Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-27 00:00:00

20.07.2016 позивачі в своїх інтересах та в інтересах малолітнього [PERSON] звернулися до суду з вказаним позовом до відповідача Навчального закладу освіти гімназії «Прем'єр» Київської академії наук у формі підприємства об'єднання громадян, в якому просять стягнути з відповідача на користь позивачів солідарно матеріальну шкоду в розмірі 53 000 грн. 00 коп. та моральну шкоду в розмірі 48 000 грн. 00 коп., а всього - 101 000 грн. 00 коп. Обґрунтовуючи свої позовні вимоги позивач посилається на наступні обставини. 22.04.2016 на уроці фізкультури учні класу, в якому навчається син позивачів [PERSON], були залишені без нагляду вчителя, в результаті чого [PERSON] зазнав травму, яка відповідно до Виписки №333 з медичної карти стаціонарного (амбулаторного) хворого носить характер закритого остеоепіфізеолізу головчасного піднесення лівої плечової кістки зі знищенням. Позивачі вважають, що внаслідок неправомірних дій відповідача, позивачу [PERSON] заподіяно шкоду здоров'ю. Крім того, неправомірними діями відповідача позивачам завдана моральна шкода, яка полягає у душевних стражданнях, які вони зазнали в результаті завдання шкоди здоров'ю сина і яку вони оцінюють у 48 000 грн. 00 коп. У судовому засіданні позивач та її представник позов підтримали, посилаючись на викладені у позові обставини та доводи, просили позов задовольнити. У судовому засіданні представник відповідача позов не визнала, посилаючись на викладене в письмових запереченнях, просила відмовити у задоволенні позову. Заперечуючи проти позову представник відповідача зазначила, що нещасний випадок, що стався з сином позивачів [PERSON] відбувся після закінчення уроку, коли останній та [PERSON] порушили вказівку вчителя та залишилися в спортзалі, де ногами стрибали з матів, а не на уроці, як вказують позивачі, про що свідчить відповідний Акт №2 та протокол засідання комісії по розслідуванню нещасного випадку та поясненнями психолога [PERSON] Крім того, представник відповідача послалась на відсутність доказів, які б підтверджували понесені позивачами витрати на лікування [PERSON] в розмірі 5 000 грн. 00 коп., а також витрати, пов'язані із неспожитими туристичними послугами у розмірі 48 000 грн. 00 коп. Таким чином, вважала позов безпідставним та необгрунтованим. Заслухавши пояснення позивачів, представника позивачів, представника відповідача, допитавши свідків, з'ясуваши обставини справи, перевіривши їх докази шляхом дослідження, суд приходить до наступного. На підставі наявних в матеріалах справи письмових доказів, показань свідків та обставин, які не заперечувалися сторонами, судом встановлено наступне. 22.04.2016 о 09 год. 50 хв. в спортзалі, що знаходиться у навчальному закладі освіти гімназії «Прем'єр» Київської академії наук у формі підприємства об'єднання громадян з сином позивачів [PERSON], [INFO], який є учнем 3-А класу цього навчального закладу стався нещасний випадок, внаслідок якого [PERSON] отримав ушкодження здоров'ю. Згідно наданих сторонами Актів №1 від 22.04.2016 та №2 від 26.04.2016 про нещасний випадок, що стався з вихованцем, учнем, студентом, курсантом, слухачем, аспірантом навчального закладу, складених у складі відповідної комісії навчального закладу освіти гімназії «Прем'єр» Київської академії наук у формі підприємства об'єднання громадян, а також протоколу засідання комісії по розсідуванню нещасного випадку, що стався з учнем 3-А класу [PERSON] від 26.04.2016, вказаний вище нещасний випадок стався після закінчення уроку і в результаті порушення правил безпеки учнем 3-А класу [PERSON] та порушення пунктів 4.6.1, 4.6.5 Положення про організацію роботи з ОП вчителя фізкультури [PERSON] Зокрема, [PERSON] та [PERSON] не виконали вказівку вчителя фізкультури та залишились в спортивній залі, де почали стрибати з матів, а вчитель [PERSON], в свою чергу, не проконтролював вихід дітей із спортивної зали. (а.с.10-11, 104-106, 107) Згідно листа від 21.10.2016 за №107-37-2527 Святошинської районної в місті Києві державної адміністрації зазначено, що дійсно 22.04.2016 учень 3-А класу [PERSON] отримав травму по закінченні уроку фізичної культури, оскільки вчитель фізичної культури [PERSON] не проконтролював вихід учнів із спортивної зали. За результатами роботи комісії з розслідування нещасного випадку, що стався з [PERSON], учителя [PERSON] притягнуто до дисциплінарної відповідальності за порушення вимог нормативно-правових актів з охорони праці відповідно до наказу від 25.04.2016 №5 «Про накладення дисциплінарного стягнення вчителю фізичної кульутри [PERSON]» (а.