Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-10 00:00:00

21 вересня 2015 року ПАТ КБ «Приватбанк» звернувся до Орджонікідзевського районного суду міста Маріуполя Донецької області з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. В обгрунтування позову зазначив, що відповідно до укладеного договору №б/н від 18.07.2006 року (надалі - Договір) [PERSON] отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,0% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. [PERSON] підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг» (надалі - Умови та Правила), «Правилами користування платіжною карткою» та «Тарифами Банку», які викладені на банківському сайті, складають між ним та банком договір, що підтверджується підписом у заяві. Щодо зміни кредитного ліміту ПАТ КБ «Приватбанк» керувався пп.3.2, 3.3 Умов та Правил надання банківських послуг, де зазначено, що клієнт дає свою згоду, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням банку, і клієнт дає право банку в будь-який момент змінити (зменшити або збільшити) кредитний ліміт. ПАТ КБ «Приватбанк» свої зобов'язання за Договором виконав в повному обсязі, а саме надав Відповідачу кредит у розмірі, встановленому Договором. Відповідно до п.6.5 Умов та Правил, позичальник зобов'язався погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використання, за перевитратою платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених Договором. Крім того, власник карти зобов'язався слідкувати за витратами коштів в межах платіжного ліміту з метою запобігання виникнення Овердрафту, згідно п.6.7 Умов та Правил. Також, відповідно до кредитного договору, при порушенні позичальником строків платежів по кожному з грошових зобов'язань, передбачених цим договором більш ніж на 120 днів, позичальник зобов'язаний сплатити Банку штраф в розмірі 500 грн. + 5% від суми позову. Проте, Відповідач вказаних умов договору не виконав, у зв'язку з чим, станом на 30 червня 2015 року має заборгованість перед банком у розмірі 11992,78 грн., яка складається із заборгованості за кредитом в сумі 2428,48 грн.; заборгованості по процентам за користування кредитом в сумі 9564,35 грн. Від цієї суми заборгованості віднімається сума в розмірі 3867,59 грн., яка була задоволена судовим наказом Орджонікідзевського районного суду м.Маріуполя Донецької області від 19.09.2008 року та стягнута з Відповідача на користь позивача ПАТ КБ «Приватбанк», різниця становить - 8125,19 грн., а також штрафи відповідно до пункту 8.6 Умов та правил надання банківських послуг: 500,00 грн. - штраф (фіксована частина); 406,26 грн. - штраф (процентна складова). Отже, заборгованість становить 9031,45 грн. Посилаючись, зокрема на ст.ст.530, 599, 1054 ЦК України, банк просив суд стягнути з [PERSON] на користь ПАТ КБ «Приватбанк» заборгованість у розмірі 9031,45 грн. за кредитним договором б/н від 18.07.2006 року, а також судовий збір у розмірі 1218,00 грн. В судове засіданні представник позивача Осовалюк М.О., що діє на підставі довіреності, не з'явилася, подала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримувала у повному обсязі. Відповідач [PERSON], також в судове засідання не з'явився, подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності. Неявка в судове засідання сторін, на думку суду не є перешкодою для розгляду справи на підставі наявних у ній доказів, оскільки сторони були належним чином повідомлені про місце, день та час розгляду справи та на власний розсуд розпорядилися своїм правом прийняття участі в судовому розгляді. Суд, дослідивши письмові матеріали справи та оцінивши у сукупності надані докази, приходить до висновку, що позовні вимоги не підлягають задоволенню виходячи з наступних підстав. З матеріалів справи вбачається, що 18липня 2006 року відповідач [PERSON] звернувся до ПАТ КБ «Приватбанк» із заявою про оформлення на його ім'я пластикової картки з кредитним лімітом 2500,00 грн., з базовою процентною ставкою по кредиту 36,00 процентів на рік та строком дії кредитного ліміту, який відповідає строку дії картки /а.с.11/. Підписуючи вказану заяву, відповідач [PERSON] підтвердив, що він ознайомлений та згоден з Умовами та Правилами надання банківських послуг, Правилами користування платіжною карткою, а також Тарифами банку, та погодився з тим, що Умови та Правила надання банківських послуг, Правила користування платіжною карткою, а також Тарифи банку складають між ним та банком договір про надання банківських послуг /а.