overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-13 00:00:00

19 травня 2016 року заявник [PERSON] звернулась до Хотинського районного суду Чернівецької області про надання права на шлюб. В обґрунтування заяви посилається на те, що вона близько трьох років тому, почала зустрічатись, а потім і разом проживати з [PERSON], як чоловік та жінка в будинковолодінні його батьків по вул. Українській, 17 в с. Недобоївці, в результаті чого у травні 2016 року дізналась, що завагітніла та має намір народити дитину. Зазначає, що вони із [PERSON] звернулися до Хотинського відділу РАЦС при Хотинському РУЮ, щоб зареєструвати шлюб, але їм було відмовлено у прийнятті заяви про реєстрацію шлюбу у зв'язку з недосягненням заявником шлюбного віку, що є перешкодою у реєстрації шлюбу, будь-яких інших перешкод для реєстрації шлюбу в них немає. Також зазначає, що реєстрація шлюбу з [PERSON] відповідає її інтересам, вони кохають один одного та зацікавлені в народженні дитини під час зареєстрованого шлюбу. Тому підтримуючи вищевикладене просить постановити рішення, яким надати їй право на шлюб із [PERSON] Заявник [PERSON] в судовому засіданні вимоги заяви підтримала, просила надати їй право на шлюб із [PERSON], посилаючись на обставини викладені в заяві. Заінтересована особа [PERSON] в судовому засіданні вимоги заяви визнав, не заперечував щодо їх задоволення. Заінтересовані особи [PERSON] та [PERSON] в судовому засіданні вимоги заяви визнали, не заперечували щодо їх задоволення. Вислухавши пояснення заявника, заінтересованих осіб, вивчивши та дослідивши матеріали справи, суд вважає, що вимоги заяви підлягають задоволенню, виходячи з наступних підстав. Відповідно до ч.1 ст.22 СК України шлюбний вік для чоловіків та жінок встановлюється у вісімнадцять років. Згідно ч.2 ст.23 СК України, за заявою особи, яка досягла шістнадцяти років, за рішенням суду їй може бути надано право на шлюб, якщо буде встановлено, що це відповідає її інтересам. Судом встановлено, що заявник [PERSON], народилася 17 березня 1999 року, тобто, на день розгляду справи їй виповнилося повних 17 років, однак вона не досягла шлюбного віку, що підтверджується копією її паспорта, серії КТ 146347, виданого Хотинським РС УДМС України в Чернівецькій області 21 квітня 2015 року (а.с.5). Також судом встановлено, що згідно заключення ЛКК 208/68 від 17.05.2016 року, виданого медичною установою «Львівська залізниця» вузлова клінічна лікарня підтверджується той факт, що заявник [PERSON] вагітна, її вагітність становить 10-11 неділь (а.с.10). Відповідно до довідки № 357 від 11.05.2016 року виданої Чепоніською сільською радою Хотинського району Чернівецької області вбачається, що [PERSON] проживає за адресою: [INFO] (а.с.9). Отже, як було встановлено судом та підтверджено поясненнями заінтересованих осіб наданими в судовому засіданні, одруження [PERSON] з [PERSON] має для заявниці виняткове значення, повністю відповідає її інтересам і інтересам їхньої майбутньої дитини, а також відповідає волевиявленню [PERSON] Таким чином, виходячи з вищенаведеного, суд вважає, що заяву про надання права на шлюб слід задовольнити, оскільки це відповідає інтересам заявниці. На підставі викладеного, та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-26 00:00:00

19 травня 2016 року заявник звернувся до суду із заявою про госпіталізацію [PERSON], [INFO], яка мешкає за адресою: Дніпропетровська обл., Дніпропетровський р-н, с. Балівка, вул. Клубна, 39. Свої вимоги заявник обґрунтував тим, що 18.05.2016р. о 16 год. 23 хв. [PERSON] була госпіталізована до психіатричного стаціонару. За думкою комісії лікарів, хвора є безпорадною і не може самостійно задовольнити свої життєві потреби, лікування можливе лише у стаціонарних умовах. У судовому засіданні представник заявника підтримав вимоги, прокурор не заперечує, задовольнити, адвокат на розсуд суду. [PERSON] письмової поінформованої згоди на госпіталізацію до КЗ «ДКПЛ» ДОР не давала, що стало підставою для звернення до суду із даною заявою. Розглянувши матеріали справи, вислухавши пояснення представника заявника, заінтересованої особи, думку прокурора, суд вважає, що заява підлягає задоволенню за наступних підстав. В силу ст. 14 Закону України від 22.02.2000р. № 1489-ІІІ «Про психіатричну допомогу» особа, яка страждає на психічний розлад, може бути госпіталізована до психіатричного закладу без її усвідомленої згоди або без згоди її законного представника, якщо її обстеження або лікування можливі лише в стаціонарних умовах, та при встановленні в особи тяжкого психічного розладу, внаслідок чого вона: вчиняє чи виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї чи оточуючих, або неспроможна самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує її життєдіяльність. У судовому засіданні було встановлено, що 18.05.2016р. о 16 год. 23 хв. [PERSON] була госпіталізована до КЗ «Дніпропетровська клінічна психіатрична лікарня» Дніпропетровської обласної Ради за направленням лікаря-психіатра Мікульського лікарні КЗ „ОЦЕМД та МК ДОС. При обстеженні її психічного стану в КЗ «ДКПЛ» ДОР комісія лікарів виявила, що хвора лежить в одній позі, очі заплющені. На запитання не відповідає. Інструкції не виконує. Відмовляється від їжі. Не критична. [PERSON] було поставлено попередній діагноз шизофренія, параноїдна форма, галюцинаторно-маячний синдром, кататонічний епізод. Представник психіатричного закладу підтвердив обставини щодо поведінки та діагнозу захворювання та зазначив, що ій необхідно пройти курс лікування у стаціонарних умовах. Таким чином, суд вважає, що вимоги заявника, про госпіталізацію [PERSON] до психіатричного стаціонару без її усвідомленої згоди, обґрунтовані. Враховуючи викладене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-26 00:00:00

19 травня 2016 року заявник звернувся до суду із заявою про госпіталізацію [PERSON], [INFO], яка мешкає за адресою: м. Дніпропетровськ, вул. Араратська, 11/7. Свої вимоги заявник обґрунтував тим, що 18.05.2016р. о 10 год. 30 хв. [PERSON] була госпіталізована до психіатричного стаціонару. За думкою комісії лікарів, хвора є безпорадною і не може самостійно задовольнити свої життєві потреби, лікування можливе лише у стаціонарних умовах. У судовому засіданні представник заявника підтримав вимоги, прокурор не заперечує, задовольнити, адвокат на розсуд суду. [PERSON] письмової поінформованої згоди на госпіталізацію до КЗ «ДКПЛ» ДОР не давала, що стало підставою для звернення до суду із даною заявою. Розглянувши матеріали справи, вислухавши пояснення представника заявника, заінтересованої особи, думку прокурора, суд вважає, що заява підлягає задоволенню за наступних підстав. В силу ст. 14 Закону України від 22.02.2000р. № 1489-ІІІ «Про психіатричну допомогу» особа, яка страждає на психічний розлад, може бути госпіталізована до психіатричного закладу без її усвідомленої згоди або без згоди її законного представника, якщо її обстеження або лікування можливі лише в стаціонарних умовах, та при встановленні в особи тяжкого психічного розладу, внаслідок чого вона: вчиняє чи виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї чи оточуючих, або неспроможна самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує її життєдіяльність. У судовому засіданні було встановлено, що 18.05.2016р. о 10 год. 30 хв. [PERSON] була госпіталізована до КЗ «Дніпропетровська клінічна психіатрична лікарня» Дніпропетровської обласної Ради за направленням лікаря-психіатра Микульського лікарні КЗ „ОЦЕМД та МК ДОС. При обстеженні її психічного стану в КЗ «ДКПЛ» ДОР комісія лікарів виявила, що хвора іспитує жахи, не спить 3 дня. Не давала поховати мати, вважала, що вона жива. [PERSON] було поставлено попередній діагноз шизофренія, параноїдна форма, параноїчний синдром. Представник психіатричного закладу підтвердив обставини щодо поведінки та діагнозу захворювання та зазначив, що ій необхідно пройти курс лікування у стаціонарних умовах. Таким чином, суд вважає, що вимоги заявника, про госпіталізацію [PERSON] до психіатричного стаціонару без її усвідомленої згоди, обґрунтовані. Враховуючи викладене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-26 00:00:00

19 травня 2016 року заявник звернувся до суду із заявою про госпіталізацію [PERSON], [INFO], який мешкає за адресою: Дніпропетровська обл., Павлоградський р-н, с. Богуслав, вул. Першотравнева, 205. Свої вимоги заявник обґрунтував тим, що 18.05.2016р. о 13 год. 19 хв. [PERSON] був госпіталізований до психіатричного стаціонару. За думкою комісії лікарів, хворий є безпорадним, і не може самостійно задовольнити свої життєві потреби, лікування можливе лише у стаціонарних умовах. У судовому засіданні представник заявника підтримав вимоги, прокурор не заперечує, задовольнити, адвокат на розсуд суду. [PERSON] письмової поінформованої згоди на госпіталізацію до КЗ «ДКПЛ» ДОР не дав, що стало підставою для звернення до суду із даною заявою. Розглянувши матеріали справи, вислухавши пояснення представника заявника, заінтересованої особи, думку прокурора, суд вважає, що заява підлягає задоволенню за наступних підстав. В силу ст.14 Закону України від 22.02.2000р. № 1489-ІІІ «Про психіатричну допомогу» особа, яка страждає на психічний розлад, може бути госпіталізована до психіатричного закладу без її усвідомленої згоди або без згоди її законного представника, якщо її обстеження або лікування можливі лише в стаціонарних умовах, та при встановленні в особи тяжкого психічного розладу, внаслідок чого вона: вчиняє чи виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї чи оточуючих, або неспроможна самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує його життєдіяльність. У судовому засіданні було встановлено, що 18.05.2016р. о 13 год. 19 хв. [PERSON] був госпіталізований до КЗ «Дніпропетровська клінічна психіатрична лікарня» Дніпропетровської обласної Ради за направленням лікаря-психіатра [PERSON] Богуславської амбулаторії ЗПСМ. При обстеженні його психічного стану в КЗ «ДКПЛ» ДОР комісія лікарів виявила, що хворий дезорієнтований у часі та місті, в своїй особистості вибірково. Гнівливий, конфліктує, агресивний. Бродяжить. Відмовляється від прийому ліків. Був агресивний до матері. Конфліктував з оточуючими. [PERSON] було поставлено попередній діагноз помірна розумова відсталість з емоційно-вольовою нестійкістю, з порушенням поведінки та психотичним розладом. Представник психіатричного закладу підтвердив обставини щодо поведінки та діагнозу захворювання та зазначив, що йому необхідно пройти курс лікування у стаціонарних умовах. Таким чином, суд вважає, що вимоги заявника, про госпіталізацію [PERSON] до психіатричного стаціонару без його усвідомленої згоди, обґрунтовані. Враховуючи викладене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-20 00:00:00

19 травня 2016 року ПАТ «Укрсоцбанк» звернулось до Добропільського міськрайонного суду Донецької області з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором у розмірі 130 878,69 гривень. 25 травня 2007 року між [PERSON] та акціонерним - комерційним банком соціального розвитку «УКРСОБАНК» правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство «УКРСОЦБАНК» був укладений договір кредиту № 260/03.1-060. Згідно договору кредиту банк надав, а [PERSON] отримав кредит в розмірі 8 500,00 доларів США, зі сплатою 12,00% річних. Але зобов'язання відповідачем, щодо сплати кредиту та відсотків за користування кредитом за кредитним договором виконувались з порушенням умов договору та на час подання позову до суду залишаються такими. Станом на 21.04.2016 рік відповідач має заборгованість - 5150,40 доларів США. Представник позивача в судове засідання не з'явився, надавши до суду клопотання про розгляд справи без його участі. На задоволенні позовних вимогах наполягає в повному обсязі, проти заочного рішення не заперечує. Відповідач в судове засідання без поважної причини не з'явився, хоча про дату, час, та місце слухання справи був повідомлений належним чином, шляхом оголошення в газеті «Урядовий Кур'єр» № 110 від 11 червня 2016 року. Заяв про розгляд справи за його відсутності не надходило.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-05 00:00:00

