Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-21 00:00:00

20.01.2021 року Управління праці і соціального захисту населення Краматорської міської ради (далі УПСЗН) звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення переплати бюджетних коштів у сумі 17239,73 грн.. Позов обґрунтовано тим, що 21.04.2016 року відповідачка [PERSON] вперше звернулася до УПСЗН із заявою про призначення щомісячної адресної допомоги особам, які переміщуються з тимчасово окупованої території України, районів проведення АТО та населених пунктів розташованих на лінії зіткнення, для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг (далі - грошова допомога). В заяві вона особисто зазначила про відсутність у неї та членів її сім`ї житлового приміщення, розташованого в регіонах, інших ніж тимчасово окупована територія України, районів проведення антитерористичної операції та населених пунктах, що розташовані на лінії зіткнення. Рішенням від 05.05.2016 року відповідачці було призначено грошову допомогу як особі, яка отримує пенсію, на період з 27.04.2016 року по 26.10.2016 року. Надалі відповідач систематично, через кожні півроку зверталася до позивача з заявами про призначення грошової допомоги, а саме: 10.11.2016 року, 20.12.2017 року, 26.02.2019 року та 03.03.2020 року, в яких особисто зазначала, що у неї та членів її сім`ї немає у власності житлового приміщення, розташованого в інших регіонах, ніж тимчасово окупована територія України, населені пункти, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, та населені пункти, що розташовані на лінії зіткнення. На підставі цих заяв позивачем приймалися рішення про призначення [PERSON] грошової допомоги як особі, яка отримує пенсію: з 10.11.2016 року по 09.05.2017 року - 884,00 грн., з 20.12.2017 року по 19.06.2018 року - 1373,00 грн., з 26.02.2019 року по 25.08.2019 року - 1497,00 грн., перерахунок з 01.07.2019 року по 25.08.2019 року - 1564 грн. щомісячно. З 03.03.2020 року [PERSON] було відмовлено у призначенні грошової допомоги на підставі абзацу 1 п.6 Порядку №505. Постановою КМУ від 31.05.2017 року №370 «Про внесення змін до порядків, затверджених постановами КМУ від 01.10.2014 року №505 і від 22.09.2016 року №646», абзац 2 пункту 6 Порядку №505 викладено у новій редакції: «Грошова допомога не призначається у разі коли будь-хто із членів сім`ї має у власності житлове приміщення/частину житлового приміщення, розташованого в інших регіонах, ніж тимчасово окупована територія України, населені пункти, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, та населені пункти, що розташовані на лінії зіткнення, крім житлових приміщень, які непридатні для проживання, що підтверджується відповідним актом». Відповідно до абзацу 2 пункту 2 Порядку №505 перелік населених пунктів на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, та перелік населених пунктів, що розташовані на лінії зіткнення затверджено розпорядженням КМУ від 07.11.2014 року №1085. 16.03.2020 року УПСЗН була здійснена перевірка достовірності та повноти інформації, наданої заявником [PERSON] для призначення державної соціальної допомоги. Згідно одержаних даних із Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна встановлено, що з 22.03.2016 року [PERSON] є власником квартири за адресою: [ADDRESS] , (адреса фактичного місця проживання відповідачки), про що складено акт №337-20 від 16.03.2020 року. Місто Краматорськ не належить до Переліку населених пунктів, що розташовані на лінії зіткнення, затвердженого розпорядженням Кабінету Міністрів України від 07 листопада 2014 року №1085-р, а також не належить до окупованої території, яка визначається Постановою ВРУ від 17.03.2015 №254-VIII. Про зміну обставин, які впливають на призначення грошової допомоги відповідачка не повідомляла протягом трьох днів з дня виникнення таких обставин, як це вимагає п.11 Порядку №505, в своїх заявах до УПСЗН від 20.12.2017 року, 26.02.2019 року та 03.03.2020 року про призначення грошової допомоги особисто зазначала про відсутність у її власності житлового приміщення/частини житлового приміщення розташованого в інших регіонах, ніж тимчасово окупована територія України, населені пункти, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, та населені пункти, що розташовані на лінії зіткнення. Тобто, відповідачка не мала права на отримання щомісячної адресної допомоги з 01.06.2017 року. На підставі отриманих даних позивачем було прийнято рішення від 16.03.2020 року здійснити перерахунок бюджетних коштів за період з 01.06.2017 року по 25.08.2019 року, у зв`язку з тим, що за вказаний період відповідачка не мала права на отримання державної допомоги, у зв`язку із наданням недостовірної інформації. Розмір загальної переплати відповідно до перерахунку від 03.12.2020 року становить 17239,73 грн.. Згідно п.11 Порядку №505 суми грошової допомоги виплачені надміру внаслідок подання документів з недостовірними відомостями повертаються уповноваженим представником сім`ї на вимогу уповноваженого органу. У разі відмови добровільного повернення надміру перерахованих сум грошової допомоги вони стягуються у судовому порядку. На адресу [PERSON] направлялось повідомлення від 17.03.2020 року про необхідність повернення надмірно виплачених коштів, але на теперішній час добровільно відповідачкою кошти не повернуті. Ухвалою суду від 17.02.2021 року відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін, призначено судове засідання для розгляду справи по суті, відповідачці запропоновано подати письмовий відзив. Відповідачка [PERSON] подала відзив на позовну заяву, в якому просила відмовити у задоволенні позову, посилаючись на те, що з огляду бланків заяв про призначення щомісячної адресної допомоги особам, які переміщуються з тимчасово окупованої території України та районів проведення АТО, для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, які подані самим позивачем в якості доказів, вбачається, що вона зазначила, що не має у власності житлового приміщення поза межами тимчасово окупованої території та зони проведення АТО, так як вказано в бланках. На час звернення до УПСЗН із відповідною заявою 10.11.2016 року Порядок №505 діяв в редакції від 09.12.2015 року. Пункт 6 Порядку також в іншій редакції, зокрема: грошова допомога не призначається у разі, коли хто-небудь з членів сім`ї має у власності житлове приміщення, розташоване в регіонах, інших ніж тимчасово окупована територія України, райони проведення АТО та населені пункти, що розташовані на лінії зіткнення. Згідно ч.1 п.13 Додатку до Розпорядження КМУ від 02.12.2015 року №1275 «Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася АТО …», місто Краматорськ Донецької області входило до даного переліку населених пунктів, на час звернення [PERSON] із заявою до УПСЗН. Розпорядженням КМУ від 23.01.2019 року №28-р, яке чинне і на сьогоднішній день, підтверджено, що м. Краматорськ входило до Переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася АТО. Таким чином, подаючи заяву про призначення допомоги, вона вказувала правдиві відомості про те, що станом на 10.11.2016 року квартира за адресою: [ADDRESS] , має статус нерухомості, що знаходиться в районі проведення АТО. Факт призначення адресною допомоги підтверджує наявність у неї права на отримання такої допомоги на час звернення. Звертаючись в подальшому неодноразово з відповідними заявами вона жодним чином не змінювала даних, які підлягають зазначенню в заяві, вказуючи про відсутність змін. Тобто, форма бланку не була приведена відповідно до вимог Постанови КМУ від 31.05.2017 року №370, якою були внесені зміни до наявності підстав для отримання допомоги, а саме: вимога про відсутність у будь-кого з членів сім`ї заявника у власності житлового приміщення, що розташоване в інших регіонах, ніж тимчасово окупована територія України, населені пункти, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, та населені пункти, що розташовані на лінії зіткнення, крім житлових приміщень, які непридатні для проживання, що підтверджується відповідним актом технічного стану. Викладене свідчить про відсутність підстав для примусового повернення отриманих [PERSON] коштів у вигляді щомісячної адресної допомоги внутрішньо-переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг в сумі 17239,73 грн.. У судовому засіданні представник позивача Чуєва М.О. підтримала позовні вимоги з підстав, викладених у позові та просила їх задовольнити. Відповідачка [PERSON] та її представник - адвокат Плотнікова К.М. у судовому засіданні просили відмовити у задоволенні позову, посилаючись на обставини, викладені у відзиві. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що у задоволенні позовних вимог УПСЗН необхідно відмовити з наступних підстав. Судом встановлено, що на підставі довідки від 10.11.2015 року №1426/60182 провзяття на облік ВПО, зареєстрованим місцем проживання відповідачки [PERSON] є адреса: [ADDRESS], а фактичним місцем проживання є адреса: [ADDRESS] . 