Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-04 00:00:00

20 лютого 2019 року позивач звернувся до Харківського районного суду Харківської області із позовом про стягнення аліментів на утримання дитини. В обґрунтування позовних вимог зазначила, що 17 листопада 2017 року між [PERSON] та [PERSON] був укладений шлюб, який був зареєстрований у Ленінському відділі реєстрації актів цивільного стану Харківського міського управління юстиції, актовий запис № 642. Від шлюбу у них народилася дитина [PERSON] , [INFO] . Шлюб між [PERSON] та [PERSON] був розірваний. Після розірвання шлюбу дитина залишилася проживати з матір`ю та бабусею. З липня 2016 року позивач (рідна сестра матері дитини) дізналася, що дитина залишилася без догляду та забрала її до себе в родину, оформила переведення в школу, яка розташована в смт. Покотилівка Харківського району Харківської області та поставила на облік у лікарню. Рішенням Харківського районного суду Харківської області від 13.09.2017, справа № 635/136/17 відповідач позбавлений батьківських прав у відношенні [PERSON] , [INFO] . Розпорядженням Харківської районної державної адміністрації від 19.12.2017 за № 1029 [PERSON] призначена опікуном над дитиною позбавленою батьківського піклування - [PERSON] , [INFO] . Дитина проживає з позивачем та повністю знаходиться на її утриманні, а відповідач не надає ніякої матеріальної допомоги на утримання дитини, у зв`язку з чим позивач вимушена звернутися до суду з даною позовною заявою. На виконання\~вимог діючого\~законодавства 04.07.2018\~було направлено\~запит про\~отримання інформації\~про зареєстроване\~у встановленому\~законом порядку\~місце проживання\~(перебування)\~фізичної особи\~-\~відповідача [PERSON] , який мешкає за адресою: [ADDRESS] . 04 березня 2019 року Відділом обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання Головного управління Державної міграційної служби України в Харківській області була надана інформація, яка надійшла до Харківського районного суду Харківської області 13 березня 2019 року, щодо зареєстрованого місця проживання відповідача, згідно якої останній зареєстрований за адресою: [ADDRESS] . Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 01 квітня 2019 року провадження по справі відкрито, призначено судове засідання на 07 травня 2019 року о 14 год. 30 хв. в спрощеному порядку. Позивач подала до суду заяву про слухання справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала, просила суд їх задовольнити та у разі неявки відповідача не заперечувала проти заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не з`явився, причину неявки суду не повідомив, про час, дату та місце слухання справи повідомлявся належним чином рекомендованою кореспонденцією, заяв та клопотань до суду не подавав, тому справа розглядається за його відсутності. За загальним правилом частини першої статті 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. При цьому відповідно до частини четвертої названої статті Кодексу у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). З огляду на це та враховуючи одночасне існування умов, перелічених у частині першій статті 280 ЦПК України, визнавши достатніми наявні в справі матеріали для встановлення прав і взаємовідносин сторін, суд за згодою позивача, наданою нею у письмовій заяві про розгляд справи без її участі, вважає за можливе розглянути справу за відсутності відповідача, який належно повідомлявся про судове засідання, у порядку заочного провадження з дотриманням встановлених законом вимог і постановити заочне рішення. В зв`язку з неявкою в судове засідання учасників справи, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, дослідивши матеріали справи та надані докази, встановив наступне. Судом встановлено, що 17 листопада 2017 року між [PERSON] та [PERSON] був укладений шлюб, який був зареєстрований у Ленінському відділі реєстрації актів цивільного стану Харківського міського управління юстиції, актовий запис № 642. Від шлюбу у них народилася дитина [PERSON] , [INFO] . Шлюб між [PERSON] та [PERSON] був розірваний на підставі рішення Харківського районного суду Харківської області від 14.07.2015, справа № 635/4417/15-ц. Рішенням Харківського районного суду Харківської області від 13.09.2017, справа № 635/136/17 відповідач позбавлений батьківських прав у відношенні [PERSON] , [INFO] . Розпорядженням Харківської районної державної адміністрації від 19.12.2017 за № 1029 [PERSON] призначена опікуном над дитиною позбавленою батьківського піклування, [PERSON] , [INFO] . Дитина проживає з позивачем та повністю знаходиться на її утриманні, а відповідач не надає ніякої матеріальної допомоги на утримання дитини. Згідно ст. 180 СК України батьки повинні утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина (ч. 3 ст. 181 СК України). Відповідно до ч. 2 ст. 166 СК України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини. Згідно ст.\~182\~СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. У відповідності до ч. 2 ст. 182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно положень ст.\~183\~СК України розмір аліментів визначається у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини. При цьому підстави визначення розміру аліментів у частках до заробітку (доходу) або у твердій сумі визначаються з урахуванням як положень ст. 182 СК України, так і положень ст.ст.183, 184 СК України. Відповідно до ч. 5 ст.\~183\~Сімейного кодексу\~України аліменти на одну дитину можуть стягуватись в розмірі однієї чверті заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину. За таких обставин, суд вважає можливим стягнути аліменти з [PERSON] на користь [PERSON] , аліменти на утримання дитини [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/4 частини від всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 відсотків мінімального прожиткового мінімуму та не більше десяти прожиткових мінімумів для дитини відповідного віку щомісяця, починаючи стягувати з дня пред`явлення позовної заяви до суду, тобто з 20 лютого 2019 року і досягнення дитиною повноліття. Питання про розподіл судових витрат суд вирішує на підставі ст. 141 ЦПК України та стягує їх з відповідача на користь держави. На підставі викладеного,

Outcome: approved