overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-28 00:00:00

21 лютого 2017 року на адресу суду надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що 11 червня 2005 року уклав шлюб з відповідачкою, який зареєстрований Донецьким міським відділом реєстрації актів цивільного стану Донецького обласного управління юстиції, актовий запис № 532. Від шлюбу мають сина [PERSON], [INFO]. Фактично шлюбні відносини між ними припинені з 2015 року у звязку з різними поглядами на сімейне життя, виникненням сварок. Вони проживають окремо, спільне господарство не ведуть. За таких обставин подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечить його інтересам, що має істотне значення. Позивач та його представник в судове засідання не з'явились, надали заяви, в яких підтримали позовні вимоги, просили справу розглянути за їх відсутності, не заперечували проти ухвалення по справі заочного рішення. Відповідачка в судове засідання не з'явилася, про час та місце судового розгляду повідомлена через оголошення, розміщене на офіційному веб-сайті Красноармійського міськрайонного суду Донецької області, не надала заяву про розгляд справи за її відсутності. Згідно ст.224 ЦПК України по справі ухвалено заочне рішення на підставі наявних у ній доказів. Дослідивши письмові докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню повністю. Судом встановлені такі обставини та відповідні ним правовідносини. Сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 11 червня 2005 року Донецьким міським відділом реєстрації актів цивільного стану Донецького обласного управління юстиції, актовий запис № 532. Сторони від шлюбу мають сина [PERSON], [INFO]. Фактично шлюбні відносини між сторонами припинені з 2015 року у звязку з різними поглядами на сімейне життя, наявними сварками, скандалами. Сторони проживають окремо, спільне господарство не ведуть. За таких обставин подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, що має істотне значення. Згідно ч.1 ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушення жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ч.2 ст.112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Суд приходить до висновку про те, що подальше спільне життя сторін і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, а тому шлюб між сторонами необхідно розірвати. Згідно ч.2 ст.114 СК України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Згідно ч.1 ст.88 ЦПК України підлягає відшкодуванню з відповідачки на користь позивача понесені ним і документально підтверджені судові витрати по сплаті судового збору в сумі 640 грн. Відповідно до ст. ст.24, 104, 105, 110-112, 114 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-23 00:00:00

21 лютого 2017 року ПАТ КБ «Приватбанк» звернулося з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що відповідач не виконує свої зобовязання щодо своєчасного повернення кредиту та плати за користування кредитом. Представник позивача в судове засідання не зявився, проте подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності, не заперечував проти винесення заочного рішення, позовні вимоги підтримав (а.с. 20). Належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи (про що свідчать поштові повідомлення а.с. 24) відповідач не з`явився до суду, не повідомив про причини неявки. Зясувавши позицію позивача та дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають до задоволення \~з таких міркувань. 04.02.2008р. між Публічним акціонерним товариством Комерційним банком «Приватбанк» та [PERSON] був укладений договір кредиту № б/н, за яким відповідачу був наданий кредит у розмірі 700.00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом 22.80% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Відповідно до умов договору кредиту позивач виконав свої зобов'язання з надання кредиту. Через невиконання [PERSON] своїх зобов'язань виникла заборгованість в розмірі 11715.73 грн. Відповідно до ст. 526 ЦК України - зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства. Згідно зі ст. 530 ЦК України - якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно зі ст.ст. 1049, 1054 ЦК України, позичальник зобовязаний повернути кредитору надані грошові кошти (кредит) та сплатити проценти у строки та на умовах, встановлених договором. Оскільки відповідач станом на 31.01.2017р. заборгував ПАТ КБ «Приватбанк» 11715.73 грн., та добровільно не сплачує борг, то з метою захисту прав позивача, як сторони кредитного договору, з [PERSON] на його користь необхідно стягнути вказані кошти в примусовому порядку, а також понесені ним у справі судові витрати у виді судового збору в розмірі 1600 грн. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-27 00:00:00

