Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-09 00:00:00

20.06.2017 року [PERSON] звернувся в суд із позовом до [PERSON] сільської ради, треті особи: Воловецька державна нотаріальна контора, Державне виробниче підприємство технічної інвентаризації по Воловецькому району про визнання право власності на майно в порядку спадкування за законом. Позов мотивував тим, що його батько [PERSON] у 1958 році збудував житловий будинок в с. Скотарське, 77 (колишній 62), Воловецького району Закарпатської області. 23.04.1993 року, відповідно до свідоцтва про смерть батько позивача [PERSON] помер, після чого відкрилась спадщина на майно, яке належало спадкодавцеві. До складу спадщини ввійшло право власності на вказаний житловий будинок та належні до нього господарські будівлі і споруди. Згідно з довідкою [PERSON] сільської ради від 15.06.2017р., після смерті [PERSON] спадщину прийняла мама позивача [PERSON] та його брат [PERSON] Однак прийнявши спадщину та вступивши у володіння спадковим майном вони не оформили право власності на нерухоме майно та не отримали правовстановлюючого документу на житловий будинок та належні до нього господарські будівлі і споруди. 15.09.2002 року померла мама позивача [PERSON], а 14.02.2017 року помер брат позивача [PERSON] Позивач є спадкоємцем першої черги за законом та має право на спадок, на день смерті спадкодавця проживав у вказаному будинку і в даний час залишився проживати в ньому. Оскільки за життя [PERSON] належним чином не оформив право власності на вказаний будинок позивач змушений звернутися до суду з цим позовом. 10.07.2017 року позивач [PERSON] подав до суду заяву про збільшення позовних вимог, а саме просив визнати за ним право власності в порядку спадкування за законом на житловий будинок та належні до нього господарські будівлі і споруди розташовані за адресою: с.Скотарське,77, Воловецького району, Закарпатської області та право на приватизацію земельної ділянки площею 0,50 га з яких: 0,07 га для обслуговування житлового будинку, а 0,43 га для ведення особистого селянського господарства, яка належала його батькові [PERSON] на праві постійного користування. Доказами того, що батькові належала земельна ділянка площею 0,50 га є виписка з погосподарської книги ( облікова картка обєкта погосподарського обліку) села [PERSON] за №00884 та довідка [PERSON] сільської ради Воловецького району Закарпатської області за №524 від 07.07.2017 року. \~Позивач [PERSON] в судове засідання не зявився, подав заяву про розгляд справи без його участі, в якій просив позов задовольнити, а справу розглянути на підставі поданих документів. Представник відповідача [PERSON] сільський голова в судове засідання не зявився, але надав суду заяву про розгляд справи без його участі, проти задоволення позову не заперечує. Державний нотаріус Воловецької державної нотаріальної контори в судове засідання не зявилася, але надала суду заяву про розгляд справи без її участі, просила розглянути справу на розсуд суду. Третя особа: представник ДВПТІ по Воловецькому районі [PERSON] в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив. Позов підлягає задоволенню з таких підстав. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON], який був батьком позивача, у 1958 році на власній земельній ділянці побудував житловий будинок за №77 ( колишній 62) в с. Скотарське Воловецького району Закарпатської області, і йому належала земельна ділянка розміром 0,50 га, з яких 0,07 га для обслуговування будинку. а 0,43 га для ведення особистого селянського господарства, що підтверджується випискою з погосподарської книги за №00884 та інвентаризаційною справою на будинок. 23 квітня 1993 р., згідно з свідоцтвом про смерть серії 1-ФМ № 4229754 [PERSON] помер, заповіт ним не складався. На цей час спадкоємцями першої черги були позивач [PERSON], [INFO], дружина спадкодавця [PERSON], [INFO], яка 15.09.2002 р. померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії 1-ФМ № 229775 та брат позивача [PERSON], [INFO], який згідно з свідоцтвом про смерть серії І-БК №393521, 14 лютого 2017 року помер. З довідки, виданої виконкомом [PERSON] сільської ради за №466 від 15.06.2017 року видно, що на день смерті та протягом шести місяців після смерті спадкодавця [PERSON] у житловому будинку №77 ( колишній № 62) в с. Скотарське Воловецького району Закарпатської області зареєстрований та проживав позивач [PERSON], тобто належним чином прийняв спадщину, що відкрилася після смерті спадкодавця, оскільки фактично вступив в управління та володіння спадковим майном. Згідно з п.4 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України в редакції 2003 року, цей кодекс регулює цивільні відносини, що виникли після набрання ним чинності, тобто з 1 січня 2004 року. Таким чином, при вирішенні цього спору, суд керується Цивільним кодексом Української РСР в редакції 1963 р. Відповідно до ст. 529 ЦК Української РСР при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є діти померлого. Згідно з ч.1 ст. 549 ЦК Української РСР спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном. Відповідно до ч.1 ст. 6 Земельного кодексу України (1990 року) громадяни України мають право на одержання у власність земельних ділянок безоплатно: для ведення особистого підсобного господарства; будівництва та обслуговування будинку і господарських будівель (присадибна ділянка), в тому числі земельні ділянки, що були раніше надані у встановленому порядку громадянам для цієї мети, у межах граничного розміру, визначеного ст. 67 цього кодексу. З врахуванням викладеного суд визнав, що спадкодавець [PERSON] набув право на одержання у власність земельних ділянок загальною площею 0,50 га, які були надані йому раніше у встановленому порядку: 0,07 га для обслуговування житлового будинку і 0,43 га для ведення підсобного господарства (особистого селянського господарства), а тому це право входить до складу спадщини і підлягає спадкуванню позивачем. Враховуючи викладене суд дійшов висновку, що позивач набув право на спадкове майно свого батька за законом, є єдиним спадкоємцем майна, а тому його право підлягає захисту в судовому порядку у спосіб зазначений позивачем шляхом визнання права відповідно до ст. 16 ЦК України.

Outcome: approved