Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-10 00:00:00

1. Короткий зміст доводів пред`явленого позову. 1.1. [PERSON] звернувся до суду з вказаним позовом та посилається на те, що 16 жовтня 2012 року він позичив [PERSON] грошові кошти в розмірі 67940 гривень 50 копійок. Відповідач зобов`язався повернути таку ж суму грошових коштів до 16 жовтня 2013 року. В договорі позики сторони обумовили, що з метою забезпечення виконання грошового зобов`язання з повернення позики [PERSON] передала в іпотеку земельну ділянку площею 0,1647 га з кадастровим номером 3220886001:01:002:0192 з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, розташовану в с. Проців Бориспільського району. Відповідач ухиляється від добровільного повернення позики. 1.2. Тому [PERSON] просить суд в рахунок погашення боргу за договором позики в розмірі 67940 гривень 50 копійок звернути стягнення на земельну ділянку площею 0,1647 га з кадастровим номером 3220886001:01:002:0192 з цільовим призначенням для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, розташовану в с. Проців Бориспільського району, шляхом набуття позивачем права власності на цей об`єкт нерухомого майна та скасування заборони його відчуження. 2. Ставлення учасників справи до пред`явленого позову. 2.1. У судовому засіданні представник позивача [PERSON] підтримує позов та наполягає на його задоволенні. 2.2. [PERSON] жодного разу не з`явилась у судове засідання. Вона неодноразово у встановленому порядку повідомлялась про час та місце розгляду цивільної справи. Ця обставина підтверджується численною судовою кореспонденцією (а.с.34-37, 42, 53-54, 80-81, 94), а також оголошеннями про виклики відповідача у судові засідання, розміщеними на офіційному веб-сайті судової влади України (а.с.30, 38, 41, 62, 70, 72, 78, 91, 97, 99, 110). На підставі ухвали Бориспільського міськрайонного суду, занесеної до протоколу судового засідання від 1 лютого 2021 року (а.с.111), проведений заочний розгляд цивільної справи у відсутності відповідача. 3. Обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин. 3.1. 16 жовтня 2012 року [PERSON] уклав з відповідачем договір (а.с.6-8), за яким позивач передав [PERSON] грошові кошти в розмірі 67940 гривень 50 копійок, а відповідач зобов`язався повернути [PERSON] таку ж суму грошових коштів до 16 жовтня 2013 року. 3.2. Укладений сторонами договір є комплексним, оскільки він містить не тільки умови про позику, а також положення про іпотеку. Зокрема, з метою забезпечення виконання грошового зобов`язання з повернення позики [PERSON] передала в іпотеку земельну ділянку площею 0,1647 га з кадастровим номером 3220886001:01:002:0192 з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, розташовану в с. Проців Бориспільського району. 3.3. Спірні правовідносини регулюються главою 71 «Позика. Кредит. Банківський вклад» розділу ІІІ «Окремі види зобов`язань» книги п`ятої «Зобов`язальне право» ЦК України, а також розділом V «Задоволення вимог іпотекодержателя за рахунок предмета іпотеки» Закону України «Про іпотеку». 4. Норми права, якими керується суд при вирішенні спору. 4.1. Відповідно до ч.1 ст.1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позико-давець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. 4.2. Згідно з ч.1, ч.3 ст.1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позико-давцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Позика вважається повернутою в момент передання позикодавцеві речей, визначених родовими ознаками, або зарахування грошової суми, що позичалась, на його банківський рахунок. 4.3. Відповідно до ч.1 ст.33 Закону України «Про іпотеку» у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов`язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов`язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки, якщо інше не передбачено законом. 4.4. Згідно з ч.4 ст.33 Закону України «Про іпотеку» звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя. 4.5. Відповідно до ч.1 ст.39 Закону України «Про іпотеку» у разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет іпотеки в рішенні суду зазначаються: загальний розмір вимог та всі складові, що підлягають сплаті іпотекоджателю з вартості предмета іпотеки; опис нерухомого майна, за рахунок якого підлягають задоволенню вимоги іпотекодержателя; заходи щодо забезпечення збереження предмета іпотеки або передачі його в управління на період його реалізації (у разі необхідності); спосіб реалізації предмета іпотеки; пріоритет та розмір вимог інших кредиторів, які підлягають задоволенню з вартості предмета іпотеки. 