Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-01 00:00:00

19 січня 2015 року [PERSON] звернулась до Самарського районного суду м. Дніпропетровська з позовом до [PERSON]про позбавлення батьківських прав. Позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що сторони перебували у цивільному шлюбі та мають спільну малолітню доньку, [PERSON], [INFO]. 18 серпня 2012 року позивач зареєструвала шлюб з [PERSON] 21 серпня 2014 року позивач звернулась до органу опіки та піклування Самарської районної у місті Дніпропетровську ради з заявою про доцільність позбавлення батьківських прав відповідача, оскільки відповідач покинув свою малолітню доньку коли їй виповнилось два роки. До теперішнього часу відповідач не бачив дитину та усіляко ухилявся від виконання своїх батьківських обов'язків по вихованню дитини. Позивач була змушена розірвати свій цивільний шлюб з відповідачем, так як останній часто наносив їй побої. Відповідач не піклується про здоров'я, фізичний, духовний та моральний розвиток дитини, не переймається здобуттям доньки освіти, не готує її до самостійного життя й не утримує її. Дитина постійно мешкає зі своєю матір'ю, [PERSON] та маленькою сестрою, [PERSON], [INFO]. [PERSON] дуже бажає удочерити доньку позивача, так як любить її, приймає участь у її вихованні вже понад 4 років, піклується про її здоров'я, фізичний, духовний та моральний розвиток. Позивач просить позбавити батьківських прав [PERSON]відносно малолітньої доньки [PERSON], [INFO]. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала та просила задовольнити в повному обсязі, посилаючись на обставини викладені в позовній заяві. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи судом повідомлявся. У справі є достатньо доказів для її вирішення, що у сукупності із вказаними вище обставинами дає судові підстави для застосування положень ч. 4 ст. 169, ст.ст. 224, 225 ЦПК України. Позивач не заперечувала проти такого порядку розгляду справи. Представник третьої підтримала позовні вимоги позивача та просила задовольнити. Вислухавши доводи та пояснення учасників процесу, а також думку прокурора, яка вважала за доцільне, враховуючи інтереси дитини позбавити відповідача батьківських прав, дослідивши в сукупності матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 18 серпня 2012 року [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб, про що Індустріальним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції у Дніпропетровській області зроблено відповідний актовий запис № 470 (а.с. 7). [INFO] року народилась [PERSON], батьками дитини зазначено [PERSON] та [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження виданого 16 вересня 2008 року Індустріальним відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції Дніпропетровської області, актовий запис № 990 (а.с. 8). В результаті проведення обстеження умов проживання [PERSON], [INFO] Управлінням - службою у справах дітей Амур - Нижньодніпровської районної у місті Дніпропетровську ради зазначено, що в помешканні по [ADDRESS] - належні умови для проживання та розвитку дитини (а.с. 9). Як вбачається з довідки, виданої 11.08.2014 року [PERSON] дійсно зареєстрована в [ADDRESS] та проживає разом з чоловіком [PERSON] та донькою [PERSON], що підтверджено підписами сусідів та директором КП «Жилсервіс 9» (а.с. 10-11). Довідкою виданою завідувачем КЗО ДНЗ № 338 підтверджено, що [PERSON] дійсно відвідує КЗО «Дошкільний навчальний заклад (ясла-садок) № 338 комбінованого типу» Дніпропетровської міської ради. До дитячого садка дитину завжди приводять тільки мати і вітчим та забирають, батько не з'являється, на батьківських зборах, святкових заходах участі не приймає. Плату за харчування батько не вносить (а.с. 13). Згідно психолого-педагогічної характеристики вихованця старшої групи КЗО «ДНЗ № 338 комбінованого типу» ДМР [PERSON] зазначено, що [PERSON], [INFO] поступила у дошкільний навчальний заклад у травні 2010 року. Дівчинка виховується у повній сім'ї. Вихованням дитини займається мати [PERSON] та вітчим [PERSON] За весь час перебування дитини в дошкільному закладі, батько не з'являвся. Вероніка фізично розвинена, рухлива. Рівень знань і умінь відповідає віковому періоду (а.с. 12). Заявою від 10 червня 2014 року засвідченої приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу [PERSON] [PERSON], [INFO] діючи вільно, цілеспрямовано і добровільно, розумно та, на власний розсуд, попередньо ознайомлений з приписами цивільного законодавства не заперечував проти позбавлення його батьківських прав відносно його доньки [PERSON], [INFO]. Просив справу про позбавлення його батьківських прав розглядати за його відсутності (а.с. 14). За висновок управління - служби у справах дітей Самарської районної у місті Дніпропетровську ради від 12 вересня 2014 року № 12/03-16-1296/1 є за доцільне позбавити батьківських прав [PERSON] відносно малолітньої доньки, [PERSON], [INFO] (а.с. 15-16). Вищезазначені спірні правовідносини регулюються Сімейним кодексом України та Цивільним кодексом України. Відповідно до ст. 19 СК України орган опіки та піклування повинен надати суду письмовий висновок щодо можливості позбавлення одного з батьків батьківських прав. У відповідності до ст. 150 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Згідно п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дітей. Відповідно до ст. 9 Конвенції про права дитини, дитина не повинна розлучатися з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням визначають, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке розлучення може бути необхідним, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї. Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток, як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати, як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїх обов'язків. Статтею 212 ЦПК України, передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Приймаючи до уваги встановленні в судовому засіданні обставини справи, враховуючи, що відповідач дійсно ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків по вихованню своєї доньки, що проявляється в безвідповідальному ставленні до неї, не виявляє інтересу до її внутрішнього світу, не хвилюється за її фізичний та духовний розвиток, не висловлює до неї ні найменшої зацікавленості, а також діючого матеріального закону, з урахуванням загальних засад цивільного судочинства відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 3 Цивільного Кодексу України, а саме: справедливості, добросовісності та розумності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] про позбавлення батьківських прав підлягають задоволенню в повному обсязі. Відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача необхідно стягнути судовий збір. На підставі викладеного та

Outcome: approved