Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-22 00:00:00

20 серпня 2019 року позивач звернулась до суду з вказаним позовом, в якому просила суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання повнолітнього сина в розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку відповідача щомісячно, починаючи з дати звернення з позовом до суду та до досягнення ним 23 річного віку, за умови що він буде продовжувати навчання. В обґрунтування позовних вимог зазначено, що [INFO] вона народила дитину - сина [PERSON] , батьком якого є відповідач. Син проживає разом з нею за адресою: [ADDRESS] та знаходиться на її утриманні. На теперішній час син є повнолітнім, однак продовжує навчання у Дніпровському державному технікумі енергетичних та інформаційних технологій на денній формі навчання, у зв`язку з чим він не може влаштуватись на роботу та самостійно отримувати дохід, а тому потребує матеріальної допомоги. Позивач не має можливості утримувати сина самостійно, а відповідач добровільно матеріальної допомоги не надає, що стало підставою для звернення позивача до суду з вказаною позовною заявою. Ухвалою суду від 29 серпня 2019 року у справі відкрито провадження та призначено до розгляду в судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження. Заочним рішенням від 23 жовтня 2019 року позовні вимоги [PERSON] задоволено, стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання повнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходів) відповідача щомісяця, починаючи стягнення з 20 серпня 2019 року і до закінчення ним навчання у Дніпровському державному технікумі енергетичних та інформаційних технологій, але не більше ніж до досягнення 23 років за умови, що він буде продовжувати навчання. Ухвалою суду від 18 грудня 2019 року заочне рішення від 23 жовтня 2019 року скасовано та призначено справу до розгляду в судовому засіданні за правилами спрощеного позовного провадження. Позивач в судовому засіданні заявлені позовні вимоги підтримала у повному обсязі, просила суд їх задовольнити та суду пояснила, що відповідач тривалий час не приймав участі у вихованні та матеріальному забезпеченні їхньої дитини, має заборгованість по сплаті аліментів, приховував від неї свої доходи. Також зазначила, що разом із нею проживає її літня мати, яка також перебуває на її утриманні та потребує додаткового догляду. Відповідач у судовому засіданні позовні вимоги [PERSON] не визнав та суду пояснив, що він є пенсіонером. На теперішній час розмір його пенсії складає 1600 гривень, а також він працює на пів ставки сторожем на ТОВ «Аква Драйф Дніпро» де отримує заробітну плату у розмірі 4000 гривень. Також має на утриманні малолітню дитину та хвору на рак дружину, яка також працює на пів ставки лікарем та отримує дохід у розмірі 4000 гривень. Чи навчається їх з позивачкою син десь він не знає, бо не цікавився. Однак, вважає, що оскільки він вже повнолітній, то може сам себе забезпечувати. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази по справі в їх сукупності, суд прийшов до наступного. Судом встановлено, що сторони мають спільну дитину - сина [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] (а.с.7). Згідно копії довідки про склад сім`ї або зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб [PERSON] проживає разом з матір`ю (позивачем) [PERSON] за адресою: [ADDRESS] (а.с.8). Рішенням Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 06 жовтня 2011 року [PERSON] позбавлено батьківських прав відносно його малолітнього сина [PERSON] (а.с. 9) Відповідно до копії довідки [PERSON] являється студентом денного відділення Дніпровського державного технікуму енергетичних та інформаційних технологій з 01 вересня 2017 року на бюджеті. Термін закінчення навчання 30 червня 2021 рік (а.с.10). Згідно копії свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] [PERSON] зареєстрував шлюб з [PERSON] 18 січня 2008 року, про що Красногвардійським відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції у Дніпропетровській області зроблено відповідний актовий запис №10 (а.с. 36) Від даного шлюбу відповідач також має дитину - сина [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] (а.с. 37) Відповідно до постанови про повернення виконавчого документа стягувачу ВП № 37460811 від 04 червня 2019 року по виконавчому листу № 2-1073 виданий 15 березня 2013 року Самарським районним судом про стягнення аліментів з [PERSON] на користь [PERSON] у розмірі ј частки доходу встановлено закінчення строку, передбаченого законом для відповідного виду стягнення. Заходами вжитими державним виконавцем виявити майно яке належить боржнику не виявилось можливим. Заборгованість станом на 18 листопада 2018 року становить 10561,30 гривень (а.с. 55) Згідно ст. 198 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть таку матеріальну допомогу надавати. Відповідно до ст. 199 Сімейного кодексу України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Сімейним кодексом України передбачено принцип рівності прав та обов`язків батьків: брати участь у матеріальних витратах зобов`язані обоє з батьків, незалежно від того, з ким із них проживає дитина. Вирішуючи питання щодо розміру аліментів, які підлягають стягненню з відповідача, суд приймає до уваги вимоги ст.