Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-10 00:00:00

20 вересня 2017 року до суду звернулася [PERSON] із вищевказаною заявою. Просила суд встановити факт постійного проживання [PERSON] разом із батьком [PERSON], [INFO], що помер [INFO] на час відкриття спадщини за адресою: [ADDRESS]. Вказувала, що [INFO] у віці 82 років помер її батько - [PERSON], про що Автозаводським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Кременчуцького міського управління юстиції у Полтавській області було складено актовий запис № 259 від 03 травня 2013 року та видано свідоцтво про смерть [NUMBER]. За життя, а саме приблизно у серпні 2011 року батько заявника - [PERSON] пережив інсульт. Наслідком перенесеного інсульту стала фактична неможливість батька самостійно піклуватися про себе, а тому в серпні 2011 року заявник забрала батька, проживати до себе в домоволодіння за адресою: [ADDRESS]. Батько помер [INFO] вдома у заявника, де проживав останні 2 роки свого життя. Звернувшись у серпні 2017 року до приватного нотаріуса Кременчуцького міського нотаріального округу Ганночки О.В. з заявою про прийняття спадщини після померлого [INFO] [PERSON] та видачу свідоцтва про право на спадщину [PERSON] отримала постанову від 28.08.2017 року про відмову у вчиненні нотаріальної дії, якою відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину. Вказана постанова вмотивована нормами ч. 3 ст. 1268, ст. ст. 1269,1270,1272 ЦК України, з посиланнями на які та встановивши, що згідно довідки ОСББ № 25 від 06 грудня 2013 року померлий [INFO] [PERSON], який проживав за адресою: [ADDRESS] на момент смерті був зареєстрований один,у зв'язку з чим приватний нотаріус Кременчуцького міського нотаріального округу Ганночка О.В. дійшов висновку, що видача свідоцтва про право на спадщину без подання спадкоємців документів, що підтверджують наявність підстав для закликання до спадкоємства не відповідає законодавству України. У зв'язку з викладеним [PERSON] звернулась до суду із вищевказаною заявою. У судовому засіданні заявник [PERSON] заяву підтримала, просила суд її задовольнити, вказувала, що останні два роки життя батько проживав з нею, вона за ним доглядала, батько дітей окрім неї не мав, залишив після себе заповіт на приватизовану за життя квартиру [ADDRESS]. Представник заявника [PERSON]- [PERSON] у судовому засіданні заяву підтримала у повному обсязі, просила суд заяву задовольнити. Від заінтересованої особи Кременчуцької міської ради Полтавської області надійшла заява про розгляд справи за відсутності представника, при розгляді заяви покладаються на розсуд суду. Заінтересована особа приватний нотаріус Кременчуцького міського нотаріального округу Ганночка О.В. у судове засідання не з'явився, про час, дату та місце слухання справи повідомлявся належним чином та завчасно, про причини неявки суду не повідомляв. Суд, вислухавши пояснення заявника та його представника, показання свідків, дослідивши матеріали справи та оцінивши надані суду докази, приходить до наступного. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту: 1) родинних відносин між фізичними особами; 2) перебування фізичної особи на утриманні; 3) каліцтва, якщо це потрібно для призначення пенсії або одержання допомоги по загальнообов'язковому державному соціальному страхуванню; 4) реєстрації шлюбу, розірвання шлюбу, усиновлення; 5) проживання однією сім'єю чоловіка та жінки без шлюбу; 6) належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті; 7) народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження; 8) смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті; 9) смерті особи, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави вважати її загиблою від певного нещасного випадку внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру. У судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Судом встановлено, що [INFO] помер [PERSON], про що Автозаводським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Кременчуцького міського управління юстиції у Полтавській області було складено актовий запис № 259 від 03 травня 2013 року та видано свідоцтво про смерть [NUMBER]. На підставі свідоцтва про право приватної власності № 797 від 10.09.1991 року [PERSON] належала квартира [ADDRESS]. За життя [PERSON] склав заповіт на квартиру [ADDRESS], яким заповів вищевказану квартиру своїй доньці - [PERSON], що підтверджується заповітом від 02.12.1999 року складеного приватним нотаріусом Кременчуцького міського нотаріального округу [PERSON] [PERSON] у серні 2017 року звернулась до приватного нотаріуса Кременчуцького міського нотаріального округу Полтавської області Ганночки О.