overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-20 00:00:00

21.11.2017 року [PERSON] звернулася до суду із позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 15.08.2006 року відділом реєстрації актів цивільного стану Зміївського РУЮ Харківської області, актовий запис №89, посилаючись на відсутність взаєморозуміння, неналежної поведінки з боку відповідача, у зв'язку з чим постійно виникали сварки, втрачені почуття любові та поваги. Шлюбні відносини фактично припинені з січня 2017 року, сторони проживають разом, однак спільне господарство не ведуть, спір про майно відсутній. Подружжя має дитину - [PERSON], [INFO]. Оскільки примирення та збереження сім'ї неможливе, [PERSON] просила розірвати шлюб, укладений між нею та [PERSON] У судове засідання позивач [PERSON] не з'явилася, надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, на задоволенні позовних вимог щодо розірвання шлюбу наполягала. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, проти розірвання шлюбу не заперечував. У зв'язку з неявкою осіб, які беруть участь у справі, відповідно до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України, суд розглянув цивільну справу без здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Суд, дослідивши та оцінивши докази, що містяться в матеріалах справи, дійшов висновку, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню з наступних підстав: Як вбачається зі Свідоцтва про шлюб, серія [NUMBER], 15.08.2006 року між [PERSON] та [PERSON] відділом реєстрації актів цивільного стану Зміївського РУЮ Харківської області було зареєстровано шлюб, актовий запис №89. (а. с. 5). Сторони мають спільну дочку [PERSON], [INFO] - копія Свідоцтва про народження серія [NUMBER], актовий запис №136 (а. с. 6). Судом встановлено, що спір про майно між сторонами відсутній, спільне господарство не ведеться. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б їх інтересам, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно з ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Отже, судом встановлено, що шлюб фактично розпався, сторони не згодні на примирення, подальше існування подружжя разом та збереження шлюбу суперечить їх інтересам. Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про можливість задоволення позовних вимог. Згідно з ч. 1 ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача належить стягнути судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 640 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-31 00:00:00

21.11.2017 року до Вінницького районного суду з позовом звернулась [PERSON] . до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позов позивачем обґрунтовано тим, що 25.08.2009 року між позивачем та відповідачем було зареєстровано шлюб у Виконавчому комітеті Якушинецької сільської ради Вінницького району Вінницької області, актовий запис №24. Вказує, що в період шлюбу в сторін народилось двоє дітей, а саме [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. Зазначає, що їх спільне життя з відповідачем не склалося через відсутність взаєморозуміння між ними, розходження поглядів на сімейні відносини й сімейні обов'язки з ведення спільного господарства та сумісного проживання, а також через різні погляди щодо виховання дітей. Просить суд розірвати шлюб між [PERSON] . до [PERSON] В підготовче засідання позивач [PERSON] . не з'явилась, проте надала до суду заяву в якій зазначила, що позов підтримує в повному обсязі, просить його задовольнити та розглядати справу у її відсутність. Відповідач [PERSON] також до підготовчого засідання не з'явився, надав суду заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги визнає. Суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності сторін. Дослідивши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, дійшов до висновку, що позовна заява обґрунтована та така, що підлягає задоволенню виходячи з наступного. Судом встановлено, що 25.08.2009 року сторони зареєстрували шлюб у Виконавчому комітеті Якушинецької сільської ради Вінницького району Вінницької області, актовий запис №24, про що свідчить свідоцтво про шлюб (а.с.4). В період шлюбу в сторін народилось двоє дітей, а саме [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], про що свідчать копії свідоцтва про народження дітей (а.с.5-6). Відповідно до ч. 2 ст. 104, ч. 3 ст. 105 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. З'ясувавши фактичні взаємовідносини подружжя, обставини, викладені у позові, те, що позивач не бажає підтримувати подружні стосунки з відповідачем, їх взаємовідносини, суд вважає, що немає підстав для вжиття заходів для примирення подружжя, спільне життя подружжя та подальше збереження шлюбу буде суперечити інтересам сторін, що мають істотне значення, тому шлюб необхідно розірвати. Відповідно до ст. 113 СК України особа, яка змінила прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Позивач бажає після розірвання шлюбу бажає надалі іменуватись прізвищем «[PERSON]», що відповідає вимогам закону.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-03 00:00:00

21.11.2017 року до суду надійшла позовна заява. 24.01.2018 року ухвалою судді відкрито провадження у справі та справу призначено до розгляду. Позивач звернулась до суду із зазначеною позовною заявою, мотивуючи свої вимоги тим, що спільне життя з відповідачем не склалося, втрачено почуття любові, у зв'язку з чим подальше збереження сім'ї вважає неможливим. На даний час вони спільного господарства не ведуть, сім'я носить формальний характер, подружні стосунки не підтримують. В судове засідання позивач не з'явилась, просила розгляд справи проводити за її відсутності та розірвати шлюб. Відповідач в судове засідання не з'явився , був повідомлений належним чином. Надав заяву у якій не заперечував проти розірвання шлюбу, не просив надавати строк на примирення. Просив розгляд справи проводити за його відсутності. Згідно вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Беручи до уваги заяви сторін, вивчивши та дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. В судовому засіданні встановлено, що сторони перебувають в шлюбі з 18.10.1991 року, від шлюбу не мають дітей. Також, встановлено, що сторони не підтримують шлюбних стосунків, не ведуть спільного господарства, на примирення не згодні. За таких обставин, суд приходить до висновку, що збереження сім'ї буде носити формальний характер. Відповідно до ч. 2 ст.112 Сімейного Кодексу України шлюб розривається, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. З огляду на вищевикладене, суд приходить до висновку, що існування даного шлюбу суперечить інтересам позивача та моральним засадам суспільства, а тому позовні вимоги підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-25 00:00:00

21.11.2017 року заявник [PERSON] звернувся до суду з означеною заявою, мотивуючи свої вимоги тим, що 02.08.2016 року померла його мати [PERSON]. Після її смерті відкрилася спадщина, до складу спадкового майна входить земельна ділянка, площею 4,44 га, розташована на території Новомихайлівської сільської ради, що посвідчено державним актом на право власності на землю серії ІІ-ХС №033258. Коли він звернувся до Новотроїцької нотаріальної контори з метою оформлення спадщини після матері, але їй було відмовлено у вчиненні нотаріальних дій, у зв»язку з розбіжностями у написанні імені матері у державному акті «Єдії», замість вірного «Едії», а тому він змушений звернутися до суду з вказаною заявою. Просить встановити факт належності [PERSON], померлій 02.08.2016 року правовстановлюючого документу Державного акту на право приватної власності на землю, серії ІІ-ХС №033258, виданого 30.01.2003 року Новомихайлівською сільською радою на ім»я [PERSON] Єдії Якубівни. Заявник надав до суду заяву про слухання справи у його відсутності, наполягає на задоволенні заявлених вимог. Представник заінтересованої особи у судове засідання не зявився, надав до суду заяву з проханням слухати справу за його відсутності, проти задоволення заявлених вимог не заперечує. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно ч.2 ст. 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Предметом розгляду заяви є встановлення факту належності державного акту, що необхідно заявнику для оформлення спадщини. З матеріалів справи вбачається, що згідно державного акту на право власності на земельну ділянку серії ІІ-ХС №033258, виданого 30.01.2003 року у в графі «Ім»я» зазначено «Єдіє», замість правильного «Едіє». На підставі вищеозначеного суд приходить до висновку, що заява підлягає задоволенню. Враховуючи викладене, на підставі Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року № 5 « Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-28 00:00:00

21.11.2017 року заявник звернулася до суду з заявою про встановлення факту смерті, в обгрунтування якої посилається на те, що вона є дружиною [PERSON], батько якого [PERSON] помер [INFO] року у м. Луганськ. Медичним закладом на тимчасово окупованій території України було видане лікарське свідоцтво про його смерть. 27.1.2017 року вона звернулася до Марківського районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Луганській області, яким в реєстрації смерті [PERSON] було відмовлено на підставі того, що відсутні документи, які потрібні для проведення державної реєстрації смерті особи відповідно до ст.17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану». Заявник у судове засідання не з'явилася, просила розглянути справу за її відсутності. Від Марківського районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Луганській області заперечень не надійшло Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про задоволення заяви в зв'язку з таким. Судом установлено, що [INFO] року у м. Луганськ помер громадянин України [PERSON]. Причина його смерті - перитоніт, злоякісне новоутворення. Заявником на підтвердження заяви надано лікарське свідоцтво про причину смерті № 515, видане [INFO] року медичним закладом, розташованим на території м. Луганська, копії паспортів заявника, [PERSON], [PERSON], копія свідоцтва про смерть, копія договору на організацію та проведення поховання, копії свідоцтв про шлюб, свідоцтва про народження [PERSON]. Із наданих документів убачається, що [PERSON] народився в с. Євсуг Біловодського району Луганської області 01.02.1929 року, був зареєстрований на день смерті по [ADDRESS] 27 грудня 2017 року заявник звернулася до Марківського районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Луганській області з метою проведення реєстрації смерті, однак їй було відмовлено на підставі того, що відсутні документи, які потрібні для проведення державної реєстрації смерті особи, а саме відсутній медичний документ, виданий медичним закладом, який розташований на території, підконтрольній українській владі. Відповідно до п. 8 ч. 1 ст. 315 ЦПК України розглядає справи про встановлення факту: смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. Згідно з п. 13 Постанови Пленуму Верховного суду України № 5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», суд встановлює факт смерті за умовами підтвердження доказами, що ця подія мала місце у певний час та за певних обставин. Приймаючи до уваги викладені заявником обставини, підтвердження їх належними доказами, відсутність заперечень з боку заінтересованої соби, суд вважає, що заявлені вимоги підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 317 ЦПК України рішення підлягає негайному виконанню. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-17 00:00:00

21.11.2017 року позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позову посилається на те, що вони з відповідачкою одружилися 18.04.2012 року. Від шлюбу сторони мають малолітніх дітей- [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. У 2014 році, у зв'язку з початком бойових дій на території Донецької та Луганської областей, сторони разом з дітьми переїхали до міста Краматорська. Через деякий час сімейні правовідносини між сторонами погіршилися, що в кінцевому результаті призвело до фактичного припинення між ними шлюбних відносин. Подальше спільне проживання та збереження шлюбу неможливі. Просить розірвати шлюб між ним та відповідачкою. Позивач у судове засідання не з'явився, але надав суду заяву, в якій просить справу слухати у його відсутність, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, та просив їх задовольнити. Відповідачка у судове засідання не з'явилася, але надала суду заяву, в якій просить справу слухати у її відсутність, позовні вимоги визнає. Згідно ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Проаналізувавши в сукупності зібрані в справі докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 18.04.2012 року у Микитівському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Горлівського міського управління юстиції у Донецькій області, актовий запис № 65, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] (а.с.3). Від шлюбу сторони мають малолітніх дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] (а.с.9,10). Згідно ст. ст. 110, 112 Сімейного Кодексу України, шлюб розривається, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя чоловіка й жінки, та збереження родини стали неможливими. Суд вважає, що доводи позивача про розпад родини й неможливості надалі зберігати сімейні відносини знайшли підтвердження в судовому засіданні. Таким чином, суд вважає, що подальше збереження сімейних відносин при сформованих взаєминах між сторонами неможливо, позивач категорично наполягає на розірванні шлюбу, перспектива відновлення родини втрачена. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-13 00:00:00

21.11.2017 року позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом про визнання відповідача [PERSON] таким, що втратив право користування жилим приміщенням, а саме квартирою, що розташована [ADDRESS], в обґрунтування якого зазначив, що [PERSON] з 2008 року не проживає в зазначеній квартирі. Наявність реєстрації відповідача у будинку останнього, заважає йому оформити субсидію на компенсацію витрат зі сплати комунальних послуг, що і змусило його звернутися до суду з вказаним позовом. У судове засідання позивач [PERSON] не зявився, надав суду письмову заяву про можливість розгляду справи за його відсутності, заявлені вимоги підтримав і просив їх задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, хоча належним чином повідомлявся про час та місце слухання справи, але як встановлено судом свідомо відмовився від отримання листа з повісткою про час та місце розгляду справи, що стверджується конвертом на якому зазначено причину повернення листа, а тому оскільки в матеріалах справи достатньо доказів для розгляду справи без її участі, суд у відповідності до вимог ст. ст. 169, 224 ЦПК України вважає за можливе розглядати справу на підставі наявних доказів. Оскільки в судове засідання сторони не зявились, суд відповідно до ч.2 ст.197 КПК України проводить слухання справи без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписуючого технічного засобу. Дослідивши письмові докази, суд приходе такого висновку. \~ Відповідно до рішення суду від 02.11.2017 року, власником квартири № 2, що розташована по вул. Широка Площа, будинок № 21, в м. Новий Буг Миколаївської області, є позивач [PERSON]. З часу реєстрації позивачем відповідача [PERSON] у вказаній квартирі, що мало місце 31.10.2000 році, останній вказаним житловим приміщенням для проживання не користується з 2008 року, що підтверджується актом про не проживання від 25.09.2017 року. Відповідач проживає за адресою: [INFO]. Згідно положень ч. 2 ст. 107 ЖК України у разі \~вибуття \~наймача та \~членів \~його \~сім'ї \~на постійне проживання до іншого населеного пункту або в інше жиле приміщення в тому ж \~населеному пункті договір найму жилого приміщення вважається розірваним з дня \~вибуття. \~Якщо \~з \~жилого \~приміщення вибуває \~не \~вся \~сім'я, \~то \~договір \~найму жилого приміщення не розривається, а член сім'ї, який вибув, втрачає право користування цим жилим приміщенням з дня вибуття. Відповідно до вимог ст. 71 ЖК України жиле приміщення зберігається за наймачем протягом шести місяців, у звязку з чим, зважаючи на те що відповідач [PERSON] не проживає у будинку позивача понад встановлені строки, останнього, в силу вимог ст. 72 ЖК України, слід визнати таким, що втратив право на користування житловою площею в цьому будинку. За таких обставин, позовні вимоги [PERSON] є обґрунтованими і підлягають задоволенню. \~

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-09 00:00:00

21.11.2017 року позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом та просить стягувати з відповідача [PERSON] на її користь аліменти на сина [PERSON], [INFO], у розмірі 2000 грн. та на своє утримання у розмірі 1000 грн. В обґрунтування позову вказує, що [PERSON] відповідач у справі, є батьком їхнього сина, [PERSON], [INFO]. З жовтня 2017 року разом не проживають. Позивач перебуває у відпустці по догляду за дитиною до 3-х років. Тому просить стягнути з відповідача аліменти на їхнього сина та на своє утримання. Позивач у судове засідання не зявилася, надіслала заяву у якій просить справу розглядати у її відсутності, позов підтримує у повному обсязі. Відповідач у судове засідання не зявився, надіслав заяву у якій позов визнає частково. Не заперечує проти стягнення аліментів на сина у розмірі 1000 грн. Щодо стягнення аліментів на утримання дружини заперечив. Суд ухвалив розглядати справу без участі сторін, оскільки є відповідні заяви. Дослідивши матеріали справи та давши їм належну оцінку, судом встановлено наступне. [PERSON], [INFO], являється сином відповідача [PERSON], що підтверджується відповідною копією свідоцтва про народження (а.с. 4). Дитина проживає з позивачем [PERSON] та перебуває на її утриманні, що підтверджується відповідною довідкою (а.с. 6). [PERSON] офіційно не працює. Ст. 180 СК України проголошує, що батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття Ч. 1 ст. 184 СК України передбачає, що суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Відповідно до абзацу другого ч. 2 ст. 182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно заяви відповідача [PERSON] він визнав позовні вимоги у частині сплати аліментів на дитину у розмірі 1000 грн. На підставі вищевикладеного позовні вимоги позивача щодо стягнення аліментів на неповнолітню дитину підлягають частковому задоволенню у розмірі 1000 грн. Відповідно до ч. 2 ст. 84 СК України, дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Відповідач заперечив щодо стягнення з нього аліментів на утримання дружини. Враховуючи вищевикладене, та те, що дитині не виповнилось 3-х років, [PERSON] не надала доказів на можливість сплати відповідачем аліментів на її утримання у розмірі 1000 грн, суд вирішив позовні вимоги в цій частині задовольнити частково, та стягнути з [PERSON] аліменти на утримання дружини [PERSON] у розмірі 500 грн. Крім цього, в силу ст. 141 ЦПК України з відповідача слід стягнути на користь держави судовий збір у розмірі 704 грн. 80 грн.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-25 00:00:00

21.11.2017 року позивач - [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування, мотивуючи свої вимоги тим, що [INFO] року помер батько позивача - [PERSON], і після його смерті відкрилася спадщина на належну йому земельну ділянку розміром 3,2599 га, кадастровий номер [NUMBER], яка розташована на території Жеребківської сільської ради Чуднівського району Житомирської області, з цільовим призначенням - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, на яку позивач є спадкоємцем за законом в ? частці. Крім позивача, спадкоємцем за законом є [PERSON], племінниця [PERSON], яка спадщину прийняла, проте на вищезазначену ? частку земельної ділянки не претендує і не бажає її оформляти. Позивач звернулася до нотаріальної контори, щоб отримати свідоцтво про право на спадщину за законом після смерті спадкодавця на вищевказану земельну ділянку, але нотаріусом їй було відмовлено у видачі вищезазначеного свідоцтва, оскільки на вищевказане майно є два спадкоємця, тобто позивач і її племінниця - [PERSON], батько якої, [PERSON], який помер [INFO] року, прийняв спадщину після смерті спадкодавця [PERSON], але не оформив своїх спадкових прав, у зв'язку з чим виник спір щодо оформлення спадщини. Інших спадкоємців, які претендують на спадкове майно не має. Позивач у судове засідання не з'явилася, у тексті позовної заяви міститься клопотання позивача про розгляд справи за її відсутності, проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідач - [PERSON] у судове засідання не з'явилася, до суду надійшло електронне повідомлення № 12 від 17.04.2018 року, згідно якого позов визнає і просить розглядати справу без її участі. На підставі статей 211, 223 Цивільного процесуального кодексу України (надалі по тексту ЦПК України) суд вважає можливим розглядати справу за відсутності учасників справи та здійснити судовий розгляд справи на підставі наявних у суду матеріалів. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Відповідно до пункту 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України №2 від 12.06.2009 року «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з'ясування і дослідження інших обставин справи. Суд дійшов обґрунтованого висновку, що визнання позову відповідачем не суперечить закону, не порушує прав, свобод та інтересів сторін чи інших осіб. Враховуючи визнання відповідачем позовних вимог, суд задовольняє позов в повному обсязі. На підставі наведеного вище та

Outcome: approved