Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-03 00:00:00

21.10.2015 року позивачка звернулася до суду із зазначеним позовом, покликаючись на те, що перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі з 28.08.2001 року. Від даного шлюбу в сторін народилось троє дітей: син [PERSON], [INFO], дочка [PERSON], [INFO] та дочка [PERSON], [INFO] Стверджує, що спільне життя з відповідачем не склалося, так як останній зневажає її як дружину, часто затіює сварки, що супроводжуються образами, нецензурною лайкою та застосуванням фізичної силу. Такі дії відповідач вчиняє в присутності малолітніх дітей, що негативно впливає на її психологічний стан та психологічний стан дітей. Вказує, що відповідач не дбає про сім'ю, не забезпечує таку матеріально, зраджує у подружній вірності. Зазначає, що на сьогоднішній день їх шлюб існує лише формально, жодних подружніх відносин вони не підтримують, на примирення не згідна. З огляду на наведене, просить суд ухвалити рішення, яким розірвати шлюб між нею і відповідачем. Окрім цього, просить суд залишити її прізвище «[PERSON]». В судове засідання позивачка не з'явилася, однак надіслала заяву, в якій вказала, що підтримує заявлені позовні вимоги та просить розглянути справу за її відсутності. Відповідач в судове засідання не з'явився, а подав заяву, в якій зазначив, що позовні вимоги визнає і просить розглянути справу за його відсутності. Згідно із ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Встановлено, що сторони 28.08.2001р. уклали шлюб, який зареєстрували у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Мостиського районного управління юстиції у Львівській області за актовим записом №40. Від даного шлюбу в сторін народилось троє дітей: син [PERSON], [INFO], дочка [PERSON], [INFO] та дочка [PERSON], [INFO] Сторони тривалий час не підтримують шлюбних відносин, не ведуть спільного господарства, втратили одне до одного почуття любові та поваги, примирення між ними неможливе, збереження шлюбу суперечить інтересам кожного з подружжя, а тому, як вважає суд, згідно з ст.112 Сімейного кодексу України є всі підстави для розірвання шлюбу. Вказані обставини підтверджуються: заявами сторін по справі; свідоцтвом про шлюб між сторонами, копіями свідоцтв про народження дітей та копіями паспортів сторін. Задовольняючи позов про розірвання шлюбу, суд виходить з того, що добровільність шлюбу - одна з його основних засад та такий ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання, а позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Позивачка скористалася таким правом та звернулася до суду з даним позовом, наполягає на розірванні шлюбу. Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу, а сторони не мають наміру зберігати шлюб. Приймаючи до уваги те, що відповідач позов визнав, суд вважає, що причини, які спонукають позивачку наполягати на розірванні шлюбу, є обґрунтованими і подальше сімейне життя подружжя Варданян та збереження шлюбу суперечило б їх інтересам, що має істотне значення, у зв'язку з чим пред'явлений позов підлягає до задоволення. Враховуючи думку позивачки та виходячи з вимог ст.88 ЦПК України, суд приходить до висновку, що з відповідача в користь позивачки слід стягнути понесені нею судові витрати по сплаті судового збору. На підставі викладеного,

Outcome: approved