Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-06 00:00:00

1. Виклад позиції позивача. 1. 07 лютого 2019 року АТ КБ «Приватбанк» (далі позивач) звернулося з позовом до [PERSON] (відповідач) з вимогами про стягнення заборгованості у розмірі 122373,95 грн. та судового збору у розмірі 1921,00 грн. 2. Свої вимоги позивач обґрунтовує невиконанням відповідачем, належним чином взятих на себе зобов`язань, визначених кредитним договором. ІІ. Заяви (клопотання) учасників справи. 3. Представник позивача в судове засідання не з`явився, надіслав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав, не заперечував проти заочного розгляду справи. ІІІ. Інші процесуальні дії у справі. 4. Оскільки відповідач був належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання (ст.128 Цивільно-процесуального кодексу України), в судове засідання не з`явився без поважних причин, а представник позивача не заперечував проти проведення заочного розгляду справи, Судом було постановлено ухвалу про заочний розгляд справи, що відповідає вимогам статей 280-281 ЦПК України. 5. Судом на підставі частини другої статті 247 ЦПК України, у зв`язку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. ІV. Фактичні обставини, встановлені Судом обставини та зміст спірних правовідносин. 6. Судом встановлено, що 18 вересня 2015 року відповідач звернувся до АТ КБ «Приватбанк» з метою отримання банківських послуг, в зв`язку з чим підписав заяву, згідно якої отримав кредит у сумі 100000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. (а.с. 8) 7. Укладений між сторонами договір складається із заяви (а.с. 8), Умов та правил надання банківських послуг (а.с. 9-28). За своєю правовою природою вказаний договір є одним із видів кредитного договору. Відповідач взяв на себе зобов`язання повернути суму кредиту, відсотків, винагороди відповідно до Заяви та Умов. 8. З матеріалів справи вбачається, що позивач свої зобов`язання за кредитним договором виконав в повному обсязі, а відповідач всупереч договірним зобов`язанням, в установлені терміни не повернув належні грошові кошти, внаслідок чого у нього утворилась заборгованість, яка підтверджується розрахунком (а.с. 6-7) та не спростована відповідачем. 9. Розмір заборгованості відповідача перед позивачем станом на 22 січня 2019 року складає 122373,95 грн., з яких: заборгованість за кредитом - 99458,01 грн., заборгованість по процентам за користування кредитом - 22915,94 грн. (а.с. 6-7) V. Оцінка Суду. 10. Відповідно до статті 1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до статті 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Згідно із статтею 526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору, а в статті 530 ЦК України вказується, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно полягає виконанню у цей строк (термін). Стаття 525 ЦК України забороняє односторонню відмову від зобов`язання або односторонню зміну його умов. 11. В порушення вимог Закону, відповідач в односторонньому порядку відмовився від виконання договірних зобов`язань, в установлені строки заборговані суми не повернув. 12. Відповідно до статей 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Надані позивачем докази, Суд визнає належними і допустимими, а також достовірними і достатніми, оскільки ці докази містять у собі інформацію щодо предмета позовних вимог, вони пов`язані з тими обставинами, які підтверджують наявність підстав для стягнення з відповідача заборгованості. В свою чергу відповідачем не надано в судове засідання доказів, які б підтверджували належне виконання ним зобов`язань, які б спростовували суму заборгованості перед позивачем та позовні вимоги взагалі. 13. Враховуючи наведене, Суд вважає, що позовні вимоги до [PERSON] про стягнення заборгованості є обґрунтованими та підлягають задоволенню повністю. VІ. Розподіл судових витрат між сторонами. 14. Відповідно до статті 141 ЦПК України підлягає стягненню з відповідача судовий збір, витрати по сплаті якого понесені позивачем і документально підтвердженні. Зокрема, згідно платіжного доручення № ВО909В1QVV від 29 січня 2019 року (а.с.1) позивачем було сплачено 1921 грн. судового збору, який підлягає стягненню з відповідача.

Outcome: approved