В. для оформлення своїх спадкових прав. 28.08.2017 приватним нотаріусом Кременчуцького міського нотаріального округу Полтавської області Ганночко. О.В було повідомлено [PERSON] про неможливість оформити спадкові права після померлого [PERSON] оскільки документально не підтверджено факт її постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини. Отже, від встановлення факту проживання [PERSON] разом із батьком на час відкриття спадщини після померлого, залежить виникнення особистих чи майнових прав заявника, а тому суд вважає, що вказаний факт може бути встановлений в судовому порядку. Факт проживання заявника разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, підтверджується наступними письмовими доказами. Заповітом від 02.12.1999 року, яким померлий [PERSON] заповів квартиру [ADDRESS] заявнику. Довіреностями від 15.08.2011 року та 07.12.2012 року, що видані приватним нотаріусом Кременчуцького міського нотаріального округу Курячим В.М., зареєстровані в реєстрі за №№ 947 та 3426 відповідно до яких [PERSON] уповноважував заявника на вчинення певних дій, в тому числі отримання призначеної пенсії, розпоряджатись грошовими коштами. З тексту вказаних довіреностей постає, що в зв'язку з похилим віком та станом здоров'я [PERSON] довіреності посвідчувались за адресою його місця проживання - [ADDRESS] Довідкою про причини смерті № 158 від 03.05.2013 року, з якої постає, що [PERSON] помер [INFO] у результаті інфаркту мозку. Рахунком на оплату ритуальних послуг, що виданий ФОП [PERSON] за № 119 від 03.05.2013 р., з якого постає, що [PERSON] сплачено ритуальні послуги по похованню [PERSON] Довідкою КП «Спеціалізований комбінат ритуальних послуг» УЖКГ Виконкому Кременчуцької міської ради за вих. № 01-23/865 від 31.08.2017 р. з якої вбачається, що поховання [PERSON] здійснено на Новоміському кладовищі міста Кременчука, поховання відбувалось із адреси [ADDRESS] замовник поховання - [PERSON]. Відповіддю Кременчуцького ВП ГУПН в Полтавській області від 15.09.2017 року, з якого постає, що 30.04.2014 року до Автозаводського РВ КМУ УМВС України в Полтавській області надійшло повідомлення що, за місцем свого мешкання по [ADDRESS] помер [PERSON] [INFO], вищевказане повідомлення зареєстроване у Журналі єдиного обліку Автозаводського РВ КМУ УМВС України в Полтавській області за номером 4498 від 30.04.2014 року, у зв'язку з відсутністю ознак кримінального правопорушення до ЄРДР дане повідомлення не вносилось. Також, у судовому засіданні буди допитані свідки: [PERSON], [PERSON], [PERSON], які є сусідами заявника, і підтвердили суду, що з серпня 2011 року по день смерті [PERSON] проживав за адресою [ADDRESS] разом із своєю донькою [PERSON]. Відповідно до ч. 1 ст. 29 ЦК України місцем проживання фізичної особи є житло, в якому вона проживає постійно або тимчасово. Стаття 1216 ЦК України визначає, що спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Ч. 1,2 ст. 1220 ЦК України визначають, що спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина третя статті 46 цього Кодексу). Ч. 1 ст. 1221 ЦК України визначено, що місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця. Відповідно до ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Відповідно до ч. 1 ст. 1233 вищевказаного Кодексу заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Відповідно до ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Малолітня, неповнолітня, недієздатна особа, а також особа, цивільна дієздатність якої обмежена, вважаються такими, що прийняли спадщину, крім випадків, встановлених частинами другою - четвертою статті 1273 цього Кодексу. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно до п. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення родинних відносин із спадкодавцем, проживання з ним однією сім'єю, постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, тощо. Пункт 23 вищевказаної Постанови Пленуму визначає, що якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв'язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини. Проаналізувавши та співставивши надані заявником докази, суд приходить до висновку, що факт проживання заявника разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини за адресою: [ADDRESS] знайшов своє підтвердження в судовому засіданні і не був спростований заінтересованими особами, у зв'язку із чим суд вважає заяву [PERSON] є обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню.

Outcome: approved