overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-04 00:00:00

19 серпня 2015 року [PERSON] звернулась в Баглійський районний суд м. Дніпродзержинська з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування предявлених позовних вимог позивачка зазначила, що з відповідачем вона перебуває у шлюбі з 14 грудня 2013 року; шлюб зареєстрований Баглійським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Дніпродзержинського міського управління юстиції у Дніпропетровській області за актовим записом № 276. Від шлюбу сторони мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. Шлюбні відносини між подружжям фактично припинилися з липня 2015 року і на теперішній час вони проживають окремо. [PERSON] вважає, що подружні стосунки припинені остаточно і відновлені бути не можуть, тому просить шлюб розірвати. Спору про розподіл майна та місця проживання дитини сторони не мають. В наданій до суду письмовій заяві позивачка [PERSON] зазначила, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить їх задовольнити і розглянути справу без її участі. Відповідач [PERSON] в наданій суду письмовій заяві просить суд розглянути справу без його участі, зазначив, що позовні вимоги визнає в повному обсязі та не заперечує проти розірвання шлюбу. Суд, взявши до уваги позицію позивачки та відповідача, дослідивши письмові докази у справі, вважає, що позовні вимоги про розірвання шлюбу підлягають задоволенню з наступних підстав. Як встановлено в судовому засіданні, шлюб між [PERSON] та [PERSON] зареєстрований 14 грудня 2013 року Баглійським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Дніпродзержинського міського управління юстиції у Дніпропетровській області за актовим записом № 276 (л.с. 8). Від шлюбу сторони мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO] (л.с. 9). Як зазначила позивачка і проти чого не заперечував відповідач, шлюбні відносини між подружжям фактично припинилися з липня 2015 року і на теперішній час вони проживають окремо. [PERSON] вважає, що поновлення з відповідачем подружніх стосунків неможливе, наполягає на розірванні шлюбу. Спору про розподіл майна та місця проживання дитини сторони не мають. З письмової заяви відповідача (л.с. 15) вбачається, що він не заперечує проти розірвання шлюбу та обставин, викладених позивачкою в позовній заяві. Відповідно до ст. 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи вищевикладене та зважаючи на те, що добровільність шлюбу є основною з його засад і грунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, суд вважає, що розірвання шлюбу буде відповідати як інтересам позивачки так і відповідача, тому позов необхідно задовольнити. Виходячи з викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-24 00:00:00

19 серпня 2015 року [PERSON] звернулась в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Вона обґрунтовувала свої вимоги тим, що 28 січня 1998 року у відділі реєстрації актів громадянського стану м.Костянтинівки Донецької області зареєструвала шлюб з відповідачем. Від цього шлюбу вони мають двох малолітніх дітей: дочку [PERSON], 21 січня 2002 року, дочку [PERSON], [INFO], які після розлучення залишаться у неї на вихованні. У вересні 2014року шлюбно-сімейні відносини між нею і відповідачем були припинені через відсутність порозуміння, постійних суперечок з питань сімейного життя. Примирення з відповідачем вона вважає неможливим і просила шлюб розірвати. Позивачка [PERSON] у судовому засіданні позов підтримала у повному обсязі, посилаючись на обставини, викладені в позові. Відповідач [PERSON] в судове засідання на виклик не явився, хоча належним чином був повідомлений про розгляд справи судом і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності. У зв'язку з наведеним суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, враховуючи те, що позивачка не заперечує проти такого вирішення справи. Суд вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що сторони 28 січня 1998 року у відділі реєстрації актів громадянського стану м.Костянтинівки Донецької області зареєстрували шлюб. Від цього шлюбу вони мають двох малолітніх дітей: дочку [PERSON], 21 січня 2002 року, дочку [PERSON], [INFO], які після розлучення залишаться на вихованні у позивачки. У вересні 2014 року шлюбно-сімейні відносини між сторонами були припинені. Подальші їхні дії свідчать про те, що відновляти сімейні відносини вони не мають наміру. Суд вважає, що подальше спільне проживання сторін і збереження шлюбу суперечило б їх інтересам, та інтересам їхніх малолітніх дітей.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-03 00:00:00

19 серпня 2015 року [PERSON] звернулась в суд позов до [PERSON] про розірвання шлюбу, який був зареєстрований між ними 16 серпня 2008 року в Шевченківському відділі реєстрації актів цивільного стану Львівського міського управління юстиції. В обгрунтування своїх вимог зазначала про те, що від даного шлюбу вони дітей не мають та подружнє життя не склалися через різні погляди на життя і різні характери. Між ними виникали різні суперечки та непорозуміння, які призвели до того, що вони припинили подружні відносини, ведення сумісного господарства та стали проживати окремо. Шлюб з відповідачем носить формальний характер, примирення є неможливим та вона вирішила звернутись в суд, оскільки відповідач не бажає розірвати шлюб в органах державної реєстрації актів цивільного стану. В судовому засіданні позивач [PERSON] позов підтримала, зіславшись на обставини, викладені в позовній заяві, та додатково пояснила, що відповідач часто вживає спиртні напої, не бажав лікуватись, не надавав кошти на утримання сім'ї та це в кінцевому результаті призвело до її розпаду. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився повторно, хоч про час та місце розгляду справи повідомлявся в установленому порядку. Заслухавши пояснення позивача, з'ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. У відповідності до ч.2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. В судовому засіданні встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 16 серпня 2008 року в Шевченківському відділі реєстрації актів цивільного стану Львівського міського управління юстиції та дітей від шлюбу не мають. Між сторонами постійно виникали сварки і непорозуміння, які призвели до того, що вони тривалий час не підтримують подружніх відносин, не ведуть спільного господарства та проживають окремо. Подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу, на думку суду, суперечило б інтересам позивача, а тому позов слід задовольнити.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-30 00:00:00

19 серпня 2015 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, мотивуючи свої вимоги тим, що з відповідачем зареєстрували шлюб 16 липня 2014 року, про що було зроблено актовий запис № 989. Від шлюбу сторони мають спільну неповнолітню дитину сина [PERSON], [INFO]. Вказує, що спільне життя з відповідачем не склалося. Шлюбні відносини припинили своє існування, з січня 2015 року проживають окремо, спільне господарство не ведеться. За таких обставин вважає збереження шлюбу неможливим. Звертаючись до суду позивач просить розірвати шлюб, укладений між нею та [PERSON] 16 липня 2014 року. Позивач в судове засідання не зявилась, через канцелярію суду надала заяву про розгляд справи за її відсутності. Додатково зазначила, що позов підтримує в повному обсязі, просить його задовольнити. Відповідач в судове засідання не зявився, через канцелярію суду надав заяву про розгляд справи за його відсутності. Додатково зазначив, що проти розлучення не заперечує. Оскільки всі особи, що беруть участь у справі в судове засідання не зявились, відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, який зареєстрований 16 липня 2014 року, про що було зроблено актовий запис № 989 (а.с. 3). Від шлюбу сторони мають спільну неповнолітню дитину сина [PERSON], [INFO] (а.с. 4). Суд, приймаючи до уваги обставини справи, письмові пояснення сторін, які визнаються судом достовірними, дійшов висновку, що шлюб на підставі ст. 112 Сімейного кодексу України належить розірвати, оскільки перебування сторін у шлюбі носить формальний характер, примирення між подружжям неможливо і збереження шлюбу буде суперечити їх інтересам та інтересам дитини, що підтверджено дослідженими судом доказами. Позивачем понесені і документально підтвердженні судові витрати в сумі 243,60 грн. судового збору, які згідно ст. 88 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-13 00:00:00

19 серпня 2015 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів, вказавши, що 28.09.2014 року вони уклали шлюб, який зареєстрований виконкомом Соболівської сільської ради, актовий запис № 7. Від шлюбу мають сина [PERSON], [INFO]. Дитина проживає з нею, відповідач добровільно матеріальної допомоги на її утримання не надає, і просить стягнути з нього аліменти на дитину в розмірі по 500 грн. щомісячно, та на її утримання по 500 грн. щомісячно до досягнення дитиною трьохрічного віку. Позивач [PERSON] підтримує свої позовні вимоги в частині стягнення аліментів на утримання сина, иа зменшила позовні вимоги на своє утримання до 350 грн.. Відповідач [PERSON] позовні вимоги визнає, в частині стягнення алімінтів на утримання сина в розмірі 500 грн., та 350 грн. на утримання дружини визнав. Згідно ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Згідно ч.3 п.24 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 від 12 червня 2009 р. «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції», у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з'ясування і дослідження інших обставин справи.\~\~ Враховуючи викладене, приймаючи до уваги, що позов ґрунтується на законі, доведений позивачем, визнаний відповідачем. Це визнання відповідає вимогам закону та не порушує прав, свобод чи інтересів інших осіб, тому він підлягає задоволенню. Судові витрати стягнути з відповідача згідно вимог ст. 88 ЦПК України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-17 00:00:00

19 серпня 2015 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання сина [PERSON], [INFO], так як відповідач добровільно матеріальної допомоги не надає, і просить стягнути з нього на її користь аліменти на дитину в розмірі по 500 грн. щомісячно та на її утримання по 500 грн. щомісячно до досягнення дитиною трьохрічного віку. Позивач [PERSON] підтримує свої позовні вимоги в частині стягнення аліментів на утримання сина, та просить залишити без розгляду позовні вимоги про стягнення аліментів на своє утримання, вказавши, що відповідач, проживаючи окремо від сімї, добровільно матеріальної допомоги дитині не надає, проте, коли вона зверталась до нього про допомогу, він її надавав.. Відповідач [PERSON] позовні вимоги, в частині стягнення аліментів на утримання сина, визнає. Судом встановлено, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбу з 14 грудня 2013 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб (а.с. 4). В сімї народились одна дитина - син [PERSON], [INFO]. Батьками якого є сторони, що підтверджується свідоцтвом про її народження (а.с. 5). Дитина проживає з позивачем, що підтверджується довідкою Орлівської сільської ради (а.с.6). Позивач на даний час знаходиться у відпустці по догляду за дитиною, до досягнення нею трьохрічного віку. Відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини не надає. Дані правовідносини регулюються ст.180 СК України, яка передбачає, що батьки зобов'язані утримувати своїх неповнолітніх дітей, ст. 182 ч.2 СК України, яка визначає мінімальний розмір аліментів на одну дитину, ст. 184 СК України, яка передбачає визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі. Враховуючи викладене, визнання відповідачем позову, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, і розмір аліментів на дитину необхідно визначити у сумі визначеній позивачем, яка є меншою половини прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку визначеного законом, а саме з 01.01.2015 року становить 1032 грн. Судові витрати стягнути з відповідача згідно вимог ст. 88 ЦПК України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-16 00:00:00

19 серпня 2015 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за договором купівлі-продажу в сумі 4987 грн. 40 коп., вказавши, що є підприємцем, займається здійсненням роздрібної торгівлі. 10 лютого 2011 року на центральному ринку смт.Теплик [PERSON] придбала у неї жіночу дублянку за ціною 5400 грн., обіцяючи повернути гроші протягом шести місяців. З часу придбання товару повернула позивачу тільки 1900 грн. 26.09.2014 року відповідач написала їй розписку про повернення решти суми боргу, проте свої зобов'язання не виконала, внаслідок чого утворився борг в сумі 4987 грн. 40 коп. - де 3500 грн. сума основного боргу, інфляційні втрати - 1417 грн. 50 коп., 3% річних - 69грн. 90 коп. Позивач [PERSON] позовні вимоги про стягнення заборгованості підтримує. Відповідач [PERSON] позовні вимоги визнає в повному обсязі. Згідно ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Згідно ч.3 п.24 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 від 12 червня 2009 р. «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції», у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з'ясування і дослідження інших обставин справи. Враховуючи викладене, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, оскільки він ґрунтується на законі, доведений позивачем, визнаний відповідачем. Це визнання відповідає вимогам закону та не порушує прав, свобод чи інтересів інших осіб. Судові витрати стягнути з відповідача згідно вимог ст. 88 ЦПК України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-21 00:00:00

19 серпня 2015 року [PERSON] звернулась до суду із названою заявою, в якій зазначила, що у 23 квітня 2014 року помер її рідний брат [PERSON] і відкрилась спадщина на спадкове майно у виді ? частини земельної ділянки загальною площею 2,48 га, кадастровий номер 5123781300:01:001:0060, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Дальницької сільської ради, масив 29, ділянка 44, а також ? частини земельної ділянки загальною площею 2,44 га, кадастровий номер 5123781300:01:001:0061, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Дальницької сільської ради, масив 29, ділянка 45. Зазначене спадкове майно [PERSON] набув в порядку спадкування після смерті його матері [PERSON], померлої 10.09.2009 р. Вона єдиний спадкоємець за законом після смерті [PERSON], своєчасно звернулась до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, але отримати свідоцтво про право на спадщину за законом не може через ту обставину, що у паспорті та свідоцтві про смерть прізвище померлого записано [PERSON], а у свідоцтві про його народження [PERSON]. З цих підстав заявниця просила встановити факт, що [PERSON], померлий 23.04.2014 р., був її рідним братом. В судовому засіданні заявниця заяву підтримала. Представник заінтересованої особи - Дальницької сільської ради Овідіопольського району належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи в судове засідання не зявився. (а.с. 43) Заінтересовані особи рідні сестри заявниці [PERSON] і [PERSON] просили розглянути справу без їх участі. (а.с. 47-56) Суд вважає, що заява [PERSON] підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення фактів, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. [PERSON] помер 23.04.2014 р., що підтверджено свідоцтвом про смерть. (а.с. 6) Із актових записів цивільного стану про реєстрацію народження [PERSON] і заявниці слідує, що їх батьками були [PERSON] і [PERSON]. (а.с. 12-13) Із свідоцтва про право на спадщину за законом слідує, що спадкоємцями майна [PERSON], померлої 10.09.2009 р., були її діти [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON]. (а.с.7-10) Зі спадкової справи щодо майна померлого [PERSON] слідує, що заявниця своєчасно звернулась до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після смерті її рідного брата [PERSON] (а.с. 59) За таких обставин суд дійшов до висновку, що заява [PERSON] обгрунтована і підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-14 00:00:00

19 серпня 2015 року [PERSON] звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу, який укладений з відповідачем [PERSON] 28 жовтня 2007 року у відділі реєстрації актів цивільного стану Нововолинського міського управління юстиції Волинської області. Від шлюбу мають неповнолітню дочку [PERSON], [INFO]. Вимоги позивач обґрунтовує тим, що спільне життя з відповідачем не склалося, понад рік проживають окремо, між ними припинені шлюбні відносини, не ведуть спільне господарство. Примирення з відповідачем та їх подальше спільне проживання, збереження шлюбу неможливе Шлюб існує лише формально. Просить позов задоволити. . В судове засідання позивач [PERSON] не з'явилася, подала до суду письмову заяву в якій просить справу розглядати у її відсутності, позов підтримує в повному обсязі, просить шлюб розірвати. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився подав до суду письмову заяву в якій просить справу розглядати у його відсутності, позовні вимоги визнає повністю, щодо розірвання шлюбу не заперечує. В судовому засіданні встановлено, що сумісне життя подружжя є неможливим, збереження сім'ї суперечать інтересам сторін, які тривалий час не живуть однією сім'єю, не підтримують подружніх взаємин, тому позов підлягає до задоволення. Відповідно до ч.1 ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Дослідивши матеріали справи в їх сукупності, а саме: свідоцтво про шлюб (а.с.4), копію свідоцтва про шлюб (а.с. 5), копії свідоцтв про народження дітей (а.с.7- 8), довідку ЖКП № 2 (а.с.9), копію паспорта позивача (а.с.10), суд прийшов до висновку, що позов підлягає до задоволення. Відповідно до ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Враховуючи визнання позову відповідачем, що визнання позову відповідачем не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, а збереження шлюбу суперечить інтересам подружжя, суд позов задовольняє. Стягнути з відповідача на користь позивача 243,60 грн. сплаченого судового збору (а.с. 1).

