Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-14 00:00:00

1 серпня 2019 року [PERSON] звернувся до суду з позовом про визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування. В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що [INFO] померла його мати [PERSON] . На випадок своєї смерті склала заповіт, розпорядившись належним їй майном на користь позивача. Після смерті [PERSON] залишилася спадщина, до якої входить земельна ділянка площею 3,70 га з призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Антонівської сільської ради Варвинського району Чернігівської області, на яку було видано свідоцтво про право на спадщину за заповітом. Крім того, позивач зазначає, що до складу спадкового майна померлої, також входить право на земельну частку (пай) площею 4,45 умовних кадастрових гектар, яка розташована на території Антонівської сільської ради Варвинського району Чернігівської області. Право на яку, на підставі сертифікату серії ЧН №0241117, було належне її чоловіку, батьку позивача [PERSON] , який помер [INFO] . Оскільки [PERSON] , прийнявши спадщину після смерті свого чоловіка, не оформила на неї спадкових прав, то приватним нотаріусом було винесено постанову про відмову позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті матері. Таким чином [PERSON] позбавлений можливості на отримання спадщини в позасудовому порядку, а тому просить суд визнати за ним в порядку спадкування право на земельну частку (пай) площею 4,45 умовних кадастрових гектар, що розташована на території Антонівської сільської ради Варвинського району Чернігівської області, яка залишилася після смерті його матері [PERSON] , яка фактично вступила в управління та володіння спадковим майном, що залишилося після смерті її чоловіка [PERSON] , але не оформила своїх спадкових прав. 22 жовтня 2019 року від представника відповідача Головного управління Держгеокадастру у Чернігівській області на адресу суду надійшов відзив на позовну заяву. В якому відповідач позовні вимоги не визнає та просить суд відмовити у їх задоволенні (а.с. 97-99) Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явився, поштовим зв`язком надіслав до суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав у повному обсязі (а.с. 111). Відповідач Антонівська сільська рада Варвинського району Чернігівської області свого представника в судове засідання не направила. Антонівський сільський голова Якименко В.В. через канцелярію суду подав заяву про розгляд справи без участі представника відповідача, проти позовних вимог [PERSON] не заперечує (а.с. 107). Відповідач Варвинська районна державна адміністрація свого представника в підготовче судове засідання не направила. Голова райдержадміністрації Доля Л.В. через канцелярію суду подала заяву про розгляд справи без участі представника відповідача, проти позовних вимог [PERSON] не заперечує (а.с. 109). Від представника відповідача Головного управління Держгеокадастру у Чернігівській області надійшов відзив на позовну заяву, відповідно до якого позов не визнає та просить суд розглядати справу без його участі (а.с. 97-99). Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про наявність правових підстав для задоволення позовних вимог. Судом встановлено, що на ім`я [PERSON] було зареєстровано сертифікат на право на земельну часку (пай) серії [NUMBER] , яка розташована на території Антонівської сільської ради Варвинського району Чернігівської області в розмірі 4,45 умовних кадастрових гектар, що підтверджується довідкою Міжрайонного управління у Варвинському та Срібнянському районах Головного управління Держгеокадастру у Чернігівській області (а.с. 16-17). Зазначений сертифікат було втрачено. Згідно з даними державного реєстру земель станом на 31 грудня 2012 року на ім`я [PERSON] державний акт на право власності на земельну ділянку не реєструвався, що підтверджується повідомленням №29-25-0.191-47/116-19 від 07 лютого 2019 року (а.с. 15). З свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , вбачається, що [INFO] [PERSON] помер (а.с. 9). Після його смерті спадкова справа Варвинською районною державною нотаріальною конторою не заводилася (а.