с.124-125) Вказана обставина представником відповідача не заперечувалась. Доказів, які б спростовували вказані обставини суду не надано. Згідно наданої позивачами Виписки №333 з медичної карти стаціонарного (амбулаторного) хворого [PERSON], виданої Відділенням ортопедії і травматології Національної дитячої спеціалізованої лікарні «Охматдіт», [PERSON] отримав травму, яка носить характер закритого остеоепіфізеолізу головчасного піднесення лівої плечової кістки зі знищенням. (а.с.12) Допитані в судовому засіданні в якості свідків позивач [PERSON] та позивач [PERSON], [PERSON] та [PERSON] пояснили про те, що їм стало відомо зі слів своїх дітей про отримання [PERSON] травми під час уроку фізичної культури в спортзалі. Згідно з ч.ч.1, 2 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Відповідно до ч.1 ст.1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Відповідно до ч.1 ст. 1199 ЦК України у разі каліцтва або іншого ушкодження здоров'я малолітньої особи фізична або юридична особа, яка завдала цієї шкоди, зобов'язана відшкодувати витрати на її лікування, протезування, постійний догляд, посилене харчування тощо. Як роз'яснено у п. 2 постанови Пленуму Верховного Суду України № 6 від 27 березня 1992 року «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди», розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв'язок та є вина зазначеної особи. Виходячи з положень ст.1166 ЦК України та вказаної постанови Пленуму Верховного Суду України № 6 від 27.03.1992 «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди», обов'язковими підставами відшкодування матеріальної шкоди є наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв'язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Разом з тим, суд вважає відсутніми згідно ст. 1166, ст.1199 ЦК України підстави для відшкодування шкоди позивачам, оскільки виходячи з встановлених обставин справи та наявних в матеріалах справи доказів в сукупності з іншими доказами, показаннями свідків, позивачами не надано належних та достатніх доказів наявності причинного зв'язку між шкодою і протиправним діянням вчителя [PERSON] та доказів завдання [PERSON] матеріальної шкоди при виконанні трудових обов'язків вчителя [PERSON], зокрема: доказів того, що шкода [PERSON] заподіяна внаслідок протиправних дій вчителя [PERSON] під час уроку фізичної культури, на що посилаються позивачі у своєму позові, доказів того, що внаслідок встановлення факту порушення вчителем [PERSON] вимог нормативно-правових актів з охорони праці, а саме, що останній не проконтролював вихід дітей із спортивної зали, що призвело до отримання [PERSON] ушкодження здоров'я. З огляду на викладене, суд вважає відсутніми підстави стверджувати про те, що між порушенням вимог нормативно-правових актів з охорони праці вчителем [PERSON] і отриманням [PERSON] травми наявний причинний зв'язок. Крім того, розмір матеріальної та моральної шкоди необрунтований та недоведений. Позивачами не надано суду належних та достатніх доказів на підтвердження понесених позивачами витрат на лікування [PERSON] в розмірі 5 000 грн. 00 коп., а також витрат в розмірі 48 000 грн. 00 коп. Судом не приймаються до уваги як неналежні та недопустимі докази на підтвердження понесених позивачами витрат за надання туристичних послуг, пов'язаних із проходженням морської практики в Турції в розмірі 48 000 грн. 00 коп., якими позивачі не змогли скористатись в результаті отриманої сином позивачів [PERSON] травми, а саме: копія договору №2-/03-16 про надання послуг від 06.02.2016 та копія квитанції до прибуткового касового ордеру №2-02 на суму 48 000 грн. 00 коп., оскільки вказані документи не містять інформації щодо надання вказаних послуг, зокрема, [PERSON] і що останній такими послугами не зміг скористатись внаслідок отримання ним ушкодження здоров'я. За змістом ст.11 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до норм цього Кодексу, у межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ст. 60 ЦПК України, передбачено, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Разом з тим, виходячи з встановлених обставин справи та вимог чинного законодавства, які регламентують спірні правовідносини сторін, позивачами не надано належних та допустимих доказів наявності шкоди, протиправності діяння чи бездіяльності вчителя [PERSON], наявність причинного зв'язку між шкодою і протиправним діянням [PERSON] та вини [PERSON] в її заподіянні. Враховуючи викладене та зважаючи на те, що обставини, викладені в позовній заяві не знайшли свого підтвердження в ході судового розгляду, не підтверджуються наданими суду доказами, суд вважає, що позов є необґрунтованим, а тому не підлягає задоволенню. У зв'язку з тим, що відповідачем не вчинено протиправних дій, спрямованих на порушення прав позивачів, суд не вбачає підстав для відшкодування моральної шкоди. Враховуючи вищевикладене та

Outcome: dismissed