Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-13 00:00:00

20 червня 2014 року представник Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» звернувся з позовом до Першого Малиновського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції, Першого Приморського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції, треті особи, що не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору - Публічне акціонерне товариство «Дочерній Банк Сбербанк Росії», Публічне акціонерне товариство «Укрсиббанк», [PERSON] про звільнення майна з під арешту. В обґрунтування позову зазначив, що постановою Державного виконавця Першого Малиновського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції: - ВП №27692106 від 13.07.2011 року, зареєстрованою реєстратором за №11406551 з примусового виконання виконавчого документа про стягнення з [PERSON] заборгованості на користь Публічного акціонерного товариства «ДБ Сбербанк Росії», накладено арешт на все нерухоме майно останньої та оголошена заборона його відчуження; постановою ВП №28756139 від 12.10.2011 року Першого Малиновського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції, зареєстрованою реєстратором за №11716289, 11716797, 11725763, 11725808 з примусового виконання виконавчого документа про стягнення з [PERSON] заборгованості на користь Публічного акціонерного товариства «Укрсиббанк», накладено арешт на все нерухоме майно останньої та оголошена заборона його відчуження. Постановою Державного виконавця Першого Приморського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції - ВП №229380015 від 04.10.2011 року, зареєстрованою реєстратором за №11746829 з примусового виконання виконавчого документа про стягнення з [PERSON] заборгованості на користь Публічного акціонерного товариства «ДБ Сбербанк Росії», накладено арешт на все нерухоме майно останньої та оголошена заборона його відчуження. Таким чином, накладено арешт на нерухоме майно: домоволодіння, загальною площею 131,2 кв.м., житловою площею 49,4 кв.м., що розташоване за адресою: [ADDRESS] та земельну ділянку, загальною площею 0,0260, що розташована за адресою: [ADDRESS], що належить [PERSON] на праві приватної власності та перебуває в іпотеці у позивача. Однак позивач вважає, що вищезазначене нерухоме підлягає звільненню з під арешту з наступних підстав. Так, 30.05.2006 року між Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» та [PERSON] укладено Договір кредиту №2006/13-2.06/548, згідно з п. 1.1. якого [PERSON] надано грошові кошти в розмірі 130000,00 доларів США з кінцевим терміном повернення заборгованості до квітня 2013 року. В якості забезпечення виконання зобов'язань [PERSON] за Договором кредиту, 30.06.2006 року між Публічним акціонерним товариством «Укрсоцбанк» та [PERSON] укладено Іпотечний договір зареєстрований в реєстрі за №1239, відповідно до умов якого банку в іпотеку передано наступне нерухоме майно: домоволодіння, загальною площею 131,2 кв.м., житловою площею 49,4 кв.м., що розташоване за адресою: [ADDRESS] та земельна ділянка, загальною площею 0,0260, що розташована за адресою: [ADDRESS]. Також 09.11.2007 року між Публічним акціонерним товариством «Укрсоцбанк» та [PERSON] укладено Договір про надання відновлюваної кредитної лінії №2007/38-27/45 в забезпечення виконання якого було укладено Іпотечний договір зареєстрований в реєстрі за №2444, відповідно до умов якого банку в іпотеку передано наступне нерухоме майно: домоволодіння, загальною площею 131,2 кв.м., житловою площею 49,4 кв.м., що розташоване за адресою:[ADDRESS] та земельна ділянка, загальною площею 0,0260, що розташована за адресою: [ADDRESS]. Таким чином вищезазначеними постановами ДВС накладено арешт на домоволодіння, загальною площею 131,2 кв.м., житловою площею 49,4 кв.м., що розташоване за адресою: [ADDRESS] та земельна ділянка, загальною площею 0,0260, що розташована за адресою: [ADDRESS], та передані в іпотеку Публічному акціонерному товариству «Укрсоцбанк». В даному випадку, по-перше: право іпотеки у позивача виникло 30.05.2006 року з моменту державної реєстрації іпотеки за №1239, а постанови державного виконавця про арешт майна боржника та оголошення заборони його відчуження були винесені 13.07.2011 року, 12.10.2011 року та 04.10.2011 року, тобто пізніше ніж було укладено іпотечний договір; по-друге: станом на 20.06.2014 року заборгованість [PERSON] перед позивачем складає 3 378 886,14 грн., що значно перевищує вартість предмету іпотеки. На підставі викладеного, позивач просив суд ухвалити рішення, яким звільнити з-під арешту, накладеного постановами державного виконавця Першого Малиновського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження: - ВП №27692106 від 13.07.2011 року, зареєстрованої реєстратором за №11406551 з примусового виконання виконавчого документа про стягнення з [PERSON] заборгованості на користь Публічного акціонерного товариства «ДБ Сбербанк Росії»; - ВП №28756139 від 12.10.2011 року Першого Малиновського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції, зареєстрованої реєстратором за №11716289, 11716797, 11725763, 11725808 з примусового виконання виконавчого документа про стягнення з [PERSON] заборгованості на користь Публічного акціонерного товариства «Укрсиббанк» та постановою державного виконавця Першого Приморського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження - ВП №229380015 від 04.10.2011 року, зареєстрованої реєстратором за №11746829 з примусового виконання виконавчого документа про стягнення з [PERSON] заборгованості на користь Публічного акціонерного товариства «ДБ Сбербанк Росії», нерухоме майно, що належить на праві власності [PERSON], а саме: домоволодіння, загальною площею 131,2 кв.м., житловою площею 49,4 кв.