Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-21 00:00:00

20 лютого 2017 року позивач звернулася з позовом до відповідача про визнання права власності в порядку спадкування за законом на будинок № 31 по вулиці Шевченка в селі Межиріч Павлоградського району Дніпропетровської області. В обґрунтування позову вона зазначила, що 22 травня 2015 року помер її чоловік [PERSON], після його смерті залишилася спадщина, яка складається з житлового будинку № 31-А по вулиці Шевченка в селі Межиріч Павлоградського району Дніпропетровської області, земельної ділянки, яка розташована на території Межиріцької сільської ради Павлоградського району Дніпропетровської області, які належали померлому на праві приватної власності та будинку № 31 по вулиці Шевченка в селі Межиріч Павлоградського району Дніпропетровської області. Після смерті чоловіка вона у зазначений строк звернулася до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини. Однак їй було видано свідоцтво про право на спадщину за законом на будинок № 31-А по вулиці Шевченка в селі Межиріч Павлоградського району Дніпропетровської області та на земельну ділянку, яка розташована на території Межиріцької сільської ради Дніпропетровської області, які належали померлому на праві приватної власності. Щодо іншого майна, а саме будинку № 31 по вулиці Шевченка в селі Межиріч Павлоградського району Дніпропетровської області, постановою було відмовлено у вчиненні нотаріальних дій та розяснено, що зазначене домоволодіння не зареєстровано в органах державної реєстрації прав власності на нерухоме майно. Зазначений житловий будинок є спадковим майном після смерті [PERSON] матері її чоловіка. ЇЇ чоловік, після смерті своєї матері подав заяву про прийняття спадщини та оформив її, але в БТІ було зареєстровано лише один [INFO], а документи на реєстрацію будинку № 31 по вулиці Шевченка в селі Межиріч Павлоградського району її чоловік не подав з невідомих причин. Оригінал свідоцтва про право на спадщину, а саме житловий будинок № 31 по вулиці Шевченка в селі Межиріч Павлоградського району було втрачено. У грудні 2016 року вона звернулась до нотаріальної контори про видачу дублікату свідоцтва про право на спадщину за законом, однак їй було відмовлено у видачі. Вона зазначила, що зареєстрована в цьому будинку, прийняла спадщину після смерті чоловіка в установлений законом строк та частково її оформила та зареєструвала, тому вона вимушена звернутися до суду з позовом для захисту своїх інтересів. Позивач у судове засідання не зявилася, однак надала заяву в якій вона просить розглянути справу без її участі, позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Представник відповідача Межиріцької сільської ради Павлоградського району Дніпропетровської області у судове засідання не зявився, однак від нього надійшла письмова заява про розгляд справи за його відсутності та не заперечує проти задоволення позовних вимог. Представник третьої особи Другої [PERSON] державної нотаріальної контори у судове засідання не зявилася, однак від неї надійшла письмова заява про розгляд справи за її відсутності. Суд, вивчивши матеріали справи вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Спадкування згідно ст.1217 ЦК України здійснюється за заповітом або законом. Відповідно до ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). 22 травня 2015 року [PERSON] помер (арк.с.21), позивач [PERSON] є дружиною померлого, що підтверджується копією свідоцтва про укладення шлюбу (арк.с.5). За інформацією Другої [PERSON] державної нотаріальної контори Дніпропетровської області (арк.с.33), після померлого [PERSON] заведено спадкову справу № 264/2015 від 22 травня 2015 року на підставі заяви про прийняття спадщини від дружини померлого - [PERSON]. З заявами про відмову від спадщини на користь [PERSON] звернулися діти померлого [PERSON] та [PERSON]. 20 січня 2016 року [PERSON] було видано Другою [PERSON] державною нотаріальною конторою Дніпропетровської області Свідоцтво про право на спадщину за законом на житловий будинок № 31-А по вулиці Шевченка в селі Межиріч Павлоградського району Дніпропетровської області та на земельну ділянку, розташовану на території Межиріцької сільської ради Павлограсдького району Дніпропетровської області. Крім того, постановою від 20 січня 2016 року Другою [PERSON] державною нотаріальною конторою Дніпропетровської області (арк.с.6), було відмовлено [PERSON] у вчиненні нотаріальної дії, а саме у видачі на її імя Свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок № 31 по вулиці Шевченка в селі Межиріч Павлоградського району Дніпропетровської області, у звязку з тим, що право власності на нерухомість [PERSON] не було зареєстровано належним чином у відповідних органах державної реєстрації на нерухоме майно. Згідно з архівними даними КП «[PERSON] міжміське бюро технічної інвентаризації» (арк.с.26), право власності на будинок № 31 по вулиці Шевченка в селі Межиріч Павлоградського району зареєстровано за [PERSON] станом на 21 квітня 1987 року на підставі свідоцтва про право власності № 365, виданого 21 квітня 1987 року виконкомом Межиріцької сільської ради. З інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно вбачається, що за померлою [PERSON] зареєстроване право власності на будинок № 31 по вулиці Шевченка в селі Межиріч Павлоградського району Дніпропетровської області. 29 серпня 2003 року [PERSON] померла (арк.с.20). Після смерті [PERSON], її син [PERSON] звернувся з заявою до державного нотаріуса [PERSON] та отримав свідоцтво про право на спадщину за законом, а саме будинок № 31 по вулиці Шевченка в селі Межиріч Павлоградського району. Однак оригінал свідоцтва про право на спадщину за законом на будинок № 31 по вулиці Шевченка в селі Межиріч Павлоградського району було втрачено, проте в матеріалах справи знаходиться копія зазначеного свідоцтва (арк.с.24), з якого вбачається, що спадкоємцем майна [PERSON], померлої 29 серпня 2003 року, є її син [PERSON]. Відповідно до ст.392 ЦК України - власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Отже свідоцтво про право на спадщину покійним чоловіком позивачки було отримано, але право власності належним чином у відповідних органах державної реєстрації прав на нерухоме майно ним не було зареєстровано, а оригінал свідоцтва було втрачено, що позбавляє позивача права реєстрації права власності на вищезазначений будинок. До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Позивач є спадкоємцем за законом після смерті свого чоловіка [PERSON], належним чином прийняла спадщину, тому суд вважає за необхідне визнати за нею право власності на спадкове майно. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved