Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-30 00:00:00

21.12.2020 року [PERSON] через свого представника звернувся до суду з вищевказаною позовною заявою на обґрунтування якої зазначив, що 06.10.2014 року між позивачем та банком був укладений договір про відкриття та обслуговування рахунку, випуску та надання платіжної картки № [NUMBER] . Позивач зазначає, що отримав платіжну картку та вніс на неї грошові кошти, однак у період з 22.10.2014 року по 24.10.2014 року, під час зняття коштів у Республіці Білорусь, банком було невірно застосований офіційних курс валют під час конвертації грошових коштів у гривні, у результаті чого банк неправомірно списав з рахунку на 1156,33 грн. більше ніж передбачено договором та законодавством. Як на підтвердження встановлення цих обставин позивач посилається на рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 16.04.2018 року у цивільній справі №161/796/18. 26.11.2020 року [PERSON] було подано вимогу до ПАТ «Державний ощадний банк України» про повернення грошових коштів за договором про відкриття та обслуговування рахунку, випуску та надання платіжної картки від 06.10.2014 року № 411753, тобто про виплату залишку коштів, що утворився. В той же час відповідачем такі кошти позивачу не повернуті і по сьогоднішній день та в задоволенні вищезгаданої вимоги було відмовлено. Відповідно ПАТ «Державний ощадний банк України» має перед [PERSON] прострочення з повернення коштів в сумі 1156,33 грн. починаючи з 04.12.2020 року по сьогоднішній день (16.12.2020 року). Кількість днів такого прострочення становить 12 днів. Враховуючи наведене, просить суд стягнути з відповідача на користь позивача суму основного боргу в розмірі 1156,33 грн., 3 % річних - 1,13 грн., пеню у розмірі 3 % вартості послуги за кожний день прострочення відповідно до ч. 5 ст. 10 ЗУ «Про захист прав споживачів» - 416, 27 грн. 27.01.2021 року відповідачем було подано відзив на позовну заяву в обґрунтування якого останній зазначає, що судове рішення у справі № 161/796/18, на яку посилається позивач, не містить висновку щодо розміру залишку на рахунку позивача коштів, а саме 1156,33 грн. Крім того, з приводу повернення спірної грошової суми [PERSON] вже звертався з позовною заявою до Луцького міськрайонного суду Волинської області, який рішенням від 21.11.2018 року у справі № 161/16489/18 відмовив у задоволенні позову. Судове рішення набрало законної сили та є чинним. При цьому, до правовідносин, які склались при відкритті рахунку та випуску платіжної карки, застосовуються умови та правила банківського рахунку, а не договору вкладу, як невірно вважає позивач. Враховуючи наведене, а також наявність підстав для застосування наслідків спливу позовної давності згідно ст. 267 ЦК України, просить відмовити в позові [PERSON] повністю. 03.02.2021 року представником позивача було подано заяву про збільшення позовних вимог, у якій остання за наслідками розгляду позову, просить стягнути з відповідача на користь позивача пеню у розмірі 3 % вартості послуги за кожний день прострочення відповідно до ч. 5 ст. 10 ЗУ «Про захист прав споживачів» за період з 04.12.2020 року по 03.02.2021 року в розмірі 1156,33 грн. У судове засідання позивач та його представник не з`явились, причин неявки суду не повідомили, клопотань про відкладення розгляду справи від них не надходило. Представник відповідача в судовому засіданні заперечувала щодо задоволення позову, посилаючись на обставини, які викладені у відзиві на позовну заяву. Заслухавши пояснення представника відповідача, дослідивши письмові докази, які містяться в матеріалах справи, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що 06.10.2014 року між ПАТ «Державний ощадний банк України» та [PERSON] укладено договір № 411753 про відкриття та обслуговування рахунку, випуску та надання платіжної карти. У розділі «Визначення та скорочення» Договору передбачено, що всі визначення та скорочення в Договорі вживаються у значенні, визначеному Правилами здійснення операцій за рахунками, відкритими фізичним особам у АТ «Ощадбанк», які доводяться шляхом публічного письмового оголошення в установі Банку, а також шляхом розміщення на сайті Банку http://www.oschadbank.com. З п. 1.1 Договору слідує, що Банком відповідачу відкрито поточний рахунок в гривні