Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-12 00:00:00

20.04.2016 року [PERSON] звернулася до суду з позовом, в якому просить розірвати шлюбу, зареєстрований між нею та відповідачем 27.08.2005 року. Посилається на те, що протягом сумісного життя у них виникали непорозуміння, різні погляди на сімейні проблеми та життя, що призвело до втрати почуттів любові та поваги, спільно господарства не ведуть, разом не проживають. Спроби примиритися не дали позитивних результатів, фактичні шлюбні відносини припинені в березні 2016 року, відновлення шлюбу вважає неможливим, шлюб існує формально. Від сумісного проживання мають синів [PERSON] [INFO] та [PERSON] [INFO], які проживають та залишиться проживати з нею. В судове засідання позивачка не зявилася, надала заяву про розгляд справи за її відсутності, на розірванні шлюбу наполягала, суд надавав строк для примирення, однак примирення з чоловіком так і не досягнуто. Після розірвання шлюбу просила залишити прізвище «Монастирна». Шлюбні відносини припинені в 05 березня 2016 року. Відповідач не зявився, повідомлявся своєчасно та належним чином, причини неявки не повідомив. В ході судового розгляду справи проти розірвання шлюбу заперечував, просив надати строк для примирення з метою збереження сімї. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Як зазначено в Свідоцтві про шлюб, 27 серпня 2005 року [PERSON] [INFO] та [PERSON] [INFO] зареєстрували шлюб у Міському відділі реєстрації актів цивільного стану №1 Харківського обласного управління юстиції, актовий запис №1732. Відповідно до Свідоцтв про народження, подружжя має дітей [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO]. Згідно зі ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя (ст. 110 СК України). Згідно зі ст. 105 ч. 3 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду у відповідності до ст. 109 цього Кодексу. Відповідно до ст. 112 ч.ч. 1,2 СК України суд зясовує фактичні взаємовідносини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше сумісне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їх дітей, які мають істотне значення. Судом встановлено, що сімейні відносини припинені 05 травня 2016 року, примирення неможливе, сумісного господарства сторони не ведуть, разом не проживають. Як вбачається з заяви позивачки від 13.10.2016 року, вона наполягає на розірванні шлюбу, примирення з відповідачем неможливо. При вирішення спору про розірвання шлюбу суд враховує, що позов до суду про розірвання шлюбу позивачкою подано 20.04.2016 року, на день розгляду справи минуло вже чотири з половиною місяці, 13.07.2016 року судом надано подружжю строк на примирення три місяці, однак сторони протягом наданого строку не досягли примирення, позивачка наполягає на розірванні шлюбу, а відповідач не зявився до суду, враховуючи, сторони спільного господарства не ведуть, разом не проживають, примирення неможливе, суд вважає, що позов про розірвання шлюбу підлягає задоволенню, оскільки в даному випадку збереження шлюбу суперечить інтересам позивачки, та носить формальний характер, і підлягає розірванню. Суд постановляє рішення в межах заявлених позовних вимог і на підставі наданих сторонами доказів.

Outcome: approved