19 травня 2016 року позивач [PERSON] звернувся до Добропільського міськрайонного суду Донецької області з позовом про розірвання шлюбу з [PERSON], посилаючись в позовній заяві, що з 22 вересня 2001 року знаходиться з відповідачем в зареєстрованому шлюбі, який зареєстрований Відділом реєстрації актів громадянського стану Харцизького міського управління юстиції Донецької області. Від даного шлюбу мають неповнолітніх дочок: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. Майна, яке підлягає розподілу, не має. Також не має спору про місце мешкання та утримання дітей. Протягом останнього року припинили подружнє життя. З відповідачем спільне життя не склалось, з причини непорозуміння в сім'ї, не зійшлися характерами, не підтримують подружніх відносин. Примирення не можливе. Позивач в позовній заяві просить розірвати шлюб, укладений з [PERSON] Сторони в судове засідання не з'явилися. Про час і місце судового засідання повідомлені належним чином. Сторони надали суду заяви з проханням розглянути справу в їх відсутність. Позивачем надано до суду письмову заяву, в якій просить розірвати шлюб. Відповідачем до суду надано письмову заяву, в якій позовні вимоги про розірвання шлюбу визнає. Суд дійшов до висновку про можливість розгляду справи у відсутність сторін, на підставі наявних у справі доказів, направивши після розгляду справи копію рішення за місцем мешкання сторін, для відома. Суд, перевіривши матеріали справи прийшов до наступного. Матеріалами справи встановлено, що позивач [PERSON] та відповідач [PERSON] перебувають у шлюбі з 22 вересня 2001 року, який зареєстрований Відділом реєстрації актів громадянського стану Харцизького міського управління юстиції Донецької області, актовий запис № 351 від 22 вересня 2001 року. Від даного шлюбу мають неповнолітніх дочок: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. Спір між подружжям про розподіл майна, відсутній. Також відсутній спір про місце мешкання та утримання дитини. Відповідно до ст.51 Конституції України охорона сім'ї державою полягає, зокрема в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Згідно статті 112 Сімейного кодексу України, суд з'ясував фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом з'ясовано, що подружжя втратили почуття любові та поваги один до одного, майновий спір відсутній, та спору щодо виховання та утримання дитини не мають. Враховуючи фактичні взаємини подружжя, суд приходить до висновку, що подальше збереження шлюбу буде суперечити інтересам як позивача, так і відповідача, а також дитини. На підставі викладеного, та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-10 00:00:00

19 травня 2016 року позивач [PERSON] звернувся до Хотинського районного суду Чернівецької області з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обгрунтування позову посилається на те, що 20 листопада 2015 року у виконавчому комітеті Грозинецької сільської ради Хотинського району Чернівецької області за актовим записом № 15 між ним та відповідачкою був зареєстрований шлюб. Від подружніх відносин у сторін дітей немає. Причиною розпаду сімї, є те, що сімейне життя не склалося в звязку із постійними сварками та конфліктами, які виникають через неповагу одне до одного. Вказує, що проживають окремо та шлюбні стосунки припинені з квітня 2016 року. Спільне господарство не ведуть. Подальше спільне проживання та збереження сімї з відповідачем не можливе, підтримуючи вищевикладене просить задовольнити позовну заяву та розірвати шлюб. Позивач [PERSON] в судове засідання не зявився, але надав суду заяву в якій просить справу розглянути у його відсутності, позовні вимоги підтримує, просить їх задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявилась, але від неї на адресу суду надійшла заява про слухання справи у її відсутності, позовні вимоги визнає на розірвання шлюбу згідна. Просить прізвище після розірвання шлюбу залишити Дячок. Вивчивши та дослідивши матеріали справи суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 112 СК України - суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебували у шлюбі з 20 листопада 2015 року, зареєстрованому у виконавчому комітеті Грозинецької сільської ради Хотинського району Чернівецької області за актовим записом № 15 (а.с.4). Спільного господарства не ведуть, проживають окремо. Їх шлюб набув формального характеру, а тому суд вважає, що його необхідно розірвати. Згідно ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-27 00:00:00

19 травня 2016 року позивач [PERSON]\~\~звернулася\~\~до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини сина [PERSON], [INFO], який проживає з нею і знаходиться на її утриманні, у розмірі 1/4 частини з всіх доходів відповідача, щомісячно, до досягнення дитиною повноліття, але не менш 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку починаючи з дня ухвалення рішення суду. Позивач в судове засідання надала заяву про розгляд справи у її відсутність, просила позов задовольнити та не заперечувала проти прийняття заочного рішення. Відповідач в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про причини неявки суду не повідомив. Згідно ст. 169 ЦПК України, якщо суд не має відомостей про причину неявки відповідача, повідомленого належним чином, або причину неявки буде визнано неповажною, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів, також на підставі ст.ст. 224, 225, 226 ЦПК України, суд за згодою позивача вправі постановити заочне рішення. Суд, дослідивши письмові докази, дійшов до висновку, що позов обґрунтований, підлягає задоволенню повністю. Судом встановлено, що сторони мають від шлюбу, який зареєстровано Жовтневим відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Криворізького міського управління юстиції у Дніпропетровській області 17 січня 2015 року, актовий запис №17, неповнолітню дитину сина [PERSON], [INFO], батьками якого записані [PERSON] та [PERSON] (а.с. 5,6). Згідно ст. 180 СК України батьки повинні утримувати свою дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст. 183 СК України частка заробітку (доходу), яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. При визначенні розміру аліментів, суд\~\~відповідно до ст. 182 СК України, враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини та відомості про відповідача, а тому вважає, що на користь позивача можливо стягнути аліменти\~\~у\~\~розмірі 1/4\~\~частини з всіх видів доходів відповідача. Оскільки дане рішення ухвалюється на користь позивача, яка звільнена від сплати судового збору за подання позову про стягнення аліментів на підставі п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», тому у відповідності зі ст. 88 ЦПК України судовий збір в дохід держави в розмірі 551,20 грн. підлягає стягненню з відповідача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-16 00:00:00

19 травня 2016 року позивач звернувся до суду з позовною заявою до відповідача про розірвання шлюбу, зазначивши, що 06.09.2012 року перебуває з відповідачем в зареєстрованому шлюбі, від якого мають неповнолітню дитину сина [PERSON], [INFO]. Шлюбні відносини не склалися, сімейні відносини припинені у звязку з різними поглядами на життя, при яких продовження сімейних відносин неможливо, пропало почуття любові та поваги, продовження сімейних відносин вважає неможливим. Спору про розділ сумісно майна подружжя немає. Позивач в судове засідання не зявився, до початку розгляду справи надав заяву про розгляд справи у його відсутність, наполягав на задоволені позовних вимог. Відповідач в судове засідання не зявився, до початку розгляду справи надав заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги визнав, проти розірвання шлюбу не заперечує. Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося відповідно до ч.2 ст. 197 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку щодо задоволення позовних вимог. Відповідно до свідоцтва про одруження серії 1-НО №188544 виданого 06.09.2002 року Відділом реєстрації актів громадського стану Жовтневого районного управління юстиції м.Маріуполя, [PERSON] та [PERSON] (дошлюбне прізвище Галкіна) [PERSON] перебувають у зареєстрованому шлюбі з 06.09.2002 року, актовий запис №671. Згідно свідоцтва про народження серії І-НО №310322 виданого 18.11.2002 року Відділом реєстрації актів громадського стану Жовтневого районного управління юстиції м.Маріуполя Донецької області, батьками [PERSON], [INFO], є [PERSON] та [PERSON]. Вимогами ст. 112 Сімейного Кодексу України передбачено, що суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи те, що позивач наполягає на розірванні шлюбу, відповідач не заперечує проти розірвання шлюбу, шлюбні стосунки між подружжям фактично припинені, суд вважає, що збереження сімї не можливе, а подальше спільне життя буде суперечити їх інтересам та інтересам дитини, тому шлюб підлягає розірванню.

Outcome: approved