21 лютого 2017 року позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування заявлених вимог позивач посилається на те, що вони з відповідачем 22 вересня 1984 року зареєстрували шлюб. Від шлюбу неповнолітніх дітей не мають. Вказує на те, що шлюбні відносити між ним та відповідачем припинені з жовтня 2012 року. Розлад сімейного життя стався через несумісність характерів та різних поглядів на сімейне життя. Вважає, що родина розпалась остаточно, на примирення він не згодний. Майновий спір на даний час відсутній. Просить суд розірвати шлюб між ним та відповідачем. У судове засідання позивач [PERSON] та його представник адвокат [PERSON], діючий на підставі договору про надання правової допомоги, не зявились, надавши суду заяви з проханням розглянути справу за їх відсутності, вказавши, що позовні вимоги підтримують у повному обсязі та просять їх задовольнити, проти винесення заочного рішення не заперечують. Відповідач [PERSON] у судове засідання не зявилась по невідомим суду причина, про день та час слухання справи повідомлялась своєчасно та належним чином, через оголошення у пресі в Часописі «Донеччина» № 11(15949) від 17 березня 2017 року. Зі згоди позивача та його представника, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 Цивільного процесуального кодексу України (зі змінами та доповненнями) (далі за текстом ЦПК України), згідно з якими у разі неявки в судове засідання відповідача, який був належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Відповідно до ч.2 ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Матеріалами справи встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 22 вересня 1984 року актовий запис № 1224, виконаний Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Краматорського міського управління юстиції у Донецькій області, що підтверджується витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб щодо підтвердження дошлюбного приз віща № 00017663640 Суд, дослідивши матеріали, дійшов висновку про те, що фактичні взаємостосунки подружжя такі, що немає ніяких підстав для відкладення розгляду справи, оскільки фактично шлюбні відносини між сторонами припинені. Суд вважає, безперечним встановлений факт, що подальше сумісне життя подружжя і збереження сім'ї суперечать інтересам сторін, оскільки сімейні відносини, що склалися, негативно позначаються на їх здоров'ї і психологічному стані . Таким чином, суд приходить до висновку, що на підставі ст. ст. 110, 112 Сімейного Кодексу України шлюб між сторонами повинен бути розірваний. Відповідно до ч.8 ст. 235 ЦПК України, після розірвання шлюбу, прізвище дружині присвоїти [PERSON]. На підставі ст. ст. 110, 112 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-09 00:00:00

21 лютого 2017 року позивач [PERSON] звернувшись до суду з позовом, просить стягнути з відповідача [PERSON] на її користь аліменти на утримання повнолітнього сина [PERSON], [INFO], в розмірі 1/4 частки від усіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісяця, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку до закінчення навчання, а саме, до 30 червня 2018 року. Рішенням Богуславського районного суду Київської області від 07 квітня 2017 року позовні вимоги позивачки [PERSON] були задоволені. З ініціативи суду ставиться на вирішення питання про ухвалення додаткового рішення, оскільки при винесенні рішення не було вирішено питання про стягнення судового збору. У відповідності до ч.4 ст.220 ЦПК України, суд що ухвалив рішення, може за заявою осіб, які беруть участь у справі, чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Відповідно до ч. 3 ст.220 ЦПК України, суд ухвалює додаткове рішення після розгляду питання у судовому засіданні з повідомленням сторін. Їх присутність не є обов'язковою. Дослідивши зібрані по справі докази у їх сукупності, суд приходить до висновку, що слід постановити додаткове рішення у справі щодо стягнення судового збору. Оскільки це питання не було вирішено при постановленні рішення, тому слід постановити додаткове рішення щодо стягнення судового збору.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-06 00:00:00

21 лютого 2017 року позивач [PERSON] звернувшись до суду з позовом, просить стягнути з відповідача [PERSON] на її користь аліменти на утримання повнолітнього сина [PERSON], [INFO], в розмірі 1/4 частки від усіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісяця, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку до закінчення навчання, а саме, до [INFO] року, посилаючись на те, що 28.07.2009 року рішенням Богуславського районного суду у справі за її позовом позивача до відповідача [PERSON], суд зобов'язав останнього сплачувати на її користь аліменти на утримання сина [PERSON], до повноліття дитини. На підставі рішення Богуславського районного суду Київської області та виконавчого листа відділом ДВС Богуславського районного управління юстиції було відкрите виконавче провадження та з відповідача утримувалися аліменти на утримання [PERSON] до його повноліття. На даний час син навчається на денній формі навчання в КВНЗ КОР «Богуславський гуманітарний коледж імені І.С. Нечуя-Левицького», і закінчує навчання [INFO] року. У зв'язку з навчанням син [PERSON] потребує матеріальної допомоги, однак вона не в змозі самостійно надавати йому необхідну допомогу. Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явилась, але надала заяву про те, що позов підтримує позов і просить розглянути справу без її участі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, але звернувся до суду із заявою в якій зазначив, що позовні вимоги позивача визнає повністю та просить розглянути справу без його участі. Зважаючи на те, що сторони по справі не з'явились в судове засідання, але звернулись до суду із заявами про, те щоб розгляд справи відбувався без їх участи та без фіксування судового процесу звукозаписувальними засобами, суд у відповідності до ч.2 ст. 197 ЦПК України, вважає за можливе розглянути справу у відсутності сторін на підставі наявних у справі доказів, без фіксації судового процесу. Згідно абзацу 3 пункту 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 12.06.2009 року №2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції», у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з'ясування і дослідження інших обставин справи. Враховуючи положення ст. ст. 191, 199, 200, 201 СК України та те, що відповідач повністю визнав вимоги позивача і не заперечує проти задоволення позову, що не суперечить закону і не порушує права, свободи та інтереси інших осіб, суд приймає визнання відповідачем позову і вважає, що є всі законні підстави для задоволення вимог позивача про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-13 00:00:00

21 лютого 2017 року позивач [PERSON] звернулась до суду із позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позовних вимог посилалась на те, що вона із відповідачем з 05.06.2004 року знаходиться у зареєстрованому шлюбі. Сімейні стосунки припинились у звязку із пияцтвом та побоями. Від шлюбу мають неповнолітню дитину доньку Анастасію, [INFO], яка мешкає разом з позивачем та знаходиться на її утриманні. Позивач вважає, що шлюб необхідно розірвати юридично, оскільки подальше збереження шлюбу не має сенсу. Просила позов задовольнити. Позивач [PERSON] у судове засідання не зявилася, але від неї надійшла заява про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримали в повному обсязі, просила суд їх задовольнити. Відповідач [PERSON] у судове засідання не зявився, хоча про час, місце та дату розгляду справи був повідомлений належним чином, в результаті чого, відповідно зі ст. 224 ЦПК України суд ухвалив провести заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. Згідно ч.1 ст. 224 ЦПК України\~у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 05 червня 2004 року, який зареєстровано відділом реєстрації актів цивільного стану Приморського районного управління юстиції м. Маріуполя Донецької області, свідоцтва про шлюб серії 1-НО №224979, виданого 05.06.2004 року, актовий запис за № 90.(а.с.8). Від шлюбу мають неповнолітню дитину доньку Анастасію, [INFO], свідоцтво серії І-НО № 394470, актовий запис № 297. (а.с.9). Шлюбні відносини між сторонами припинились з червня 2016 року. Спорів про поділ спільно нажитого майна та місце мешкання дитини не виникає. Між сторонами склались стосунки, що виключають спільне проживання. За таких встановлених судом обставин, з урахуванням обставин, передбачених ст.ст. 110, 112 Сімейного кодексу України, суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить їх інтересам, а тому задовольняє позов. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, в звязку з задоволенням позову, суд стягує з відповідача на користь позивачки судові витрати, а саме судовий збір в розмірі 640 грн. 00 коп. При розірванні шлюбу суд залишає позивачу прізвище Костецька. На підставі викладеного, ст. ст. 105, 110, 112 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-21 00:00:00

21 лютого 2017 року позивач [PERSON] звернулась до Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області із позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, вказавши, що вони уклали шлюб 14.11.2013 року, який зареєстрований Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Хмельницькому реєстраційної служби Хмельницького міськрайонного управління юстиції у Хмельницькій області. Від даного шлюбу у подружжя є малолітня дочка [PERSON], [INFO]. Спільне життя з відповідачем не склалось по тій причині, що вони не знайшли взаємного порозуміння, втратили повагу один до одного, у них різні погляди на сімейне життя. Збереження сімї вважає неможливим. Просить розірвати шлюб із відповідачем. Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явилась, подала до суду заяву, в якій просить розглянути справу без її участі та задовольнити позовні вимоги, строк на примирення просила не надавати, вказала, що спільно господарство з відповідачем не ведуть з 24.04.2016 року. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, подав до суду заяву, в якій просить слухати справу за його відсутності, позовні вимоги визнав та просив їх задовольнити, вказав, що спільно господарство не ведуть з 24.04.2016 року та просив строк на примирення не надавати. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, згідно наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають в шлюбі зареєстрованому 14.11.2013 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Хмельницькому реєстраційної служби Хмельницького міськрайонного управління юстиції у Хмельницькій області, що підтверджується свідоцтвом про одруження, виданим 14.11.2013 року, серія 1-БВ № 118626, актовий запис № 2242. Від даного шлюбу у подружжя є малолітня дочка [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження серія 1-БВ № 222272. Відповідно до ч. 3 ст. 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Відповідно до ст. 24 СК України шлюб - це добровільна згода чоловіка та жінки, а позивач не бажає перебувати у шлюбі. Згідно ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Як вбачається із матеріалів справи сторони припинили шлюбні відносини, проживають окремо та спільного господарства не ведуть з 24 квітня 2016 року, вважають примирення неможливим, позивач наполягає на розірвані шлюбу, а відповідач не заперечує проти розірвання шлюбу. За таких обставин по справі суд приходить до висновку, що сімя сторін розпалась і зберегти її неможливо, а подальше спільне життя сторін та збереження шлюбу суперечить їх інтересам. Позивач не наполягав на стягненні з відповідача судових витрат.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-03 00:00:00

