Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-01 00:00:00

21 вересня 2016 року [PERSON] звернувся до суду з позовом та просить визначити додатковий двомісячний строк для прийняття спадщини. В обґрунтування позовних вимог вказує, що 30 жовтня 2010 року померла його тітка (рідна сестра його матері) - [PERSON]. На день смерті тітки відкрилася спадщина на території [PERSON] сільської ради. Заповіту тітка за життя не складала. Спадкоємців першої черги за законом немає, оскільки вона була незаміжня та не мала дітей. Спадкоємцем другої черги за законом після смерті тітки була б її сестра, а його мати [PERSON], якби вона була б живою на час відкриття спадщини [PERSON] Вважає, що відповідно до ст. 1266 ЦК України за правом представлення має право на спадкування після смерті тітки. В передбачений законодавством шестимісячний строк він не міг подати заяву про прийняття спадщини оскільки вважав, що спадщину прийняв співмешканець тітки [PERSON]. Але нещодавно від працівників [PERSON] сільської ради дізнався, що спадщину після смерті його діда - [PERSON], який помер 2 жовтня 2002 року ніхто не приймав. Покійна тітка прийняла спадщину після смерті свого батька, а його діда, але не отримала свідоцтва про право на спадщину та не виготовила новий державний акт. Позивач в судове засідання не зявився, повідомлений належним чином, подав до суду заяву в якій позовні вимоги підтримав у повному обсязі. Від відповідача [PERSON] сільської ради Липоводолинського району надійшла заява про відсутність заперечень проти позову та прохання справу розглянути без участі представника ради. Третя особа [PERSON] в судове засідання не зявився, подав заяву, в якій проти задоволення позову не заперечує, вказує, що спадщину після смерті [PERSON] оформляти не буде. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків. Позивач [PERSON], який народився 24 квітня 1989 року, є сином [PERSON] та [PERSON] (а.с. 9). [PERSON] народилася 25 червня 1963 року, її батьками зазначені [PERSON] та [PERSON] (а.с. 12-14). 14 вересня 1988 року [PERSON] уклала шлюб, узявши прізвище чоловіка «Бондаренко» (а.с. 15). Згідно свідоцтва про народження [PERSON], [INFO], її батьками записані [PERSON] та [PERSON] (а.с. 10). 2 жовтня 2002 року в с. Панасівка Липоводолинського району Сумської області помер [PERSON], дід позивача (а.с. 8). Мати позивача, [PERSON], померла 7 квітня 2006 року в сел. Липова Долина Сумської області (а.с. 7). 30 жовтня 2010 року у сел. Липова Долина Сумської області померла тітка позивача, [PERSON] (а.с. 6). За життя [PERSON] отримав державний акт на право власності на землю Р2 №674757 від 10 грудня 2002 року площею 2,857 га, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території [PERSON] сільської ради Липоводолинського району Сумської області (а.с. 11). Згідно довідки № 692 від 28 вересня 2016 року, виданої [PERSON] сільською радою Липоводолинського району Сумської області, [PERSON], який помер 2 жовтня 2002 року, до дня смерті проживав в [INFO] сам (а.с. 17). Згідно довідки № 2567 від 25 липня 2016 року, виданої Липоводолинською селищною радою Сумської області, [PERSON], яка померла 30 жовтня 2010, до дня смерті проживала в сел. [PERSON] по пров. 1-му [ADDRESS] разом з [PERSON] (а.с. 16). З наданих Липоводолинською райдержнотконторою за № 1244/01-16 від 12 жовтня 2016 року відомостей вбачається, що після смерті [PERSON] спадкова справа заведена 19 жовтня 2005 року за № 258/2005 за заявою [PERSON], яка прийняла спадщину, так як володіла майном померлого (а.с. 32-34). З наданих Липоводолинською райдержнотконторою № 1231/01-16 від 10 жовтня 2016 року відомостей вбачається, що спадкова справа після смерті [PERSON] не заводилась, спадкоємці з заявами не звертались, відомостей про прийняття спадщини спадкоємцями, які відповідно до п.п. 3, 4 ч. 1 ст. 1268 ЦК України вважаються такими, що прийняли спадщину немає, заповіти від імені [PERSON], відповідно до Спадкового реєстру не посвідчувалися (а.с. 31). Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно зясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Відповідно до ст. 1 ЦПК України завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Згідно зі ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Право на спадкування згідно ст. 1223 ЦК України мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини, спадкування здійснюється за законом. Ст. 1270 ЦК України передбачено, що для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Якщо виникнення у особи права на спадкування залежить від неприйняття спадщини або відмови від її прийняття іншими спадкоємцями, строк для прийняття нею спадщини встановлюється у три місяці з моменту неприйняття іншими спадкоємцями спадщини або відмови від її прийняття. Відповідно до ч. 3 ст. 1266 ЦК України племінники спадкодавця спадкують ту частку спадщини, яка належала б за законом їхнім матері, батькові (сестрі, братові спадкодавця), якби вони були живими на час відкриття спадщини. Ч. 3 ст. 1272 ЦК України встановлено, що за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Згідно з п. 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК. При розгляді цих справ слід перевіряти наявність або відсутність спадкової справи стосовно спадкодавця у державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини. Визначаючи спадкоємцеві додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини, суд не повинен вирішувати питання про визнання за ним права на спадщину. Відповідно до ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Судовий розглядом не встановлено, що [PERSON] відповідно до положень ст. 549 Цивільного кодексу УРСР 1963 року прийняла спадщину після смерті свого батька [PERSON], але не оформила її, спадкоємці 1-4 черг після смерті [PERSON] відсутні, третя особа [PERSON] не заперечує проти оформлення спадкових справ після смерті [PERSON] її племінником, а тому суд приходить до висновку що позивач має право на частку у спадщині після смерті тітки за правом представлення в порядку ч. 1 ст. 1266 ЦК України. Зважаючи на те, що [PERSON] є спадкоємцем за правом представлення, про існування спадкового майна у вигляді земельного паю не знав і лише нещодавно дізнався про наявність державного акту, суд вважає поважною причину пропуску позивачем встановленого законом строку прийняття спадщини і такою, що дає підстави для визначення додаткового строку для прийняття спадщини. Тому, зясувавши відсутність інших спадкоємців, відсутність спадкоємців, що відповідно до ч. 1 ст. 1241 ЦК України мають право на обовязкову частку у спадщині померлої, з дотриманням вимог законності та справедливості, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з визначенням позивачу двомісячного додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини після смерті тітки.

Outcome: approved