Jurisdiction: civil
Date: 2020-06-08 00:00:00

20 серпня 2019 року до суду надійшла заява [PERSON] . Заявник свою заяву аргументувала настуним: [INFO] помер її чоловік [PERSON] , [INFO] . Вона є спадкоємицею першої черги після смерті спадкодавця [PERSON] . На час смерті вона не була зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , разом зі спадкодавцем. Проживаючи з чоловіком, вона вважала, що прийняла спадщину. Проте постановою приватного нотаріуса Кременчуцького міського нотаріального округу Веселовським А.Г. їй відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом., оскільки не доведено факт проживання за однією адресою зі спадкодавцем однією сім`єю на час відкриття спадщини. Представник заявника [PERSON] у судовому засіданні заяву підтримав, просив задовольнити. Заінтересована особа приватний нотаріус Кременчуцького міського нотаріального округу Веселовський А.Г. на адресу суду направив заяву про слухання справи без його участі, проти задоволення заяви не заперечував. Представник заінтересованої особи Кременчуцької міської ради Полтавської області на адресу суду направив заяву про слухання справи без його участі, проти задоволення заяви не заперечував. Ухвалою судді від 23.08.2019 року відкрито провадження у справі, залучено до участі в якості зацікавленої особи приватного нотаріуса Кременчуцького міського нотаріального округу Веселовським А.Г., витребувано докази. Суд, вислухавши пояснення представника заявника, дослідивши матеріали справи та оцінивши надані суду докази, приходить до наступного. Судом встановлено, що [INFO] помер [PERSON] , [INFO] (свідоцтво про смерть серії [NUMBER] від 22.03.2018 року - а.с. 7). Після смерті [PERSON] залишилось спадкове майно. 23.05.2019 року [PERSON] звернулась до приватного нотаріуса Кременчуцького міського нотаріального округу Веселовським А.Г. із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом, як така, що проживала зі спадкодавцем за однією адресою. Відповідно до відповіді Автозаводської районної адміністрації виконавчого комітету Кременчуцької міської ради Полтавської області № 4946/01-32 від 29.05.2019 року (а.с. 59): - [PERSON] , [INFO] , значиться знятим з реєстрації місця проживання за адресою: [ADDRESS] з 13.04.2018 року, як такий, що помер [INFO] . За вказаною адресою він значився зареєстрованим з 01.08.2003 року; - [PERSON] , [INFO] , значиться зареєстрованою за вказаною адресою з 01.08.2003 року по 17.01.2006 року та з 13.03.2018 року. Постановою приватного нотаріуса Кременчуцького міського нотаріального округу Веселовським А.Г. № 1037/02-31 від 27.07.2019 року [PERSON] відмовлено у видачі у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом., оскільки не доведено факт проживання за однією адресою зі спадкодавцем однією сім`єю на час відкриття спадщини. За життя [PERSON] заповіту не залишив. [PERSON] проживали з [PERSON] у квартирі [ADDRESS] , з 1994 року, шлюб уклали 12.11.2014 року. Факт проживання заявника разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, підтверджується наступними письмовими доказами: ?довідкою ОСББ «МЖК-2» № 74 віл 12.08.2019 року(а.с. 11); ?свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] від 12.11.2014 року (а.с 6). Відповідно до ч. 1, 2 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту: 1) родинних відносин між фізичними особами; 2) перебування фізичної особи на утриманні; 3) каліцтва, якщо це потрібно для призначення пенсії або одержання допомоги по загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню; 4) реєстрації шлюбу, розірвання шлюбу, усиновлення; 5) проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу; 6) належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті; 7) народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження; 8) смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті; 9) смерті особи, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави вважати її загиблою від певного нещасного випадку внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру. У судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Відповідно до ч. 1 ст. 29 ЦК України місцем проживання фізичної особи є житло, в якому вона проживає постійно або тимчасово. Стаття 1216 ЦК України визначає, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Ч. 1, 2 ст. 1220 ЦК України визначають, що спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина третя статті 46 цього Кодексу). Ч. 1 ст. 1221 ЦК України визначено, що місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця. Відповідно до ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Відповідно до ч. 1 ст. 1233 вищевказаного Кодексу заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Відповідно до ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Малолітня, неповнолітня, недієздатна особа, а також особа, цивільна дієздатність якої обмежена, вважаються такими, що прийняли спадщину, крім випадків, встановлених частинами другою - четвертою статті 1273 цього Кодексу. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно до п. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення родинних відносин із спадкодавцем, проживання з ним однією сім`єю, постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, тощо. Пункт 23 вищевказаної Постанови Пленуму визначає, що якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини. Частиною 7 статті 294 ЦПК України встановлено, що при ухваленні судом рішення в справах окремого провадження, судові витрати не відшкодовуються, якщо інше не встановлено законом.

Outcome: approved