Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-16 00:00:00

1 вересня 2014 року позивач звернувся до суду із зазначеним позовом, в якому просив суд визнати дійсним договір № 1043-К купівлі-продажу від 6 жовтня 1998 року дачі СВТ «Металург», розташованої в цьому товаристві по вул. 19 Продольної, 263/1, Жовтневого району Миколаївської області, який був укладений між ним та відповідачем [PERSON], який діяв по довіреності [PERSON] Посилалася на те, що між ними були домовлені та виконані всі істотні умови договору купівлі-продажу, а саме: продавці передали покупцю майно, а покупець прийняв його та сплатив за нього певну грошову суму, обумовлену сторонами договору, тому просила визнати дійсним договір купівлі-продажу зазначеної дачі, укладеного між ними. Сторони в судове засідання не з'явилися, про його час та місце були повідомлені належним чином, від позивача на адресу суду надійшла заява з проханням справу розглядати без його участі, а позов задовольнити. Відповідачі в судове засідання не з`явились, про дату та час слухання справи судом повідомлені своєчасно та належним чином. Представник третьої особи до суду не з'явився про його час та місце був повідомлений належним чином причини неявки суду не відомі. Суд вважає за можливе здійснити розгляд справи за відсутності сторін, оскільки наявні матеріали і докази у справі достатні для її вирішення по суті. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. 6 жовтня 1998 року позивач уклав на товарній біржі письмовий договір №1043-К, за яким придбав у відповідача дачу, що знаходиться за адресою: [ADDRESS]. Дача належала попередньому власнику - [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності на садовий домик від 5 жовтня 1998 року, зареєстрованого Миколаївським обласним бюро технічної інвентаризації, реєстровий №10 від 5 жовтня 1998 року. В даний час позивач дізнався, що укладений договір про купівлю нерухомості повинен бути нотаріально посвідченим, тому запропонувала відповідачу посвідчити його нотаріально, але позитивної відповіді не отримав, оскілки ті втратили інтерес до угоди, яка була повністю виконана. Статтею 227 ЦК України 1963 року, який був чинним на час спірних правовідносин, передбачено, що договір купівлі-продажу житлового будинку укладається в письмовій формі та підлягає обов'язковому нотаріальному посвідченню, якщо хоча б одна із сторін є громадянином. Недотримання даної вимоги тягне за собою до недійсності договору (ч. 1 ст. 47 ЦК України). Частиною 2 цієї ж статті передбачено, що такий договір підлягає реєстрації у відповідному виконкомі органу місцевого самоврядування (або ж в МБТІ відносно міст та селищ міського типу). Однак сама по собі відсутність такої технічної реєстрації не впливала на момент виникнення права власності на дійсність договору за вимогами ЦК України 1963 року. Згідно з частиною 2 статті 47 ЦК України 1963 року суд може на вимогу однієї із сторін договору визнати дійсною угоду, що потребує нотаріального посвідчення, коли сторони досягли згоди за всіма її істотними умовами і одна сторона ухиляється від нотаріального посвідчення останньої за відсутності передбачених законодавством перешкод для цього. Відповідно до матеріалів справи та змісту вказаного вище договору вбачається, що сторони узгодили всі суттєві його умови, в тому числі й ціну, тому суд вбачає достатньо підстав для визнання дійсним договору купівлі-продажу дачі. На підставі викладеного,

Outcome: approved