Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-03 00:00:00

21.09.2017 року позивач звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості за договором позики в сумі 3 600,00 грн. та судових витрат зі сплати судового збору в сумі 640,00 грн. Свої вимоги мотивує тим, що між ним та відповідачем 08.09.2017 року було укладено договір позики, відповідно до умов якого позивач передав відповідачу грошові кошти в сумі 3 600,00 грн. на строк до 15.09.2017 року, про що відповідачем було складено відповідну розписку. Відповідач суму позики у встановлений строк не повернув, в зв'язку з чим позивач звернувся до суду. Ухвалою Святошинського районного суду міста Києва від 24.10.2017 року було відкрито провадження у цій справі та призначене судове засідання на 11.07.2018 року на 12 год. 15 хв. (а.с. 17). В судове засідання 11.07.2018 року сторони не з'явилися, в зв'язку з чим розгляд справи було відкладено на 04.02.2019 року (а.с. 22). В судове засідання з'явився представник позивача [PERSON], який позовні вимоги підтримав. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце судового розгляду повідомлений належним чином (а.с. 24-25). Відповідач відзиву на позовну заяву не подав, в зв'язку з чим справа розглядається за наявними матеріалами. Повно та всебічно дослідивши подані сторонами заяви по суті справи та докази, судом встановлено наступні фактичні обставини, які виникли у правовідносинах між сторонами спору. 08.09.2017 року між сторонами було укладено договір позики у вигляді розписки, відповідно до умов якого позивач передав відповідачу грошові кошти в сумі 3 600,00 грн. на строк до 15.09.2017 року (а.с. 12). Факт одержання грошових коштів підтверджується розпискою відповідача про отримання позики від 08..09.2017 року (а.с. 6). Таким чином, суд дійшов висновку, що між сторонами склалися правовідносини, пов'язані з наявністю у відповідача боргових зобов'язань перед відповідачем, природа яких пов'язана з отриманням грошових коштів в борг за договором позики. Підстави вважати, що між сторонами склалися інші правовідносини, ніж ті, які випливають із договору позики, укладеного між сторонами 08.09.2017 року, у суду відсутні. Відповідно до ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Відповідно до ст. 1049 ЦК України Позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. При цьому, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін) (ст. 530 ЦК України). Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (ст. 612 ЦК України). Таким чином, враховуючи те, що відповідачем не було надано доказів повернення отриманих від позивача за договором позики від 08.09.2017 року грошових коштів, суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги позивача про стягнення з відповідача заборгованості в сумі 3 600,00 грн. є обґрунтованими та підлягають задоволенню. За правилами ст. 141 ЦПК України судові витрати зі сплати судового збору в 640,00 грн. слід покласти на відповідача. На підставі викладеного,

Outcome: approved