України на умовах тарифного пакету «Стандартний», Тарифів за користування платіжною картою, розміщених на сайті банку та інформаційних стендах, які знаходяться в приміщеннях банку. Пунктом 1.3 Договору передбачено, що Клієнт зобовязується здійснювати оплату послуг Банку за проведення операцій у розмірі, встановленому Тарифами. За змістом п. 1.7 Договору вбачається, що Клієнт доручив Банку в порядку договірного списання списувати з Рахунку, крім інших, несанкціонований Овердрафт/кредит, нараховані проценти за кредитом несанкціонованим Овердрафтом, платежі, які предявляються Міжнародними платіжними системами на підставі платіжних повідомлень еквайрів. Пунктами 2.15, 2.15.1 Правил передбачено нарахування процентів за користування кредитом/несанкціонованим овердрафтом за встановленою Банком ставками. Згідно з п. 2.16.2 Правил, якщо валюта розрахунку з використання картки є відмінною від долара США, євро, російського рубля або гривні і така валюта відрізняється від валюти ведення рахунку, Банк здійснює списання суми, на яку здійснюється операція у валюті рахунку у сумі, що еквівалентна сумі, на яку здійснюється операція. Сума до списання виставляється Платіжною системою у валюті долара США, євро або російського рубля та перераховується Банком у валюті ведення рахунку за курсом, встановленим Банком на день списання. Відповідно до виписки по картковому рахунку [NUMBER] , належного відповідачу, 22.10.2014 року відповідач здійснив операцію по видачі готівки через ATM BLR BREST RKC-1 BR.OBL.UPR.BAPB 807221 на суму 4000 000,00 білоруських рублів. Банк стверджує, що 23.10.2014 року від платіжної системи VISA на адресу Банку надійшов файл клірингу відповідно до якого виставлена сума до списання з рахунку клієнта в еквіваленті 374,53 доларів США, на підставі даної інформації банком здійснено 23.10.2014 року конвертація суми у гривні за курсом 13,67 за один долар США, внаслідок чого утворилася сума до списання з рахунку позичальника 5119,83 грн. Також списана комісія за конвертацію в сумі 51,20 грн. та 76,80 грн. за отримання готівки в мережі закордонних банків згідно п 2.2 Тарифів. Всього з рахунку відповідача списано коштів в розмірі 5247,83 грн. Аналогічне списання відбулося по інших здійснених операціях. Оскільки на рахунку відповідача було недостатньо коштів, утворився несанкціонований овердрафт, визначення якого надано у розділі І Правил. Виникнення зазначеного Овердрафту (кредиту) на рахунку відповідача пояснюється тим, що конвертація валюти та списання грошових коштів при проведенні операцій з карткою за межами України в залежності від країни, в якій проводиться операція, валюти карткового рахунку, правил платіжної системи, до якої належить картка, здійснюється у два етапи. На першому етапі у день проведення операції на картковому рахунку блокується сума у валюті карткового рахунка, сума у валюті конвертується у розрахункову валюту платіжної системи, в якій банк веде розрахунки з відповідною платіжною системою. На другому етапі протягом кількох днів після проведення такої операції проходить фактичне списання грошових коштів з карткового рахунка за правилами міжнародної платіжної системи Visa чи Master Card по комерційному курсу банку, діючому на день списання грошових коштів. Отже, в звязку із затримкою в часі між блокуванням суми на рахунку та її фактичним списанням при коливанні валютного курсу, може виникнути різниця між заблокованою сумою та фактично списаною. В основу розрахунку заборгованості позивачем покладено курс долара 13,67 грн. за 1 долар США, тоді як ПАТ «Державний ощадний банк України» станом на 22.10.2014 року офіційно встановлено курс 13,02 грн. за 1 долар США. Цю інформацію встановлено судом шляхом отримання інформації на Інтернет-сайті за посиланням http//www/oschadbank.