overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-30 00:00:00

20 серпня 2015 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, мотивуючи свої вимоги тим, що з відповідачем зареєстрували шлюб 24 листопада 2011 року, про що було зроблено актовий запис № 2556. Від шлюбу сторони мають спільну неповнолітню дитину сина [PERSON], [INFO]. Вказує, що спільне життя з відповідачем не склалося. Шлюбні відносини припинили своє існування з травня 2015 року, спільне господарство не ведеться. В сімї часто виникали сварки та суперечки з суттєво важливих питань. Між сторонами втрачені почуття поваги та взаєморозуміння. За таких обставин вважає збереження шлюбу неможливим. Звертаючись до суду позивач просить розірвати шлюб, укладений між нею та [PERSON] 24 листопада 2011 року. Позивач в судове засідання не зявилась, через канцелярію суду надала заяву про розгляд справи за її відсутності. Додатково зазначила, що позов підтримує в повному обсязі, просить його задовольнити. Відповідач в судове засідання не зявився, через канцелярію суду надав заяву про розгляд справи за його відсутності. Додатково зазначив, що проти розлучення не заперечує. Оскільки всі особи, що беруть участь у справі в судове засідання не зявились, відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, який зареєстрований 24 листопада 2011 року, про що було зроблено актовий запис № 2556 (а.с. 5). Від шлюбу сторони мають спільну неповнолітню дитину сина [PERSON], [INFO] (а.с. 6). Суд, приймаючи до уваги обставини справи, письмові пояснення сторін, які визнаються судом достовірними, дійшов висновку, що шлюб на підставі ст. 112 Сімейного кодексу України належить розірвати, оскільки перебування сторін у шлюбі носить формальний характер, примирення між подружжям неможливо і збереження шлюбу буде суперечити їх інтересам та інтересам дитини, що підтверджено дослідженими судом доказами. Позивачем понесені і документально підтвердженні судові витрати в сумі 243,60 грн. судового збору, які згідно ст. 88 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-08 00:00:00

20 серпня 2015 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, мотивуючи свої вимоги тим, що з відповідачем зареєстрували шлюб 26 серпня 2011 року, про що було зроблено актовий запис № 1378. Від шлюбу сторони мають спільну неповнолітню дитину дочку [PERSON], [INFO]. Вказує, що спільне життя з відповідачем не склалося. Шлюбні відносини припинили своє існування близько 8 місяців тому, спільне господарство не ведеться. В сімї часто виникали сварки та суперечки з суттєво важливих питань. Між сторонами втрачені почуття поваги та взаєморозуміння. За таких обставин вважає збереження шлюбу неможливим. Звертаючись до суду позивач просить розірвати шлюб, укладений між нею та [PERSON] 26 серпня 2011 року. Позивач в судове засідання не зявилась, через канцелярію суду надала заяву про розгляд справи за її відсутності. Додатково зазначила, що позов підтримує в повному обсязі, просить його задовольнити. Відповідач в судове засідання не зявився, через канцелярію суду надав заяву про розгляд справи за його відсутності. Додатково зазначив, що проти розлучення не заперечує. Оскільки всі особи, що беруть участь у справі в судове засідання не зявились, відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, який зареєстрований 26 серпня 2011 року, про що було зроблено актовий запис № 1378 (а.с. 4). Від шлюбу сторони мають спільну неповнолітню дитину дочку [PERSON], [INFO] (а.с. 5). Суд, приймаючи до уваги обставини справи, письмові пояснення сторін, які визнаються судом достовірними, дійшов висновку, що шлюб на підставі ст. 112 Сімейного кодексу України належить розірвати, оскільки перебування сторін у шлюбі носить формальний характер, примирення між подружжям неможливо і збереження шлюбу буде суперечити їх інтересам та інтересам дитини, що підтверджено дослідженими судом доказами. Позивачем понесені і документально підтвердженні судові витрати в сумі 243,60 грн. судового збору, які згідно ст. 88 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-01 00:00:00

20 серпня 2015 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, мотивуючи свої вимоги тим, що з відповідачем зареєстрували шлюб 27 червня 2009 року, про що було зроблено актовий запис № 823. Від шлюбу сторони спільних дітей не мають. Вказує, що спільне життя з відповідачем не склалося. Шлюбні відносини припинили своє існування з 2014 року, спільне господарство не ведеться. За таких обставин вважає збереження шлюбу неможливим. Звертаючись до суду позивач просить розірвати шлюб, укладений між нею та [PERSON] 27 червня 2009 року та відновити її дошлюбне прізвище. Позивач в судове засідання не зявилась, через канцелярію суду надала заяву про розгляд справи за її відсутності. Додатково зазначила, що позов підтримує в повному обсязі, просить його задовольнити. Відповідач в судове засідання не зявився, через канцелярію суду надав заяву про розгляд справи за його відсутності. Додатково зазначив, що проти розлучення не заперечує. Оскільки всі особи, що беруть участь у справі в судове засідання не зявились, відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, який зареєстрований 27 червня 2009 року, про що було зроблено актовий запис № 823 (а.с. 4). Від шлюбу сторони спільних дітей не мають.. Суд, приймаючи до уваги обставини справи, письмові пояснення сторін, які визнаються судом достовірними, дійшов висновку, що шлюб на підставі ст. 112 Сімейного кодексу України належить розірвати, оскільки перебування сторін у шлюбі носить формальний характер, примирення між подружжям неможливо і збереження шлюбу буде суперечити їх інтересам, що підтверджено дослідженими судом доказами. Також суд приходить до висновку, що задоволенню у відповідності до ст. 113 СК України підлягає позовна вимога щодо відновлення після розірвання шлюбу дошлюбного прізвища позивачки Юденко. Позивачем понесені і документально підтвердженні судові витрати в сумі 243,60 грн. судового збору, які згідно ст. 88 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-30 00:00:00

20 серпня 2015 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, мотивуючи свої вимоги тим, що з відповідачем зареєстрували шлюб 29 липня 2011 року, про що було зроблено актовий запис № 1064. Від шлюбу сторони мають спільну неповнолітню дитину доньку Маргариту, [INFO]. Вказує, що спільне життя з відповідачем не склалося. Шлюбні відносини припинили своє існування, спільне господарство не ведеться. Сторони мають протилежні погляди на шлюб та сімю. За таких обставин вважає збереження шлюбу неможливим. Звертаючись до суду позивач просить розірвати шлюб, укладений між нею та [PERSON] 29 липня 2011 року та відновити її дошлюбне прізвище. Позивач в судове засідання не зявилась, через канцелярію суду надала заяву про розгляд справи за її відсутності. Додатково зазначила, що позов підтримує в повному обсязі, просить його задовольнити. Відповідач в судове засідання не зявився, через канцелярію суду надав заяву про розгляд справи за його відсутності. Додатково зазначив, що проти розлучення не заперечує. Оскільки всі особи, що беруть участь у справі в судове засідання не зявились, відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, який зареєстрований 29 липня 2011 року, про що було зроблено актовий запис № 1064 (а.с. 5). Від шлюбу сторони мають спільну неповнолітню дитину доньку Маргариту, [INFO] (а.с. 8). Суд, приймаючи до уваги обставини справи, письмові пояснення сторін, які визнаються судом достовірними, дійшов висновку, що шлюб на підставі ст. 112 Сімейного кодексу України належить розірвати, оскільки перебування сторін у шлюбі носить формальний характер, примирення між подружжям неможливо і збереження шлюбу буде суперечити їх інтересам та інтересам дитини, що підтверджено дослідженими судом доказами. Також суд приходить до висновку, що задоволенню у відповідності до ст. 113 СК України підлягає позовна вимога щодо відновлення після розірвання шлюбу дошлюбного прізвища позивачки Даценко. Позивачем понесені і документально підтвердженні судові витрати в сумі 243,60 грн. судового збору, які згідно ст. 88 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-14 00:00:00

20 серпня 2015 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання доньки [PERSON], [INFO], так як відповідач добровільно матеріальної допомоги не надає, і просить стягнути з нього на її користь аліменти на дитину в розмірі по 500 грн. щомісячно, та на її утримання по 500 грн. щомісячно до досягнення дитиною трьохрічного віку. Позивач [PERSON] направила до суду заяву про розгляд справи без її участі, просить заявлені позовні вимоги задовольнити. Відповідач [PERSON]С позовні вимоги визнав частково, визнає позовні вимоги в частині стягнення аліментів на доньку, Вказує, що на даний час він не працює, тимчасові заробітки які він підшукує, дають йому дохід до 1000 грн., тому він не має можливості сплачувати аліменти на утримання дружини. Просить суд врахувати, що на даний час він проживає з іншою жінкою, яка вагітна. Судом встановлено, що сторони знаходяться в зареєстрованому шлюбі з 30 квітня 2014 року. Шлюб зареєстровано відділом ДРАЦС Теплицького РУЮ Вінницької області (а.с. 5). Від шлюбу мають доньку [PERSON], [INFO] (а.с. 4). З лютого 2015 року сторони проживають окремо. Дитина проживає з позивачкою, знаходиться на її утриманні, що підтверджується довідкою Тополівської сільської ради (а.с.6). Позивач на даний час знаходиться у відпустці по догляду за дитиною, до досягнення нею трьохрічного віку. Відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини та дружини не надає. Дані правовідносини регулюються ст.180 СК України, яка передбачає, що батьки зобов'язані утримувати своїх неповнолітніх дітей, ст. 182 ч.2 СК України, яка визначає мінімальний розмір аліментів на одну дитину, ст. 184 СК України, яка передбачає визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі, та ст.84 СК України яка передбачає, що дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка до досягнення дитиною трьохрічного віку. Відповідно до ч.4 ст. 84 СК України право на утримання дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати таку допомогу. Враховуючи викладене, суд вважає, що позов підлягає задоволенню частково, в частині стягнення аліментів на утримання дитини, і розмір аліментів необхідно визначити у сумі визначеній позивачем. Стосовно стягнути з відповідача аліментів на утримання дружини, яка знаходиться у відпустці по догляду за дитиною, не працює, до досягнення нею трьохрічного віку, то позивачем не надано суд доказів спроможності відповідача надавати їй таку допомогу. Судові витрати стягнути з відповідача згідно вимог ст. 88 ЦПК України.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-10 00:00:00

20 серпня 2015 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання сина [PERSON] [INFO], так як відповідач добровільно матеріальної допомоги не надає, і просить стягнути з нього на її користь аліменти на дитину в розмірі по 500 грн. щомісячно, та на її утримання по 500 грн. щомісячно до досягнення дитиною трьохрічного віку. Позивач [PERSON] підтримує свої позовні вимоги, вказує, що відповідач, проживаючи окремо від сімї, маючи непогані заробітки, матеріальної допомоги дитині та на її утримання не надає. Відповідач [PERSON] позовні вимоги визнав частково, пояснивши суду, що він за станом здоровя не може постійно працювати, працює тимчасово, погоджується виплачувати дитині аліменти в сумі 500 грн. щомісячно, буде можливість буде надавати більше. Що стосується надання коштів на утримання дружини, він принципово не буде надавати їй ніяких коштів. Судом встановлено, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбу з 03 березня 2014 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб (а.с. 5). В сімї народилась одна дитина - син [PERSON] [INFO]. Батьками якого сторони, що підтверджується свідоцтвом про його народження (а.с. 6). Дитина проживає з позивачкою, знаходиться на її утриманні, що підтверджується довідкою Маломочульської сільської ради (а.с.7). Позивач на даний час знаходиться у відпустці по догляду за дитиною, до досягнення нею трьохрічного віку. Відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини та дружини не надає. Дані правовідносини регулюються ст.180 СК України, яка передбачає, що батьки зобов'язані утримувати своїх неповнолітніх дітей, ст. 182 ч.2 СК України, яка визначає мінімальний розмір аліментів на одну дитину, ст. 184 СК України, яка передбачає визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі, та ст.84 СК України яка передбачає, що дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка до досягнення дитиною трьохрічного віку. Відповідно до ч.4 ст. 84 СК України право на утримання дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати таку допомогу. Враховуючи викладене, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, і розмір аліментів необхідно визначити у сумі визначеній позивачем, яка менше половини прожиткового мінімуму на дитину віком до 6 років, а також стягнути з відповідача аліменти на утримання дружини, яка не працює, та знаходиться у відпустці по догляду за дитиною, до досягнення нею трьохрічного віку, так як доказів, які підтверджують не спроможність відповідача утримувати дружину суду не надано. Судові витрати стягнути з відповідача згідно вимог ст. 88 ЦПК України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-21 00:00:00

20 серпня 2015 року [PERSON] звернулася до Очаківського міськрайонного суду Миколаївської області із позовом про стягнення аліментів з [PERSON] на утримання їх дитини. Свої вимоги обґрунтовує тим, що вона та відповідач є батьками малолітньої [PERSON], [INFO]. Відповідач припинив надавати матеріальну допомогу на утримання дитини. Добровільної угоди про сплату аліментів між ними не досягнуто. Просить стягнути з [PERSON] аліменти на її користь у розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку відповідача на утримання дітей. Позивачка в судове засідання не з'явилася, надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності. Крім цього, зазначила, що повністю підтримує позовні вимоги та не заперечує проти ухвалення заочного рішення. Відповідач в судове засідання не з'явився, про причини неявки суд не повідомив, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Зі згоди позивачки та в силу ч. 1 ст. 224 ЦПК України у суду є підстави для проведення заочного розгляду справи. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного. [PERSON] та [PERSON] є батьками малолітньої [PERSON], [INFO], яка проживає з позивачкою. Відповідач припинив надавати матеріальну допомогу на утримання дітей. Зазначені обставини підтверджуються дослідженими у судовому засіданні письмовими доказами, а саме копією свідоцтва про народження дитини серії І-ФП № 124233 та довідкою Дмитрівської сільської ради Очаківського району Миколаївської області від 19 серпня 2015 року № 645 про склад сімї позивачки. Згідно ст.ст. 180, 182, 183 Сімейного кодексу України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. При визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів на одну дитину за жодних обставин не може бути меншим 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, встановленого законодавством України. Відповідно до ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. На підставі викладеного, суд вважає позов [PERSON] про стягнення аліментів таким, що підлягає задоволенню. Відповідно до ч. 3 ст. 88 ЦПК України, підлягає стягненню з відповідача в дохід держави судовий збір у розмірі 487 грн. 20 коп., від сплати якого при зверненні до суду із цим позовом позивачка була звільнена.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-26 00:00:00

20 серпня 2015 року [PERSON] звернулася до суду з вказаним позовом, в якому зазначила, що [INFO] року в с. Млини Лохвицького району Полтавської області помер її дід [PERSON], після смерті якого вона є спадкоємицею за заповітом від 27.07.2012 року, посвідченим секретарем виконавчого комітету Гирявоісковецької сільської ради Лохвицького району Полтавської області, зареєстрованого в реєстрі №83. До складу спадщини [PERSON] входить земельна ділянка (пай) площею 2,61 в умовних кадастрових гектарах, яка розташована на території Заставківської сільської ради Красилівського району Хмельницької області та майновий пай реорганізованого КСП «Світанок» с.Заставки Красилівського району Хмельницької області. Крім неї, спадкоємицею є також дочка спадкодавця [PERSON], яка від прийняття спадщини батька відмовилась на її користь. У визначений законом строк вона не встигла оформити та подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини, у зв'язку з чим, державний нотаріус другої Лохвицької державної нотаріальної контори, посилаючись на те, що вона пропустила шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини, відмовила їй у задоволені заяви про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті діда. Передбачений ст.1270 ЦК України строк для прийняття спадщини у шість місяців вона пропустила з поважної причини, оскільки 10.07.2015 року сильно травмувала ногу і по 29.07.2015 року перебувала на амбулаторному лікуванні, що підтверджується довідкою головного лікаря Красилівського районного центру первинної медико-санітарної допомоги за вих. №784 від 18.08.2015 року. Таким чином, внаслідок описаних обставин вона не змогла реалізувати своїх намірів та планів щодо оформлення та подання нотаріусу заяви про прийняття спадщини до закінчення встановленого законом строку на подання такої заяви, а тому просить визначити їй додатковий строк протягом двох місяців з часу набрання рішенням суду законної сили, необхідний для подання заяви про прийняття спадщини після смерті [PERSON]. У судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги, просив їх задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не прибула, надіслала заяву про те, що позовні вимоги визнає і просить справу розглядати у її відсутності. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд, за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову, якщо таке визнання не суперечить закону і не порушує права свободи чи інтереси інших осіб. Обставин, які свідчать про те, що визнання відповідачем пред'явленого позову суперечить закону, порушує права, свободи, чи інтереси інших осіб, судом не встановлено.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-12 00:00:00

20 серпня 2015 року [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою про стягнення аліментів з [PERSON] на утримання їхнього неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], у розмірі 1/4 частки з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, посилаючись на те, що з відповідачем перебувала у зареєстрованому шлюбі до його розірвання 19.03.2015 року. Від шлюбу мають малолітнього сина [PERSON], на утримання якого відповідач не надає матеріальної допомоги. Позивачка до суду не прибула, проте надала заяву про розгляд справи без її участі, наполягає на задоволенні позову. У разі неявки відповідача, просить ухвалити заочне рішення. Відповідач у судове засідання не зявився, хоча судом був належним чином повідомлений про дату, час та місце судового розгляду, заперечень проти позову судові не надав, тому, зі згоди позивачки, суд розглядає справу заочно без участі відповідача на підставі наявних доказів, що не суперечить положенням ст. 224 ЦПК України, а на підставі ст. 197 ЦПК України - без фіксації процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Суд, вивчивши позовну заяву, дослідивши та проаналізувавши письмові матеріали справи, встановив такі обставини та відповідні до них правовідносини: зокрема, встановлено, що відповідач [PERSON] та позивачка [PERSON] з 23.08.2003 року перебували у зареєстрованому шлюбі до його розірвання за рішенням суду 19.03.2015 року (а.с.4). Від спільного подружнього життя мають сина [PERSON], [INFO], що вбачається з свідоцтва про його народження (а.с.5), який мешкає з позивачкою. На даний час дитина знаходиться на утриманні матері [PERSON], оскільки відповідач мешкає за іншою адресою, вихованням дитини не займається та матеріальної допомоги не надає. Відповідно до статті 180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Все зазначене вище дає підстави суду задовольнити позов.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-12 00:00:00

20 серпня 2015 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на сина [PERSON], [INFO], та сина [PERSON], [INFO], в розмірі 1/3 частини із всіх видів його прибутку щомісячно. На обґрунтування своїх вимог позивачка зазначила, що відповідач добровільно матеріальної допомоги не надає. Позивачкою подано до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує, проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідач, який у встановленому порядку оповіщений про час і місце судового засідання, до суду не зявився. У відповідності до ст.224 ч.1 ЦПК України, суд вважає можливим розглянути справу на підставі наявних в ній даних та доказів в порядку заочного розгляду. Судом обєктивно встановлено, що у період шлюбу у [PERSON] та [PERSON] народилося двоє дітей: син [PERSON], [INFO], та син [PERSON], [INFO]. Діти проживають із позивачкою та знаходяться на її утриманні. Ці обставини підтверджуються: паспортними даними позивачки, свідоцтвом про шлюб сторін, свідоцтвом про народження [PERSON], [PERSON] Відповідно до ст.180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч.3 ст.181 цього Кодексу за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що [PERSON] не надає належної матеріальної допомоги [PERSON] на утримання дітей, а тому на підставі ст.ст.180-183 СК України з нього підлягають стягненню аліменти на користь позивачки в розмірі 1/3 частини із всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не меншому, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. При визначенні цього розміру суд враховує матеріальне становище дітей і платника аліментів, який інших утриманців не має. Оскільки при подачі даного позову позивачка звільнялась від сплати судового збору на підставі п.3 ч.1 ст.5 ЗУ «Про судовий збір», тому судовий збір підлягає стягненню з відповідача на користь держави. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~

Outcome: approved