overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-25 00:00:00

20.08.2013 року представник Публічного акціонерного товариства Дельта Банк звернувся до суду з позовною заявою, в якій просить постановити рішення, яким стягнути з відповідача [PERSON] в користь ПАТ Дельта Банк заборгованість за кредитним договором в сумі 2200 грн 34 коп, а також судові витрати по справі. Позовні вимоги мотивовано тим, що 05 квітня 2011 року між ПАТ Дельта Банк та гр.[PERSON] було укладено кредитний договір №003-13017-050411, згідно якого відповідачу було надано кредит в сумі 9875 грн 55 коп, зі сплатою 12 відсотків річних за користування кредитом та за ведення кредитної справи 2,75 відсотків в місяць. Також відповідач зобовязувався щомісячно здійснювати погашення отриманого кредиту та відсотків. Однак відповідач свої зобов'язання по укладеному договору не виконує. Станом на 20.06.2013 року заборгованість відповідача по кредитному договору становить 2200 грн 34 коп. Відповідач в добровільному порядку не повернув заборгованості по кредиту. В судове засідання представник ПАТ Дельта Банк не з'явився, в поданій позовній заяві просить справу розглянути у відсутності представника позивача, заявлений позов підтримує. Також в судове засідання не з'явився відповідач [PERSON], який поданій письмовій заяві просить розглянути справу у його відсутність, він частково погасив заборгованість і обіцяє до 14 жовтня 2014 року повністю погасити заборгованість. Дослідивши докази, суд прийшов до наступного. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що дійсно 05.04.2011 року між ПАТ Дельта Банк та гр.[PERSON] було укладено договір №003-13017-050411, згідно якого відповідачу було надано кредит в сумі 9875 грн 55 коп, зі сплатою 12 відсотків річних за користування кредитом та зі сплатою 2,75 відсотків в місяць за ведення кредитної справи. Також сторони домовилися про графік погашення кредиту та відсотків за користування кредитом. Однак, як встановлено судом, в порушення умов укладеного договору відповідач [PERSON] своїх обовязків належним чином не виконував. Згідно ст.ст.526, 530 ЦК України зобовязання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК, а також у встановлений строк його виконання. Згідно розрахунку заборгованості відповідача по кредитному договору станом на 20.06.2013 року становить 2200 грн 34 коп. Також під час розгляду справи судом встановлено, що відповідач [PERSON] добровільно в рахунок погашення заборгованості по кредитному договору сплатив 22.02.2014 року 540 грн 00 коп, 13.04.2014 року 105 грн 00 коп, 18.04.2014 року 105 грн 00 коп та 30.05.2014 року 105 грн 00 коп. З врахуванням проведених оплат визначена позивачем заборгованість буде становити 1345 грн 34 коп, з розрахунку 2200,34 грн 540,00 грн -105,00 грн 105,00 грн -105,00 грн. 2 Таким чином, судом встановлено, що відповідач [PERSON] в порушення умов укладеного договору свої грошові зобов'язання по кредитному договору не виконує належним чином, даний спір між сторонами в добровільному порядку не врегульовано, що є підставою для задоволення позовних вимог ПАТ Дельта Банк в частині визначеної судом заборгованості.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-07 00:00:00

20.08.2013 року Товариство з обмеженою відповідальністю «СоцСфера» звернулось до суду із позовом до [PERSON], [PERSON], [PERSON], третя особа: районна адміністрація Запорізької міської ради по Комунарському району, як орган опіки та піклування про розірвання договору найму житлового приміщення, виселення без надання іншого житлового приміщення та стягнення заборгованості, посилаючись на те, що 15.05.2007 року між Закритим акціонерним товариством з іноземною інвестицією «Запорізький автомобілебудівний завод» та TOB «СоцСфера» було укладено договір купівлі-продажу № 1544, за яким позивач по справі є власником приміщення за адресою: [ADDRESS], яке здає в найм громадянам. 01.09.2009 року між ТОВ «Соцсфера» та [PERSON] був укладений договір найму житлового приміщення № 74, згідно якого наймодавець (позивач) зобов'язується передати у тимчасове платне користування житлове приміщення - кімнату [NUMBER] для мешкання, а наймачі (відповідачі по справі) взяли на себе зобов'язання по своєчасній та повній сплаті отриманих послуг, дотриманню правил суспільного проживання. Того ж дня було складено акт прийому-передачі кімнати [NUMBER] в будинку [ADDRESS] Відповідно до п.5.1 зазначеного договору найму плата за наймане приміщення становить 400 грн. на місяць, крім того, на підставі п. 5.2. цього ж договору наймач додатково повинен сплачувати за надання комунальних послуг: електроенергію, холодну та гарячу воду, опалення, каналізацію та інше. З 2012 року відповідачі в порушення ст.ст. 815, 820 ЦК України, а також умов договору найму від 01.09.2009 року взагалі припинили оплачувати послуги з проживання, у зв'язку з чим, станом на 02.08.2013 року за відповідачами числиться заборгованість у розмірі 18 867 грн. 41 коп. На підставі викладеного, позивач просить розірвати договір найму № 74 від 01.01.2009 року житлового приміщення - кімнати [NUMBER] по [ADDRESS] укладений між [PERSON] та ТОВ «СоцСфера»; виселити [PERSON], [PERSON], [PERSON] з кімнати [NUMBER] в будинку [ADDRESS] без надання іншого житлового приміщення; стягнути солідарно з [PERSON] та [PERSON] заборгованість по орендній платі та платі за житлово-комунальні послуги у розмірі 18867 грн. 41 коп. на користь ТОВ «СоцСфери» та судові витрати по справі. Представник позивача - Грона Д.С. за дорученням № 06 від 06.09.2012 року у судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений своєчасно та належним чином у встановленому законом порядку. До суду надав заяву, в якій просить розглянути справу без участі представника позивача, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідачі до судового засідання не з'явились, про дату, час і місце слухання справи були повідомлені своєчасно та належним чином, що підтверджується поштовими повідомленнями.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-15 00:00:00

20.08.2014 [PERSON] звернувся до суду з позовом до ПАТ «Міський комерційний банк» про стягнення коштів за договором банківського вкладу (а.с.1-2). Мотивуючи свої вимоги тим, що 23.06.2014 між ним та ПАТ «Міський комерційний банк» укладено Договір строкового банківського вкладу № 2630/11/192844, відповідно до умов якого ним було розміщено у банку строковий вклад у розмірі 155 264,38 грн. з виплатою процентів за ставкою 13,85 % річних терміном на 30 календарних днів, датою вимоги вкладу 23.07.2014. Зазначає, що 23.07.2014 звернувся до банку для отримання суми вкладу, проте відповідач так і не повернув їй ані вклад, ані відсотки за вкладом. Посилаючись на ст. ст. 1058, 1060 ЦК України, просить стягнути з відповідача суму вкладу в розмірі 155 264,38 грн. та проценти в розмірі 1 785,53 грн. У судове засідання позивач або його представник не з'явились, про час та місце розгляду справи повідомлені у встановленому законом порядку (а.с.11), представник позивача подала заяву про розгляд справи без їх участі, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечує (а.с.13). Представник відповідача в судове засідання не з'явився, про час та місце судового розгляду повідомлений у встановленому законом порядку (а.с.12), заяв про відкладення розгляду справи до суду не надходило, причини неявки суду не повідомив, у зв'язку з чим суд визнає причини його неявки неповажними.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-03 00:00:00

20.08.2014 [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилалась на те, що одруження з відповідачем виявилося невдалим, через несумісність характерів, через що позивач із відповідачем мешкають окремо, спільне господарство не ведуть. [PERSON] вважає, що збереження шлюбу суперечить її інтересам та моральним принципам. В своїй заяві позивач зазначає, що від даного шлюбу сторони мають неповнолітнього сина - [PERSON], [INFO], який проживає із позивачем. Від позивача та відповідача надійшли заяви про розгляд справи без їх участі, позовні вимоги позивач підтримує, а відповідач визнає у повному обсязі. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Судом установлені такі факти та відповідні їм правовідносини: шлюб між сторонами був зареєстрований 14.10.2005 року Хортицьким відділом реєстрації актів цивільного стану Запорізького міського управління юстиції м. Запоріжжя, України, за актовим записом № 617. Від шлюбу сторони мають неповнолітнього сина - [PERSON], [INFO], який проживає із позивачем. З урахуванням досліджених доказів по справі, суд приходить до висновку, що позов законний, обґрунтований, тому підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-26 00:00:00

