Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-15 00:00:00

19 травня 2014 року представник Кредитної спілки «Меркурій» звернувся до суду з позовом до [PERSON], [PERSON] про стягнення солідарно з відповідачів заборгованості за кредитним договором, уточнивши який з врахуванням заяви про збільшення позовних вимог від 14.04.2017 року, просив суд стягнути з відповідачів солідарно заборгованість за кредитним договором № 05/07.013 в сумі 218391 гривень 80 копійок, яка складається з заборгованості за тілом кредиту 9166, 66 гривень, відсотків у подвійному розмірі нарахованих згідно п.п.5.4,5.5,5.6. Кредитного договору за період з 30.11.2013 року по 13.04.2017 року 30\~094,72 гривень; інфляційних втрат за тілом кредиту у розмірі 5738,33 копійки; інфляційних втрат за нарахованими подвійними відсотками у розмірі 20923,83 гривень; пені у розмірі 1% від суми заборгованості за кредитом за період з року по 30.11.2014 року по 13.04.2017 року у розмірі 79194,24 гривень, а також суму заборгованості, що раніше зафіксована позовом у розмірі 84519, 33 гривень. Представник позивача в уточненому позові вказує, що оскільки дія Договору триває зобовязання відповідачами не виконане, КС «Меркурій» збільшено позовні вимоги до суми 218391 гривень 80 копійок з врахуванням того, що з лютого 2014 року відповідачі повинні були сплачувати відсотки у подвійному розмірі; штрафні санкції. Щомісячно відповідачі згідно умовами Кредитного Договору та [PERSON] № 1 до Договору мали б сплачувати - 847, 36 гривень з яких тіло кредиту 277,78 гривень відсотки за користування - 570 гривень, прострочка складає 1461 грн. в день. У позовній заяві вказується, що 29 жовтня 2013 року між сторонами укладений Кредитний Договір № 05/07.013 відповідно до умов якого відповідачам надано кредит у сумі 10\~000 гривень строком на 36 місяців. За умовами даного Договору відповідачі були зобовязані своєчасно сплачувати відсотки з рахунку 0,190 % по кредиту за користування отриманої суми та повертати кредит частками кожного місяця 29-го числа. Позику та відсотки відповідачі повинні були сплачувати відповідно до [PERSON] № 1 до Кредитного Договору. Оскільки в порушення вимог законодавства та умов Договору свої зобовязання відповідачі не виконують належним чином з лютого 2014 року, представник позивача вимушений був звернувся з даним позовом до суду. Представник позивача в судовому засіданні підтримала позовні вимоги з врахуванням заяви про збільшення позову та просила суд ухвалити рішення, яким стягнути з відповідачів солідарно заборгованість у загальному розмірі вказаному у заяві поданої до Малиновського районного суду міста Одеси від 07.03.2018 року, де наводиться деталізація розрахунку боргу станом вже на 01.03.2018 року, а саме у розмірі - 232 075 гривень 87 копійок. Представник відповідачки [PERSON] в судовому засіданні проти задоволення позову заперечував звертаючи увагу суду, що [PERSON] № 1 до вищевказаного Договору від 29.10.2013 року Відповідачеві не надавався при укладення кредитного договору. Як вбачається з наданого Позивачем [PERSON] №1 дата початку сплати першої частини кредиту та перших процентів (відсотків) за користування кредитом 29.11.2015 року з подальшою оплатою суми кредиту та відсотків рівними частинами щомісячно до 29.10.2016 року. Отже, позовні вимоги на момент позовної заяви не були жодним чином обґрунтовані, оскільки простроченої заборгованості за Кредитним договором у відповідачів станом на день звернення до суду як і до 29.11.2015 року не виникло. Представник відповідача вважає, що позивач необґрунтовано намагається стягнути з Відповідачів заборгованість разом з численними штрафними санкціями. Окрім цього, представник відповідача [PERSON] звернув увагу суду, що відповідно до вимог Закону України «Про Захист прав споживачів» КС «Меркурій» до звернення з позовом до суду зобовязана направити листа відповідачам боржникам попередивши їх про застосування санкцій у звязку з порушенням вимог кредитного договору та зобовязання достроково сплатити повну суму боргу з відсотками. Оскільки цього не було зроблено, у позивача не виникло права на стягнення у судовому порядку. Відповідачка [PERSON] в судові засідання не зявлялася, про час та місце розгляду справи повідомлена належними чином, її інтереси в судовому засіданні представляв представник за довіреністю [PERSON] Відповідач [PERSON] в судові засідання на неодноразовий виклик суду не зявлявся, про час і місце судового засідання повідомлявся належним чином, про причини неявки суд не повідомив. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані докази у їх сукупності, вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що 24 жовтня 2013 року [PERSON] та [PERSON] були прийняті в члени КС «Меркурій». Рішенням кредитного комітету від 25 жовтня 2013 року [PERSON] надано кредит на споживчі цілі в сумі 10\~000 гривень строком на 36 місяців з відсотковою ставкою на 0,190 % щодня. 29 жовтня 2013 року між КС «Меркурій» та [PERSON] та [PERSON] був укладений кредитний договір № 05/07.013 відповідно до умов якого останнім був наданий кредит у розмірі 10\~000 гривень строком на 36 місяців. Виконання умов кредитного договору забезпечено договором застави, укладеним того ж дня між тими ж сторонами, предметом якого є автомобіль Nissan bluebird, 1996 року випуску. Відповідачі зобовязалися повертати кредит частинами 29-го числа кожного місяця. Згідно із п. 2.6 договору позика та відсоток сплачуються згідно [PERSON] № 1. Відповідно до п.5.3. Договору Позичальник несе майнову відповідальність за невиконання (неналежне виконання) своїх зобовязань за цим договором незалежно від наявності його провини. Відповідно до п.5.5. Договору у випадку прострочення Позичальником сплати відсотків за користування кредитом або несвоєчасним поверненням суми кредиту цілком або відповідної його частини Позичальник сплачує Кредиторові пеню в розмірі 1 (одного) відсотка від суми належної Кредиторові за кожний день прострочення. У п.5.6. Договору сторони погодили, що у випадку прострочення позичальником незалежно від причини прострочення, терміну сплати частини кредиту, основних відсотків за користування кредитом або повернення всієї суми кредиту більш ніж на один календарний місяць з моменту настання дати сплати згідно до пункту 1.2,2.4 і [PERSON] № 1, позичальник зобовязаний негайно сплатити всю суму заборгованості, відсотки у подвійному розмірі до повного повернення кредиту, і відшкодувати кредиторові по забезпеченню виконання договору за рахунок договору залогу, а також несплата заборгованості яка перевищує 10% суми кредиту п.п.10(1,3) ст.11 Закону України « Про захист прав споживачів». Матеріалами справи підтверджується, що 19 травня 2014 року КС «Меркурій» звернулася до Приморського районного суду міста Одеси з позовною заявою про стягнення з відповідачів [PERSON], [PERSON] заборгованості за кредитним договором у розмірі 46\~786, 66 гривень, виходячи з розрахунку заборгованості яка складалася з тіла кредиту 9166, 66 гривень, відсоток згідно п.п.5.4,5.5.,5.6 Договору в подвійному розмірі. 03 грудня 2014 року представником позивача КС «Меркурій» подана заява про збільшення позовних вимог, з врахуванням розрахунку заборгованості, яка складається з тілу кредиту 9166,66 гривень, відсотків за користування кредитом у подвійному розмірі ( п.п.5.4,5.5.,5.6. Кредитного Договору ) 37620, 00 гривень; пені по тілу з 30 січня 2014 року по 30 листопада 2014 року (прострочки 304) дня 27 866, 65 гривень, інфляція по тілу кредиту з 30 січня 2014 року по 30 листопада 2014 року 1934,17 гривень, інфляція по відсотках з 30 січня 2014 року по 30 листопада 2014 року 7\~937, 82 гривень. Рішенням Приморського районного суду міста Одеси від 02 лютого 2015 року позов КС «Меркурій» задоволено. Стягнуто в солідарному порядку з [PERSON], [PERSON] на користь КС «Меркурій» заборгованість за кредитним договором № 05/07.013 від 29.10.2013 року у розмірі 84 525, 30 гривень. Ухвалою апеляційного суду Одеської області від 10 листопада 2015 року рішення від 02.02.2015 року залишено без змін. Ухвалою колегії суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17 березня 2016 року рішення Приморського районного суду міста Одеси від 02.02.2015 року та ухвала апеляційного суду Одеської області скасовано, справу направлено на новий судовий розгляд. Ухвалою Приморського районного суду міста Одеси від 22 листопада 2016 року дана цивільна справа направлена за підсудністю до Малиновського районного суду м. Одеси для розгляду по суті. Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 03.03.2017 року справу розподілено судді Леонову О.С. 14 квітня 2017 року представник позивача КС «Меркурій» подала до суду заяву про збільшення позовних вимог, в якій просила стягнути солідарно з відповідачів на користь КС «Меркурій» заборгованість за кредитним договором у загальному розмірі 218 392, 8 гривень, яка складається з тіла кредиту у розмірі 9166, 66 гривень, відсотків по тілу у подвійному розмірі за 864 дні за період з 30.11.2014 року по 13.04.2017 року у подвійному розмірі, що складають суму 30 094, 72 гривень, пеню по тілу кредиту за 864 дні за період з 30.11.2014 року по 13.04.2017 року 79 194, 24 гривень, інфляційні втрати з 30.12.2014 року по 30.03.2017 року, які складають 62,6% відповідно Держкомстату, інфляційні втрати по тілу 5738, 33 гривень, по відсотках 18\~839, 30 гривень. Таким чином відповідно до розрахунку КС «Меркурій» від 14.04.2017 року до стягнення з відповідачів в солідарному порядку підлягає сума у розмірі 218\~391, 80 ( 133 866,59 + 84525,82). Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями вказана цивільна справа передана на розгляд судді Поліщук І.О. Судові засідання по даній справі призначалися до розгляду на 12 жовтня 2017 року, на 28 листопада 2018 року. 03 жовтня 2017 року Верховною Радою України прийнято Закон «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільно-процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів». Закон підписаний Президентом України 23 листопада 2017 року. Згідно з прикінцевими положеннями цей Закон набуває чинності з дня початку роботи Верховного Суду, визначеного рішенням його Пленуму відповідно до Закону України «Про судоустрій та статус суддів». Згідно зі статтею 217 ЦПК України у призначений для розгляду час головуючий відкриває судове засідання та оголошує, яка справа розглядатиметься. З оголошенням головуючого судового засідання відкритим розпочинається розгляд справи по суті. 18 січня 2018 року за згоди учасників справи, які були присутні розпочався розгляд справ по суті. В судовому засіданні 18.01.2018 року представник позивача підтримувала позовні вимоги з врахуванням заяви про збільшення позовних вимог поданої 14 квітня 2017 року, однак звертала увагу на деталізований розрахунок боргу у розмірі 232984 гривні, відповідно до заяви поданої 07 березня 2018 року. Представник відповідачки [PERSON] проти задоволення позову заперечував з підстав викладених у письмових запереченнях на позовні вимоги КС «Меркурій», проте не заперечував проти тих обставин, що ні його довірителька, ні її чоловік [PERSON] не сплачували будь-яких грошових коштів в рахунок погашення заборгованості за вказаним кредитним договором, окрім грошових коштів сплачених на виконання умов договору, а саме 29.11.2013 року 847, 36 гривень, 29.12.2013 року -847, 36 гривень, 29.01.2014 року 847, 36 гривень. Судом встановлено, що відповідачами порушувалося виконання умов кредитного договору, прочинаючи з 29 лютого 2014 року. З цих підстав суд приходить до висновку, що до стягнення з відповідачів у солідарному порядку підлягає заборгованість за кредитним договором № 05/07.013 від 29 жовтня 2013 року, визначена судом за період з 29.02.2014 року по 14 квітня 2017 року (відповідно до періоду вказаного представником позивача в заяві про збільшення позовних вимог від 14.04.2017 року), яка складається з заборгованості по кредиту в сумі 9166, 66 (девять тисяч сто шістдесят шість) гривень 66 копійок; заборгованості по сплаті відсотків у подвійному розмірі за період з 29.03.2014 року по 31.03.2017 року в сумі 41040 (сорок одна тисяча сорок) гривень 00 копійок; заборгованість по сплаті відсотків за період з 29.01.2014 року по 29.02.2014 року у розмірі 570 (пятсот сімдесят) гривень; заборгованість по сплаті відсотків за період з 29.03.2017 року по 13.04.2017 року у подвійному розмірі 570 гривень; інфляційні втрати щодо тіла кредиту за період з 01.03.2014 року по 31.03.2017 року у розмірі 9839 (девять тисяч вісімсот тридцять девять) гривень 70 копійок; інфляційні втрати щодо відсотків за користування кредитом за період з 01.03.2014 року по 31.03.2017 року у розмірі - 16 102,16 (шістнадцять тисяч сто дві гривні); пеня по тілу кредиту за 864 дні за період з 30.11.2014 року по 13.04.2017 року 79 194, 24 гривень. Розрахунок інфляційних збитків розраховано судом за формулою (збитки від інфляції ) = (сума боргу) х (індекс інфляції): 100 (суми боргу). За період з березня 2017 року сукупний індекс інфляції складав 207,35 таким чином, збитки від інфляції за період з 01.03.2014 року по 31.03.2017 року за тілом кредиту склали суму у розмірі 9839, 70 гривень. Розраховані за вищевказаною формулою інфляційні збитки за відсотками за період з 01.03.2014 року по 01.03.2017 року складають суму у розмірі 16102, 16 гривень. Згідно ч. 3 ст. 549 Цивільного кодексу України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожний день прострочення виконання. За ст.550 ЦК України право на неустойку виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або не належним виконанням зобов'язання. Проценти на неустойку не нараховуються. Згідно до ст.551 ЦК України встановлено, що розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення. Відповідно до п.6 ч.1 ст.3 ЦК України загальними засадами цивільного законодавства та водночас засадами, яких має ґрунтуватися зобов'язання між сторонами є добросовісність, розумність та справедливість. Положеннями ст.6, ч.1 ст.627 ЦК України встановлено, що сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагенту та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Таким чином, вимога щодо врахування принципу розумності є прямою вимогою закону до договору, зокрема сума неустойки (штрафу, пені) яка передбачена в договорі має бути розумною. При оцінці наслідків порушення зобов'язань відповідача за договором особистих гарантій, застосовуючи принципи добросовісності, розумності і справедливості, суд вважає доцільним зменшити розмір заявленої позивачем до стягнення неустойки (пені) з підстав не співмірності завданим позивачу збитків та ступінь виконання зобов'язання боржником. Враховуючи відсутність чіткого, нормативно закріпленого механізму зменшення розміру неустойки, суд об'єктивно оцінюючи обставини справи вважає, що сума неустойки (пені) яка була нарахована позивачем у загальному розмірі 79\~194 гривень 24 копійки, майже в сто разів перевищує суму основної заборгованості (9166, 66 гривень), тому виходячи із положень ст.551 ЦК України, суд вважає можливим зменшити розмір пені до розміру основного боргу за договором, тобто до 9166,66 гривень. Враховуючи викладене вище, у мотивувальній частині рішення суд присуджує до стягнення у солідарному порядку з відповідачів заборгованість за кредитним договором № 05/07.013 від 29 жовтня 2013 року за період з 29.02.2014 року по 14.04.2017 року в загальному розмірі 86 455,18 (вісімдесят шість тисяч чотириста пятдесят пять) гривень 18 копійок, яка складається з: заборгованості по кредиту в сумі 9166, 66 (девять тисяч сто шістдесят шість) гривень 66 копійок; заборгованості по сплаті відсотків у подвійному розмірі за період з 29.03.2014 року по 31.03.2017 року в сумі 41040 (сорок одна тисяча сорок) гривень 00 копійок; заборгованості по сплаті відсотків за період з 29.01.2014 року по 29.02.2014 року у розмірі 570 ( пятсот сімдесят) гривень; заборгованості по сплаті