Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-01 00:00:00

1. Щодо позову. 1.1. Відповідно до позовної заяви, 16.06.2015р. в ході проведення працівниками ХМВЕ рейду за адресою м.Херсон, вул.17 Текстильна, 37 було встановлено факт безоблікового користування електричною енергією, шляхом самовільного підключення фазного і нульового проводів з розривом живлячих проводів на внутрішньо будинкову мережу, тобто електроенергія споживається, однак приладом обліку не враховується. Позивач зазначає, що відповідач таким чином споживала електричну енергію, проте не оплачувала її, в результаті чого постачальнику електроенергії завдано матеріальних збитків, розмір яких складає 16738,18грн. У звязку з наведеним, позивач просить суд стягнути з відповідача на користь ПАТ «ЕК «Херсонобленерго» вказану суму збитків та судові витрати. 1.2. Ухвалою Дніпровського районного суду м.Херсона від 17.02.2016р. замінено первісного відповідача у справі - [PERSON] на належних [PERSON] та [PERSON] 1.3. Представник позивача за довіреністю [PERSON] надала суду заяву, якою просила справу розглянути без її участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Також надала згоду на ухвалення заочного рішення, на підставі чого суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст.224 ЦПК України. 2. Щодо позиції відповідача та пояснення інших осіб. 2.1. Відповідачі в судове засідання не зявилися, про місце та час розгляду справи повідомлені належним чином, про причину неявки суд не повідомили, заяв про розгляд справи за їхньої відсутності на адресу суду не надходило. 3. Щодо встановлених обставин та інших доказів. 3.1. ПАТ «ЕК «Херсонобленерго» надає послуги з постачання електроенергії за адресою м.Херсон, вул.17-а Текстильна, 37. 3.2. Вказані послуги надаються позивачем згідно особового рахунку №0461082, оформленого на імя [PERSON] 3.3. Житловий будинок №37 по вул.17-й Текстильній у м.Херсоні знаходиться у спільній частковій власності, а саме 1/2 частина будинку належить [PERSON], 15.02.1966р.н. на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого 29.12.2003р. Першою Херсонською державною нотаріальною конторою, за р.№3-5919, інша 1/2 частина - належить [PERSON], 13.06.1952р.н. на підставі рішення Дніпровського районного суду м.Херсона від 09.10.2008р. по справі №2-2370/08, що підтверджується Інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно від 03.02.2016р. 3.3. 16.06.2015р. в ході проведення працівниками ХМВЕ рейду за адресою м.Херсон, вул.17 Текстильна, 37 встановлено факт порушення п.42,48 Правил користування електричною енергією, а саме самовільного підключення до мереж ПАТ «ЕК «Херсонобленерго» з порушенням схеми обліку (підключення фазного і нульового проводів з розривом живлячих проводів на даховому приміщенні на без облікову розетку), про що було складено Акт про порушення № 227468 від 16.06.2015р. 3.4. Електроенергія споживалася, однак приладом обліку не враховувалася. 3.5. На підставі складеного акту та відповідно до Методики визначення обсягу вартості електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення споживачами правил користування електричною енергією (п.3.1.(5), позивачем були проведені розрахунки вартості не облікованої електричної енергії. 3.6. Згідно розрахунку збитків по акту «Акт про порушення ПКЕЕН» №227468 від 16.06.2015р., сума збитків складає 16738,18грн., яка розрахована позивачем не менше ніж 8 годин на добу, із розрахунку 657 днів в період з 28.08.2013р. по 16.06.2015р. (день усунення порушення), номінальна пропускна потужність прихованої проводки становить 5,28 кВт, за тарифом, який діяв у період за який проводився розрахунок завданих збитків. 3.7. На час розгляду справи вартість не облікованої електричної енергії, нарахованої внаслідок порушення правил користування електричною енергією, позивачу не відшкодована. 3.8. Позивачем не надано доказів існування договірних відносин з відповідачами щодо надання ПАТ «ЕК «Херсонобленерго» послуг з постачання електроенергії за адресою м.Херсон, вул.17-а Текстильна, 37. 4. Щодо правовідносин. 4.1. Відповідно до ст.10 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. 4.2. Частинами 1 та 2 ст.11 ЦПК України передбачено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. 4.3. Відповідно до ст.60 ЦПК України, кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених ст.61 ЦПК України. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. 4.4. Відповідно до п.3 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 18.12.2009р. № 14 «Про судове рішення у цивільній справі», відповідно до положень ст.ст.10,11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи в межах заявлених позивачем вимог та зазначених і доведених ним обставин. 4.5. Відповідно до ст.19 Конституції України, ст.1,10 ЦПК України вийти за межі заявлених позовних вимог(вирішити незаявлену позовну вимогу, задовольнити вимогу позивача у більшому розмірі, ніж було заявлено) суд має право у випадках, прямо передбачених законом. 4.6. Відповідно до ч.1 ст.509 ЦК України, зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (божник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитору) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Частиною другою цієї статті зазначено, що зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. 4.7. Відповідно до ст.526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. 4.8. Відповідно до ч.2 ст.11 ЦК України, однією з підстав виникнення цивільних прав та обовязків, зокрема є договори та інші правочини. 4.9. Відповідно до Правил користування електричною енергією, затверджених Постановою НКРЕ від 31.07.1996р. №28, які регулюють взаємовідносини, які виникають в процесі продажу і купівлі електричної енергії між виробниками або постачальниками електричної енергії та споживачами (на роздрібному ринку електричної енергії), визначено поняття договору про постачання електричної енергії, що є домовленість двох сторін (постачальник електричної енергії за регульованим тарифом і споживач), що є документом певної форми, який встановлює зміст та регулює правовідносини між сторонами під час продажу постачальником за регульованим тарифом електричної енергії споживачу за тарифами, які регулюються відповідно до законодавства України. 4.10. Відповідно до ст.1166 ЦК України встановлено, що майнова шкода, завдана діями особистим немайновим правам юридичної особи, а також шкода, завдана майну юридичної особи, відшкодовується у повному обсязі особою, яка її завдала. 5. Щодо мотивів, порушених прав, свобод чи інтересів. 5.1. Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, закріплено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру. Оскільки позивач надає послуги з постачання електроенергії за адресою м.Херсон, вул.17-а Текстильна, 37, однак електроенергія споживалася з порушенням правил користування електричною енергією, чим було завдано шкоду майну позивача, суд прийшов до висновку про наявність порушеного права позивача. В ході розгляду справи судом встановлено, що житловий будинок, за адресою якого ПАТ «ЕК «Херсонобленерго» надає послуги з постачання електроенергії належить на праві спільної часткової власності відповідачам [PERSON] та [PERSON], проте - особовий рахунок, згідно якого надаються вказані послуги оформлений на імя [PERSON] Водночас, позивачем не надано доказів існування договірних правовідносин між ПАТ «ЕК «Херсонобленерго», як постачальником електроенергії та відповідачами, як споживачами під час продажу постачальником за регульованим тарифом електричної енергії споживачу за тарифами, які регулюються відповідно до законодавства України. Таким чином, оскільки позивачем не надано суду договір про постачання електричної енергії, укладеного між сторонами, що є підставою для виникнення цивільних прав та обовязків, зокрема відшкодування матеріальної шкоди, суд прийшов до висновку про необхідність відмовити в задоволенні позову у звязку з необґрунтованістю позовних вимог.

Outcome: dismissed