Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-19 00:00:00

21.03.2017 року позивач [PERSON] звернулась до суду з позовними вимогами, якими просить визнати за нею, як спадкоємицею за заповітом право власності на земельну ділянку площею 0,1983 га, яка розташована за адресою: Одеська область, Ізмаїльський район, с. Стара Некрасівка, вул. Ізмаїльська, 26, передана для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), кадастровий номер земельної ділянки 5122086300:02:002:0201, мотивуючи тим, що вищевказане майно належить [PERSON]. 27.06.2016 року [PERSON] помер, після його смерті відкрилась спадщина на вищезазначене спадкове майно. 28.11.2007 року [PERSON] залишив заповіт, згідно умов якого заповів все своє майно [PERSON] При зверненні до нотаріуса для видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, зокрема на земельну ділянку, позивачу було відмовлено, у звязку із тим, що у Державному акті на право власності на земельну ділянку серії ЯА № 272193, виданому Старонекрасівською сільською радою Ізмаїльського району Одеської області 01.04.2005 року є підчистки. Представник позивача судове засідання не зявилась, надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала та просить їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не зявилась, надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги визнала та не заперечує проти їх задоволення. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] належить: - земельна ділянка площею 0,1983 га, яка розташована за адресою: Одеська область, Ізмаїльський район, с. Стара Некрасівка, вул. Ізмаїльська, 26, передана для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯА № 272193, кадастровий номер земельної ділянки 5122086300:02:002:0201. Згідно до ст. 1216 ЦК України спадкування є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Частиною 1 статті 1220 ЦК України встановлено, що спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Відповідно до свідоцтва про смерть серії І-ЖД № 457675 від 29.06.2016 року, виданого Ізмаїльським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області, [PERSON] помер 27.06.2016 року. Після смерті [PERSON] згідно ст.1220 ЦК України відкрилася спадщина на спадкове майно, до якої входить земельна ділянка площею 0,1983 га, яка розташована за адресою: Одеська область, Ізмаїльський район, с. Стара Некрасівка, вул. Ізмаїльська, 26, передана для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка). Статтею 1217 ЦК України визначено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно ст. 1233 ЦК заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Частиною 1 статті 1234 ЦК України визначено, що право на заповіт має фізична особа з повною цивільною дієздатністю. Відповідно до ч. 1 ст. 1235 ЦК України встановлено, що заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин. Відповідно до заповіту, посвідченого 28.11.2007 року секретарем Старонекрасівської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області, зареєстрованого в реєстрі за № 765, [PERSON] заповів все своє майно, де б воно не було та в чому б воно не складалося, і взагалі все те, що на день смерті належатиме йому та на що він за законом матиме право [PERSON]. Згідно до інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) № 47248954 від 28.03.2017 року, наданої Ізмаїльською державною нотаріальною конторою, заповіт [PERSON] від 28.11.2007 року, зареєстрований за № 765 не змінювався та не скасовувався. [PERSON] на час відкриття спадщини була непрацездатною за віком, у встановлений законом строк звернулась до нотаріуса з заявами, якими від одержання обовязкової частки у спадщині відмовляється та відмовляється від одержання свідоцтва про право власності на 1/2 частку у спільному майні подружжя. Відповідно до ч. 1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. В судовому засіданні було встановлено, що [PERSON] у встановлений законом строк звернулась до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини, що підтверджено відповідною заявою від 30.08.2016 року, тобто вважається такою, яка фактично прийняла спадщину. Письмовою відповіддю приватного нотаріуса Ізмаїльського районного нотаріального округу [PERSON] № 61/02-14 від 13.03.2017 року позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, у звязку із тим, що у Державному акті на право власності на земельну ділянку серії ЯА № 272193, виданому Старонекрасівською сільською радою Ізмаїльського району Одеської області 01.04.2005 року є підчистки. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, оскільки відповідач визнав позов і обставини визнані сторонами не підлягають доказуванню у відповідності до ст. 61 ч.1 ЦПК України. Судом не виявлено обставин, що суперечать закону або порушують права, свободи чи інтереси інших осіб. На підставі викладеного,

Outcome: approved