Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-11 00:00:00

21 грудня 2015 року до суду надійшла заява [PERSON] про встановлення факту смерті в певний час фізичної особи [PERSON], в якій заявник зазначила, що 16 серпня 2015 року її мати [PERSON], [INFO], померла у м. Макіївка Донецької області та була похована у вказаному населеному пункті, тобто на тимчасово неконтрольованій території України. Заявнику було видано лікарське свідоцтво про смерть [PERSON] та за отриманням свідоцтва про смерть на тимчасово окупованій території заявниця не зверталася у зв*язку із припиненням доступу до деяких реєстрів інформаційної системи Мінюсту України на вказаній території. У звязку з тим, що вищевказаний медичний документ про смерть виданий закладом охорони здоров*я на тимчасово непідконтрольній державі Україна території, є недійсним та не створює юридичних наслідків, заявниця позбавлена можливості підтвердити смерть своєї матері у встановленому законом порядку та не може вступити у права наслідування після смерті [PERSON] Заявник [PERSON] у судове засідання не з*явилася, надавши заяву про розгляд справи за її відсутності, заяву підтримує (а.с. 34). Представник заінтересованої особи Відділу державної реєстрації актів цивільного стану по місту Костянтинівська Костянтинівського міськрайонного управління юстиції в Донецькій області, у судове засідання не зявився, надавши заяву про розгляд справи за його відсутності (а.с. 21). Свідок [PERSON] у судовому засіданні суду пояснив, що особисто знайомий із заявницею у справі та її сім*єю, так як з 2004 року працював у м. Донецьку та винаймав житло у м. Маківці Донецької області по сусідству з місцем проживання заявниці [PERSON], з якою в нього дотепер збереглися дружні відносини та вони продовжують спілкуватися. Свідку відомо, що мати заявниці [PERSON], померла 16 серпня 2015 року у м. Макіївка Донецької області, про що він дізнався в день її смерті від заявниці та була похована у даному населеному пункті. З*ясувавши позицію заявника та заінтересованої особи, допитавши свідка, дослідивши обставини справи та перевіривши їх доказами, суд встановив такі факти та відповідні їм правовідносини. Заявниця [PERSON], [INFO], зареєстрована за адресою: [INFO] (а.с. 3-5). Згідно копії свідоцтва про народження (а.с. 6) батьком заявниці є [PERSON], матір*ю [PERSON]. [PERSON] відповідно до довідки УСЗН Костянтинівської міської ради Донецької області від 27 листопада 2014 року (а.с. 13), значилася переміщеною з тимчасово окупованої території особою, що відповідно до ст. 4 Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб» взято на облік за адресою: м. Костянтинівка Донецької області, пл. Побєди, 21-67. 16 серпня 2015 року [PERSON] померла у м. Макіївка Донецької області, тобто, на тимчасово неконтрольованій території України, що підтвердив у судовому засіданні свідок [PERSON] Як вбачається з відповіді відділу ДРАЦС по Костянтинівському району Костянтинівського МРУЮ у Донецькій області № 1724/03.2-35 від 17 грудня 2015 року (а.с. 8), на заяву [PERSON] надано розяснення щодо підстав для проведення державної реєстрації смерті фізичної особи. Відповідно до п.8 ч.1 ст. 256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. Відповідно до ст. 2 Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб» Україна в особі своїх державних органів, зокрема і судів, вживає всіх можливих заходів, у тому числі щодо захисту та дотримання прав і свобод внутрішньо переміщених осіб. Згідно з п.11 ч.1 ст. 9 вищевказаного закону внутрішньо переміщена особа має право на проведення державної реєстрації актів цивільного стану, внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання за місцем перебування. Відповідно до\~ст.17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану», державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі: документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоровя або судово-медичною установою; рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою. Відповідно до абзацу першого п. 13 постанови Пленуму ВСУ від 31 березня 1995 року № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» з наступними змінами та доповненнями, заяви про встановлення факту смерті особи в певний час приймаються до провадження суду і розглядаються за умови подання заявниками документів про відмову органів реєстрації актів громадянського стану в реєстрації події смерті. Заявник зобовязаний обґрунтувати свою заяву посиланнями на докази, що достовірно свідчать про смерть особи у певний час і за певних обставин. Приймаючи до уваги викладене, суд дійшов висновку про наявність достатніх підстав для встановлення факту смерті особи в певний час на тимчасово неконтрольованій території України, оскільки в судовому засіданні знайшов своє підтвердження факт смерті [PERSON] 16 серпня 2015 року, що мало місце у м. Макіївка Донецької області, Україна. Встановлення даного факту необхідно заявниці [PERSON] для можливості оформлення права на спадщину, що відкрилася після смерті [PERSON] Іншим шляхом встановити цей факт неможливо, про що заявнику роз*яснено у відповіді відділу ДРАЦС по Костянтинівському району Костянтинівського МРУЮ у Донецькій області № 1724/03.2-35 від 17 грудня 2015 року (а.с. 8). Тому, суд вважає за необхідне задовольнити заяву та встановити факт смерті [PERSON], [INFO] в с. Велика Павлівка Полтавської області, яка була на час смерті зареєстрована за адресою: [INFO] (а.с. 13) - у м. Макіївка Донецької області 16 серпня 2015 року. Оскільки заявниця [PERSON] в силу п. 10 ч.1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» звільнена від сплати судового збору, з врахуванням вимог ч. 7 ст. 235 ЦПК України судові витрати у справі слід покласти на рахунок держави.\~

Outcome: approved