Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-02 00:00:00

1. Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача В лютому 2020 року позивач звернувся до суду з вище зазначеним позовом до відповідача,\~в якому просить стягнути з відповідача на його користь 117,81 грн. інфляційних втрат та 3% річних. В обґрунтування наведених вимог зазначив, що рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області у справі № 686/13854/18 від 16.07.2018 на його користь з відповідача було стягнуто 1134,53 грн., які до даного часу не сплачені, а відтак він має право на виплати згідно ст. 625 ЦК України з моменту звернення з позовною заявою у справі № 686/13854/18, тобто з 15.06.2018, до 01.02.2020, а саме на 112,32 грн. інфляційних втрат і 5,49 грн. як 3% річних від суми, еквівалентної сумі інфляційних втрат. В судовому засіданні позивач заявлені вимоги підтримав, просить їх задовольнити, а також стягнути з відповідача на його користь понесені ним витрати на професійну правничу допомогу в сумі 7500 грн. Представник відповідача в судовому засіданні проти позову заперечив, пояснивши, що присуджена сума 1134,53 грн. уже є платежами по ст. 625 ЦК України і на неї повторно такі ж платежі нараховані бути не можуть. Крім того, грошове зобов`язання з її сплати виникло не з дня звернення з позовною заявою у попередній справі до суду, а з дня набрання відповідним рішенням суду законної сили. При цьому звертає увагу суду на помилковість неврахування позивачем місяців з дефляцією у наведеному ним розрахунку інфляційних втрат. Просить в позові відмовити в повному обсязі. 2. Заяви, клопотання, інші процесуальні дії у справі Ухвалою Хмельницького міськрайонного суду від 05.02.2020 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження, призначено судовий розгляд справи на 03.03.2020. 03.03.2020 розгляд справи закінчено ухваленням рішення суду по суті заявлених вимог. 3. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин Заслухавши пояснення позивача, представника відповідача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов слід задовольнити частково з таких підстав. Встановлено, що після звернення позивача до суду з позовною заявою від 15.06.2018 (арк. спр. 6) рішенням Хмельницького міськрайонного суду від 16.07.2018 у справі № 686/13854/18 за позовом [PERSON] до ПАТ «Хмельницькгаз» про стягнення коштів (арк. спр. 4 5) позов було задоволено, присуджено, зокрема, стягнути з відповідача на користь позивача 1134,53 грн. Зазначене рішення суду набрало законної сили, згідно наявної на його копії відмітки, 16.08.2018 і до даного часу не виконано, присуджений платіж не сплачено ані повністю, ані частково, що відповідачем визнається. Станом на 01.02.2020 року прострочення склало 534 календарних дні. 4. Мотивована оцінка аргументів сторін, порушення прав Позивач посилається на те, що внаслідок ухвалення рішення суду у вище зазначеній справі у відповідача виникло перед ним зобов`язання з виплати коштів, а отже їх несплата тягне за собою спеціальну відповідальність, передбачену ст. 625 ЦК України. Суд погоджується з такими доводами позивача і відповідно не бере до уваги заперечень відповідача про неможливість застосування цього виду відповідальності з огляду на природу присуджених коштів, оскільки коли грошове зобов`язання виникло з рішення суду, то в розумінні ст. 625 ЦК України не має значення, якими були підстави для стягнення відповідних коштів, аби вимоги ст. 625 ЦК України могли бути застосовані до даних правовідносин. При цьому грошове зобов`язання зі сплати 1134,53 грн. виникло у відповідача перед позивачем саме з рішення Хмельницького міськрайонного суду від 16.07.2018 року. З зазначеним пов`язана дата виникнення зобов`язання, якої є дата набрання рішенням суду законної сили в цій частині суд погоджується з доводами відповідача. За таких обставин розрахунок визначених ст. 625 ЦК України платежів слід розпочинати не з дня звернення до суду з позовною заявою у справі, рішення у якій є підставою виникнення зобов`язання, а саме з дня набрання таким рішенням суду законної сили. 5. Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування Відповідно до частин 1, 2 ст. 18 ЦПК України, судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом. Отже, з дня набрання рішенням суду від 16.07.2018 у справі № 686/13854/18 законної сили позивач має право, а відповідач несе обов`язок з його виконання. Однак відповідач допустив прострочення виконання рішення суду і сплати присуджених ним коштів, внаслідок чого порушено право позивача на повне належне виконання рішення суду і, відповідно, своєчасне отримання присуджених сум. Згідно ч. 2 ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Розрахунок інфляційних втрат є наступним. Сума боргу 1134,53 грн., дата початку розрахунку 16.08.2018, дата закінчення розрахунку 01.02.2020. Розрахунок проводиться за формулою: [Індекс інфляції] - добуток щомісячних індексів за відповідний період [інфляційні втрати] = [Сума боргу] [Індекс інфляції] / 100% - [Сума боргу]. Індекси інфляції в місяцях прострочення (вересень 2018 січень 2020) були наступними: 101.9, 101.7, 101.4, 101, 100.5, 100.9, 101, 100.7, 99.5, 99.4, 99.7, 100.7, 100.7, 100.1, 100.2, внаслідок чого сукупний індекс інфляції склав 109.78, відтак сума боргу з урахуванням інфляції становить 1244,91 грн., тобто інфляційні втрати становлять 110,91 грн. Крім того, відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Вимоги щодо 3% річних заявлені не на всю суму присудженого, а на суму, еквівалентну нарахованому розміру інфляційних втрат, тому позовні вимоги в зазначеній частині розглядаються судом саме в цих межах. Розрахунок 3% річних проводиться за формулою: 3% : 365 днів х [кількість днів прострочення] х [сума, еквівалентна нарахованому розміру інфляційних втрат], відтак сума 3% річних становить 4,87 грн. 110,91 грн. + 4,87 грн. = 115,78 грн. Отже, позов в частині стягнення 115,78 грн. слід задовольнити, в задоволенні решти позовних вимог відмовити. 6. Судові витрати Судові витрати у справі складаються з судового збору в сумі 840,80 грн., від сплати котрого позивач звільнений, тому, оскільки їх слід стягнути з відповідача в дохід держави. Заявлені позивачем на підставі ст. 137 ЦПК України витрати на професійну правничу допомогу належними доказами не підтверджено, оскільки в силу ч. 2 ст. 137 ЦПК України за результатами розгляду справи розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами підлягають витрати на правничу допомогу адвоката, а позивачем не надано суду доказів того, що йому була надана у даній справі правнича допомога адвоката. На підставі викладеного та

Outcome: partial