10.11.2016 року [PERSON] вперше звернулася із заявою до УПСЗН про призначення державної соціальної допомоги особам, які переміщуються з тимчасово окупованої території України та районів проведення АТО, для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг. В заяві зазначила про відсутність у неї житлового приміщення поза межами тимчасово окупованої території та зони проведення АТО. Рішенням УПСЗН від 23.01.2017 року [PERSON] було призначено допомогу переміщеним особам на проживання на період з 10.11.2016 року по 09.05.2017 року у розмірі 884,00 грн.. Відповідачка і в подальшому зверталась до УПСЗН за призначенням щомісячної адресної допомоги особам, які переміщуються з тимчасово окупованої території України та районів проведення АТО, для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, а саме із заявами від 20.12.2017 року та 26.02.2019 року, в яких вона зазначала про відсутність у неї житлового приміщення поза межами тимчасово окупованої території та зони проведення АТО. На підставі цих заяв УПСЗН прийняті рішення про призначення відповідачці грошової допомоги: з 20.12.2017 року по 19.06.2018 року у розмірі 1373,00 грн.; з 26.02.2019 року по 25.08.2019 року у розмірі 1497,00 грн., а згідно розпорядження з 01.07.2019 року по 25.08.2019 року допомога встановлена у розмірі 1564,00 грн.. Надання державної допомоги внутрішньо переміщеним особам визначається Порядком надання щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, затвердженим постановою КМУ від 01.10.2014 року №505 (далі Порядок №505). Згідно із п. 3 Порядку № 505 (в редакції на момент виникнення спірних правовідносин) грошова допомога внутрішньо переміщеним особам призначається на сім`ю та виплачується одному з її членів за умови надання письмової згоди у довільній формі про виплату йому грошової допомоги від інших членів сім`ї (далі - уповноважений представник сім`ї). Згідно з п. 5 Порядку № 505 (в редакції на момент виникнення спірних правовідносин) для отримання грошової допомоги уповноважений представник сім`ї звертається за фактичним місцем проживання (перебування) сім`ї до уповноваженого органу із письмовою заявою, складеною у довільній формі, про надання грошової допомоги і подає документи, визначені цим пунктом. Уповноважений представник сім`ї пред`являє посадовій особі уповноваженого органу паспорт громадянина України або інший документ, що посвідчує особу та підтверджує громадянство України, а для іноземців та осіб без громадянства - документ, що посвідчує особу та підтверджує її спеціальний статус. Згідно з п. 11 Порядку уповноважений представник сім`ї, якому призначено грошову допомогу, зобов`язаний повідомляти уповноваженому органу про зміну обставин, які впливають на призначення грошової допомоги, протягом трьох днів з дня виникнення таких обставин. Пунктом 3 Положення про головного державного соціального інспектора та державного соціального інспектора, затвердженого постановою КМУ України від 21 серпня 2001 року № 1091 (зі змінами та доповненнями) Головний державний соціальний інспектор та державний соціальний інспектор: проводять вибіркові перевірки особових справ одержувачів державної соціальної допомоги за рішенням керівника відповідного органу соціального захисту населення або його заступника; складають акти за підсумками перевірки з висновками щодо правильності призначення державної соціальної допомоги. Складеним за результатами перевірки Актом №337-20 проведення перевірки достовірності та повноти інформації, наданої заявником для призначення державної соціальної допомоги від 16.03.2020 року встановлена, що згідно інформаційної довідки від 16.03.2020 року з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна у власності [PERSON] перебуває квартира за адресою: [ADDRESS] . На підставі отриманих відомостей, УПСЗН прийнято рішення від 16.03.2020 року про розрахунок надміру виплачених коштів за період з 01.06.2017 року по 25.08.2019 року, у зв`язку з тим, що за вказаний період відповідачка не мала права на отримання грошової допомоги, розмір якої склав 17239,73 грн.. Відповідачку листом № 29-11-22/311 від 17.03.2020 року повідомлено про наявність у неї заборгованої переплати державних коштів в сумі 17239,00 грн. за період з 01.06.2017 року по 25.08.2019 року, які згідно позовної заяви до теперішнього часу не повернуті відповідачкою. Механізм повернення надмірно отриманих коштів у виді допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, передбачає стягнення зазначених сум лише у випадку, якщо така надмірна виплата відбулась з вини отримувача такої допомоги, тобто внаслідок його зловживань, зокрема, шляхом повідомлення недостовірних відомостей. Суд вважає, що доводи позивача стосовно внесення недостовірних даних про нерухомість є безпідставними та не доведеними з огляду на наступне. Так відповідно до Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції», 30.10.2014 року КМУ прийняв Розпорядження №1053-р, яким було затверджено Перелік населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція. Згідно з п. 20 ч.1 цього Розпорядження м. Краматорськ Донецької області, входить до переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція. Проте, 05.11.2014 року КМУ прийняв Розпорядження № 1079-р про зупинення дії Розпорядження від 30.10.2014 