Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-17 00:00:00

20.01.2016 року позивач [PERSON] звернулася до суду із позовом до відповідача, в якому просить розірвати шлюб, укладений між нею та [PERSON], який зареєстровано 17.06.2006 року у Вигодянській сільській раді Біляївського району Одеської області, актовий запис № 14. Позивач вказує, що збереження сім'ї є неможливим, протягом останніх півтора роки вона знаходиться на стаціонарному лікуванні, отримала ІІ групу інвалідності, будь-які стосунки з відповідачем не підтримує, а збереження таких відносин негативно позначеться на відносинах з її сином від поперднього шлюбу. До судового засідання позивач [PERSON] не з'явилася, повідомлялася належним чином, разом з позовними вимогами [PERSON] вказала, що просить справу розглядати без її участі. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги визнав, проти розірвання шлюбу не заперечує. При цьому відповідач пояснив, що від шлюбу у сторін дітей немає, а у позивача є син [PERSON] від першого шлюбу, також повідомив, що заперечує проти надання строку для примирення. Вислухавши відповідача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Як встановлено у судовому засіданні, 17.06.2006 року [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб, який зареєстрований у Вигодянській сільській раді Біляївського району Одеської області, актовий запис № 14, що слідує із свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] /а.с. 8/. Судом встановлено, що у сторін від шлюбу спільних дітей немає. Однак, у позивача є син - [PERSON], [INFO], про що свідчить досліджене судом свідоцтво про народження серії [NUMBER] /а.с. 6/. Шлюб у сторін носить формальний характер, подружні стосунки між ними не підтримуються понад півтора роки, спільного господарства сторони на теперішній час не ведуть, спорів стосовно поділу спільного майна на теперішній час сторони не заявляють. Згідно з ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Загальна декларація прав людини у ч. 2 ст. 16 містить положення, за яким шлюб може укладатися тільки при вільній і повній згоді сторін, що одружуються, а за ст. 23 Міжнародного пакту про громадянські і політичні права, жоден шлюб не може бути укладений без вільної і цілковитої згоди тих, що одружуються. За аналогією можливо зробити висновок, що й подальше існування сім'ї як добровільного союзу у разі відсутності добровільної згоди чоловіка чи жінки на такий союз - сім'ю - шлюб, не може мати місце, а також, приймаючи бажання й право одного з них розірвати шлюб не може бути незаконно порушене або одного з подружжя не можливо насильно, без його волі змусити перебувати у таких зареєстрованих як шлюб відносинах. За таких обставин, з урахуванням того факту, що відповідач визнав позовні вимоги та просить позов задовольнити, суд вважає, що вимоги позивача підлягають задоволенню, так як обґрунтовані та доведені. Відповідно до ст. ст. 79, 88 ЦПК України судові витрати підлягають стягненню з відповідача. Частиною 3 ст. 88 ЦПК України передбачено, що якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Судом досліджено довідку до акту МСЕК серії 10 ААВ № 749345, з якої слідує, що позивачу [PERSON] встановлено ІІ групу інвалідності. Таким чином, суд приходить до висновку, що судовий збір підлягає стягненню з відповідача.

Outcome: approved