Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-15 00:00:00

21.12.2018 року позивач [PERSON] звернувся до суду з позовними вимогами, якими просить визнати за ним в порядку спадкування право власності на: житловий будинок з господарськими будівлями та надвірними спорудами, розташований за адресою: [ADDRESS] ; земельну ділянку площею 4,04 га, яка розташована на території Суворовської селищної ради Ізмаїльського району Одеської області, передана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (Державний акт на право приватної власності на землю серії Р1 №489093, виданий 19.09.2001 року, зареєстрований в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №10-01-41); земельну ділянку площею 4,04 га, яка розташована на території Суворовської селищної ради Ізмаїльського району Одеської області, передана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (Державний акт на право приватної власності на землю серії Р1 №489091, виданий 19.09.2001 року, зареєстрований в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №10-01-40); земельну ділянку площею 1,00 га, яка розташована на території Суворовської селищної ради Ізмаїльського району Одеської області, передана для ведення особистого селянського господарства (Державний акт на право власності на земельну ділянку серії ОД № 005712, виданий 22.01.2004 року, зареєстрований в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за №10-01-201, кадастровий номер земельної ділянки 5122055400:01:003:0005). Свої вимоги позивач мотивує тим, що [INFO] помер [PERSON] . Після його смерті відкрилась спадщина на спадкове майно, до якого входить земельна ділянка площею 1,00 га, яка розташована на території Суворовської селищної ради Ізмаїльського району Одеської області, передана для ведення особистого селянського господарства (Державний акт на право власності на земельну ділянку серії ОД № 005712, виданий 22.01.2004 року, зареєстрований в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за №10-01-201, кадастровий номер земельної ділянки 5122055400:01:003:0005). Спадкоємцями за законом першої черги являються дружина [PERSON] , син [PERSON] , які прийняли спадщину шляхом спільного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини. [INFO] помер [PERSON] . Після його смерті відкрилась спадщина на спадкове майно до якого входить житловий будинок з господарськими будівлями та надвірними спорудами, розташований за адресою: [ADDRESS] , земельна ділянка площею 4,04 га, яка розташована на території Суворовської селищної ради Ізмаїльського району Одеської області, передана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (Державний акт на право приватної власності на землю серії Р1 №489091, виданий 19.09.2001 року, зареєстрований в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №10-01-40). Спадщину прийняв спадкоємець першої черги за правом представлення онук спадкодавця [PERSON] , який проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, і таким чином прийняв спадщину. [INFO] померла [PERSON] , після її смерті відкрилась спадщина на спадкове майно до якої входить земельна ділянка площею 4,04 га, яка розташована на території Суворовської селищної ради Ізмаїльського району Одеської області, передана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (Державний акт на право приватної власності на землю серії Р1 №489093, виданий 19.09.2001 року, зареєстрований в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №10-01-41). Спадщину прийняв спадкоємець першої черги - син [PERSON] . При зверненні до нотаріуса для отримання свідоцтва про право власності на спадщину позивачу було відмовлено. Позивач в судове засідання не з`явився, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, підтримав заявлені позовні вимоги та наполягав на їх задоволенні. Представник відповідача в судове засідання не з`явився, надав до суду заяву, якою позовні вимоги визнав та просить справу розглянути за його відсутністю. Дослідивши матеріали справи, допитавши свідків, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України - кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно до ч. 1 ст. 5 ЦПК України - здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Пунктом 1 частини 2 статті 16 ЦК України визначено, що способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права. Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України - кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Статтею 76\~ЦПК України\~визначено,\~що доказами\~є будь-які\~дані,\~на підставі\~яких суд\~встановлює наявність\~або відсутність\~обставин (фактів),\~що обґрунтовують\~вимоги і\~заперечення учасників\~справи,\~та інших\~обставин,\~які мають\~значення для\~вирішення справи. Ці\~дані встановлюються\~такими засобами: письмовими,\~речовими і\~електронними доказами; висновками\~експертів; показаннями свідків. Судом встановлено, що [PERSON] належить земельна ділянка площею 1,00 га, яка розташована на території Суворовської селищної ради Ізмаїльського району Одеської області, передана для ведення особистого селянського господарства, на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ОД № 005712, виданого 22.01.2004 року, зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за №10-01-201, кадастровий номер земельної ділянки 5122055400:01:003:0005. Згідно до ст. 1216 ЦК України спадкування є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Частиною 1 статті 1220 ЦК України встановлено, що спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Відповідно до свідоцтва про смерть серії [NUMBER] виданого 06.04.2005 року, [PERSON] помер [INFO] . Після смерті [PERSON] , згідно ст.1220 ЦК України, відкрилася спадщина на спадкове майно, до якої входить земельна ділянка площею 1,00 га, яка розташована на території Суворовської селищної ради Ізмаїльського району Одеської області, передана для ведення особистого селянського господарства. Статтею 1217 ЦК України визначено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно ч. 1 ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Частиною 1 статті 1225 ЦК України визначено, що право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Відповідно до ч. 2 ст. 1223 ЦК України у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Відповідно до інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (заповіти/ спадкові договори) інформація про заповіт, складений та посвідчений від імені [PERSON] померлого [INFO] відсутня. Згідно ч. 1 ст. 1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Спадкоємцями за законом першої черги відповідно до ст. 1261 ЦК України після смерті [PERSON] являються дружина [PERSON] , що підтверджено свідоцтвом про одруження серії [NUMBER] від 07.08.1956 року та син [PERSON] , що підтверджено свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 24.02.1967 року. Згідно до ч. 1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Встановлено, що спадкоємці на час відкриття спадщини постійно проживали разом із спадкодавцем, тобто вважаються такими, які прийняли спадщину. Відповідно до свідоцтва про смерть серії [NUMBER] виданого 11.12.2008 року, [PERSON] помер [INFO] . Після смерті [PERSON] , згідно ст.1220 ЦК України, відкрилася спадщина на спадкове майно, до якої входить житловий будинок з господарськими будівлями та надвірними спорудами, розташований за адресою: [ADDRESS] , земельна ділянка площею 4,04 га, яка розташована на території Суворовської селищної ради Ізмаїльського району Одеської області, передана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (Державний акт на право приватної власності на землю серії Р1 №489091, виданий 19.09.2001 року, зареєстрований в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №10-01-40). Відповідно до інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (заповіти/ спадкові договори) інформація про заповіт, складений та посвідчений від імені [PERSON] , померлого [INFO] відсутня. Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Згідно ч. 1 ст. 1266 ЦК України внуки, правнуки спадкодавця спадкують ту частку спадщини, яка належала б за законом їхнім матері, батькові, бабі, дідові, якби вони були живими на час відкриття спадщини. Спадкоємцями за законом першої черги відповідно до ст. 1261 ЦК України після смерті [PERSON] являється онук [PERSON] , що підтверджено свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 24.02.1967 року та свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 15.06.1954 року. Встановлено, що [PERSON] на час відкриття спадщини постійно проживав разом із спадкодавцем, тобто вважається таким, який прийняв спадщину. Відповідно до свідоцтва про смерть серії [NUMBER] виданого 19.03.2013 року, [PERSON] померла [INFO] . Після смерті [PERSON] , згідно ст.1220 ЦК України, відкрилася спадщина на спадкове майно, до якої входить земельна ділянка площею 4,04 га, яка розташована на території Суворовської селищної ради Ізмаїльського району Одеської області, передана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (Державний акт на право приватної власності на землю серії Р1 №489093, виданий 19.09.2001 року, зареєстрований в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №10-01-41) та 1/2 частка земельної ділянки площею 1,00 га, яка розташована на території Суворовської селищної ради Ізмаїльського району Одеської області, передана для ведення особистого селянського господарства (Державний акт на право власності на земельну ділянку серії ОД № 005712, виданий 22.01.2004 року, зареєстрований в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за №10-01-201, кадастровий номер земельної ділянки 5122055400:01:003:0005). Відповідно до інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (заповіти/ спадкові договори) інформація про заповіт, складений та посвідчений від імені [PERSON] померлої [INFO] відсутня. Згідно ч. 1 ст. 1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Спадкоємцем за законом першої черги відповідно до ст. 1261 ЦК України після смерті [PERSON] являється син [PERSON] , що підтверджено свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 24.02.1967 року. Встановлено, що спадкоємці на час відкриття спадщини постійно проживали разом із спадкодавцем, тобто вважаються такими, які прийняли спадщину. Письмовою відповіддю нотаріуса, позивачу було роз`яснено про неможливість видати свідоцтва про право на спадщину. Дослідивши матеріали справи, та приймаючи до уваги, що оформлення спадщини в нотаріальному порядку неможливе, іншим (крім судового) шляхом захистити права позивача неможливо, суд приходить до висновку про обґрунтованість заявлених позивачем вимог про визнання права власності на спадкове майно та право позивача на спадщину таким, що підлягає захисту на підставі\~ст. 16 ЦК України, в зв`язку з чим задовольняє позов. На підставі викладеного,

Outcome: approved