Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-10 00:00:00

19 серпня 2014 року [PERSON] звернулась до суду із вказаним позовом, у якому просить визнати за нею, як за спадкоємцем померлої [INFO] [PERSON], в порядку спадкування за законом право власності на земельні ділянки: - [NUMBER] для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Карачіївецької сільської ради, Віньковецького району Хмельницької області, площею 0.2031 га та конфігурацією за лінійними промірами в точках 1-2 довжиною 82.57 м (межа А-Б землі гр. [PERSON]), 2-3 - 9.03 м (межа Б-В землі гр. [PERSON]), 3-4 - 15.59 м (межа В-Г землі [PERSON]), 4-5 - 82.46 м (межа Г-Д землі [PERSON]), 5-1 - 24,61 м (межа Д-А землі загального користування), як вказано у державному акті серії ЯЕ № 020497 на право власності на земельну ділянку, виданого 19 серпня 2008 року на ім'я [PERSON]; - [NUMBER] (рілля) для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Карачіївецької сільської ради, Віньковецького району Хмельницької області, площею 0.6099 га та конфігурацією за лінійними промірами в точках 1-2 довжиною 159.11м (межа А-Б землі гр. [PERSON]), 2-3 - 11.63 м (межа Б-В землі гр. [PERSON]), 3-4 - 26.91 м (межа В-Г землі [PERSON]), 4-5 - 159.11 м (межа Г-Д землі [PERSON]), 5-1 - 38,54 м (межа Д-А землі загального користування), як вказано у державному акті серії ЯЕ № 030992 на право власності на земельну ділянку, виданого 19 серпня 2008 року на ім'я [PERSON]. В обґрунтування позову вказувала, що [INFO] померла її тітка [PERSON], яка була зареєстрована в [ADDRESS]. На день її смерті залишилось спадкове майно, що складається з земельних ділянок (паїв) для ведення товарного сільськогосподарського виробництва розміром 1,49 га, 0.2031 га та 0.6099 га, що знаходяться на території Карачіївецької сільської ради Віньковецького району . 03.07.1996 року [PERSON] було складено заповіт на користь [PERSON], однак [PERSON] не мав наміру приймати спадщину, а тому у термін визначений законом не звертався до нотаріальної контори. Спадкоємиця [PERSON] в останні роки перед смертю проживала спільно з позивачкою за адресою [ADDRESS]. Після смерті [PERSON] [PERSON] здійснила за власні кошти похорони, оскільки рідних, окрім позивачки, у [PERSON] не було. Позивачка прийняла спадщину, та звернулася до нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини із заявою про прийняття спадщини та за видачею свідоцтва про право на спадщину, але нотаріус відмовила їй у оформленні права на спадщину, вказавши, що [PERSON] не може довести факт родинних відносин із спадкодавицею - [PERSON] та відсутністю правовстановлюючого документу на спадкове майно. Лише після того як в судовому порядку було доведено факт родинних відносин між позивачкою і спадкодавицею, приватний нотаріус Віньковецького районного нотаріального округу Хмельницької області видала [PERSON] свідоцтво про право на спадщину за законом на земельну частку (пай) розміром 1,49 га в умовних кадастрових гектарах згідно сертифіката на право на земельну частку (пай) серії ХМ № 020749 . Однак отримати свідоцтво про право на спадщину за законом на земельні ділянки згідно державних актів серії ЯЕ № 030992, ЯЕ № 020497 неможливо через втрату державних актів. У зв'язку з цим про втрату державних актів було подано оголошення до районної газети «Сільські новини». Намагаючись відновити вище зазначенні документи [PERSON] зверталася до відділу Держземагенства у Віньковецькому районі Хмельницької області, із заявою про видачу дублікатів втрачених Державних актів. Але в зв'язку з тим, що дублікати державних актів на право власності на земельні ділянки не виготовляються, їй відмовили у цьому. У свою чергу реєстраційна служба Віньковецького районного управління юстиції на звернення [PERSON] від 11 квітня 2013 року роз'яснила, що для проведення державної реєстрації права власності на земельну ділянку необхідно подати документ підтверджуючий виникнення, перехід або припинення права власності на нерухоме майно. Тому позивачка, бажаючи захистити свої права, вимушена звернутись до суду. У судове засідання сторони, будучи повідомленими належним чином про місце, дату та час розгляду справи, не з'явились. Представник позивачки [PERSON] в поданій суду письмовій заяві, просила справу розглянути без її участі та задовольнити позовні вимоги. Представник відповідача, Карачіївецької сільської ради Віньковецького району Хмельницької області, сільський голова В.В. Ящук також надав суду письмову заяву, у якій позовні вимоги [PERSON] визнав повністю та просив справу розглянути за відсутності представника сільської ради. Третя особа - [PERSON] надав суду письмову заяву, у якій не заперечував проти визнання права власності на земельні ділянки за [PERSON] Вказував, що він хоча і є спадкоємцем майна померлої за заповітом, однак протягом шестимісячного строку не звертався до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, та не має наміру приймати спадщину. 11.09.2014 року справа розглянута у відповідності до ч. 2 ст. 197 ЦПК України без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до задоволення. Судом встановлено, що [INFO] у м. Красилів Хмельницької області померла тітка позивачки - [PERSON], яка була власником земельних ділянок, що розташовані на території Карачіївецької сільської ради Віньковецького району Хмельницької області, згідно Державних актів на право власності на земельну ділянку серії ЯЕ № 020497 від 19.08.2008 року площею 0,2031 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер 6820684000:08:0020366 та серії ЯЕ № 030992 від 19.08.2008 року площею 0,6099 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер 6820684000:07:0040144. Після смерті [PERSON] на вказане майно відкрилась спадщина. Позивачка [PERSON] є спадкоємцем майна померлої [PERSON] за законом, спадщину прийняла та отримала свідоцтво про право на спадщину за законом на частину спадкового майна. Інший спадкоємець за заповітом [PERSON] протягом шестимісячного строку до нотаріальної контори зі заявою про прийняття спадщини не звертався та від прийняття спадщини відмовився. Дані обставини підтверджуються свідоцтвом про смерть [PERSON] серії [NUMBER]; ксерокопією паспорта позивачки; рішенням Віньковецького районного суду від 01.07.2014 року, яким встановлено факт родинних відносин між [PERSON] та [PERSON]; ксерокопіями Державних актів на право власності на земельну ділянку серії ЯЕ № 020497 від 19.08.2008 року площею 0,2031 га та серії ЯЕ № 030992 від 19.08.2008 року площею 0,6099 га; розпорядженням Віньковецької районної державної адміністрації № 117-/2008-р від 07.04.2008 року, свідоцтвом про право на спадщину за законом від 05.08.2014 року, заявою [PERSON] від 22.11.2013 року про відмову від спадщини за заповітом після смерті [PERSON]. Із інформаційних довідок з технічної документації із землеустрою щодо виділення земельних часток (паїв) відділу Держземагентства у Віньковецькому районі від 05.08.2014 року № 1271 та № 1272, що: - вартість земельної ділянки [NUMBER] площею 0,2031, згідно Державного акта серії ЯЕ № 020497, виданого на ім`я [PERSON], станом на 01.01.2014 року складає 2195,74 грн.; - вартість земельної ділянки [NUMBER] (рілля) площею 0,6099, згідно Державного акта серії ЯЕ № 030992, виданого на ім`я [PERSON], станом на 01.01.2014 року складає 13445,79 грн. Як вбачається із постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії, від 05.05.2014 року, приватним нотаріусом [PERSON] після вивчення наданих позивачем документів відмовлено [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на земельні ділянки розміром 0,6099 га та 0,2031 га, в зв'язку з відсутністю правовстановлюючого документа на вищевказане майно. Згідно оголошення у газеті «Сільські Новини» № 51 від 14.12.2012 року, Державні акти на право власності на земельну ділянку, серії ЯЕ № 020497 та серії ЯЕ № 030992 від 19.08.2008, видані на ім'я [PERSON] загублені та вважаються недійсними. Згідно відповіді державного нотаріуса Віньковецької державної нотаріальної контори № 531/01-16 від 03.09.2014 року, наданої на запит суду, заповіт [PERSON] від 03.07.1996 року не змінений та не відмінений; спадкова справа після смерті [PERSON], яка померла [INFO] в м. Красилів відкрита за заявою [PERSON], спадкоємець [PERSON] подав заяву про те, що спадщину не приймав та наміру приймати не має. Відповідно до ст. ст. 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Способами захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права. Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. (ст. 1217 та ст. 1218 ЦК України). У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 ЦК України (ч. 2 ст. 1223 ЦК України). Статтею 1258 ЦК України визначено, що спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Відповідно до вимог ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно до ч. 3 цієї статті спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Статтею 1296 ЦК України передбачено, що спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Оцінивши досліджені докази, суд прийшов до висновку, що спадкодавиця [PERSON] за свого життя набула право власності на земельні ділянки площею 0,6099 га та 0,2031 га, відповідно до закону, але у зв'язку з втратою правовстановлюючих документів на вказане майно, спадкоємиця [PERSON] позбавлена можливості отримати у нотаріальній конторі свідоцтво про право власності на вказане спадкове майно. Вирішення виниклого спору можливе лише в судовому порядку. Таким чином, встановивши, що позивачка є спадкоємцем майна померлої тітки [PERSON], та зокрема земельних ділянок, спадщину прийняла, та враховуючи, що позивачка позбавлена можливості у здійсненні права на спадкування в інший спосіб, суд вважає необхідним визнати за позивачкою право власності на спадкове майно. Визнання права власності за [PERSON] на земельну ділянку не оспорюється відповідачем та не порушує прав чи інтересів інших осіб.

Outcome: approved