відсотків за період з 29.03.2017 року по 13.04.2017 року у подвійному розмірі 570 гривень; інфляційні втрати щодо тіла кредиту за період з 01.03.2014 року по 31.03.2017 року у розмірі 9839 (девять тисяч вісімсот тридцять девять) гривень 70 копійок; інфляційні втрати, щодо відсотків за користування кредитом за період з 01.03.2014 року по 31.03.2017 року у розмірі - 16 102,16 (шістнадцять тисяч сто дві гривні); пені у розмірі 9166, 66 (девять тисяч сто шістдесят шість) гривень 66 копійок. При цьому судом не приймається до уваги заява представника КС «Меркурій» подана до канцелярії суду 07 березня 2018 року, в якій сторона позивача наводить деталізацію розрахунків заборгованості, що підлягає стягненню з відповідачів, оскільки виходячи зі змісту цієї заяви вона є заявою про збільшення позовних вимог, оскільки в ній відображено розрахунок боргу за період з 29.10.2013 року по 01 березня 2018 року. З зазначених підстав, вказана заява подана в порушення правил частини 2 ст.49 ЦПК України, з якої вбачається, що позивач вправі збільшити або зменшити розмір позовних вимог до закінчення підготовчого засідання або до початку першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження. Присуджуючи до стягнення з відповідачів відсотків за користування кредитом, у тому числі і у подвійному розмірі, суд критично віднісся до правої позиції представника відповідачки, що відсотки за користування кредитом у тому числі і у подвійному розмірі являються санкціями за невиконання зобовязання, які не можуть бути присуджені до сплати, якщо до сплати присуджується і неустойка у вигляді пені за порушення виконання цього ж зобовязання, з огляду на наступне. Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Параграфом 1 Глави 71 Цивільного Кодексу України врегульовані правовідносини, що виникають за договорами позики. В контексті ст.1054 ЦК України предметом кредитного договору, за винятком договору комерційного кредиту є грошові кошти (кредит). У статті 1 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг» зазначено, що фінансовим кредитом є кошти, які надаються у позику юридичній або фізичній особі на визначений строк під певні проценти. Таким чином, укладення фінансового кредиту без надання коштів під проценти не передбачено законом. Відповідно до умов кредитного договору № 05/07.013 укладеного між позивачами та відповідачами 29 жовтня 2013 року, сторони погодили між собою розмір процентів, які мають виплачуватися відповідачами рівними частинами 29 числа кожного місяця у розмірі 0.190 % від суми кредиту, що узгоджується з положеннями статті 1054 ЦК України. У п.5.6. Договору сторони погодили, що у випадку прострочення позичальником незалежно від причини прострочення, терміну сплати частини кредиту, основних відсотків за користування кредитом або повернення всієї суми кредиту більш ніж на один календарний місяць з моменту настання дати сплати згідно до пункту 1.2,2.4 і [PERSON] № 1, позичальник зобовязаний негайно сплатити всю суму заборгованості, відсотки у подвійному розмірі до повного повернення кредиту, і відшкодувати кредиторові по забезпеченню виконання договору за рахунок договору залогу, а також несплата заборгованості яка перевищує 10% суми кредиту п.п.10(1,3) ст.11 Закону України «Про захист прав споживачів». Таким чином, сплата процентів у подвійному розмірі за користування кредитними коштами передбачена умовами договору, які сторони погодили при його укладенні, і розмір подвійної сплати процентів наступає тільки за певних умов, а саме неналежне виконання або невиконання умов договору, порушення строків виплати. Представником відповідачки не заперечувалося порушення умов кредитного договору з боку його довірительки, тому відповідачами мають бути сплачені проценти за користування кредитом у подвійному розмірі за період з 29. 03.2014 року по 13.04.2017 року. Відповідно до ст.