Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-11 00:00:00

20 грудня 2019 року [PERSON] в інтересах [PERSON] звернувся до суду із заявою, відповідно до вимог якої, просить встановити факт спільного проживання Заявника - [PERSON] з [PERSON] за однією адресою на момент відкриття спадщини після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , про що 12 лютого 2019 року зроблений відповідний запис № 8, що підтверджується Свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , виданим Виконавчим комітетом Вузлівської сільської ради Радехівського району Львівської області. В обґрунтування заяви вказує, що [INFO] померла мама [PERSON] , що підтверджується Свідоцтвом про смерть, серії [NUMBER] від 12.02.2019 року, виданим Виконавчим комітетом Вузлівської сільської ради Радехівського району Львівської області. На час смерті Спадкодавець - [PERSON] проживала за адресою: [ADDRESS] , спільно із Заявником - [PERSON] . Після смерті Спадкодавця залишилась спадщина (відкрилась спадщина) у вигляді наступного майна: земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 2,2039 га., що розташована на території Вузлівської сільської ради Радехівського району Львівської області, що належить спадкодавцю на підставі Державного акта на право власності на земельну ділянку, серії ЯБ № 344842 виданого Радехівським районним відділом земельних ресурсів Львівської області 07.12.2005 р.; земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 2,4247 га., що розташована на території Вузлівської сільської ради Радехівського району Львівської області, що належить спадкодавцю на підставі Державного акта на право власності на земельну ділянку, серії ЯБ № 344843, виданого Радехівським районним відділом земельних ресурсів Львівської області 07.12.2005 р. На вищезазначене спадкове майно Спадкодавцем - [PERSON] було складено Заповіт від 18.07.2018 року, згідно якого дані земельні ділянки Спадкодавець [PERSON] на випадок своєї смерті заповіла своєму синові [PERSON] . Зазначений вище Заповіт від 18.07.2018 року було посвідчено секретарем виконкому Вузлівської сільської ради Радехівського району Львівської області Антонюк Н.В., та зареєстровано в реєстрі за № 131. Заявник підтверджує, що йому було відоме положення ч. 3 ст. 1268 ЦК України відповідно до якого спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 ЦК України, він не заявив про відмову від неї. Відповідно до норм ст. 1270 ЦК України, Заявник не заявляв про відмову від прийняття спадщини, тому у вересні 2019 року звернувся до Приватного нотаріуса Радехівського районного нотаріального округу Комарницької Наталії Іванівни із заявою про прийняття спадщини та видачу свідоцтва про право на спадщину, як особа яка спільно проживала разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Приватний нотаріус Радехівського районного нотаріального округу Комарницька Наталія Іванівна не змогла встановити факту спільного проживання Заявника із спадкодавцем на час відкриття спадщини, оскільки в паспорті Заявника наявна відмітка про реєстрацію місця проживання лише за адресою: с. Вузлове Радехівського району Львівської області без зазначення вулиці та номеру будинку. Заявникові, приватний нотаріус Радехівського районного нотаріального округу Комарницька Наталія Іванівна роз`яснила, що відповідно до Глави 10 п. 3.21 та п. 3.22 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України затвердженого наказом Міністерства юстиції України № 296/5 від 22.02.2012 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України від 22 лютого 2012 р. за № 282/20595. «п.3.21 Спадкоємець, який постійно проживав із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 Цивільного кодексу, він не заявив про відмову від неї»; «п. 3.22 У разі відсутності у паспорті такого спадкоємця відмітки про реєстрацію його місця проживання доказом постійного проживання із спадкодавцем може бути: довідка органу реєстрації місця проживання про те, що місце проживання спадкоємця на день смерті спадкодавгія було зареєстровано за однією адресою зі спадкодавцем». Виходячи із вище наведеного приватний нотаріус Радехівського районного нотаріального округу Комарницька Н.І. надала Заявникові - [PERSON] відмову у формі листа за вихідним №352/01-16 від 18.09.2019 року та роз`яснила, що Заявник може подати заяву до Радехівського районного суду Львівської області про встановлення додаткового строку для прийняття спадщини, або заяву про встановлення факту спільного проживання із Спадкодавцем - [PERSON] за однією адресою на момент відкриття спадщини. Разом із тим, незважаючи на те, що в паспорті Заявника відсутній запис про вулицю та номер будинку, а є наявний лише запис про населений пункт, що повністю співпадає із населеним пунктом в якому проживав Спадкодавець, Заявник спільно протягом 8 (восьми) років проживав, як і проживав на момент смерті разом із Спадкодавцем - [PERSON] за однією адресаю, а саме: [ADDRESS] (а.