Jurisdiction: civil
Date: 2020-05-26 00:00:00

1.Описова частина. Короткий зміст позовних вимог. Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу з відповідачем [PERSON] . Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що з 05.08.2015 року вона перебуває з відповідачем у шлюбі, який зареєстровано відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Васильківського районного управління юстиції у Дніпропетровській області , актовий запис № 75. Від шлюбу вони мають двох неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Одруження з відповідачем виявилось невдалим. Протягом сумісного життя між ними все частіше виникали непорозуміння, сварки, внаслідок чого подальше збереження шлюбу є неможливим. Позивач вважає, що примирення між нею та їїї чоловіком є неможливим. Наміри поновлювати шлюбні відносини у неї відсутні. Шлюб розривають вперше. Аргументи учасників справи. Позивач подала до суду письмову заяву про розгляд справи за її відсутності, при цьому зазначила, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи був неодноразово повідомлений належним чином, про причини неявки суду не повідомив, відзив на позов не надав. Відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Щодо представництва відповідача: Частиною 1 ст. 58 ЦПК України визначено, що сторона, третя особа, а також особа, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи, може брати участь у судовому процесі особисто (самопредставництво) та (або) через представника. Із матеріалів позовної заяви вбачається, що в інтересах відповідача [PERSON] звернувсь до суду - адвокат Кашигін М.С. У відповідності до ч. 4 ст. 62 ЦПК України повноваження адвоката як представника підтверджуються довіреністю або ордером, виданим відповідно до Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність». Матеріали, додані до клопотання про відкладення справи, містять, зокрема, копії договору правової допомоги від 13.03.2020, посвідчення адвоката та свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю № 2678, які направлено до суду електронною поштою, при цьому оригінали чи належним чином засвідчені копії суду не надано. Будь-яких інших документів, передбачених ч.4 ст. 62 ЦПК України, які посвідчують повноваження адвоката Кашигіна М.С.,як представника відповідача [PERSON] не додано. Отже, аналіз наведених положень законодавства дає підстави для висновку, що повноваження представника відповідача, яким є адвокат, повинні бути підтверджені оригіналом ордеру виданого на ведення справи в суді або довіреністю. У зв`язку з наведеним, суд не може прийняти до уваги заяви направлені адвокатом Кашигіним М.С. Фактичні обставини встановлені судом Судом встановлено, що сторони у даній справі перебувають у шлюбі з 10.09.2005 року, який зареєстровано відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Васильківського районного управління юстиції у Дніпропетровській області /актовий запис № 75/, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , виданим повторно Васильківським районним відділом ДРАЦС Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області (а.с.5). Сторони мають малолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , що підтверджується відповідними копіями свідоцтв про народження (а.с.6-7). На теперішній час подружні відносини між сторонами припинені, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить їх інтересам, позивач на розірванні шлюбу наполягає. 2.Мотивувальна частина. Вивчивши матеріали справи, та дослідивши надані сторонами докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Мотиви, з яких виходить суд, та застосовані норми права. Відповідно до ч.3ст.105 Сімейного Кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, беручи до уваги вимоги ст. 110 Сімейного Кодексу. Згідно зі ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (ст. 110 СК України). Оскільки позивач наполягає на розірванні шлюбу, то відповідно відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбним відносинам, що є неприпустимим. Відповідно до ст.112 ч.2 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Згідно ч. 2 ст.114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Згідно з ч. 3 ст.115 Сімейного кодексу України - документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Задовольняючи позов про розірвання шлюбу, суд виходить з того, що добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Шлюб - це сімейний союз, при цьому слово «сімейний» засвідчує, що шлюб створює сім`ю, а слово «союз» підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Для поваги до права дружини або чоловіка на пред`явлення вимоги про розірвання шлюбу потрібен прояв другим з подружжя власної гідності,поваги до себе. Приймаючи до уваги, що причини, що спонукають наполягати на розірванні шлюбу є обґрунтованими і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б їх інтересам, що має істотне значення, внаслідок чого позов підлягає задоволенню. Окрім того, частиною 8 ст. 294 ЦПК України передбачено, що у рішенні суду про розірвання шлюбу зазначається про вибір прізвища тим з подружжя, який змінив прізвище під час державної реєстрації шлюбу, що розривається. Оскільки позивачка не надала жодних заяв щодо вибору свого прізвища після розірвання шлюбу, суд вважає за належне залишити позивачці після розірвання шлюбу прізвище- [PERSON] . Щодо судових витрат. Згідно ст. 141 ЦПК України, ст. 4 ЗУ «Про судовий збір» з відповідача слід стягнути на користь позивача судові витрати по справі, які складаються зі сплаченого судового збору в розмірі 840,80 грн. На підставі викладеного та

Outcome: approved