Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-25 00:00:00

21 березня 2016 року позивач ПАТ «ПроКредит Банк» звернулося до суду з позовною заявою до [PERSON], [PERSON] про стягнення кредитної заборгованості та з урахуванням заяви про зменшення позовних вимог просить суд стягнути на свою користь з позичальника ФОП [PERSON] та з поручителів [PERSON] та [PERSON], як солідарних боржників із ФОП [PERSON], заборгованість за договором про надання траншу № 601.44489/FW601.596 від 06 серпня 2014 року у розмірі 539\~192 грн. 22 коп. та стягнути з відповідачів на користь позивача судовий збір у розмірі 8\~087 грн. 88 коп., повернути судовий збір у розмірі 14\~328 грн. 12 коп. Позовна заява мотивована тим, що між позивачем та ФОП [PERSON] було укладено договір про надання траншу № 601.44489/FW601.596 від 06 серпня 2014 року, згідно якого ФОП [PERSON] було надано кредит на наступних умовах: сума кредиту 1\~020\~000 UAH, процентна ставка 20 % річних, строк 7 місяців. У ФОП [PERSON] утворився та існує перед позивачем борг за кредитним договором № 601.44489/FW601.596 від 06 серпня 2014 року у розмірі 539\~192 грн. 22 коп., який складається з капітал 441\~710 грн. 84 коп., проценти 14\~596 грн. 95 коп., проценти за неправомірне користування кредитом 5\~928 грн. 41 коп., пеня 76\~956 грн. 02 коп. В забезпечення виконання зобовязань ФОП [PERSON] за кредитним договором № 601.44489/FW601.596 від 06 серпня 2014 року із АТ «ПроКредит Банк» було укладено наступні договори поруки: -Договір поруки № 260811-ДП1 від 21 вересня 2012 року поручитель [PERSON]; -Договір поруки № 270308-ДП1 від 21 вересня 2012 року поручитель [PERSON] ФОП [PERSON] порушив умови кредитного договору та вимоги законодавства, не забезпечив своєчасне погашення кредиту та відсотків, внаслідок чого у нього утворилась кредитна заборгованість. Станом на сьогоднішній день заборгованість не погашена. У звязку з виникненням заборгованості у ФОП [PERSON], позивач звернувся до поручителів з вимогою про виконання зобовязань ФОП [PERSON] відповідно до умов договорів поруки. Зокрема, поручителям були направлені вимоги. Вимоги АТ «ПроКредит Банк» не були виконані і погашення на підставі договорів поруки не відбулося. З огляду на зазначене вище позивач звернувся до суду з даною позовною заявою. Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 31 травня 2016 року провадження у справі в частині вимог ПАТ «ПроКредит Банк» до фізичної особи-підприємця [PERSON] про стягнення кредитної заборгованості, закрито (а.с. 142-143). Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 23 червня 2016 року, ФОП [PERSON] залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору (а.с. 168). Представник позивача ПАТ «ПроКредит Банк» до судового засідання не зявився, про час, дату та місце розгляду справи повідомлявся судом у встановленому законом порядку. На адресу суду від представника АТ «ПроКредит Банк» [PERSON] надійшла заява, у якій просить суд розгляд справи проводити за відсутності представника банку та зазначила, що проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] до судового засідання не зявились, про час, дату та місце розгляду справи повідомлялись судом у встановленому законом порядку. про причини неявки суд не повідомили. ФОП [PERSON] у судове засідання не зявився, про час, дату та місце розгляду справи повідомлявся судом у встановленому законом порядку. про причини неявки суд не повідомив. Відповідно до ч. 1 ст. 224 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Разом з тим, відповідно до ч. 4 ст. 169 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Таким чином, з урахуванням приписів ст.ст. 169, 224 ЦПК України суд прийшов до висновку про розгляд справи у відсутність відповідача в порядку заочного провадження, оскільки в справі достатньо матеріалів про права та взаємовідносини сторін і позивач не заперечив проти такого порядку розгляду справи. Відповідно до ст. 197 ЦПК України, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося, оскільки сторони не зявилися у судове засідання. Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази у їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що 10 вересня 2012 року між ФОП [PERSON] (позичальник) та ПАТ «ПроКредит Банк» (кредитор) було укладено Рамкову угоду № FW601.596, відповідно до умов якої кредитор на підставі угоди зобовязується здійснювати кредитування позичальника у межах лімітів умов кредитування у порядку і на умовах, визначених угодою та кредитними договорами, а позичальник зобовязується належно виконати усі умови, необхідні для отримання кредитів, своєчасно і належно здійснювати погашення грошових зобовязань, а також належно виконувати усі інші зобовязання, передбачені угодою та кредитними договорами. На підставі угоди встановлюються наступні ліміти умов кредитування позичальника: ліміт суми кредитування еквівалент 3\~000\~000 грн. 00 коп., ліміт строку кредитування 120 місяців, максимальний розмір процентів 40 % річних (а.с. 25-27). 06 серпня 2014 року між ФОП [PERSON] (позичальник) та ПАТ «ПроКредит Банк» (кредитор) було укладено договір про надання траншу № 601.44489/FW601.596, з умов якого вбачається, що кредитор на підставі та умовах Рамкової угоди № FW601.596 від 10 вересня 2012 року, а також цього договору зобовязується надати позичальнику кредит, а позичальник зобовязується належно виконати усі умови, необхідні для його отримання, належно здійснювати погашення грошових зобовязань та виконання усіх інших зобовязань, передбачених рамковою угодою та цим договором. Умови, на яких видається кредит: розмір кредиту 1020000,00 грн., строк користування 7 місяців, від дати видачі кредиту включно, проценти тип процентної ставки фіксована, розмір процентів 20.00 % річних, виходячи з 360 календарних днів у році (а.с. 35). ФОП [PERSON] (позичальник) та ПАТ «ПроКредит Банк» (кредитор) 06 березня 2015 року уклали Договір № 1 про внесення змін до Договору траншу, у відповідності до якого сторони вирішили внести наступні зміни до договору про надання траншу № 601.44489/FW601.596 від 06 серпня 2014 року: строк користування 27 календарних місяців, погашень 26, від дати видачі кредиту включно, проценти 26 % річних, виходячи з 360 календарних днів у році (а.с. 38). У відповідності до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст. 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або за законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором. Зі змісту позовних вимог вбачається, що позивач просить стягнути на свою користь з позичальника ФОП [PERSON] заборгованість за договором про надання траншу № 601.44489/FW601.596 від 06 серпня 2014 року у розмірі 539\~192 грн. 22 коп. Однак, у задоволенні цієї частини вимог позовної заяви слід відмовити, оскільки, як зазначалось вище, ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 31 травня 2016 року провадження у справі в частині вимог ПАТ «ПроКредит Банк» до фізичної особи-підприємця [PERSON] про стягнення кредитної заборгованості, було закрито. В забезпечення виконання зобовязань ФОП [PERSON] між [PERSON], [PERSON] (поручителі) та ПАТ «ПроКредит Банк» було укладено наступні Договори поруки: -Договір поруки № 260811-ДП1 від 21 вересня 2012 року поручитель [PERSON] (а.с. 40-41); -Договір поруки № 270308-ДП1 від 21 вересня 2012 року поручитель [PERSON] (а.с. 42-43). Згідно умов зазначених вище Договорів поруки вбачається, що на підставі Договорів поруки поручителі поручаються перед кредитором за виконання усіх зобовязань позичальника (ФОП [PERSON]А.) у їх повному обсязі як солідарні із позичальником боржники. Розмір зобовязань позичальника визначається відповідно до кредитних договорів. При цьому розмір зобовязань, які виникають з Рамкової угоди і укладених на її підставі кредитних договорів, визначається з врахуванням усіх існуючих та майбутніх кредитів, виданих в межах лімітів умов кредитування, що на момент укладення договору становлять: ліміт суми кредитування еквівалент 3\~000\~000,00 грн., ліміт строку кредитування до 10 вересня 2022 року, максимальний розмір процентів 40 % річних (а.