overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-11 00:00:00

1) року даний позов надійшов до суду. Представник позивача надав до суду письмову заяву, в якій просить справу розглянути за його відсутності. Позов підтримує повністю. У позовній заяві порушується питання про стягнення на користь позивача із відповідач заборгованість по виплаті кредиту за кредитним договором №б/н від 29.06.2011 р., в сумі 26142,90 грн., з яких: заборгованість за кредитом 17397,63 грн.; заборгованість по процентам за користування кредитом - 6924,18 грн., штраф (фіксована частка) - 500 грн.; штраф (процентна складова) - 1221,09 грн., пеня- 100,0 грн. та судові витрати на сплату судового збору в сумі 261,43 грн. Відповідач [PERSON] позов визнала повністю та пояснила, що дійсно згідно договору кредиту по кредитній картці вона отримала від відповідача кошти, якими користувалася та частково сплачувала кредит та відсотки, однак протягом року вона кошти не повертає, так як немає можливості через матеріальний стан. Дослідивши докази у справі, суд дійшов висновку, що позов слід задовільнити повністю з таких підстав. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк зобов»язується надати грошові кошти ( кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов»язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов»язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства. Під час розгляду справи беззаперечно доведено, що відповідач [PERSON] уклала із позивачем кредитний договір №б/н від 29.06.11 р. (а.с.10-11), відповідно до якого їй було надано в кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку на умовах, визначених вказаним договором. Відповідач отримувала кошти від позивача та станом на час подання позову має заборгованість по кредиту, відсоткам, в результаті чого утворилася пеня та штрафи за порушення умов договору, чого вона не заперечила у судовому засіданні. Розрахунок суми заборгованості (а.с.6-8), підтверджує, що [PERSON] заборгувала перед ПАТ КБ «Приватбанк» 26142,90 грн., з яких борг по кредиту складає 17397,63 грн.; заборгованість по процентам за користування кредитом - 6924,18 грн., штраф (фіксована частка) - 500 грн.; штраф (процентна складова) - 1221,09 грн., пеня- 100,0 грн. Враховуючи, що відповідач порушила зобов»язання та не повернула позивачеві кошти, то з метою захисту прав позивача із відповідача на його користь слід стягнути вказану суму боргу та судові витрати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-17 00:00:00

1 серпня 2014 року [PERSON] звернулась до суду з цим позовом, вказуючи, що [INFO] помер її батько [PERSON], після смерті якого відкрилася спадщина у виді житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, які розташовані в [ADDRESS], яку вана має намір успадкувати за законом. Однак позивачка не може отримати свідоцтво про право на спадщину на нерухоме майно у зв'язку з відсутністю правовстановлюючих документів, що встановлюють право власності спадкодавця. Позивачка в судове засідання не з'явилася, проте подала до суду клопотання, в якій позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила розглянути справу без її присутності. Представник відповідача в судове засідання не з`явився, проте подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності та не заперечував проти задоволення позовних вимог. З'ясувавши позицію сторін та дослідивши матеріали справи, суд уважає, що позов слід задовольнити в повному обсязі з огляду на таке: - ч.1 ст.1 Протоколу 1 Конвенції про захист прав і основоположних свобод, яка передбачає право на ефективне мирне володіння майном.; - ч.1 ст.328 ЦК України, за змістом якої фізична особа або юридична особа може набути право власності на підставах, що не заборонені законом; - ч.2 ст.256 ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Оскільки в судовому засіданні беззаперечно доведено, що [PERSON], який помер [INFO], був власником житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, які розташовані в [ADDRESS]; [PERSON], яка є єдиною спадкоємицею за законом не може отримати свідоцтво про право на спадщину у зв'язку з відсутністю правовстановлюючих документів, що встановлюють право власності спадкодавця, то з метою захисту майнових прав позивачки, необхідно позов задовольнити.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-19 00:00:00

1 серпня 2014 року [PERSON] звернулась до суду з цим позовом, вказуючи, що [INFO] померла її мати [PERSON], після її смерті відкрилась спадщина у виді земельної ділянки. У встановлений законом шестимісячний строк вона подала заяву до нотаріальної контори для оформлення спадщини, однак їй було відмовлено в отриманні свідоцтва про право на спадщину, тому що державний акт на право власності на земельну ділянку був виданий не уповноваженою на те особою. Позивачка в судове засідання не з`явилася, проте подала до суду клопотання про розгляд справи у її відсутності, просила позов задовольнити. Представник відповідача в судове засідання не з`явився, проте подав до суду повідомлення про розгляд справи у його відсутності, не заперечував проти задоволення позовних вимог. З'ясувавши позицію сторін та дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з огляду на таке. Дані правовідносини у системному зв'язку регулюються: - ч.1 ст. 1 Протоколу 1 Конвенції про захист прав і основоположних свобод, яка передбачає право на ефективне мирне володіння майном; - ст.328 ЦК України, за змістом якої фізична або юридична особа може набути право власності на підставах, що не заборонені законом; - ст.1218 ЦК України, відповідно до якої до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Оскільки в судовому засіданні беззаперечно доведено, що після смерті [PERSON], яка померла [INFO], відкрилась спадщина у виді Державного акту на право приватної власності на земельну ділянку, яку [PERSON], як єдина спадкоємиця має намір успадкувати за заповітом, то з метою захисту майнових прав позивачки, необхідно визнати за нею право власності на Державний акт на право приватної власності на земельну ділянку, серії ВН, виданий 03.01.2002 року Мончинською сільською радою Погребищенського району Вінницької області.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-17 00:00:00

1 серпня 2014 року [PERSON] звернулася до суду з зазначеним позовом, мотивуючи вимоги тим, що [INFO] в с.Колоденка Томашпільського району Вінницької області померла її бабка [PERSON] і після смерті якої відкрилася спадщина, на належне їй майно. Нотаріусом у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом відмовлено у зв'язку з пропуском шестимісячного строку для звернення до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, а тому з цим позовом вона вимушена звернутися до суду, який просить ухвалити рішення про визначення їй додаткового строку для прийняття спадщини. В судове засідання [PERSON] не з'явилася, надіслала до суду заяву, в якій просить справу розглянути по суті у її відсутності, позовні вимоги підтримує. Від Колоденської сільської ради надійшла заява, в якій вона просить справу по суті розглянути у відсутності представника останньої, позовні вимоги визнає. Розглянувши заяви сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає позов обгрунтованим, який підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до частини першої статті 1269, частини першої статті 1270 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Згідно з частинами першою та третьою статті 1272 ЦК України якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Судом встановлено, що [INFO] в с. Колоденка Томашпільського району Вінницької області померла [PERSON]. Відповідно до ч.3 ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Суд дійшов висновку про поважність пропуску [PERSON] строку для подання заяви для прийняття спадщини та визначенню їй додаткового цього строку, а саме, визначити цей строк у термін три місяці після набрання рішенням законної сили. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-15 00:00:00

1 серпня 2014 року позивач звернувся до Іллічівського райсуду м. Маріуполя з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, зазначивши, що 16.11.2002 року він зареєстрував шлюб з відповідачкою у селищній раді смт. Талаковка м. Маріуполя, актовий запис № 18. Від шлюбу мають дитину: син [PERSON], [INFO]. Просить суд розірвати шлюб, оскільки спільне проживання з відповідачкою не можливо, у в'язку з тим, що вони не зійшлися характерами, мають різні погляди на сімейне життя, позивач проживає з новою родиною. Шлюбні відносини припинилися в травні 2014 року. Позивач до судового засідання не з'явився, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності та просив шлюб розірвати. Відповідачка до судового засідання не з'явилась, надала суду заяву про розгляд справи у її відсутності в якій зазначила, що шлюбні стосунки припинені з травня 2014 року у зв'язку з тим, що позивач пішов до іншої родини. Згодна на розірвання шлюбу. Після розірвання шлюбу бажала залишити прізвище -[PERSON]. Суддя, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, оскільки між сторонами склалися відносини, що виключають спільне проживання, родина розпалася та підстав для її збереження немає і подальше спільне проживання суперечить інтересам сторін.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-10 00:00:00

1 серпня 2014 року позивач звернувся з даним позовом до суду. Позовні вимоги мотивує тим, що після смерті його батька [PERSON], який помер [INFO], залишилось спадкове майно: житловий будинок з надвірними будівлями та господарськими спорудами по [ADDRESS]. Заповіт від імені батька не посвідчувався. Інших осіб, які б могли претендувати на обов'язкову частку в спадковому майні немає. Просить визнати за ним право власності на даний житловий будинок з господарськими будівлями та надвірними спорудами. У судовому засіданні позивач підтримав позовні вимоги із підстав, зазначених у позовній заяві і пояснив, що після смерті його батька залишився житловий будинок з господарськими будівлями та надвірними спорудами. Оскільки його батько не мав правовстановлюючих документів на житловий будинок, то він не може оформити необхідні документи по спадковому майні на себе. Інших осіб, які б претендували на обов'язкову частку в спадковому майні, немає. Відповідач у судове засідання не з'явився, хоча був належним чином повідомлений про час та місце судового розгляду справи. Від нього надійшло клопотання про розгляд справи за його відсутності. Позов підтримує в повному обсязі. Заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, суд встановив, що [PERSON] помер [INFO], що підтверджується свідоцтвом про смерть (а.с.6). Факт належності будинку [PERSON] підтверджується довідкою Конюхівської сільської ради № 537 від 10.12.2013 року (а.с.18), технічним паспортом на житловий будинок (а.с.10-15), витягом з погосподарської книги №4 за 2013 рік. Факт родинних відносин між позивачем і спадкодавцем підтверджується свідоцтвом про народження та паспортом позивача, а також рішенням Луцького міськрайонного суду (а.с.4. 7, 8). Позивач прийняв спадщину. Інших осіб, які б претендували на обов'язкову частку в спадковому майні судом не встановлено, що підтверджується спадковою справою. Відповідно до ст.ст. 1216, 1218 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців), а до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Оскільки на момент відкриття спадщини спадкодавцеві [PERSON], належав на праві власності даний будинок, то суд дійшов висновку, що право власності на це спадкове майно переходить до позивача як спадкоємця за законом першої черги, а тому позов слід задовольнити. Судові витрати залишити за позивачем.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-16 00:00:00

1 серпня 2014 року Публічне акціонерне товариство «Універсал Банк» звернулось з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що відповідачка не виконує свої зобов'язання щодо своєчасного повернення кредиту. Представник позивача - Сидоров О.В. в судове засідання не з'явився, проте телефонограмою повідомив суд про неможливість з'явитись в судове засідання, просив розглянути справу без його участі, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, не заперечував проти заочного розгляду справи. Належним чином повідомлена про час і місце розгляду справи (про що свідчить поштове повідомлення а.с.32) відповідачка не з`явилась в судове засідання, не повідомивши про причини неявки. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають до повного задоволення з таких міркувань. 02.06.2008р. між ВАТ «Універсал Банк» та [PERSON] був укладений договір кредиту № CL 50388, за яким відповідачці був наданий кредит у розмірі 9000 грн. У 2009 року ВАТ «Універсал Банк» було приведено у відповідність до Закону України «Про акціонерні товариства» назву організаційно-правової форми, шляхом перейменування Відкритого акціонерного товариства «Універсал Банк» в Публічне акціонерне товариство «Універсал Банк». Відповідно до умов договору кредиту позивач виконав свої зобов'язання з надання кредиту, в повному обсязі. Через невиконання відповідачкою своїх зобов'язань, станом на 10.07.2014р. виникла заборгованість в розмірі 50037 грн. 29 коп., з них: - прострочена заборгованість по сумі кредиту - 8672 грн. 67 коп.; - відсотки - 14692 грн. 37 коп.; - підвищені відсотки - 26672 грн. 25 коп. Відповідачці надсилалися повідомлення з проханням погасити заборгованість, проте борг сплачено не було. Відповідно до ст.526 ЦК України - зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Згідно зі ст.530 ЦК України - якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно зі ст.ст.1049, 1054 ЦК України, позичальник зобов'язаний повернути кредитору надані грошові кошти (кредит) та сплатити проценти у строки та на умовах, встановлених договором. Оскільки відповідачка станом на 10.07.2014р. заборгувала ВАТ «Універсал Банк» 50037 грн. 29 коп., та добровільно не сплачує борг, то з метою захисту прав позивача, як сторони кредитного договору, з [PERSON] на його користь необхідно стягнути вказані кошти в примусовому порядку, а також понесені ним у справі судові витрати у виді судового збору в розмірі 500 грн. 37 коп. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-08 00:00:00

1 серпня 2017 року [PERSON] звернулась до суду з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позовних вимог позивачка зазначила, що 15 листопада 2014 року вона уклала шлюб з відповідачем, який зареєстрований відділом державної реєстрації актів цивільного стану Кіровського районного управління юстиції у м. Донецьку, актовий запис № 709. Від шлюбу вони мають сина [PERSON], [INFO]. Спільне життя з відповідачем не склалося у звязку з відсутністю взаєморозуміння. Мотивом для розірвання шлюбу є відсутність взаєморозуміння та неможливість продовжувати спільне життя. Фактично шлюбні відносини припинилися в серпні 2016 року, с того часу вони проживають окремо. Також вони не можуть спільно вирішувати найважливіші питання сімї. Зобовязання щодо спільної побудови сімейних відносин між ними вже давно не виконуються, у них відсутнє почуття взаємної любові, поваги та взаємодопомоги. Спільне господарство не ведеться. Подальше спільне життя і збереження шлюбу неможливе і суперечитиме їхнім інтересам. Позивачка в судове засідання не з'явилась, надала заяву, в якій підтримала позовні вимоги, просила справу розглянути за її відсутності. Відповідач в судове засідання не з'явився, надав заяву, в якій позовні вимоги визнав, просив справу розглянути за його відсутності. Дослідивши письмові докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню повністю. Судом встановлені такі обставини та відповідні ним правовідносини. Сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 15 листопада 2014 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Кіровського районного управління юстиції у місті Донецьку, актовий запис № 709. Від шлюбу сторони мають сина [PERSON], [INFO]. Фактично шлюбні відносини між сторонами припинені з серпня 2016 року у звязку з відсутністю почуття взаємної любові, поваги та взаємодопомоги. Сторони проживають окремо, спільне господарство не ведуть. За таких обставин подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивачки, що має істотне значення. Згідно ч.1 ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушення жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ч.2 ст.112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Суд приходить до висновку про те, що подальше спільне життя сторін і збереження шлюбу суперечить інтересам позивачки, а тому шлюб між сторонами необхідно розірвати. Згідно ч.2 ст.114 СК України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Згідно ч.1 ст.88 ЦПК України підлягає відшкодуванню з відповідача на користь позивачки понесені нею і документально підтверджені судові витрати по сплаті судового збору в сумі 640 грн. Відповідно до ст. ст.24, 104, 105, 110-112, 114 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-08 00:00:00

1 серпня 2017 року на адресу суду надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що 23 вересня 1972 року він уклав шлюб з відповідачкою, який зареєстрований відділом реєстрації актів цивільного стану Кіровського районного управління юстиції м. Донецька, актовий запис № 396. Від шлюбу неповнолітніх дітей не мають. Основна причина розпаду сімї - різниця характерів, відсутність між ними взаєморозуміння і довіри. Сімейні відносини припинено з січня 2015 року. Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу, але вони не мають наміру зберегти сімю. Позивач та представник позивача [PERSON] в судове засідання не з'явились, надали заяву, в якій підтримали позовні вимоги, просили справу розглянути за їх відсутності. Відповідачка в судове засідання не з'явилася, надала заяву, в якій позовні вимоги визнала, просила справу розглянути за її відсутності. Дослідивши письмові докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню повністю. Судом встановлені такі обставини та відповідні ним правовідносини. Сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 23 вересня 1972 року відділом реєстрації актів цивільного стану Кіровського районного управління юстиції м. Донецька, актовий запис № 396. Від шлюбу дітей не мають. Фактично шлюбні відносини між сторонами припинені з 2015 року у звязку з несумісністю характерів, відсутності взаєморозуміння і довіри. Сторони проживають окремо, спільне господарство не ведуть. За таких обставин подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивачки, що має істотне значення. Згідно ч.1 ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушення жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ч.2 ст.112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Суд приходить до висновку про те, що подальше спільне життя сторін і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, а тому шлюб між сторонами необхідно розірвати. Згідно ч.2 ст.114 СК України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Згідно ч.1 ст.88 ЦПК України підлягає відшкодуванню з відповідачки на користь позивача понесені ним і документально підтверджені судові витрати по сплаті судового збору в сумі 640 грн. Відповідно до ст. ст.24, 104, 105, 110-112, 114 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-08 00:00:00

1 серпня 2017 року на адресу суду надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позовних вимог позивачка зазначила, що 26 вересня 2008 року вона уклала шлюб з відповідачем, який зареєстрований Донецьким міським відділом реєстрації актів цивільного стану Головного управління юстиції у Донецькій області, актовий запис № 1042. Від шлюбу дітей не мають. Спільне життя з відповідачем не склалося у звязку з відсутністю взаєморозуміння. Мотивом для розірвання шлюбу є відсутність взаєморозуміння та неможливість продовжувати спільне життя. Фактично шлюбні відносини припинилися в лютому 2016 року, с того часу вони проживають окремо. Також вони не можуть спільно вирішувати найважливіші питання сімї. Зобовязання щодо спільної побудови сімейних відносин між ними вже давно не виконуються, у них відсутнє почуття взаємної любові, поваги та взаємодопомоги. Спільне господарство не ведеться. Подальше спільне життя і збереження шлюбу неможливе і суперечитиме їхнім інтересам. Позивачка в судове засідання не з'явилась, надала заяву, в якій підтримала позовні вимоги, просила справу розглянути за її відсутності. Відповідач в судове засідання не з'явився, надав заяву, в якій позовні вимоги визнав, просив справу розглянути за його відсутності. Дослідивши письмові докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню повністю. Судом встановлені такі обставини та відповідні ним правовідносини. Сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 26 вересня 2008 року Донецьким міським відділом реєстрації актів цивільного стану Головного управління юстиції у Донецькій області, актовий запис № 1042. Від шлюбу сторони дітей не мають. Фактично шлюбні відносини між сторонами припинені з лютого 2016 року у звязку з відсутністю почуття взаємної любові, поваги та взаємодопомоги. Сторони проживають окремо, спільне господарство не ведуть. За таких обставин подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивачки, що має істотне значення. Згідно ч.1 ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушення жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ч.2 ст.112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Суд приходить до висновку про те, що подальше спільне життя сторін і збереження шлюбу суперечить інтересам позивачки, а тому шлюб між сторонами необхідно розірвати. Згідно ч.2 ст.114 СК України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Згідно ч.1 ст.88 ЦПК України підлягає відшкодуванню з відповідача на користь позивачки понесені нею і документально підтверджені судові витрати по сплаті судового збору в сумі 640 грн. Відповідно до ст. ст.24, 104, 105, 110-112, 114 СК України,

Outcome: approved