Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-25 00:00:00

21 жовтня 2016 року позивач звернулась до суду із позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позовних вимог зазначила, що 09 січня 2001 року між нею та відповідачем Жовтневим відділом реєстрації актів цивільного стану Луганського міського управління юстиції був зареєстрований шлюб, про що зроблено актовий запис №18. Від шлюбу вони мають неповнолітню дитину - [PERSON], [INFO], яка постійно проживає разом з нею. Сумісне життя з відповідачем не склалось через різні характери, різні погляди на життя, що з часом призвело до того, що вони втратили почуття взаєморозуміння та стали чужими один для одного. Фактично шлюбні відносини між ними припинені більше ніж як 2 роки, разом вони не проживають, спільне господарство не ведуть. Подальше збереження шлюбу суперечить її інтересам, оскільки вона бажає створити нову сім'ю. Сторони в судове засідання не з'явились. Позивач у позовній заяві просила справу слухати за її відсутності. Відповідач в судове засідання не з'явився, про розгляд справи повідомлявся шляхом розміщення оголошень про виклик на офіційному веб-сайті Троїцького районного суду Луганської області (на 25.11.2016 року, на 02.12.2016 року, на 19.12.2016 року). Причину неявки суду відповідач не повідомив. Дослідивши та проаналізувавши докази по справі, суд встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. Згідно зі ст.105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Відповідно до ст.110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Судом встановлено, що 09 січня 2001 року між позивачем та відповідачем Відділом реєстрації актів громадянського стану Жовтневого рай управління юстиції м.Луганськ було зареєстровано шлюб, про що зроблено відповідний актовий запис № 18, відповідно до Свідоцтва про одруження серії [NUMBER] від 09.01.2001 року (а.с.4). Згідно копії Свідоцтва про народження Серії [NUMBER] від 15.05.2001 року від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину - [PERSON], [INFO] (а.с.5). Спір щодо визначення місця проживання дитини відсутній. Причиною припинення шлюбно-сімейних відносин є те, що у позивача та відповідача різні характери, різні погляди на життя. Вони втратили почуття взаєморозуміння. Спільне господарство між ними не ведеться, разом вони не проживають з 2014 року. Подальше збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, так як вона має намір створити нову сім'ю. Відповідно до ст.109 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей. Згідно зі ст..112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Суд, з'ясувавши причини розірвання шлюбу, фактичні взаємовідносини подружжя вважає, що збереження шлюбу в подальшому суперечить інтересам сторін, а тому шлюб має бути розірваний. Спір щодо спільного майна подружжя в рамках цієї справи заявлений не був. Відповідно до ст.114 СК України, у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат суд виходить з наступного. Відповідно до статті 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. При подачі позовної заяви до суду позивачем був сплачений судовий збір у сумі 551 гривня 20 копійок, що підтверджується квитанцією №13 від 18.10.2016 року, однак позивач у позовній заяві просила покласти судові витрати на неї. На підставі ст.104,105, 110, 112, 114 ,115 СК України,

Outcome: approved