ст. 525, 526 ЦК України, одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов'язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Якщо строк (термін) виконання боржником обов'язку не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов'язок у семиденний строк від дня пред'явлення вимоги, якщо обов'язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства. Згідно ч.1 ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Згідно ч.1, ч. 2 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобов'язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і з неможливість виконання, що випадково настала після прострочення. Згідно з частиною 1 статі 1050 якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до статі 625 ЦК України. Згідно зі статтею 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. За несвоєчасне виконання грошових зобов'язань договором або законом може бути передбачена неустойка або пеня. Згідно з Законом України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань» передбачено, що платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочення платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін. Згідно ч.2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до умов кредитного договору. Відповідно до ч.1 ст.549, п.3 ч.1 ст.611 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов'язання настають наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки - грошової суми, яку боржник повинен сплатити кредиторові у разі порушення ним зобов'язання. Згідно ч. 3 ст. 549 Цивільного кодексу України, пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожний день прострочення виконання. Згідно ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися в суд за захистом свого цивільного права у випадку його порушення з вимогою про примусове виконання зобов'язання в натурі. З врахуванням викладеного вище у мотивувальній частині рішення, та того, що до наступного часу Позичальником борг перед КС «Меркурій» не погашено, суд приймає рішення про солідарне стягнення з [PERSON], [PERSON] заборгованості за кредитним договором у загальному розмірі - 86 455,18 ( вісімдесят шість тисяч чотириста пятдесят пять) гривень 18 копійок, яка складається з: заборгованості по кредиту в сумі 9166, 66 (девять тисяч сто шістдесят шість) гривень 66 копійок; заборгованості по сплаті відсотків у подвійному розмірі за період з 29.03.2014 року по 31.03.2017 року в сумі 41040 (сорок одна тисяча сорок ) гривень 00 копійок; заборгованості по сплаті відсотків за період з 29.01.2014 року по 29.02.2014 року у розмірі 570 ( пятсот сімдесят) гривень; заборгованості по сплаті відсотків за період з 29.03.2017 року по 13.04.2017 року у подвійному розмірі 570 гривень; інфляційні втрати щодо тіла кредиту за період з 01.03.2014 року по 31.03.2017 року у розмірі 9839 (девять тисяч вісімсот тридцять девять ) гривень 70 копійок; інфляційні втрати щодо відсотків за користування кредитом за період з 01.03.2014 року по 31.03.2017 року у розмірі - 16 102,16 ( шістнадцять тисяч сто дві гривні); пені у розмірі 9166, 66 ( девять тисяч сто шістдесят шість) гривень 66 копійок. Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. За результатами розгляду справи з відповідачів присуджено до стягнення заборгованість за кредитним договором у загальному розмірі 86455, 18 гривень. В судовому засіданні представник позивача просила задовольнити позов з врахуванням деталізованого розрахунку поданого до суду 07 березня 2018 року та стягнути з відповідачів 23 2075 гривень 87 копійок, таким чином судом задоволено 37 % позовних вимог КС «Меркурій» ( 86455 : 232075 х 100 = 37). Згідно квитанцій, що знаходяться у матеріалах справи КС «Меркурій» сплачено судовий збір у загальній сумі 2319 гривень, таким чином з відповідачів присуджується до стягнення сума сплаченого позивача судового збору пропорційно задоволеним позовним вимогам у розмірі 858, 03 гривень (2319 х 37 :100). Враховуючи вищевикладене, на підставі ст.ст. 16, 526, 530, 543, 549-552, 610, 611, 638, 640, 1054, 1050 Цивільного кодексу України, та

Outcome: partial