overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-05 00:00:00

21.12.2020 року [PERSON] звернувся до суду з позовною заявою, в якій просить визнати [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] такими, що втратили право користування житловим приміщенням, а саме: квартирою [ADDRESS] . В обґрунтування позовних вимог зазначив, що позивач є власником квартири [ADDRESS] на підставі свідоцтва про право власності від 19.10.1993. В зазначеній квартирі зареєстрований позивач, як власник, та відповідачі [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] . З 2003 року відповідачі фактично не проживають у вказаній квартирі по теперішній час. Вважає, що відповідачі втратили право користування житлом. До судового засідання позивач не з`явився. Надав заяву про розгляд справи за його відсутності. Відповідачі до судового засідання не з`явилися, про час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином. У відповідності до положень ст. 281 ЦПК України суд вважає за необхідне провести заочний розгляд справи. Дослідивши подані документи та матеріали, судом встановлено наступне. На підставі свідоцтва про право власності від 19.10.1993 року, [PERSON] є власником квартири [ADDRESS] . Як вбачається з відомостей Відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання УДМС України в Миколаївській області від 04.01.2021 року, [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] зареєстровані за адресою: [ADDRESS] . Згідно відомостей про реєстрацію місця проживання осіб з Департаменту з надання адміністративних послуг Миколаївської міської ради від 26.11.2020 за вих. № 23005-000406422-037-08, [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] зареєстровані за адресою: [ADDRESS] . Як вбачається з листа Заводського відділу поліції ГУНП в Миколаївській області від 11.12.2020 №19103/52-20, під час перевірки при опитуванні мешканців буд. [ADDRESS] , було встановлено, що [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , дійсно не проживають за адресою: [ADDRESS] з 2003 року по теперішній час. Судом було встановлено, що відповідачі в вищезазначеній квартирі не проживають з 2003 року. Відповідно до ст.391ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Права власника житлового приміщення також визначені ст. 150 ЖК України, зокрема, громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди. Згідно ч. 2 ст.405 Цивільного кодексу України член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі його відсутності без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Оскільки між позивачем та відповідачами відсутні будь-які договірні відносини з приводу користування житловим приміщенням, останні не проживають та не користуються житловим приміщенням зазначеної квартири більше 17 років, суд вважає, що [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] втратили право користування жилим приміщенням в квартирі [ADDRESS] .

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-06-07 00:00:00

21.12.2020 року, [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] , в якому просила розірвати шлюб, укладений між [PERSON] та [PERSON] , зареєстрований 11.09.2020 року виконкомом Коблівської сільської ради Березанського району Миколаївської області, за актовим записом №7. Свої вимоги мотивувала тим, що сторони шлюбних стосунків не підтримують ішлюбні відносини міжними не можуть бути поновлені. Ухвалою судді від 25.01.2021 року позовну заяву було прийнято до розгляду у порядку спрощеного позовного провадження. До судового засідання, позивач не з`явилася надала заяву, в якій просила проводити судове засіданнябезїї участі. Відповідач в призначене судове засідання не з`явився, про час та дату судового засідання повідомлявся належним чином, про причини неявки суду не повідомив. Відповідно до ст. 281 ЦПК України проводиться заочний розглядсправи. Суд, дослідивши подані документи та матеріали, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, приходить до наступних висновків. Судом встановлено, що 11.09.2020 року сторони уклали шлюб, про що виконкомом Коблівської сільської ради Березанського району Миколаївської області, було зроблено відповідний актовий запис №7 (Свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] ). Від шлюбу позивач з відповідачем дітей не мають. Шлюбні стосунки сторони припинили, сумісне господарство не ведуть,проживають окремо. Згідно ст. 24 Сімейного кодексу України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ч.3 ст.105 Сімейного Кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Відповідно до ч. 1 ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Таким чином, приймаючи до уваги, що сторони припинили шлюбні відносини, спільного господарства не ведуть, позивач наполягає на розірванні шлюбу, подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б їх інтересам, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню. Відповідно до ст. 113 СК України особа, яка змінила прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. За змістом ч. 2 ст. 114 Сімейного кодексу України, у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Згідно з ч. 3 ст.115 Сімейного кодексу України - документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-06-01 00:00:00

