Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-19 00:00:00

19 травня 2016 року [PERSON] звернулась до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документа, де зазначила що, 29 грудня 1976 року на підставі Наказу № 193 б2 від 29.11.1976 року вона була прийнята на роботу до баночного цеху [PERSON] заводу «Металопобут», що в подальшому стало підставою для заповнення співробітником цього підприємства трудової книжки (серія БТ-І №0997395) на її дівоче прізвище «Ремига». 13 березня 1978 року [PERSON] селищною радою Куйбишевського району Запорізької області був зареєстрований шлюб між нею [PERSON] ,та [PERSON]. Після реєстрації шлюб змінила прізвище з «Ремига» на «Лукяненко» Після реєстрації шлюбу та зміни прізвища 13.03.1978 року співробітником [PERSON] яслі - саду №5, дівоче прізвище було виправлена на [PERSON], про що мається відповідна відмітка, фіксована печаткою підприємства. При зверненні до Управління пенсійного фонду України в Іллічівському районі м. Маріуполя з метою оформлення необхідних документів для отримання соціальної виплати їй було відмовлено, оскільки її прізвище, вказане у трудовій книжці оформлене шляхом виправлення . До судового засідання заявник не зявився, надав суду заяву, якою підтримав заяву та просив її задовольнити. Представник зацікавленої особи Управління Пенсійного фонду України в Іллічівському районі м. Маріуполя, у судове засідання не зявився, суду надано лист про розгляд справи у відсутності представника . ( а.с.25). В звязку з неявкою до суду заявника та представника зацікавленої особи, суд приймає рішення на підставі наявних у справі доказів без фіксування судового засідання технічними засобами, відповідно до ст. 197 ЦПК України. Судом встановлено, що 27.11.1976 року заявниця [PERSON] була прийнята на роботу до баночного цеху [PERSON] заводу «Металопобут». Робітником, відповідним за видачу трудових книжок заводу «Металопобут» 29.12.1976 року була заповнена трудова книжка на імя [PERSON], [INFO], серія БТ-І № 0997395. 16 квітня 1977 року заявниця була прийнята на роботу до [PERSON] яслі-сада №3. 01.12.1977 року звільнилась за власним бажанням. 24.01.1978 року прийнята до [PERSON] яслі-саду №5 на посаду няні. 13 березня 1978 року між [PERSON] та [PERSON] [PERSON] селищною радою Запорізької області був зареєстрований шлюб , актовий запис №4. Після реєстрації шлюбу прізвище заявниці було змінено на [PERSON]. Після реєстрації шлюбу та зміни прізвища робітником, [PERSON] яслі-саду №5 прізвище «Ремига» було виправлене на «Лукяненко», виправлення завірене печаткою підприємства. В звязку з труднощами щодо оформлення пенсії, заявниця звернулась до суду з відповідною заявою. Відповідно до ст. 256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту, в тому числі: належності правовстановлюючого документу . Аналізуючи зібрані по справі докази, суд вважає,що вимоги заявника обґрунтовані та підлягають задоволенню, оскільки підтверджені наданими суду письмовими доказами , з яких вбачається ,що заявниця 29 грудня 1976 року отримала трудову книжку серії БТ-І №0997395, на імя [PERSON]., [INFO]. 13 березня 1978 року зареєструвала шлюб з [PERSON] та змінила прізвище на «Лукяненко». 29 грудня 1980 року отримала свідоцтво №116317 про те, що вона закінчила повний курс навчання у 1980 році за спеціальністю мед. сестра для дитячих яслів, де її прізвище зазначене як «Лукяненко» що підтверджується записом у трудовій книжці. 21 липня 2001 року заявниця отримала паспорт громадянина України , де її прізвище зазначене як «Лукяненко». ( а. с.12, 15,16). Таким чином, судом достовірно встановлено, що трудова книжка серія БТ-І №0997395 , яка була видана 29 грудня 1976 року на імя [PERSON] , [INFO] , належить заявниці [PERSON]. Встановлення даного факту має для заявника юридичне значення, і надасть йому можливість оформити належним чином пенсію, при цьому права інших осіб не порушуються.

Outcome: approved