Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-16 00:00:00

\~ \~ \~ \~1.Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача. [PERSON] звернулася до суду з позовом про визнання осіб такими, що втратили право користування жилим приміщенням, посилаючись на те, що на підставі договору дарування від 02.06.2016 та договору купівлі-продажу частки у праві власності на житловий будинок від 12.08.2021 вона є власником будинку [ADDRESS] . Після оформлення\~договору купівлі-продажу\~виявлено,\~що в будинку\~зареєстровані брат\~позивача [PERSON] ,\~який з\~1997\~року проживає\~у Російській\~Федерації та\~колишня дружина\~сина позивача\~ [PERSON] ,\~яка також\~у ньому\~тривалий час\~не проживає.\~Реєстрація відповідачів\~у будинку\~перешкоджає позивачу\~вільно володіти,\~користуватися та\~розпоряджатися житлом.\~У зв`язку\~з тим,\~що відповідачі\~не проживають\~у будинку,\~ просила\~визнати їх\~такими,\~що втратили право користування жилим приміщенням. Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримав з підстав, викладених у позовній заяві. Відповідачі у судове засідання не з`явилися, належним чином повідомлені про час і місце розгляду справи. 2. Заяви, клопотання та інші процесуальні дії у справі. Ухвалою суду від 16.09.2021 року відкрито загальне позовне провадження у справі та призначено підготовче судове засідання на 19.10.2021 року. За клопотанням позивача підготовче судове засідання відкладено на 30.11.2021 року. Ухвалою суду від 30.11.2021 року закрито підготовче провадження у справі та справу призначено до судового розгляду по суті на 17.12.2021 року. 3. Фактичні обставини, встановлені судом та зміст спірних правовідносин, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини. Між сторонами виникли правовідносини з приводу припинення права користування жилим приміщенням, які регулюються нормами Цивільного кодексу України. Судом встановлено, що [PERSON] є власником будинку [ADDRESS] на підставі договору дарування частки у праві спільної власності від 02.06.2016р., договору купівлі-продажу частки у праві спільної власності на житловий будинок від 12.08.2021р. Після оформлення права власності виявлено, що в будинку зареєстровані відповідачі [PERSON] , який є рідним братом позивача попереднім співвласником будинку та [PERSON] - колишня дружина сина позивача [PERSON] . [PERSON] у будинку був зареєстрований як співвласник, у будинку не проживає з 1997 року, його особистих речей в будинку немає, комунальні послуги не сплачує, має постійне місце проживання в м. Ростов-на-Дону Російської Федерації. [PERSON] у будинку була зареєстрована як член сім`ї співвласника [PERSON] , оскільки перебувала у зареєстрованому шлюбі з сином останньої та після розірвання шлюбу рішенням Шепетівського міськрайонного суду від 21.06.2019р. у будинку не проживає, її особистих речей в будинку немає, комунальні послуги не сплачує. Реєстрація відповідачів у будинку перешкоджає позивачу вільно володіти, користуватися та розпоряджатися своїм житлом. Вказані обставини підтверджуються показаннями свідка [PERSON] та дослідженими під час судового розгляду доказами: копіями дарування частки у праві спільної власності від 02.06.2016р., договору купівлі-продажу частки у праві спільної власності на житловий будинок від 12.08.2021р.; довідкою Шепетівської міської ради від 02.09.2021р. про склад сім`ї, довідкою квартального комітету від 02.09.2021 №58 про непроживання [PERSON] у будинку з 1997р., [PERSON] з жовтня 2018 року; рішенням Шепетівського міськрайонного суду від 21.06.2019р. та іншими матеріалами справи. 4. Норми права, які застосував суд. Відповідно до ст.\~41\~Конституції України кожен має право володіти, користуватися та розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Право власності є непорушним. Згідно зі ст.\~317\~Цивільного кодексу\~України кожен громадянин має право вільно володіти, користуватись і розпоряджатись належним йому на праві власності майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна. Відповідно до статті 321\~ЦК України ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності чи обмежений у його здійсненні. На підставі\~ст.\~383\~ЦК України громадяни, які мають у приватній власності квартиру (будинок), користуються ним для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші, не заборонені законом угоди. Обмеження чи втручання у право власника можливе лише з підстав, передбачених законом. Гарантуючи захист права власності, закон надає власнику житла право вимагати усунення будь-яких порушень його прав, хоч би ці порушення і не були пов`язані з позбавленням володіння. Відповідно до 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. 5. Оцінка суду. Заслухавши пояснення представника позивача, свідка, дослідивши письмові докази у справі, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з огляду на таке. Оскільки позивач є новим одноосібним власником будинку, відповідачі тривалий час у будинку не проживають без поважних причин, чим чинять перешкоди у здійсненні позивачем права користування та розпоряджання своїм майном, суд дійшов висновку про обґрунтованість вимог позивача щодо визнання відповідачів такими, що втратили право користування жилим приміщенням.

Outcome: approved