Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-31 00:00:00

21 серпня 2017 року позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом, в якому просила визнати відповідача [PERSON] втратившим право користування житловим приміщенням, посилаючись на те, що вона являється власником квартири [ADDRESS] , в якій зареєстрований відповідач. Однак, останній в спірній квартирі не проживає більше року, комунальні послуги не сплачує, що створює перешкоди позивачу в здійсненні її права користування та розпорядження майном. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала з підстав, викладених в позовній заяві, просила задовольнити позов, не заперечила проти заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не з`явився, про час та місце повідомлявся судом належним чином, про причини своєї неявки суду не повідомив, заяв про відкладення розгляду справи та заперечення проти позову не надав, в зв`язку з чим суд за згодою позивача розглянув справу в заочному порядку. Суд, заслухавши пояснення позивача, свідків, дослідивши письмові матеріали справи, дійшов висновку про задоволення позовних вимог з таких підстав. Судом встановлено, що позивач являється власником квартири [ADDRESS] на підставі договору дарування від 04 березня 2017 року, згідно якому дарувальник [PERSON] подарував, а обдаровувана [PERSON] прийняла вказану квартиру в дар (а.с. 5-6). З договору дарування вбачається, що квартира належить дарувальнику [PERSON] на підставі Свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого Другою криворізькою державною нотаріальною конторою 25.06.2008 за реєстровим № 1-2258 і зареєстрованого в КП ДОР «Криворізьке БТІ». Договір дарування посвідчений державним нотаріусом Другої криворізької державної нотаріальної контори Тімошиною О.В. та зареєстрований в реєстрі № 2-616 (а.с. 7). Як вбачається з копії відомостей № 13148 від 02.08.2017, виданих відділом реєстрації місця проживання громадян виконкому Покровської районної в місті Кривому Розі ради, за адресою: [ADDRESS] , зареєстровані [PERSON] з 12.10.2015, [PERSON] з 10.02.2006 (а.с. 8). Згідно акту, складеного мешканцями будинку [ADDRESS] та затвердженому ТОВ «УЮТ-2011», [PERSON] , [INFO] з березня 2014 року і до теперішнього часу за адресою: [ADDRESS] не проживає. В судовому засіданні свідок [PERSON] суду показав, що він являється батьком позивача [PERSON] , а відповідач [PERSON] його двоюрідний племінник, який приблизно в 2001-2002 роках приїхав з Миколаївської області навчатися до [PERSON] і оселився у матері свідка, яка зареєструвала [PERSON] . Коли померла мати свідка, він отримав квартиру у спадок за законом, а потім в 2017 році подарував квартиру своїй дочці позивачу у справі. [PERSON] не проживає в спірній квартирі приблизно з 2010 року. На прохання знятися з реєстрації, з яким в 2015 році до нього звертався свідок, відмовився через те, що при знятті з реєстрації потрібно робити відмітку у військовому комісаріаті. Після цього відповідача не бачив і не спілкувався. Свідок [PERSON] суду показала, що вона сусідка позивача. [PERSON] вона знала, він приїжджав до [PERSON] навчатися і оселився у своєї бабки, а потім одружився і виїхав з квартири приблизно в 2004-2006 роках. Після цього вона його жодного разу в квартирі не бачила. Відповідно до ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до ч.1 ст.317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до п.1 ч.1 ст. 346 ЦК України, право власності припиняється у разі відчуження власником свого майна. Відповідно до п. 34 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» від 07 лютого 2014 року № 5, під час розгляду позовів про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням, судам необхідно чітко розмежовувати правовідносини, які виникають між власником та попереднім власником житла, і правовідносини, які виникають між власником житла та членами його сім`ї, попередніми членами його сім`ї, а також членами сім`ї попереднього власника житла. Так, власник житла має право вимагати визнання попереднього власника таким, що втратив право користування житлом, що є наслідком припинення права власності на житлове приміщення (пункт 3 частини першої статті 346 ЦК) із зняттям останнього з реєстрації.\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ Таким чином, чинним законодавством України не передбачено перехід прав та обов`язків попереднього власника до нового власника в частині збереження права користування житлом членів сім`ї колишнього власника у випадку зміни власника. Виникнення права членів сім`ї власника квартири на користування квартирою та обсяг цих прав залежить від виникнення у власника квартири права власності на неї, а отже, припинення права власності на квартиру припиняє право членів його сім`ї на користування цією квартирою.\~\~\~\~\~\~ В зв`язку з чим суд вважає, що з припиненням права власності\~\~ [PERSON] на спірну квартиру, відповідач по справі втратив право її користування, виникнення та припинення якого\~\~ є похідним від обсягу права власності особи, яка є членом його сім`ї.\~\~ Слід зазначити, що договором дарування від 04.03.2017 попередній власник квартири не передбачив перехід прав та обов`язків щодо користування квартирою колишнім членом його сім`ї [PERSON] до нового власника житла. Таким чином, враховуючи зазначені вище норми, з урахуванням припинення у [PERSON] права власності на спірну квартиру, суд вважає, що з припиненням права власності одночасно припиняється і право користування квартирою у його членів сім`ї, як складова частина змісту права власності. Відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України з відповідача суд стягує на користь позивача витрати на оплату судового збору в сумі 640 грн. На підставі викладеного та

Outcome: approved