Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-13 00:00:00

20 листопада 2019 року (за поштовим штемпелем) представник позивача за довіреністю Гребенюк О.С. звернувся до суду із зазначеним вище позовом, посилаючись на те, що відповідно до укладеного між сторонами договору від 15.10.2010, без номера, відповідач отримав кредит у розмірі 15000,00 грн у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок та підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами та правилами надання банківських послуг (далі - Умови) та Тарифами Банку складає між сторонами Договір про надання банківських послуг (далі - Договір від 15.10.2010), що підтверджується підписом у заяві та надав право позивачу, відповідно до п. 2.1.1.2.5 та п. 2.1.1.2.6, в будь-який момент змінити кредитний ліміт. На підставі п. 1.1.6.1 Умов договір діє протягом 12 місяців з моменту підписання. Якщо протягом цього терміну жодна із сторін не проінформує іншу сторону про припинення дії Договору від 15.10.2010, він автоматично лонгується на такий же термін. Позивач свої зобов`язання за Договором від 15.10.2010 виконав повністю, надавши відповідачу кредит. Натомість відповідач станом на 15.07.2019 порушив зобов`язання за Договором від 15.10.2010, ухиляється від їх виконання та має заборгованість в розмірі 84881,63 грн, з яких, заборгованість за тілом кредиту - 49048,59 грн, за простроченим тілом кредиту - 28633,32 грн, за нарахованими процентами - 2681,55 грн, штрафи - 500 грн (фіксована частина) та 4018,17 грн - процентна складова, тому просить стягнути із відповідача на користь позивача заборгованість у зазначеному розмірі та сплачені судові витрати. Ухвалою Згурівського районного суду Київської області від 27.11.2019 справу за клопотанням представника позивача про розгляд справи у порядку спрощеного провадження без виклику осіб задоволено частково. У судове засідання сторони повторно не з`явилися, про дату, час і місце його проведення були належним чином повідомлені, відповідач - за адресою його місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку. Відповідач про причини неявки суду не повідомив, копію позовної заяви з додатками отримав, своїх заперечень та відзиву на позов не подав. Представник позивача направив заяву про розгляд справи за його відсутності, позов підтримує повністю. Оцінюючи наведені у справі аргументи, ґрунтуючись на засадах верховенства права, на повно і всебічно з`ясованих обставин, об`єктивно та безпосередньо досліджених в судовому засіданні доказів, наявних у справі, суд дійшов висновку. Судом встановлено, що представник позивача за довіреністю Гребенюк О.С. звернувся до суду із позовом, посилаючись на те, що відповідно до укладеного між сторонами Договору від 15.10.2010, без номера, відповідач отримав кредит у розмірі 15000,00 грн у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок та підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами та Тарифами Банку складає між сторонами Договір про надання банківських послуг. Також посилається на те, що грошовою одиницею спірного договору є валюта України - гривна. Натомість до матеріалів справи додано копію Анкети-заяви від 15.10.2010, без номера, про приєдання до Умов і Правил надання банківських послуг, розміщених на офіційному сайті ЗАО МКБ «Москомприватбанк», м. Москва, вулиця Космонавта Волкова, будинок 14, де зазначена грошова одиниця бажаного ліміту кредитування по платіжній картці кредитка «Универсальная»/GOLD - «рубли». При цьому позивач надав копії Витягів з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна» та Умов та Правил надання банківських послуг АК «Приватбанк» (Україна), які не підписані відповідачем та містять умови розрахунку за наданий кредит у національній валюті України - гривні (а.с.8, 9, 10-26). Із наданої копії Витягу із Статуту, погодженого Національним Банком України 06.09.2019, вбачається, що Акціонерне товариство Комерційний банк є державним банком. Рішенням Єдиного акціонера Банку від 21.05.2018 № 519 було замінено тип банку з публічного на приватне акціонерне товариство та замінено найменування банку на Акціонерне товариство Комерційний банк. Акціонерне товариство Комерційний банк «ПриватБанк» є правонаступником всіх прав та обов`язків Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» (а.с.33-34). Проте позивач не надав доказів підтвердження його правонаступництва щодо прав ЗАО МКБ «Москприватбанк». До позовної заяви позивач також додав розрахунки заборгованості відповідача за Договором від 15.10.2010, без номера, де також зазначена грошова одиниця гривна (а.с.6-7). За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо у належній формі сторони досягли згоди з усіх істотних умов договору. Статтею 1055 ЦК України передбачено, що кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним. Відповідно до ч. 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Відповідно до вимог ч. 3 ст. 203 ЦК України волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Згідно з вимогами ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (ст.ст. 79, 80 ЦПК України). Згідно з вимогами ч. 1 ст. 81, ч. 1 ст. 89 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Дослідивши письмові докази у справі, суд дійшов висновку, що в позові необхідно відмовити повністю, так як в судовому засіданні не доведено, що права позивача порушено діями відповідача,що позивач у справі є належним, має право вимоги та що між сторонами у справі було укладено Договір від 15.10.2010, без номера, умови якого порушив відповідач. Позивач не надав належних та допустимих доказів на підтвердження обставин, якими він обґрунтовує свої позовні вимоги. Посилання позивача на фактичне користування відповідачем кредитними коштами, що підтверджує розрахунком заборгованості за Договором від 15.10.2010, без номера, суд не приймає до уваги, оскільки такий розрахунок не може свідчити про наявність між сторонами кредитних правовідносин за відсутності доказів укладення спірного договору, а сам по собі факт користування такими коштами не породжує виникнення між сторонами кредитного зобов`язання, а має іншу правову природу. При цьому суд враховує, що уповноважений представник позивача просить розглянути справу за наявними матеріалами, а висновки суду не можуть грунтуватися на припущеннях. Судові витрати покласти на позивача у зв`язку із відмовою у позові (п. 2 ч. 2 ст. 141 ЦПК України). На підставі викладеного,

Outcome: dismissed