Jurisdiction: civil
Date: 2021-06-28 00:00:00

21.01.2021 року до Богуславського районного суду Київської області звернувся [PERSON] з позовом, в якому просив визнати за ним, як спадкоємцем за заповітом право власності на спадкове нерухоме майно, а саме на житловий будинок загальною площею 1976 року забудови, загальною площею - 63,50 кв.м., жилою площею - 27,70 кв.м., допоміжною (підсобною площею) - 27,30 кв.м., а також такі господарські будівлі та споруди: сарай, сарай-прибудова, навіс, сарай, убиральня, гараж, погріб з шийкою, колодязь, хвіртка, ворота, огорожа, огорожа, що розташовані по [ADDRESS] . Також позивач просив визнати за ним у порядку спадкування за заповітом право власності на земельну ділянку площею 0,46 га., з яких: для будівництва, обслуговування житлового будинку, господарських будівель 0,25 га., для ведення особистого селянського господарства - 0,21 га., у т.ч. рілля 0,15 га., багаторічні насадження - 0,03 га та сіножатні/пасовища 0,03 га., що розташовані по [ADDRESS] . Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що він є спадкоємцем за заповітом після смерті спадкодавця [PERSON] , який помер [INFO] та якому належав вказаний житловий будинок та земельні ділянки, однак він (позивач) позбавлений можливості в нотаріальному порядку встановити за собою право власності на вищевказане нерухоме майно, оскільки відсутній оригінальний примірник правовстановлюючого документа на спадкове майно. 20 травня 2021 року позивач подав до суду уточнену позовну заяву про зменшення позовних вимог, в якій просить визнати за ним, як спадкоємцем за заповітом право власності на спадкове нерухоме майно, а саме на житловий будинок 1976 року забудови, загальною площею - 63,50 кв.м., жилою площею - 27,70 кв.м., допоміжною (підсобною площею) - 27,30 кв.м., а також такі господарські будівлі та споруди: сарай, сарай-прибудова, навіс, сарай, убиральня, гараж, погріб з шийкою, колодязь, хвіртка, ворота, огорожа, огорожа., що розташовані по [ADDRESS] . Позивач та його представник подали до суду заяву, в якій просять суд справу розглянути без їх участі, а також зазначили, що позов з урахуванням уточнених вимог підтримують в повному обсязі. Відповідач - Медвинська сільська рада Білоцерківського (Богуславського) району Київської області свого представника в судове засідання не направила, однак надіслала до суду заяву, в якій позов визнає та просить його задовольнити і розглянути справу без участі представника. Треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору - [PERSON] та [PERSON] в судове засідання повторно не з`явилися і не повідомили суд про причини неявки, хоч належним чином були повідомлені про дату, час і місце розгляду справи, про що є відомості в матеріалах справи. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні підготовчого судового засідання. Відповідно до ч.ч. 3, 4 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу. Відповідно до частини 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідивши письмові докази надані позивачем, суд вважає за необхідне позов задовольнити, виходячи з наступних підстав. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. [PERSON] у відповідності до ст. 1223 ч. 1 ЦК України є спадкоємцем за заповітом після смерті [PERSON] , який помер [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть спадкодавця та копією заповіту, посвідченого 09 листопада 2018 року секретарем виконкому Медвинської сільської ради Богуславського району Київської області за реєстровим №263. Згідно положень ст.ст. 1269, 1270 ЦК України, [PERSON] прийняв спадщину після смерті спадкодавця [PERSON] , оскільки після відкриття спадщини протягом шести місяців подав заяву про прийняття спадщини, що підтверджується копією відповідної заяви, повідомленням приватного нотаріуса Богуславського районного нотаріального округу Дошки Л.А. № 02-14/205 від 06.06.2019 року та матеріалами спадкової справи №60/2019. Із матеріалів спадкової справи № 60/2019, вбачається, що із заявами про прийняття спадщини після смерті [PERSON] , який помер [INFO] , також звернулися його син [PERSON] та дружина - [PERSON] , однак вони як вбачається із повідомлень приватного нотаріуса Богуславського районного нотаріального округу Дошки Л.А. не мають права на спадщину за законом, оскільки спадкодавець іншим чином розпорядися своїм майном, залишивши заповіт на ім`я [PERSON] . Їх право на обов`язкову частку в спадщині, яка відкрилася після смерті [PERSON] , який помер [INFO] не було підтверджено відповідними на те доказами. Із копії постанови приватного нотаріуса Богуславського районного нотаріального округу Дошки Л.А. від 19.06.2021 року вбачається, що свідоцтво про право на спадщину за заповітом на спадковий будинок спадкоємцю [PERSON] не може бути видано, так як відсутній правовстановлюючий документ на спадковий будинок. У відповідності до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Часом відкриття спадщини згідно ч. 2 ст. 1220 ЦК України є день смерті особи, а тому спадкоємцю [PERSON] з дня смерті [PERSON] , який помер [INFO] , належить спадкове майно померлої, в тому числі спадковий житловий будинок. Той факт, що спадкодавець [PERSON] був власником житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, який розташований по [ADDRESS] , підтверджується довідками за №126, виданою 18.02.2020 року та № 475 виданою 23.07.2020 року виконавчим комітетом Медвинської сільської ради Богуславського району Київської області, а аткож копією погосподарської книги. За даними технічного паспорта на житловий будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами [ADDRESS] вбачається, що у господарстві спадкодавця [PERSON] є житловий будинок 1976 року забудови, загальною площею - 63,50 кв.м., жилою площею - 27,70 кв.м., допоміжною (підсобною площею) - 27,30 кв.м., а також такі господарські будівлі та споруди: сарай, сарай-прибудова, навіс, сарай, убиральня, гараж, погріб з шийкою, колодязь, хвіртка, ворота, огорожа, огорожа. Відповідно до ч. 4 ст. 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» права на нерухоме майно, що виникли до набрання чинності цим Законом, тобто до 03 серпня 2004 року, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за таких умов: якщо реєстрація прав була проведена відповідно до законодавства що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав діяло законодавство, яке не передбачало обов`язкової реєстрації таких прав. Інструкція про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, яка затверджена Міністерством комунального господарства Української РСР 31 січня 1966 року, передбачала обов`язкову реєстрацію будинків у містах і селищах міського типу. У період чинності цієї інструкції до 13 грудня 1995 року державна реєстрація нерухомого майна не проводилася у сільській місцевості. Також слід зазначити, що виникнення права власності на будинки, споруди не залежало від державної реєстрації до часу набрання чинності ЦК України в редакції від 16.01.2003 року, тобто до 01.01.2004 року. Таким чином, після реєстрації [PERSON] житлового будинку в погосподарській книзі Медвинської сільської ради, він набув право власності на вказаний будинок, що підтверджується довідками за №126, виданою 18.02.2020 року та № 475 виданою 23.07.2020 року виконавчим комітетом Медвинської сільської ради Богуславського району Київської області, а також копією погосподарської книги. Таким чином, будь яких перешкод для визнання за позивачем [PERSON] права власності на спадковий будинок, що залишився після смерті [PERSON] під час судового розгляду не встановлено. Визнання відповідачем пред`явленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, а тому є всі підстави для задоволення позову. Згідно положень ч. 1 ст. 142 ЦПК України у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Аналогічне положення щодо повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, також передбачено ч. 3 ст. 7 Закону України про судовий збір. Оскільки відповідачем позов визнано під час підготовчого судового засідання до початку розгляду справи по суті, позивачу необхідно повернути з державного бюджету 50% відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, що становить - 454 гривні 00 коп. З урахуванням вищевикладеного та

Outcome: approved