Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-21 00:00:00

20.02.2018 позивач звернулась до Бориспільського міськрайонного суду Київської області з вище зазначеним позовом про стягнення з відповідача [PERSON] аліменти на її користь на утримання сина [PERSON], [INFO], в розмірі 1/2 частини його заробітку щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення дитиною повноліття (а.с.1-2). В підготовчому засіданні позивач [PERSON] уточнила, що, коли подавала позов, не знала про те, що мінімальний розмір аліментів має бути не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідач [PERSON] в підготовчому засіданні позов визнав повністю, вважав можливим ухвалити рішення в підготовчому засіданні, в тому числі визнає, що розмір аліментів , який буде стягуватись за рішенням суду має бути не менший ніж 50% прожиткового мінімум для дитини відповідного віку. Пільг щодо сплати судового збору не має. Заслухавши думку сторін, дослідивши матеріали цивільної справи, суд прийшов до висновку, що є усі підстави для прийняття визнання позову відповідачем, та задоволення позовних вимог, оскільки це не порушує прав та законних інтересів інших осіб та не суперечить чинному законодавству. Так, з долучених до позовної заяви документів встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 04 листопада 2011 року, шлюб зареєстровано у Відділі реєстрації актів цивільного стані Печерського районного управління юстиції у м.Києві, актовий запис №1774, що підтверджується Свідоцтвом про шлюб серії І-БК №182928 від 04 листопада 2011 року (а.с.7). Від шлюбу сторони мають малолітнього сина [PERSON], [INFO], що підтверджується Свідоцтвом про народження серії І-Б №303439, виданим 20 квітня 2012 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Голосіївського районного управління юстиції у м. Києві (а.с.3). Згідно з довідкою, виданою ЖКГ-2 «135 Домобудівельний комбінат» ДП Міністерства оборони України «Укрвійськбуд» №22 від 20 лютого 2017 року (а.с.8) [PERSON] проживає без реєстрації разом із [PERSON], [INFO], зареєстрованою з 07.08.2013. Та обставина, що малолітній син сторін знаходяться на утриманні позивача та проживає разом з нею, відповідачем не оспорюється. Згідно з вимогами ст. 141 Сімейного кодексу України мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини. Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України батьки повинні утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За змістом ч. 1 та 2 ст. 182 Сімейного кодексу України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ч. 3 ст. 181 Сімейного кодексу України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що відповідно до вище вказаних вимог чинного законодавства позивач має право на отримання від відповідача аліментів на малолітнього сина, а відповідач, за своїм сімейним та матеріальним станом, який є особою працездатного віку, повністю визнав заявлені позовні вимоги, може сплачувати аліменти в визначеному позивачем розмірі. Судові витрати по даній справі складає судовий збір в сумі 704 гривні, від сплати якого позивач звільнена при зверненні з позовом до суду, в звязку з цим судові витрати відповідно до вимог ст. 141ЦПК України підлягають стягненню з відповідача на користь держави. Відповідно до вимог пункту 1 частини 1 статті 430 ЦПК України суд зобовязаний допустити негайне виконання рішення про стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць. На підставі викладеного,

Outcome: approved