Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-19 00:00:00

20 грудня 2016 року [PERSON] звернувся до суду з позовом та просить визнати право власності в порядку спадкування на домоволодіння, що належало його померлому батьку. Мотивує свої вимоги тим, що [INFO] помер його батько [PERSON]. На момент смерті батько проживав разом з ним. За життя батько склав заповіт, яким все майно заповів йому. Він, як спадкоємець за заповітом, проживаючи на момент смерті батька з ним, спадщину прийняв. Але оформити свої спадкові права на житловий будинок та погосподарські будівлі, що належали батьку він не може, оскільки на дане домоволодіння відсутні правовстановлюючі документи. Домоволодіння, де проживав батько, після зміни нумерації стало значитись від [ADDRESS]. Позивач у судове засідання не з'явився, у письмовій заяві просив розгляд справи проводити без його участі, позовні вимоги підтримав повністю. Представник відповідача в судове засідання не з'явився, судом отримано заяву відповідача про розгляд справи за без присутності представника сільської ради, позовні вимоги визнані. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків. [PERSON] народився [INFO], його батьками, згідно свідоцтва про народження є [PERSON] та [PERSON] (а.с. 8). 17 жовтня 1991 року БТІ складений технічний паспорт домоволодіння за адресою [ADDRESS], власником якого є [PERSON] (а.с. 12-14). 30 листопада 1998 року [PERSON] отримав державний акт серія [NUMBER] на право власності на земельну ділянку площею 0,28 га для будівництва і обслуговування житлового будинку (0,24 га) та для ведення особистого підсобного господарства (0,04 га) на території с. Синівка (а.с. 17). 1 листопада 2005 року [PERSON] склав заповіт, посвідчений Синівською сільською радою Липоводолинського району за реєстровим № 104, яким все своє майно, де б воно не було і з чого б воно не складалось, заповів [PERSON] (а.с. 9). [INFO] в м. Гадяч Полтавської області померла [PERSON] (а.с. 7). [INFO] в с. Веприк Гадяцького району Полтавської області помер [PERSON] (а.с. 6). Відповідно до довідки № 2391 від 30 листопада 2016 року, виданої виконкомом Синівської сільської ради Липоводолинського району Сумської області та копії погосподарської книги [PERSON] до дня смерті проживав та був зареєстрований [ADDRESS] разом з сином [PERSON]. Підтверджено посвідчення заповіту (а.с. 15, 29-30). Відповідно до довідки № 2393 від 30 листопада 2016 року, виданої виконкомом Синівської сільської ради Липоводолинського району Сумської області, домоволодіння за адресою: [ADDRESS] за даними погосподарського обліку значиться за [PERSON] (а.с. 10). Відповідно до довідки № 2430 від 15 грудня 2016 року, виданої виконкомом Синівської сільської ради Липоводолинського району Сумської області, домоволодіння, що значилося за померлим [PERSON] знаходиться за адресою: [ADDRESS] (а.с. 11). З наданих Липоводолинською райдержнотконторою за № 10/01-16 від 10 січня 2017 року відомостей вбачається, що 19 квітня 2013 року за заявою [PERSON] в Липоводолинській районній державній нотаріальній конторі заведена спадкова справа № 87/2013 після смерті [INFO] [PERSON] (а.с. 37-39). 23 грудня 2014 року [PERSON] в Липоводолинській державній районній нотаріальній конторі отримав: - свідоцтво про право на спадщину за заповітом на земельну ділянку загальною площею 2,4365 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Синівської сільської ради Липоводолинського району Сумської області, що належала померлому [PERSON] на підставі державного акта на право власності на землю серія [NUMBER] від 1 листопада 2001 року, виданого Синівською сільською радою (а.с. 40); - свідоцтво про право на спадщину за заповітом на земельну ділянку загальною площею 0,5137 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Синівської сільської ради Липоводолинського району Сумської області, що належала померлому [PERSON] на підставі державного акта на право власності на землю серія [NUMBER] від 1 листопада 2001 року, виданого Синівською сільською радою (а.с. 40 зворот); - свідоцтво про право на спадщину за заповітом на земельну ділянку загальною площею 0,0848 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Синівської сільської ради Липоводолинського району Сумської області, що належала померлому [PERSON] на підставі державного акта на право власності на землю серія [NUMBER] від 1 листопада 2001 року, виданого Синівською сільською радою (а.с. 41); Із копії висновку про вартість майна ПП «Бюро Аспект» від 12 грудня 2016 року вбачається, що вартість житлового будинку з господарськими спорудами, що знаходяться в [ADDRESS] становить 18200 грн. (а.с. 18-22). Відповідно до ст. 392 ЦК України, власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Статтею 1217 ЦК України визначено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом. За приписами ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Частиною 3 ст. 1268 ЦК України передбачено, що спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (ст. 1270 ЦК України). Осіб, які мають право на обов'язкову частку в спадщині, судом не встановлено, проте матеріалами справи підтверджено, що позивач є єдиним спадкоємцем за заповітом. Судом встановлено, що позивач є спадкоємцем за заповітом після смерті батька [PERSON], який володів за життя домоволодінням з господарськими спорудами в [ADDRESS], але не зареєстрував право власності. На момент смерті батька позивач проживав разом з тим та, крім того, після його смерті протягом встановленого строку подав заяву про прийняття спадщини. Через відсутність правовстановлюючого документу на спадкове домоволодіння [PERSON] не може отримати в нотаріальній конторі свідоцтво про право на спадщину на вказане домоволодіння і зареєструвати право власності на нього, а тому його право на спадщину підлягає захисту саме у спосіб визнання за ним права власності на вищевказане домоволодіння з господарськими спорудами. Таким чином, вимоги позивача суд вважає обґрунтованими, отже позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved