Jurisdiction: civil
Date: 2020-07-05 00:00:00

20 травня 2020 року позивач [PERSON] звернулась до суду із позовною заявою, в якій просить визнати відповідачів [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] , такими, що втратили право користування житловим приміщенням, зокрема, житловим будинком, який розташований в [ADDRESS] . В обґрунтування позову зазначила, що вона є власником житлового будинку [ADDRESS] , в якому зареєстровані відповідачі [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] . У зв`язку з тим, що відповідачі не проживають в належному їй житловому будинку з 2013 року, не приймають участь у сплаті комунальних платежів, їх особисті речі в будинку відсутні, тому вони втратили право на користування ним. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явилась, надіслала заяву в якій позовні вимоги підтримала в повному обсязі з підстав, викладених у позовній заяві та просила справу розглядати за її відсутності, не заперечувала проти ухвалення судом заочного рішення. Відповідачі [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] у судове засідання не з`явились, про дату, час і місце судового засідання повідомлені належним чином, причини неявки в судове засідання не повідомили, відзив не подали. Ухвалою суду від 06 липня 2020 року постановленою без виходу суду до нарадчої кімнати, постановлено розгляд справи здійснювати в заочному порядку за правилами спрощеного позовного провадження. Дослідивши матеріали справи, суд установив наступні факти та відповідні їм правовідносини. Відповідно до Постанови Верховної Ради України від 19 травня 2016 року №1377-VІІІ «Про перейменування окремих населених пунктів та районів» Жовтневий район Миколаївської області перейменовано на Вітовський район. Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом від 06 грудня 2019 року та витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 06 грудня 2019 року №191917895 позивачу [PERSON] на праві власності належить житловий будинок [ADDRESS] (а.с.10,11). Рішенням Мішково-Погорілівської сільської ради Жовтневого району Миколаївської області від 22 серпня 2006 року №107 «Про зміну нумерації житлових будинків та земельних ділянок» житловому будинку [ADDRESS] нумерацією на № 39 (а.с.12). Відповідно до довідки Мішково-Погорілівської сільської ради Вітовського району Миколаїської області від 18 травня 2020 року №692 відповідачі [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] зареєстровані в [ADDRESS] (а.с.7). Актом про непроживання осіб від 13 травня 2019 року засвідчено факт непроживання з 2013 року відповідачів [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] по [ADDRESS] (а.с.8). Згідно акту про непроживання осіб за місцем реєстрації від 12 травня 2020 року відповідачі [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] у спірному будинку зареєстровані але не проживають (а.с.9). Спірний житловий будинок не має правового статусу державного або громадського житлового фонду, а відноситься до приватного житлового фонду, користування яким регламентується главою 6 ЖК України та відповідними нормами ЦК України. Норми ЦК України регулюють правовідносини щодо проживання та втрати права на користування житлом, що є власністю громадян лише відносно членів сім`ї власника. Так, відповідно до частини 2 статті 405 ЦК України член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Главою 6 ЖК України не передбачено законодавчого врегулювання порядку втрати права користування житловим приміщенням, що є у власності громадянина. Однак, у відповідності до приписів статей 71,72 ЖК України, наймач або члени його сім`ї можуть бути визнані в судовому порядку втратившими право на житлове приміщення, якщо вони без поважних причин не проживали більше 6 місяців в житловому приміщенні. Ані норми ЦК України, ані норми ЖК України не регулюють цивільні відносини щодо порядку втрати права користування житловим приміщенням, що є у власності громадянина, особами, які не є членами сім`ї власника. Згідно приписів статті 8 ЦК України, якщо цивільні відносини не врегульовані цим Кодексом, іншими актами цивільного законодавства або договором, вони регулюються тими правовими нормами цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, що регулюють подібні за змістом цивільні відносини (аналогія закону). Отже, враховуючи відсутність правової норми, яка регулює спірні правовідносини, суд застосовує аналогію закону, зокрема положення частини 2 статті 405 ЦК України (як спеціальної норми). Відповідно до вимог статей 319, 391 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд та має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Ураховуючі викладені обставини, оцінивши докази в їх сукупності, суд вважає доведеним факт непроживання відповідачів у спірному будинку більше одного року без поважних причин і приходить до висновку про обґрунтованість позову, що є наслідком його повного задоволення. Відповідно до статті 141 ЦПК України з відповідачів підлягає стягненню на користь позивача судовий збір, сплачений нею при поданні позову в сумі 840,80 грн у рівних долях. Відповідно до статей 319, 391, 405 ЦК України,

Outcome: approved