Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-20 00:00:00

1. Позиції сторін, процесуальні дії 1.1. [PERSON] звернувся до Сєвєродонецького міського суду Луганської області з позовною заявою до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання. В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що він є сином відповідача, сторони сумісно не проживають. На даний час позивач навчається на другому курсі денної форми навчання Національного технічного університету «Харківський політехнічний інститут» за спеціальністю «комп`ютерна інженерія», у зв`язку із чим потребує матеріальної допомоги. Його мати не може самостійно надати йому матеріальне забезпечення, в тому числі забезпечити проживання в гуртожитку у м. Харкові, поїздки до дому, нормальне харчування, лікування. Він не може отримувати постійного заробітку у зв`язку із навчанням за денною формою. Враховуючи викладене, позивач просить стягнути з відповідача на його користь аліменти у розмірі 1/4 частини всіх видів його доходу щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до закінчення навчання 30.06.2024, але не більше як до досягнення ним 23 років. 1.2.\~У судове засідання позивач не з`явився, надав до суду заяву, в якій просив розглянути справу без його участі. Відповідач в судове засідання не з`явився, проте надав до суду заяву, в якій пояснив, що він вважає розмір аліментів в 1/4 частці від його доходу необґрунтованим. Його щомісячний дохід складає близько 12500 гривень, а тому він вважає обґрунтованим розмір аліментів в 1/8 частці від його доходу. Відповідач просив справу розглядати без його участі. 2. Обставини справи, зміст спірних правовідносин 2.1.\~Згідно копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 26.09.2003 Відділом реєстрації актів громадянського стану Сєвєродонецького міського управління юстиції Луганської області, [PERSON] народився [INFO] , про що зроблено відповідний запис № 678. Батьком записаний [PERSON] , матір`ю [PERSON] . Відповідно до копії довідки №02-16593-2020, виданої 21.10.2020 відділом реєстрації місця проживання Управління реєстрації місця проживання Департаменту реєстрації Харківської міської ради, [PERSON] з 21.10.2020 зареєстрований за адресою: [ADDRESS] . З копії довідки № 66-06-350/353, виданої 16.06.2021 Національним технічним університетом «Харківський політехнічний інститут», вбачається, що [PERSON] є студентом першого курсу денної форми навчання освітнього рівня «бакалавр», який навчається за спеціальністю 123 «комп`ютерна інженерія» за освітньою програмою «Сучасне програмування, мобільні пристрої та комп`ютерні ігри» групи КІТ-120в, факультету Комп`ютерні та інформаційні технології (КІТ) Національного технічного університету «Харківський політехнічний інститут», вищого навчального закладу ІV рівня акредитації. Зарахований на перший курс денної форми навчання з 01.10.2020 згідно наказу про зарахування №1507 СТ від 05.09.2020. Форма сплати за навчання: держбюджетна. Термін навчання 01.10.2020 30.06.2024. 2.2. Згідно копії довідки про доходи №462/ФЕС, виданої 25.08.2021 Військовою частиною польова пошта [NUMBER] м. Сєвєродонецьк, [PERSON] є військовослужбовцем та проходить військову службу за контрактом у ВЧ польова пошта [NUMBER] . Нарахований дохід за лютий 2021 року квітень 2021 року становить 12104,17 грн. щомісяця, травень 2021 року червень 2021 року 12188,16 грн. щомісяця, липень 2021 року 12312,78 грн. 3. Релевантні джерела права 3.1.\~Відповідно до ст. 199 Сімейного кодексу (надалі СК України), якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Відповідно до ст. 200 СК України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного із батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Згідно із ст. 201 СК України, до відносин між батьками і дочкою, сином щодо надання їм утримання застосовуються норми статей 187, 189 - 192 і 194 - 197 цього Кодексу. Відповідно до ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Згідно із ч. 2 ст. 184 СК України,\~розмір аліментів, визначений судом або домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, щорічно підлягає індексації відповідно до закону, якщо платник і одержувач аліментів не домовилися про інше. За заявою одержувача аліментів індексація може бути здійснена судом за інший період. Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу із дня подання такої заяви. 3.2.\~В постанові Верховного Суду від 23 січня 2019 року по справі № 346/103/17 вказано, що при визначенні розміру аліментів необхідно враховувати вартість навчання, підручників, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження. Норми цієї глави не встановлюють самостійного, окремого від аліментних зобов`язань, обов`язку батьків брати участь у додаткових витратах на дочку, сина, що викликані особливими обставинами. Таким чином, обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18 років, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. При встановленні потреби в утриманні повнолітньої дитини суд повинен враховувати всі джерела, що утворюють її дохід, обов`язок обох батьків із надання відповідної матеріальної допомоги та спроможність останніх її надавати. Той факт, що під час канікул повнолітня дитина не проходить навчання, не є підставою для звільнення від передбаченого статтею 199 СК України обов`язку батьків утримувати її, оскільки канікулярний час входить в період навчання. За змістом статті 199 СК України законодавцем визначено обов`язок батьків утримувати повнолітніх дітей, які продовжують навчатись, тобто на весь період навчання, який охоплює період від вступу до закінчення чи відрахування з навчання. 4. Оцінка доказів та аргументів сторін 4.1.\~Суд враховує, що [PERSON] навчається у Національному технічному університеті «Харківський політехнічний інститут» на денній формі навчання, а тому не працює. Суд також враховує, що у зв`язку із навчанням позивач в будь-якому випадку несе звичайні витрати на їжу, транспорт, одяг, зв`язок тощо. Власного доходу [PERSON] не має, тому потребує матеріальної допомоги. Участь у покритті цих витрат мають брати як мати, так і батько дитини. Суд зазначає, що сторонами не надано доказів наявності у відповідача інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, або наявності інших обставин, що мають істотне значення та можуть свідчити про неможливість надавання відповідачем матеріальної допомоги сину, який продовжує навчання. Дохід відповідача в сумі близько 12500 гривень на місяць вказує на наявність у нього можливості надання матеріальної допомоги сину. Разом з тим, позивач не надав розрахунків та доказів, що дозволили б суду встановити конкретний обсяг витрат, які він несе у зв`язку із навчанням та проживанням у місті Харкові, а також не вказав з чого він виходив, визначаючи розмір аліментів саме у 1/4 частці від доходу відповідача. Фактично, позивач не підтвердив наявності у нього будь-яких витрат у зв`язку із навчанням. Враховуючи вищевикладені обставини у їх сукупності, а також визнання відповідачем позову в частині стягнення з нього 1/8 частки доходу, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню, а справедливим та розумним розміром аліментів на утримання повнолітнього позивача буде 1/8 частка від доходу відповідача, що складе приблизно 1562,50 гривень (12500 / 8). 4.2. Вимоги в частині визначення розміру аліментів не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку задоволенню не підлягають, адже мінімальний гарантований розмір аліментів на неповнолітню дитину не застосовується для визначення розміру аліментів на утримання повнолітніх дочки, сина. Норми Сімейного кодексу України не передбачають мінімального розміру аліментів на утримання повнолітніх дочки або сина. 5. Розподіл судових витрат, вирішення інших процесуальних питань 5.1.\~Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд виходить з такого. Відповідно до підп. 3 п. 5 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», від сплати судового збору звільняються позивачі за подання позовів про стягнення аліментів. Позивач був звільнений від сплати судового збору за подання позову про стягнення аліментів. Згідно із ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інших положень щодо сплати судового збору відповідачем, в разі задоволення вимог позивача, звільненого від сплати судового збору, чинна редакція ЦПК України не містить. При цьому суд виходить із необхідності обов`язкового покладення на сторону, не на користь якої ухвалено судове рішення та яка не звільнена від сплати судового збору, зобов`язання щодо сплати судового збору, а також суд виходить з того, що кошти судового збору спрямовуються на забезпечення здійснення судочинства та функціонування органів судової влади (ч. 3 ст. 9 Закону України «Про судоустрій і статус суддів»). У постанові Великої Палати Верховного Суду від 08.05.2019 по справі № 161/4985/17 зроблено висновок про те, що у разі задоволення позову позивача, звільненого від сплати судового збору, судовий збір стягується з відповідача на користь держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини заявлених до нього позовних вимог, якщо цього відповідача також не звільнено від сплати судового збору. Приймаючи до уваги вимоги ст. 141 ЦПК України, положення Закону України «Про судовий збір», а також враховуючи задоволення часткове задоволення позовних вимог, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь держави судовий збір у сумі 454 грн. У відповідності до ст. 430 ЦПК України суд вважає за необхідне допустити негайне виконання рішення у межах суми платежу за один місяць.

Outcome: partial