overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-11 00:00:00

20 липня 2016 року [PERSON] звернулася до суду з зазначеною заявою. Обґрунтовує вимоги тим, що є донькою [PERSON], [INFO], який [INFO] загинув в результаті нещасного випадку на території Республіки Абхазія, про що свідчить відповідний акт судово медичного дослідження. Вказує, що відділ ДРАЦС відмовляє у реєстрації смерті батька мотивуючи тим, що акт дослідження трупа не є документом, на підставі якого реєструється факт смерті. З посиланням на ці обставини просила встановити факт смерті батька та місце смерті за адресою с. Гума, Сухумського району, республіки Абхазія, яка настала [INFO], оскільки їй це потрібно для отримання свідоцтва про смерть батька, припинення нарахування йому пенсії, а також для отримання державної допомоги на поховання та оформлення спадщини. Заявник у судове засідання не з'явилася, але надала суду письмову заяву, в якій позов підтримала та просила його задовольнити, а справу розглянути за її відсутності. Заінтересована особа - у судове засідання також представника не надіслали, але надали суду письмову заяву, в якій заявлені вимоги визнали і не заперечували проти їх задоволення, а справу просили розглянути за відсутності їх представника. Дослідивши докази по справі, суд приходить до висновку, що заява підлягає задоволенню з таких підстав. Відповідно до п. 9 ч. 1 ст. 256 ЦПК України суд розглядає справи по встановленню факту смерті особи, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави вважати її загиблою від певного нещасного випадку внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру. З матеріалів справи вбачається і судом встановлено наступне. [PERSON], [INFO], який народився в радгоспі Межоч Усть-Вимського району республіки Комі, був громадянином України та зареєстрованим по [ADDRESS], що підтверджується копією його паспорта. Заявник є донькою [PERSON] [INFO], близько 20.30 год. у високогірному районі платини Сухум ГЕС «Цумур», що розташований на території Гумистинського заповідника в с. Гума Сухумського району республіки Абхазія, [PERSON], під час переходу тяжко доступної ділянки дороги, що супроводжується крутим обривом, зірвався з висоти приблизно 15 метрів. Внаслідок падіння отримав тяжкі тілесні ушкодження не сумісні з життям, від яких помер на місці. Вказане підтверджується Актом судово медичного дослідження трупа [PERSON] № 81, проведеним 25 лютого 2016 року бюро судово медичної експертизи республіки Абхазія на підставі доручення прокурора Сухумського району від [INFO]

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-19 00:00:00

20 липня 2016 року [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу. В заяві зазначила, що 24 листопада 2001 року в Полтавському міському відділі реєстрації актів громадянського стану Полтавського обласного управління юстиції, актовий запис № 1537, зареєструвала шлюб з [PERSON]. Від шлюбу мають сина [PERSON], [INFO]. В даний час вони припинили сімейно-шлюбні відносини та ведення спільного господарства. Їх подружнє життя не склалося. Причиною розпаду сімї стало те, що вони не зійшлися характерами та не знайшли спільної мови, а тому просить суд шлюб розірвати. Позивач в судове засідання не зявилася, надала заяву, в якій прохає справу розглянути у її відсутність, позовні вимоги підтримує. Відповідач в судове засідання не зявився, надав заяву, в якій прохає справу розглянути у його відсутність, позов визнає повністю. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі, якщо відповідно до положень Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснюється. У звязку з чим, на підставі ст. 197 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності сторін, на підставі наявних у справі доказів, без фіксації судового процесу. Всебічно та повно зясувавши обставини справи, обєктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи, надавши їм оцінку у сукупності з оголошеними та дослідженими матеріалами справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню у звязку з наступним. Відповідно до ст. 24 СК України шлюб ґрунтується лише на вільній згоді жінки та чоловіка. Згідно ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Згідно ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути предявленим одним із подружжя. В судовому засіданні встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 24 листопада 2001 року в Полтавському міському відділі реєстрації актів громадянського стану Полтавського обласного управління юстиції, актовий запис № 1537, зареєструвала шлюб з [PERSON] (а.с. 7). Від шлюбу мають сина [PERSON], [INFO] (а.с. 8). Вбачається, що між сторонами існують конфліктні стосунки. Шлюб зберегти наміру не мають. З урахуванням наведеного, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, так як сімя розпалась, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін. Згідно ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. З урахуванням цього суд вважає, що судові витрати по справі (судовий збір) в розмірі 551 грн. 20 коп. належить стягнути з відповідача по справі.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-25 00:00:00

