Jurisdiction: civil
Date: 2018-06-17 00:00:00

20.04.2017 року до суду надійшла вищевказана позовна заява ПАТ «ОМЕГА», відповідно до якої позивач прохав суд стягнути з\~відповідача [PERSON]\~на свою\~користь 40336,63\~грн.\~в рахунок\~відшкодування матеріальної шкоди. В обґрунтування позову позивачем зазначено, що 03.07.2016 року сталася дорожньо-транспортна пригода (далі - ДТП). Учасниками ДТП були [PERSON] (надалі - Винуватець ДТП), який керував транспортним засобом «Джилі» д.н.з. [NUMBER], цивільно - правова відповідальність якого застрахована в ПрАТ СК «ПЗУ Україна» згідно з полісом № АІ/9120481 та [PERSON], що керував транспортним засобом «Фіат», д.н.з. АА287PE, автомобіль застраховано в АСК «ОМЕГА» за договором страхування наземного транспорту № 018-07-1633-10 від 03.03.2016 р. (далі Договір страхування № 018-07-1633-10). На підставі Договору страхування № 018-07-1633-10 та відповідно до страхового акту № 10827-Т, розрахунку суми страхового відшкодування АСК «ОМЕГА» було виплачено страхове відшкодування у розмірі 88 768,55 грн., що підтверджується платіжним документом. СК «ОМЕГА» звернулась з регресною вимогою про сплату страхового відшкодування до ВАТ «СК «ПЗУ», яка 12.12.2016 року виплатила лише частину страхового відшкодування в сумі 48 431,92 грн. З метою стягнення іншої частини коштів в розмірі 40336,63 грн., не відшкодованих ВАТ «СК «ПЗУ», позивач звернувся з регресною вимогою до [PERSON], яка останнім була залишена без виконання. Вказане і стало підставою звернення позивача до суду з даним позовом. Ухвалою Октябрського районного суду м. Полтави від 22.05.2017 року відкрито провадження по справі. Ухвалою Октябрського районного суду м. Полтави від 26.09.2017 року до участі у справі в якості третьої особи залучено Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «ПЗУ Україна». Ухвалою Октябрського районного суду м. Полтави від 17.01.2018 року вказану справу прийнято в провадження суддею Материнко М.О., призначено до розгляду в порядку загального позовного провадження. Ухвалою Октябрського районного суду м. Полтави від 19.03.2018 року продовжено проведення підготовчого провадження на тридцять днів. 27.03.2018 року до суду надійшли письмові пояснення від представника третьої особи ПрАТ «Страхова компанія «ПЗУ Україна», відповідно до яких останній заперечував проти позовних вимог, прохав суд відмовити в задоволенні позову. Зазначено, що ПрАТ «СК «ПЗУ Україна» згідно з Рахунком-фактурою СВЧ-21555 від 18.07.2016 р., та Розрахунком коефіцієнту фізичного зносу КТЗ (Ез 0,49) від 25.11.2016 року склало страховий Акт № UA2016070200021/L01/04 від 09.12.2016 р. та провело виплату позивачу ПАТ «ОМЕГА» страхового відшкодування у розмірі 48\~431,92 грн. В межах строку, встановленого судом, 05.04.2018 року від представника відповідача надійшов відзив на позовну заяву, відповідно до якого останній заперечував проти позову в повному обсязі, прохав відмовити в його задоволенні в повному обсязі. В обґрунтування заперечень зазначено, що станом на момент ДТП 03.07.2016 р. цивільно-правова відповідальність відповідача, як водія транспортного засобу «Geely», реєстраційний номер [NUMBER], була застрахована третьою особою ПрАТ «СК «ПЗУ Україна» за двома договорами: згідно з договором обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АІ/9120481, укладеного 08.01.2016 р. з лімітом відповідальності - 50 000,00 грн. (далі Договір обовязкового страхування від 08.01.2016 р.) та згідно з договором добровільного страхування цивільної відповідальності власників наземних транспортних засобів (ДЦВ) № DC.AI.9120481 від 08.01.2016 р. (далі - Договір добровільного страхування від 08.01.2016 p.) з лімітом відповідальності - 100 000,00 грн. Таким чином, відповідач вважає, що ПрАТ «СК «ПЗУ Україна» має відповідати в межах суми обох договорів страхування, та повністю здійснити регресне відшкодування на користь ПАТ «ОМЕГА». Виплата страховою компанією лише частини коштів в розмірі - 48431,92 грн. на користь ПАТ «ОМЕГА» суперечить нормам п. 22.1 ст. 22 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». Також, відповідачем зазначено, що проведений ПрАТ «СК «ПЗУ Україна» свій власний розрахунок вартості відновлювального ремонту транспортного засобу «Fiat Grande Punto», який склав 48 431,92 гри. (з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу в розмірі 0,49%) є незаконним, проведеним з грубими порушеннями законодавства України: Методики товарознавчої експертизи та оцінки дорожніх транспортних засобів, Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні» та Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». У судовому засіданні представник позивача позов підтримав, прохав суд його задовольнити. Представник відповідача у судовому засіданні проти позову заперечував, прохав суд відмовити в його задоволенні. Представник третьої особи, будучи належним чином повідомлений судом про дату, час і місце розгляду справи, у судове засідання не зявився, про причини неявки суд не повідомляв. Суд, дослідивши матеріали справи, зібрані у справі докази в їх сукупності встановив наступне. 03.07.2016 року сталася дорожньо-транспортна пригода, за участю відповідача [PERSON], який керував транспортним засобом «Джилі» д.н.з. [NUMBER], та громадянина [PERSON], що керував транспортним засобом «Фіат», д.н.з. АА287PE. Відповідно до постанови Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 03.08.2016 р. № 359/6040/16-п, що набрала законної сили 15.08.2016 р., [PERSON] визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП (зворотня сторона а.с. 8). Судом встановлено, що автомобіль «Фіат», д.н.з. АА287PE було застраховано в АСК «ОМЕГА» за договором страхування наземного транспорту № 018-07-1633-10 від 03.03.2016 р. (далі Договір страхування № 018-07-1633-10) (а.с. 6-8). Судом встановлено, що цивільно-правова відповідальність власника ([PERSON]М.) транспортного засобу «Джилі» д.н.з. [NUMBER], яким керував відповідач [PERSON], була застрахована в ПрАТ СК «ПЗУ Україна» за двома договорами: згідно з договором обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АІ/9120481, укладеного 08.01.2016 р. з лімітом відповідальності за шкоду, заподіяну майну, - 50 000,00 грн., франшиза нуль (далі Договір обовязкового страхування від 08.01.2016 р.) та згідно з договором добровільного страхування цивільної відповідальності власників наземних транспортних засобів (ДЦВ) № DC.AI.9120481 від 08.01.2016 р. (далі - Договір добровільного страхування від 08.01.2016 p.) з лімітом відповідальності - 100 000,00 грн. (а.с. 88-89, 100-109страховим актом № ). Судом встановлено, що ПАТ «ОМЕГА» для визначення розміру страхового відшкодування потерпілому було замовлено оцінку майна (КТЗ потерпілого). Відповідно до Звіту № 5089 про оцінку майна, визначено вартість матеріального збитку, спричиненого власнику транспортного засобу «Джилі» д.н.з. [NUMBER], з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу КТЗ на момент перед ДТП (Ез) 0,0000), у розмірі 90\~098,25 грн. (а.с. 10-17). Відповідно до вказаного звіту, акту страхового відшкодування № 10827-Т, з урахуванням розміру франшизи, передбаченої Договором страхування наземного транспорту № 018-07-1633-10 від 03.03.2016 р. позивачем ПАТ «ОМЕГА» виплачено страхове\~відшкодування у\~розмірі 88\~768,55\~грн., що підтверджується платіжним дорученням № 120 від 18.08.2016 р. (а.с. 9). Судом встановлено, що за результатом регресної вимоги ПАТ «ОМЕГА» від 19.09.2016 р. № 1797 до ПрАТ «СК «ПЗУ Україна» (а.с. 3), останнім згідно з Рахунком-фактурою СВЧ-21555 від 18.07.2016 р. (а.с. 90) та Розрахунком коефіцієнту фізичного зносу КТЗ (відповідно до якого визначено (Ез) 0,49) від 25.11.2016 року (а.с. 91) склало страховий Акт № UA2016070200021/L01/04 від 09.12.2016 р. (а.с. 114) та провело 12.12.2016 р. виплату позивачу ПАТ «ОМЕГА» страхового відшкодування у розмірі 48\~431,92 грн. У звязку з тим, що регресна вимога була задоволена ПрАТ «СК «ПЗУ Україна» лише частково, ПАТ «ОМЕГА» 20.02.2017 р. звернулось до [PERSON] з регресною вимогою відшкодування збитків в порядку ст. 1194 ЦК України у розмірі 40336,63 грн. (а.с. 2). Згідно з відповіддю на регресну вимогу відповідачем було відмовлено у відшкодуванні збитків на користь ПАТ «ОМЕГА» у розмірі 40336,63 грн., оскільки ПрАТ «СК «УПЗ Україна» не виконала належним чином свій обовязок за Договором обовязкового страхування від 08.01.2016 р. та Договором добровільного страхування № DC.AI.9120481 від 08.01.2016 р. із лімітом відповідальності - 100 000,00 грн. (а.