Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-30 00:00:00

20.02.2014 року ПАТ КБ «ПриватБанк» звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості, посилаючись на те, що відповідно до укладеного договору № КТXRRX90847751 від 27.03.2007 року [PERSON] отримала кредит у розмірі 2448,00 грн., зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 12,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідач підтвердила свою згоду не те, що підписана заява разом з Умовами надання кредиту фізичним особам «Розстрочка» складає між нею і банком Договір, про що свідчіть підпис відповідача у заяві. Відповідно до умов договору погашення заборгованості здійснюється в наступному порядку: щомісяця в період сплати, позичальник повинен надавати Банку грошові кошти (щомісячний платіж) для погашення заборгованості за кредитом, яка складається із заборгованості за Кредитом, за відсотками, комісією, а також інші витрати згідно Умов. У порушення зазначених норм закону та умов договору відповідач зобов'язання за вказаним договором належним чином не виконала. У зв'язку з зазначеним порушенням зобов'язань за кредитним договором відповідач станом на 31.01.2014 року має заборгованість за кредитом у розмірі 44125,16 грн., яка складається з наступного: 10498,51 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; 1057,50 грн. - заборгованість по комісії за користування кредитом; 29991,76 грн. - пеня за несвоєчасне виконання зобов'язань за договором, а також штраф відповідно до Умов та правил надання банківських послуг: 500,00 грн. - штраф (фіксована частина); 2077,39 грн. - штраф (процентна складова). Заборгованість з тіла кредиту у розмірі 2448,00 грн. стягнуто за рішенням Слов'янського міськрайонного суду Донецької області від 26 травня 2008 року Просили суд стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором № КТXRRX90847751 від 27.03.2007 року у розмірі 44125,16 грн. та судові витрати у розмірі 441,25 грн.. Представник позивача ПАТ КБ «ПриватБанк» Юклевський Д.С. у судове засідання не з'явився, але надав заяву про розгляд справи за його відсутністю, просив позов задовольнити, проти винесення заочного рішення не заперечував. Відповідач [PERSON] яка була належним чином повідомлена про день, час та місце судового розгляду справи, до судового засідання не з'явилась і не повідомила суд про причину своєї неявки, з заявою про розгляд справи у її відсутність до суду не зверталась. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню за наступних підстав: 27.03.2007 року між ЗАТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON] було укладено договір про надання кредиту № КТXRRX90847751 у розмірі 2448,00 грн., зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 12,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом (а.с. 7, 8-16). Згідно розрахунку заборгованості станом на 31.01.2014 року заборгованість відповідача за кредитною угодою складає 44125,16 грн. (а.с. 5-6). Рішенням Слов'янського міськрайонного суду Донецької області від 26.05.2008 року з [PERSON] на користь ЗАТ КБ «ПриватБанк» стягнуто заборгованість у сумі 2448,00 грн. (а.с. 4) 17.07.2009 року ЗАТ КБ «ПриватБанк» перейменовано в ПАТ КБ «ПриватБанк» (а.с. 20). Відповідно до ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України. Відповідно до ст. ст. 549, 550 ЦК України право на неустойку виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобов'язання; неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання; штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання. Згідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до вимог ст. 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до вимог ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти і такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. На підставі ч. 2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 ЦК України. На підставі викладеного, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, з відповідача потрібно стягнути на користь позивача 44125 грн. 16 коп. заборгованості по кредитній угоді, судовий збір у сумі 441 грн. 25 коп.

Outcome: approved