Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-07 00:00:00

20.11.2017 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про зміну способу та розміру стягнення аліментів. Свої вимоги мотивує тим, що вони з відповідачем перебували у зареєстрованому шлюбі, який був розірваний 18 грудня 2007 року. Від шлюбу мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. Рішенням Роменського міськрайонного суду від 02 квітня 2008 року на утримання сина з відповідача на її користь стягуються аліменти у твердій грошовій сумі в розмірі 180 грн. щомісячно. В даний час відповідач працює, але неофіційно. Сімейним кодексом встановлено, що мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Оскільки за рішенням суду на утримання сина [PERSON] стягуються аліменти в меншому розмірі. Вказаних коштів недостатньо для забезпечення гармонійного розвитку дитини. З урахуванням того, що відповідач працює і отримує доходи, просить стягувати з відповідача на її користь аліменти на утримання сина [PERSON] в розмірі 1/4 частити заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення повноліття. Позивачка у судове засідання не з'явилася, надала заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує і просить задовольнити в повному обсязі. Відповідач надав заяву про розгляд справи у його відсутності, просив стягнути аліменти на утримання сина [PERSON] у твердій грошовій сумі, оскільки він офіційно не працює, але не більше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Суд, дослідивши матеріали справи, а також докази у їх сукупності дійшов до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав: Сторони перебували в зареєстрованому шлюбі, який між ними розірваний, що стверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу [NUMBER] (а.с.5). Після реєстрації другого шлюбу позивачка змінила прізвище з «[PERSON]» на «[PERSON]» (а.с.6). У свідоцтві про народження [PERSON], [INFO], батьками вказані [PERSON] та [PERSON] (а.с.4). Судом встановлено, що рішенням Роменського міськрайонного суду від 02 квітня 2008 року з [PERSON] стягуються на користь позивачки аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO], у твердій грошовій сумі в розмірі 180 грн. щомісячно до досягнення дитиною повноліття (а.с.3). Наведене свідчить, що між сторонами склалися спірні сімейні правовідносини з приводу утримання дитини. У статті 19 та частинах 1,2 статті 27 Конвенції про права дитини, яка ратифікована постановою Верховної Ради України №789-ХІІ від 27 лютого 1991 року, набула чинності в Україні з 27 вересня 1991 року і відповідно до ст.9 Конституції України є складовою національного законодавства, держави-учасниці, які її підписали, взяли на себе зобов'язання вживати усіх необхідних законодавчих та інших заходів з метою захисту дитини від неналежного піклування з боку батьків чи інших осіб. При цьому, держава визнала право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Одним із способів захисту прав неповнолітньої дитини щодо належного матеріального забезпечення є законодавчо передбачена можливість зміни визначеного рішенням суду розміру аліментів залежно від зміни певних життєвих обставин. Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. У відповідності до п.1 ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника аліментів або одержувача аліментів у разі зміни його матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них. Аналіз положень ст. 184 СК України вказує на те, що підставами визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі є нерегулярний, мінливий дохід платника аліментів, одержання ним частини доходу в натурі та інші обставини, що мають істотне значення. Право стягувача аліментів вимагати заміни розміру аліментів шляхом зміни способу присудження аліментів не може заперечуватися, адже можливість вибору способу присудження аліментів з огляду на мінливість обставин, зазначених у статтях 182-184 СК України, не може обмежуватися разовим її здійсненням. З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст. 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів, визначений у твердій грошовій сумі та навпаки). Даний висновок відповідає правовій позиції, висловленій Верховним Судом України в постанові від 5 лютого 2014 року (справа № 6-143цс13), яка згідно зі ст. 360-7 ЦПК України має враховуватися іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм права. Статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет на 2017 рік» прожитковий мінімум для дітей віком від 6 до 18 років встановлено в таких розмірах: з 1 січня 2017 року - 1689 гривень, з 1 травня - 1777 гривень, з 1 грудня - 1860 гривень. Відповідно до ст. 8 Закону України «Про державний бюджет України на 2017рік» мінімальна заробітна плата у місячному розмірі з 1 січня становить 3200 гривень. Відповідач [PERSON] сплачує аліменти у розмірі 180 грн. щомісяця, що не в повній мірі відповідає вимогам Сімейного кодексу України. Згідно ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд в першу чергу враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини. Згідно ч. 2 ст. 182 СК України (із змінами згідно ЗУ № 2037-VIII від 17.05.2017 року) мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідач має задовільний стан здоров'я, інших неповнолітніх дітей та непрацездатних членів сім'ї на утриманні не має. Суд бере до уваги, що згідно вимог ст. ст. 60,10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюються на засадах змагальності сторін і кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог чи заперечень. Позивачка в обґрунтування позову про зміну способу стягнення аліментів посилається на ту обставину, що відповідач працює і отримує заробітну плату, проте вказана обставина нічим не підтверджена. Суд приходить до висновку, що позовна заява в частині зміни способу стягнення аліментів задоволенню не підлягає і аліменти на користь позивачки на утримання сина [PERSON] слід стягувати у твердій грошовій сумі. Виходячи з критеріїв розумності та справедливості, суд вважає, що позовні вимоги в частині зміни розміру аліментів слід задовольнити, змінити розмір аліментів, встановлений рішенням Роменського міськрайонного суду від 02 квітня 2008 року і стягувати з відповідача аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO] в розмірі 900 грн. щомісячно до досягнення дитиною повноліття. З роз'яснень п.23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» вбачається, що відповідно до ст. 192 СК ( 2947-14 ) розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв'язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров'я когось із них. У новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили. Тому вимоги позивачки в частині стягнення аліментів від дня пред'явлення позову до суду задоволенню не підлягають. Крім того, суд вважає за необхідне, після вступу даного рішення в законну силу, відкликати виконавчий лист, виданий Роменським міськрайонним судом Сумської області про стягнення з [PERSON] аліментів на утримання сина [PERSON], [INFO], в твердій грошовій сумі в розмірі 180 грн. щомісячно до досягнення повноліття. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача слід стягнути 640 грн. судового збору на користь держави.

Outcome: partial