Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-19 00:00:00

20.07.2015 року позивач звернувся до суду з позовом про стягнення аліментів на утримання дитини та на утримання дружини. В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що з відповідачем перебуває у шлюбі з 06.03.2015 року, мають сина [PERSON], [INFO]. Відповідач є батьком дитини, матеріальної допомоги на їх утримання не надає. У звязку з чим, позивач змушена звернутися до суду з позовом. Просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дитини у розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку (доходу), але не менш ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи від дня предявлення позову до суду і до досягнення дитиною повноліття та аліменти своє утримання у розмірі 1\\4 частини його заробітку (доходу), починаючи від дня предявлення позову до досягнення дитиною трирічного віку. У судове засідання позивач не з`явилась, надала суду заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала повністю. Відповідач у судове засідання не з'явився, надав суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги визнав повністю. Третя особа у судове засідання не зявилась, про дату та час розгляду справи повідомлена вчасно, про причини неявки суд не повідомила. Вивчивши матеріали справи, аналізуючи їх у сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню повністю з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони по справі перебувають у зареєстрованому шлюбі з 06.03.2015 року, мають неповнолітню дитину [PERSON], [INFO], відповідно свідоцтва про народження (а.с.7). Позивач не працює, знаходиться у відпустці по догляду за дитиною. Відповідач є батьком дитини, матеріальної допомоги на її утримання не надає, працює ПАТ «ДТЕК Павлоградвугілля» ШУ «Самарське», щомісячно отримує заробітну плату, має стабільний дохід. Позивачу не вистачає коштів, дитина фактично знаходиться на її утриманні. Відмова відповідача у добровільний спосіб надавати їм допомогу ставить позивача у скрутне матеріальне становище, в звязку з чим вона змушена звернутись до суду з даним позовом. Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Цей обовязок покладається на обох батьків у рівних частка. Згідно ч.2 ст. 182 СК України, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. У відповідності до ч. 2, 4 ст. 84 СК України - дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Враховуючи вищевикладене, суд вважає за доцільне стягнути з відповідача аліменти на користь позивача на утримання дитини в розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку (доходу), щомісячно, але не менш ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи від дня предявлення позову до суду і до досягнення дитиною повноліття та на утримання дружини в розмірі 1\\4 частини усіх видів заробітку (доходу), щомісячно, до досягнення дитиною трирічного віку. Відповідно до вимог ч. 3 ст. 88 ЦПК України, з відповідача в дохід держави необхідно стягнути судовий збір у розмірі 243,60грн., оскільки позивач звільнена від сплати судового збору при зверненні до суду. На підставі викладеного і

Outcome: approved