року № 1053-р, яке в подальшому постановою окружного адміністративного суду м. Києва від 09.02.2015 року було визнано нечинним (справа №826/18330/14). За наказом керівника Антитерористичного центру при СБУ від 07.10.2014 року № 33/6/а «Про визначення районів проведення антитерористичної операції та термінів її проведення» районами проведення АТО визначені всі населені пункти Донецької та Луганської області (без виключень). Розпорядженням КМУ від 02.12.2015 року №1275-р «Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, та визначення такими, що втратили чинність, деяких розпоряджень КМУ» затверджено перелік населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція і до цього переліку включено м. Краматорськ Донецької області. Згідно ч.1 ст.4 Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб» факт внутрішнього переміщення підтверджується довідкою про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, що діє безстроково, крім випадків, передбачених статтею 12 цього Закону. Відповідно до ч. ч. 2, 3 ст.7 Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб» Україна вживає всіх можливих заходів, спрямованих на розв`язання проблем, пов`язаних із соціальним захистом, зокрема відновленням усіх соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам. Громадянин пенсійного віку, особа з інвалідністю, дитина з інвалідністю та інша особа, яка перебуває у складних життєвих обставинах, яких зареєстровано внутрішньо переміщеними особами, мають право на отримання соціальних послуг відповідно до законодавства України за місцем реєстрації фактичного місця проживання такої внутрішньо переміщеної особи. Позивач обґрунтовуючи свої вимоги по стягнення переплати державних коштів посилається на пункт 6 Порядку № 505, згідно якого у діючий редакції визначено, що грошова допомога не призначається у разі, коли: будь-хто із членів сім`ї має у власності житлове приміщення/частину житлового приміщення, що розташоване в інших регіонах, ніж тимчасово окуповані території у Донецькій та Луганській областях, Автономній Республіці Крим і м. Севастополі, населені пункти, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, та населені пункти, що розташовані на лінії зіткнення, крім житлових приміщень, які непридатні для проживання, що підтверджується відповідним актом технічного стану. Однак, на час звернення [PERSON] до УПСЗН з відповідною заявою 10.11.2016 року Порядок № 505 діяв в редакції від 23.10.2014 року, та пункт 6 Порядку також діяв в іншій редакції, зокрема в ньому було зазначено, що грошова допомога не призначається у разі, коли будь-хто з членів сім`ї має у володінні житлове приміщення, розташоване в регіонах, інших ніж тимчасово окупована територія України та райони проведення антитерористичної операції. На час звернення [PERSON] із заявою про призначення грошової допомоги, м. Краматорськ входило до переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція. Розпорядженням КМУ від 23.01.2019 року №28-р підтверджено, що м. Краматорськ входило до Переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція. Дане розпорядження є чинним на час ухвалення рішення. Операція Об`єднаних сил (ООС) - це комплекс військових і спеціальних організаційно-правових заходів українських силових структур, спрямований на протидію діяльності незаконних російських та проросійських збройних формувань у війні на сході України. Проведення операції передбачається виконанням Закону України «Про особливості державної політики із забезпечення державного суверенітету України на тимчасово окупованих територіях у Донецькій та Луганській областях». Операція Об`єднаних сил, фактично, є переформатуванням Антитерористичної операції (АТО) з введенням воєнного або надзвичайного стану, початком якої визначено з 14:00 год. 30 квітня 2018 року. Отже, звертаючись із заявою про призначення допомоги, відповідачка вказувала правдиві відомості про те, що вона не має житла поза межами тимчасово окупованої території та зони проведення АТО. Факт призначення адресної допомоги підтверджує наявність у [PERSON] права на отримання такої допомоги на час звернення. Звертаючись в подальшому з відповідними заявами відповідачка жодним чином не змінювала даних, які підлягають зазначенню в заяві, вказуючи про відсутність змін. Зі змінами, внесеними до постанови КМУ від 01.10.2014 року №505 постановою КМУ від 31.05.2017 року №370, шо набрали чинності 03.06.2017 року грошова допомога не призначається у разі, коли: будь-хто із членів сім`ї має у власності житлове приміщення/частину житлового приміщення, що розташоване в інших регіонах, ніж тимчасово окупована територія України, населені пункти, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, та населені пункти, що розташовані