобу, головний державний виконавець Вишенського ВДВС Вінницького МУЮ Березова Н.М. вчинила незаконні дії. Банк, як заставодержатель, має переважне право на звернення стягнення на предмет обтяження, вищий пріоритет над публічним обтяженням, вчиненим виконавчою службою. Постановою про арешт майна [PERSON] у вигляді транспортного засобу порушено речове право позивача на це рухоме майно, банк позбавлений можливості звернути стягнення на заставлений автомобіль та отримати кошти від його реалізації як в добровільному порядку, так і в процесі примусового стягнення. Стягувачем по відкритому виконавчому провадженню ПВ № 37987342 є НДЦ «Рятівна археологічна служба» ІА НАН України, не банк-заставодержатель; право застави на автомобіль виникло до відкриття цього виконавчого провадження, тому ДВС не вправі здійснювати заходи з примусового виконання стягнення боргу на користь інших осіб шляхом звернення стягнення, накладення арешту на транспортний засіб [PERSON] Останній має непогашену заборгованість перед банком, 05 лютого 2014 року судом ухвалене рішення про примусове стягнення з [PERSON] на користь банку існуючої заборгованості. За таких обставин у позивача наявне речове право на заставне майно, що може реалізовуватися шляхом розпорядження позивачем цим майном у спосіб, визначений договором застави. За викладених підстав ПАТ «Укрсоцбанк» просить суд задовольнити позов, зняти з транспортного засобу, належного на праві приватної власності відповідачеві [PERSON], арешт та заборону на його відчуження, накладений постановою державного виконавця Вишенського ВДВС Вінницького МУЮ від 02 липня 2013 року в ході виконавчого провадження ВП № 37087342. Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 05 червня 2014 року (без винесення окремого процесуального документа) зважаючи на передачу виконавчого провадження з Вишенського відділу ДВС до відділу примусового виконання рішень УДВС Головного управління юстиції у Вінницькій області Вишенський відділ ДВС замінений на належного відповідача відділ примусового виконання рішень управління ДВС Головного управління юстиції у Вінницькій області, а НДЦ «Рятівна археологічна служба» ІА НАН України залучена до участі в справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідачів. Надалі ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 20 червня 2014 року (без винесення окремого процесуального документа) вказана служба залучена в якості співвідповідача, а відділ примусового виконання рішень УДВС Головного управління юстиції у Вінницькій області залучений як третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідачів. Враховуючи неодноразову неявку в судове засідання відповідача [PERSON], представника відповідача - НДЦ «Рятівна археологічна служба» ІА НАН України, які завчасно, в установленому порядку повідомлялися про день, час та місце розгляду справи, суд, приймаючи до уваги згоду позивача, прийшов до висновку про можливість ухвалення у даній справі заочного рішення. Представник позивача ПАТ «Укрсоцбанк» Савченко І.А. в судовому засіданні позов підтримала за обставин, викладених у заяві до суду, просить вимоги задовольнити у повному обсязі. Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідачів, відділу примусового виконання рішень управління ДВС Головного управління юстиції у Вінницькій області Білоконь Р.П. в судовому засіданні проти позову заперечила, посилаючись на його необґрунтованість, безпідставність, просить суд у позові відмовити. Заслухавши пояснення представника позивача, заперечення на позов представника третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідачів, дослідивши матеріали справи, проаналізувавши докази в їх сукупності, суд приходить до переконання, що у позові належить відмовити. Судом встановлено, що за договором застави майна від 25 лютого 2008 року № 050/ 1-198 (а.с. 11-12) [PERSON] передав у заставу ПАТ «Укрсоцбанк» у якості забезпечення виконання зобов'язань за договорами кредиту та відновлювальної кредитної лінії, укладеними теж 25 лютого 2008 лютого, належний йому на праві приватної власності транспортний засіб марки ЗАЗ-DAE-WOO TF 699P, 2008 року випуску, шасі [NUMBER], реєстраційний № [NUMBER]. Вишенським відділом ДВС Вінницького МУЮ у Вінницькій області за виконавчим листом №212/7105/2012, виданим 12 березня 2013 року Вінницьким міським судом Вінницької області про солідарне, в тому числі з [PERSON], стягнення боргу на користь НДЦ «Рятівна археологічна служба» ІА НАН України в сумі 119400,00 гривень, було відкрито виконавче провадження ВП №37087342. В ході здійснення виконавчих дій постановою головного державного виконавця Вишенського ВДВС Вінницького МУЮ Березової Н. М. від 02 липня 2013 року накладено арешт на майно боржника [PERSON] у вигляді автомобіля, оголошено заборону на його відчуження (а.с.7). Згідно постанови про прийняття до виконання виконавчого провадження від 11 квітня 2014 року (а..с.44) виконавче провадження ВП № 37087342 передано з Вишенського відділу ДВС Вінницького МУЮ до відділу примусового виконання рішень управління ДВС Головного управління юстиції у Вінницькій області. Вимагаючи зняття арешту з автомобіля боржника та заборони на його відчуження, заставодержатель ПАТ «Укрсоцбанк» посилається на власне пріоритетне право над публічним обтяженням, застосованим ДВС, на звернення стягнення на заставне майно. Таке звернення допускається за виконавчими документами для задоволення вимог стягувача-заставодержателя. Фактичним обставинам у справі відповідають правовідносини, що врегульовані нормами Законів України «Про державну виконавчу службу», «Про виконавче провадження», «Про заставу», «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень», параграфу 6 Розділу І Книги п'ятої ЦК України стосовно застави, користування та розпорядження предметом застави, правових наслідків невиконання зобов'язання, забезпеченого заставою. Порядок передачі майна у заставу та звернення стягнення на це майно визначений статтями 572-597 ЦК України, Законами України «Про заставу», «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень». Права заставодержателя (кредитора) відносно задоволення з вартості заставленого майна передбачені та захищені Законами України «Про виконавче провадження», «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень», статтями 572, 589 ЦК України. Суд звертає увагу, що позивач є заставодержателем і його обтяження є обтяженням з вищим пріоритетом. Разом з тим, слід зауважити, що відповідно до статті 54 Закону України «Про виконавче провадження», для задоволення вимог стягувачів, які не є заставодержателями, стягнення на заставлене майно може бути звернено у разі: 1) виникнення права застави після ухвалення судом рішення про стягнення з боржника коштів, 2) коли вартість предмета застави перевищує розмір заборгованості боржника заставодержателю. Суд враховує, що загальна заставна вартість арештованого автомобіля як предмета застави згідно підпункту 1.2 договору про його заставу (а.с.11-12) становить 48850,00 гривень, а борг [PERSON] заставодержателю, як вбачається з наданих доказів, становить 9085,84 грн., в той же час коли заборгованість перед іншим кредитором становить 119 400,00 грн. та в разі реалізації предмета застави кошти у першу чергу будуть спрямовані для задоволення забезпечених заставою вимог. Таким чином, позивач не довів, що накладений арешт може вплинути на його права як заставодержателя. Інших доказів щодо заборгованості позичальника суду не надано, хоча зазначена обставина досліджувалася в судовому засіданні. Права позивача не порушені, а тому позов задоволенню не підлягає. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed