Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-01 00:00:00

21.12.2018 року [PERSON] звернулася в суд з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на дитину, яку уточнено 01.02.2019 року, в якій просить розірвати шлюб, зареєстрований 21 лютого 2017 року Малиновським районним у місті Одесі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області, актовий запис № 328. [INFO] від шлюбу народився син - [PERSON] . В обґрунтування позову позивач вказує, що шлюбні відносини не розпочиналися, спільного господарства не ведуть та не проживають разом. Подальше збереження шлюбу неможливе, оскільки втрачено почуття любові та поваги. Дитина залишиться проживати з позивачем. Спір про поділ майна відсутній. Також позивач просить суд стягнути з відповідача аліменти на утримання спільної дитини в розмірі 1/4 частини доходу відповідача, так як останній ніякої допомоги по утриманню сина не надає. Позивач в судове засідання не з`явилася, надала суду заяву про розгляд справи у свою відсутність, позовні вимоги підтримує (а.с.55). Відповідач в судове засідання не з`явився, надав суду заяву про розгляд справи у свою відсутність, проти розірвання шлюбу та стягнення аліментів не заперечує, позовні вимоги визнає (а.с.56). Ухвалою судді Тернівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від\~03.04.2019\~прийнято до розгляду та відкрито провадження по справі, розгляд призначено за правилами загального позовного провадження. Ухвалою судді Тернівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від\~08.05..2019 провадження у справі зупинено, надано сторонам строк для примирення. Ухвалою судді Тернівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від\~08.08.2019 поновлено провадження у справі та призначено пдготовче засідання. Ухвалою судді Тернівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від\~08.08.2019\~закрито підготовче провадження по справі та призначено судовий розгляд. Інші процесуальні дії не вчинялись, заходи забезпечення доказів/позову, зупинення/відновлення провадження не застосовувались. Положеннями ч.2 ст.247 ЦПК України передбачено, що у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Згідно з ч.ч. 1,4\~ст. 206 ЦПК України,\~позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. З огляду на ті обставини, що визнання позову відповідачем не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд вважає доцільним ухвалити рішення про задоволення позову. Відповідно до ч.3 ст. 105 Сімейного Кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, беручи до уваги вимоги ст. 110 Сімейного Кодексу. Відповідно до ч.2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що має істотне значення. Згідно з ч.2 ст.114 СК України, у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Згідно з ч. 3 ст. 115 Сімейного кодексу України, документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Причини, що спонукають наполягати на розірванні шлюбу, є обґрунтованими, оскільки сторони, які мають неповнолітню дитину, спільно не проживають, не мають спільного бюджету, не ведуть господарства, і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б їх інтересам, що має істотне значення. Відповідно до ст.ст. 180-183 Сімейного Кодексу України батьки зобов`язані утримувати неповнолітніх дітей, способи виконання вказаного обов`язку визначаються за домовленістю між батьками, той з батьків хто проживає окремо від дитини може брати участь у її утриманні в грошовій або натуральній формі, в разі спору за рішенням суду кошти на утримання дитини присуджуються в частці від доходу, або в твердій грошовій сумі. При встановленні розміру аліментів на неповнолітню дитину, суд враховує матеріальне становище платника аліментів, наявність у нього утриманців, стан здоров`я та інші суттєві обставини. Згідно свідоцтва про народження , батьком [PERSON] є [PERSON] (а.с.16). Дитина мешкає з матір`ю, позивачем по справі (а.с.26 - акт про фактичне проживання особи). Суд, враховуючи визнання відповідачем позову в повному обсязі, вважає, що вимоги щодо стягнення аліментів на утримання дитини також підлягають задоволенню. Згідно з ч.1 ст. 142 ЦПК України та ч.3 ст.7 ЗУ «Про судовий збір», у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті, суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при подачі позову. Таким чином, оскільки відповідач визнав позовні вимоги до розгляду справи по суті, позивачу [PERSON] слід повернути з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при подачі позову в розмірі 768,40грн., що складає 384,20грн. Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до вимог\~ст. 141 ЦПК України, а саме судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки позовні вимоги задоволені судом у повному обсязі, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати по сплаті судового збору в розмірі 384,20 гривень (а.с.11), які не підлягають поверненню, у зв`язку з визнанням відповідачем позову. Крім того, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору (в даному випадку, щодо позовної вимоги про стягнення аліментів), судовий збір стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, тому з відповідача слід стягнути судовий збір на користь держави в сумі 704,80 гривень. На підставі ст.ст. 110-112, 180-183 Сімейного Кодексу України,

Outcome: approved