Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-27 00:00:00

20.07.2017 року завідуючий 5 відділенням Комунального закладу «Першої обласної спеціалізованої лікарні м.Ромни» [PERSON], звернувся до суду з заявою про продовження госпіталізації до психіатричного закладу [PERSON] . Свої вимоги мотивував тим, що недієздатний [PERSON] поступив на лікування до КЗ СОР 1 ОСЛ м.Ромни 27.07.2015 року, згідно ст. 13 ЗУ «Про психіатричну допомогу» і на теперішній час знаходиться на стаціонарному лікуванні. Згідно вимог ст. 15 [PERSON] щомісячно оглядався комісією лікарів-психіатрів, рішенням якої потребував подальшого стаціонарного лікування. З метою визначення психічного стану [PERSON] було проведено огляд комісією лікарів- психіатрів, якою винесено рішення про необхідність продовження примусової госпіталізації пацієнта. Тому просив ухвалити рішення про продовження госпіталізації до психіатричного закладу недієздатного [PERSON] в психіатричному стаціонарі КЗ «1ОСЛ м.Ромни». У судовому засіданні представник 5 відділення КЗ Першої обласної спеціалізованої лікарні м.Ромни підтримав заяву та прохав її задовольнити, посилаючись на викладені в ній обставини. [PERSON] в судове засідання не зявився. Згідно довідки 1 ОСЛ за своїм психічним станом [PERSON] не може знаходитись на судовому засіданні при розгляді заяви про продовження госпіталізації. Заінтересована особа [PERSON] та адвокат в судовому засіданні не заперечували проти заяви. Прокурор також не заперечувала проти задоволення заяви. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши висновок комісії лікарів-психіатрів, суд вважає, що заява про продовження госпіталізації недієздатного [PERSON] підлягає задоволенню відповідно до вимог ст.ст. 14, 17 Закону України «Про психіатричну допомогу». Судом встановлено, що рішенням Роменського міськрайонного суду Сумської області від 17 жовтня 2000 року [PERSON] було визнано недієздатним . Рішенням Роменського міськрайонного суду Сумської області від 19 червня 2008 року опікуном [PERSON] призначено [PERSON] [PERSON] страждає хронічним психічним захворюванням у вигляді «Шизофренія, параноїдна форма, безперервний тип перебігу». На момент огляду виявляє ознаки тяжкого психічного розладу у вигляді параноїчного синдрому. По своєму стану є безпорадним, не може задовільнити життєві потреби на достатньому рівні. Такий стан є постійним. Також на фоні загострення психічного захворювання виникають ознаки агресивно-параноїдної поведінки - [PERSON] вчиняє та виявляє реальні наміри причинити шкоду здоровю оточуючих. Це підтверджується як висновком комісії лікарів, так і поясненнями в судовому засіданні лікаря- психіатра [PERSON] та [PERSON] Згідно довідки 1 ОСЛ від 25.07.2017 року [PERSON] вперше звернувся до лікаря психіатра в 1990 році. З 1990 року знаходився на стаціонарному лікуванні в даній лікарні 35 рози. Остання госпіталізація з 23.07.2014 року. Рішеннями Роменського міськрайонного суду від 22 липня 2016 року та від 25 січня 2017 року [PERSON] було продовжено госпіталізацію у примусовому порядку до 1 ОСЛ м.Ромни. Суд вважає, що [PERSON] необхідно продовжити примусову госпіталізацію до психіатричного закладу в примусовому порядку, згідно вимог ст.ст. 14, 17, 22 Закону України «Про психіатричну допомогу», так як він виявляє ознаки тяжкого психічного розладу, внаслідок чого останній не може задовільнити життєві потреби на достатньому рівні та обумовлює небезпеку для оточуючих.

Outcome: approved