4.6. Згідно з ч.1 ст.41 Закону України «Про іпотеку» реалізація предмета іпотеки, на який звертається стягнення за рішенням суду або за виконавчим написом нотаріуса, проводиться, якщо інше не передбачено рішенням суду, шляхом продажу на прилюдних торгах, у тому числі у формі електронних торгів, у межах процедури виконавчого провадження, передбаченої Законом України «Про виконавче провадження», з дотриманням вимог цього Закону. 5. Мотиви, якими керується суд при вирішенні спору. 5.1. Строк повернення позики настав ще 16 жовтня 2013 року. Однак в матеріалах цивільної справи відсутні докази на підтвердження того, що [PERSON] добровільно повернула позивачу грошові кошти в розмірі 67940 гривень 50 копійок. Ця обставина свідчить про те, що у [PERSON] виникло право на звернення стягнення на земельну ділянку площею 0,1647 га з кадастровим номером 3220886001:01:002:0192 з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, розташовану в с. Проців Бориспільського району, в рахунок погашення боргу за кредитним договором. 5.2. При визначенні способу звернення стягнення на предмет іпотеки суд керується правовою позицією, викладеною в постанові Великої Палати Верховного Суду від 21 березня 2018 року у справі №760/14438/15-ц (провадження №14-38цс18), зі змісту якої вбачається, що передача іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки відповідно до статей 36, 37 Закону України «Про іпотеку» є способом виключно позасудового врегулювання, який здійснюється за згодою сторін без звернення до суду. Іпотечне застереження в договорі про задоволення вимог іпотекодержателя шляхом передачі права власності на предмет іпотеки - це виключно позасудовий спосіб урегулювання спору, який сторони встановлюють самостійно у договорі. З урахуванням вимог статей 328, 335, 392 ЦК України у контексті статей 36, 37 Закону України «Про іпотеку» суди не наділені повноваженнями звертати стягнення на предмет іпотеки шляхом передачі іпотекодержателю права власності на іпотечне майно. 5.3. З огляду на це суд вважає, що в рахунок погашення боргу [PERSON] по повернен-ню позивачу позики в розмірі 67940 гривень 50 копійок належить звернути стягнення на земельну ділянку площею 0,1647 га з кадастровим номером 3220886001:01:002:0192 з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, розташовану в с. Проців Бориспільського району, шляхом продажу цього об`єкта нерухомого майна на прилюдних торгах, у тому числі у формі електронних торгів, у межах процедури виконавчого провадження, передбаченої Законом України «Про виконавче провадження», з дотриманням вимог Закону України «Про іпотеку». 5.4. Цей спосіб звернення стягнення на предмет іпотеки передбачений ст.ст.39, 41 Закону України «Про іпотеку». 5.5. Пункт 16 укладеного сторонами договору може бути підставою виключно для позасудового здійснення державної реєстрації за [PERSON] права власності на спірну земельну ділянку, а не для передачі позивачу в судовому порядку права власності на предмет іпотеки. Крім того, за процедурою, передбаченою ч.1 ст.35 Закону України «Про іпотеку», звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання на підставі договору допускається виключно після надсилання іпотекодавцю письмової вимоги про усунення порушення забезпеченого зобов`язання. В цьому документі зазначається стислий зміст порушених зобов`язань, вимога про виконання порушеного зобов`язання у не менш ніж тридцятиденний строк та попередження про звернення стягнення на предмет іпотеки у разі невиконання цієї вимоги. Лише якщо протягом встановленого строку вимога іпотекодержателя залишається без задоволення, допускається звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання на підставі договору. Однак всупереч ч.1 ст.81 ЦПК України [PERSON] та його представник [PERSON] не подали жодного доказу на підтвердження того, що відповідачу надсилалась письмова вимога про усунення порушення договору позики з попередження звернення стягнення на предмет іпотеку у разі невиконання вказаної вимоги. Ця обставина свідчить про те, що позивачем навіть не дотриманий порядок, передбачений ч.1 ст.35 Закону України «Про іпотеку». Тому у задоволенні позову в частині вимоги про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом набуття іпотекодержателем права власності на земельну ділянку належить відмовити. 6. Розподіл судових витрат. 6.1. Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. 6.2. [PERSON] сплатив судовий збір в розмірі 704 гривень 80 копійок. Ця обставина підтверджується квитанцією №43 від 5 грудня 2018 року (а.с.1). Пред`явлений позов в частині звернення стягнення на предмет іпотеки задоволений. 6.3. З огляду на це суд вважає, що з [PERSON] на користь позивача слід стягнути витрати на оплату судового збору в розмірі 704 гривень 80 копійок.

Outcome: partial