20.08.2014р. до Зачепилівського районного суду надійшла заява [PERSON], заінтересовані особи - відділ реєстрації актів цивільного стану Зачепилівського РУЮ у Харківській області, [PERSON], [PERSON], [PERSON] про надання дозволу на реєстрацію шлюбу, в якій зазначено, що заявниця [INFO], не досягла повноліття, проте на початку 2014 р. зустріла [PERSON], [INFO], з яким у неї склалися теплі та щирі стосунки, між ними існують міцні почуття любові та поваги один до одного. Крім того, заявниця перебуває на 32 тижні вагітності. Коли вона разом із [PERSON] звернулися до відділу РАЦС РС Зачепилівського РУЮ з метою зареєструвати шлюб між ними, їм було відмовлено, оскільки заявниця не досягла шлюбного віку. Тому, [PERSON] звернулася до суду з вимогою надати їй право на укладення шлюбу з [PERSON] В судовому засіданні представник заявника [PERSON] адвокат [PERSON] заяву підтримала та просила її задовольнити так як на цей час [PERSON] народила дитину, батьком якої є [PERSON] Заінтересована особа - [PERSON] підтримав заявницю, пояснивши, що є батьком їх дитини, тому бажає одружитися з [PERSON] Заінтересована особа - [PERSON] підтримав заявницю, вважає, що надання права на шлюб відповідає інтересам [PERSON] Заінтересована особа - [PERSON] підтримала заявницю, вважає, що надання права на шлюб відповідає інтересам [PERSON] Представник заінтересованої особи - Відділу реєстрації актів цивільного стану РС Зачепилівського РУЮ у Харківській області, будучи належним чином повідомленим про час та місце судового засідання, в судове засідання не з'явився, але надав відзив на заяву, в якому просив заяву [PERSON] задовольнити. Суд дослідив матеріали справи: - заяву [PERSON]; - квитанцію про сплату судового збору; - копію паспорту [PERSON]; - копію РНОКПП [PERSON]; - копію паспорту [PERSON]; - довідку Сомівської сільради від 15.08.2014р. №405; - довідку Сомівської сільради від 15.08.2014р. №406; - копію свідоцтва про народження [PERSON]; - копію довідки Сомівської сільради від 01.07.2014р. №355; - довідку Зачепилівської ЦРБ №146; - поштові повідомлення. При вирішенні справи суд керується положеннями ч.3 ст. 234 ЦПК України: « 3. У порядку окремого провадження розглядаються також справи про надання права на шлюб» та положеннями ч. 2 ст. 22 СК України: «За заявою особи, яка досягла шістнадцяти років, за рішенням суду їй може бути надано право на шлюб, якщо буде встановлено, що це відповідає її інтересам». В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] [INFO] народила дитину, батьком якої є [PERSON], який бажає одружитися з [PERSON] За таких обставин надання заявнику права на шлюб відповідає її інтересам та інтересам Держави. Отже, заяву слід задовольнити. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-03 00:00:00

20.08.2014 р. до суду заявлено цей позов. У відкритому судовому позивачка просила щомісячно стягувати з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітніх дітей: сина [PERSON], [INFO], дочок [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] в твердій грошовій сумі в розмірі по 400 грн. на кожну дитину, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до їх повноліття, оскільки відповідач добровільно не виконує свого законного обов'язку надавати щомісячне утримання їх спільним неповнолітнім дітям. Відповідач вимоги позову визнав повністю, проти їх задоволення не заперечував. З урахуванням пояснень сторін та досліджених доказів, суд визнає за необхідне позов задовольнити повністю з таких міркувань. Доведено, що [PERSON] є рідним батьком [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], але добровільно не виконує свого законного обов'язку надавати щомісячне утримання неповнолітнім дітям. Зазначені правовідносини регулюються: - ст. ст. 180, 181 п.3, ч.1 ст.184 Сімейного Кодексу України, відповідно до яких батьки зобов'язані утримувати своїх неповнолітніх дітей; в разі ухиляння батьків від цього обов'язку кошти на утримання дітей стягуються з них за рішенням суду, зокрема, у твердій грошовій сумі, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку; - ст. 192 Сімейного Кодексу України, відповідно до якої розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров»я когось із них. Оскільки відповідач добровільно не виконує свого законного обов'язку надавати щомісячне утримання неповнолітнім дітям: сину [PERSON], [INFO], дочкам [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], хоча має таку можливість, то задля захисту законних інтересів дітей аліменти в розмірі по 400 грн. на кожну дитину на місяць, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, необхідно стягувати з відповідача починаючи з дня звернення позивачки до суду і до повноліття дітей, - в примусовому порядку. Висновки суду підтверджуються ще й такими доказами: - свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 28.12.2009 р., за яким [INFO] народився [PERSON], батьками якого є [PERSON] та [PERSON] (а.с. 5); - свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 13.01.2006 р., за яким [INFO] народилася [PERSON], батьками якої є [PERSON] та [PERSON] (а.с. 6); - свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 02.09.2002 р., за яким [INFO] народилася [PERSON], батьками якої є [PERSON] та [PERSON] (а.с. 6); - довідкою виконавчого комітету Гайсинської міської ради № 2804 від 19.08.2014 р., за якою [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]., проживають разом з матір'ю - [PERSON] і знаходиться на її утриманні (а.с.3).

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-25 00:00:00

20.08.2014 р. до суду подано позов, в якому прокурор просить стягнути з [PERSON] на користь Гайсинської центральної районної лікарні 896 грн. 35 коп. витрат на лікування потерпілого від злочину [PERSON], оскільки відповідно до ухвали Гайсинського районного суду від 08.08.2014 р. провадження відносно [PERSON] про його обвинувачення в скоєнні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, закрито у зв'язку з відмовою потерпілого [PERSON]; [PERSON] знаходився на стаціонарному лікуванні в травматологічному відділенні Гайсинської ЦРЛ з 26.06.2014 р. по 01.07.2014 р., на лікування було витрачено 896 грн. 35 коп. за рахунок лікарні. В судовому засіданні прокурор Джежик Р.А. позовні вимоги підтримала повністю, просила їх задовольнити. Представник Гайсинської ЦРЛ в судове засідання не з`явився, в заяві просив суд справу розглянути у його відсутність, позовні вимоги задовольнити (а.с.7). Відповідач в поданій до суду заяві вимоги позову визнав повністю, просив справу розглянути у його відсутність (а.с.10). З`ясувавши позиції сторін, дослідивши матеріали справи, суд визнає за необхідне позов задовільнити повністю з таких міркувань. Поясненнями прокурора та матеріалами справи достовірно доведено, що потерпілий від скоєного [PERSON] передбаченого ч.1 ст. 125 КК України злочину [PERSON] знаходився на стаціонарному лікуванні в Гайсинській ЦРЛ 5 днів в травматологічному відділенні з діагнозом: забій м`яких тканин голови, множинні садна голови, обличчя, крововилив паро орбітальної клітковини очей, забій грудної клітки; на його лікування медичний заклад витратив 896,35 грн. згідно розрахунку (а.с.2). Дані правовідносини регламентуються ст. 1206 Цивільного кодексу України, відповідно до якої особа, яка вчинила злочин, зобов'язана відшкодувати закладові охорони здоров'я витрати на лікування потерпілого від цього злочину. Оскільки, витрати Гайсинської ЦРЛ на лікування [PERSON], потерпілого від скоєного [PERSON] злочину, передбаченого ч.1 ст. 125 КК України, становлять 896 грн. 35 коп., то ці витрати необхідно стягнути з останнього на користь закладу охорони здоров`я рішенням суду, а також на користь держави - судовий збір в сумі 243,60 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-16 00:00:00

20.08.2014 року [PERSON], [PERSON] звернулися до суду з позовною заявою до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням. У заяві позивачі вказали, що у спірному житловому будинку [ADDRESS], крім них прописаний також і відповідач [PERSON], але останній з 2001 року в житловому будинку не проживає, житлове приміщення за місцем своєї реєстрації не відвідує, його речей у будинку не має, ніякої участі у ремонтних роботах, у комунальних витратах він не приймає, обов'язків по відношенню до житла не несе. Посилаючись на ст.ст.71,72 ЖК України, просили визнати останнього таким, що втратив право користування житловим приміщенням - будинком [ADDRESS]. У судове засідання позивач [PERSON], яка діє в своїх інтересах та в інтересах неповнолітньої [PERSON] не з'явилася, надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує. В судове засідання представник відповідача не з'явилася, надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, проти задоволення позову не заперечує. Дослідивши матеріали справи, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими, підлягаючими задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] є співвласниками житлового будинку за адресою [ADDRESS]: - [PERSON] належить 7/50 часток житлового будинку за адресою [ADDRESS], згідно договору дарування від 13.11.2012 року; - [PERSON] належить 7/50 часток житлового будинку за адресою [ADDRESS], згідно рішення колегії суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Миколаївської області від 23.01.2007 року. Згідно довідки №482 від 29.07.2014 року, виданої ПП «ЖЕК-10», за адресою [ADDRESS] зареєстровані три особи: [PERSON], [PERSON] та [PERSON] Також встановлено, що відповідач [PERSON] у спірному будинку не проживає з 2001 року, що підтверджується актом про не проживання від 31.07.2014 року, не сплачує комунальні послуги та квартплату, не бере участі в ремонті будинку, не зберігає свого особистого майна, зв'язок з житловим будинком втратив. Таким чином, у зв'язку з тим, що відповідач не проживає у вищевказаному житловому будинку більше шести місяців без поважних причин, на підставі ст.ст.71,72 ЖК України, суд вважає його таким, що втратив право користування житловим приміщенням за адресою: [ADDRESS]. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-06 00:00:00

20.08.2014 року [PERSON] звернувся до суду з позовом про розірвання шлюбу з [PERSON], посилаючись на те, що спільне життя з відповідачем не склалося по причині несумісності характерів, різних поглядів на сімейні цінності, що призвело до втрати почуттів кохання і взаємоповаги, збереження сім'ї вважає неможливим. Зазначив, що шлюб з відповідачкою існує формально, оскільки вони з 28 липня 2014 року проживають окремо, спільне господарство не ведуть, шлюбних стосунків не підтримують. До судового засідання сторони не з'явились, про час і місце розгляду справи були повідомлені своєчасно належним чином. Позивач надав до суду заяву, в якій просив розглянути справу за його відсутності, позовні вимоги підтримав у повному обсязі. До судового засідання відповідачка не з'явилася, надала до суду заперечення на позовну заяву, в яких зазначила, що шлюб з позивачем може бути розірвано, проте з інших причин, а саме діаметрально протилежних поглядів подружжя, психологічного фактору несумісності характерів, фізіологічних проблем позивача. Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне. Сторони перебувають в шлюбі, зареєстрованому 29 серпня 1992 року Міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Миколаївського міського управління юстиції, за актовим записом №1003. Від даного шлюбу сторони неповнолітніх дітей не мають. Відповідно до Постанови Пленуму Верховного суду України від 21.12.2007 №11, проголошена Конституцією України охорона сім'ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Вище викладені вимоги законодавства регламентовані також ст.112 СК України. Судом встановлено, що спільне життя у сторін не склалося по причині несумісності характерів, різних поглядів на сімейні цінності, діаметрально протилежних поглядів подружжя, психологічного фактору несумісності характерів, що призвело до втрати почуттів кохання та взаємоповаги. Встановлено, що з 28 липня 2014 року сторони проживають окремо, спільне господарство не ведуть, подружні стосунки не підтримують. Таким чином, вище викладені обставини свідчать про те, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу є неможливим та таким, що суперечить інтересам сторін. Тому на підставі ст.112 Сімейного кодексу України суд вважає за необхідне постановити рішення про розірвання шлюбу між [PERSON] та [PERSON]

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-24 00:00:00

20.08.2014 року [PERSON] звернувся до суду з позовом про розірвання шлюбу з [PERSON], посилаючись на те, що спільне життя з відповідачкою не склалося по причині несумісності характерів, різних поглядів на сімейні цінності, що призвело до втрати почуттів кохання і взаємоповаги, збереження сім'ї вважає неможливим. Зазначив, що шлюб з відповідачем існує формально, оскільки вони з березня 2014 року проживають окремо, спільне господарство не ведуть, шлюбних стосунків не підтримують. До судового засідання сторони не з'явились, про час і місце розгляду справи були повідомлені своєчасно належним чином. Позивач надав до суду заяву, в якій просила розглянути справу за його відсутності, позовні вимоги підтримав у повному обсязі. До судового засідання відповідачка не з'явилася, надала до суду заяву, в якій просила розглянути справу за її відсутності, позовні вимоги визнала. Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне. Сторони перебувають в шлюбі, зареєстрованому 24 березня 1978 року Заводським відділом реєстрації актів цивільного стану Миколаївського міського управління юстиції, за актовим записом №369. Від даного шлюбу сторони мають доньку [PERSON], [INFO], яка проживає разом з відповідачкою. Відповідно до Постанови Пленуму Верховного суду України від 21.12.2007 №11, проголошена Конституцією України охорона сім'ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Вище викладені вимоги законодавства регламентовані також ст.112 СК України. Судом встановлено, що спільне життя у сторін не склалося по причині несумісності характерів, різних поглядів на сімейні цінності, що призвело до втрати почуттів кохання та взаємоповаги. Встановлено, що з березня 2014 року сторони проживають окремо, спільне господарство не ведуть, подружні стосунки не підтримують. Таким чином, вище викладені обставини свідчать про те, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу є неможливим та таким, що суперечить інтересам сторін. Тому на підставі ст.112 Сімейного кодексу України суд вважає за необхідне постановити рішення про розірвання шлюбу між [PERSON] та [PERSON]

Outcome: approved