Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-16 00:00:00

21 листопада 2018 р. позивач звернувся до суду з позовом про визнання права власності на частину квартири. Позовні вимоги мотивовані тим, що з 30 грудня 1964 р. позивач перебував у зареєстрованому шлюбі з [PERSON] Під час шлюби подружжя набуло кооперативну квартиру за адресою: [ADDRESS]. Членом Житлово-будівельного кооперативу № 6 заводу «Радіоприлад», де знаходилась квартира, була дружина, яка [INFO] померла. Оскільки вказана квартира набута подружжя під час шлюбу, позивач просив суд визнати за ним право власності на 1/2 частину квартири. Ухвалою суду від 22 листопада 2018 р. відкрито провадження у цивільній справі, визначено розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження, сторонам встановлено строки для подачі заяв по суті позову, призначено перше судове засідання. У встановлений строк відповідачі відзив на позов, а третя особа - пояснення на позов, не подали. 27 грудня 2018 р. позивач подав до суду заяву про збільшення позовних вимог. З урахуванням цієї заяви позивач просить суд визнати за ним право власності на вказану квартиру в порядку спадкування за законом після смерті дружини. Ухвалою суду від 27 грудня 2018 р. визначено розгляд справи проводити в порядку загального позовного провадження, сторонам встановлено строки для подачі заяв по суті позову, призначено підготовче засідання. У встановлений строк відповідачі відзив на позов, а третя особа - пояснення на позов, не подали, в зв'язку з чим відповідно до ч. 8 ст. 178 ЦПК України суд вирішує справу за наявними матеріалами. Ухвалою суду від 9 січня 2019 р. підготовче провадження у справі завершено, призначено судовий розгляд справи. Позивач та представник позивача в судове засідання не з'явились, надавши заяву про розгляд справи за їх відсутності, наполягаючи на задоволенні позову. Відповідачі в судове засідання не з'явились, надавши заяви про розгляд справи за їх відсутності та визнання позовних вимог у повному обсязі. Позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно копії свідоцтва про одруження [PERSON] та [PERSON] перебували в зареєстрованому шлюбі з 30 грудня 1964 р. (а.с. 10) Відповідно до копії ордеру № 41, виданого 20 вересня 1967 р. Міським житловим управління виконкому Запорізької міської ради, [PERSON] на склад сім'ї: чоловік [PERSON], дочка [PERSON], надано квартиру в ЖБК № 6 заводу «Радіоприлад» за адресою: [ADDRESS]. (а.с. 12) Згідно довідки Об'єднання співвласників багатоквартирного будинку «Радіоприлад-6», в який реорганізовано ЖБК № 6 заводу «Радіоприлад», членом вказаного кооперативу є [PERSON], пайовий внесок за квартиру [ADDRESS] повністю сплачено станом на 1 січня 1983 р. (а.с. 14) Копією свідоцтва про смерть, виданого 6 лютого 2018 р. Комунарським районним у місті Запоріжжі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області, [PERSON] померла [INFO] (а.с. 11) Згідно зі ст. 384 ЦК України член житлово-будівельного (житлового) кооперативу має право володіння і користування, а за згодою кооперативу - і розпоряджання квартирою, яку він займає в будинку кооперативу, якщо він не викупив її. У разі викупу квартири член житлово-будівельного (житлового) кооперативу стає її власником. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] була членом ЖБК «Радіоприлад-6», користувалась квартирою [ADDRESS]; викупила вказану квартиру станом на 1 січня 1983 р., тому відповідно до ст. 384 ч.3 ЦК України була її власником. Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно зі ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті; у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] померла [INFO], заповіту не залишила, в зв'язку з чим спадщина здійснюється за законом. Згідно зі ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу. В судовому засіданні встановлено, що відповідно до ст. 1261 ЦК України спадкоємцями першої черги після смерті [PERSON] є її чоловік [PERSON], дочки [PERSON], [PERSON]. Відповідно до ст. 1268, 1269 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її; спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї; спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. В судовому засіданні встановлено, що чоловік спадкодавця [PERSON] постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, тому вважається таким, що прийняв спадщину. Відповідачі [PERSON], [PERSON] у спірній квартирі на час відкриття спадщини не мешкали, в нотаріальну контору із заявами про прийняття спадщини не звертались, тому вважаються такими, що відмовились від спадщини. Згідно зі ст. 1268 ч.5 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Таким чином, після смерті дружини [PERSON] її чоловік [PERSON] прийняв спадщину та став власником всієї спірної квартири, що є підставою для визнання за ним права власності на цю квартиру. Представник позивача подав до суду заву про повернення позивачеві 50% судового збору сплаченого при поданні позову. Заява підлягає задоволенню з таких підстав. При поданні позову позивач сплатив судовий збір в розмірі 3 050 грн. квитанцією №138 від 16 листопада 2018 р. - 1525 грн., квитанцією №7 від 27 грудня 2018 р. - 1525 грн. Відповідно до ч.1 ст. 142 ЦПК України у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті, суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Оскільки відповідачі до початку розгляду справи по суті повністю визнали позов, позивачеві необхідно повернути з державного бюджету 50% сплаченого судового збору в розмірі 1525 грн.

Outcome: approved