с.11/. З розрахунку заборгованості за Договором вбачається, що у Відповідача станом на 30.06.2015 рік перед банком за період з 10.08.2006 року по 30.06.2015 року мається заборгованість на загальну суму 11992,78 грн., яка складається із заборгованості за кредитом в сумі 2428,43 грн.; заборгованості по процентам за користування кредитом в сумі 9564,35 грн. При цьому, від цієї суми заборгованості віднімається сума в розмірі 3867,59 грн., яка була раніше стягнута за рішенням суду. Тобто, сума різниці між поточною заборгованістю та задоволеною раніше судом становить 8125,19 грн. Крім того, з розрахунку заборгованості вбачається, що Відповідачу були нараховані штраф в сумі 500,00 грн. (фіксована частина) та штраф в сумі 406,45 грн. (відсоток від суми), тобто загальний розмір заборгованості складає 9031,45 грн. /а.с.9/. Судом встановлено, що відповідно до судового наказу по справі №2н-3559/08 від 19.09.2008 року, з [PERSON] на користь ПАТ КБ «Приватбанк» за період з 10.08.2006 року по 25.08.2008 року була стягнута сума заборгованості за користування кредитом по Договору в сумі 3867,59 грн., яка складалася із заборгованості по кредиту в розмірі 2428,43 грн. та заборгованості по процентам в розмірі 1439,16 грн., а також судові витрати в сумі 40,50 грн., а всього 3908,09 грн. /а.с.6/. Відповідно до ч.3 ст.131 ЦПК України, сторони до або під час попереднього судового засідання у справі, а якщо попереднє судове засідання у справі не проводиться, - до початку розгляду справи по суті, зобов'язані повідомити суд про всі відомі їм рішення судів, що стосуються предмету спору, а також про всі відомі їм незавершені судові провадження, що стосуються предмету спору. Частина 3 ст.27 ЦПК України передбачає, що особи, які беруть участь у справі, зобов'язані добросовісно здійснювати свої процесуальні права і виконувати процесуальні обов'язки. Під час судового розгляду, судом також встановлено, що рішенням Орджонікідзевського районного суду міста Маріуполя Донецької області від 11 листопада 2014 року у справі №265/6157/14-ц, було частково задоволено позовні вимоги ПАТ КБ «Приватбанк» до [PERSON] та стягнуто на користь банку за період з 10.08.2006 року по 30.06.2014 року, заборгованість за кредитним договором від 18.07.2006 року в сумі 1085,00 грн., яка складається з суми відсотків в розмірі 1033,33 грн. та штрафу (відсоток від суми) в розмірі 51,67 грн. В задоволенні решти заявлених позовних вимог ПАТ КБ «Приватбанк» до [PERSON] було відмовлено, зокрема було відмовлено у стягненні заборгованості за кредитом в розмірі 2428,43 грн., заборгованості по процентам за користування кредитом в сумі 6758,27 грн., штрафу в сумі 500,00 грн. (фіксована частина) та частини штрафу (відсоток від суми) в розмірі 265,95 грн. Вказане рішення суду набрало законної сили та є чинним. Відповідно до ст.1 ЦПК України, завданням цивільного судочинства, зокрема є справедливий розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Відповідно до довідки ПрАТ «Азовелектросталь» №А-7668 від 14.04.2016 року, з [PERSON] на підставі судового наказу по справі №2н-3559/08 від 19.09.2008 року на користь ПАТ КБ «Приватбанк» за період з жовтня 2010 року по грудень 2012 року було утримано заборгованість в сумі 3908,09 грн. Стаття 599 ЦК України передбачає, що зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Таким чином, оскільки у [PERSON] по відношенню до ПАТ КБ «Приватбанк», після прийняття судового наказу по справі №2н-3559/08 від 19.09.2008 року, існував обов'язок зі сплати грошових коштів в сумі 3908,09 грн. і ці грошові кошти були утримані з [PERSON] в період з жовтня 2010 року по грудень 2012 року, то суд приходить до висновку, що після грудня 2012 року у ПАТ КБ «Приватбанк» були відсутні правові підставі для нарахування процентів на основну суму заборгованості по кредиту, так як зобов'язання фактично вже припинилося його виконанням через сплату заборгованості по кредиту в розмірі 2428,43 грн., заборгованості по процентам в розмірі 1439,16 грн., а також судових витрати в розмірі 40,50 грн. До того ж, Орджонікідзевським районним судом міста Маріуполя Донецької області при прийнятті рішення від 11 листопада 2014 року по справі №265/6157/14-ц, було застосовано позовну давність до позовних вимог в частині стягнення процентів за період з 10.08.2006 року по 30.06.2014 року. Таким чином, суд вважає, що у нього відсутні правові підстави для стягнення з [PERSON] заборгованості по процентам за період з моменту прийняття судового наказу до моменту фактичного погашення заборгованості, тобто до грудня 2012 року. Отже, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ПАТ КБ «Приватбанк» про стягнення з [PERSON] на користь ПАТ КБ «Приватбанк» заборгованості за кредитним договором б/н від 18.07.2006 року в розмірі 9031,45 грн., яка розрахована без урахування сум фактичного погашення за період з жовтня 2010 року по грудень 2012 року, а також судового збору в розмірі 1218,00 грн., є безпідставними та задоволенню не підлягають. Відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed