Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-18 00:00:00

19 червня 2014 року позивач звернувся до суду з вимогами до відповідачів. З уточненням та збільшенням позовних вимог, з підстав передбачених ст.ст. 392,1241,1268 Цивільного Кодексу України, ст.22 Кодексу про шлюб та сімю, просить вимоги задовольнити. Судом за клопотанням позивача залучено до участі в розгляді справи в якості співвідповідача виконавчий комітет Пиріжківської сільської ради. Позивач пояснив, що 24 травня 2013 року в с. Баранівка Малинського району померла його дружина [PERSON]. Після її смерті відкрилась спадщина на житловий будинок № 39 по вул. Партизанська с. Баранівка. Будинок був побудований позивачем та [PERSON] в період шлюбу у 1975 році, а тому у відповідності до вимог статті 22 КпШС України є спільною сумісною власністю подружжя. Крім того дане господарство відносилось до колгоспного двору і на момент його розпаду (15.04.1991 року ) в колгоспному дворі були зареєстровані лише [PERSON] як голова двору та [PERSON] його дружина. Тому позивачеві після смерті дружині повинно належить ? частка даного будинку. Позивач є інвалідом 1 групи . Дана група встановлена актом огляду МСЕК від 28 травня 2009 року. У відповідності до ч.1 ст.1241 ЦК України непрацездатна вдова (вдівець) та непрацездатні батьки спадкують, незалежно від змісту заповіту, половину частки, яка належала б кожному з них у разі спадкування за законом (обов'язкова частка). Виходячи з вище викладеного позивачеві повинно належить 7/12 часток житлового будинку ( ? + 1/12 ). Рішення виконавчого комітету Пиріжківської сільської ради та свідоцтво про право власності на нерухоме майно порушують права позивача , оскільки видані лише на одного співвласника [PERSON], тому просить визнати їх частково недійсними. Відповідачі позов визнали повністю , просять вимоги позивача задовольнити. Свідки по справі [PERSON], [PERSON] та [PERSON] показали, що вони мешкають в с. Баранівка Малинського району і добре знають позивача по справі і знали його померлу дружину. Їм відомо, що подружжя [PERSON] в період шлюбу за спільні кошти побудували будинок по вул. Партизанська,39 с. Баранівка. Заслухавши сторони, дослідивши надані докази в межах позовних вимог, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 23 жовтня 1966 року був укладений шлюб між [PERSON] та [PERSON]. Дана обставина підтверджується копією свідоцтва про одруження. ( арк.с. 7). Виписками з погосподарської книги Пиріжківської сільської рад за 1991 - 1995 роки підтверджується, що в господарстві особовий рахунок № 434 ( суспільна група колгоспники) були зареєстровані та проживали: [PERSON] - голова двору , [PERSON] дружина. В їх особисті власності знаходиться будинок 1975 року побудови та в користуванні земля розміром 0,50 га. ( арк.с. 19). 04 червня 2010 року виконавчим комітетом Пиріжківської сільської ради на імя [PERSON] відповідно до рішення виконавчого комітету Пиріжківської сільської ради від 20 травня 2010 року № 319 , видане свідоцтво про право власності на нерухоме майно № 6793 на житловий будинок № 39 по вул. Партизанська с. Баранівка ( арк..с. 9). 26 червня 2010 року [PERSON] склала заповіт , яким заповідала все належне їй майно в тому числі і житловий будинок № 39 по вул..Партизанська с. Баранівка, [PERSON] та [PERSON] ( арк.с.6). 24 травня 2013 року [PERSON] померла , що підтверджується копією свідоцтва про смерть. ( арк..с. 5). Суд вважає, що правовідносини, які виникли між сторонами, регулюються положеннями ст.22 КпШС УРСР, ст.ст. 60,70 Сімейного Кодексу України, ст. 1268 ЦК України (в редакції 01.01.2004 року). Як підтверджено матеріалами справи та не заперечується сторонами, в період шлюбу подружжям [PERSON] побудовано житловий будинок № 39 по вул. Партизанська с. Баранівка. Статтею 22 КпШС УРСР ( який був чинний на час будівництва будинку) передбачено, що майно, нажите подружжям на час шлюбу, є його спільною сумісною власністю. Кожен з подружжя має рівні права володіння, користування і розпорядження цим майном. Аналогічні вимоги зазначені і в статтях 60,70 Сімейного кодексу України. Таким чином, на час відкриття спадщини спірний будинок був об'єктом спільної сумісної власності [PERSON] та [PERSON] і кожному ї них належало по ? частці даного будинку. Після смерті дружини, позивач звернувся до Малинської державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, останній зареєстрований у спірному будинку з 24 лютого 1972 року , що підтверджується довідкою від 12 червня 2014 року виконкомом Пиріжківської сільської ради та відміткою у паспорті позивача. ( арк.с.21, 25). [PERSON]на момент смерті дружина був непрацездатним , а тому незалежно від заповіту, який склала [PERSON], він спадкує половину частки, яка належала б кожному з спадкоємців у разі спадкування за законом (обов'язкова частка) , що становить відповідно 1/12 частку , а всього [PERSON] як співвласник будинку має право на 7/12 часток спірного будинку. Тому суд приходить до висновку, що вимоги позивача є обґрунтованим та підлягають задоволенню в повному обсязі. Позивач звільнений від сплати судового збору як інвалід 1 групи. З відповідачів на користь держави підлягає стягненню судовий збір в розмірі 711,23 грн. в дольовому порядку по 237,08 грн. з кожного.

Outcome: approved