Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-21 00:00:00

21.04.2009 року до Малиновського районного суду м. Одеси звернувся [PERSON] із позовною заявою до [PERSON] про відшкодування майнової та моральної шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди. Обґрунтовуючи свої вимоги позивач зазначив, що є власником автомобілю марки «Nissa Аlmera», д\\н ВН6243 ВН та 17.10.2008 року о 12 год.30 хвилин, керував зазначеним автомобілем в м. Одесі, по вул. Хімічна 1. Водій [PERSON], керуючи автомобілем марки «ВАЗ-2105», виїжджаючи з прилеглої території, порушуючи Правила дорожнього руху України не пропустив автомобіль під керуванням позивача, внаслідок чого допустив з ним зіткнення. В результаті дорожньо-транспортної пригоди автомобіль позивача був пошкоджений. Розмір заподіяної матеріальної шкоди, встановлений висновком експерту Приватного науково-виробничого підприємства «ЕКОД» становить 41637,83 грн. Позивач зазначає, що в результаті зіткнення транспортних засобів йому були завданні легкі тілесні ушкодження, які спричинили витрачання коштів та часу на їх діагностику та лікування, крім того, зазначає, що в результаті того, що транспортний засіб був пошкоджений, а за характером роботи, позивачу необхідний особистий транспортний засіб, в звязку з цим, він уклав договір прокату, відповідно до якого йому на платній основі був наданий автомобіль для експлуатації. Оскільки зазначені обставини, внаслідок ДТП, у сукупності спричинили позивачу моральну шкоди, позивач просить стягнути з відповідача завдану моральну шкоду у розмірі 70000 гривень, а також понесені судові витрати. Позивач [PERSON] та його представник за ордером - [PERSON]О у судовому засіданні підтримали позовні вимоги, просили провести розгляд справи в заочному порядку. Відповідач [PERSON] у судове засідання повторно не зявився, про час і місце судового засідання повідомлений належним чином, причину неявки суд не повідомив, заяву про розгляду справи за його відсутності суду не надав. Суд, у звязку з неявкою відповідача та неповідомлення про поважні причини такої неявки в судове засідання, в порядку статті 169 ЦПК України, зі згоди позивача та представника позивача, ухвалює заочне рішення по справі, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Вислухавши учасників процесу, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню. Судом встановлено, що [PERSON] є власником автомобілю марки «Nissan Аlmera», д\\н ВН6243ВН, що підтверджується Свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу, виданого РЕВ-2 ДАІ м. Одеси УДАІ ГУМВС України в Одеській області. З адміністративних матеріалів, що перебували на розгляді у Біляївському районному суді Одеської області вбачається, що згідно протоколу про адміністративне правопорушення, 17.10.2008року [PERSON], керуючи автомобілем марки «ВАЗ-2105», д/н «65975ОК» при виїзді з прилеглої території по вул. Хімічна, в порушення п. п.10.1, 10.2 Правил дорожнього руху України не надав дорогу автомобілю марки «Nissan Аlmera», д\\н ВН6243ВН під керуванням водія [PERSON] в результаті чого, скоїв з ним зіткнення. Зазначені обставини, підтверджуються також й постановою про відмову у порушенні кримінальної справи від 20.10.2008 року відповідно до якої, [PERSON] внаслідок зіткнення транспортних засобів отримав тілесні ушкодження у вигляді забиття мяких тканин голови. Постановою Біляївського районного суду Одеської області [PERSON] був визнаний винним у порушенні Правил дорожнього руху України та притягнутий до адміністративної відповідальності. Відповідно до ст. 61 ЦПК України постанова по справі про адміністративне правопорушення обовязкова для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено постанову, з питань, чим мали місце ці дії та чи вчинені вони цією з особою. Таким чином, вина відповідача у скоєнні дорожньо-транспортної пригоди є преюдиціальним фактом, та не підлягає доказуванню. Відповідно до ч.1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Судом встановлено, що згідно експертного дослідження від 04.11.2008 року, виконаного експертом [PERSON], вартість відновлювального ремонту автомобілю марки «Nissan Аlmera», д\\н ВН6243ВН складає 41637 грн. 83 коп. Суд враховуючи наявність причинно-наслідкового звязку, між винними діями відповідача порушенням вимог п.п. 10,1, 10,2 Правил дорожнього руху України та нанесеною позивачу шкодою, вбачає наявність цивільно-правового делікту. Згідно зі ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, зокрема відшкодування збитків та інші способи відшкодування шкоди. Згідно ч. 2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Разом з тим, суд вважає, безпідставними доводи представника позивача, щодо стягнення суми матеріальної шкоди з врахуванням зміни курсу долару США, оскільки вартість деталей та відновлювальних робіт відповідно до експертного дослідження приватного науково-виробничого підприємства «ЕКОД» від 04.11.2008 року зазначена в гривневому еквіваленті. Постановою Пленуму Верховного Суду України № 6 від 27.03.1992 року «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди», визначено, що слід враховувати, що відшкодування шкоди шляхом покладення на відповідальну на неї особу обовязку надати річ того з роду і якості, виправити пошкоджену річ, іншим шляхом відновити попереднє становище в натур, застосовується, якщо за обставинами справи цей спосіб відшкодування шкоди можливий. Коли відшкодування шкоди в натурі неможливе, потерпілому відшкодовують в повному обсязі збитки відповідно до реальної вартості на час розгляду справи втраченого майна, робіт, які необхідно провести, щоб виправити пошкоджену річ, усунути інші негативні наслідки неправомірних дій заподіювача шкоди. Враховуючи викладене, суд вважає, що вимоги позивача в частині відшкодування матеріальної шкоди підлягають задоволенню в розмірі 41637 грн. 83 коп. Судом встановлено, що після дорожньо-транспортної пригоди [PERSON] звертався до міської клінічної лікарні № 11, де йому був встановлений діагноз забиття голови, що підтверджується відповіддю КУ «[PERSON] клінічна лікарня № 11» від 26.11.2009 року № 1226. Згідно ч.1 ст. 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. На підставі ч.2 даної норми ЦК України, моральна шкода полягає, зокрема, у фізичному болю та страждання, яких фізична особа зазнала у звязку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоровя; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у звязку з протиправною поведінкою щодо членів її сімї чи близьких родичів; а також на ряду з іншим, у душевних стражданнях, яких фізична оcоба зазнала у звязку із знищенням чи пошкодженням її майна. Відповідно ч.3 ст. 23 ЦК України, моральна шкода відшкодовується, зокрема, грішми. Як регламентує ч.4 вказаної статті ЦК України, моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не повязана з розміром цього відшкодування. Враховуючи наведені обставини, порушення нормальних життєвих звязків позивача, які полягали в витрачанні додаткових грошових коштів для відновлення негативних наслідків протиправних дії відповідача суд вважає, що позивач має право на компенсацію за спричинення моральної шкоди, однак враховуючи принцип розумності і справедливості, вважає, що розмір компенсації повинен становити 4000 гривень. Відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. До судових витрат згідно зі ст. 79 ЦПК України відносяться судовий збір та витрати, пов'язані з розглядом справи, зокрема, витрати на інформаційно-технічне забезпечення. Враховуючи викладене, суд стягує з відповідача суму заподіяної матеріальної шкоди у розмірі 41367 гривень 83 копійок, а також судові витрати, які складаються з витрат зі сплати судового збору у розмірі 567 грн., витрат з інформаційно-технічного забезпечення розгляду справи у розмірі 30 грн., витрати по проведенню експертизи в сумі 490 гривень.

Outcome: partial