ст. 182, 199, 200 СК України та враховує стан здоров`я, матеріальне становище позивача та відповідача, потреби позивача в утриманні повнолітнього сина під час навчання. Пунктом 20 постанови Пленуму від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» Верховний Суд України роз`яснив, що обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Так, рішенням суду від 22 грудня 2017 року, яким позбавлено відповідача батьківських прав відносно його сина [PERSON] , що набрало законної сили, встановлено, що відповідач злісно ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків та не приймає участі у матеріальному забезпеченні дитини. Вказані обставини мають преюдиційне значення в силу положень ч. 4 ст. 82 ЦПК України при розгляді цієї справи. Також, судом встановлено, що з відповідача на користь позивача було стягнуто аліменти на утримання дитини до досягнення повноліття у розмірі ј частки усіх видів доходу відповідача. При цьому, на момент досягнення дитиною повноліття відповідач рішення суду не виконує та має заборгованість по сплаті аліментів. Також, суд звертає увагу, що відповідач за весь період стягнення аліментів не скористався своїм правом на звернення до суду із позовною заявою про зменшення розміру аліментів у зв`язку із погіршенням його майнового стану, тобто був згоден з раніше призначеним розміром аліментів, а факт хвороби своєї дружини та зміну свого майнового стану не вважав за необхідне зазначати, як мотивацію для зменшення розміру аліментів в судовому порядку. Крім того, під час звернення до суду із заявою про перегляд заочного рішення відповідач посилався на те, що він є пенсіонером та отримує лише пенсію, проте в судовому засіданні було встановлено та підтверджено відповідачем, що він також працює сторожем на пів ставки у ТОВ «Аква Драйф Дніпро» та отримує дохід у розмірі 4000 грн., якого раніше він не отримував, коли здійснювалося стягнення за виконавчим листом № 2-107, виданим ще 15 березня 2013 року Самарським районним судом міста Дніпропетровська. Суд розцінює такі розбіжності у посиланнях на різні обставини відповідача, як спробу приховати від суду свій справжній майновий стан з метою уникнення від обов`язку утримувати дитину або мінімізувати свої зобов`язання по сплати аліментів на утримання дитини, що продовжує навчання. Разом з тим, суд враховує той факт, що сину відповідача, станом на час розгляду справи вже виповнилось 19 повних років, а обов`язок відповідача про сплаті аліментів на період навчання має визначений не тривалий термін, а саме до закінчення навчання, однак не більш як до досягнення 23 річного віку, а отже період відрахування аліментів з відповідача не є значно великим. При ухвалені рішення, суд також не залишив поза увагою і доводи відповідача про те, що на його утриманні знаходиться хвора дружина, надавши цім доводам наступну оцінку. Так, відповідачем було надано суду копію довідки до акту огляду медико-соціальною експертною комісією серії 12ААБ № 222902 з якої вбачається, що [PERSON] повторно встановлено другу групу інвалідності з 10.10.2019 по 01.11.2020, причина інвалідності загальне захворювання. В той же час, у вказаній довідці міститься висновок про умови та характер праці, а саме: може бути пристосована до роботи лікаря без нічних чергувань, додаткових навантажень, без шкідливих умов праці. Крім того, відповідач у судовому засіданні підтвердив, що його дружина на теперішній час дійсно працює лікарем та отримує заробітну плату. Тобто, маючи групу інвалідності, дружина відповідача є працездатною особою, працює та отримує дохід, а тому ці обставини спростовують доводи відповідача про те, що дружина перебуває також на його утриманні. Враховуючи ці обставини, а також той факт, що дружина відповідача працює лікарем та отримує стабільно заробітну плату, що не заперечував сам відповідач, суд критично оцінює надані відповідачем квитанції про сплату коштів за придбання ліків саме ним, оскільки придбання ліків не обмежується виключно доходом відповідача, на квитанціях зазначено дані одержувача [PERSON] (його дружини), а тому вказані обставини не зменшують обсягу обов`язків відповідача, як батька, з утримання дитини, яка продовжує навчання та не звільняють його від сплати аліментів на цей період. Враховуючи фактично встановлені обставини по справі, майновий стан позивача та відповідача, які мають реальну можливість надавати матеріальну допомогу на період навчання синові, який її потребує, оскільки у зв`язку з денною формою навчання не має можливості самостійно себе утримувати, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі, а розмір аліментів на період навчання повнолітнього сина 1/4 частини всіх доходів відповідача, не призведе до суттєвого порушення його майнового стану та буде справедливо визначеним розміром до закінчення дитиною навчання, але не більше, ніж до досягнення ним 23 років. Питання судових витрат слід вирішити на підставі ст. 141 ЦПК України.

Outcome: approved