Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-16 00:00:00

20 червня 2014 року ТОВ «Скай Кепітал» звернулось до суду з позовом до [PERSON] та [PERSON], в якому зазначено, що 13 серпня 2008 року між АБ «Факторіал Банк», правонаступником якого є ПАТ «Себбанк» та ТОВ «Будскло-Трейдінг» було укладено договір про надання невідновлювальної кредитної лінії № 14-В, відповідно до якого боржинку було надано кредит в іноземній валюті в розмірі 10309280 доларів США зі строком повернення 12 серпня 2011 року. В забезпечення виконання зобов*язань за зазначеним кредитним договором 13 серпня 2008 року між банком та [PERSON] було укладено договір поруки, відповідно до якого останній взяв на себе зобов*язання відповідати за виконання ТОВ «Будскло-Трейдінг» умов кредитного договору щодо сплати суми кредиту, процентів за користування кредитом, комісійних, а також можливих штрафних санкцій та інших витрат. Відповідно до договору факторингу № 1 від 22 червня 2012 року від ПАТ «Себбанк» до ТОВ «Скай Кепітал» перешли права вимоги за зазначеними кредитним договором та договором поруки. ТОВ «Будскло Трейдінг» - боржник за кредитним договором та [PERSON] - поручитель не виконують обов*язків з повернення кредитних коштів. Згідно п.3.1.2 договору поруки у випадку невиконання боржником та поручителем зобов*язання, забезпеченного порукою, поручитель відповідає перед кредитором як солідарний боржник будь-яким своїм майном на яке, згідно з чинним законодавством може бути звернено стягнення. У зв*язку з невиконанням зобов*язань з повернення кредитних коштів в травні 2012 року ТОВ «Скай Кепітал» звернулось до суду з позовом про стягнення заборгованості із [PERSON] Проте, з метою уникнення відповідальності за договором поруки, умовами якого передбачено відповідальність поручителя всім належним йому майном, 06 серпня 2012 року [PERSON] укладає із своєю донькою - [PERSON] договір дарування будинку, розташованого за адресою: Костянтинівський район, с.Ілліча, вул.Новоселівська,5. Позивач вважає зазначений договір дарування фіктивним, оскільки він вчинений без наміру створення правових наслідків, які обумовлювались цим правочином та з метою ухилення поручителем від відповідальності за невиконання умов кредитного договору. Так, на момент звернення позивача до суду з позовом про стягнення заборгованості за кредитним договором будинок № 5 по вул.Новоселівській належав на праві власності сім*ї [PERSON], а після подання позовної заяви відповідач по справі вжив заходів щодо відчуження майна шляхом його дарування доньці, продовжуючи при цьому й надалі користуватись вказаним будинком і нести витрати, пов*язані з його утриманням. На сьогодні ТОВ «Скай Кепітал» як кредитор може розраховувати на часткове задоволення вимог лише за рахунок особистого майна [PERSON] Позивач просить визнати недійсним укладений між [PERSON] та [PERSON] договір дарування житлового будинку, розташованого за адресою: Донецька область, Костянтинівський район, с.Ілліча, вул.Новоселівська, 5 загальною площею 601,8 кв.м., житловою площею 146,5 кв.м. від 06 серпня 2012 року зареєстрований в реєстрі за № 1501, посвідчений приватним нотаріусом Донецького міського нотаріального округуДеркач О.О. В судове засідання представник позивача не з*явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, в якій зазначив, що в повному обсязі підтримує заявлений позов. Представники відповідачів по справі [PERSON] та [PERSON] в судове засідання не з*явились, надали заяви про розгляд справи за їх відсутності. Представник відповідача [PERSON] – [PERSON] надав письмові заперечення (а.с.65), з яких вбачається, що відповідач позов не визнає і просить відмовити в його задоволенні, посилаючись на те, що укладена угода дарування будинку повністю відповідала волі її сторін – [PERSON] та [PERSON] та не суперечить діючому законодавству України. З*ясувавши позицію сторін по справі, дослідивши письмові докази, суд встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. Судовим розглядом встановлено, що 13 серпня 2008 року між АБ «Факторіал-банк» та ТОВ «Будскло-Трейдінг» було укладено договір про надання невідновлювальної кредитної лінії № 14-В (а.с.9-16), відповідно до якого позичальнику надано кредит у розмірі 10309280 доларів США. Кінцевий термін повернення кредиту – 12 серпня 2011 року. Пунктом 1.3 договору передбачено, що в якості забезпечення виконання позичальником виконання своїх зобов*язань щодо сплати нарахованих процентів, комісій, можливих штрафних санкцій, повернення кредиту, а також інших витрат на здійснення забезпеченої заставою вимоги кредитодавець укладає: з позичальником – ТОВ «Будскло-Трейдінг» договір іпотеки, договір застави обладнання, договір застави транспортних засобів; з майновим поручителем – ТОВ «Будскло» - договір іпотеки; з фізичною особою [PERSON] – договір поруки. 13 серпня 2008 року між АБ «Факторіал Банк», ТОВ «Будскло-Трейдінг» та [PERSON] було укладено договір поруки (а.с.26-28), відповідно до п.1.1 якого [PERSON] зобов*язався перед кредитором відповідати за виконання боржником обов*язків щодо сплати суми кредиту, процентів за користування кредитом, комісійних, а також можливих штрафних санкцій та інших витрат у розмірі, в строк та на умовах, передбачених договором кредиту про надання невідновлювальної кредитної лінії № 14-В від 13 серпня 2008 року. Пунктом 3.1.2 договору поруки передбачено, що у випадку невиконання боржником та поручителем зобов*язання, забезпеченого порукою, поручитель зобов*язаний відповідати перед кредитором як солідарний боржник будь-яким своїм майном, на яке згідно з чинним законодавством України може бути звернуте стягнення. Пунктом 5.3.4 договору поруки передбачено, що порука припиняється, якщо протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов*язання, кредитор не пред*явить вимоги до поручителя. Як вбачаєьбся із ухвали Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 15 травня 2014 року (а.с.67) в провадженні суду перебувала цивільна справа за позовом ПАТ «Скай Кепітал» до [PERSON]А, [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, але позовна заява заява була залишена без розгляду за заявою представника позивача. 22 червня 2012 року між ТОВ «Скай Кепітал» та ПАТ «Себ Банк» було укладено договір факторингу № 1 (а.с.22-25), відповідно до п.п.1.1, 1.2 якого клієнт зобов*язується передати у власність фактору, а фактор – прийняти права вимоги та в їх оплату надати грошові кошти в розпорядження клієнта за плату. Обсяг прав вимоги станом на дату укладення цього договору визначений у додатку № 1. З додатку № 1 до договору факторину від 22 червня 2012 року вбачається, що передано право вимоги за кредитним договором № 14-В, укладеним 13 серпня 2008 року з ТОВ «Будскло- Трейдінг». 22 червня 2012 року між ПАТ «Себ Банк» та ТОВ «Скай Кепітал» було укладено договір відступлення прав вимоги за договорами поруки (а.с.17-18), відповідно до якого цедент передав, а цесіонарій прийняв права вимоги за договором поруки, зазначеним у додатку № 1, зокрема за договором поруки, укладеним 13 серпня 2008 року із [PERSON], при цьому позичальником зазначено ТОВ «Будскло Трейдінг». 31 серпня 2012 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено договір дарування (а.с.63), відповідно до п.1 якого дарувальник [PERSON] передав у власність обдаровуваній [PERSON] житловий будинок з надвірними будівлями, що розташований за адресою: Донецька область, Костянтинівський район, с.Ілліча, вул.Новоселівська, 5. З пункту 7 договору дарування від 31 серпня 2012 року вбачається, що на момент його укладення інформація, яка перешкоджала відчуженню зазначеного житлового будинку з надвірними будівлями була відсутня, що підтверджувалось витягами з Єдиного реєстру заборон відчуження об*єктів нерухомого майна, з Державного реєстру обтяжень рухомого майна, державного реєстру іпотек. Відповідно до п.8 укладеного 31 серпня 2012 року договору дарування його сторони підтвердили, що однаково розуміють правові наслідки договору, який спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним; правочин вчиняється з наміром створення відповідних правових наслідків (не є фіктивним) та не приховує інший правочин (не є удаваним). Право власності на будинок № 5 по вул.Новоселовській в с.Ілліча Костянтинівського району 06 вересня 2012 року було зареєстроване за [PERSON], що підтверджується Витягом про державну реєстрацію прав (а.с.64) та Інформацією з Реєстру прав власності на нерухоме майно (а.с.61-62). Відповідно до вимог ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд та має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Відповідно до ч. 1 статті 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою-третьою, п*ятою та шостою статті 203 ЦК України, зокрема, зміст правочину не може суперечити ЦК України, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам; особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності; волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі; правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним; правочин, що вчиняється батьками (усиновлювачами), не може суперечити правам та інтересам їхніх малолітніх, неповнолітніх чи непрацездатних дітей. Статтею 234 ЦК України передбачено, що фіктивним є правочин, який вчинено без наміру створення правових наслідків, які обумовлювалися цим правочином. Фіктивний правочин визнається судом недійсним. Згідно п.24 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 06 листопада 2009 року «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» для визнання правочину фіктивним необхідно встановити наявність умислу всіх сторін правочину. Згідно ст.10, ч.1 ст. 60 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведеності перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 ЦПК України. Позивачем не надано доказів на підтвердження обставин, з якими закон пов*язує можливість визнання правочину недійсним через його фіктивність, зокрема того, що договір дарування, укладений між [PERSON] та [PERSON] не був спрямований на настання зумовлених ним правових наслідків, а також того, що внутрішня воля сторін не відповідала її внутрішньому прояву. Викладені в позовній заяві доводи стосовно того, що укладаючи договір дарування належного йому будинку, [PERSON] діяв з метою уникнення відповідальності за договором поруки, суд вважає припущеннями відповідача, які об*єктивно не підтверджуються належними та допустими доказами. До того ж, п.5.3.4 договору поруки передбачено, що порука припиняється, якщо протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов*язання, кредитор не пред*явить вимоги до поручителя, а кінцевий строк повернення заборгованості за кредитом по кредитному договору встановлений 12 серпня 2011 року. Отже, вимога до [PERSON] як до поручителя за належне виконання боржником -ТОВ «Будскло-Трейдінг» обов*язків за кредитним договором від 13 серпня 2008 року могла бути пред*явлена протягом шести місяців з 12 серпня 2011 року. Договір дарування будинку був укладений 31 серпня 2012 року, тобто вже після спливу шестимісячного строку і на момент укладення зазначеного договору дарування порука [PERSON] припинилась. Позов про стягнення заборгованості за кредитним договором був залишений без розгляду за заявою позивача по справі – ТОВ «Скай Кепітал», що за відсутності інших доказів дає підстави вважати, що вимога до поручителя не пред*явлена. В силу ст. 88 ЦПК України витрати, пов*язані зі сплатою судового збору слід вінести на позивача по справі. На підставі ст. 203, ч.1 ст. 215, ст.234, 319 ЦК України, п.24 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 06 листопада 2009 року «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними»,

Outcome: dismissed