с. 33, 38). Разом з тим, суд приходить до висновку, що в складі спадкового майна після смерті [PERSON] входить і належне йому за життя право на земельну частку (пай), яка розташована на території Антонівської сільської ради Варвинського району Чернігівської області в розмірі 4,45 умовних кадастрових гектар. За життя [PERSON] перебував у шлюбі з [PERSON] (а.с. 12) та проживав до його смерті разом з дружиною за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується довідкою сільської ради (а.с. 19, 88). Згідно виписки з погосподарських книг Антонівської сільської ради Варвинського району Чернігівської області за період 1996 року по 2000 роки, [PERSON] числилася за адресою: [ADDRESS] (а.с. 87). Виходячи зі змісту ст. 5 ЦК України, до правовідносин застосовується те законодавство, яке діяло на час їх виникнення. Зважаючи на те, що смерть спадкодавця [PERSON] настала у 1995 році, суд вважає за необхідне керуватись матеріальними нормами ЦК УРСР в редакції, чинній на час виникнення спірних відносин. Стаття 524 ЦК УРСР визначає можливість спадкоємства за законом і за заповітом, та вказує, що спадкоємство за законом має місце, коли і оскільки воно не змінено заповітом. За положеннями ст. 529 ЦК УРСР при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. Відповідно до ст. 548 ЦК УРСР для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженнями. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Зі змісту цієї норми вбачається, що спадкоємець приймає (або не приймає) спадщину в повному обсязі. До дій, які фактично свідчать про прийняття спадщини, зокрема належить фактичний вступ в управління або володіння спадковим майном. Зазначені дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини (ст. 549 ЦК УРСР). Таким чином, враховуючи наявні матеріали справи, суд констатує, що [PERSON] була зареєстрована та проживала разом з чоловіком [PERSON] за адресою: [ADDRESS] . Тому, беручи до уваги, що після його смерті вона продовжувала проживати за зазначеною адресою, то вона фактично вступила в управління та володіння його спадковим майном. У зв`язку з цим суд приходить до висновку, що право на земельну часку (пай), яка розташована на території Антонівської сільської ради Варвинського району Чернігівської області в розмірі 4,45 умовних кадастрових гектар, що належало [PERSON] за життя на підставі сертифікату серії [NUMBER] , було успадковане його дружиною [PERSON] . Разом з тим, спадкових прав на зазначену земельну ділянку [PERSON] не оформила документально. Згідно з свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , [INFO] [PERSON] померла (а.с. 10). Відповідно до матеріалів спадкової справи №47/2010, на випадок своєї смерті, [INFO] [PERSON] склала заповіт, розпорядившись належним їй майном на користь її сина - позивача [PERSON] (а.с. 58). З свідоцтва про право на спадщину за заповітом № 2811, яке видане 8 жовтня 2010 року приватним нотаріусом Козелецького районного нотаріального округу Чернігівської області Кравченком І.О., вбачається, що [PERSON] , як спадкоємець, після смерті своєї матері [PERSON] , прийняв спадщину, зокрема земельну ділянку площею 3,70 га, яка надана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що знаходиться на території Антонівської сільської ради Варвинського району Чернігівської області, яка була належна померлій на підставі державного акту на праві приватної власності на землю серії [NUMBER] (а.с. 64). Постановою державного нотаріуса Козелецької районної державної нотаріальної контори Чернігівської області від 27 грудня 2018 року, в межах спадкової справи №47/2010, було відмовлено [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину на земельну ділянку, що розташована на території Антонівської сільської ради Варвинського району Чернігівської області, яка належала померлому 2 серпня 1995 року [PERSON] (а.