21 лютого 2017 року позивач [PERSON] звернулася до Хотинського районного суду Чернівецької області з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позову посилається на те, що 14 січня 2009 року у відділі реєстрації актів цивільного стану Хотинського районного управління юстиції Чернівецької області за актовим записом № 03 між нею та [PERSON] був зареєстрований шлюб. Під час шлюбу у сторін народилася дитина, яка є неповнолітньою: [PERSON], [INFO], яка проживає разом з відповідачем та перебуває на їхньому спільному утриманні. Причиною розпаду сімї є різниця характерів та поглядів на сімейне життя, відсутність взаєморозуміння і довіря. Вказує, що подружні відносини припинені, проживають окремо. Спільне господарство не ведуть. Спору щодо місця проживання дитини та майнового характеру немає. Подальше спільне проживання та збереження сімї з відповідачем не можливе, підтримуючи вищевикладене просить задовольнити позовну заяву та розірвати шлюб. Після розірвання шлюбу просить залишити прізвище [PERSON]. Позивач [PERSON] в судове засідання не зявилася, але надала суду заяву в якій просить справу розглянути у її відсутності, позовні вимоги підтримує, просить їх задовольнити. Та судовий збір просить не стягувати з відповідача. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, але надав суду заяву, в якій просить справу розглянути без його участі, позовні вимоги визнає на розірвання шлюбу згідний. Вивчивши та дослідивши матеріали справи суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 112 СК України - суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебували у шлюбі з 14 січня 2009 року, зареєстрованому у відділі реєстрації актів цивільного стану Хотинського районного управління юстиції Чернівецької області за актовим записом № 03 (а.с.4). У сторін є двоє неповнолітня донька: [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження серії І-МИ №094533 від 02.06.2001 року виданого виконавчим комітетом Недобоївської сільської ради Хотинського району Чернівецької області (а.с.5). Сторони проживають окремо, їх шлюб набув формального характеру, а тому суд вважає, що його необхідно розірвати. Згідно ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-02 00:00:00

21 лютого 2017 року позивач звернувся до Словянського міськрайонного суду Донецької області з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, обґрунтовуючи вимоги тим, що з відповідачем вони перебувають у шлюбі з 14.11.1981 року, який зареєстрували у Відділі РАЦС Словянського міськвиконкому, актовий запис № 1174. Від шлюбу сторони мають двох неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. Спору про поділ майна, що є їх спільною власністю та місця проживання дітей немає. На даний час вони з відповідачем шлюбні стосунки не підтримують, тому просить суд розірвати шлюб, оскільки він існує тільки формально. Позивач в судове засідання не зявилася, однак до суду надала заяву, в якій просила позовні вимоги задовольнити, справу розглянути за її відсутності. Відповідач в судове засідання не зявився, однак в судове засідання надав заяву, в якій вимоги позивачки визнав, не заперечував проти розірвання шлюбу. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що згідно Свідоцтва про укладення шлюбу, серії ІІІ-НО № 426986, 14.11.1981 року між [PERSON] та [PERSON] (до шлюбу Бондаренко) [PERSON] зареєстровано шлюб у Відділі РАЦС Словянського міськвиконкому, актовий запис № 1174. Від шлюбу мають двох неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного Кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно ч. 1 ст. 61 ЦПК України обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Таким чином, суд вважає, що підстави, на які посилаються позивач, наполягаючи на розірванні шлюбу, є обґрунтованими, збереження сімї не можливо, оскільки протягом довгого часу шлюб існує лише формально, тому позов підлягає задоволенню. Відповідно до ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Оскільки позивач при реєстрації шлюбу змінила прізвище, вона має право залишити його після розірвання шлюбу. Враховуючи той факт, що позивач просить залишити їй прізвище «Вяла», суд приходить до висновку, що слід його залишити. Згідно ч. 2 ст. 114 СК України, у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішення суду про розірвання шлюбу. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Таким чином, суд приходить до переконання, що з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судовий збір, який позивач сплатив при подачі даної позовної заяви у сумі 640,00 грн., про що в матеріалах справи знаходиться квитанція про сплату судового збору.

Outcome: approved