Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-13 00:00:00

21 листопада 2016 року позивачка звернулася до суду з позовом до відповідача з вимогою про розірвання шлюбу, зареєстрованого 30 жовтня 2009 року у відділі реєстрації актів цивільного стану Славутицького міського управління юстиції Київської області згідно актового запису № 146, від якого є неповнолітня дитина, [INFO], мотивуючи його тим, що між ними не склалися нормальні сімейні стосунки в силу психологічної несумісності, а також з причини різних поглядів на сімейне життя, подружні права та обов'язки, відсутності поваги з боку відповідача, що призвело до відчуженості між ними та фактичного припинення сімейних відносин. У судовому засіданні позивачка наполягала на розірванні шлюбу з посиланням на обставини, зазначені у позовній заяві та неможливість збереження шлюбу і заперечувала проти надання строку для примирення. Відповідач погодився на розірвання шлюбу з посиланням на позицію позивачки про неможливість його збереження. Суд вважає необхідним позов задовольнити з наступних підстав. З матеріалів справи судом встановлено, що згідно свідоцтва про шлюб серії [NUMBER], виданого відділом реєстрації актів цивільного стану Славутицького міського управління юстиції Київської області, [PERSON], який народився [INFO] в с. Пустовіти Миронівського району Київської області, громадянин України і [PERSON], яка народилася [INFO] в м. Носівка Чернігівської області, громадянка України, зареєстрували шлюб 30 жовтня 2009 року, про що в Книзі реєстрації шлюбів зроблено відповідний актовий запис за № 146. Прізвище після реєстрації шлюбу: чоловіка [PERSON]; дружини [PERSON]. Місце реєстрації: відділ реєстрації актів цивільного стану Славутицького міського управління юстиції Київської області (а.с.5). Подружжя має дитину: дочку [PERSON], [INFO], що підтверджено копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] (а.с.4). Подружжя з дитиною проживають і зареєстровані у гуртожитку на одній жилплощі (а.с.13). Згідно статті 105 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Згідно частини 1 статті 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Відповідно до ч. 2 ст. 112 цього Кодексу суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно правил частини 4 статті 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Оскільки взаємовідносини, які склалися між подружжям не притаманні шлюбу і можливості відновлення нормальних відносин між подружжям не вбачається, суд погоджується з позовом та визнанням його відповідачем і вважає необхідним розірвати шлюб. Відповідно до статті 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. В судовому засіданні про відновлення свого дошлюбного прізвища позивачка не заявляла. Згідно частини 2 статті 114 СК України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Вирішуючи питання про судові витрати, суд виходить з положень статті 88 ЦПК України, згідно яких стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. За подання позовної заяви до суду позивачкою сплачено судовий збір на суму 551 грн. 20 коп., що підтверджено квитанцією банківської установи. Таким чином з відповідача на користь позивача підлягають стягненню документально підтверджені судові витрати на зазначену суму.

Outcome: approved