21.12.2020 року до Комунарського районного суду м. Запоріжжя надійшла позовна заява КОНЦЕРНУ «МІСЬКІ ТЕПЛОВІ МЕРЕЖІ» до [PERSON] (відповідач 1), [PERSON] (відповідач 2), [PERSON] (відповідач 3), [PERSON] (відповідач 4) про стягнення заборгованості в розмірі 77 518,11 грн. Обґрунтовуючи заявлені вимоги, позивач зазначив, що КОНЦЕРН «МІСЬКІ ТЕПЛОВІ МЕРЕЖІ», діючи на підставі статуту та чинного законодавства України, надав послуги з постачання теплової енергії відповідачам 1, 2, 3, 4, які проживаєють в квартирі, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Однак, відповідачі 1,2,3,4 свої зобов`язання з своєчасної оплати за надані послуги за встановленими тарифами не виконали, внаслідок чого, за останніми утворилась заборгованість в сумі 77\~518,11 грн. за період з\~\~01.03.2014 року по 30.11.2020 року. З цих підстав, позивач змушений звернутись до суду за захистом своїх прав. В судові засідання представник позивача не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений своєчасно та належним чином, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, в якій вказав, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить їх задовольнити, у разі неявки відповідача не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідачі 1, 2, 3, 4 до зали судового засідання жодного разу не з`явились, на адресу відповідачів, за якими останні зареєстровані та фактично проживають, судом направлено судові повістки. Однак, на адресу суду повернулися конверти, з невідомих суду причин відповідачі не з`явилась за їх отриманням. У зв`язку з вищезазначеним, на підставі ст. 130 ЦПК України, суд вважає, що відповідачі належним чином повідомлені про час, дату та місце слухання справи. \~ \~ \~ \~ На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-01-27 00:00:00

21.12.2020 року позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, на обґрунтування позовних вимог зазначивши, що з відповідачем перебуває у шлюбі, зареєстрованому 16 грудня 2004 року Слов`янським міським відділом реєстрації актів цивільного стану Донецького обласного управління юстиції, актовий запис № 701. Від шлюбу мають дитину [PERSON] , [INFO] . Спору про поділ майна, що є їх спільною власністю та місця проживання дитини немає. Вона з відповідачем шлюбні стосунки не підтримує з серпня 2019 року, тому просить суд розірвати шлюб. До судового засідання позивач не з`явилась, надала суду заяву, в якій просила суд розглядати справу у її відсутності, заявлені вимоги підтримала, не заперечувала проти винесення заочного рішення (а.с.13). Відповідач повідомлявся належним чином, що підтверджується телефонограмою (а.с.12), але до суду не з`явився, заяв про відкладення розгляду справи не надав, тому суд, враховуючи згоду позивача, вважає можливим відповідно до правил ч. 2 ст. 247, ч. 1\~ст. 280 ЦПК України\~вирішити справу на підставі наявних у ній доказів без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу та ухвалює заочне рішення. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до переконання, що позов [PERSON] підлягає задоволенню. Судом встановлено, що згідно Свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , 16 грудня 2004 року між [PERSON] та [PERSON] зареєстровано шлюб Слов`янським міським відділом реєстрації актів цивільного стану Донецького обласного управління юстиції, актовий запис № 701 (а.с.4). Від цього шлюбу сторони мають неповнолітню дитину [PERSON] , [INFO] (а.с.5). Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного Кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Суд вважає, що підстави, на які посилається позивач, наполягаючи на розірванні шлюбу, є обґрунтованими, сторони не підтримують шлюбні стосунки з серпня 2019 року, збереження сім`ї не можливо, оскільки протягом довгого часу шлюб існує лише формально, тому позов підлягає задоволенню. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, а тому, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивачки судовий збір в сумі 840,80 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-15 00:00:00

21.12.2020 року позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що вона з відповідачем перебуває в зареєстрованому шлюбі з 01.08.2009 року. Від шлюбу мають малолітню дочку [PERSON] , [INFO] . Подружнє життя не склалося через несумісність характерів, втрати поваги один до одного та почуття любові. Подальше спільне життя вважає неможливим, на розірванні шлюбу наполягає, просить позов задовольнити, шлюб розірвати. Позивач [PERSON] , в судове засідання не з`явилася, попередньо надала заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить задовольнити. В судове засідання відповідач [PERSON] , не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, заяв чи клопотань про відкладення розгляду справи чи розгляд справи за його відсутності на адресу суду не надходило. За наявності у справі достатніх доказів, суд приходить до висновку про розгляд справи за відсутності сторін, що не з`явилися з постановленням заочного рішення. Суд, вивчивши та дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони з 01.01.2009 року перебувають в зареєстрованому шлюбі, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] від 01.08.2009 року, актовий запис №101 (а.с.3). Від шлюбу сторони мають малолітню дитину, [PERSON] , [INFO] (а.с. 4). Подружнє життя не склалося через несумісність характерів, втрати один до одного почуття поваги та любові. Сторони не підтримують шлюбно-сімейні відносини. Згідно ч. 1 ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається, а тому, збереження шлюбу між сторонами на паритетних засадах неможливе, вжиття судом заходів щодо примирення буде суперечити інтересам подружжя та моральним засадам суспільства. Враховуючи, що сім`я розпалась остаточно, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу неможливе, та суперечить інтересам позивача, суд приходить до висновку, що шлюб необхідно розірвати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-26 00:00:00

21.12.2021 [PERSON] звернулась до Бориспільського міськрайонного суду Київської області з позовом про розірвання шлюбу. Свої вимоги позивач обґрунтовує наступним. 16.10.2006 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем, від якого в них народилися донька [PERSON] , [INFO] , та син [PERSON] , [INFO] . Позивач зазначила, що спільне життя з відповідачем не склалося у зв`язку зі зловживанням відповідачем алкоголем та небажанням працювати та утримувати родину. Також вказує, що ведення спільного господарства та сумісне проживання припинено. Ухвалою від 15 січня 2021 року було відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження (а.с.19). У судове засідання позивач не з`явилась, згідно з поданою заявою просила розглянути справу у її відсутність, проти заочного рішення не заперечувала. Відповідач у судове засідання повторно не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про причину неявки суд не повідомив, відзив на позовну заяву, заяв та клопотань до суду не направив. Відповідно до вимог ст. ст. 223, 280, 281 Цивільного процесуального кодексу України, суд постановив ухвалу про заочний розгляд справи. Дослідивши матеріали цивільної справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, за наступних підстав. У судовому засіданні встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 16 жовтня 2006 року у Іванківській сільській раді Бориспільського району Київської області, про що зроблено актовий запис № 21, що підтверджується свідоцтвом про шлюб Серії [NUMBER] (а.с.11). Від шлюбу у сторін народилося двоє дітей: син [PERSON] , [INFO] , та дочка [PERSON] , [INFO] , що підтверджується відповідними свідоцтвами про народження (в.с.12,13). Разом з цим, як стверджує позивач, сторони подружніх стосунків не підтримують, спільного господарства не ведуть. Заперечень щодо зазначених позивачем обставин відповідачем подано не було. Внаслідок зазначених у позові обставин сім`я подружжя фактично розпалась, а шлюб існує формально, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача. При цьому суд враховує вимоги ч. 1 ст. 24 Сімейного кодексу України, за змістом якої шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до позову позивач просила понесені витрати покласти на неї. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-03 00:00:00

21 березня 1992 року сторони уклали шлюб, який зареєстрували у Маньківському відділі ЗАГС Черкаської області за актовим записом №13. Від шлюбу вони мають повнолітніх дітей. Подружнє життя у сторін не склалось, так як вони різні за характерами та звичками люди, що постійно призводило до непорозумінь, і як наслідок - до розпаду сім'ї. Однак оформити розлучення позивач не може, оскільки дружина не являється в органи РАЦСу хоча спільним майном вони розділились в добровільному порядку. Враховуючи вищенаведене, позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом, в якому просить розірвати шлюб між ним та [PERSON], зареєстрований 21.03.1992 року в Маньківському відділі ЗАГС Черкаської області актовий запис №13. В судове засідання позивач не з'явився, однак звернувся до суду із заявою, в якій просив справу розглядати без його участі та позовні вимоги задовольнити в повному обсязі. Відповідач [PERSON]. в судове засідання не з'явилась, однак до початку розгляду справи по суті надала на адресу суду заяву про визнання позовних вимог та розгляд справи за її відсутності. Враховуючи те, що сторони скористались своїм правом передбаченим ч.2 ст.158 ЦПК України, заявляти клопотання про розгляд справи за їх відсутності, суд не вбачає підстав для відкладення розгляду справи та проводить його в даному судовому засіданні на підставі доказів наявних у справі. Оскільки розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, оскільки сторони не підтримують сімейних відносин, наполягають на розірванні шлюбу між ними, що свідчить про те, що їх сім'я розпалась і зберегти її неможливо. Крім того, спільнонажитим майном вони розділились в добровільному порядку а діти від шлюбу уже досягли повноліття. Згідно з ч. 3 ст. 105 Сімейного кодексу України шлюб припиняється в наслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Ст. 113 Сімейного кодексу України визначено, що особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-14 00:00:00

