Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-15 00:00:00

21.02.2011 року позивачка звернулась до Березівського районного суду Одеської області з позовом до Березівської державної нотаріальної контори в Одеській області, [PERSON] про визнання недійсним доручення, визнання недійсним свідоцтва про право на спадщину. З 10 серпня 2012 року справа знаходиться в провадженні Комінтернівського районного суду Одеської області. Після неодноразових уточнень позову визначилась з колом відповідачів по справі та просила суд: 1. визнати недійсним свідоцтво про право на спадщину від 01.09.2005 року видане Березівської державною нотаріальною конторою на ім'я [PERSON] 2. стягнути за рахунок спадкового майна, а саме квартири [ADDRESS] нанесений їй матеріальні збитки нанесені спадкодавцем [PERSON] у розмірі 11 920 грн. та визнати за нею право власності на ? частину вказаної квартири. 3. зобов'язати [PERSON] не перешкоджати їй у відновленні комунікацій; 4. стягнути з [PERSON] моральну шкоду в розмірі 80000 грн. та понесені судові витрати, транспортні витрати; 5. визнати незаконними та протизаконними дії [PERSON] щодо знищення стояків єдиної системи водо забезпечення та водовідведення ; 6. визнати незаконними та протиправними дії Березівського ПУЖКГ по порушенню її прав власника, перешкоджанню їй в користуванні житлом, власною квартирою; 7. зобов'язати [PERSON] не перешкоджати їй в користуванні житлом, в не перешкоджати в користуванні квартирою та відновлення каналізації через перший поверх та квартиру [ADDRESS] з підвального приміщення; 8. стягнути з [PERSON] на її користь моральну шкоду у розмірі 8000 грн.; 9. стягнути з відповідачів понесені нею матеріальні збитки при розгляді справи по транспортним витратам, стягнути з Березівського ПУЖКГ судовий збір на користь держави. В судове засідання призначене на 16.04.2014 року позивачка не з'явилась, повідомила суд про неможливість прибуття в судове засідання у зв'язку із її відрядженням на спортивні змагання не заперечувала проти розгляду справи у її відсутність. У судових зсіданнях, на яких позивачка була присутньою, поросила суд задовольнити свої позовні вимоги, посилаючись на те, що дії громадянки [PERSON] та державної нотаріальної контори по оформленню свідоцтва про право на спадщину за законом на квартиру [ADDRESS] протиправні оскільки [PERSON] успадкувала не тільки право на спадщину, а і обов'язки щодо відшкодування збитків заподіяних їй спадкодавцем майна [PERSON] Порушення з боку держнотконтори полягали у тому, що остання протиправно, знаючи про заборонну вчинення нотаріальних дій оформила право на спадщину, а в подальшому здійснено відчуження спірної квартири. Шкода заподіяна спадкодавцем [PERSON] полягала у знищенні її комунікацій, а саме водопровідної та каналізаційної труби, які проходили з підвального приміщення через його квартиру на першому поверсі у її квартиру на другому поверсі. Внаслідок таких протиправних дій протягом тривалого часу вона позбавлена нормальних умов для проживання у її квартирі відсутня вода та не працює каналізація, оскільки замурована з боку першого поверху. По цим порушенням спричинена шкода стягується їй за рахунок майна померлого [PERSON] (справа № 1515/3456/12). В подальшому в результаті уточнення вимог просила суд стягнути матеріальну та моральну шкоду з нинішнього господаря квартири [PERSON], який знищив єдині стояки водо забезпечення та водовідведення, які знаходились у його квартирі. Крім того, вважала, що Березівське УЖКГ на протязі тривалого часу перешкоджало установленню факту знищення стояків. Вважала протиправними діями [PERSON] у проживанні у цій квартирі та у купівлі її, оскільки був повідомленим про те, що квартира є борговою. Отримавши квартиру у власність та проживаючи у ній [PERSON] не припинив та не усунув їй перешкоди у користуванні квартирою, а продовжував зухвало їх створювати, змушуючи її носити воду відрами за 200 метрів від будинку у різну пору року, виносити використану воду , користуватися суспільним туалетом, який знаходиться за 100 метрів від будинку. Вважала дії відповідачів протиправними, просила суд задовольнити її вимоги. Відповідачка по справі [PERSON] в призначені судові засідання не з'являлась, оскільки імовірно проживає у Російській Федерації. Для належного повідомлення відповідачку про пред'явлений до неї позов та час і місце проведення судового засідання судом направлялось міжнародне судове доручення, яке залишилось не виконаним у зв'язку з неможливістю встановити її місце проживання (т. 2 а.с.41-97). В зв'язку з чим суд вважає за можливим розглянути справу у відсутність даної відповідачки. Відповідачі по справі [PERSON] пояснила суду, що не чинила те не чинить перешкоди позивачці у користуванні її квартирою. Дану квартиру вона придбала, в подальшому подарувала своєму сину [PERSON] На час придбання квартири, вона не перебувала під будь-яким обмеженням або обтяженням, угода здійснена у нотаріальній конторі. Не визнала вимоги [PERSON] в частині того, що її сином було спричинено шкоду шляхом знищення мереж водовідведення та водозабезпечення, так як дана проблема виникла до купівлі ними квартири між колишнім власником, нині померлим [PERSON] та [PERSON] Пояснила, що за весь час володіння спірною квартирою [PERSON] жодного разу не звернулась до них з питання проведення комунікацій. Більш того, розуміючи складність проживання позивачки у таких умовах та необхідність проведення ремонту у придбаній квартирі, знаючи непростий характер позивачки вони пропонували їй придбати усі необхідні матеріали та провести зламані комунікації до її квартири. Дану пропозицію позивачка відхиляла, аргументуючи, що їй не потрібні труби, їй потрібні кошти на навчання її доньки у Гарварді та частина їхньої квартири за борги [PERSON] Відповідач по справі [PERSON] в судовому засіданні позов [PERSON] до нього не визнав посилаючись на те, що не здійснював жодних протиправних дій щодо неї, система комунікацій була зруйнована не ним, а колишнім власником квартири [PERSON], він не є спадкоємцем [PERSON], тому не має нести відповідальність за вчинені протиправні дії іншої особи. Після придбання квартири звертався до позивачки з пропозицією провести їй зламані комунікації, оскільки розумів, що рано чи пізно ці питання необхідно буде вирішувати, але не після того, як у квартирі буде зроблено ремонт. Однак позивачка відмовлялась від його пропозицій, посилаючись на те, що їй потрібні кошти та квартира. Представники Березівського ВУЖКГ в судовому засіданні позовні вимоги до них не визнали, зважаючи на те, що проблема щодо відключення квартири [PERSON] від центральної мережі водо забезпечення та водовідведення виникла за життя її сусіда [PERSON] В результаті сварки [PERSON] відрізав квартиру [PERSON] від центральної мережі водовідведення та водо забезпечення. Після скарг [PERSON] у різні інстанції УЖКГ намагалось розібратись у ситуації та здійснити усі необхідні заходи для врегулювання цього питання, але позивачка не йде на контакт, не бажає підписувати договорі із УЖКГ, в результаті чого здійснити підключення її квартири не представляється можливим. Посилання позивачки на те, що вона сплачує послуги за воду за цінами дворової колонки не відповідає дійсності, оскільки вона не сплачує послуги за користування водою, бо з нею не укладався договір, а по друге в місті не існує тарифів на дворові колонки, оскільки єдина дворова колонка розташована біля цвинтаря і функціонує безкоштовно один раз на рік на час поминальної неділі після Паски. Розглянувши поданий позов, вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи суд приходить до висновку про часткове задоволення позову виходячи з наступного. Судовим розглядом справи встановлено, що рішенням Березівського районного суду Одеської області від 02 серпня 2004 року зобов'язано [PERSON] не перешкоджати [PERSON] у відновленні системи каналізації та водопроводу через його квартиру [ADDRESS]. Також вирішено стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] 328 грн. вартості робіт по відновленню комунікацій. В задоволені вимог [PERSON] до [PERSON] в частині стягнення 5000 грн. моральної шкоди відмовлено повністю (т.1 а.с.186-191). 16 листопада 2004 року дане рішення було скасоване ухвалою апеляційного суду Одеської області, справу направлено на новий розгляд (т. 1 а.с.197-198). 02 серпня 2004 року рішенням Березівського районного суду Одеської області ухвалено рішення про зобов'язання [PERSON] не перешкоджати [PERSON] у відновлені системи каналізації та водопроводу через його квартиру до квартири [PERSON], та стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] 328 грн. вартості робіт по відновленню комунікацій т. 2 а.с.109). Судовим розглядом справи встановлено, що [PERSON] помер [INFO] у віці 50 років (т. 2 а.с.13). 01 вересня 2005 року Березівською державною нотаріальною конторою оформлено право на спадщину [PERSON] після смерті [PERSON] на квартиру [ADDRESS] (т. 2 а.с.19). Таким чином, судовим розглядом справи встановлено, що [PERSON] не є спадкоємицею прав та обов'язків померлого [PERSON] Суд не приймає до уваги посилання позивачки, що державна нотаріальна контора не мала права на оформлення спадкових прав на квартиру за [PERSON], оскільки дана квартира була борговою та під забороною відчуження, оскільки з матеріалів спадкової справи вбачається, що на час оформлення спадкового права на квартиру, спірна квартира не перебувала під забороною (т. 2 а.с.26-28). Інших підстав для скасування даного свідоцтва не зазначено. Відповідно до ч. 1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ч. 1 ст. 1 Закону України «Про нотаріат», - нотаріат в Україні - це система органів і посадових осіб, на які покладено обов'язок посвідчувати права, а також факти, що мають юридичне значення, та вчиняти інші нотаріальні дії, передбачені цим Законом, з метою надання їм юридичної вірогідності. Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. 10 травня 2006 року між [PERSON], яка діяла від імені та в інтересах [PERSON] та [PERSON] укладено договір купівлі-продажу спірної квартири (т. 1 а.с.193). 20 червня 2012 року між [PERSON] та [PERSON] укладено договір дарування спірної квартири (т. 2 а.с.163-159). Відмовляючи у задоволені позову суд виходив з того, що судовим розглядом справи не встановлено вини відповідачів у порушенні її прав на водо забезпечення та водовідведення. Не зважаючи на відсутність перешкод з боку відповідачів у поновленні прав позивачки, суд вважає за правильне задовольнити позов частково та зобов'язати [PERSON] не перешкоджати [PERSON] у поновлені зруйнованих [PERSON] комунікацій. Відповідно до статей 3, 30 Конституції України, людина, її життя і здоров'я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю. Права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Держава відповідає перед людиною за свою діяльність. Утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов'язком держави. Кожному гарантується недоторканність житла.Не допускається проникнення до житла чи до іншого володіння особи, проведення в них огляду чи обшуку інакше як за вмотивованим рішенням суду. Ухвалюючи рішення суд приймає до уваги вимоги ст. 41 Конституції України, відповідно до якої, право приватної власності набувається в порядку визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 319 ЦК України, при здійснені своїх прав та виконанні обов'язків власник зобов'язаний додержуватись моральних засад суспільства. Відмовляючи у задоволенні вимог позивачки в частині визнання за нею права на ? частину квартири суд виходив з того, що судовим розглядом справи не встановлено правонаступників [PERSON] Згідно ч. 2 ст. 321 ЦК України особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лишу у випадках і в порядку встановленому законом. Відповідно до ст. 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Зміст права власності визначений ст. 317 ЦК України, відповідно до ч. 1 якої встановлено, що власникові належить права володіння, користування та розпорядження своїм майном. За нормами ч. 7 ст. 319 ЦК України діяльність власника може бути обмежена чи припинена або власника може бути зобов'язано допустити до користування його майном інших осіб лишу у випадках і в порядку, встановлених законом. Згідно ч. 2 ст. 321 ЦК України особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лишу у випадках і в порядку встановленому законом. Відповідно до ч. 1 ст. 182 ЦК України, право власності та інші речові права на нерухомі речі, обмеження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації. У відповідності з ч. 2 ст. 331 ЦК України, якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації. Згідно ч. 1 ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно ч. 1 ст. 58 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Відповідно до ч. 3 ст. 212 ЦПК України суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Відповідно до ч. 1 ст. 212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. На підставі вищевикладеного, відповідно ст. ст. 3, 30, 41 Конституції України, ст. ст. 182, 316, 319, 321, 331, 1218, 1216 ЦК України, ст. 1 Закону України «Про нотаріат»,

Outcome: partial