Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-06 00:00:00

21 лютого 2014 року [PERSON] звернувся до суду з позовною заявою до територіальної громади Макіївської міської ради про встановлення факту власності, факту прийняття спадщини та визнання за ним права власності на домоволодіння в порядку спадкування за законом після смерті його батька [PERSON], мотивуючи свої вимоги неможливістю іншим чином прийняти спадщину. В судовому засіданні позивач [PERSON] підтримав заявлені позовні вимоги, на обґрунтування яких пояснив, що на підставі договору купівлі - продажу від 03 липня 1937 року його бабці [PERSON] належав будинок [ADDRESS]. Після смерті [PERSON] її син, батько позивача - [PERSON] прийняв спадщину у вигляді будинку [ADDRESS], фактично вступивши у володіння спадковим майном, але не зареєстрував своє право на неї. [INFO] [PERSON] помер. Позивач [PERSON] є спадкоємцем першої черги на спадщину, у вигляді будинку [ADDRESS], яка відкрилась після смерті його батька [PERSON] Позивач з народження проживає та зареєстрований в спірному будинку, тому фактично прийняв спадщину. За життя батько позивача не встиг зареєструвати своє право на спадщину, тому позивач у встановленому законом порядку не може звернутися до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини. Посилаючись на наведені обставини [PERSON] просить суд встановити факт належності житлового будинку, який розташований за адресою: [ADDRESS], [PERSON]; встановити факт прийняття [PERSON] спадщини, яка відкрилась після смерті його батька [PERSON] та визнати за [PERSON] право власності в порядку спадкування за законом на вказане майно. Представник відповідача - Макіївської міської ради, який належним чином повідомлений про час і місце судового розгляду, не використав наданого законом права на участь в судовому засіданні, надавши суду та відзив на позовну заяву. У відзиві на позовну заяву [PERSON], представник Макіївської міської ради просила суд, розглянути на свій розсуд позовні вимоги в частині встановлення фактів належності померлому [PERSON] права на спадщину за законом у вигляді спірного будинку, прийняття [PERSON] спадщини, яка відкрилась після смерті його батька [PERSON] Між тим заперечувала проти задоволення позовних вимог в частині визнання за [PERSON] права власності на спірний будинок в порядку спадкування за законом, посилаючись на статтю 392 Цивільного кодексу України, оскільки це право не оспорюється. Вислухавши пояснення позивача, перевіривши матеріали справи в межах заявлених позовних вимог (ст. 11 ЦПК України), суд встановив наступне. Як вбачається з матеріалів справи, домоволодіння [ADDRESS] на праві особистої власності належало [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу від 03 липня 1937 року, реєстраційний номер 6078, зареєстрований в КП «БТІ м. Макіївки» 26 липня 1957 року за реєстровим номером 118. За даними технічного паспорту на індивідуальний житловий будинок [ADDRESS], виготовленого службовою особою ООО «Союз-54», станом на 21 березня 2014 року на земельній ділянці за вищеназваною адресою зхнаходяться: житловий будинок під літерою «А-1», загальною площею - 67,10 м2, житловою - 41,70 м2, літня кухня-гараж під літерою «Б», навіс під літерами «В,Е», вбиральня під літерою «Г», душ під літерою «Д». [INFO] [PERSON] померла, що підтверджено свідоцтвом про смерть серії [NUMBER], виданим 18 серпня 1973 року Центрально-міським відділом реєстрації актів цивільного стану м. Макіївки, актовий запис № 1239. Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина, яка складалася з будинку [ADDRESS]. Спадкоємцем першої черги був її син [PERSON]. Спадкове майно [PERSON] прийняв, вступивши в управління та володіння домоволодінням в передбачений діючою на той момент статтею 549 Цивільного Кодексу України в редакції 1963 року шестимісячний строк, мешкав та був зареєстрований в спірному домоволодінні. Таким чином, [PERSON] спадщину, яка відкрилась після смерті його матері, а саме будинок [ADDRESS], фактично прийняв, але не зареєстрував у встановленому законом порядку. [INFO] [PERSON] помер, що підтверджено свідоцтвом про смерть, серії [NUMBER], виданим [INFO] Макіївським Центрально-міським відділом реєстрації актів цивільного стану, актовий запис № 1384. Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина, яка складається з будинку [ADDRESS]. Єдиним спадкоємцем [PERSON] є його син [PERSON] Відносини спадкування, як роз'яснено у пункті 1 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», регулюються правилами Цивільного кодексу України, якщо спадщина відкрилася не раніше 1 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема відповідні правила Цивільного кодексу Української РСР, у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом. На підставі положень ст. 525 ЦК УРСР (в ред. 1963 року) часом відкриття спадщини визнається день смерті спадкодавця, а при оголошенні його померлим день, зазначений в статті 21 цього Кодексу. Таким чином, часом відкриття спадщини після смерті [PERSON] є день його смерті, а тому відносини спадкування регулюються чинним на той час ЦК УРСР (в ред. 1963 року). Спадкуванням за змістом норми статті 524 ЦК УРСР є перехід майна після смерті його власника (спадкодавця) до інших осіб в порядку, передбаченому правила цього Кодексу. Відповідно до статті 549 ЦК УРСР, яка діяла на час існування спірних правовідносин і відкриття спадщини, визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Згідно з положеннями статті 548 ЦК УРСР для придбання спадщини необхідно щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або із застереженнями. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Згідно з положеннями частини 1 статті 529 ЦК УРСР при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти ( у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. З пояснень позивача [PERSON] вбачається, що він з народження зареєстрований та проживає в спірному домоволодінні. Після смерті батька [PERSON] в 1979 році по теперішній час, сплачує комунальні послуги, підтримує його технічній стан, тобто фактично прийняв спадщину у вигляді будинку [ADDRESS]. У суду немає підстав ставити під сумнів істинність фактів, повідомлених позивачем, оскільки викладені ними обставини про взаємини між сторонами підтверджуються іншими об'єктивними доказами. Таким чином, [PERSON] прийняв спадкове майно, вступивши в фактичне управління і користування останнім, оскільки з народження мешкав та був зареєстрований за адресою знаходження спірного домоволодіння, що підтверджено даними домової книги. Статтею 256 ЦПК України передбачений судовий порядок встановлення фактів, від яких залежить виникнення особистих або майнових прав громадянина, коли не передбачено іншого порядку їхнього встановлення, а так само неможливості одержання зацікавленими особами відповідних документів, які засвідчують ці факти. Як вбачається з пояснень позивача, він не може прийняти у спадщину спірне домоволодіння, у зв'язку з тим, що [PERSON] не зареєстрував належним чином право власності на будинок, належної йому в якості спадщини, яка відкрилася після смерті його матері [PERSON] За наведених обставин у інший спосіб, крім як за рішенням суду, [PERSON], який є спадкоємцем першої черги за законом, не може реалізувати своє право на прийняття спадщини, яка складається з будинку [ADDRESS] з урахуванням виявлених відхилень. Перевіривши матеріали справи, оцінивши представлені сторонами в силу ст. 60 ЦПК України докази в їхній сукупності, суд дійшов висновку, що визнання за [PERSON] права власності в порядку спадкування за законом на будинок [ADDRESS] не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, а тому вважає позов обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню. Позивач не вимагає компенсації за понесені судові витрати, пов'язані зі зверненням до суду і розглядом судової справи. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved