Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-23 00:00:00

21.03.2016 року\~заявник [PERSON] звернулася до суду з заявою про встановлення факту смерті, заінтересована особа: відділ державної реєстрації актів цивільного стану Краснолиманського міського управління юстиції у Донецькій області, мотивуючи свої вимоги тим, що 27 грудня 2015 року в Кіровському районі м. Донецька по вул. Максима Козиря, б. 15, кв. 11, помер її чоловік [PERSON], [INFO]. За фактом його смерті [PERSON] бюро судово-медичної експертизи ДНР м. Донецьк було видано довідку про причину смерті від 28.12.2015 року. Оскільки вказана довідка про причину смерті була видана на тимчасово окупованій території, де органи державної влади України тимчасово не здійснюють свої повноваження, вона не відповідає встановленим вимогам законодавства України. Встановлення даного факту, що має юридичне значення, необхідно заявнику для прийняття спадщини, отримання коштів на поховання та перерахунку пенсії. Просить суд встановити факт смерті [PERSON], який помер 27 грудня 2015 року в м. Донецьку Донецької області. В судовому засіданні заявник підтримала заяву, надала пояснення аналогічні викладеним в заяві та просила її задовольнити. Свідки [PERSON], [PERSON] (кожний окремо) пояснили, що заявник є дружиною [PERSON]. [PERSON] проживала в м. Донецьку, по сусідству з ними, коли почалася АТО, родина перемістилася до м. Лиман Донецької області. Періодично [PERSON] навідувалися до своєї оселі в м. Донецьку. При черговій поїздці 27.12.2015 року [PERSON] помер від серцевого нападу у м. Донецьку. [PERSON] займалася його похованням. Представник заінтересованої особи - відділу державної реєстрації актів цивільного стану Краснолиманського міського управління юстиції у Донецькій області в судове засідання не з'явився, надав до суду заяву з проханням слухати справу без його участі, вирішення заяви покладає на розсуд суду. Всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються вимоги, вислухавши заявника, свідків, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи, суд встановив фактичні обставини і прийшов до висновку, що заява підлягає задоволенню виходячи з наступного. Відповідно до ст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі: документа, встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоровя або судово-медичною установою; рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або оголошення її померлою. Відповідно до п. 8 ч.1\~ст. 256 ЦПК України\~суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. Відповідно до ст. 257-1 ЦПК України заява про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана родичами померлого або їхніми представниками до суду за межами такої території України, яка розглядається невідкладно з моменту надходження відповідної заяви до суду. Відповідно до роз'яснень, наданих в п. 13\~Постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», суд встановлює факт смерті особи за умови підтвердження доказами, що ця подія мала місце у певний час та за певних обставин. Судом встановлено, що [PERSON] - заявник по справі та [PERSON] перебували в цивільному шлюбі. Заявник підтверджує факт смерті 27 грудня 2015 року [PERSON] довідкою про причину смерті та лікарським свідоцтвом про смерть, що її видано [PERSON] бюро судово-медичної експертизи ДНР м. Донецьк № 4229 від 28.12.2015 року (а.с. 11, 13). Заявник звертався до відділу державної реєстрації актів цивільного стану Краснолиманського міського управління юстиції у Донецькій області зпроханням зареєструвати смерть [PERSON], але в проведенні державної реєстрації смерті їй було відмовлено, оскільки лікарське свідоцтво про смерть видане на території, де органи державної влади України тимчасово не здійснюють свої повноваження(а.с.7). Розділом 5 Правил державної реєстрації актів цивільного стану в Україні, затвердженими\~наказом Міністерства юстиції України №52/5 від 18.10.2000 року, з із змінами, передбачено, що підставою для державної реєстрації смерті є: а) лікарське свідоцтво про смерть (форма № 106/о), форма якого затверджена наказом Міністерства охорони здоров'я України від 08.08.2006 № 545, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25.10.2006 за № 1150/13024 (далі - лікарське свідоцтво про смерть); б) фельдшерська довідка про смерть (форма № 106-1/о), форма якої затверджена наказом Міністерства охорони здоров'я України від 08.08.2006 № 545, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25.10.2006 за № 1150/13024 (далі - фельдшерська довідка про смерть); в) лікарське свідоцтво про перинатальну смерть; г) рішення суду про оголошення особи померлою; ґ) рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час; д) повідомлення державного архіву або органів Служби безпеки України у разі реєстрації смерті осіб, репресованих за рішенням несудових та судових органів; е) повідомлення установи виконання покарань або слідчого ізолятора, надіслане разом з лікарським свідоцтвом про смерть. Відповідно до п. 18 постанови Пленуму Верховного суду України № 5 від 31 березня 1995 року\~«Про судову практику у справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення»\~рішення суду про встановлення факту, що має юридичне значення, не змінює собою документів, що видають зазначені органи, а є лише підставою для їх одержання. Згідно зіст. 14 ЦПК України\~рішення про встановлення факту, що має юридичне значення, яке набрало законної сили, є обов'язковим для органів, які реєструють такі факти або оформлюють права, що виникають у зв'язку із встановленим судом фактом. Встановлення даного факту, що має юридичне значення, необхідно заявнику для прийняття спадщини, отримання коштів на поховання та перерахунку пенсії. Суд сприймає надані заявником довідку про причину смерті та лікарське свідоцтво про смерть № 4229 від 28.12.2015 року, видані [PERSON] бюро судово-медичної експертизи ДНР м. Донецьк, як носії конкретної інформації факту смерті [PERSON], при цьому не може визнати їх належними та допустимими доказами, оскільки відповідно до ст. 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків. В судовому засіданні заявником було доведено про неможливість одержання свідоцтва про смерть [PERSON] іншим шляхом. Досліджені докази у їх сукупності надають суду можливість зробити висновок про те, що в ході судового розгляду справи заявником іншими доказами було обґрунтовано доведені ті обставини, на які вона посилалася як на підстави своїх вимог. На підставі викладеного, суд вважає доведеним факт смерті [PERSON], [INFO], і визначає датою його смерті 27 грудня 2015 року та місцем смерті Кіровський район м. Донецька Донецької області, Україна. На підставі\~Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану»\~та

Outcome: approved