Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-08 00:00:00

1. Позивач звернувся до суду із позовом про стягнення боргу за договором позики грошових коштів, мотивуючи тим, що 25.05.2011 року позивач надала відповідачу у борг грошові кошти в сумі 35000,00 доларів США, що за курсом НБУ станом на 26.03.2014 року становить 370153,00 грн., строком до 25.05.2012 року, на підтвердження чого відповідач написав відповідну розписку. У встановлений строк відповідач суму позики не повернув. У зв'язку з наведеним просила позов задовольнити, стягнути з відповідача борг за договором позики в сумі 390536,77грн., що складається з: 370153,00грн. - сума позики та 20383,77грн. - три відсотки річних за порушення грошового зобов'язання, а також понесені судові витрати в сумі 3654,00грн. 2. Представник позивача за довіреністю [PERSON] в судовому засіданні збільшив позовні вимоги та просив стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за договором позики у розмірі 603947,21грн., з якої 486148,09грн. - сума позики, 33127,12грн. - три відсотки річних та 84636,00грн. - проценти за користування позикою, які підтримав в повному обсязі, просив їх задовольнити. 2.1. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги не визнав в повному обсязі, просив суд відмовити у задоволенні позову, пояснивши, що грошові кошти він як фізична особа не отримував, розписка була ним підписала на прохання [PERSON] з метою витрачання коштів на поповнення ліквідної маси ТОВ «Люкс-Меблі В», співзасновниками якого вони з ним були. В подальшому надав пояснення, якими зазначив, що гроші були отримані [PERSON] від [PERSON] у сумі 25000,00 доларів США під 40% річних з метою приховання джерела отримання коштів від податкових органів, а розписка була формально ним написана на позивача. В подальшому надав пояснення, згідно яких зазначив, що в кінці листопада 2011р. він передав грошові кошти у розмірі 35,000 доларів США [PERSON] для повернення справжньому позичальнику [PERSON], після чого [PERSON] повернув оригінал розписки, проте 21.02.2012 року [PERSON] вчинив крадіжку його документів, в тому числі оригінал розписки. 3. Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення сторін по справі, свідків [PERSON], [PERSON], [PERSON], суд встановив наступні факти та відповідні їхм правовідносини: - 25.05.2011 року відповідач по справі взяв у позивача в борг грошові кошти в сумі 35000,00 доларів США, про що власноручно написав розписку, якою зобов'язався повернути позивачу кошти до 25.05.2012р.; - як у встановлений строк, так і на час розгляду справи в суді кошти не повернуті позивачу; на неодноразові попередження позивача про погашення заборгованості відповідач не відреагував; - курс долара США за офіційним курсом НБУ становить 1389,0974 за 100 доларів США, що підтверджується газетою «Урядовий кур'єр», видання №156 від 28.08.2014р.; - основний борг за договором позики станом на 28.08.2014 року складає 35000,00 доларів США, що в еквіваленті станом на 28.08.2014 року за курсом Національного банку України складає 486184,09 грн.; - за несвоєчасне виконання зобов'язання за договором позики, розмір трьох процентів річних за період з 26.05.2012р. по 01.09.2014р. становить 33127,12грн., що розраховується наступним чином, сума боргу за договором позики, що становить 486184,09грн. : 100% х (3% : 365 днів) х 829 днів, що становить кількість днів прострочення зобов'язання за договором позики; - за несвоєчасне повернення суми позики боржник зобов'язаний сплатити проценти за користування позикою, однак оскільки їх розмір не був встановлений розпискою, він визначається на рівні облікової ставки НБУ та загальний розмір яких становить 84636,00грн., що розраховується наступним чином - (486184,09 грн. (сума боргу за договором позики) х ставку НБУ х прострочені дні виконання зобов'язання : 365 днів : 100%), а саме з 26.05.2012р. по 09.06.2013р. - 379 днів, ставка 7,5% Постанова НБУ від 21.03.2012р. №102, що становить 37862,42грн.; з 10.06.2013р. по 12.08.2013р. - 64 дні, ставка 7,0% Постанова НБУ від 06.06.2013р. №209, що становить 5967,41грн.; з 13.08.2013р. по 14.04.2014р. - 245 днів, ставка 6,5% Постанова НБУ від 09.08.2013р. №315, що становить 21212,28грн.; з 15.04.2014р. по 16.07.2014р. - 93 дні, ставка 9,5% Постанова НБУ від 14.04.2014р. №212, що становить 11768,32грн.; з 17.07.2014р. по 01.09.2014р. - 47 днів, ставка 12,5% Постанова НБУ від 15.07.2014р. №417, що становить 7825,57грн.; загальна сума боргу враховуючи три проценти річних від простроченої суми та проценти за користування позикою становить 603947,21 грн.; - судові витрати, а саме - судовий збір в сумі 3654,00 грн. сплачені позивачем. 4. Відповідно ст.526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Відповідно ст.527 ЦК України, боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор - прийняти виконання особисто. Відповідно ст.530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно ст.99 Конституції України, грошовою одиницею України є гривня. Відповідно ст.ст.192, 533 ЦК України, грошове зобов'язання має бути виконане у гривнях. Якщо у зобов'язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу. Відповідно ст.1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Відповідно ст.1047 ЦК України, на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Відповідно до ч.1 ст.1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Відповідно ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно ст.1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 ЦК України, тобто з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідно до ч.2 ст.625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідно ст.88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. 5. Враховуючи вищевикладене, суд на основі повного і всебічного з'ясування обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Так, судом встановлено факт передачі позивачем відповідачу грошових коштів у борг, на підставі чого 25.05.2011р. між сторонами було укладено договір позики та невиконання відповідачем грошових зобов'язань за даним договором у встановлений строк, у зв'язку з чим позикодавець має право вимагати від позичальника повернення позики, а позичальник повинен повернути позикодавцю предмет позики у строк та в порядку, встановленим договором. Таким чином, законом передбачено право позикодавця на одержання від позичальника суми позики та винагороди (процентів за користування позикою) у разі, якщо інше не встановлено договором або законом. Винагорода для позикодавця встановлюється у формі процентів від суми, що надається у позику, розмір яких визначається сторонами в договорі позики, або якщо такий розмір процентів не встановлений, він визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. Отже, суд вважає доцільним задовольнити позовні вимоги та стягнути з відповідача на користь позивача борг за договором позики в розмірі 603947,21грн., що складається з: 486184,09грн. - сума боргу за договором позики, 33127,12грн. - три проценти річних, 84636,00грн. - проценти за користування позикою, розмір яких визначений на рівні облікової ставки Національного банку України. Тобто, сума позики надавалась в грошовій одиниці - доларах США, проте незалежно від валюти боргу, засобом погашення грошового зобов'язання і фактичного його виконання є національна валюта України - гривня, що відповідає нормам діючого законодавства. 6.

Outcome: approved