Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-06 00:00:00

19 червня 2017 року позивач звернувся до Березнегуватського районного суду Миколаївської області з позовом до відповідачки про стягнення заборгованості за кредитним договором. В позові зазначив, що на підставі договору б/н від 28 травня 2014 року відповідачка отримала кредит в розмірі 500,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою за користування кредитом 32,4 % на рік на суму залишку заборгованості, з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Згідно умов договору він складається із заяви позичальника, умов і правил надання банківських послуг та тарифів банку. Відповідачка зобов'язань по сплаті кредиту, з урахуванням розміру відсотків, не виконала, платежі у визначеному розмірі та у встановлений термін не вносила, станом на 31 травня 2017 року її заборгованість склала 16221,99 грн. Представник позивача в судове засідання не зявився, в позові зазначив про слухання справи у його відсутність, підтримання позовних вимог в повному обсязі та не заперечення проти розгляду справи у заочному порядку. Відповідачка в судове засідання також не зявилася, про розгляд справи повідомлялася у встановленому законом порядку, про причини неявки суд не повідомила. Судом, за згоди представника позивача, ухвалено про заочний розгляд справи у відсутність відповідачки на підставі наявних у справі доказів, у відповідності до ст.224 ЦПК України. Дослідивши докази у справі, суд встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. 28 травня 2014 року між позивачем та відповідачкою було укладено кредитний договір б/н про отримання кредиту, в розмірі 500,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку «Універсальна GOLD» зі сплатою за користування кредитом 2,7 % на місяць на суму залишку заборгованості (32,4 % на рік), обовязковим щомісячним платежем 5 % від заборгованості (але неменше 100,00 грн.), з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Зазначений договір складається із заяви позичальника, умов і правил надання банківських послуг та тарифів (а.с.4-29). Згідно п.п.2.1.1.2.3. та 2.1.1.2.4. Умов і правил надання банківських послуг, кредитний ліміт встановлюється за рішенням банку і клієнт дає йому право в будь-який момент змінювати його. У відповідності до п.2.1.1.7.6. зазначених Умов при порушенні клієнтом строків платежу по будь-якому із зобовязань більше, ніж на 30 днів, клієнт сплачує банку штраф в розмірі 500,00 грн. + 5 % від суми заборгованості за кредитним лімітом. За умовами п.2.1.1.12.6.1. вказаних Умов, у випадку виникнення прострочених зобовязань на суму від 100 грн., клієнт виплачує банку пеню в розмірі базової відсоткової ставки по договору за кожен день прострочення кредиту. На виконання вищевказаних умов кредитного договору банк передав відповідачці кредитну картку, однак остання не виконала взятих на себе зобовязань, не сплатила у встановлений строк суму щомісячних платежів та проценти за користування кредитом. Станом на 31 травня 2017 року їй нараховано заборгованість за вказаним кредитним договором в розмірі 16221,99 грн., з яких 1080,00 грн. заборгованість за кредитом, 10893,32 грн. заборгованість за відсотками, 3000,00 грн. заборгованість за пенею, 500,00 грн. штраф фіксована частина та 748,67 грн. штраф процентна складова (а.с.3). При цьому з розрахунку заборгованості вбачається, що відсоткова ставка за кредитом з 01 квітня 2015 року позивачем збільшена до 42,00 %, а відповідачка з 03 жовтня 2014 року операцій по картрахунку та погашення кредиту не здійснювала. Суму заборгованості перед позивачем відповідачка в добровільному порядку не сплачує. Суд вважає, що між сторонами мають місце цивільно-правові відносини із зобовязального права по кредитному договору. Відповідно до ст.526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ч. 1 ст. 1054 зазначеного Кодексу за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобовязуються надати грошові кошти позичальникові в розмірі та на умовах встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. З огляду на викладене, враховуючи, що відповідачка порушила умови кредитного договору та не в повному обсязі розраховувалася з позивачем за кредитом, суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивача щодо стягнення з відповідачки заборгованості за кредитом, в розмірі 1080,00 грн. є обґрунтованими i підлягають задоволенню. Разом з тим, суд вважає що позивач збільшив розмір відсоткової ставки в односторонньому порядку з порушенням умов договору та вимог чинного законодавства. Частина 2 ст. 1056-1 ЦК України передбачає, що розмір процентів та порядок їх сплати, визначаються в кредитному договорі. Відповідно до п.1.1.3.2.3. Умов та правил надання банківських послуг позивач має право проводити зміну тарифів, при цьому він повинен не менше, ніж за 7 днів до введення змін проінформувати відповідачку, зокрема у виписці по картковому рахунку згідно п.1.1.3.1.9. договору. За приписами вказаного пункту, позивач зобовязаний не рідше одного разу на місяць надавати відповідачці виписки про стан карткового рахунку та проведені за минулий місяць операції. Будь-яких доказів повідомлення відповідачки про зміну відсоткової ставки позивачем суду не надано, а тому з відповідачки підлягає стягненню заборгованість за відсотками за період з 03 жовтня 2014 року до 31 березня 2015 року, в розмірі 202,62 грн. (згідно розрахунку заборгованості позивача), а за період з 01 квітня 2015 року до 31 травня 2017 року, в розмірі 586,52 грн. за відсотковою ставкою 32,4 %, помноженою на заборгованість відповідачки, розділену на 360 днів у році та помножену на кількість прострочених днів, зазначених у розрахунку позивача. Загальний розмір заборгованості за відсотками, який підлягає стягненню з відповідачки, становить 789,14 грн. Стосовно стягнення пені, то ч.3 ст.551 ЦК України визначає, що розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення. Збитки позивача внаслідок порушення відповідачкою зобовязань за даним кредитним договором, становлять 1869,14 грн., які складаються із заборгованості за кредитом 1080,00 грн. та визначеної судом заборгованості за відсотками 789,14 грн. За такого, вимоги позивача про стягнення з відповідачки пені, в розмірі 3000,00 грн., підлягають частковому задоволенню, оскільки її розмір слід зменшити до розміру збитків - 1869,14 грн. Вирішуючи питання про стягнення штрафу суд виходить з того, що цивільно-правова відповідальність це покладення на правопорушника основаних на законі невигідних правових наслідків, які полягають у позбавленні його певних прав або в заміні невиконання обов'язку новим, або у приєднанні до невиконаного обов'язку нового додаткового. Покладення на боржника нових додаткових обовязків як заходу цивільно-правової відповідальності має місце, зокрема, у випадку стягнення неустойки (пені, штрафу). Відповідно до\~ст.549 ЦК України\~неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання (ч.2\~ст.549 ЦК України). Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання (ч.3\~ст.549 ЦК України). За положеннями\~ст.61 Конституції України\~ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення. Враховуючи вищевикладене та відповідно до\~ст.549 ЦК України\~штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення строків виконання грошових зобов'язань за кредитним договором свідчить про недотримання положень, закріплених у\~ст.61 Конституції України\~ щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення. Така правова позиція Верховного Суду України викладена в постанові від 21 жовтня 2015 року по цивільній справі № 6-2003цс15 і в силу положень ст.360-7 ЦПК України\~є обов'язком для судів при застосуванні цих норм права. Умови та правила надання банківських послуг п.2.1.1.7.6. та п. 2.1.1.12.6.1. і тарифи обслуговування кредитної карти «Універсальна GOLD», передбачають стягнення пені за несвоєчасне погашення кредиту, та штрафу за порушення строків платежів за будь-яким із грошових зобовязань, тобто одне й те саме порушення зобовязання, а тому їх одночасне стягнення є неприпустимим. За такого, вимоги позивача про стягнення з відповідачки штрафу задоволенню не підлягають. Відповідно до ст.88 ЦПК України суд покладає на відповідачку обовязок по відшкодуванню позивачу судового збору пропорційно задоволеним позовним вимогам.

Outcome: partial