Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-10 00:00:00

21 березня 2016 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право на користування житловим приміщенням квартири [ADDRESS]. В позовній заяві зазначено, що сторони перебували у шлюбі з 14 жовтня 2005 року по 21 жовтня 2015 року. Від шлюбу мають доньку [PERSON], [INFO]. За рішенням виконавчого комітету Вінницької міської [PERSON] від 20 липня 2009 року позивачу, як працівнику міліції, на сімю з 3 чоловік була надана службова 2-кімнатна квартира [ADDRESS] (Тарногродського) у м. Вінниці, де їхня сімя стала проживати з травня 2010 року Квартира належить Вінницькій міській раді, а квартиронаймачем є [PERSON] Зважаючи на те, що на кінець 2014 року позивач прослужила в ОВС 17 років і 4 місяці та не претендує на отримання будь-якого іншого рівноцінного житла, вона звернулась із клопотанням до житлово-побутової комісії УМВС винести питання про виключення службового житлового приміщення № 80 по вул. С. Зулінського, 37-А у м. Вінниці з числа службового, замість надання іншого житлового приміщення при подальшому розподілі житла УМВС. Згідно рішення виконавчого комітету Вінницької міської [PERSON] від 09 квітня 2015 року № 772 двокімнатна квартира [ADDRESS] виключена з числа службових УМВС України у Вінницькій області. У березні 2015 року шлюбні відносини між сторонами фактично припинились, що стало підставою розірвання шлюбу 21 жовтня 2015 року. З 28 березня 2015 року відповідач, забравши свої речі, проживає в іншому місці, жодного разу не з'являвся у зазначеній вище квартирі. З того часу, у цій квартирі проживають лише [PERSON] та її донька. Всі обов'язки, що випливають з договору найму житлового приміщення, виконує безпосередньо позивач, а [PERSON] в цьому жодної участі не приймає. Про небажання відповідача в подальшому користуватись вказаною квартирою свідчить його нотаріально посвідчена заява від 07 серпня 2015 року. У звязку з вищевикладеними обставинами позивач звернулась до суду з даною позовною заявою. У судове засідання позивач [PERSON] не зявилась, про час, дату та місце розгляду справи повідомлялась судом у встановленому законом порядку. На адресу суду надала заяву, у якій просить суд розгляд справи проводити за її відсутності та зазначила, що вимоги позовної заяви підтримує у повному обсязі, не заперечує щодо ухвалення заочного рішення. Відповідач [PERSON] до судового засідання не зявився, про час, дату та місце розгляду справи повідомлявся судом у встановленому законом порядку. Про причини неявки суд не повідомив. Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Вінницької міської ради до судового засідання не зявився, про час, дату та місце розгляду справи повідомлявся судом у встановленому законом порядку. Про причини неявки суд не повідомив. Відповідно до ч. 1 ст. 224 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Разом з тим, відповідно до ч. 4 ст. 169 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Таким чином, з урахуванням приписів ст.ст. 169, 224 ЦПК України суд прийшов до висновку про розгляд справи у відсутність відповідача в порядку заочного провадження, оскільки в справі достатньо матеріалів про права та взаємовідносини сторін і позивач не заперечила проти такого порядку розгляду справи. Відповідно до ст. 197 ЦПК України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося, оскільки сторони не з'явилися у судове засідання. Дослідивши матеріали цивільної справи, надавши належну оцінку усім доказам, що є у справі, суд дійшов до переконливого висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Як було встановлено судом, що 31 липня 2009 року Виконавчий комітет Вінницької міської ради, на підставі рішення № 1582 від 20 липня 2009 року, видав [PERSON] ордер на службове жле приміщення № 0167, з сімєю з 3 осіб на право зайняття службового жилого приміщення жилою площею 23,5 кв.м., яке складається з 2 кімнат в квартирі ізольована за адресою: [ADDRESS] (а.с. 5). Відповідно до витягу з рішення Виконавчого комітету Вінницької міської ради № 772 від 09 квітня 2015 року «Про надання службової квартири, про виключення квартир з числа службових та часткові зміни в рішеннях виконкому від 22 квітня 2010 року № 791, від 20 липня 2009 року № 1582», двокімнатну квартиру [ADDRESS] з числа службових УМВС України у Вінницькій області (а.с. 6). Зі змісту заяви від 07 серпня 2015 року, посвідченої приватним нотаріусом Вінницького міського нотаріального округу [PERSON], вбачається що [PERSON] немає будь-яких намірів щодо набуття у власність квартири під № 80, яка розташована в м. Вінниці, по вул. Тарногродського, в будинку під № 37 «а». При цьому не заперечує, щоб квартира під № 80, яка розташована в м. Вінниці, по вул. Тарногродського, в будинку під № 37 «а» була приватизована на імя [PERSON], [INFO], та/або на імя будь-яких інших осіб. Жодних претензій щодо вказаної квартири, в тому числі майнового характеру, в останнього немає (а.с. 10). Рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 21 жовтня 2015 року, шлюб між [PERSON] та [PERSON], який зареєстровано 14 жовтня 2005 року у відділі РАЦС Вінницького міського управління юстиції Вінницької області, про що було зроблено запис № 2615, розірвано (а.с. 11). Відповідно до рішення Вінницької міської ради № 71 від 25 грудня 2015 року, вулицю Тарногродського перейменовано на вулицю [PERSON]. Згідно довідки № 752/р від 03 березня 2016 року, виданої ЖЕК № 15, у квартирі № 80, яка розташована в будинку № 37А по вул. С. Зулінського у м. Вінниці, зареєстровані [PERSON], [INFO] (квартиронаймач), [PERSON], [INFO] (бувший чоловік) та [PERSON], [INFO] (донька) (а.с. 8). Відповідно до довідки № 751/р від 03 березня 2016 року, виданої ЖЕК № 15, колишній чоловік [PERSON] [PERSON], [INFO], за адресою [ADDRESS] не проживає (а.с. 7). Відповідно до акту № 240615/2312 від 24 червня 2015 року, складеного комісією в складі майстра МКП «ЖЕК № 15» [PERSON] та юриста МКП «ЖЕК № 15» [PERSON], про те що [PERSON] за адресою: [ADDRESS] не проживає, даний факт підтверджують сусіди, які проживають в [INFO], а саме: квартира № 81 [PERSON][ADDRESS] [PERSON], паспорт серії АА № 007264[ADDRESS] [PERSON], паспорт серії АА № 008628 (а.с. 9). Згідно ч. 1 ст. 71 ЖК УРСР, при тимчасовій відсутності наймача або членів його сімї за ними зберігається жиле приміщення лише протягом шести місяців. Статтею 72 ЖК УРСР передбачено, що визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Оскільки відповідач [PERSON] у квартирі № 80, яка розташована в будинку № 37А по вул. С. Зулінського у м. Вінниці не проживає понад шість місяців без поважних причин, суд приходить до переконливого висновку, що вимоги позовної заяви про визнання відповідача таким, що втратив право користування жилим приміщенням вищезазначеної квартири, підлягають до задоволення. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, судові витрати, понесені позивачем, підлягають стягненню з відповідача на користь позивача, а саме судовий збір в розмірі 551 (пятсот пятдесят одна) грн. 20 коп. На підставі викладеного,

Outcome: approved