Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-10 00:00:00

20 березня 2015 року представник приватного акціонерного товариства «Шацьке ремонтно-транспортне підприємство» звернувся до Києво-Святошинського районного суду Київської області із заявою про перегляд рішення суду у звязку з ново виявленими обставинами. Заявлені позовні вимоги обґрунтовував тим, що 23 серпня 2013 року Києво-Святошинським районним судом Київської області було прийнято рішення у справі № 369/7290/13-ц за позовом [PERSON] до [PERSON], товариства з обмеженою відповідальністю «Шацький ринок», приватного акціонерного товариства «Шацьке ремонтно-транспортне підприємство» про стягнення заборгованості, яким позов задоволено, стягнуто солідарно з [PERSON], товариства з обмеженою відповідальністю «Шацький ринок», приватного акціонерного товариства «Шацьке ремонтно-транспортне підприємство» на користь [PERSON] заборгованість по сплаті орендної плати в сумі 599\~000,00 грн. (пятсот девяносто девять тисяч гривень 00 копійок), стягнуто солідарно з [PERSON], товариства з обмеженою відповідальністю «Шацький ринок», приватного акціонерного товариства «Шацьке ремонтно-транспортне підприємство» на користь [PERSON] судовий збір у розмірі 3 441,00 грн. (три тисячі чотириста сорок одну гривню 00 копійок). Ухвалою господарського суду Волинської області від 04.03.2015 року у справі № 903/395/14 за заявою [PERSON] до приватного акціонерного товариства «Шацьке ремонтно-транспортне підприємство» про банкрутство було визнано недійсним договір купівлі-продажу майнових прав (відступлення права вимоги) від 03.07.2013 року. Підставами для визнання недійсним договору купівлі-продажу майнових прав було те, що відповідно до ч. 1 ст. 20 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» правочини (договори) або майнові дії боржника, які були вчинені боржником після порушення справи про банкрутство або протягом одного року, що передував порушенню справи про банкрутство, можуть бути відповідно визнані недійсними або спростовані господарським судом в межах провадження у справі про банкрутство, зокрема, якщо боржник безоплатно здійснив відчуження майна, прийняв на себе зобовязання без відповідних майнових дій іншої сторони, відмовився від власних майнових вимог та якщо боржник до порушення справи про банкрутство взяв на себе зобовязання, в результаті чого він став неплатоспроможним або виконання його грошових зобовязань перед іншими кредиторами повністю або частково стало неможливим. В даній ситуації укладення договору купівлі-продажу майнових прав (відступлення права вимоги) від 03.07.2013 року створило такі обставини, що для боржника (приватне акціонерне товариство «Шацьке ремонтно-транспортне підприємство») є збитковими, оскільки боржник, крім того, що передав належне йому право вимоги [PERSON], ще й виступив поручителем. Боржник до порушення справи про банкрутство взяв на себе зобовязання, які сприяли його неплатоспроможності, виконання його грошових вимог перед іншими кредиторами стало неможливим, що є відповідно до ст. 20 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» підставами для визнання цього договору недійсним. Даний договір купівлі-продажу майнових прав (відступлення права вимоги) був предметом розгляду у вищезазначеній цивільній справі, за результатами розгляду якої Києво-Святошинським районним судом Київської області було прийнято рішення про стягнення, зокрема, з приватного акціонерного товариства «Шацьке ремонтно-транспортне підприємство» на користь [PERSON] заборгованості, яка виникла на підставі саме цього договору, згідно якого приватне акціонерне товариство «Шацьке ремонтно-транспортне підприємство» виступило поручителем за виконання відповідачем товариством з обмеженою відповідальністю «Шацький ринок» зобовязань по відшкодуванню заборгованості по орендній платі. Так, відповідно до п.3.3. договору купівлі-продажу майнових прав (відступлення права вимоги) від 03.07.2013 року Продавець (приватне акціонерне товариство «Шацьке ремонтно-транспортне підприємство») у повному обсязі поручається за виконання Боржником своїх обовязків по відшкодуванню заборгованості по сплаті орендної плати у розмірі всієї суми заборгованості. Проте, договір купівлі-продажу майнових прав (відступлення права вимоги) від 03.07.2013 року визнано недійним. Оскільки, вищезазначений договір, яким передбачена відповідальність поручителя (приватного акціонерного товариства «Шацьке ремонтно-транспортне підприємство») за порушення зобовязань боржника (товариства з обмеженою відповідальністю «Шацький ринок») визнано в судовому порядку недійсним, то стягнення таких коштів з поручителя по даному договору, є безпідставним та незаконним. Заявник просив суд розглянути заяву про перегляд рішення суду у звязку з нововиявленими обставинами та скасувати рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 23.08.2013 року у справі № 369/7290/13-ц за позовом [PERSON] до [PERSON], товариства з обмеженою відповідальністю «Шацький ринок», приватного акціонерного товариства «Шацьке ремонтно-транспортне підприємство» про стягнення солідарно з [PERSON], товариства з обмеженою відповідальністю «Шацький ринок», приватного акціонерного товариства «Шацьке ремонтно-транспортне підприємство» на користь [PERSON] заборгованість по сплаті орендної плати в сумі 599\~000,00 грн. (пятсот девяносто девять тисяч гривень 00 копійок), стягнуто солідарно з [PERSON], товариства з обмеженою відповідальністю «Шацький ринок», приватного акціонерного товариства «Шацьке ремонтно-транспортне підприємство» на користь [PERSON] судовий збір у розмірі 3 441,00 грн. (три тисячі чотириста сорок одну гривню 00 копійок). В судовому засіданні представник приватного акціонерного товариства «Шацьке ремонтно-транспортне підприємство» підтримав заявлені вимоги у повному обсязі. Інші учасники процесу в судове засідання не зявились, про час та місце розгляду заяви повідомлені належним чином, причини неявки суду не відомі. Суд, вислухавши думку представника заявника, дослідивши матеріали цивільної справи приходить до висновку про задоволення заявлених вимог з наступних підстав. Відповідно до\~ст. 361 ЦПК України\~підставою перегляду рішення суду у зв'язку з нововиявленими обставинами є: істотні для справи обставини, що не були і не могли бути відомі заявнику, на час розгляду справи; встановлені вироком суду, що набрав законної сили, завідомо неправдиві показання свідка, завідомо неправильний висновок експерта, завідомо неправильний переклад, фальшивість документів або речових доказів, що потягли за собою ухвалення незаконного або необґрунтованого рішення; скасування судового рішення, яке стало підставою для ухвалення рішення чи постановлення ухвали, що підлягають перегляду; встановлена Конституційним Судом України неконституційність закону, іншого правового акта чи їх окремого положення, застосованого судом при вирішенні справи, якщо рішення суду не виконане. За змістом роз'яснень, викладених у п.п. 3, 4, 5, 7 постанови пленуму Вищого спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30.03.2012 року № 4 «Про застосування цивільного процесуального законодавства при перегляді судових рішень у зв'язку з нововиявленими обставинами» нововиявлені обставини - це юридичні факти, які мають істотне значення для розгляду справи та існували на час розгляду справи, але не були і не могли бути відомі заявнику, а також, обставини, які виникли після набрання судовим рішенням законної сили та віднесені законом до нововиявлених обставин (ч. 2\~ст. 361 ЦПК України). Ухвалою господарського суду Волинської області від 04.03.2015 року у справі № 903/395/14 за заявою [PERSON] до приватного акціонерного товариства «Шацьке ремонтно-транспортне підприємство» про банкрутство, яке набрало законної сили, що підтверджується відповідною відміткою на копії ухвали суду, було визнано недійсним договір купівлі-продажу майнових прав (відступлення права вимоги) від 03.07.2013 року. За таких обставин суд вважає наявними підстави для перегляду рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 23.08.2013 року відповідно до\~ ст. 362 