Jurisdiction: civil
Date: 2020-07-14 00:00:00

1. Відомості про рух справи. Заяви і клопотання, процесуальні дії у справі. [PERSON] звернувся до Любешівського районного суду Волинської області з цим позовом 20 січня 2020 року. У справі відкрито спрощене позовне провадження 28 січня 2020 року. Перше судове засідання призначено на 13 березня 2020 року. Судовий розгляд 13 березня 2020 року було відкладено за клопотанням відповідача. Згодом розгляд справи відкладався у зв`язку з карантином, встановленим з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби COVID-19. Судове засідання 27 травня 2020 року було відкладено за клопотанням сторін щодо можливості позасудового врегулювання спору. Сторони спір не врегулювали. У судове засідання 15 липня 2020 року відповідач [PERSON] не з`явилася, будь яких заяв по суті справи, клопотань не подала. За згоди позивача проведено заочний розгляд справи. У судовому засіданні 15 липня 2020 року проголошено вступну та резолютивну частини рішення. 2. Стислий виклад позиції позивача. Позивач [PERSON] 25 вересня 2014 року позичив [PERSON] 5500 доларів США, які відповідач в оговорені строки не повернула. Рішенням Любешівського районного суду Волинської області від 15 вересня 2015 року з [PERSON] у користь [PERSON] стягнуто 119405 гривень боргу та 4975 гривень процентів згідно з договором позики від 25 вересня 2014 року. На підставі вказаного судового рішення було видано виконавчий лист, який було направлено до Любешівського районного відділу державної виконавчої служби. На день звернення до суду з цим позовом відповідач борг не сплатила, рішення суду не виконано. У зв`язку з наведеним [PERSON] просить стягнути з [PERSON] 97698 гривень 04 копійки за прострочення виконання грошового зобов`язання за період з 15 вересня 2015 року по 20 січня 2020 року. У судовому засіданні [PERSON] позов підтримав з мотивів, викладених у позовній заяві. 3.Стислий виклад позиції відповідача. Відповідач [PERSON] будь-яких заяв по суті справи не подала. У судове засідання на розгляд справи 15 липня 2020 року не з`явилася. 4. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини. Відповідно до рішення Любешівського районного суду Волинської області від 15 вересня 2015 року у справі № 162/1293/15-ц стягнуто з [PERSON] у користь [PERSON] 119405 гривень боргу та 4975 гривень процентів згідно з договором позики від 25 вересня 2014 року. Із змісту рішення суду слідує, що [PERSON] не виконала грошове зобов`язання у іноземній валюті, а судом стягнуто його гривневий еквівалент. З метою примусового виконання рішення суду [PERSON] 08 жовтня 2015 року отримав виконавчий лист. Вказаний виконавчий документ перебував на виконанні у Любешівському районному відділі державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Волинської області. Відповідно до постанови державного виконавця від 27 грудня 2017 року виконавчий лист повернуто стягувачу на підставі пункту 3 частини першої статті 37 Закону України «Про виконавче провадження» у зв`язку з тим, що стягувач відмовився залишити за собою майно боржника, нереалізоване під час виконання рішення, за відсутності іншого майна, на яке можливо звернути стягнення. 5.Норми права, які застосував суд. Згідно з частинами першою, третьою статті 509 Цивільного кодексу України (далі - ЦК) зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості. Відповідно до частини першої статті 526 ЦК зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. У відповідності зі статтею 530 ЦК, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства. Згідно зі статтею 610 ЦК порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до частини другою статті 625 ЦК боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три процентирічних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договоромабо законом. Згідно з пунктом 3 частини першої статті 37 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчий документ повертається стягувачу, якщо стягувач відмовився залишити за собою майно боржника, нереалізоване під час виконання рішення, за відсутності іншого майна, на яке можливо звернути стягнення. 6.Мотиви суду щодо позовних вимог. У відповідності з частиною першою статті 13 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК) суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. У відповідності із статтею 76 ЦПК доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Згідно з частиною першою статті 81 ЦПК кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Частиною першою статті 89 ЦПК встановлено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. В суді встановлено, що позивач [PERSON] у ході примусового виконання рішення суду від 15 вересня 2015 року № 162/1293/15-ц будь-яких коштів не отримав та відмовився залишити за собою майно боржника. У зв`язку з наведеним, за відсутності іншого майна боржника, на яке може бути звернуто стягнення, державний виконавець повернув стягувачу виконавчий документ без виконання. На момент звернення [PERSON] до суду з цим позовом [PERSON] грошове зобов`язання не виконала. Суд констатує, що наявність судового рішення про задоволення вимог кредитора, яке боржником не виконане, не припиняє правовідносин сторін, не звільняє останнього від відповідальності за невиконання грошового зобов`язання та не позбавляє кредитора права на отримання сум, передбачених частиною другою статті 625 ЦК. Поданий позивачем розрахунок сум, пред`явлених до стягнення, є правильним та відповідає існуючим між сторонами правовідносинам. Отже, позов підлягає до повного задоволення. 7. Питання розподілу судових витрат. Позивач є собою, яка постраждала від Чорнобильської катастрофи 1 категорії, і звільнений від сплати судового збору при поданні позовної заяви. У матеріалах справи відсутні будь-які інші відомості про понесені сторонами судові витрати. У зв`язку із задоволенням позову відповідно до частини першої статті 141 ЦПК необхідно стягнути з відповідача судовий збір у розмірі 1 % від суми задоволених вимог. Враховуючи наведене,

Outcome: approved