Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-13 00:00:00

20 жовтня 2017 року позивач звернулась до Шосткинського міськрайонного суду Сумської області з вказаним позовом, відповідно до якого просила суд установити факт належності житлового будинку [ADDRESS], загальною площею 56,0 кв.м. і житловою 15,7 кв.м., позначений на схематичному плані земельної ділянки літерою «А-1» з господарськими будівлями та спорудами: сараєм, позначеним на схематичному плані земельної ділянки літерою «Б», літньою кухнею, позначеною на схематичному плані земельної ділянки літерою «В», навісом, позначеним на схематичному плані земельної ділянки літерою «Г», майстернею, позначеною на схематичному плані земельної ділянки літерою «Д», навісом, позначеним на схематичному плані земельної ділянки літерою «Е», сараєм, позначеним на схематичному плані земельної ділянки літерою «Ж», навісом, позначеним на схематичному плані земельної ділянки літерою «З», погрібом з шийкою, позначеним на схематичному плані земельної ділянки літерами «Пг», вбиральнею, позначеною на схематичному плані земельної ділянки літерою «У», огорожею, позначеною на схематичному плані земельної ділянки літерою «№», - на праві власності [PERSON], померлій [INFO], а також визнати за позивачем право власності на вказане вище майно в порядку спадкування за заповітом після її смерті. В обґрунтування позову посилається на правомірність набуття спадкодавцем [PERSON] права власності на спірне майно, набуття позивачем в порядку спадкування за заповітом права власності на це майно та неможливість оформлення ним своїх прав на спадкове майно в порядку спадкування через відсутність правовстановлюючих документів на нього. Позивач в судове засідання 14.12.2017 не з'явилась, представник позивача [PERSON] через канцелярію суду подав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач, належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, в судове засідання не з'явився, надіславши заяву, згідно з якою проти задоволення позову не заперечує. Суд, вивчивши матеріали справи, дослідивши обставини та факти, якими обґрунтовуються вимоги, перевіривши їх доказами, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. [INFO] померла [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть /а.с. 11/. За життя [PERSON] належав житловий будинок [ADDRESS], загальною площею 56,0 кв.м. і житловою 15,7 кв.м., позначений на схематичному плані земельної ділянки літерою «А-1» з господарськими будівлями та спорудами: сараєм, позначеним на схематичному плані земельної ділянки літерою «Б», літньою кухнею, позначеною на схематичному плані земельної ділянки літерою «В», навісом, позначеним на схематичному плані земельної ділянки літерою «Г», майстернею, позначеною на схематичному плані земельної ділянки літерою «Д», навісом, позначеним на схематичному плані земельної ділянки літерою «Е», сараєм, позначеним на схематичному плані земельної ділянки літерою «Ж», навісом, позначеним на схематичному плані земельної ділянки літерою «З», погрібом з шийкою, позначеним на схематичному плані земельної ділянки літерами «Пг», вбиральнею, позначеною на схематичному плані земельної ділянки літерою «У», огорожею, позначеною на схематичному плані земельної ділянки літерою «№». Проте [PERSON] не встигла отримати правовстановлюючи документи та зареєструвати своє право власності на цей житловий будинок. На час будівництва спірного будинку до компетенції виконкомів місцевих рад відносилось питання узаконення будівель та внесення записів про право власності на будинки за громадянами у погосподарські книги місцевих рад. Погосподарські книги є особливою формою статистичного обліку, що здійснюється в Україні (УРСР) із 1979 року. В погосподарських книгах при визначенні року побудування зазначався рік введення в експлуатацію будинку. Порядок ведення погосподарського обліку в сільських радах визначався Вказівками по веденню книг погосподарського обліку в сільських Радах народних депутатів, затвердженими наказом Центрального статистичного управління СРСР від 13 квітня 1979 року № 112/5 (далі - Вказівки № 112/5), а згодом - аналогічними Вказівками по веденню погосподарського обліку в сільських Радах народних депутатів, затвердженими Центральним статистичним управлінням СРСР 12 травня 1985 року за № 5-24/26, та Вказівками по веденню погосподарського обліку в сільських Радах народних депутатів, затвердженими постановою Державного комітету статистики СРСР від 25 травня 1990 року № 69 (далі - Вказівки № 69). Відповідно до п. 7 Вказівок по веденню погосподарського обліку в сільських радах народних депутатів, затвердженого ЦСУ СССР 12 травня 1985 року № 5-24/26, дані книги погосподарського обліку використовуються, зокрема, для обліку житлових будинків, що належать громадянам на праві приватної власності. Записи у погосподарських книгах визнавались в якості актів органів влади (публічних актів), що підтверджують право приватної власності. Відповідно до довідки, виданої виконавчим комітетом Клишківської сільської ради Шосткинського району Сумської області № 1067 від 01.09.2017 р. /а.с. 18/, згідно з записами погосподарської книги Клишківської сільської ради № 8, НОПО-0573-1 житловий будинок з господарським будівлями, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] належав спадкодавцю [PERSON] Враховуючи вищевикладене, суд доходить висновку, що позовні вимоги в частині установлення факту належності на праві власності [PERSON], померлій [INFO], житлового будинку [ADDRESS], з господарськими будівлями та спорудами - підлягають задоволенню. На підставі викладеного, суд доходить висновку, що після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на вищевказане спадкове майно. Згідно з роз'ясненнями, наданими судам Пленумом ВСУ у п. 1 постанови № 7 від 30.05.2008р. «Про судову практику у справах про спадкування» відносини спадкування регулюються правилами ЦК України, якщо спадщина відкрилася не раніше 01.01.2004р. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила ЦК УРСР, у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом. У разі коли спадщина, яка відкрилася до набрання чинності ЦК України і строк на її прийняття не закінчився до 01.01.2004р., спадкові відносини регулюються цим Кодексом. Враховуючи, що спадщина після [PERSON] відкрилася [INFO], а 6-місячний строк для її прийняття, встановлений ст. 549 ЦК УРСР, скінчився до набрання чинності ЦК України, то правовідносини у справі мають врегульовуватися ЦК УРСР. За життя [PERSON] заповідала все своє майно невістці - [PERSON] згідно із заповітом, посвідченим Клишківською сільською радою Шосткинського району 07.03.1997 року за реєстровим № 51 /а.с. 12/. Цей заповіт не змінений, не скасований та не визнаний недійсним. Відповідно до ст. 534 ЦК УРСР кожний громадянин може залишити за заповітом усе своє майно або частину його (не виключаючи предметів звичайної домашньої обстановки і вжитку) одній або кільком особам як тим, що входять, так і тим, що не входять до кола спадкоємців за законом, а також державі або окремим державним, кооперативним та іншим громадським організаціям. Згідно зі ст. 548 ЦК УРСР для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженнями. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Відповідно до ст. 549 ЦК УРСР, визнається, що спадкоємець прийняв спадщину у разі: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Пунктом 113 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затв. наказом Міністерства юстиції України від 14.06.1994, № 18/5, що діяла на час відкриття спадщини після померлої [PERSON], передбачено, що свідоцтво про право на спадщину видається спадкоємцям, що прийняли спадщину, тобто таким, які фактично вступили в управління або володіння спадковим майном чи подали заяву в державну нотаріальну контору про прийняття спадщини (ст. 549 Цивільного кодексу). Доказом вступу в управління чи володіння спадковим майном можуть бути: довідка житлово-експлуатаційної організації, правління житлово-будівельного кооперативу, виконавчого комітету місцевої Ради народних депутатів чи відповідної місцевої державної адміністрації про те, що спадкоємець безпосередньо перед смертю спадкодавця проживав разом з ним, або про те, що спадкоємцем було взято майно спадкодавця; довідка державної податкової служби, страховика чи іншого органу про те, що спадкоємцем після відкриття спадщини сплачувались податки або страхові платежі по обов'язковому страхуванню, квитанція про сплату податку, страхового платежу, та інші документи, що підтверджують факт вступу спадкоємця в управління чи володіння спадковим майном. За таких обставин єдиним спадкоємцем померлої [PERSON] є позивач. Вона прийняла спадщину після померлої [PERSON] шляхом фактичного вступу в управління та володіння майном померлої - спірним житловим будинком, в порядку ст. 549 ЦК УРСР. Так, як вбачається з довідки виконавчого комітету Клишківської сільської ради Шосткинського району Сумської області № 1118 від 19.09.2017 р. /а.с.20/ на час відкриття спадщини (день смерті [PERSON].) [PERSON] була зареєстрована та проживала у спірному житловому будинку разом із спадкодавцем. 23.07.2002 [PERSON] отримала Свідоцтво про право на спадщину за заповітом, р. №877 на частину спадкового майна, а саме на право на земельну частку (пай) та майновий пай /а.с.13/. У пункті 2 інформаційного листа Вищого спеціалізовного суду України з розгляду цивільний і кримінальних справ від 16.05.2013р. № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» зазначено, що відповідно до ст. 548 ЦК УРСР не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням, а тому спадкоємець приймає (або не приймає) спадщину в повному обсязі. На підставі всього вищевикладеного, а також з урахуванням того, що спадкоємець прийняла частину спадщини, отримавши свідоцтво про право на спадщину на частину спадкового майна, суд вважає, що остання прийняла увесь обсяг спадщини, яка відкрилася після смерті [PERSON] Позивач, будучи спадкоємцем померлої [PERSON] за заповітом, звернулася до нотаріальної контори для видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на своє ім'я на спірний житловий будинок, але нотаріус відмовив йому у видачі цього свідоцтва, в зв'язку із відсутністю правовстановлюючих документів на зазначений будинок і рекомендував звернутися до суду з позовом про визнання права власності на спадкове майно. Відповідно до ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних, кожна фізична та юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальним принципами міжнародного права. Відповідно до ч.1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. У даному випадку у позивача відсутні правовстановлюючі документи на ім'я спадкодавця на спірний житловий будинок, що свідчить про неможливість отримання нею свідоцтва про право на спадщину в нотаріальному порядку, отже таке її право має бути захищено в судовому порядку. На підставі вищевикладеного суд вважає можливим позов задовольнити. Враховуючи, що позивачем заявлено клопотання залишити судові витрати по справі за ним, суд залишає судові витрати за фактично понесеними.

Outcome: approved