21 березня 2008 року між ПАТ ЗАТ КБ «Приват Банк» (правонаступником якого є ПАТ КБ «Приват Банк») та [PERSON] було укладено кредитний договір б/н за умовами якого він отримав кредит в сумі 2500 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну карту зі сплатою 24% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з терміном дії протягом 12 місяців, якщо жодна із сторін не заявила про його припинення то договір лонгується на той же термін. Позивач, посилаючись на те, що [PERSON] взяті на себе зобов'язання не виконує, звернувся в суд з позовом про стягнення з нього 18675 грн. 97 коп. Відповідач в судове засідання не з'явився. Судом встановлено, що позивач надав [PERSON] 21 березня 2008 року за кредитним договором, а він отримав кредит в сумі 2500 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою 24 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом та дією до протягом 12 місяців, якщо жодна із сторін не заявила про його припинення то договір лонгується на той же термін. Відповідно до кредитного договору [PERSON] повинен був здійснювати погашення кредитів та процентів щомісячно. В порушення цього відповідач не сплачував своєчасно кредит та відсотки і станом на 5 травня 2014 року допустив заборгованість у сумі 18675 грн. 97 коп. (2395 грн. 2500 грн. - заборгованість за кредитом, 12237 грн. 66 коп. - заборгованість по процентам за користування кредитом, 6312 грн. 50 коп. - заборгованість по комісії за користування кредитом, 500 грн. - штраф (фіксована частина), 865 грн. 52 коп. - штраф (процентна складова)). Згідно ст.1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику у строк та порядку встановленому договором. З відповідача слід стягнути на користь позивача понесені ним судові витрати в сумі 243 грн. 60 коп. На підставі ст.ст.526, 1049,1054 ЦК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-23 00:00:00

21 березня 20118 року позивач, [PERSON] (зареєстроване місце проживання: [INFO]), звернулася до суду з позовом до відповідача, [PERSON] (зареєстроване місце проживання: [INFO]) в якому просить розірвати шлюб, зареєстрований 21 травня 2009 року Суданською сільською радою Первомайського району Харківської області, актовий запис № 2. В обґрунтування позову зазначає, що від шлюбу з відповідачем мають трьох неповнолітніх дітей. Причиною розірвання шлюбу вказує те, що вони втратили з відповідачем почуття любові та поваги один до одного. Позивачка зустріла іншого чоловіка з яким створила другу сімю, внаслідок чого подальше спільне життя і збереження шлюбу стало неможливим. У звязку з цим припинили шлюбні стосунки та ведення спільного господарства з листопада 2017 року. За таких обставин збереження шлюбу суперечить інтересам позивача. Просить суд розірвати шлюб. Позивач в судове засідання не з`явилася проте надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, на задоволенні позову наполягає, у разі неявки відповідача не заперечує проти ухвалення заочного рішення. Відповідач до судового засідання не прибув, хоча судом повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, заяв про відкладення розгляду справи чи розгляду справи без його участі не надав, як і не надав судові заперечень проти позову. З урахуванням положень ст. 280 ЦПК України, отримавши згоду сторони позивача, суд ухвалив розглянути справу заочно з ухваленням заочного рішення на підставі наявних у справі доказів та без фіксування судового засідання технічним засобом з підстав, визначених ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Суд, вивчивши позовну заяву, дослідивши та проаналізувавши письмові матеріали справи, встановив такі обставини та відповідні до них правовідносини: сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 21 травня 2009 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб, серії I-ВЛ № 113504, виданим виконкомом Суданської сільської ради Первомайського району Харківської області, за актовим записом № 2 (а.с.7). Від шлюбу мають неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO]; [PERSON],[INFO]; [PERSON], [INFO], що вбачається з наданих копій свідоцтв про народження (а.с.8-10). Основною причиною розірвання шлюбу є те, що сторони втратили почуття любові та поваги один до одного. Сімейно шлюбні стосунки подружжя припинило, спільне господарство не ведеться, внаслідок чого, їхнє подальше сімейне життя і збереження шлюбу буде суперечити інтересам позивача. Відповідно до ст. 112 СК України, суд постановляє рішення суду про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Суд приходить до висновку, що сімя розпалась остаточно, зберегти її не видається можливим, тому шлюб потрібно розірвати. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-26 00:00:00

21 березня 2012 року Дзержинський районний суд міста Харкова ухвалив виніс ухвалу про скасування Судового наказу від 5 вересня 2011 року, виданого Дзержинським районним судом м. Харкова за заявою Комунального підприємства «Харківські теплові мережі» про стягнення заборгованості за опалення та гарячу воду до боржника [PERSON] про видачу судового наказу про стягнення заборгованості за опалення та гарячу воду. 25 березня 2014 року до суду надійшла заява від [PERSON] про виправлення описки у вказаній ухвалі, а саме в ухвалі помилково вказана дата судового наказу « 5 вересня 2011 року», але судовий наказ був виданий « 8 вересня 2011 року». Сторони в судове засідання не з'явились. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку про те, що дійсно в рішенні суду була допущена вказана описка, а тому описка підлягає виправленню. На підставі викладеного та

Outcome: approved