overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-23 00:00:00

20 вересня 2017 року позивачка звернулася до суду з вказаним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що 06 жовтня 2015 року зареєструвала з відповідачем шлюб. Від спільного життя мають доньку [PERSON], [INFO]. Однак сімейне життя не склалося, тому позивачка вважає, що їх сімя розпалась, відновлювати стосунки з відповідачем не бажає. Просить розірвати шлюб, укладений між нею та [PERSON] зареєстрований 06.10.2015 року Відділом держаної реєстрації актів цивільного стану по місту Харків Харківського міського управління юстиції, актовий запис № 2420. В судове засідання позивачка не зявилася, надала письмову заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримала. Відповідач в судове засідання не зявився, надав письмову заяву про розгляд справи у його відсутність, позов визнав. За даних обставин суд вважає за можливе провести розгляд справи за відсутності сторін та без здійснення фіксації судового процесу за допомогою звукозаписуючого засобу, відповідно до ст. ст. 169, 197 Цивільного процесуального кодексу України. Згідно ст. 224 Цивільного процесуального кодексу України суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи у відсутність відповідача на підставі наявних у справі матеріалів. Суд проаналізував матеріали справи, дослідивши письмові докази, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 06.10.2015 року у відділі державної реєстрації актів цивільного стану по місту Харкову Харківського міського управління юстиції, актовий запис № 2420 (а.с. 9). Від спільного життя мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO]. Відповідно до ст. 55 ч.1 СК України дружина та чоловік зобов'язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім'ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Однією із підстав припинення шлюбу відповідно до ст. 104 СК України є його розірвання. Відповідно до ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхньої дитини, що мають істотне значення. В даному випадку суд вважає, що подальше збереження шлюбу не сприятиме збереженню сім'ї, оскільки сторони стали чужими людьми, тому суд прийшов до висновку, що шлюб необхідно розірвати. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-16 00:00:00

20 вересня 2017 року позивачка звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позовні вимоги обґрунтовано тим, що сторони перебувають у шлюбі від березня 1985 року. Від спільного проживання сторони малолітніх, неповнолітніх дітей не мають. Стосунки з відповідачем розладилися. Сторони проживають окремо одне від одного, не ведуть спільне господарство, шлюбних відносин не підтримують. Зберігати сімю позивачка не бажає, вважає, що шлюб носить формальний характер і просить суд шлюб розірвати (а.с.а.с. 2 4). Позивачка у судовому засіданні заявлений позов підтримала. Відповідач до суду не зявився, був повідомлений належним чином. У справі є достатньо доказів для її вирішення, що у сукупності з викладеними обставинами дає суду підстави для застосування положень частини четвертої статті 169, статей 224, 225 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК). Суд, заслухавши пояснення позивачки, вивчивши матеріали справи, дійшов висновку про те, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до частини третьої статті 105 Сімейного кодексу України (далі СК) шлюб припиняється шляхом його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду у відповідності зі статтею 110 цього Кодексу. Згідно зі статтею 112 СК суд зясовує фактичні взаємовідносини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, приймає до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інших обставин життя подружжя. Суд ухвалює рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило би інтересам одного з них, інтересам їх дітей, які мають суттєве значення. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі від 15.03.1985 року (а.с. 5). Від спільного проживання сторони малолітніх, неповнолітніх дітей не мають (а.с. 6). Через відсутність взаєморозуміння та постійних сварок, які виникають в родині з різноманітних причин, зникнення у сторін бажання створити міцну та дружню сімю від вересня 2015 року сторони не ведуть спільне господарство та не підтримують шлюбних відносин, мешкають окремо одне від одного. Позивачка зберігати сімю не бажає, вважає, що сімя розпалася остаточно і збереження сімї неможливе. За вказаних обставин суд вважає, що вимоги позивачки обґрунтовані й підлягають задоволенню. Спору щодо спільного майна між сторонами не виникало.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-21 00:00:00

20 вересня 2017 року Публічне акціонерне товариство Комерційний банк «Приват Банк» звернулося до суду з позовом до відповідача про стягнення заборгованості за договором у сумі 15791 грн. 97 коп. У судове засідання представник позивача не зявився, просив справу розглянути без його участі, зазначивши, що позовні вимоги підтримує та не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач у судове засідання не зявився, про час і місце розгляду справи сповіщався через оголошення у пресі. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст. 224 ЦПК України. У відповідності до вимог ч. 2 ст. 197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. У судовому засіданні встановлено, що 05 вересня 2014 року між позивачем та [PERSON] було укладено договір, відповідно до якого відповідач отримав кредит в сумі 700 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 34,80% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Відповідач свої зобовязання по договору належним чином не виконував, у звязку з чим станом на 31 серпня 2017 року утворилася заборгованість в сумі 15791 грн. 97 коп., з якої 654 грн. 47 коп. заборгованість за кредитом, 11109 грн. 31 коп. заборгованість по процентам, 2800 грн. заборгованість за пенею, 500 грн. штраф (фіксована частина), 728 грн. 19 коп. штраф (процентна складова), що підтверджується розрахунком (а/с 4). Згідно ч. 1 ст. 634 Цивільного кодексу України, договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України, зобовязання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Згідно ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ст. 610 Цивільного кодексу України, порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання). Згідно ст. 611 Цивільного кодексу України, у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Таким чином, вимога позивача про стягнення з відповідача заборгованості за договором підлягає задоволенню. Також, відповідно до ст. 88 ЦПК України, з відповідача на користь позивача належить стягнути судовий збір та витрати, повязані з оголошенням у пресі про виклик відповідача у судове засідання. Враховуючи вищевикладене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-12 00:00:00

20 вересня 2017 року Публічне акціонерне товариство Комерційний банк «Приват Банк» звернулося до суду з позовом до відповідача про стягнення заборгованості за договором у сумі 38075 грн. 17 коп. У судове засідання представник позивача не зявився, просив справу розглянути без його участі, зазначивши, що позовні вимоги підтримує та не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач у судове засідання не зявилася, про час і місце розгляду справи сповіщена завчасно і належним чином, причин неявки суду не повідомила. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст. 224 ЦПК України. У відповідності до вимог ч. 2 ст. 197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. У судовому засіданні встановлено, що 31 травня 2010 року між позивачем та [PERSON] було укладено договір, відповідно до якого відповідач отримала кредит в сумі 1000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Відповідач свої зобовязання по договору належним чином не виконувала, у звязку з чим станом на 31 серпня 2017 року утворилася заборгованість в сумі 38075 грн. 17 коп., з якої 841 грн. 82 коп. заборгованість за кредитом, 31194 грн. 06 коп. заборгованість по процентам, 3750 грн. заборгованість за пенею, 500 грн. штраф (фіксована частина), 1789 грн. 29 коп. штраф (процентна складова), що підтверджується розрахунком (а/с 4-5). Згідно ч. 1 ст. 634 Цивільного кодексу України, договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України, зобовязання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Згідно ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ст. 610 Цивільного кодексу України, порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання). Згідно ст. 611 Цивільного кодексу України, у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Таким чином, вимога позивача про стягнення з відповідача заборгованості за договором підлягає задоволенню. Також, відповідно до ст. 88 ЦПК України, з відповідача на користь позивача належить стягнути витрати по сплаті судового збору. Враховуючи вищевикладене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-22 00:00:00

20 вересня 2018 року [PERSON] звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позивач [PERSON] звернувся до суду з заявою про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач [PERSON] звернулася до суду з заявою про розгляд справи без її участі, проти задоволення позову не заперечує. Так як сторони направили до суду заяви про розгляд справи без їх участі, тому відповідно до ст. 247 ЦПК України фіксація судового процесу технічними засобами не здійснювалась. Згідно ч.3 ст.200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Відповідно до ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлено, що подружжя [PERSON], 04 серпня 1999 року у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Гадяцького районного управління юстиції у Полтавській області зареєструвало шлюб, актовий запис № 108. Від шлюбу є неповнолітній син [PERSON], [INFO]. Спільним подружнім життям проживали до 2016 року. З цього часу спільне господарство не ведеться, спільного сімейного бюджету немає. Виходячи з вищевикладеного, суд встановив, що сім'я розпалася через несумісність поглядів на сімейні відносини і відновити подружні стосунки неможливо. Подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, інтересам неповнолітніх дітей, що має істотне значення, тому позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-14 00:00:00

20 вересня 2018 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON], в якій просить розірвати шлюб. Позов обґрунтовано тим, що 24 вересня 2010 року він зареєстрував шлюб з відповідачем. Шлюб зареєстровано відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Павлограду Павлоградського міськрайонного управління юстиції Дніпропетровської області, актовий запис №449. Від даного шлюбу сторони мають неповнолітню дитину - [PERSON], [INFO]. Спільне життя з відповідачем не склалося. Подружні відносини припинені з червня 2017 року через різні погляди на сімейне життя. Сторони спільне господарство не ведуть, спільного бюджету не мають. Спору про розділ майна, що є сумісною власністю не виникає. В зв'язку з цим позивач просить суд розірвати шлюб. У підготовче судове засідання позивач та відповідач не з'явились, подали до суду письмові заяви про розгляд справи за їх відсутності, позовні вимоги позивач підтримав в повному обсязі, відповідач визнала повністю та не заперечувала проти їх задоволення. Вивчивши матеріали справи, суд вважає за можливе задовольнити позовні вимоги з огляду на наступні обставини. Згідно з ч.4 ст.206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що 24 вересня 2010 року сторони уклали шлюб, зареєстрований відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Павлограду Павлоградського міськрайонного управління юстиції Дніпропетровської області, актовий запис №449 (а.с.5). Від даного шлюбу сторони мають неповнолітню дитину - [PERSON], [INFO] (а.с.6). Спору про поділ майна, що є спільною власністю на даний час немає. Сторони спільне господарство не ведуть, шлюбно-сімейні відносини припинили. Вказані обставини визнані сторонами і відповідно до ч.1 ст.82 ЦПК України не підлягають доказуванню. Таким чином, фактичні взаємини подружжя свідчать, що сторонами остаточно припинено шлюбні відносини і їх неможливо відновити, отже збереження шлюбу неможливе та суперечило б інтересам подружжя. Відповідно до вимог ст. 112 Сімейного кодексу України, суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, і постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. За таких обставин суд прийшов до висновку про те, що вбачаються підстави для розірвання шлюбу. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-04 00:00:00

20 вересня 2018 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] в якому просить розірвати шлюб між ними. Вимоги мотивує тим, що 28 жовтня 2011 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Прилуцького міськрайонного управління юстиції Чернігівської області було зареєстровано шлюб з відповідачем. Від шлюбу мають одну неповнолітню дитину [PERSON] [INFO]. Спільне життя з відповідачем не склалось через несумісність характерів та різних поглядів на життя. Примирення між позивачем та відповідачем не можливе. У судове засідання сторони не зявилися, проте надали до суду заяви, в яких позивач позовні вимоги підтримав, а відповідач\~\~їх визнала та просить справу розглянути у їх відсутності. Відповідно до ч. 2\~ст. 247 ЦПК України\~у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього\~Кодексу\~розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши наявні у справі докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав: Основним аргументом при визначенні підстави припинення шлюбу являється стійкий розлад подружніх стосунків, а в даному випадку позивач довів перед судом, що причини розірвання шлюбу являються суттєвими, оскільки сторони шлюбних стосунків не підтримують, спільного господарства не ведуть. Позивач наполягає на розірванні шлюбу, посилаючись на неможливість збереження сімї, а відповідач проти розірвання шлюбу не заперечує. За таких обставин, суд зясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини розірвання шлюбу, приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить їх інтересам та інтересам дитини, а тому шлюб підлягає розірванню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-06-17 00:00:00