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-28 00:00:00

19 серпня 2015 року [PERSON]М звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за договором купівлі-продажу в сумі 4863 грн., вказавши, що є підприємцем, займається здійсненням роздрібної торгівлі. 28 листопада 2012 року на центральному ринку смт.Теплик [PERSON] придбала у неї жіночу шкіряну куртку за ціною 3000 грн., обіцяючи повернути гроші протягом шести місяців. З часу придбання товару коштів не повертає, відповідач написала їй розписку про повернення суми боргу, проте свої зобовязання не виконала, внаслідок чого утворився борг в сумі 4863 грн. - де 3000 грн. сума основного боргу, інфляційні втрати 1680 грн., 3% річних 183 грн. Позивач [PERSON] позовні вимоги про стягнення заборгованості підтримує. Відповідач [PERSON] позовні вимоги визнає. Сторони погодили розстрочку виконання рішення суду на 5 місяців Згідно ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Згідно ч.3 п.24 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 від 12 червня 2009 р. «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції», у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з'ясування і дослідження інших обставин справи.\~\~ Враховуючи викладене, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, оскільки він ґрунтується на законі, доведений позивачем, визнаний відповідачем. Це визнання відповідає вимогам закону та не порушує прав, свобод чи інтересів інших осіб. Судові витрати, судовий збір 243.60 грн., стягнути з відповідача згідно вимог ст. 88 ЦПК України. Таким чином загальна сума заборгованості становить 5106,60 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-16 00:00:00

19 серпня 2015 року [PERSON] предявив в суд позов до [PERSON] про розірвання шлюбу, який був зареєстрований між ними 22 листопада 2012 року в Шевченківському відділі ДРАЦС Львівського міського управління юстиції, актовий запис за № 536. В обгрунтування своїх вимог зазначила про те, що від даного шлюбу вони мають дитину [PERSON], [INFO]. Однак спільне життя між ними не склалося через різні погляди на життя та обов»язки. На підставі чого в сім»ї відбулись сварки, які поступово призвели до того, що вони стали зовсім чужими людьми. Можливості зберегти сім»ю немає. Подружні відносини між ними припинились з грудня 2014 року, та з цього часу спільне господарство не ведеться. Суперечки про місце проживання дитини і розподіл спільного майна у них немає. Між ними відсутні почуття взаєморозуміння та любові, шлюб носить формальний характер, а тому він вирішив звернутись в суд. В судове засідання позивач [PERSON] та відповідач [PERSON] не зявились та подали заяви з проханням розглядати справу за їх відсутності. У відповідності до положень ст. 197 ЦПК України у звязку з неявкою в судове засідання всіх учасників процесу, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Зясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення, оскільки між сторонами наступив розлад, який носить стійкий характер. Після укладення шлюбу через різні погляди на життя і різні характери між ними виникали конфлікти і непорозуміння, які призвели до того, що вони тривалий час не підтримують подружніх відносин, не ведуть спільного господарства, проживають окремо та подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б їх інтересам.

Outcome: approved