соm//, вказаному у Договорі. Укладений між позивачем і відповідачем Договір не передбачає необхідності отримання споживачем інформації за будь-якими іншими посиланнями, не містить поняття «Курс валют, при розрахунках платіжними картками», а п.2.16.2 Правил передбачає розрахунок за курсом, встановленим Банком на день списання коштів. Отже, наступні розрахунки слід виконувати, виходячи з курсу 13,02 грн. за 1 долар США. З виписки по картковому рахунку № [NUMBER] [PERSON] та інформаційної довідки від 27.12.2017 року щодо проведених операцій за межами території України вбачається, що за період з 21.10.2014 року по 23.10.2014 року картку відповідача було поповнено на 45400 грн. В період з 22.10.2017 року по 24.10.2017 відповідач здійснив 8 операцій з карткою по зняттю готівки за межами України, загальна сума знятих коштів становить 35400000 білоруських рублів, що відповідно до файлів клірингу конвертовані у долари США на загальну суму 3312,91 доларів США , які у свою чергу конвертовані у гривні за курсом 1367 грн. за 100 доларів США. Однак, якщо суму 35400000 білоруських рублів, що відповідно до файлів клірингу конвертовані у долари США на загальну суму 3312,91 доларів США, конвертувати у гривні за курсом 13,02 грн. за 1 долар США, отримаємо суму 43134,09 грн. З врахуванням суми комісії за отримання готівки в мережі закордонних банків та банкоматів, що становить 647,01 грн. (1,5%), та суми комісії за конвертацію в розмірі 431,34 грн. (1%), то сума коштів, що підлягала списанню з рахунку відповідача мала становити 44212,44 грн. Таким чином, на рахунку відповідача було достатньо коштів для проведення списання коштів, необхідних для обслуговування карткового рахунку за договором про відкриття та обслуговування рахунку, випуск та надання платіжної карти № 411753 від 06.10.2014 року, оскільки несанкціонованого овердрафту відповідачем не допущено. Вказані обставини встановлені рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 16.04.2018 року у цивільній справі №161/796/18, яке набрало законної сили, ухвалено за участю тих самих сторін, а тому за правилами ч. 4 ст. 82 ЦПК України, не підлягають додатковому доказуванню. Отже, із зазначеного можливо зробити висновок, що дійсно позивач поповнив свій банківський рахунок на 45400,00 грн., в той час як банк, згідно проведених операцій мав списати 44212,44 грн., що встановлено рішенням суду. Наведене свідчить про безпідставність доводів сторони відповідача в частині заперечень щодо відсутності у ПАТ «Державний ощадний банк України» перед [PERSON] заборгованості в розмірі 1156,33 грн. 26.11.2020 року [PERSON] звернувся до ПАТ «Державний ощадний банк України» із вимогою про повернення грошових коштів за договором про відкриття та обслуговування рахунку, випуску та надання платіжної картки від 06.10.2014 року № 411753, тобто про виплату залишку коштів, що утворився. Однак, як станом на дату звернення з даним позовом, так і на день розгляду даної справи сума заборгованості в розмірі 1156,33 грн. ПАТ «Державний ощадний банк України» позивачу повернутою не була. За наведених обставин, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь 1156,33 грн. заборгованості. Поряд з тим, виходячи із предмету спору та законодавчо визначених засад застосування штрафних санкцій у прострочених зобов`язаннях, суд не вбачає підстав для стягнення з відповідача на користь позивача 3 % річних та пені у розмірі 3 % вартості послуги за кожний день прострочення відповідно до ч. 5 ст. 10 ЗУ «Про захист прав споживачів». У свою чергу, на переконання суду, обставини у даній справі є відмінними від тих, які були предметом розгляду в цивільній справі № 161/16489/18, а тому доводи представника відповідача про зворотне є безпідставними. Також, суд не вбачає підстав для застосування строку позовної давності, передбаченого ст. 267 ЦК України, оскільки на переконання суду позивач дізнався про порушення своїх прав внаслідок отримання відмови у виконанні його вимоги від 26.11.2020 року. За наведених обставин, суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] до ПАТ «Державний ощадний банк України» про захист прав споживача та стягнення грошових коштів за договором про відкриття та обслуговування рахунку випуску та надання платіжної картки підлягають до часткового задоволення. Як встановлено судом, позивач при зверненні до суду з даним позовом від сплати судового збору був звільнений на підставі ЗУ «Про захист прав споживачів». Отже, на підставі ч. ч. 1, 2, 6 ст. 141 ЦПК України, судовий збір, який підлягає стягненню з відповідача на користь держави, враховуючи принцип пропорційності становить 453,78 грн. (Розрахунок: 1156,33 грн. - розмір задоволених вимог / 2313,79 грн. - загальна ціна позову х 908 грн. судовий збір, який підлягав сплаті).

Outcome: partial