20 вересня 2018 року [PERSON] звернулась в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що 09.08.2000 року вони уклали шлюб, зареєстрований Пашковецькою сільською радою Старокостянтинівського району Хмельницької області, актовий запис № 8. Від проживання у шлюбі у них є син [PERSON] , [INFO] . Сімейне життя сторін не склалось через різні характери та погляди на життя, примирення та збереження сім`ї неможливе. Позивач у судове засідання не з`явилась та звернулась до суду з письмовою заявою про розгляд справи за її відсутності, позов підтримала та просила його задовольнити. Відповідач у судове засідання не з`явився та подав заяву, в якій просив розглянути справу за його відсутності, позов визнав. Оскільки учасники справи в судове засідання не з`явилися, згідно з ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши докази у справі, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Відповідно до ст. 112 СК України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. У судовому засіданні встановлено, що 09.08.2000 року сторони уклали шлюб, зареєстрований Пашковецькою сільською радою Старокостянтинівського району Хмельницької області, актовий запис № 8. У позивача і відповідача є син [PERSON] , [INFO] . Сімейне життя сторін не склалось через різні характери та погляди на життя, примирення між ними та збереження сім`ї неможливе. Зазначені обставини підтверджуються свідоцтвом про одруження серії [NUMBER] від 09.08.2000р., свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 27.05.2003р. За таких обставин та відповідно до положень ст.ст. 104, 105, 110-112 СК України позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-13 00:00:00

20\~вересня 2018\~року [PERSON] звернулась до\~суду з\~позовом до [PERSON], в якому просить стягнути з відповідача на її користь аліменти у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) на утримання повнолітнього сина [PERSON], [INFO], яка продовжує навчання. [PERSON] обґрунтовано\~тим,\~що [PERSON]\~є рідним\~сином відповідача, продовжує навчання в Павлоградському коледжі Національного технічного університету «Дніпровська політехніка». Відповідач добровільно матеріальну допомогу на утримання повнолітньої дитини не надає. Доходів позивача недостатньо для самостійного утримання повнолітнього сина, який навчається. У судове засідання позивач не зявилась, подала до суду письмову заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні підтримала в повному обсязі, не заперечувала проти ухвалення заочного рішення. Відповідач у судове засідання не зявився, про час і місце судового засідання повідомлявся належним чином, причину неявки суду не повідомив, заяви про розгляд справи за його відсутності не надав. Суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України. Суд дослідивши матеріали цивільної справи, вважає що заявлений позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що позивач та відповідач є батьками [PERSON], [INFO] (а.с.7). Як вбачається з довідки від 14 вересня 2018 року, вих. № 936, [PERSON] дійсно є студентом другого курсу денної форми навчання Павлоградського коледжу Національного технічного університету «Дніпровська політехніка» (а.с.9). Відповідно до вимог ст. 199 Сімейного кодексу України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу, право на утримання припиняється у разі припинення навчання, право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Відповідно до вимог ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу, при визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Стаття 198 Сімейного кодексу України покладає обовязок щодо утримання своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть таку матеріальну допомогу надавати, на обох батьків. Відповідач не скористався своїм правом надати суду пояснення та відзив на позов. Оскільки відповідач є батьком повнолітньої дитини, яка продовжує навчання та потребує у звязку з цим матеріальної допомоги, дитина досягла віку двадцяти трьох років, суд вважає, що позовні вимоги про стягнення аліментів підлягають задоволенню. У відповідності до ст.141 ЦПК України, суд стягує з відповідача на користь держави судовий збір.

Outcome: approved