с.1-6). Заявник та представник заявника в судовому засіданні надали пояснення аналогічні викладеним у заяві. Представник заінтересованої особи Вузлівської сільської ради Радехівського району Львівської області у судове засідання не з`явився, надав суду заяву, в якій просив про розгляд справи за його відсутності, заяву визнає та просить задовольнити (а.с.28). Вислухавши пояснення заявника, представника заявника, дослідивши подані документи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення її по суті, суд вважає, що заява підлягає до задоволення, виходячи з наступних міркувань. Відповідно до положень ст.ст.13,19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. За змістом ч.1, ч.2 ст.315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту, зокрема, у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Особа, яка проживала разом із спадкодавцем на час його смерті без місця реєстрації має право у судовому порядку встановити факт постійного проживання із спадкодавцем на момент його смерті. Аналогічна правова позиція викладена у Постанові ВС від 07.11.2018 р. у справі № 336/709/18-ц, та у Постановах Пленуму Верховного Суду України від 21.02.2018 року по цивільній справі №317/2329/15-ц та від 28.02.2018 року по цивільній справі №633/344/16-ц. Згідно з пунктами 2, 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування»: «Справи про спадкування розглядаються судами за правилами позовного провадження, якщо особа звертається до суду з вимогою про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які можуть вплинути на спадкові права й обов`язки інших осіб та (або) за наявності інших спадкоємців і спору між ними». «Якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення родинних відносин із спадкодавцем, проживання з ним однією сім`єю, постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, прийняття спадщини, яка відкрилася тощо». Так, судом констатовано, що [INFO] померла мама [PERSON] , що підтверджується Свідоцтвом про смерть, серії [NUMBER] від 12.02.2019 року, виданим Виконавчим комітетом Вузлівської сільської ради Радехівського району Львівської області (а.с.10). Після смерті Спадкодавця залишилась спадщина (відкрилась спадщина) у вигляді наступного майна: земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 2,2039 га., що розташована на території Вузлівської сільської ради Радехівського району Львівської області, що належить спадкодавцю на підставі Державного акта на право власності на земельну ділянку, серії ЯБ № 344842, виданого Радехівським районним відділом земельних ресурсів Львівської області 07.12.2005 р. (а.с.11-11 зворот); земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 2,4247 га., що розташована на території Вузлівської сільської ради Радехівського району Львівської області, що належить спадкодавцю на підставі Державного акта на право власності на земельну ділянку, серії ЯБ № 344843, виданого Радехівським районним відділом земельних ресурсів Львівської області 07.12.2005 р. (а.с.12-12 зворот). На вищезазначене спадкове майно [PERSON] було складено Заповіт від 18.07.2018 року, згідно якого дані земельні ділянки Спадкодавець [PERSON] на випадок своєї смерті заповіла своєму синові [PERSON] . Заповіт від 18.07.2018 року посвідчений секретарем виконкому Вузлівської сільської ради Радехівського району Львівської області Антонюк Н.В., та зареєстрований в реєстрі за № 131 (а.с.13). Приватний нотаріус Радехівського районного нотаріального округу Комарницька Н.І. Заявникові - [PERSON] відмовила у вчиненні нотаріальної дії, оформивши листом за вихідним №352/01-16 від 18.09.2019 року та роз`яснила, що Заявник може подати заяву до Радехівського районного суду Львівської області про встановлення додаткового строку для прийняття спадщини, або заяву про встановлення факту спільного проживання із Спадкодавцем - [PERSON] за однією адресою на момент відкриття спадщини (а.с.14). Факт, що [PERSON] проживав за адресою: [ADDRESS] протягом восьми років, спільно із [PERSON] до дня її смерті, підтвердили в судовому засіданні свідки [PERSON] та [PERSON] , не довіряти показам яким у суду немає підстав (а.с.32). Таким чином, узагальнюючи вищенаведене, виходячи із рекомендацій викладених у Постанові Пленуму Верховного Суду України №5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», та Постанові Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», суд вважає вимоги заявника обґрунтованими та відповідно такими, що підлягають до задоволення.

Outcome: approved