Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-30 00:00:00

20 серпня 2014 року [PERSON] звернувся до суду з позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що [INFO] року помер його батько [PERSON], після смерті якого він є спадкоємцем за заповітом і отримав свідоцтво про право на спадщину на житловий будинок в [ADDRESS] з надвірними будівлями і спорудами, та земельну ділянку площею 0,6421 га, призначену для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд та ведення особистого селянського господарства. Але в 2008 році його батьком самовільно споруджено прибудову до будинку, позначену в технічному паспорті як літер «а2», та гараж, позначений в технічному паспорті як літер «З», інвентаризаційною вартістю 124965 грн., право власності на які батьком не оформлено, у зв'язку з чим вони не ввійшли до спадкової маси та свідоцтво про право на спадщину на які не видавалось. Для прийняття об'єкта в експлуатацію він звернувся до Інспекції державного будівельного архітектурного контролю, де йому було відмовлено, так як він пропустив строк безоплатного введення в експлуатацію самовільно збудованих об'єктів. Про той факт, що на земельній ділянці, яка на праві приватної власності належала його батьку є самовільно збудовані споруди він дізнався лише після смерті батька. Оскільки вказані факти позбавляють його можливості в повній мірі отримати спадщину на все майно і зареєструвати на нього право власності, тому просить суд визнати за ним право власності на самочинно збудовані споруди, розташовані за адресою: [ADDRESS], зокрема: прибудову до будинку, позначену в технічному паспорті як літер «а2», та гараж, позначений в технічному паспорті як літер «З», інвентаризаційною вартістю 124965 грн. в порядку спадкування після смерті [PERSON], який помер [INFO] року. В судовому засіданні позивач та його представник заявлені вимоги підтримали та наполягали на їх задоволенні, зазначивши про відсутність іншого встановленого порядку для захисту прав. Відповідач та треті особи [PERSON], [PERSON] - надали до суду заяви з проханням про розгляд справи у їх відсутність, проти задоволення позову не заперечували. Представник третьої особи - відділу містобудування, архітектури та з надзвичайних ситуацій Краснопільської РДА проти задоволення позову не заперечував, зазначив, що на даний час іншого, ніж судовий, способу узаконення самочинних будівель не існує. Дослідивши матеріали справи, вислухавши позивача, представника позивача, та представника третьої особи, суд вважає, що позов є обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню, виходячи з таких підстав. Судом встановлено, що [INFO] року помер батько позивача [PERSON], який на день смерті проживав та був зареєстрований за адресою [ADDRESS] (а.с.5). Після смерті батька Позивач отримав свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 05.07.2012 року на житловий будинок літер «А1» жилою площею 56,3 кв.м., загальною площею 95,3 кв.м. з надвірними будівлями та спорудами: прибудова літер «а1», сараї літер «Б», «Г», «Е1», гараж літер «В», вбиральня літер «Д», кухня літер «Е», навіс літер «Ж», огорожа №№5-7, що розташовані за адресою [ADDRESS]. 1 жовтня 2012 року позивач отримав також свідоцтво про право на спадщину за заповітом на земельну ділянку площею 0,6421 га, призначену для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд та ведення особистого селянського господарства, за адресою [ADDRESS], яка належала [PERSON] на підставі державного акта на право приватної власності на землю Р2 №669880, виданого Самотоївською сільською радою 20.02.2003 року, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №30, що підтверджується копією свідоцтва та копією державного акту про право власності на землю (а.с.6-7, 41). На самовільно побудовані прибудову літер «а2» та гараж літер «З» інвентаризаційною вартістю 124965 грн. свідоцтво про право на спадщину не видано, про що є відмітка у свідоцтві про право на спадщину (зворот а.с.40). З Технічного паспорту на житловий будинок в [ADDRESS] вбачається, що домоволодіння складається з: житлового будинку літер «А1» жилою площею 56,3 кв.м., загальною площею 95,3 кв.м. та надвірних будівель і споруд: прибудови літер «а1», прибудови літер «а2», сараїв літер «Б», «Г», «Е1», гаражів літер «З», «В», вбиральні літер «Д», кухні літер «Е», навісу літер «Ж», огорожі №№5-7, і наявна відмітка, що прибудова літер «а2», площею 34,1 кв.м. та гараж літер «З», площею 16,1 кв.м. інвентаризаційною вартістю 124965 грн. - збудовані у 2008 році самовільно (а.с. 10-12). Позивач стверджує, і це не заперечується сторонами, що самочинні побудови були здійснені його батьком [PERSON] З питання узаконення самочинного будівництва позивач звернувся до Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю у Сумській області 01.07.2014 року, проте листом від 03.07.2014 року йому Інспекцією ДАБК у Сумській області в прийнятті в експлуатацію (узаконенню) вказаних об'єктів було відмовлено з посиланням на п. 9 розділу V «Прикінцевих положень» Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» (а.с.9). Відповідно до відповіді відділу містобудування, архітектури та з питань надзвичайних ситуацій № 61 від 12.08.2014 року самочинно збудовані у 2008 році прибудова «а2» та гараж «З» в [ADDRESS] в межах земельної ділянки відповідно до правил забудови не порушують інтереси інших осіб (а.с.13). Відповідають вимогам санітарних норм (а.с.14). Згідно відповіді Краснопільського районного сектору Управління державної служби України з надзвичайних ситуацій в Сумській області №204 від 12.08.2014 року житловий будинок, надвірні та господарські споруди збудовані на відстані 2м. від сусіднього автомобільного гаражу по [ADDRESS] належного [PERSON] та на відстані 6 метрів від сусіднього житлового будинку по [ADDRESS], належного [PERSON], що суперечить вимогам ДБН 360-92 «Планування і забудова міських і сільських поселень» тому не відповідає вимогам протипожежних норм і правил, але з урахуванням відсутності претензій з боку власників суміжних земельних ділянок зазначені порушення не є перешкодою для визнання права власності на самочинні будови (а.с.15, 28-29). У відповідності до ч. 2 ст. 331 ЦК України, право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, споруди тощо) виникає з моменту завершення будівництва (створення майна). Якщо договором або законом передбачено прийняття нерухомого майна до експлуатації, право власності виникає з моменту його прийняття до експлуатації. Якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації. За змістом ст.ст. 1216, 1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавець), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять всі права та обов'язки, що належали спадкодавцю на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. В силу ст. 375 ЦК України власник земельної ділянки має право зводити на ній будівлі та споруди. Право власника на забудову здійснюється ним за умови додержання архітектурних, будівельних, санітарних, екологічних та інших норм і правил, а також за умови використання земельної ділянки за її цільовим призначенням. Відповідно до п. 3.2 Листа ВССУ № 24-753/0/4-13 від 16.05.2013 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» - «Права спадкоємців щодо самочинно збудованого майна визначаються судом відповідно до положень ст. 1218 ЦК та з урахуванням роз'яснень, наданих у п. 7 ППВСУ від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування». За змістом зазначених роз'яснень спадкоємець не позбавлений права звернутись із позовними вимогами про визнання права власності на об'єкти самочинного будівництва в порядку спадкування. Це узгоджується із частинами 3, 5 ст. 376 ЦК і нормами про поняття спадкування та склад спадщини (статті 1216, 1218 ЦК). Якщо право звернутися з вимогою про визнання права власності на об'єкти самочинного будівництва відповідно до чинного законодавства (частини 3, 5 ст. 376 ЦК України) належало спадкодавцю, воно також належить спадкоємцю, який прийняв спадщину. Право вимагати визнання права власності на самочинно збудоване майно відповідно до частин 3, 5 ст. 376 ЦК України є суб'єктивним цивільним правом, яке переходить у порядку спадкування відповідно до норм статей 1216, 1218 ЦК України. Відповідно до ст. 376 ЦК України, на вимогу власника (користувача) земельної ділянки суд може визнати за ним право власності на нерухоме майно, яке самочинно збудоване на ній, якщо це не порушує права інших осіб. На даний час, у зв'язку зі смертю батька позивача, можливості отримати дозвіл на узаконення самочинних будівель він не має. [PERSON] є власником земельної ділянки, на якій розташовані самочинні будови, як до дня смерті власником землі з відповідним цільовим призначенням був [PERSON] Самочинні будови не шкодять стороннім особам, про що свідчать заяви [PERSON] та [PERSON], власників суміжних земельних ділянок. Порушень будівельних норм та правил, які б перешкоджали визнанню права власності на самочинні будови не виявлено. Ввести в експлуатацію самочинне будівництво від імені батька позивача також вже не можливо у зв'язку з його смертю. Інспекція державного архітектурно-будівельного контролю у Сумській області відмовила позивачу у прийнятті в експлуатацію даних самочинних споруд. Оформити спадщину, яка залишилась після смерті [PERSON] позивач не має можливості, оскільки при житті батько не узаконив самочинне будівництво та не провів його відповідну реєстрацію. Нотаріальна контора не видає [PERSON] свідоцтво про право на спадщину за заповітом. Право власності на самочинно збудоване майно може бути визнане в даний час тільки рішенням суду. За померлою особою право власності не визнається, оскільки за ст. 25 ЦК України правоздатність такої особи припиняється з її смертю. Судом встановлюється факт належності померлому [PERSON] на праві власності прибудови літер «а2» та гаражу літер «З», 2008 року побудови, розташованих в [ADDRESS]. За відсутності правовстановлюючих документів на ім'я померлого, позивач згідно з положеннями ст. 67 Закону України «Про нотаріат» позбавлений можливості одержати в нотконторі свідоцтво про право на спадщину на це нерухоме майно, тому захищаючи його охоронювані законом права, таке право власності слід визнати за ним рішенням суду згідно зі ст. ст. 328, 392 ЦК України. З урахуванням викладеного, суд вважає необхідним визнати за позивачем право власності на самочинно збудовані прибудову літер «а2» та гараж літер «З», 2008 року побудови, розташовані в [ADDRESS] в порядку спадкування після померлого [INFO] року [PERSON].

Outcome: approved