Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-08 00:00:00

21 квітня 2015 року [PERSON] звернувся до суду з позовом та просить визначити йому, як спадкоємцю за законом першої черги додатковий двомісячний строк для прийняття спадщини після смерті матері [PERSON], яка померла 14 листопада 2006 року в с. Беєве Липоводолинського району Сумської області. Мотивує свої вимоги тим, що після смерті матері відкрилася спадщина, спадкоємцями за законом першої черги є він, його сестра [PERSON] та батько [PERSON], які приймати спадщину не будуть. Поважними причинами пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини зазначає те, що він проживав окремо від батьків та вважав, що спадщину після смерті матері прийняв його батько. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримала. Відповідачі в судове засідання не зявилися, в поданих заявах проти задоволення позову не заперечували, просили справу розглядати за їх відсутності. Третя особа до суду не зявилась, повідомила про відсутність заперечень проти визначення додаткового строку для прийняття спадщини та просила розглядати справу за своєї відсутності. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків. Позивач, [PERSON], який народився 18 січня 1962 року у с. Беєве Липоводолинського району Сумської області, є сином [PERSON] та [PERSON]. Мати позивача, [PERSON], померла 14 листопада 2006 року. Згідно довідки № 103/02-14 від 12 травня 2015 року, виданої Беївською сільською радою Липоводолинського району Сумської області та копії погосподарської книги, [PERSON] проживала в домоволодінні, яке розташоване за адресою: в с. Беєве по вул. Перемоги, 18 Липоводолинського району Сумської області разом з чоловіком [PERSON], дочкою [PERSON] та внучкою [PERSON] (а.с. 28,29). За життя [PERSON] отримала земельну ділянку площею 4,82 га для ведення сільськогосподарського товарного виробництва на території Беївської сільської, право власності на яку посвідчене Державним актом на право приватної власності на землю ІІІ-СМ №042732. Із заяви [PERSON], яка посвідчена секретарем Беївської сільської ради Липоводолинського району Сумської області 01 квітня 2015 року вбачається, що останній заяву про прийняття спадщини після смерті [PERSON] в установлений законом строк до нотаріальної контори не подавав та наміру приймати спадщину не має. Не заперечує аби свідоцтво на спадщину видавалося синові померлої [PERSON] (а.с. 7). Відповідно до заяви [PERSON] від 13 червня 2015 року, остання на спадщину після смерті матері не претендує, дій щодо оформлення спадщини вживати не буде. Проти позову [PERSON] не заперечує. [PERSON] проживає та зареєстрований в [INFO]. З наданих Липоводолинською райдержнотконторою № 472/01-16 від 28 квітня 2015 року відомостей вбачається, що спадкова справа після смерті [PERSON] не заводилась, спадкоємці з заявами не звертались, відомостей про прийняття спадщини спадкоємцями, які відповідно до п.п. 3, 4 ч. 1 ст. 1268 ЦК України вважаються такими, що прийняли спадщину немає, заповіт від імені [PERSON], відповідно до Спадкового реєстру посвідчувався Саївською сільською радою Липоводолинського району Сумської області 14 січня 1998 року за реєстром №6 та в с. Вільшана Недригайлівського району Сумської області 22 червня 2006 року за реєстровим номером 103. Згідно витребуваної інформації про вказані заповіти, за заповітом, посвідченим секретарем Саївської сільської ради Липоводолинського району Сумської області 14 січня 1998 року за №6, [PERSON] (дата народження відсутня) заповіла все своє майно, яке на день смерті їй належало своїй доньці [PERSON], [INFO]. Вказаний заповідач не має відношення до матері позивача, оскільки в неї не було доньки [PERSON] Вільшанська сільська рада Недригайлівського району Сумської області листом від 20 травня 2015 року повідомила, що нею посвідчувався заповіт за №103 від імені [PERSON], яка народилася 13 жовтня 1925 року. Заповіт від імені [PERSON], [INFO], не посвідчувався. Вбачається, що спадкодавець, після смерті якої позивач бажає прийняти спадщину і спадкодавці від імені яких складено вказані заповіти є різні особи. Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно зясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Відповідно до ст. 1 ЦПК України завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Згідно зі ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав із спадкодавцем, повинен подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Ч. 3 ст. 1272 ЦК України встановлено, що за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Згідно з п. 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК. При розгляді цих справ слід перевіряти наявність або відсутність спадкової справи стосовно спадкодавця у державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини. Визначаючи спадкоємцеві додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини, суд не повинен вирішувати питання про визнання за ним права на спадщину. Відповідно до ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Як убачається з письмової заяви Беївської сільської ради Липоводолинського району Сумської області, [PERSON] та [PERSON] проти позовних вимог не заперечують. Позивач [PERSON] є спадкоємцем за законом першої черги, а батько [PERSON] та сестра [PERSON] наміру приймати спадщину не мають, на момент смерті матері проживав окремо від батьків та вважав, що спадщину після смерті матері прийняв батько. Вказану причину пропуску позивачем встановленого законом строку прийняття спадщини суд вважає поважною і такою, що дає підстави для визначення додаткового строку для прийняття спадщини. Тому, встановивши відсутність можливих спадкоємців після смерті [PERSON] з огляду на дотримання вимог законності та справедливості, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з визначенням позивачу двомісячного додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини після смерті матері.

Outcome: approved