с. 18). Статтею 1 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» від 05 червня 2003 року № 899-ІV визначено, що право на земельну частку (пай) мають: колишні члени колективних сільськогосподарських підприємств, сільськогосподарських кооперативів, сільськогосподарських акціонерних товариств, у тому числі створених на базі радгоспів та інших державних сільськогосподарських підприємств, а також пенсіонери з їх числа, які отримали сертифікати на право на земельну частку (пай) у встановленому законодавством порядку; громадяни - спадкоємці права на земельну частку (пай), посвідченого сертифікатом; громадяни та юридичні особи України, які відповідно до законодавства України набули право на земельну частку (пай). Право особи на земельну частку (пай) може бути встановлено в судовому порядку. Відповідно до ст. 2 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» основним документом, що посвідчує право на земельну частку (пай), є сертифікат на право на земельну частку (пай), виданий районною (міською) державною адміністрацією. Документами, що посвідчують право на земельну частку (пай), також є: свідоцтво про право на спадщину; посвідчені у встановленому законом порядку договори купівлі-продажу, дарування, міни, до яких додається сертифікат на право на земельну частку (пай); рішення суду про визнання права на земельну частку (пай). Згідно з ч. 2 ст. 9 Закону України «Про колективне сільськогосподарське підприємство» від 14 лютого 1992 року N 2114-XII, пай може успадковуватись відповідно до цивільного законодавства України та статуту підприємства. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (ст. 1218 ЦПК України). Згідно з п. 11 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» №7 від 30 травня 2008 року при вирішенні спору про спадкування права на земельну частку (пай) основним документом, що посвідчує таке право, є сертифікат на земельну частку (пай). Статтями 15, 16, 20 ЦК України передбачено право особи на судовий захист свого цивільного права у разі його порушення. Відповідно до ч. 1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Позивач [PERSON] виявив свою волю на прийняття спадщини шляхом визнання за ним права на спадкове майно. Таким чином, в ході судового розгляду судом встановлено факт належності до складу спадкового майна померлої [INFO] [PERSON] право на земельну часку (пай), розташовану на території Антонівської сільської ради Варвинського району Чернігівської області в розмірі 4,45 умовних кадастрових гектар, яка була успадкована нею після смерті [INFO] [PERSON] . Крім того, суд зазначає, що позиція представника відповідача Головного управління Держгеокадастру у Чернігівській області Бойко Т.М. щодо відмови у задоволенні позовних вимог, зважаючи на відсутність правових підстав на включення управління у перелік відповідачів по справі, не заслуговує на увагу з наступних підстав. Відповідно до положень пункту статті 15-1, статті 122 ЗК України розпорядження землями сільськогосподарського призначення державної власності (землі запасу) відноситься до повноважень центрального органу виконавчого органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин. За змістом пункту 1 Положення про Державну службу України з питань геодезії, картографії та кадастру, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 14 січня 2015 року № 15, Державна служба України з питань геодезії, картографії та кадастру (Держгеокадастр) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра аграрної політики та продовольства і який реалізує державну політику у сфері топографо-геодезичної і картографічної діяльності, земельних відносин, землеустрою, у сфері Державного земельного кадастру, державного нагляду (контролю) в агропромисловому комплексі в частині дотримання земельного законодавства, використання та охорони земель усіх категорій і форм власності, родючості ґрунтів. Отже, відповідачами у справах про визнання права власності в порядку спадкування на нерухоме майно, щодо якого відсутні правовстановлюючі документи, є спадкоємці, які прийняли спадщину, а також органи, які уповноважені видавати правовстановлюючі документи на нерухоме майно, або ж органи, до яких перейшли такі повноваження, та органи, що здійснюють державну реєстрацію прав на нерухоме майно. А тому, участь у якості відповідача Головного управління Держгеокадастру у Чернігівській області, до повноважень якого відноситься питання розпорядження земельними ділянками сільськогосподарського призначення в межах зазначеної області, є обов`язковою. Аналогічної позиції дійшов Верховний суд України у постанові від 22 квітня 2019 року у справі № 171/2030/17. Крім того, суд зазначає, що включення у перелік відповідачів по справі колективне сільськогосподарське підприємство «1 Травня» не виявляється за можливе з підстав припинення його діяльності. Зважаючи на наведене, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. На підставі наведеного,

Outcome: approved