Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-24 00:00:00

21 вересня 2017 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на повнолітню недієздатну дитину, додаткових витрат на лікування дитини, стягнення грошових коштів на утримання позивача. Вимоги мотивує тим, що вона перебувала з відповідачем в шлюбі, який 04.12.2001 року розірвано. Від шлюбу з відповідачем має сина [PERSON], [INFO], який є інвалідом І групи та рішенням Нововолинського міського суду Волинської області від 18.09.2009 року визнаний недієздатним в звязку з психічним захворюванням, в звязку з цим йому призначено її опікуном. Зазначає, що син знаходиться на повному її утриманні, відповідач надає матеріальну допомогу в невеликому розмірі. Тому просить стягувати з відповідача на користь позивача аліменти на утримання повнолітнього непрацездатного сина [PERSON] в розмірі 2000 гривень щомісяця з індексацією відповідно до закону. Крім того, зазначає, що син потребує значних додаткових витрат на лікування, харчування та поїздки повязані з проходженням обстеження в лікарнях області та за її межами, потребує значних витрат на проведення лікарських обстежень та аналізів. Коштів на лікування не вистачає. Витрати понесені позивачем за період з 01.12.2016 року по 01.06.2017 року на медичні препарати, підгузки, пелюшки, додаткові засоби становлять 1726,18 грн., які просить стягнути з відповідача в її користь. Оскільки позивач опікується сином, отримує 132,02 грн. щомісячної компенсаційної виплати, вона позбавлена можливості працювати, тому просить стягувати з відповідача на її утримання 800 гривень щомісячно. В судовому засіданні позивач [PERSON] змінила позовні вимоги, просить стягувати з відповідача на її користь аліменти на утримання повнолітнього непрацездатного сина [PERSON], [INFO], в розмірі 1/3 частини заробітку (доходу) відповідача щомісяця та просить стягнути 1726,18 грн. додаткових витрат, повязаних з лікуванням сина. Щодо стягнення коштів на її утримання відмовляється. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнав частково з підстав наведених у запереченнях (а.с. 45), не заперечив щодо присудження до стягнення аліментів на утримання непрацездатного повнолітнього сина в розмірі ? частина від його доходу. Позовні вимоги щодо стягнення додаткових витрат визнає в повному обємі. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази по справі, суд приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що від шлюбу з відповідачем у позивача народився син [PERSON] , [INFO] (а.с.4). Шлюб між сторонами розірвано 04.12.2001 року, що підтверджується копією свідоцтва про розірвання шлюбу (а.с.10). Рішенням Нововолинського міського суду Волинської області від 18.09.2009 року (а.с. 11) [PERSON] визнаний недієздатним в звязку з психічним захворюванням. Рішенням Нововолинського міського суду Волинської області від 19.12.2013 року (а.с. 12) [PERSON] призначено опікуна [PERSON] Як вбачається з довідки МСЕК (а.с.13) [PERSON] визнаний інвалідом першої групи. [PERSON], [INFO], проживає разом з позивачем за адресою: вул.. Гагаріна, 19/94, м. Нововолинськ Волинської області, що підтверджується довідкою про склад сімї (а.с. 17). Відповідач [PERSON] 19.08.2002 року уклав шлюб, від якого має дочку [PERSON] (а.с.37,38). Як випливає з довідки про доходи № 89 (а.с. 40) [PERSON] працює слюсарем в ТзОВ «Авто-лайн», його середньомісячний заробіток становить 3200 грн. Позивач отримує державну соціальну допомогу на сина, який є інвалідом І групи в розмірі 2561,90 грн., допомогу на догляд за інвалідом І групи в розмірі 1624 грн., та компенсаційну виплату працездатній особі, що не працює і здійснює догляд за інвалідом І групи в розмірі 132,02 грн., що підтверджується копіями довідок Нововолинського УПСЗН від 13.07.2017 року та 14.07.2017 року (а.с.14,15, 54). Згідно ст. 198 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть таку матеріальну допомогу надавати. Стаття 200 Сімейного Кодексу України визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина, і вказує, що суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і у частці від заробітку платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. Проаналізувавши надані сторонами і досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності, враховуючи наведені вище норми матеріального і процесуального законодавства, що регулюють спірні правовідносини, суд позов задовольняє частково та присуджує до стягнення з [PERSON], [INFO], уродженця [INFO], в користь [PERSON] на утримання повнолітнього непрацездатного сина [PERSON], [INFO], аліменти в розмірі 1/3 частини його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мініму для непрацездатних осіб, починаючи з 21.09.2017 року, на весь період непрацездатності [PERSON]. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Враховуючи, що статтею 185 Сімейного кодексу передбачено, обовязок батьків брати участь у додаткових витратах на неповнолітню дитину, суд не приймає визнання відповідачем позову в частині стягнення додаткових витрат на лікування повнолітнього непрацездатного сина, та відмовляє в задоволенні позову в цій частині. Відповідно до ст. 141 ЦПК України суд стягує з відповідача в дохід держави 640 грн. судового збору. Відповідно до ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів за один місяць.

Outcome: approved