Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-20 00:00:00

20 квітня 2016 року ПАТ «Укрсоцбанк» звернулося до суду з позовом до [PERSON], в якому заявлена вимога про стягнення заборгованості за кредитним договором. Так, між Акціонерним-комерційним банком соціального розвитку «Укрсоцбанк» (правонаступником якого є ПАТ «Укрсоцбанк») та [PERSON] укладено Договір Кредиту №ПП333-129-К від 23 січня 2008 року (далі Договір), згідно з яким останньому надано кредит на умовах забезпеченості, повернення строковості, платності та цільового характеру використання у розмірі 20000 грн. 00 коп. зі сплатою 14,5% річних та кінцевим терміном погашення заборгованості не пізніше 22 січня 2018 року. При цьому, позичальник зобовязався своєчасно та в повному обсязі повернути кредит і сплатити за його користування відсотки та комісійну винагороду в сумі, строки та на умовах, що передбачені Договором. В подальшому, 31 липня 2008 року між сторонами було укладено Додаткову Угоду №1 про внесення змін до Договору, за якою сторони дійшли згоди встановити з 31 липня 2008 року процентну ставку за користування кредитом на рівні 21% річних. Позивач свої зобовязання за Договором виконав, надавши відповідачеві кредит. У порушення ж умов Договору, відповідач [PERSON] свої зобовязання належним чином не виконав, внаслідок чого станом на 12 лютого 2016 року має прострочену заборгованість на загальну суму 37673 грн. 73 коп., де заборгованість за кредитом 16833 грн. 46 коп., заборгованість за відсотками 6474 грн. 16 коп., пеня за несвоєчасне повернення кредиту 6272 грн. 29 коп., пеня за несвоєчасне повернення відсотків 2017 грн. 07 коп., інфляційні витрати за кредитом 4364 грн. 15 коп., інфляційні витрати за відсотками 1712 грн. 61 коп.. Відповідач в добровільному порядку не вжив заходів щодо погашення заборгованості, тому ПАТ «Укрсоцбанк» вимушене було звернутись до суду із вищевказаним позовом. Крім того, у заяві позивач просить стягнути з [PERSON] суму понесених судових витрат. Представник позивача ПАТ «Укрсоцбанк» на підставі довіреності [PERSON] у письмових заявах, поданих до суду 05 липня 2016 року та 21 липня 2016 року, вказав, що позивач позов підтримує у\~повному обсязіпо тих підставах, які були викладені в позовній заяві (а.с.39-40,48-49,51-52). Відповідач [PERSON] письмово повідомив судові про те, що ним визнаються обставини, зазначені у позовній заяві, та він їх не оспорює, а також вказав, що він не заперечує проти задоволення позовних вимог ПАТ «Укрсоцбанк» (а.с.54). Сторони у судове засідання не зявились, про час і місце слухання справи були повідомлені належним чином (а.с.46,47), до суду подали заяви з проханням слухати справу без їх участі (а.с.51-52,54).\~ Виходячи з наведеного, а також положень ч.2 ст.158, ст.169 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України), суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні судового засідання за відсутності сторін та їх представників. У відповідності до вимог ч.2 ст.197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось через неявку у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі. Згідно з ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд, зясувавши позицію сторін, викладену в письмових заявах, дослідивши наявні в матеріалах справи докази та надавши їм належну оцінку, вважає, що позов підлягає задоволенню. Відповідно до положень статті 10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Частиною 1 статті 11 ЦПК України встановлено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Судом встановлені наступні обставини у справі та відповідні їм правовідносини. З матеріалів справи вбачається, що між Акціонерним-комерційним банком соціального розвитку «Укрсоцбанк» (правонаступником якого є ПАТ «Укрсоцбанк») та [PERSON] склалися кредитні правовідносини. При цьому, в матеріалах справи наявний пакет документів, який підтверджує, що сторони, діючи вільно та відповідно стст.6,627 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) уклали договір кредиту. Згідно зі стст.207,1055 ЦК України кредитний договір укладається у письмовій формі і вважається вчиненим у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або декількох документах де відображена воля сторін. Зміст кредитного договору, укладеного між сторонами, зафіксований в кількох документах, договір підписаний сторонами: від імені банку уповноваженою на це особою та скріплений печаткою юридичної особи, а від імені позичальника особисто [PERSON]. Визначення поняття зобов'язання міститься у частині першій статті 509 ЦК України. Відповідно до цієї норми зобов'язання це правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків (ч.1 ст.626 ЦК України). Відповідно до ст.629 ЦК України, договір є обов'язковим для виконання сторонами. Якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін) (ч.1 ст.530 ЦК України). Згідно з нормою ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином. Порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання) (ст.610 ЦК України). Згідно з ч.1 ст.612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.\~\~ Відповідно до чч.1,4 ст.631 ЦК України строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов'язки відповідно до договору. Закінчення строку договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії договору. Відповідно до стст.1049,1050 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Наслідки прострочення позичальником повернення позики визначені у ст.1050 ЦК України. Якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст.1048 цього Кодексу (ч.2 ст.1050 ЦК України). З матеріалів справи вбачається, що між Акціонерним-комерційним банком соціального розвитку «Укрсоцбанк» (правонаступником якого є ПАТ «Укрсоцбанк») та [PERSON] 23 січня 2008 року укладено Договір №ПП333-129-К, згідно з яким останньому надано кредит на умовах забезпеченості, повернення строковості, платності та цільового характеру використання у розмірі 20000 грн. 00 коп. зі сплатою 14,5% річних та кінцевим терміном погашення заборгованості не пізніше 22 січня 2018 року. При цьому, позичальник зобовязався своєчасно та в повному обсязі повернути кредит і сплатити за його користування відсотки та комісійну винагороду в сумі, строки та на умовах, що передбачені Договором. 31 липня 2008 року між сторонами було укладено Додаткову Угоду №1 про внесення змін до Договору, за якою сторони дійшли згоди встановити з 31 липня 2008 року процентну ставку за користування кредитом на рівні 21% річних (а.с.9-22). 23 січня 2008 року банк виконав у повному обсязі свої зобовязання за Договором, перерахувавши позичальнику грошові кошти в розмірі 20000 грн., що підтверджується заявою на видачу готівки №33-018 від 23 січня 2008 року (а.с.16,17). Згідно з п.3.3.7., 3.3.8., 3.3.9. Договору встановлено, що позичальник зобов'язаний сплачувати проценти за використання кредиту в порядку, визначеному п.п.2.4., 2.5. Договору; своєчасно та в повному обсязі погашати кредит із нарахованими процентами за фактичний час його використання та можливими штрафними санкціями в порядку, визначеному п.1.1. цього Договору; достроково повернути кредит, погасити нараховані проценти та сплатити можливі штрафні санкції у випадках, визначених п.п.2.6.3., 3.2.3., 4.4., 4.5., 5.4 цього Договору (а.с.9-11). Відповідно до п.4.2 Договору у разі прострочення позичальником терміну сплати комісії за оформлення кредитної справи за відкриття позичкового рахунку, визначеного в п.3.3.14. цього Договору, терміну сплати комісії за дострокове погашення кредиту (частини кредиту, визначеного в п.3.3.15. цього Договору, строків сплати процентів, визначених п.2.4. цього Договору, а також прострочення строків повернення Кредиту, визначених п.п.1.1., 2.6.3., 3.2.3., 4.4., 5.4. цього Договору позичальник сплачує кредиторові пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від несвоєчасної сплаченої суми за кожний день прострочки, що діє у цей період (а.с.10 зворотна сторона). Позичальник [PERSON] користувався коштами, разом з цим, не надав своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за Договором, що має відображення у розрахунку заборгованості за договором (а.с.4-8). Станом на 12 лютого 2016 року [PERSON] має прострочену заборгованість на загальну суму 37673 грн. 73 коп., де заборгованість за кредитом 16833 грн. 46 коп., заборгованість за відсотками 6474 грн. 16 коп., пеня за несвоєчасне повернення кредиту 6272 грн. 29 коп., пеня за несвоєчасне повернення відсотків 2017 грн. 07 коп., інфляційні витрати за кредитом 4364 грн. 15 коп., інфляційні витрати за відсотками 1712 грн. 61 коп.. Зазначена сума заборгованості за Договором відповідачем [PERSON] на користь ПАТ «Укрсоцбанк» у добровільному порядку на час розгляду цієї справи у суді не сплачена. Сторони зазначені обставини у справі не оспорювали, фактично їх визнали, тому у відповідності до ч.1 ст.61 ЦПК України такі обставини не підлягають доказуванню. Таким чином, визнання відповідачем предявленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. За такої сукупності обставин у справі суд дійшов висновку про доведеність тих обставин, на які посилається ПАТ «Укрсоцбанк» як на підставу своїх вимог до відповідача [PERSON], тому позов підлягає задоволенню. Оскільки позовні вимоги ПАТ «Укрсоцбанк» задоволені, суд в порядку ст.88 ЦПК України має підстави для стягнення з відповідача на користь позивача понесених останнім судових витрат в сумі 1378 грн. 00 коп., а саме, в межах суми сплаченого судового збору при предявленні позову до суду (а.с.1).

Outcome: approved