с. 110-111). Так, відповідно до ст. 999 ЦК України законом може бути встановлений обов'язок фізичної або юридичної особи бути страхувальником життя, здоров'я, майна або відповідальності перед іншими особами за свій рахунок чи за рахунок заінтересованої особи (обов'язкове страхування). До відносин, що випливають із обов'язкового страхування, застосовуються положення цього Кодексу, якщо інше не встановлено актами цивільного законодавства. Законом України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (надалі - ЗУ «Про страхування…») у статті 5 визначено, що страхування може бути добровільним або обов'язковим. Пунктом 9 ст. 7 ЗУ «Про страхування…» встановлено обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Добровільне страхування - це страхування, яке здійснюється на основі договору між страхувальником і страховиком. Загальні умови і порядок здійснення добровільного страхування визначаються правилами страхування, що встановлюються страховиком самостійно відповідно до вимог цього Закону. Конкретні умови страхування визначаються при укладенні договору страхування відповідно до законодавства (ст. 6 ЗУ «Про страхування…»). Відповідно до ст. 9 ЗУ «Про страхування…» страхове відшкодування - страхова виплата, яка здійснюється страховиком у межах страхової суми за договорами майнового страхування і страхування відповідальності при настанні страхового випадку. Якщо майно застраховане у кількох страховиків і загальна страхова сума перевищує дійсну вартість майна, то страхове відшкодування, що виплачується усіма страховиками, не може перевищувати дійсної вартості майна. При цьому кожний страховик здійснює виплату пропорційно розміру страхової суми за укладеним ним договором страхування. До страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток (ст. 27 ЗУ «Про страхування…»). Оскільки судом було встановлено, що автомобіль, яким керував відповідач станом на момент ДТП був належним чином застрахований ПрАТ «СК «ПЗУ Україна» за двома договорами: Договором обовязкового страхування від 08.01.2016 р. та Договором добровільного страхування від 08.01.2016 p. із загальним лімітом відповідальності за обома договорами - 150 000,00 грн., то на підставі вищевказаних положень Закону до ПАТ «ОМЕГА» перейшло право вимоги регресного відшкодування фактичних витрат в розмірі 88768,55 грн. до ПрАТ «СК «ПЗУ Україна», яка не перевищує ліміт відповідальності ПрАТ «СК «ПЗУ Україна» (100\~000,00 грн. та 50\~000,00 грн. за обома Договорами). Також, слід зазначити, що сума страхового відшкодування, визначеного та виплаченого ПАТ «ОМЕГА» відповідно до Звіту про оцінку майна № 5089 від 28.07.2016 р. вже включала в себе коефіцієнт фізичного зносу КТЗ («Ез» згідно з оцінки становить 0,00) на момент перед ДТП (тобто врахований в суму страхового відшкодування). Таким чином, ПрАТ «СК «ПЗУ Україна» безпідставно не здійснив в повному обсязі відшкодування за регресною вимогою ПАТ «ОМЕГА», хоча зобовязаний був виплатити відповідно до умов Договорів страхування та вимог Закону. Щодо наданого ПрАТ «СК «ПЗУ Україна» розрахунку фізичного зносу КТЗ, суд критично оцінює вказаний доказ, оскільки, згідно з п. 22.1 ст. 22 Закону України Про страхування…» у\~разі настання\~страхового випадку\~страховик у\~межах страхових\~сум,\~зазначених у\~страховому полісі,\~відшкодовує у\~встановленому цим\~законом порядку\~оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи. Порядок визначення вартості відновлювального ремонту на території України визначається Методикою товарознавчої експертизи та оцінки дорожніх транспортних засобів, затвердженої наказом Міністерства юстиції України та Фонду державного майна України 24.11.2003 p. N 142/5/2092 з подальшими змінами та доповненнями. Відповідно до Відповідно до\~ч.\~1\~ст.\~З Закону\~України «Про\~оцінку майна,\~майнових прав\~та професійну\~оціночну діяльність\~в Україні»\~оцінка майна\~здійснює суб'єкт\~оціночної діяльності.Матеріалам справи не підтверджено, що вказаний Розрахунок складений субєктом оціночної діяльності. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч. 1 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Згідно з п. 2 постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 18.12.2009 р. встановлено, що відповідно до положень ЦПК України суд розглядає справи в межах заявлених позивачем вимог та зазначених і доведених ним обставин. Відповідно до ст. 4 ЦПК України суд здійснюючи правосуддя, захищає порушені, невизнані або оспорювані права, свободи чи законні інтереси осіб. Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про відсутність порушень відповідачем прав та законних інтересів позивача, а тому позов задоволенню не підлягає за безпідставністю.

Outcome: dismissed