20 липня 2016 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування своїх вимог позивач [PERSON] посилалася на те, що 20 жовтня 2007 року Відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Новомосковську Новомосковського міськрайонного управління юстиції Дніпропетровської області був зареєстрований шлюб між нею та відповідачем, актовий запис № 539. Від шлюбу мають дитину [PERSON] [INFO]. Позивач зазначила, що вона та відповідач з червня 2015 року не проживають спільно, не підтримують сімейні відносини та не ведуть сумісного господарства, в звязку з різними поглядами на життя та сімейні відносини, а також, сварками, непорозуміннями, вона втратила почуття любові та поваги до чоловіка, подальше спільне життя та збереження шлюбу вона вважає неможливим, таким, що суперечить її інтересам. В звязку з наведеним, в позовній заяві [PERSON] просила суд розірвати шлюб між нею та відповідачем. В судове засідання позивач [PERSON] не зявилася, в своїй заяві просила суд розглянути справу без її участі, вимоги підтримує, в разі розірвання шлюбу, змінити прізвище на дошлюбне. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, в своїй заяві просив суд розглянути справу без його участі, позов визнав, просив суд розірвати шлюб. Суд, дослідивши надані сторонами докази, приходить до наступного. Судом встановлено, що 20 жовтня 2007 року Відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Новомосковську Новомосковського міськрайонного управління юстиції Дніпропетровської області був зареєстрований шлюб між сторонами, актовий запис № 539, що підтверджується відповідним свідоцтвом. Від шлюбу сторони мають дитину [PERSON] [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження. На підставі ст. 104 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Відповідно до вимог ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони з 2013 року не підтримують шлюбні відносини, не ведуть спільне господарство, позивачка втратила почуття любові та поваги до чоловіка, подальше спільне життя і збереження шлюбу вважає неможливим, за таких обставин суд приходить до переконання, що подальше збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з подружжя, що мають істотне значення, і шлюб підлягає розірванню. У відповідності до ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у звязку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. В звязку з наведеним, вимоги позивача [PERSON] є обґрунтованими, та вона має право після розірвання шлюбу відновити своє дошлюбне прізвище. Враховуючи вищевикладене і

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-22 00:00:00

20 липня 2016 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON], третя особа Орган опіки та піклування виконавчого комітету Меліоративнівської селищної ради Новомосковського району Дніпропетровської області про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням. В обґрунтування своїх вимог позивач [PERSON] посилалася на те, що вона зареєстрована та проживає в квартирі, яка розташована за адресою: [ADDRESS]. В квартирі також зареєстрований її син [PERSON]. Незважаючи на реєстрацію в спірному житловому приміщення, [PERSON] в квартирі не проживає з 2011 року, не сплачує комунальні платежі, його особистих речей в квартирі немає. Позивач зазначає в заяві, що у відповідності до ст.ст. 71,72 ЖК України, за рішенням суду особа може бути визнана такою, що втратила право користування житловим приміщенням, у разі, якщо вона не проживає в цьому приміщенні та користується житловим приміщенням без поважних причин понад шість місяців. В звязку з наведеним [PERSON] просила суд визнати [PERSON] таким, що втратив право користування житловим приміщенням квартирою, розташованою за адресою: [ADDRESS]. В судове засідання позивач [PERSON] не зявилася, в своїй заяві просила суд розглядати справу без її участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, про місце, дату і час розгляду справи належним чином повідомлений, в звязку з чим, судом проведений заочний розгляд справи. Орган опіки та піклування виконавчого комітету Меліоративнівської селищної ради Новомосковського району Дніпропетровської області, як третя особа в своєму листі просив суд розглядати справу без участі представника органу. Суд, дослідивши надані позивачем докази, приходить до наступного. Судом встановлено, що позивач [PERSON] [INFO], зареєстрована та проживає в квартирі, яка розташована за адресою: [ADDRESS], що підтверджується довідкою виконавчого комітету Меліоративнівської селищної ради Новомосковського району Дніпропетровської області від 17.06.2016 року. [PERSON] вищенаведеної довідки, в квартирі також зареєстрований син заявника [PERSON], [INFO]. Відповідно до ст.ст.71,72 ЖК України, при тимчасовій відсутності наймача або членів його сімї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. [PERSON], складеному 04.07.2016 комісією за участю депутата Меліоративнівської селищної ради Новомосковського району Дніпропетровської області, відповідач [PERSON] не проживає в спірному житловому приміщенні з 2011 року. Оскільки [PERSON] не проживає в квартирі з 2001 року, тобто, понад шість місяців, не надав доказів поважності причин непроживання, він може бути визнаний таким, що втратив право користування жилим приміщенням. Враховуючи викладене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-16 00:00:00

20 липня 2016 року [PERSON] звернулася до суду з цим позовом, вказуючи, що 08.06.2015р. померла її мати, [PERSON], після її смерті відкрилась спадщина у виді земельної ділянки. Звернувшись до нотаріальної контори для оформлення спадщини, їй було відмовлено в отриманні свідоцтва про право на спадщину, через відсутність оригіналу правовстановлюючого документу - Державного акту на право власності на земельну ділянку, який був втрачений. Позивачка в судове засідання не з`явилася, проте подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності, просив задовольнити позовні вимоги (а.с. 27). Представник відповідача в судове засідання не з`явився, проте голова Спичинецької сільської ради [PERSON] телефонограмою повідомив суд, що зявитись в судове засідання не має можливості, просив розглянути справу у його відсутності, не заперечував проти задоволення позовних вимог (а.с. 28). Зясувавши позиції сторін та дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з огляду на таке. Дані правовідносини у системному звязку регулюються: - ч.1 ст. 1 Протоколу 1 Конвенції про захист прав і основоположних свобод, яка передбачає право на ефективне мирне володіння майном; - ст.328 ЦК України, за змістом якої фізична або юридична особа може набути право власності на підставах, що не заборонені законом; - ст.1218 ЦК України, відповідно до якої до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Оскільки в судовому засіданні беззаперечно доведено, що після смерті [PERSON], яка померла 08.06.2015р., відкрилась спадщина у виді земельної ділянки, яка розташована на території Спичинецької сільської ради Погребищенського району Вінницької області, яку [PERSON], як єдина спадкоємиця має намір успадкувати за заповітом, однак не може отримати свідоцтво про право на спадщину, оскільки Державний акт на право власності на земельну ділянку був втрачений, то з метою захисту майнових прав позивачки, необхідно визнати за нею право власності на спадкове майно.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-14 00:00:00

20 липня 2016 року [PERSON] звернулася до суду із позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, в якому вказала, що 22 червня 2013 року вступила у зареєстрований шлюб з відповідачем. Від шлюбу сторони мають сина - [PERSON], [INFO]. Спільне життя не склалося за причиною непорозуміння та різних поглядів на життя. Шлюбні відносини фактично припинені з часу народження дитини. З цього часу спільне господарство не ведуть, проживають окремо, взагалі не спілкуються між собою. Просила розірвати шлюб між нею та [PERSON] Позивач [PERSON] у поданій до суду заяві просила розгляд справи провести за її відсутності, без фіксування судового процесу технічними засобами звукозапису, на розірванні шлюбу наполягала. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, надав письмову заяву, в якій вказав, що позов визнає в повному обсязі, просив розгляд справи провести за його відсутності, без фіксування судового процесу технічними засобами звукозапису. Оскільки розгляд справи проводиться без участі сторін, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, що відповідає положенням ч. 2 ст. 197 ЦПК України. Суд, оцінивши докази, що містяться в матеріалах справи, дійшов висновку, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню з наступних підстав: Сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 22 червня 2013 року, який зареєстрували у виконавчому комітеті Комсомольської селищної ради Зміївського району Харківської області, свідоцтво про одруження серії І-ВЛ № 207033, актовий запис № 40. (а.с. 8) Від шлюбу сторони мають сина - [PERSON], [INFO]. Судом встановлено, що шлюб фактично розпався, строк на примирення бажаного результату не надасть, у звязку з чим подальше існування подружжя разом та збереження шлюбу суперечитиме інтересам позивача. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б їх інтересам, інтересам малолітньої дитини, що мають істотне значення. Спору про майно між сторонами не теперішній час не існує. За спільною згодою сторін дитина залишаються проживати разом з матір'ю. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про необхідність розірвання шлюбу між [PERSON] та [PERSON], оскільки подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу порушує принцип добровільності. З відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати, що відповідає положенню ст. 88 ЦПК України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-24 00:00:00

20 липня 2016 року, Балаклійським районним судом Харківської області було винесено рішення за позовом [PERSON] міської ради Харківської області до [PERSON] про звільнення самовільно зайнятої земельної ділянки та приведення земельної ділянки у придатний для використання стан шляхом знесення незаконної самовільно побудованої споруди паркану, яким зобовязано [PERSON] звільнити самовільно зайняту земельну ділянку поблизу житлового будинку за адресою пров.\~Шевченка, буд. 52 в м.\~Балаклія Харківської області біля річки Балаклійка та привести її у придатний для використання стан шляхом знесення незаконної самовільно побудованої споруди паркану за рахунок відповідача. У мотивувальній частині рішення зазначено про те, що судові витрати підлягають розподілу відповідно до ст.88 ЦПК, однак у резолютивній частині рішення питання про розподіл судових витрат не вирішено. Сторони повідомлялись про судове засідання шляхом направлення повісток. Ураховуючи те, що присутність сторін є обов'язковою в судовому засіданні щодо ухвалення додаткового рішення, суд вважає за можливе на підставі ч.2 ст.197, ч.3 ст.220 ЦПК розглянути це питання за відсутності сторін не здійснюючи фіксування судового процесу. Відповідно до п.4 ч.1 ст. 220 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, може з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. У матеріалах справи міститься платіжне доручення № 147 від 05 травня 2016 року про сплату позивачем [PERSON] міською радою Харківської області 1378 грн. судового збору. Відповідно до ч.1 ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Ураховуючи, що позовні вимоги позивача задоволені повністю, витрати по сплаті судового збору понесені позивачем та документально підтверджені, по яким не було прийнято рішення суду під час ухвалення рішення від 20 липня 2016, підлягають стягненню з відповідача, і в цій частині слід ухвалити додаткове рішення.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-28 00:00:00

20 липня 2016 року гр. [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про усунення перешкод в користуванні власністю, посилаючись в своїй заяві на те, що відповідно до договору купівлі продажу від 14 листопада 1997 року їй на праві приватної власності належить квартира, розташована за адресою: м. Добропілля, м-н Молодіжний, 32/10 Донецька область. У вказаній квартирі було зареєстровано місце проживання попередньої власниці квартири [PERSON] Після оформлення договору купівлі продажу [PERSON] так і не зняла з реєстрації своє місце проживання попри прохання [PERSON] На теперішній час позивач вимушена сплачувати комунальні послуги з врахуванням того, що у квартирі прописана відповідач, хоча фактично там не проживає, що завдає позивачу зайвих витрат та негативно відбивається на її матеріальному становищі, крім того, позивач не може визначити юридичну долю квартири, оскільки вона обтяжена правом проживання відповідача. Тому позивач вимушений звернутися до суду з позовом про визнання відповідача такою, що втратила право користування житловим приміщенням. Позивач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила суд їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не з'явився, хоча був своєчасно та належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, про що свідчать поштові повідомлення в матеріалах справи. Заяв про розгляд справи за його відсутності не надходило. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що вона є рідною донькою [PERSON] та підтвердила, що [PERSON] за адресою: м. Добропілля, м-н Молодіжий, 32/10 Донецької області не мешкає з моменту продажу квартири, тобто з 1997 року.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-21 00:00:00

20 липня 2016 року гр. [PERSON] звернулась з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини [PERSON], [INFO] в розмірі 1/4 частини від всіх видів доходу, але не менш ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісяця до досягнення дитиною повноліття. Згідно свідоцтва про народження серії 1 НО № 326283, яке видав виконком Світлівської сільської ради Добропільського району Донецької області від 02 квітня 2003 року вбачається, що [PERSON] є рідним батьком [PERSON]. Відповідач добровільно матеріальної допомоги на утримання дитини не надає. Позивач\~ [PERSON] надала до суду письмову заяву, в якій просить розглянути справу в її відсутність, позов просить задовольнити в повному обсязі. Відповідач у судове засідання не зявився без поважної причини, хоча про місце, дату й час розгляду справи був повідомлений належним чином, про що свідчать поштові повідомлення в матеріалах справи. Заяв про розгляд справи без його участі до суду не надходило.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-01 00:00:00

20 липня 2016 року до Словянського міськрайонного суду звернулась [PERSON] з позовом до [PERSON], про розірвання шлюбу, мотивуючи свої вимоги тим, що 01.09.2007 року вона уклала шлюб з відповідачем. Від наведеного шлюбу мають малолітню дитину - доньку [PERSON], [INFO]. Шлюбні відносини між ними припинені, внаслідок того, що кожний із них має різні погляди на сімейне життя та ведення спільного господарства. Вважає, що спільне життя з відповідачем неможливе. У судове засідання позивачка не зявилась, але від неї надійшла заява у якій вона позовні вимоги підтримує у повному обсязі, просить судове засідання провести без її участі. У судове засідання відповідач не зявився, але надав суду заяву, у якій позовні вимоги підтримав у повному обсязі. Просить судове засідання провести без його участі. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до переконання, що позов підлягає задоволенню. Так, у судовому засіданні встановлено, що сторони одружені з 01 вересня 2007 року, їх шлюб був зареєстрований Відділом реєстрації актів цивільного стану по м. Словянську Словянського міськрайонного управління юстиції у Донецькій області, актовий запис за № 536. Від наведеного шлюбу сторони мають спільну малолітню дитину сина доньку [PERSON], [INFO]. Фактичні шлюбні відносини між ними припинені. Спору про розподіл майна - немає. При таких обставинах суд вважає, що подальше спільне життя і збереження шлюбних відносин суперечили б їх інтересам. При вирішенні питання про розірвання шлюбу, суд зясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини та інші обставини життя подружжя. Сімейні відносини у них не склалися. Сторони проживають окремо та не ведуть спільного господарства. За таких обставин, примирення між сторонами неможливе. В звязку з цим, судом у відповідності із ст. 61 ЦПК України, визнані вказані обставини такими, що не підлягають доказуванню. У відповідності із ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу, суперечило б інтересам одного з них. З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що позов [PERSON] слід задовольнити, оскільки подальше спільне життя та збереження шлюбу є неможливим і суперечить інтересам позивача. У відповідності із ст.. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у звязку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Згідно із ч. 3 ст. 115 СК України, документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. З огляду на викладене, враховуючи той факт, що позивач просить залишити їй шлюбне прізвище, суд приходить до висновку, що слід його залишити. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-11 00:00:00

20 липня 2016 року до Слов'янського міськрайонного суду звернулася [PERSON] з позовом про відшкодування шкоди до Управління Житлово-комунального господарства Слов'янської міської ради. Відповідно до вимог ч.3 ст.209 ЦПК України, складання повного рішення може бути відкладено на строк не більше як п'ять днів з дня закінчення розгляду справи, але вступну і резолютивну частину суд має проголосити в тому самому засіданні, в якому закінчився розгляд справи. На підставі викладеного та

Outcome: approved