Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-24 00:00:00

20 березня 2018 року позивач звернувся в суд з даним позовом до відповідача про стягнення заборгованості за кредитним договором в якому зазначає, що відповідно до укладеного договору №б/н від 23 лютого 2010 року відповідач отримала кредит у розмірі 5000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. [PERSON] підтвердила свою згоду на те, що підписана заява разом із «Умовами та правилами надання банківських послуг», «Правилами користування платіжною карткою» затверджених наказом № СП-2010-256 від 06.03.2010 року та «Тарифами банку», які викладені на банківському сайті, складає між нею та банком Договір. Відповідач взяті на себе зобовязання згідно вказаного договору своєчасно не виконала, внаслідок чого станом на 18 лютого 2018 року утворилась заборгованість в сумі 39183,88 грн. Просив суд стягнути із відповідача заборгованість за кредитним договором №б/н від 23 лютого 2010 року в розмірі 39183,88 грн., що складається із заборгованість за кредитом 3901,60 грн., заборгованості по процентам за користування кредитом 30140,19 грн., заборгованості за пенею та комісією 2800,00 грн., заборгованості за штрафами: 500 грн. фіксована частина, 1842,09 грн. процентна складова, а також стягнути судові витрати в розмірі 1762 грн. Представник позивача позовні вимоги підтримала повністю, про що подала відповідну заяву, де просить справу розглянути без її участі, не заперечує щодо винесення заочного рішення по справі. Відповідач позов визнала та пояснила, що дійсно брала кредит у позивача, який на даний час не повернула. Просить застосувати строк позовної давності щодо стягнення пені про що подала відповідну заяву. Суд, заслухавши пояснення відповідача, дослідивши письмові докази, дійшов висновку, що позов підлягає до часткового задоволення. Судом установлено, що 25 лютого 2010 року між публічним акціонерним товариством комерційний банк (далі ПАТ КБ) «ПриватБанк» та [PERSON] був укладений договір шляхом підписання заяви останньою, яка разом із памяткою клієнта, умовами та правилами надання банківських послуг і тарифами становить між відповідачем та банком договір про надання банківських послуг (а.с. а.с. 7-32). Своїм підписом відповідач підтвердила факт надання їй повної інформації про умови кредитування (а.с. 7 зворот). Відповідно до умов вказаного договору [PERSON] отримала кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку. В силу ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно з ч. 1 ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами. У відповідності до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Статтею 627 ЦК України визначено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. У зв'язку з неналежним виконанням відповідачем своїх зобовязань за вказаним кредитним договором від 25 лютого 2010 року у неї утворилася заборгованість перед позивачем, розмір якої, станом на 18 лютого 2018 року згідно розрахунку заборгованості (а.с. а.с. 5-6), становить 39183,88 грн., що складається із заборгованість за кредитом 3901,60 грн., заборгованості по процентам за користування кредитом 30140,19 грн., заборгованості за пенею та комісією 2800,00 грн., заборгованості за штрафами: 500 грн. фіксована частина, 1842,09 грн. процентна складова, а також стягнути судові витрати в розмірі 1762 грн. Відповідач [PERSON] не надала суду доказів, які б спростовували наявність у неї боргу перед позивачем, а тому позовні вимоги про стягнення заборгованості за кредитним договором є обґрунтованими. Щодо застосування строку позовної давності до пені, як того просить відповідач, суд приходить до наступного. Цивільне законодавство передбачає два види позовної давності: загальну і спеціальну. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (ст. 257 ЦК України). Для окремих видів вимог законом встановлена спеціальна позовна давність. В силу ст. 258 ч. 2 п. 1 ЦК України, позовна давність в один рік застосовується, зокрема, до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені). Враховуючи вказані вимоги закону та заяву відповідача про застосування строку позовної давності, пеня підлягає стягненню в розмірі 1100 грн. (2800 грн. (станом на 18.02.2018) 1700 грн. (станом на 28.02.2017). Задовольняючи позов, суд, відповідно до ст. 141 ЦПК України, стягує із відповідача на користь позивача понесені ним і документально підтверджені судові витрати у виді сплаченого судового збору (а.с. 1) пропорційно до задоволеної частини позовних вимог. Враховуючи, що позов задоволено на 95,7% (37483,88 грн. * 100% : 39183,88 грн.), суд стягує із відповідача в користь позивача 1686,20 грн. сплаченого судового збору (1762 грн. * 95,7% : 100%). На підставі наведеного та

Outcome: partial