на лінії зіткнення, крім житлових приміщень, які непридатні для проживання, що підтверджується відповідним актом технічного стану (п.6). Однак, після внесення 03.06.2017 року змін до п.6 Порядку № 505, УПСЗН не пересвідчилось у наявності права у відповідача на подальше отримання адресної допомоги та продовжило її призначення та виплату. За змістом пункту 11 Порядку уповноважений представник сім`ї, якому призначено грошову допомогу, зобов`язаний повідомляти уповноваженому органу про зміну обставин, які впливають на призначення грошової допомоги, протягом трьох днів з дня настання таких обставин. Суми грошової допомоги, виплачені надміру внаслідок подання документів з недостовірними відомостями, повертаються уповноваженим представником сім`ї на вимогу уповноваженого органу. У разі відмови добровільного повернення надміру перерахованих сум грошової допомоги вони стягуються у судовому порядку. Але, повернення грошової допомоги можливо у випадках, коли особа навмисно подала недостовірні відомості, тобто в діях зазначеної особи має бути наявний прямий умисел, намір ввести в оману орган державної влади. Разом з тим, зі змісту бланків заяв від 10.11.2016 року, від 20.12.2017 року 26.02.2019 року, які були надані для заповнення відповідачу, вбачається, що бланки заяв містили графу щодо «наявності житлового приміщення поза межами тимчасово окупованої території та зони проведення АТО та його місцезнаходження», в якій відповідачка зазначала «ні». Тобто форма бланку не була приведена відповідно до вимог Постанови КМУ від 31 травня 2017 р. № 370, якою були внесені зміни до наявності підстав для отримання допомоги, а саме вимога про відсутність у будь кого з членів сім`ї заявника у власності житлового приміщення, що розташоване в інших регіонах, ніж тимчасово окупована територія України, населені пункти, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, та населені пункти, що розташовані на лінії зіткнення, крім житлових приміщень, які непридатні для проживання, що підтверджується відповідним актом технічного стану. Відповідно до принципу «належного урядування», як зокрема визначено Європейським судом з прав людини в рішенні від 20 жовтня 2011 року в справі «Рисовський проти України» № 29979/04, п.71., відповідно до якого державні органи, які не впроваджують або не дотримуються своїх власних процедур, не повинні мати можливість отримувати вигоду від своїх протиправних дій або уникати виконання своїх обов`язків (див. зазначене вище рішення у справі «Лелас проти Хорватії» (Lelas v. Croatia), п. 74). Ризик будь-якої помилки державного органу повинен покладатися на саму державу, а помилки не можуть виправлятися за рахунок осіб, яких вони стосуються (див., серед інших джерел, mutatis mutandis, зазначене вище рішення у справі «Пінкова та Пінк проти Чеської Республіки» (Pincova and Pine v. the Czech Republic). Таким чином, не приведення УПСЗН форми бланку в частині подання відомостей про наявність житлового приміщення у власності у відповідність до вимог постанови КМУ від 31.05.2017 року не можна розглядати як протиправність дій відповідачки щодо ненадання інформації, яка не вимагалася. Питання щодо призначення особі грошової допомоги, передбаченої Порядком № 505 вирішується уповноваженим органом, який зобов`язаний перевірити надані такою особою документи та на їх підставі прийняти відповідне рішення. Виплата такої допомоги обмежена строком до шести місяців, але у випадку прийняття уповноваженим органом рішення на такий строк, останній не звільняється від обов`язку перевіряти та контролювати правомірність здійснення виплат призначеної грошової допомоги. Зазначений висновок відповідає правовій позиції, викладеній у постанові Верховного Суду від 13 лютого 2019 року у справі № 127/27903/16-ц. Законодавець пов`язує повернення надмірно отриманих коштів наданих у вигляді грошової допомоги саме з недобросовісністю набувача, яку згідно частини 1 ст. 81 ЦПК України має довести позивач. Тому, виходячи із необхідності дотримання справедливого балансу між інтересами держави та втручанням у права відповідачки, вказане свідчить про відсутність підстав для примусового повернення отриманих [PERSON] коштів у виді щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, за період з 01.06.2017 року по 25.08.2019 року в сумі 17239,73 грн.. Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є необґрунтованими та задоволенню не підлягають, тому у задоволенні заявленого УПСЗН позову слід відмовити. За таких обставин, оцінюючи в сукупності зібрані по справі докази, суд приходить до висновку, що в задоволенні позову слід відмовити. У зв`язку із відмовою у позові судові витрати, відповідно до ст. 141 ЦПК України покладаються на позивача.

Outcome: dismissed