ЦПК України\~у зв'язку з нововиявленими обставинами, оскільки обставини, що встановлені ухвалою господарського суду Волинської області від 04.03.2015 року є істотними для справи, які виникли після набрання судовим рішенням законної сили та яка віднесена законом до нововиявлених обставин. Відповідно до вимог ч.2\~\~\~ст. 365 ЦПК, за наслідками розгляду заяви про перегляд судового рішення у зв'язку з нововиявленими обставинами суд приймає нове судове рішення або ухвалою залишає її без задоволення. Судом встановлено, що свої позовні вимоги позивач обґрунтовував тим, що він на підставі договору купівлі-продажу майнових прав від 03 липня 2013 року придбав у приватного акціонерного товариства «Шацьке ремонтно-транспортне підприємство» належне йому право вимоги до товариства з обмеженою відповідальністю «Шацький ринок» по відшкодуванню заборгованості по сплаті орендної плати в сумі 599 000,00. При цьому відповідач приватне акціонерне товариство «Шацьке ремонтно-транспортне підприємство» поручилось за виконання товариством з обмеженою відповідальністю «Шацький ринок» зобов'язань по відношенню заборгованості по сплаті орендної плати у розмірі всієї суми заборгованості. Оскільки виконання своїх зобов'язань відповідачами викликало у позивача серйозні сумніви, 04 липня 2013 року\~\~він уклав із [PERSON] договір поруки, згідно якого він також поручився за виконання відповідачем товариством з обмеженою відповідальністю «Шацький ринок» зобов'язань по відшкодуванню заборгованості по сплаті орендної плати у розмірі всієї суми заборгованості. 15 липня 2013 року позивач звернувся\~\~до відповідача товариства з обмеженою відповідальністю «Шацький ринок» із вимогою сплатити заборгованість по орендній платі в сумі 599 000,00 грн. У відповідь він отримав лист від директора товариства з обмеженою відповідальністю «Шацький ринок», у якому він визнав свою заборгованості перед позивачем, як новим кредитором, але повідомив, що не може її сплатити через брак коштів.\~\~ 16 липня позивач звернувся до приватного акціонерного товариства «Шацьке ремонтно-транспортне підприємство» із вимогою відшкодувати йому заборгованість по сплаті орендної плати в сумі 599 000,00 грн. Однак\~\~директор відповідача повідомив позивача, що не в змозі сплатити позивачу суму у зв'язку із браком коштів. 17 липня 2013 року позивач звернувся до відповідача [PERSON] із вимогою відшкодувати заборгованість по сплаті орендної плати в сумі 599 000,00 грн. Однак 17 липня 2013 року відповідач [PERSON] повідомив позивача що не в змозі сплатити йому суму боргу у зв'язку із браком коштів. Тому, позивач просив стягнути\~\~з відповідачів солідарно заборгованість по сплаті орендної плати в сумі 599 000,00 грн., а також стягнути судові витрати у розмірі 3 441,00 грн. Ухвалою господарського суду Волинської області від 04.03.2015 року у справі № 903/395/14 за заявою [PERSON] до приватного акціонерного товариства «Шацьке ремонтно-транспортне підприємство» про банкрутство було визнано недійсним договір купівлі-продажу майнових прав (відступлення права вимоги) від 03.07.2013 року. Підставами для визнання недійсним договору купівлі-продажу майнових прав було те, що відповідно до ч. 1 ст. 20 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» правочини (договори) або майнові дії боржника, які були вчинені боржником після порушення справи про банкрутство або протягом одного року, що передував порушенню справи про банкрутство, можуть бути відповідно визнані недійсними або спростовані господарським судом в межах провадження у справі про банкрутство, зокрема, якщо боржник безоплатно здійснив відчуження майна, прийняв на себе зобовязання без відповідних майнових дій іншої сторони, відмовився від власних майнових вимог та якщо боржник до порушення справи про банкрутство взяв на себе зобовязання, в результаті чого він став неплатоспроможним або виконання його грошових зобовязань перед іншими кредиторами повністю або частково стало неможливим. В даній ситуації укладення договору купівлі-продажу майнових прав (відступлення права вимоги) від 03.07.2013 року створило певні обставини, що є для боржника збитковими, боржник до порушення справи про банкрутство взяв на себе зобовязання, які сприяли його неплатоспроможності, виконання його грошових зобовязань перед іншими кредиторами стало неможливим, що є відповідно до ст. 20 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» підставами для визнання цих договорів та правочинів недійсними. Боржник до порушення справи про банкрутство взяв на себе зобовязання, які сприяли його неплатоспроможності, виконання його грошових вимог перед іншими кредиторами стало неможливим, що є відповідно до ст. 20 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» підставами для визнання цього договору недійсним. Відповідно до ч. 3 ст. 61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Згідно ст.216 ЦК України недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов'язані з його недійсністю. У разі недійсності правочину кожна із сторін зобов'язана повернути другій стороні у натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину, а в разі неможливості такого повернення, зокрема тоді, коли одержане полягає у користуванні майном, виконаній роботі, наданій послузі, - відшкодувати вартість того, що одержано, за цінами, які існують на момент відшкодування. Суд може застосувати наслідки недійсності нікчемного правочину з власної ініціативи. Даючи юридичну оцінку наданим по справі доказам, враховуючи те, що договір, укладений між позивачем і приватним акціонерним товариством «Шацьке ремонтно-транспортне підприємство» є недійсним, суд дійшов висновку, що вимоги позивача про стягнення коштів за цим договором з приватним акціонерним товариством «Шацьке ремонтно-транспортне підприємство» не підлягають задоволенню. Пунктом 2 статті 554 ЦК України визначено, що поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. 04 липня 2013 року\~\~позивач уклав із [PERSON] договір поруки, згідно якого він також поручився за виконання відповідачем товариством з обмеженою відповідальністю «Шацький ринок» зобов'язань по відшкодуванню заборгованості по сплаті орендної плати у розмірі всієї суми заборгованості. Відповідно до ст. 546 ЦК України, порука є одним із видів забезпечення виконання зобов'язань, тобто договір поруки є похідним і існує для забезпечення основного зобов'язання. Враховуючи, що договір поруки має додатковий (акцесорний) до основного зобов'язання характер, а договір про договір купівлі-продажу майнових прав (відступлення права вимоги) від 03.07.2013 року був визнаний недійним, суд не знаходить підстав для стягнення [PERSON] грошових коштів. Дослідивши всебічно, повно, безпосередньо та об'єктивно наявні у справі докази, оцінив їх належність, допустимість, достовірність, достатність і взаємний зв'язок у сукупності, з'ясувавши усі обставини справи, на які сторони посилалися як на підставу своїх вимог і заперечень, з урахуванням того, що відповідно до\~ст.1 ЦПК України\~завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичної особи, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні позову Згідно роз'яснень, наданих у п. 23 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 березня 2012 року №4 «Про застосування цивільного процесуального законодавства при перегляді судових рішень у зв'язку з нововиявленими обставинами», ухвалене судове рішення за результатами розгляду заяви про перегляд судового рішення у зв'язку з нововиявленими обставинами має бути мотивованим та відповідати вимогам ст. 210, 215 ЦПК України. З набранням законної сили новим судовим рішенням, ухваленим за результатами перегляду судового рішення у зв'язку з нововиявленими обставинами, втрачають законну силу судові рішення інших судів у цій справі. На підставі вищевикладеного та ст. ст. 216, 546, 554 Цивільного кодексу України, п.п. 3, 4, 5, 7, 23 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 березня 2012 року №4 «Про застосування цивільного процесуального законодавства при перегляді судових рішень у зв'язку з нововиявленими обставинами»,

Outcome: approved