Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-08 00:00:00

20 листопада 2015 року прокурор району звернувся до суду із зазначеним позовом в інтересах Березнегуватської центральної районної лікарні Березнегуватського району Миколаївської області ( далі ЦРЛ ) до відповідачки. В позовній заяві вказав, що вироком Березнегуватського районного суду Миколаївської області від 28 жовтня 2015 року відповідачку визнано винною в спричиненні тяжких тілесних ушкоджень [PERSON], тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КК України, та призначено їй покарання у виді позбавлення волі з іспитовим строком. У звязку із цим злочином потерпілий перебував на стаціонарному лікуванні в Березнегуватській ЦРЛ з 23 травня по 02 червня 2015 року. Посилаючись на викладенні обставини та ст.ст.1166, 1206 ЦК України, прокурор просив стягнути з відповідачки на користь Березнегуватської ЦРЛ 1392,73 грн. витрат на лікування [PERSON], який потерпів від злочину та судові витрати. У судовому засіданні прокурор прокуратури Березнегуватського району Миколаївської області [PERSON] та головний лікар Березнегуватської ЦРЛ [PERSON] позовні вимоги підтримали у повному обсязі та просили їх задовольнити. Відповідачка [PERSON] в судовому засіданні позов визнала, але посилалася на відсутність коштів для сплати витрат. Суд, вислухавши пояснення прокурора та представника позивача, пояснення відповідачки, перевіривши матеріали справи та дослідивши наявні в ній докази, доходить такого. 21 травня 2015 року близько 23 год. [PERSON], перебуваючи в стані алкогольного спяніння, знаходячись в будинку № 3 по вул. Леніна в селі Велике Артаково Березнегуватського району Миколаївської області, під час сварки на ґрунті раптово виниклих особистих неприязних відносин нанесла співмешканцю [PERSON] кухонним ножем удар в область живота, спричинивши проникаюче колото-різане поранення передньої черевної стінки з пошкодженням тонкого кишківника, ускладненого розвитком калового перитоніту, яке відноситься до категорії тяжких тілесних ушкоджень, небезпечних для життя в момент заподіяння. Вироком Березнегуватського районного суду Миколаївської області від 28 жовтня 2015 року її визнано винною у вчиненні цього кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КК України, та призначено покарання у виді 5 років позбавлення волі. На підставі ст.75 КК України [PERSON] від відбування покарання звільнено з випробуванням з іспитовим строком 2 роки з покладенням обовязків, передбачених п.п.2, 4 ст.76 КК України. Вирок суду набрав законної сили 04 грудня 2015 року. У відповідності з ч.4 ст.61 ЦПК України вирок у кримінальному провадженні, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обовязкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчиненні вони цією особою. З наданої позивачем довідки вбачається, що внаслідок злочинних дій відповідачки потерпілий [PERSON] перебував на стаціонарному лікуванні у відділенні хірургічного профілю Березнегуватської ЦРЛ з 23 травня по 02 червня 2015 року, тобто 11 ліжко-днів, а витрати на його лікування становлять 1392,73 грн. ( а. с. 5 ). У відповідності з ч.1 ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Частиною 1 ст.1206 ЦК України передбачено, що особа, яка вчинила злочин, зобовязана відшкодувати витрати закладові охорони здоровя на лікування потерпілого від цього злочину, крім випадку завдання шкоди при перевищенні меж необхідної оборони або у стані сильного душевного хвилювання, що виникло раптово внаслідок насильства або тяжкої образи з боку потерпілого. Таким чином, суд доходить висновку про необхідність задоволення позову та стягнення з відповідачки [PERSON] витрат закладові охорони здоровя, яким є Березнегуватська ЦРЛ, в розмірі 1392,73 грн. на лікування потерпілого від злочину [PERSON] Посилання відповідачки на відсутність таких коштів не може слугувати підставою для відмови в позові. Згідно з ч.3 ст.88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. У відповідності з цією статтею суд стягує з [PERSON] судових витрат на користь держави в розмірі 487,20 грн.

Outcome: approved