Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-18 00:00:00

21 грудня 2016 року [PERSON] звернулась до Василівського районного суду Запорізької області з позовом до [PERSON] сільської ради Василівського району Запорізької області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета позову: Третя черкаська державна нотаріальна контора, про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, в якому просить визначити їй додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини за заповітом після смерті [PERSON], який помер 28 жовтня 2006 року, строком шість місяців. На обґрунтування заявлених позовних вимог [PERSON] зазначає, що вона є дочкою померлого [PERSON], який помер 28 жовтня 2006 року та є спадкоємицею за заповітом після померлого батька, крім неї інших спадкоємців немає. Після смерті батька залишилось спадкове майно у вигляді земельної частки (пай), яка знаходиться на території [PERSON] сільської ради Василівського району Запорізької області. Маючи намір прийняти спадщину, вона звернулась до державної нотаріальної контори, проте їй було розяснено, що спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини, оскільки вона та її матір зареєстровані за різними адресами. При цьому нотаріусом їй було розяснено, що питання про визначення додаткового строку для подання заяви може бути вирішено тільки судом. Вважає, що вона з поважних причин пропустила строк на прийняття спадщини, встановлений ст.1270 ЦК України, так як їй ніхто не роз»яснив про необхідність подання до нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини у шестимісячний строк, оскільки вона юридично не обізнана в даному питанні та вважала, що до нотаріальної контори їй необхідно було звертатися після спливу шестимісячного строку. На момент смерті вона доглядала за батьком, так як він потребував постійного догляду за станом свого здоровя, хворів та помер за місцем свого фактичного проживання [INFO], тому вона вважала, що фактично прийняла спадщину, у звязку з цими обставинами вона пропустила строк для подачі заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщин, тому вона вимушена звернутися до суду з даним позовом про встановлення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, в якому просить встановити їй додатковий шестимісячний строк, достатній для подання заяви в нотаріальну контору для прийняття спадщини після смерті батька [PERSON], який помер 28 жовтня 2006 року. В судове засідання позивач [PERSON] не зявилась, про день а час розгляду справи була повідомлена судом своєчасно та належним чином, про причини неявки суду не повідомлено, проте у змісті позовної заяви висловила своє прохання розглянути справи у її відсутність. Представник відповідача [PERSON] сільської ради Василівського району Запорізької області в судове засідання не зявився, про день та час розгляду справи був повідомлений судом своєчасно та належним чином, проте на адресу суду надійшла заява, в якій відповідач просить розглядати справу у відсутність їх представника, заперечень проти позовних вимог не подано. Представник третьої особи: Третьої Черкаської державної нотаріальної контори в судове засідання не з`явився, про день та час розгляду справи був повідомлений судом своєчасно, належним чином та у встановленому законом порядку, про причини неявки суду не повідомлено, самостійних вимог не заявлено. Дослідивши матеріали справи, всебічно та повно зясувавши обставини справи, обєктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи, давши їм оцінку у сукупності з оголошеними та дослідженими матеріалами справи, суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що 28 жовтня 2006 року помер [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про його смерть, виданим [PERSON] сільською радою Василівського району Запорізької області, актовий запис № 56, копія якого міститься в матеріалах справи (а.с.10). Відповідно до довідки [PERSON] сільської ради Василівського району Запорізької області №19003 від 13 вересня 2016 року вбачається, що позивач [PERSON] Саді, [INFO], зареєстрована та мешкає з 05 березня 2003 року за адресою: вул.Степова (Комсомольська), 31 с.Орлянське, Василівський район, Запорізька область. Померлий 28 жовтня 2006 року [PERSON] мешкав за адресою: вул.Степова (Комсомольська), 31, с. Орлянське, Василівський район, Запорізька область по день своєї смерті. На день смерті [PERSON] та на протязі 6 місяців після його смерті за вищевказаною адресою була зареєстрована та проживала його донька [PERSON] Саді та колишня дружина [PERSON] (а.с.5). Відповідно до довідки Управління Держгеокадастру у Василівському районі Запорізької області №31-28-99.0-3038/2-16 від 07 жовтня 2016 року вбачається, що [PERSON] був членом КСП «Орлянський» [PERSON] сільської ради Василівського району Запорізької області і мав право на земельну частку (пай) розміром 4,46 умовних кадастрових гектарів в колективній власності на землю вищевказаного господарства, що підтверджується сертифікатом серії РН №188319, виданим на підставі рішення Василівської районної державної адміністрації Запорізької області від 13 травня 1996 року №400 та зареєстрованого в Книзі реєстрації на право приватної власності на землю від 23 грудня 2002 року за №1539. На підставі даного сертифікату державний акт не видавався. На день смерті [PERSON] вартість земельної частки (паю) з урахуванням коефіцієнтів індексації становить 4,46 умовних кадастрових гектарів становить 53015,39 грн. Вартість земельної частки (паю) станом на 2016 рік з урахуванням коефіцієнтів індексації становить 173922,24 грн. (а.с.6, 7). Згідно заповіту, складеного 03 липня 2006 року та посвідченого секретарем Орлянської сільської ради Василівського району Запорізької області за реєстровим № 132, [PERSON] при житті зробив таке заповітне розпорядження: все його майно де б воно не було та з чого б не складалось і взагалі все те, що йому буде належати на день смерті і на що він за законом матиме право,у тому числі житловий будинок №31 за адресою: вул.Комсомольська в селі Орлянське Василівського району Запорізької області заповів [PERSON] Саді, яка народилась 22 березня 1982 року, про що свідчить дублікату заповіту, копія якого міститься в матеріалах справи (а.с.12). Вказаний заповіт зареєстровано Запорізькою філією Інформаційного центру Міністерства юстиції України за № 132, що підтверджується витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі №7161280 від 03 листопада 2006 року (а.с.8). Даний заповіт на теперішній час не змінений та не скасований, що вбачається з Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) за № 46371108 від 05 січня 2017 року, виданою Третьою Черкаською державною нотаріальною конторою (а.с.25). Відповідно довідки №11/01-16 від 05 січня 2017 року, виданої Третьою Черкаською державною нотаріальною конторою, після смерті [PERSON], який помер 28 жовтня 2006 року, який зареєстрований за адресою: м.Черкаси, вул. 30-річчя Перемоги, буд.15 кв.8а, станом на 05 січня 2017 року в Третій Черкаській державній нотаріальній конторі спадкова справа не заводилась (а.с.24). Згідно довідки №6/01-16 від 06 січня 2017 року, виданої Василівською державною нотаріальною конторою Запорізької області, після смерті [PERSON], який на день смерті мешкав у с.Орлянське Василівського району Запорізької області спадкова справа не заводилась, з заявою про прийняття спадщини ніхто не звертався (а.с.23). На даний момент у позивача [PERSON] Саді виникла необхідність в оформленні спадкового майна за заповітом після смерті [PERSON], а оскільки до нотаріальної контори [PERSON] Саді із заявою про прийняття спадщини за заповітом своєчасно не звернулась, тим самим пропустила встановлений Законом строк для прийняття спадщини, вважаючи при цьому, що фактично прийняла спадщину після смерті [PERSON], тому вона вимушена звернутися до суду за захистом своїх законних прав та інтересів. Позивач [PERSON] Саді своєчасно не звернулась до нотаріальної контори так як вважала, що фактично прийняла спадщину, фактично вступила в управління та володіння спадковим майном, оскільки вважала, що після посвідчення заповіту, який був складений 03 липня 2006 року [PERSON] на її ([PERSON] Саді) користь, вона стала власником майна, а також у звязку з юридичною необізнаністю вона не знала, що заява про прийняття спадщини подається до нотаріальної контори у строк до шести місяців після смерті спадкодавця, та проживаючи в будинку після смерті батька вважала, що прийняла спадщину за заповітом після його смерті. Згідно зі ст.1272 ЦК України за заявою спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. На підставі вищевикладеного, суд приходить до висновку, що заявлені позивачем [PERSON] Саді позовні вимоги обґрунтовані, тому суд вважає необхідним позов задовольнити та надати позивачу [PERSON] Саді додатковий строк для прийняття спадщини за заповітом після смерті [PERSON], який помер 28 жовтня 2006 року, оскільки строк для прийняття спадщини позивачем пропущений з поважних причин. Враховуючи викладене та

Outcome: approved