Jurisdiction: civil
Date: 2019-06-23 00:00:00

21.05.2019 представник позивача [PERSON] - [PERSON] звернулася в суд з позовом до відповідачів про зняття арешту та скасування заборони на відчуження від 24.05.2007. Позов мотивувала тим, що 10.09.2008 позивач набула у власність земельну ділянку в [ADDRESS] з житловим будинком на ній. В подальшому, житловий будинок і господарські будівлі було знесено, а земельна ділянка відчужена на користь [PERSON] . Однак, на час відчуження земельної ділянки з житловим будинком було залишено поза увагою ту обставину, що на дане нерухоме майно було накладено арешт. Позивачу про даний факт відомо не було. Оскільки будинок фактично знищений, а на його місці побудовано новий, то для реєстрації речового права на новостворене майно, необхідно виключити з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно відомості про право власності на старий. Оскільки ні позивач, ні новий власник майна [PERSON] не є боржниками у виконавчих провадженнях, наявність даного обтяження порушує законні інтереси осіб. На підставі викладеного, позивач просила суд зняти арешт з належного їй житлового будинку, який знаходиться за адресою: [ADDRESS] та скасувати заборону на його відчуження, які накладені постановою державного виконавця Другого ВДВС Луцького МУЮ №АА675651 від 24.05.2007 (реєстраційні записи обтяження №5038919 і №5039028). Ухвалою суду від 23.05.2019 було ухвалено розгляд вказаної справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження та запропоновано відповідачам подати відзив на позов протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення вказаної ухвали. У встановлений строк, відзив на позов від відповідачів до суду не надійшов. Заперечення проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження від сторін у справі не надходили. Від представника позивача [PERSON] надійшла заява про розгляд справи у відсутності сторони позивача, позовні вимоги підтримує повністю з підстав наведених в позовній заяві. Просить позов задовольнити, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідачі в судове засідання не з'явилися, хоча належним чином повідомлялися про час та місце розгляду справи, відповідно до вимог ст. ст. 128-131 ЦПК України. Заяви про розгляд справи за їх відсутності, а також відзив на пред'явлений позов відповідачі не подавали. Третя особа [PERSON] подав заяву про розгляд справи у його відсутності. Вимоги позову визнає, не заперечує щодо задоволення позовних вимог [PERSON] . Від третьої особи Другого ВДВС міста Луцьк ГТУЮ у Волинській області надійшла заява про розгляд справи у відсутності представника виконавчої служби. При розгляд справи покладалися на розсуд суду. Розгляд справи здійснювався за відсутності учасників справи, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, що відповідає вимогам ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає до часткового задоволення виходячи з наступних підстав. Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим кодексом випадках. У ст.12 ЦПК України, зазначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. З матеріалів справи встановлено, що [PERSON] на праві приватної власності, на підставі укладеного договору купівлі-продажу, належить житловий будинок загальною площею 74,6 кв.м., житловою площею 57,7 кв.м. за адресою: [ADDRESS] (а.с. 9). Відомостями з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна (а.с. 9,10) стверджується внесення запису про обтяження нерухомого майна - «арешт нерухомого майна» (реєстраційні №№5038919, 5039028): 1/2 частини будинку в [ADDRESS] власником якої є [PERSON] та 1/2 частини будинку в [ADDRESS] власником якої є [PERSON] . Підставою обтяження є постанова про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 24.05.2007 винесеної Другим ВДВС ЛМУЮ. Як встановлено із змісту відповіді на адвокатський запит Другого ВДВС м. Луцьк ГТУЮ у Волинській області від 27.05.2019 № 03-4-35/25/93 (а.с. 32), відповідно до відомостей які містяться в АСВП встановлено, що на виконанні у відділі не перебувають та не перебували виконавчі провадження за номером АА675651 відкриті відносно [PERSON] та [PERSON] . Оскільки, [PERSON] та [PERSON] не були боржниками у виконавчих провадженнях, судом не встановлено правових підстав накладення арешту на таке майно. Інших процесуальних документів, що слугували б підставою накладення арешту на майно [PERSON] після його відчуження в ході судового розгляду справи не здобуто. Окрім того, судом встановлено, що будь-яких відкритих виконавчих проваджень у яких [PERSON] була б боржником у Другому відділі державної виконавчої служби м. Луцьк Головного територіального управління юстиції у Волинській області немає. Окрім того, з матеріалів справи вбачається, що належний [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу від 10.09.2008, житловий будинок за адресою: [ADDRESS] знесено (а.с. 11). Земельна ділянка, на якій знаходився будинок відчужена на користь [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу від 25.09.2008 (а.с. 12-15) Право власності зареєстроване у встановленому законом порядку. У відповідності до ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до ст. 386 ЦК України, держава забезпечує рівний захист прав усіх суб`єктів права власності. Власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном (ст. 391 ЦК України). Стаття 1 Першого протоколу до Європейської конвенції з прав людини визначає: кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна інакше, як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права. Частиною 5 ст.59 Закону України «Про виконавче провадження» установлено, що арешт може бути знятий за рішенням суду. Відтак, суд дійшов висновку про відсутність правових підстав обтяження нерухомого майна [PERSON] . За таких обставин, суд вважає за необхідне зняти арешт з житлового будинку [ADDRESS] , що належать [PERSON] , накладений постановою державного виконавця Другого ВДВС Луцького МУЮ від 24.05.2007 (реєстраційні записи обтяження №5038919, № 5039028). Що стосується вимоги позивача про скасування заборони на відчуження майна, то така вимога до задоволення не підлягає. Судом встановлено, що постановою від 24.05.2007 встановлено тип обтяження - арешт нерухомого майна, заборона на відчуження майна не встановлювалася. А тому, дана вимога позивача є безпідставною та необґрунтованою. Знімаючи арешт з майна позивача, з метою належного виконання рішення суду, суд вважає, що слід зобов`язати Другий відділ ДВС м. Луцька ГТУЮ у Волинській області вжити заходів щодо припинення обтяження майна позивача і подальше виключення відомостей про таке обтяження з відповідних державних реєстрів.

Outcome: partial