с. 40-43). Відповідно до п.п. 3.2. п. 3 Договорів поруки № 260811-ДП1 та № 270308-ДП1 від 21 вересня 2012 року, поручитель зобовязаний належно повністю виконати зобовязання позичальника у випадку та з моменту виникнення заборгованості позичальника у звязку із порушенням умов кредитних договорів чи неможливістю виконання ним його зобовязань (смерть, тривала відсутність, хвороба, ліквідація, банкрутство тощо). Кредитор може вимагати від поручителя дострокового виконання усіх зобовязань позичальника за наявності підстав для дострокового виконання, які встановлені умовами кредитних договорів. У звязку з невиконанням умов кредитного договору ФОП [PERSON] та виникненням у нього заборгованості, позивач звернувся до поручителів з вимогами про виконання зобовязань за договорами поруки (а.с. 48, 58). Дані вимоги були залишені без задоволення. Що стосується солідарного стягнення заборгованості з позичальника та поручителів варто зазначити наступне. Статтею 554 ЦК України встановлено, що в разі порушення боржником зобовязання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Особи, які спільно дали поруку, відповідають перед кредитором солідарно, якщо інше не встановлено договором поруки. За змістом договорів поруки, укладених 21 вересня 2012 року позивачем та [PERSON], а також позивачем та [PERSON], поручителі та боржник відповідають перед банком як солідарні боржники. При цьому умовами зазначених договорів поруки не передбачено солідарної відповідальності поручителів між собою. Норми закону, якими регулюються правовідносини поруки, не містять положень щодо солідарної відповідальності поручителів за різними договорами, якщо договорами поруки не передбачено іншого. Таким чином, кожен з поручителів окремо поручився відповідати перед кредитором разом з позичальником як солідарний боржник. Також умовами договорів поруки передбачено право кредитора предявити свої вимоги безпосередньо поручителю. Ураховуючи викладене, а також те, що ні нормами закону, ні умовами договорів поруки не встановлено солідарної відповідальності поручителів, підстави для солідарного стягнення з поручителів кредитної заборгованості згідно з вимогами частини третьої статті 554 ЦК України відсутні. Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом України у постанові від 24.06.2015р. при розгляді справи №6-255цс15. З огляду на вищевикладене, з поручителів [PERSON] та [PERSON], як солідарних боржників із ФОП [PERSON], на користь ПАТ «ПроКредит Банк» слід стягнути заборгованість за договором про надання траншу № 601.44489/FW601.596 від 06 серпня 2014 року у розмірі 539\~192 грн. 22 коп. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. У заяві про зменшення позовних вимог позивач просить суд стягнути на свою користь з відповідачів судовий збір у розмірі 8\~087 грн. 88 коп. та повернути позивачу судовий збір у розмірі 14\~328 грн. 12 коп., оскільки ПАТ «ПроКредит Банк» було зменшено вимоги з 1\~494\~399 грн. 62 коп. до 539\~192 грн. 22 коп. Згідно п. 1 ч. 1 ст. 7 Закону України «Про судовий збір», сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі зменшення розміру позовних вимог або внесення судового збору в більшому розмірі, ніж встановлено законом. Відповідно до п.п. 1 п. 1 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», ставка судового збору за подання до суду позовної заяви майнового характеру юридичною особою становить 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Враховуючи зазначене та те, що ціна позову становить 539\~192 грн. 22 коп., суд вважає за необхідне повернути позивачу судовий збір у розмірі 14\~328 грн. 12 коп., у звязку зі зменшенням позовних вимог та стягнути з відповідачів на користь позивача судовий збір у розмірі 8\~087 грн. 88 коп. На підставі викладеного,

Outcome: partial