Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-15 00:00:00

20 квітня 2017 року [PERSON] звернулась до суду з позовом про визнання [PERSON] таким, що втратив право користування житловим приміщенням будинку № 5 по вул. Водопійна (Комінтерна) в м. Миколаєві. Свої вимоги мотивувала тим, що відповідач, хоча і зареєстрований за вказаною адресою, проте тривалий час не проживає, не бере участі в утриманні житла, не сплачує комунальні послуги. Також, позивач зазначала, що реєстрація відповідача у будинку не дає її можливості реалізовувати своє право власності належним чином. Згідно ч.5 ст.279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. Клопотань від учасників справи про проведення судового засідання з повідомленнями (викликом) сторін не надходило, відтак суд вважає за можливе розглянути цивільну справу без участі сторін. Дослідивши надані докази, суд встановив наступне. Житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами № 5 по вул. Водопійна (Комінтерна) в м. Миколаєві належить на підставі Свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого державним нотаріусом Другої миколаївської державної нотаріальної контори Миколаївської області [PERSON] за № 4-246 від 30.05.2016 року належить [PERSON], [PERSON] та [PERSON] - по 1/3 частині кожному. Згідно Довідки виданої ЖКП ММР «Південь» ЖЕК № 14 за вих. № 938 від 28.03.2017 р. за адресою: м. Миколаїв, вул. Водопійна (Комінтерна) 5 зареєстровані: позивач [PERSON], її донька - [PERSON], її син [PERSON], онук [PERSON], а також відповідач по справі [PERSON]. Відповідно до акту про не проживання, складеного працівниками ЖКП ММР «Південь» ЖЕК № 14 та посвідченого підписами сусідів [PERSON], [PERSON] та [PERSON], відповідач [PERSON] не проживає вищезазначеному будинку з 1992 року. Згідно ст. 317 ЦК України власникові належить права володіння, користування та розпорядження майном. Гарантуючи захист права власності, передбачене ст. 41 Конституції України, закон надає власнику право вимагати усунення будь-яких порушень його права, хоч би ці порушення і не були поєднані з позбавленням володіння. Способи захисту права власності передбачені нормами ст.ст. 16, 386, 391 ЦК України. На підставі ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Обєктом власності особи може бути, зокрема, житло житловий будинок, садиба, квартира, інше житлове приміщення, призначені та придатні для проживання в них (ст.ст. 379, 380 ЦК ). Права власника житлового будинку, квартири визначені ст. 383 ЦК та ст. 150 ЖК, які передбачають право власника використовувати житло для власного проживання, проживання членів сімї, інших осіб і розпоряджатись своїм житлом на власний розсуд. Обмеження чи втручання в право власника можливе лише з підстав, передбачених законом. Враховуючи вищенаведене суд вважає, що вимоги позивача про визнання відповідача таким, що втратив право користування житловим приміщенням кімнати обґрунтовані та підлягають задоволенню.

Outcome: approved