Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-02 00:00:00

1. Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача. У січні 2020 року позивачі [PERSON] та [PERSON] звернулися до суду із позовом до [PERSON] про усунення перешкод в користуванні будинком шляхом виселення, в обґрунтування якого вказали, що відповідно до договору дарування вони є власниками нерухомого майна, що складається з цегляного садового будинку загальною площею 106,2 кв.м., цегляного гаража з літньою кухнею та земельна ділянка з кадастровим номером 6810100000:34:001:3180 для індивідуального будівництва, площею 0,07 га, які розташовані за адресою садівниче товариство «Берізка» у м. Хмельницький. В будинку станом на момент звернення до суду проживає відповідач, [PERSON] , що не є членом сім`ї власників будинку, є для них сторонньою особою. Договору найму відповідачка з ними не укладала, за вказаною адресою фактично не проживає. У вересні 2019 року [PERSON] з сином та невісткою виїхали з садового будинку, забравши всю побутову техніку та частину речей, залишивши замкненими на ключ кімнати в будинку та сам будинок. Будинок стоїть без опалення, руйнується, а власники будинку позбавлені можливості володіти, користуватися та розпоряджатися своєю власністю Добровільно звільнити будинок від речей відмовляється, платити за проживання в будинку не вносить. Просить усунути перешкоди у володінні, користуванні та розпорядженні будинком, гаража з літньою кухнею та земельною ділянки. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала та просить їх задовольнити із викладених у заяві підстав. Відповідач та її представник в судове засідання не з`явились, повідомлені про час і місце розгляду справи належним чином. Представник відповідача подав суду заяву про розгляд справи за його відсутності. 2. Заяви, клопотання, інші процесуальні дії у справі. Ухвалою судді від 17 січня 2020 року позовну заяву [PERSON] та [PERSON] залишено без руху для усунення недоліків позовної заяви. Ухвалою судді від 28 січня 2020 року відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження. Ухвалою суду від 01 лютого 2021 року відмовлено представнику відповідача в задоволенні клопотання про зупинення провадження у справі. Ухвалою суду від 01 лютого 2021 року закрито підготовче провадження та справу призначено до розгляду по суті. 26.10.2021 року ухвалено рішення у справі. 3. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин. Суд, заслухавши доводи представника позивача, перевіривши матеріали справи доказами, встановив наступні обставини справи та відповідні їм правовідносини. Позивачі звернулися до суду з позовом до [PERSON] про усунення перешкод в користуванні будинком та виселення її з нього, оскільки вони є його власниками, а відповідач закрила кімнату та зберігає в ній свої речі, кімната тривалий час не опалюється та руйнується належне їм на праві власності майно. Судом достовірно установлено, що 10 жовтня 2019 року було укладено договір дарування, який посвідчено приватним нотаріусом Хмельницького міського нотаріального округу Кот М.О., згідно умов якого [PERSON] подарував, а [PERSON] та [PERSON] прийняли в дар садовий будинок, що знаходиться в садівничому товаристві «Берізка», м. Хмельницький, на земельній ділянці загальною площею 0.07 га з кадастровим номером 6810100000:34:001:3180. Нерухоме майно складається з об`єктів: літера А-1 - цегляний садовий будинок, загальною площею 106.2 кв.м. та цегляного гаража з літньою кухнею - літер Б. Постановою Хмельницького апеляційного суду від 19 вересня 2019 року рішення Хмельницького міськрайонного суду від 22 квітня 2019 року ск5асовано та ухвалено нове рішення, яким в позові [PERSON] про визнання спільною сумісною власністю садового будинку, загальною площею 58.2 кв.м. з господарськими спорудами, що знаходиться в садівничому товаристві «Берізка», визнання за [PERSON] права власності на одну другу частину садового будинку загальною площею 58.2 кв..м. з господарськими будівлями відмовлено. Постановою Хмельницького апеляційного суду від 20 січня 2021 року рішення Хмельницького міськрайонного суду від 12 жовтня 2020 року скасовано та ухвалено нове рішення яким у позові [PERSON] до [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] про визнання недійсним договору дарування садового будинку, визнання нерухомого майна спільною сумісною власністю та визнання права власності на одну другу частину садового 4. Оцінка аргументів учасників справи та доводів щодо порушення прав, застосовані норми права. В своїх заявах, і в судовому засіданні позивачі зазначають, що відповідач [PERSON] не бажає в добровільному порядку звільнити садовий будинок від частини речей які зберігає в ньому незаконно, закрила кімнати будинку н ключ, що позбавляє позивачів користуватись належним їм будинком, вони не можуть реалізувати свого права користування, володіння та розпорядження власним нерухомим майном через протидію з боку відповідачки, яка тривалий час чинить перешкоди. На таку позицію відповідач та її представник у відзиві на позов зазначають, що [PERSON] час від часу проживала у спірному будинку до 02.01.2020 року, проте позивачі самі не бажають сплачувати послуги газопостачання, мають доступ до котла, який знаходиться на 1 поверсі будинку. Дійсно кімната замкнена, але [PERSON] поламав замок і відкрити його без зламу неможливо, у зв`язку із чим вона не має доступу до власних речей. Власник має право вимагати від осіб, які не є членами його сім`ї, а також не відносяться до кола осіб, які постійно проживають разом з ним і ведуть з ним спільне господарство, усунення порушень свого права власності у будь-який час. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] не проживає в садовому будинку, права власності на нього не має, зберігає власні речі у ньому, чого сама не заперечує, факт не проживання [PERSON] в будинку та створення перешкод власникам шляхом зберігання речей у кімнаті будинку на другому та мансардному поверхах підтвердили свідки [PERSON] та [PERSON] . Такий факт об`єктивно підтверджується актами від 27 січня, 03 лютого, 25 липня та 08 жовтня 2021 року. Окрім того з наданих позивачами світлин видно, що будинок руйнується, тому з означених підстав позов підлягає задоволенню. Суд встановив наявність перешкод власникам нерухомого майна, їх права є порушеними та підлягають захисту. 5. Норми права, які застосував суд та які підлягають застосуванню. Статтею 41 Конституції України встановлено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Використання власності не може завдавати шкоди правам, свободам та гідності громадян, інтересам суспільства, погіршувати екологічну ситуацію і природні якості землі.нню Статтею 15 ЦК України встановлено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Отже, стаття 15 ЦК України визначає об`єктом захисту порушене, невизнане або оспорюване право чи цивільний інтерес. Порушення права пов`язане з позбавленням його володільця можливості здійснити (реалізувати) своє право повністю або частково. При оспорюванні або невизнанні права виникає невизначеність у праві, викликана поведінкою іншої особи. Таким чином, порушення, невизнання або оспорювання суб`єктивного права є підставою для звернення особи до суду за захистом цього права із застосуванням відповідного способу захисту. Статтею 8 Конвенції закріплено, що кожен має право на повагу до свого приватного і сімейного життя, до свого житла і кореспонденції. Органи державної влади не можуть втручатись у здійснення цього права, за винятком випадків, коли втручання здійснюється згідно із законом і є необхідним у демократичному суспільстві в інтересах національної та громадської безпеки чи економічного добробуту країни, для запобігання заворушенням чи злочинам, для захисту здоров`я чи моралі або для захисту прав і свобод інших осіб. Правова позиція ЄСПЛ відповідно до пункту 1 статті 8 Конвенції гарантує кожній особі крім інших прав право на повагу до її житла. Воно охоплює насамперед право займати житло, не бути виселеною чи позбавленою свого житла. Статтею 317 ЦК України передбачено, що власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місце знаходження майна. Відповідно до частин першої, другої статті 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. При здійсненні своїх прав та виконанні обов`язків власник зобов`язаний додержуватися моральних засад суспільства. Згідно із частиною першою статті 383 ЦК України власник житлового будинку має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім`ї, інших осіб. Положеннями статті 391 ЦК України передбачено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. 6. Судові витрати. Відповідно до вимог статті 141 ЦПК України судовий збір підлягає стягненню з [PERSON] на користь позивачів по 810,8 грн. кожній. На підставі наведеного та

Outcome: approved