Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-29 00:00:00

20 серпня 2018 року [PERSON] звернулась із позовом до [PERSON] про позбавлення батьківських прав відносно малолітньої дитини [PERSON], [INFO], у зв'язку з тим, що він ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків, здоров'ям дитини не цікавиться, не відвідує, вихованням не займається, жодної матеріальної допомоги на його утримання не надає. Згідно Ухвали від 10.09.2018 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами загального підготовчого провадження. Ухвалою від 27.11.2018 року підготовче провадження у справі закрито, а справу призначено до розгляду по суті. Відповідно до заяви, позивач позовні вимоги підтримала в повному обсязі, наполягали на їх задоволенні та розгляді справи без її участі. Відповідач в судове засідання не з'явився, про розгляд справи повідомлений належним чином. Причини неявки суду не повідомив. Своїм правом на подання відзиву не скористався. Представник Служби у справах дітей адміністрації Миколаївської міської ради проти позовних вимог не заперечувала, згідно заяви. Згідно ухвали суду проводиться заочний розгляд справи. Дослідивши надані докази, встановивши фактичні обставини, суд при вирішені справи виходить з такого. З 16.11.1997 року по 12.10.2008 року [PERSON] та [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі. Подружжя має двох дітей - повнолітнього [PERSON], [INFO] та малолітнього [PERSON], [INFO]. Відповідно до довідки, виданої ЖКП ММР «Південь» від 04.07.2018 року за № 4399/д, малолітній [PERSON], [INFO], проживає за адресою: [ADDRESS] разом з матір'ю - [PERSON]. Рішенням Ленінського районного суду м. Миколаєва від 17.04.2013 року з [PERSON] на користь [PERSON] стягнуто аліменти на утримання дітей: [PERSON] та [PERSON], в розмірі 1/3 частки 1/3 частки з усіх видів його заробітку (доходів), але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину, починаючи з 30 січня 2013 року до досягнення [PERSON] повноліття, після чого стягувати щомісячно аліменти на утримання дитини [PERSON], щомісячно в розмірі 1/4 частки з усіх видів його заробітку (доходів), але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на дитину, до досягнення ним повноліття. У відповідності до ст. 150 СК України батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Згідно ст.180 Сімейного Кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Всупереч вищезазначених вимог закону відповідач вихованням та утриманням дітей, зокрема сина [PERSON] не займається. Він не цікавиться місцем його перебування, станом здоров'я, духовним та фізичним розвитком, не надає кошти на його утримання. Відповідно до наданого розрахунку заборгованості по аліментам, виданого Інгульським відділом державної виконавчої служби м. Миколаєва Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області за № 29940 від 18.05.2018 року, у відповідача (станом на 01.05.2018 року) існує заборгованість по сплаті аліментів на утримання дітей [PERSON] та [PERSON] в розмірі 75 061 грн. 20 коп. За поданням Державної виконавчої служби м. Миколаєва, ухвалою Ленінського районного суду м. Миколаєва від 23.02.2015 року [PERSON] оголошений у розшук. Сусіди позивача за адресою: [ADDRESS] підтверджують, що відповідач [PERSON] не проживає за зареєстрованим місцем проживання з 2000 року. Відповідно до Довідки, виданої Миколаївською ЗОШ І-ІІІ ступенів №19 Управління освіти Миколаївської міської ради, вбачається, що [PERSON], [INFO], дійсно навчається в 6-А класі та виховується матір'ю [PERSON] Батько дитини [PERSON] з сім'єю не проживає, у вихованні сина участі не приймає, батьківські збори не відвідує, з вчителями не спілкується. Згідно з Характеристикою, складеною Регіональним центром з фізичної культури і спорту інвалідів «Інваспорт» від 16.08.2018 року, [PERSON] - дитина-інвалід, почав займатись спортом у центрі з 2011 року. Він тренується чотири рази на тиждень в секції з плавання у плавальному басейні «Водолій». Таким чином, суд дійшов висновку, що відповідач тривалий час ухиляється від участі у вихованні та утриманні малолітнього сина [PERSON]. Згідно п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх батьківських обов'язків по вихованню дитини. Відповідно до Висновку від 26.09.2018 року, Орган опіки і піклування виконкому Миколаївської міської ради вважає за доцільне позбавити батьківських прав [PERSON] відносно сина [PERSON], [INFO]. Декларація з прав дитини, проголошена Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, закріплює, що дитина повинна мати можливість користуватися благами соціального забезпечення, повинна бути забезпечена належним харчуванням, житлом, розвагами та медичним обслуговуванням. Найкраще забезпечення інтересів дитини повинно бути головним принципом, і відповідальність за це лежить перш за все на батьках дитини. Відповідно до ст. 18 Конвенції про права дитини від 20.11.1989, батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Держава вживає всіх необхідних заходів щодо забезпечення відновлення утримання дитини батьками. Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини є підставою для позбавлення судом їх батьківських прав, відповідно до вимог пункту 2 ч. 1 ст. 164 СК України. Пунктом 16 Постанови Пленуму ВС України від 30 березня 2007 року за №3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» роз'яснено, що особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених ст. 164 СК. Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. Позбавлення батьківських прав є, з одного боку, засобом захисту прав дитини, а з другого - заходом впливу на батьків, які неналежним чином виконують свої батьківські обов'язки стосовно дитини. Позбавлення батьківських прав можливе виключно на підставі рішення суду. З урахуванням вищевикладеного, на підставі наданих доказів, суд вважає доведеним той факт, що відповідач від виконання своїх батьківських обов'язків відносно сина ухиляється, що має негативні наслідки для виховання дитини, у зв'язку з чим вимоги про позбавлення його батьківських прав підлягають задоволенню, як такі, що відповідають найвищим інтересам дитини.

Outcome: approved