Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-18 00:00:00

19 травня 2015 року позивач товариство з обмеженою відповідальністю «Вердикт Фінанс» звернувся до Дружківського міського суду з позовною заявою до [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначив, що 14 травня 2007 року між акціонерним комерційним банком «ТАС Комерцбанк» правонаступником якого є публічне акціонерне товариство «Сведбанк» та [PERSON] укладено кредитний договір № 0401/0507/61-078. Відповідно до договору, акціонерний комерційний банк «ТАС-Комерцбанк» надав відповідачу [PERSON] кредит у сумі 51 143,00 грн., з терміном дії договору з 14 травня 2007 року по 14 травня 2015 року. У свою чергу, відповідач [PERSON] зобовязався повернути кредит, виплатити проценти за користування кредитом, сплатити неустойку та інші платежі, передбачені договором. В забезпечення виконання відповідачем [PERSON] зобовязань за кредитним договором, між акціонерним банком «ТАС-Комерцбанк», [PERSON] та [PERSON] укладено договір поруки № 0401/0507/61-078-Р-1 від 14 травня 2007 року. Відповідно до договору факторингу від 02 лютого 2012 року, публічне акціонерне товариство «Сведбанк» відступило товариству з обмеженою відповідальністю «Вердикт Фінанс» (далі-банк) свої права вимоги заборгованості за кредитними договорами до боржників. Позивач просить суд стягнути з відповідачів [PERSON], [PERSON] суму заборгованості за кредитним договором від 14 травня 2007 року станом на 12 травня 2015 року у розмірі 82 489,61грн. та судовий збір у розмірі 824,90 грн. У відкрите судове засідання представник позивача не зявився, надав заяву з клопотанням розглянути справу у його відсутність, наполягає на задоволенні позовних вимог, не заперечує проти винесення заочного рішення. У відкрите судове засідання відповідачі [PERSON], [PERSON] не зявились, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Судом установлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Судом, встановлено, що 02 лютого 2012 року між публічним акціонерним товариством «Сведбанк», яке в свою чергу виступає правонаступником акціонерного комерційного банку «ТАС-Комерцбанк» та товариством з обмеженою відповідальністю «Вердикт Фінанс» (клієнт) та товариством з обмеженою «Вердикт Фінанс» (фактор) укладено договір факторингу №11. Згідно з п.2.1договору факторингу клієнт відступає факторові свої права вимоги заборгованості по кредитним договорам від боржників, зазначених у реєстрі заборгованості боржників, право на вимогу якої належить клієнту на підставі документації, а фактор набуває права вимоги такої заборгованості від боржників та передає клієнту за плату грошові кошти в розпорядження у розмірі, що становлять ціну позову (а.с.24). Згідно з п.2.2.3 договору з моменту відступлення клієнтом факторові прав вимоги заборгованості від боржників, всі гарантії, надані боржниками щодо заборгованостей, стають дійсними для фактора та вважаються наданими фактору. Разом з правами вимоги фактору переходять всі повязані з ними права,зокрема, права грошової вимоги щодо нарахованих та несплачених боржникам процентів, комісій, штрафних санкцій та інших обовязкових платежів (а.с.24). Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов'язується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Судом встановлено, що 14 травня 2007 року акціонерний комерційний банк «ТАС-Комерцбанк» та [PERSON] уклали кредитний договір №0401/0507/61-078 (далі-договір). Відповідно до ст.526 ЦК України, сторони мають виконувати зобовязання належним чином, відповідно до умов договору та вимог Цивільного Кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутністю таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч. 1 ст. 628, ст. 629 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені між ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Договір є обов'язковим для виконання сторонами. Відповідно до п.1.1 договору банк зобовязується надати позичальнику грошові кошти (кредит) у розмірі 51143,00 грн., строком з 14 травня 2007 року по 13 травня 2012 року та на умовах, передбачених у цьому договорі, а позичальник зобовязується повернути кредит, сплатити проценти та комісії за користування кредитом та виконати свої зобовязання у повному обсязі у строки, передбачені цим договором (а.с.4). Кредитні кошти призначені для придбання нового автомобіля (а.с.4) Відповідно до п. 1.3 договору позичальник сплачує банку проценти за користуванні кредитом у розмірі 14% річних за весь строк фактичного користування кредитом (а.с.4). Пунктом 5.1.1 договору передбачено, що позичальник зобовязується забезпечити своєчасне повернення кредиту і сплату нарахованих процентів та комісії (а.с.6); Станом на 12 травня 2015 року заборгованість [PERSON] за кредитним договором від 14 травня 2007 року № 0401/0507/61-078 складає 82 489,61грн. Цей розрахунок заборгованості відповідає умовам кредитного договору 14 травня 2007 року та відповідачем не спростований. Відповідно до частини 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Тобто вимоги банку про повернення відповідачем кредиту, оскільки він прострочив строки виконання зобовязання, частини кредиту, що залишилася, та сплати процентів є такими, що ґрунтуються на законі. Відповідно до ч.1 ст. 553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обовязку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобовязання боржником. Частинами 1, 2 ст.554 ЦК України у разі порушення боржником зобовязання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. 14 травня 2007 року між акціонерним комерційним банком «ТАС-Комерцбанк» з одного боку, [PERSON] (поручитель) з другої сторони, та [PERSON] (позичальник) з третьої сторони уклали договір поруки (фізична особа за фізичну особу)№ 0401/0507/61-078-Р-1. Пунктом 1. договору поруки передбачено, що поручитель зобовязується перед банком відповідати за виконання зобовязань щодо повернення коштів, наданих банком позичальнику у вигляді кредиту згідно з кредитним договором №0404/0507/61-078-Р-1 від 14 травня 2007 року , у сумі 51 143,00 грн., строком до 13 травня 2012 року, з процентною ставкою 14% річних за їх використання (а.с.11). Пунктами 2;4 договору поруки передбачено, що поручитель несе солідарну відповідальність з позичальником перед банком за виконання позичальником умов основного зобовязання усім належним йому майном та грошовими коштами. У разі невиконання позичальником умов основного зобовязання в строк, поручитель погашає суму кредиту, нараховані проценти та штрафні санкції за несвоєчасне повернення позичальником коштів, наданих в межах основного зобовязання та процентів за користування кредитом за першою вимогою банком… (а.с.11). Відтак, суд, віднаходить обґрунтованими вимоги товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Фінанс» про стягнення заборгованості по відсоткам, пені та інфляційних витрат у вищевказаному розмірі, що підлягають задоволенню з відповідачів. Таким чином, позов товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Фінанс» до [PERSON], [PERSON] підлягає задоволенню шляхом стягнення з відповідачів суми заборгованості, пені, інфляційних витрат та процентів у загальному розмірі 82 489,61 грн. Відповідно до частини 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Суд дійшов висновку, що з відповідачів на користь позивача підлягає стягненню заборгованість у розмірі 82 489,61грн. З цих задоволених вимог підлягає сплаті судовий збір у розмірі 824,90 гривень, по 412,45 грн. з кожного.

Outcome: approved