Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-13 00:00:00

21.12.2010 року до Харківського районного суду Харківської області подано позов [PERSON], яка діє від себе особисто та від імені неповнолітньої [PERSON], [INFO], до [PERSON], 3-тя особа Мереф'янська міська рада, в якому позивач просить суд вселити позивача та її дочку [PERSON], [INFO] в будинок [ADDRESS], поділити між сторонами сумісне майно наступним чином: визнати за відповідачем [PERSON] право власності на унітаз, газову колонку, насосну станцію, 8000 штук личкувальної цегли, браму гаражну з коробом, шифер уживаний 40 листів, 40% суми, сплаченої за автомобіль Хюндай Соната державний № [NUMBER], визнати за позивачем [PERSON] право власності на телевізор Самсунг, комп'ютер, кухонний комбайн, мікрохвильову піч, холодильник двокамерний Норд, диван, шкіряне офісне крісло, посудомийку, гардеробні меблі, вмивальник з тумбою та зобов'язати відповідача сплатити позивачу в якості компенсації 60% суми, витраченої на автомобіль Хюндай Соната державний номер [NUMBER], 60% суми, витраченої на ремонт будинку № [ADDRESS], будівництво приміщень і гаражу. В судовому засіданні позивач та представник позивача підтримали позовні вимоги, просили суд позов задовольнити, пояснивши, що спірне майно є спільною сумісною власністю подружжя. Позивач просить суд поділити це майно з урахуванням інтересів неповнолітньої дитини таким чином, що б позивачу виділити 60 % майна або його вартості, а відповідачу 40 %. Відповідач в судове засідання повторно не з'явився, причин неявки суду не повідомив, тому суд розглянув справу за його відсутності. Вислухавши в судовому засіданні пояснення позивача, представника позивача та дослідивши надані суду докази, суд вважає необхідним повністю відмовити позивачу в задоволенні позву з наступних підстав. На підставі копії свідоцтва про одруження серія [NUMBER] та копії рішення Харківського районного суду Харківської області від 12 березня 2010 року справа № 2-1852 судом встановлено, що сторони перебували в зареєстрованому шлюбі з 17.08.1996 року по 12.03.2010 року, а тому відповідно до вимог ч. 1 ст. 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). [INFO] року в шлюбі у сторін народилась донька - [PERSON], яка на час розгляду справи є неповнолітньою, а тому, на підставі ч. 3 ст. 70 СК України за рішенням суду частка майна дружини, чоловіка може бути збільшена, якщо з нею, ним проживають діти, а також непрацездатні повнолітні син, дочка, за умови, що розмір аліментів, які вони одержують, недостатній для забезпечення їхнього фізичного, духовного розвитку та лікування. При вирішені питання щодо можливості задоволені позову суд виходить із наступного. Згідно ст. ст. 10,11,60 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд сприяє всебічному і повному з'ясуванню обставин справи: роз'яснює особам, які беруть участь у справі, їх права та обов'язки, попереджує про наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій і сприяє здійсненню їхніх прав у випадках, встановлених цим Кодексом. Суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи (за винятком тих осіб, які не мають цивільної процесуальної дієздатності), в інтересах яких заявлено вимоги. Суд залучає відповідний орган чи особу, яким законом надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб, якщо дії законного представника суперечать інтересам особи, яку він представляє. Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Щодо нерухомого майна позивачем надано суду копію договору дарування будинку, що розташований в [ADDRESS], від 29.10.2003 року, посвідчений приватним нотаріусом Харківського районного нотаріального округу [PERSON] реєстрований № 3656. Будинок подарований відповідачу [PERSON], тому на підставі п. 2 ч. 1 ст. 57 СК України цей будинок є особистим майном відповідача і поділу між подружжям не підлягає. Відповідно до наданої копії технічного паспорту на будинок та акту обстеження стану забудови на присадибну ділянку, що виконано комунальним підприємством «Архітектурне бюро Харківського району» судом встановлено, що при спірному будинку у 2007 році самовільно побудовано прибудову літ. «А1-1», гараж літ. «Е», каналізаційну споруду літ. «Я». Крім того, згідно технічного паспорту у 2007 році побудовано огорожу № 1, ворота № 2, ґанок літ. «а». Право власності на таке майно набувається відповідно до вимог ст. 331 ЦК України після закінчення будівництва та введення в експлуатацію. Крім того, на підставі ст. 376 ЦК України право власності на таке майно набувається у судовому порядку. Позивачем не надано суду доказів того, що зазначене майно визнано спільним сумісним майном подружжя, не заявлено в цій справі таких позовних вимог, не надано акту про закінчення будівництва та введення в експлуатацію такого майна, а тому, з урахуванням того, що зазначена частина нерухомого майна побудована самовільно, суд не знаходить підстав для поділу зазначеного нерухомого майна. В даному випадку позивач має право лише вимагати визнання права спільної сумісної власності на прибудови та відшкодування витрат, понесених на таке будівництво. Для цього ухвалою суду від 2 червня 2011 року призначено судову експертизу для з'ясування, які ремонтно-будівельні роботи було виконано в період реконструкції будинку в період с 2003 по 2010 рік та яка вартість виконаних робіт і використаних матеріалів у будинку, що розташований [ADDRESS]. Призначена експертиза і ухвалою суду від 1 листопада 2012 року За час розгляду справи експертиза не проведена. Для проведення експертизи експертом запропоновано: надати технічні паспорти на домоволодіння [ADDRESS] станом на 2003р. (до проведення реконструкції) та 2012 року; матеріали інвентаризаційної справи на домоволодіння по вище зазначеній адресі; дані про технічний стан житлового будинку станом на 2003 р. (до проведення реконструкції); проектну документацію на реконструкцію житлового будинку [ADDRESS] у повному обсязі, розроблену та узгоджену у встановленому законодавством порядку, у тому числі: технічне завдання, технічні умови інженерних служб, погодження проекту з установами, що видали технічні завдання, з органами державного нагляду; виконавчу документацію (журнали ведення робіт, акти на приховані роботи); дозвільну документацію (рішення виконкому Мерефянської міської ради про дозвіл на реконструкцію та дозвіл Держархбудконтролю на проведення будівельних робіт з реконструкції житлового будинку [ADDRESS]); перелік будівельних робіт та їх обсяги; накладні та чеки на будівельні матеріали, що були використані під час реконструкції житлового будинку за зазначеною адресою. Позивачем таких документів не надано. В даному випадку клопотання позивача про витребування інвентаризаційної справи не задоволено, оскільки лише цей документ не надасть можливість провести експертизу і ухвалою суду від 1 листопада 2012 року про призначення експертизи зобов'язано надати доступ експертам до такого документу. Позивачем не надано суду також і доказів того, що позивач сплатила витрати на проведення експертизи. Отже, вимоги позивача про отримання компенсації за витрати на реконструкцію будинку суд не задовольняє за недоведеністю. Позивачем мне надано суду доказів, що підтверджують наявність права на проживання в спірному будинку, тому вимоги позивача про вселення суд не задовольняє за недоведеністю. З цих підстав суд не задовольняє і вимоги про поділ автомобілю, предметів домашнього побуту, обладнання, меблів і будівельних матеріалів, оскільки позивачем не надано доказів наявності такого майна і не доведено, що таке майно може бути визнано спільною сумісною власністю сторін. Таким чином, суд повністю відмовляє позивачу в задоволенні позову і на підставі ст. 88 ЦПК України судові витрати суд відносить за рахунок позивача.

Outcome: dismissed