Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-30 00:00:00

1. Відомості про рух справи. Заяви і клопотання, процесуальні дії у справі. [PERSON] звернулася до Любешівського районного суду Волинської області з цим позовом 05 листопада 2018 року. Ухвалою суду від 12 листопада 2018 року у справі відкрито спрощене позовне провадження. Постановлено розглянути справу з повідомленням сторін. У зв`язку з тим, що [PERSON] проживає у Республіці Білорусь, судом виконано доручення компетентному суду цієї держави про вчинення окремих процесуальних дій: вручити відповідачу копію позовної заяви з доданими документами, опитати його з приводу позову. Визначено дату та резервну дату судового розгляду, зупинено провадження у справі до надходження відповіді від компетентного суду Республіки Білорусь. Документи про виконання судового доручення надійшли до Любешівського районного суду Волинської області 15 квітня 2019 року. Провадження у справі відновлено 22 квітня 2019 року. Розгляд справи проведено 31 травня 2019 року без участі сторін. 2. Стислий виклад позиції позивача. В обґрунтуванні позову [PERSON] вказує, що 24 лютого 2008 року вона уклала шлюб з відповідачем. Від шлюбу у подружжя [INFO] народився син [PERSON] . Подружні стосунки між сторонами не склались і шлюб було розірвано 23 травня 2011 року. З часу припинення шлюбно-сімейних відносин відповідач у достатній мірі не надає допомоги на утримання дитини. Згідно з рішенням Любешівського районного суду Волинської області від 06 жовтня 2014 року у справі № 162/610/14-ц з відповідача стягуються аліменти на утримання сина у розмірі 800 гривень щомісячно. Вказане рішення ухвалювалось тоді, коли рівень матеріальних потреб сина та рівень доходу відповідача були не такими як зараз. В цей час матеріальне становище відповідача покращилось, він останнім часом працював в товаристві «Бездеж-Агро» та отримував достатній офіційний дохід. Разом з тим, точними відомостями про матеріальне становище [PERSON] позивач не володіє. В порівнянні з часом прийняття рішення про стягнення з відповідача аліментів змінилось матеріальне становище сина сторін, який пішов до школи, що зумовлює набагато більші витрати на забезпечення його побуту та належних умов для навчання. Крім цього, з часу прийняття рішення про стягнення з [PERSON] аліментів зріс розмір прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, син досяг шестирічного віку, а законодавством, яке набрало чинності 28 серпня 2018 року передбачено мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину у розмірі прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку. На 2018 рік законодавством визначено прожитковий мінімум для дитини від шести років на рівні 2027 гривень. На цей час позивач не має достатніх джерел для утримання сина і не може забезпечити дитину прожитковим мінімумом, оскільки крім мізерної заробітної плати інших доходів вона не має. У зв`язку з наведеним [PERSON] просить суд збільшити розмір аліментів, які стягуються за рішенням суду з відповідача на утримання сина [PERSON] , до 2500 гривень щомісячно. 3. Стислий виклад позиції відповідача. Відповідач [PERSON] надав пояснення щодо позову суду Дрогичинського району Брестської області Республіки Білорусь у ході виконання судового доручення. [PERSON] зокрема пояснив, що позов не визнає. З 28 жовтня 2018 року відповідач влаштувався на роботу у товариство «Мохровскоє» Іванівського району Брестської області, його середній заробіток -- 225 білоруських рублів. Натомість позивач просить стягувати аліменти у розмірі 2500 гривень, що становить приблизно 200 білоруських рублів. Відповідач проживає з іншою жінкою без реєстрації шлюбу у її будинку. Витрати на оплату комунальних послуг становлять 100-120 білоруських рублів у місяць. Інших дітей і непрацездатних утриманців відповідач не має, стан його здоров`я задовільний. 4. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини. На підтвердження свої позовних вимог [PERSON] подано копію рішення Любешівського районного суду Волинської області від 06 жовтня 2014 року у справі № 162/610/14-ц. Вказаним судовим рішенням збільшено розмір аліментів, які стягувалися з [PERSON] на утримання сина [PERSON] , з 200 до 800 гривень щомісяця. З поданої відповідачем довідки про заробітну плату від 01 лютого 2019 року слідує, що відповідач з 28 жовтня по 31 грудня 2018 року отримав 671,56 білоруських рублів. За два повні місяці роботи його середній заробіток складав 311,06 білоруських рублів. Згідно з відомостями з офіційного сайту Національного банку України (https://bank.gov.ua) про офіційний курс валют на день ухвалення рішення 10 білоруських рублів коштували 128,2517 гривень. Таким чином, середній заробіток відповідача у переведенні на українську валюту становить приблизно 3989 гривень. 5. Норми права, які застосував суд. У відповідності до статті 12 Закону України «Про охорону дитинства» на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Статтею 51 Конституції України, статтею 180 СК встановлено обов`язок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з частинами першою-третьої статті 181 СК способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Частиною третьої статті 184 СК у редакції на момент присудження аліментів з [PERSON] було встановлено, що якщо розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, менше мінімального розміру, передбаченого частиною другою статті 182 цього Кодексу, то дитині призначається відповідно до закону державна допомога в розмірі різниці між визначеним розміром аліментів і 30 відсотками прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. А частиною другою статті 182 СК передбачалось, що мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. Чинна редакція статті 184 СК з врахуванням змін, внесених Законом № 2037-VIII від 17 травня 2017 року та Законом № 2475-VIII від 03 липня 2018 року, передбачає, що суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом або домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, щорічно підлягає індексації відповідно до закону, якщо платник і одержувач аліментів не домовилися про інше. За заявою одержувача аліментів індексація може бути здійснена судом за інший період. Той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. У відповідності з частинами першою, другою статті 182 СК, у редакції Закону № 2037-VIII від 17 травня 2017 року та Закону № 2475-VIII від 03 липня 2018 року, яка чинна на момент звернення позивача з цим позовом до суду, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до частини першої статті 192 СК розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. 6. Мотиви суду щодо позовних вимог. Згідно з частиною першою статті 81 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК) кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Частиною першою статті 89 ЦПК встановлено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Аналізуючи положення статті 192 СК, необхідно констатувати, що розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Особа, яка одержує аліменти, може звернутися до суду з позовом про збільшення розміру аліментів на дитину, якщо погіршилося її матеріальне становище, стан здоров`я, змінився сімейний стан або покращилося матеріальне становище чи стан здоров`я платника аліментів, змінився його сімейний стан тощо. Позивач у позовній заяві акцентує увагу суду на тому, що з 28 серпня 2018 року українським законодавством збільшено мінімальний розмір аліментів. Між тим, [PERSON] не довела належними доказами наявність передбачених статтею 192 СК обставин, які б давали підстави суду для ухвалення рішення про збільшення розміру аліментів. Сама по собі зміна закону, яким встановлюється мінімальний розмір аліментів, що підлягають стягненню з платника аліментів на одну дитину, не є підставою для зміни розміру уже присуджених аліментів відповідно до статті 192 СК. Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 12 вересня 2018 року у справі № 459/2181/17 (провадження № 61-37114св18). Таким чином, суд дійшов висновку про необхідність відмови у позові. 7. Питання розподілу судових витрат. На момент ухвалення судового рішення у матеріалах справи відсутні докази про понесені сторонами судові витрати. У зв`язку з відмовою у позові, передбачених законом підстав для стягнення судового збору з відповідача немає. Враховуючи наведене,

Outcome: dismissed