Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-27 00:00:00

20 січня 2021 року до Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська звернувся позивач через свого представника із вищезазначеним позовом, в обґрунтування якого послався на те, що 01 березня 2018 року між сторонами було укладено договір б/н, який містить в собі і положення кредитного договору, у вигляді Анкети-заяви відповідача про приєднання до Умов і Правил надання банківських послуг в ПриватБанку, Умов і Правил надання банківських послуг, Витягу з тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна», відповідно до якого відповідач отримала кредит у вигляді кредитного ліміту на платіжну картку, зобов`язавшись сплатити проценти за користування кредитними коштами та повернути кредит у встановлений договором строк, а також сплатити інші обов`язкові платежі. Посилаючись на те, що відповідач не виконала свої договірні зобов`язання, внаслідок чого станом на 10 грудня 2021 року утворилась кредитна заборгованості в загальному розмірі 48112,81 гривень, з яких 38570,59 гривень заборгованість за простроченим тілом кредиту, 9542,22 гривень заборгованість за простроченими процентами за користування кредитом, позивач просив суд стягнути з відповідача на користь позивача означену заборгованість, а також покласти на відповідача судові витрати. Ухвалою Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 08 лютого 2021 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадженні у цивільній справі, яку вирішено розглядати в порядку спрощеного позовного провадження. Ухвалою Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 30 березня 2021 року задоволено клопотання відповідача та витребувано у позивача оригінали доказів, долучених до позову в копіях, зокрема оригінал Анкети-заяви про приєднання до Умов і Правил надання банківських послуг в ПриватБанку від 01 березня 2018 року. Ухвалами Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 18 жовтня 2021 року, постановленими без виходу до нарадчої кімнати, відмовлено відповідачу у задоволенні її заяви про застосування до позивача заходів процесуального примусу. Ухвалою Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 18 жовтня 2021 року відмовлено відповідачу в призначенні по справі судової технічної експертизи документів. Ухвалою Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 21 жовтня 2021 року заяву відповідача про відвід судді визнано необґрунтованою. Ухвалою Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 22 жовтня 2021 року, постановленою в іншому складі суду, відмовлено у задоволенні заяви відповідача про відвід судді у даній цивільній справі. Ухвалою Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 28 жовтня 2021 року відмовлено відповідачу у призначенні комплексної судової економічної та технічної експертизи документів. В судовому засіданні представника позивача позовні вимог підтримав, наполягав на їх задоволенні з викладених у позові підстав. Відповідач, її представник в судовому засіданні заперечували проти задоволення позову в повному обсязі. Натомість в ході розгляду справи відповідач на питання суду підтвердила факт отримання кредитних коштів та їх використання. Крім того відповідачем подано до суду відзив на позов, в якому відповідач просила відмовити у задоволення позову з підстав недоведеності вимог. Відзив мотивований тим, що відповідач жодного кредитного договору з позивачем не укладала, анкету-заяву від 01 березня 2018 року не підписувала, а лише оформлювала у квітні 2014 року банківську картку для виплат, яку у квітні 2017 року було перевипущено через закінчення строку її дії, нова картка мала № [NUMBER] . 03 квітня 2017 року разом з карткою для виплат відповідачу була видана картка «Універсальна» № [NUMBER] , з Умовами та правила надання банківських послуг відповідача ніхто не ознайомлював, про що свідчить відсутність підпису позичальника на копії Витягу з Умов та правил надання банківських послуг, Витягу з Тарифів банку. Не вважає відповідач належними доказами інші подані позивачем документи, зокрема, розрахунок заборгованості, довідки про видані картки та зміну умов кредитування, обслуговування кредитної картки, виписку про рух коштів по рахунку, оскільки такі документи належним чином не завірені. Послалась відповідач і на правові висновки Великої Палати Верховного Суду, викладені у постанові від 03 липня 2019 року по справі №342/180/17, а також зазначила відсутність доказів видачі їй кредиту. Стороною позивача, в свою чергу, подано відповідь на відзив, в якому представник позивача просив задовольнити позов в повному обсязі, частково повторюючи зміст позову та вказуючи на належність форми та змісту укладеного між сторонами кредитного договору у вигляді підписання відповідної анкети-заяви, ознайомлення з Правилами та Умовами надання банківських послуг, розміщених на офіційному сайті банку, видачі кредиту у вигляді встановлення кредитного ліміту на картковий рахунок відповідача, а також користування позичальником цим кредитом тривалий час. Представник позивача вважає, що до позову долучено всі належні, допустимі та достатні докази для ухвалення рішення суду на користь позивача. Вислухавши представників сторін, відповідача та дослідивши матеріали цивільної справи, суд приходить до наступного висновку на підставі нижчевикладеного. Судом встановлені наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. В судовому засіданні встановлено, що 01 березня 2018 року між позивачем, як кредитодавцем, та відповідачем, як позичальником, було укладено договір б/н про надання банківських послуг, згідно з яким позивач надав відповідачу кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку № [NUMBER] із терміном дії до березня 2021 року. Максимальний розмір кредитного ліміту був встановлений спочатку в сумі 500 гривень 01 березня 2018 року, а потім поступово збільшувався, досягнувши максимально підтвердженого доказами розміру в сумі 32000 гривень 01 вересня 2019 року. Викладені обставини підтверджуються фотокарткою відповідача із карткою та додатком щодо дати отримання такої картки, факт отримання якої визнано відповідачем, довідкою про зміну умов кредитування та обслуговування кредитної картки з огляду на зміст виписки про рух коштів на рахунку позичальника, довідкою про видані кредитні картки (а.с.148-156, 186-187) Як слідує з виписки по картковому рахунку відповідача за зазначеною вище кредитною карткою станом на 07 квітня 2021 року та за період з 01 березня 2018 року по 01 грудня 2020 року, відповідач отримала від позивача обумовлені укладеним між сторонами договором б/н про надання банківських послуг кредитні кошти в повному обсязі шляхом встановлення кредитного ліміту та користувалась ними протягом зазначеного періоду. Дана виписка має статус первинного документа, що підтверджується Переліком типових документів, затвердженим наказом Міністерства юстиції України від 12 квітня 2012 року №578/5, а також є належним доказом отримання та користування відповідачем кредитними коштами, у ній зазначені всі операції з часу активації кредитної картки зі зняття грошових коштів, погашення заборгованості, яка відповідачем не спростована, що підтверджується і змістом п.62 Положення про організацію бухгалтерського обліку, бухгалтерського контролю під час здійснення операційної діяльності в банках України, затвердженого Постановою Правління Національного банку України від 04 липня 2018 року №75. (а.с.148-154) Згідно з наданим позивачем розрахунком, заборгованість відповідача за договором б/н про надання банківських послуг від 01 березня 2018 року станом на 10 грудня 2020 року нарахована позивачем в загальному розмірі 48112,81 гривень, з яких: 38570,59 гривень заборгованість за тілом кредиту, 9542,22 гривень заборгованість за процентами за користування кредитом. При цьому, відповідно до змісту такого розрахунку позивачем обліковується загальний розмір витрачених позичальником кредитних коштів на суму 287032,83 гривень (тіло кредиту). При цьому до такого тіла кредиту позивачем зараховано (погашено за рахунок тіла, тим самим його збільшено) частину нарахованих відповідачу процентів за користування кредитом в загальному розмірі 6344,88 гривень. В свою чергу, відповідно того ж розрахунку заборгованості позичальником погашено кредитну заборгованість на загальну суму 256275,32 гривень. Таким чином, з викладеного слідує, що дійсна сума боргу відповідача за тілом кредиту становить 24412,63 гривень (287032,83 6344,88 256275,32). (а.с.5-9) Правовідносини, які виникли між сторонами, окрім положень вказаного вище договору, врегульовані нормами ЦК України, Закону України «Про банки та банківську діяльність». Так, відповідно до ст.ст.15, 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до норм ст.ст.11, 525, 629 ЦК України підставами для виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договір, який є обов`язковим для виконання сторонами, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. За змістом ст.ст.6, 627, 638 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, зокрема у визначенні умов договору з урахуванням вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною. За змістом ст.ст.633, 634 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. Договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Згідно ст.628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Сторони мають право укласти договір, в якому містяться елементи різних договорів (змішаний договір). Нормою ст.1054 ЦК України визначено за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст.1056-1 ЦК України розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору. Положеннями ст.2 Закону України «Про банки та банківську діяльність» визначено, що банківський кредит будь-яке зобов`язання банку надати певну суму грошей, будь-яка гарантія, будь-яке зобов`язання придбати право вимоги боргу, будь-яке продовження строку погашення боргу, яке надано в обмін на зобов`язання боржника щодо повернення заборгованої суми, а також на зобов`язання на сплату процентів та інших зборів з такої суми. Згідно ст.1055 ЦК України кредитний договір укладається у письмовій формі. За змістом ст.ст.202, 207, 626 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Згідно до ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України. Частиною 1 ст.530 ЦК України передбачено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. При цьому відповідно до норми ст.612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Відповідно до ст.ст.610, 611 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Згідно ст.16 ЦК України однією із форм судового захисту цивільних прав та інтересів є примусове виконання обов`язку в натурі. Нормою ст.625 ч.1 ЦК України передбачено, що боржник не звільняться від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. За змістом ст.ст.12, 13, 81 ЦПК України суд розглядає справи в межах вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених ЦПК України випадках. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх позовних вимог або заперечень, крім випадків, встановлених ЦПК України. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Доказування не можу ґрунтуватись на припущеннях. Оцінюючи дослідженні в судовому засіданні докази в їх сукупності, суд вважає їх належними, допустимими, достовірними та достатніми для прийняття рішення у справі по суті. Аналізуючи встановлені на підставі таких доказів фактичні обставини в контексті викладених вище норм законодавства, вирішуючи питання щодо позовних вимог позивача за договором б/н про надання банківських послуг від 01 березня 2018 року, який має змішаний характер та містить елементи кредитного договору, суд приходить до висновку про можливість часткового задоволення позову,

Outcome: partial