м., що розташоване за адресою: [ADDRESS] та земельна ділянка, кадастровий номер 5110137300:53:015:0020, загальною площею 0,0260, що розташована за адресою: [ADDRESS]. В судове засідання представники позивача не з'явились, згідно поданої заяви просили справу розглянути за їх відсутності та задовольнити позовні вимоги. Представники відповідачів Першого Малиновського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції, Першого Приморського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції в судове засідання не з'явилися, про розгляд справи були повідомлені належним чином, причини неявки суду не повідомили. Заяв, клопотань про порядок розгляду справи, а також письмоаих заперечень проти позову до суду не надходило. Представники третіх осіб, що не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору - Публічного акціонерного товариства «Дочерній Банк Сбербанк Росії», Публічного акціонерного товариства «Укрсиббанк» в судове засідання не з'явилися, про розгляд справи були повідомлені належним чином, причини неявки суду не повідомили. Третя особа, що не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору [PERSON] у судове засідання не з'явилась, надавши до суду заяву про розгляд справи у її відсутності, проти задоволення позову не заперечувала. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. У зв'язку з неявкою всіх осіб, які беруть участь у справі, в силу ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити із задоволенням позову. Судом встановлено, що постановою державного виконавця Першого Малиновського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження ВП №27692106 від 13.07.2011 року, зареєстрованою реєстратором за №11406551 з примусового виконання виконавчого документа про стягнення з [PERSON] заборгованості на користь Публічного акціонерного товариства«ДБ Сбербанк Росії»; постановою державного виконавця ВП №28756139 від 12.10.2011 року Першого Малиновського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції, зареєстрованою реєстратором за №11716289, 11716797, 11725763, 11725808 з примусового виконання виконавчого документа про стягнення з [PERSON]. заборгованості на користь Публічного акціонерного товариства «Укрсиббанк»; постановою державного виконавця Першого Приморського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції ВП №229380015 від 04.10.2011 року, зареєстрованою реєстратором за №11746829 з примусового виконання виконавчого документа про стягнення з [PERSON] заборгованості на користь Публічного акціонерного товариства «ДБ Сбербанк Росії», накладено арешт на все нерухоме майно останньої та оголошена заборона його відчуження. Таким чином вищезазначеними постановами ДВС накладено арешт на домоволодіння, загальною площею 131,2 кв.м., житловою площею 49,4 кв.м., що розташоване за адресою: [ADDRESS] та земельна ділянка кадастровий номер 5110137300:53:015:0020, загальною площею 0,0260, що розташована за адресою: [ADDRESS], та [PERSON] на праві приватної власності. 30.05.2006 року між Публічним акціонерним товариством «Укрсоцбанк» та [PERSON] укладено Договір кредиту №2006/13-2.06/548, згідно з п. 1.1. якого [PERSON] надано грошові кошти в розмірі 130000,00 доларів США з кінцевим терміном повернення заборгованості до квітня 2013 року. В якості забезпечення виконання зобов'язань [PERSON] за Договором кредиту, 30.06.2006 року між Публічним акціонерним товариством «Укрсоцбанк» та [PERSON] укладено Іпотечний договір зареєстрований в реєстрі за №1239, відповідно до умов якого банку в іпотеку передано наступне нерухоме майно: домоволодіння, загальною площею 131,2 кв.м., житловою площею 49,4 кв.м., що розташоване за адресою: [ADDRESS] та земельна ділянка, загальною площею 0,0260, що розташована за адресою: [ADDRESS]. Також 09.11.2007 року між Публічним акціонерним товариством «Укрсоцбанк» та [PERSON] укладено Договір про надання відновлюваної кредитної лінії №2007/38-27/45 в забезпечення виконання якого було укладено Іпотечний договір зареєстрований в реєстрі за №2444, відповідно до умов якого банку в іпотеку передано наступне нерухоме майно: домоволодіння, загальною площею 131,2 кв.м., житловою площею 49,4 кв.м., що розташоване за адресою: [ADDRESS] та земельна ділянка, загальною площею 0,0260, що розташована за адресою: [ADDRESS]. З матеріалів справи вбачається, що в даному випадку, по-перше: право іпотеки у позивача виникло 30.05.2006 року з моменту державної реєстрації іпотеки за №1239, а постанови державного виконавця про арешт майна боржника та оголошення заборони його відчуження були винесені 13.07.2011 року, 12.10.2011 року та 04.10.2011 року, тобто пізніше ніж було укладено іпотечний договір; по-друге: станом на 20.06.2014 року заборгованість [PERSON] перед позивачем складає 3 378 886,14 грн., що значно перевищує вартість предмету іпотеки. Згідно ст. 60 Закону України «Про виконавче провадження», особа яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права на майно і про звільнення з - під арешту. Статтею 54 Закону України «Про виконавче провадження»передбачено право заставодержателя вернутися до суду про звільнення заставленого майно з - під арешту. Відповідно до ч. 1 ст. 575 ЦК України - іпотекою є застава нерухомого майна, ще залишається у володінні заставодавця або третьої особи. Відповідно до ст. 1 Закону України «Про іпотеку» - іпотека - вид забезпеченні виконання зобов'язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користування іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником-забезпеченого іпотекою зобов'язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предметі іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому цим Законом. Відповідно до ч. 6 ст. 3 Закону України «Про іпотеку» - у разі порушення боржником основного зобов'язання відповідно до іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити забезпечені нею вимоги за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими особами, права чи вимоги яких на передане в іпотеку нерухоме майно не зареєстровані у встановленому законом порядку або зареєстровані після державної реєстрації іпотеки. Тим більше, відповідно до ч.3 ст. 33 Закону України «Про іпотеку» звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя. На підставі викладеного, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, оскільки позивач має переважне право для задоволення своїх вимоги за рахунок предмету іпотеки.

Outcome: approved