Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-30 00:00:00

19 травня 2017 року до суду надійшла зазначена позовна заява. В позовних вимогах позивач просить: усунути йому перешкоди у користуванні його власністю квартирою [ADDRESS], а саме: виселити [PERSON], [PERSON], [PERSON] із зазначеної квартири. Вимоги обгрунтовані тим, що з електронних торгів позивач придбав зазначену квартиру, яка перебувала в іпотеці та зареєстрував право власності. 10.05.2017 року він звернувся до зберігача квартири з метою прийняття купленої квартири, але зберігач повідомив, що в нього відсутні ключі від квартири, так як [PERSON], як колишній власник квартири та іпотекодавець не зважаючи, що державним виконавцем передано вказану квартиру на відповідальне зберігання, змінила замки. 11.05.2017 року позивач разом із зберігачем, працівником поліції та представником служби аварійного відкриття замків намагались потрапити до квартири. Двері квартири ніхто не відчинив, потім після відкриття їх представником служби аварійного відкриття дверей двері було відкрито. Після входження до квартири було встановлено, що в квартирі знаходиться жінка похилого віку - це була [PERSON]. Після цього в квартирі з'явилась [PERSON] разом з невідомими чоловіками та було викликано слідчо-оперативну групу. Коли поліція та зберігач залишили квартиру позивач намагався переконати відповідачів звільнити квартиру, проте його зусилля залишились безрезультатними, тому і йому довелось залишити квартиру. Позивач зазначає, що в порушення чинного законодавства, він як власник квартири не має можливості користуватися квартирою, тому для захисту порушеного права звернувся до суду з даним позовом. В судовому засіданні позивач та його представники заявлені вимоги підтримали та посили їх задовольнити. Представник відповідача [PERSON] в судовому засіданні заперечила проти задоволення заявлених вимог та просила відмовити в їх задоволенні. Крім того представник не заперечувала, що відповідачі дійсно проживають у вказаній квартирі без відповідної на те підстави. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] в судове засідання не з'явились, хоча належним чином були повідомлені про судове засідання через друковані засоби масової інформації, представників не направили, до суду пояснення чи заперечення на заявлені вимоги не направили. Третя особа - Товариство з обмеженою відповідальністю «Гамма-Консалтинг» в судове засідання представника не направив, просив слухати справу у його відсутність, до суду надійшли пояснення на заявлені вимоги в яких представник просить задовольнити вимоги позивача та зазначили, що у червні 2014 року, вони як власники квартири [ADDRESS] звернулись до суду з позовом про виселення [PERSON] та [PERSON] Рішенням Шевченківського районного суду м.Києва від 07.10.2014 року позов задоволено. Рішення виконувалось в примусовому порядку. Крім того відповідачів знято з реєстрації у вказаній квартирі. Проте пізніше, рішенням Шевченківського районного суду м.Києва від 16.06.2015 року визнано незаконними результати торгів на підставі яких було набуто право власності на квартиру. Після цього було повторно відкрито виконавче провадження з примусового виконання виконавчого напису та на підставі акту опису та арешту майна від 02.09.2016 року квартира знаходиться на відповідальному зберіганні в ТОВ «Гамма-Консалтинг» якою у відповідності до положень статті 944 ЦК України ніхто не може користуватися. Незважаючи на таку заборону відповідачі після примусового виконання рішення про їх виселення протиправно змінили замки у дверях квартири та зайняли в грудні 2016 року квартиру, в якій і до цього часу протиправно проживають. Враховуючи, що відповідачі без будь-яких на те правових підстав чинять перешкоди новому власнику квартири у користуванні його майном, вважають, що позов має бути задоволено. А тому суд на підставі положень статті 169 ЦПК України суд ухвалив про подальший розгляд справи у відсутність сторін, які не з'явились в судове засідання. Відповідно до ч.1 ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, тобто обов'язок доказування покладений на сторони. Вислухавши позивача, його представників, представника відповідача, свідка, врахувавши пояснення представника третьої особи, оцінивши в сукупності надані суду докази, суд приходить до висновку про задоволення заявлених вимог за наступних підстав. Стаття 3 ЦПК України визначає, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Частина 1 статті 316 ЦК України визначає, що правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном (ч.1 ст.317 ЦК України). Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд (ч.1 ст.319 ЦК України). Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні (ч.1 ст.321 ЦК України). Частиною 1 ст. 383 ЦК України та ст. 150 ЖК України закріплені положення, відповідно до яких громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей та інших осіб. Разом з цим, згідно з положеннями ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Зазначена норма матеріального права визначає право власника, у тому числі житлового приміщення або будинку, вимагати будь яких усунень свого порушеного права від будь-яких осіб будь яким шляхом, який власник вважає прийнятним. Визначальним для захисту права на підставі цієї норми права є наявність у позивача права власності та встановлення судом наявності перешкод у користуванні власником своєю власністю. При цьому не має значення ким саме спричинено порушене право та з яких підстав. Статтею 156 ЖК УРСР передбачено, що члени сім'ї власника жилого будинку, які проживають разом із ним у будинку, що йому належить користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку, якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням. Аналогічну норму містить також стаття 405 ЦК України. Аналіз вищенаведених правових норм дає підстави для висновку про те, що право членів сім'ї власника будинку користуватись цим жилим приміщенням може виникнути та існувати лише за наявності права власності на будинок в особи, членами сім'ї якого вони є; із припиненням права власності особи втрачається й право користування жилим приміщенням у членів його сім'ї. Зазначена правова позиція висловлена у Постанові Верховного Суду України №6-158цс14 від 05.11.2014 року. Частина 3 статті 109 ЖК України передбачає, що звернення стягнення на передане в іпотеку жиле приміщення є підставою для виселення всіх громадян, що мешкають у ньому, за винятками, встановленими законом. Аналогічні положення містяться в частині 1 статті 40 Закону України «Про іпотеку». Як встановлено в судовому засіданні, на виконанні у ВДВС Шевченківського РУЮ в м.Києві перебував виконавчий напис №38 виданий 03.02.2009 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Кара В.В. про звернення стягнення на двокімнатну квартиру [ADDRESS] в рахунок погашення заборгованості перед ТОВ «Гамма консалтинг». В судовому засіданні було встановлено, що виконавчий напис на даний час не оскаржується та не існує рішення про визнання його таким, що не підлягає виконанню. В межах виконавчого провадження 08.09.2016 року державний виконавець склав акт опису та арешту майна і передав квартиру на відповідальне зберігання представнику ТОВ «Гамма Консалтинг» в особі представника за дорученням - [PERSON] 10 квітня 2017 року відбулись електронні торги по лоту №205097 з реалізації предмета іпотеки, а саме: двокімнатної квартири, [ADDRESS] переможцем торгів став [PERSON]. 28.04.2017 року головним державним виконавцем Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби м.Київ Головного територіального управління юстиції у м.Києві Бучко В.В. складений акт №51947374 про реалізацію предмета іпотеки. Акт 28.04.2017 року затверджено начальником відділу Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби м.Київ Головного територіального управління юстиції у м.Києві Б.І.Гоцій. 03.05.2017 року приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Разумова О.І. видала свідоцтво яким посвідчила, що [PERSON] належить на праві власності двокімнатна квартира [ADDRESS], яка придбана ним на електронних торгах. 03.05.2017 року на підставі Свідоцтва про придбання нерухомого майна з прилюдних торгів за [PERSON] зареєстровано право власності на квартиру [ADDRESS]. 04.05.2017 року [PERSON], як власник квартири [ADDRESS] уклав з Комунальним підприємством «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Шевченківського району міста Києва» Договір про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкової території. Згідно з довідкою, яка видана 05.05.2017 року Комунальним концерном Центр комунального сервісу, в квартирі [ADDRESS] зареєстрованим ніхто не значиться. Крім того, в судовому засіданні встановлено, що рішенням Шевченківського районного суду м.Києва від 07.10.2014 року у справі за позовом ТОВ «Гамма-Консалтинг» до [PERSON], [PERSON] про виселення, останніх було виселено з квартири [ADDRESS]. Рішення суду набрало законної сили. Як пояснив позивач та не заперечувалось представником відповідача, на підставі вказаного рішення відповідачів було виселено з квартири в примусовому порядку, проте в листопаді 2016 року відповідачі самовільно змінили замки квартири та вселилися, так як зберігач не контролював збереження квартири. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснив, що 11.05.2017 року він разом з [PERSON] прийшов приймати квартиру у зберігача, яку [PERSON] придбав з електронних торгів. При намаганні відкрити двері квартири був присутній працівник поліції та працівник служби аварійного відкриття дверей. На неодноразові дзвінки в двері ніхто не відчинив. Потім було відчинено двері та коли ввійшли в квартиру, в ній знаходилась не молода жінка, яка повідомила, що крім неї в квартирі проживає дочка та онук. Представник відповідача в судовому засіданні не заперечувала що обставини позовної заяви щодо відкриття замків квартири відображені вірно. Також підтвердила в судовому засіданні, що її довірителька та інші відповідачі проживають у вказаній квартирі без відповідної правової підстави. Отже, оскільки в судовому засіданні встановлено, що позивач є власником квартири [ADDRESS], відповідачі проживають у вказаній квартирі, чим чинять йому перешкоди в реалізації права власності, тому суд приходить до висновку про задоволення заявлених вимог та виселення відповідачів. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved