Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-19 00:00:00

1.Стислий виклад позиції позивача, відповідача. [PERSON] звернулася до Галицького районного суду Івано-Франківської області з позовом до [PERSON] та просить: - стягувати з відповідача аліменти на її користь на утримання сина [PERSON] , [INFO] у розмірі ј частки від усіх видів його доходу(заробітку) щомісячно, починаючи стягувати від дня пред`явлення позову до суду і до досягнення дитиною повноліття; - стягувати з відповідача аліменти в її користь на її утримання в розмірі по 2000 грн. щомісяця, починаючи стягувати від дня подання позовної заяви до суду і до досягнення сином - [PERSON] , [INFO] трьох років, вирішити питання розподілу судових витрат. Свої вимоги мотивує тим, що перебуває у зареєстрованому шлюбі із відповідачем. В шлюбі [INFO] народився син. Однак подружнє життя між ними не склалося, нею подано позов про розірвання шлюбу. Позивачка знаходиться у відпустці по догляду за сином до досягнення ним трьох річного віку. Зазначає, що відповідач, як батько дитини, повинен брати належну участь в її утриманні, оскільки є працездатним чоловіком, тому має змогу сплачувати аліменти на утримання дитини та на її утримання до досягнення сином трьох років. В судове засідання позивачка не з`явилася. Скерувала заяву в якій значила про підтримання позовних вимог, розгляду справи у її відсутності, не заперечила щодо ухвалення заочного рішення у справі. Відповідач, в судове засідання призначене 20 жовтня 2021 року не з`явився, відзиву не подав. У відповідності зі статтею 6 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», реєстрація місця проживання здійснюється тільки за однією адресою. За адресою зареєстрованого місця проживання з особою ведеться офіційне листування та вручення офіційної кореспонденції. Направлена на адресу реєстрації відповідача судова кореспонденція невручена адресату із відміткою «інші причини», що відповідно до пункту 4 частини 8 статті 128 ЦПК України вважається належним повідомленням сторони про судове засідання. А тому оскільки в матеріалах справи достатньо доказів для розгляду справи без його участі, позивачка не заперечує проти заочного розгляду справи, суд у вважає за можливе провести заочний розгляд справи на підставі наявних доказів. 2.Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини. 06 березня 2020 року в Івано-Франківському міському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Івано-Франківськ), зареєстрований між сторонами шлюб, актовий запис № 413, що стверджується наявним в матеріалах справи копією свідоцтва про шлюб (а.с. 6). В шлюбі народилася дитина - син [PERSON] , [INFO] , що стверджується наявним в матеріалах справи засвідченою копією актового запису (а.с. 8 ). Дитина проживає разом з матір`ю. Дитина знаходиться на повному утриманні позивачки. Доказів участі відповідача в утриманні дитини судом не здобуто. Відповідач є працездатним, доказів протилежного судом не здобуто. Із розрахункової квитанції Серії ББАЙ №581069 від 25 серпня 2021 року встановлено, що адвокатом прийнято від [PERSON] гонорар за надання правової допомоги в сумі 800 гривень(а.с.10-11). 3.Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування. Відповідно до частини 3 статті 211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Відповідно до частини 1 статті 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Відповідно до частини 2 статті 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідно до статті 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Законом передбачена рівність такого обов`язку. Відповідно до частини 3 статті 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Враховуючи положення частини 1 статті 183 СК України, способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. Відповідно до вимог частини 1 статті 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3 1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав;3 2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Пунктом 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», судам надані роз`яснення, що вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до частини 1 статті 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви. Відповідно до частини 2 статті 182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до частини 1 статті 183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Як зазначила позивачка відповідач є працездатним чоловіком, а тому має змогу сплачувати аліменти на утримання дитини. Відповідно до частини 2 статті 84 СК України, дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Відповідно до частини 2 статті 184 СК України, розмір аліментів, визначений судом або домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, щорічно підлягає індексації відповідно до закону… Із врахуванням наведеного вище, суд приходить до висновку, що з відповідача на користь позивачки слід стягувати аліменти на утримання: - дитини - сина [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) відповідача, але не менше вказаного вище мінімального розміру аліментів, що становить 50 відсотків прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку і до досягнення дитиною повноліття, оскільки такий розмір аліментів буде необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини; -дружини в розмірі по 1 500 грн. щомісячно з моменту пред`явлення позову і до досягнення сином [PERSON] трьох років, з їх подальшою індексацією відповідно до закону. Відповідно пункту 1 частини 1 статті 430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. Відповідно до частини 1 статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Згідно частини 1, пункту 1, 2, 3 частини 2 статті 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до частини 6 статі 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої вимог, у зв`язку з чим з відповідачки підлягає стягненню судовий збір у дохід держави у розмірі 908 грн. Оскільки, суд дійшов висновку про задоволення позову в повному обсязі, то судові витрати у виді сплачених позивачкою витрат пов`язаних на професійну правничу допомогу в сумі 800 ( вісімсот) грн. підлягають стягненню з відповідача на користь позивачки.

Outcome: approved