Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-14 00:00:00

21 вересня 2021 року [PERSON] звернулась до суду з даним позовом, який мотивовано тим, що на праві приватної власності їй належать земельні ділянки: - площею 0,25 га, з кадастровим номером 3221683601:01:015:0005, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] , з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд (присадибна ділянка) та земельна ділянка площею 0,1202, з кадастровим номером 3221683601:01:015:0004, яка знаходиться за адресою : [ADDRESS] , з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства. На даний час позивач не може скористатися своїм правом вільно розпоряджатися своїм майно, оскільки на все її майно накладено арешт, тому вона змушена звернутися до суду з метою усунення перешкод у здійсненні права власності на нерухоме майно шляхом скасування арешту. Позивач просить суду, усунути перешкоди у здійсненні права власності на земельні ділянки з кадастровим номером 3221683601:01:015:0004, 3221683601:01:015:0005, що знаходяться за адресою: [ADDRESS] , шляхом скасування арешту (архівний запис), реєстраційний номер обтяження: 5227868, що зареєстровано 02.07.2007 року Першою Черкаською державною нотаріальною конторою в Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна на підставі постанови б/н від 19.11.2001 року, Державна виконавча служба, Соснівський райвідділ, м. Черкаси, вх. № 2315 від 20.11.01, об`єкт обтяження: невизначене майно, все майно, власник: [PERSON] , причина відсутності коду: архівний запис; додаткові дані: Архівний номер: 30943033СНЕRKASYI архівна дата: 20.11.2001, дата виникнення: 20.11.2001, № реєстру :265316-160, внутр. №Е201А0352CF2432В413С коментарій заб.697. Ухвалою Володарського районного суду Київської області від 22.09.2021 року по справі відкрито провадження та призначено підготовче судове засідання на 21.10.2021 року. Ухвалою Володарського районного суду Київської області від 21.10.2021 року призначено справу до розгляду на 15.11.2021 року. Позивач та її представник в судове засідання не з`явилися, направили до суду клопотання, яким просили розгляд справи проводити без їх участі, позовні вимоги підтримають (а.с. 56-57). Відповідач - Соснівський відділ державної виконавчої служби у місті Черкаси центрального міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Київ) в судове засідання не направили свого представника, направили до суду відзив, де вказали, що в період винесення постанови про виконавче провадження, а саме 19.11.2001 року, на виконанні у відділі перебувало виконавче провадження №4102822 з примусового виконання виконачого листа Соснівського районного суду м. Черкас № 2-2614 від 09.07.2001 про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] боргу в сумі 5475, 00 грн., яке знищено. Оскільки відсутні відомості про виконаче провадження під час якого накладено арешт на майно [PERSON] та в зв`язку з відсутністю правових підстав для зняття арешту Соснівським відділом державної виконавчої служби у місті Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністрества юстиції (м Київ), відповідач просить суд розгляд позовної заяви здійснювати без участі представника відділу (а.с. 48). Третя особа яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору перша Черкаська державна нотаріальна контора в судове засідання не направили свого представника, подали заяву, якою просили розгляд справи проводити без участі їх представника (а.с. 46). Згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що на праві приватної власності [PERSON] належать земельні ділянки: - площею 0,25 га, з кадастровим номером 3221683601:01015:0005, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] , з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та спору (присадибна ділянка) та земельна ділянка площею 0,1202, з кадастровим номером 3221683601:01:015:0004, яка знаходиться за адресою : [ADDRESS] , з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства, що стверджено витягами Державного земельного кадастру про земельну ділянку № НВ-9901316562021 та № НВ-9901316632021 від 18.08.2021 року (а.с. 18-27). Знгідно даних Інформацією з державного реєстру речових прав на нерухоме мано, Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, індексний номер документу 273338512 вбачається, що на все майно, Соснівським відділом державної виконавчої служби у місті Черкаси центрального міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Київ) накладено арешт на підставі постанови про відкриття виконавчого провадження б/н, виданої 19.11.2001 року, особа, майно якої обтяжується [PERSON] . Об`єкт обтяження: невизначене майно, все майно (а.с. 17), тобто на земельні ділянки, кварти, адреса місця розташування яких не співпадає з місцем розташкування земельних ділянок позивача. Згідно ч. 1 ст. 81, 89 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Відповідно ч. 1 ст. 316 ЦК України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Згідно ч. 1. ст.317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Частина 1 ст. 319 ЦК України передбачає, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Відповідно ч. 1 статті 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Стаття 1 Першого протоколу до Європейської конвенції з прав людини визначає: кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна інакше, як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права. Статтею 391 ЦК України передбачено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно рішення Конституційного Суду України від 01 грудня 2004 року під поняттям «охоронювані законом інтереси», що вживається в законах України, слід розуміти як прагнення до користування матеріальним та/або нематеріальним благом, так і зумовлений загальним змістом, об`єктивний і прямо не опосередкований у суб`єктивному праві простий легітимний дозвіл, що є самостійним об`єктом судового захисту та інших засобів правової охорони з метою задоволення індивідуальних і колективних потреб, які не суперечать Конституції і Законом України, суспільним інтересам, справедливості, добросовісності, розумності. Із поданого відзиву відповідача - Соснівсько відділу державної виконавчої служби у місті Черкаси центрального міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Київ) судом встановлено, що в згідно постанови про виконавче провадження від 19.11.2001 року, на виконанні у відділі перебувало виконавче провадження №4102822 з примусового виконання виконачого листа Соснівського районного суду м. Черкаси № 2-2614 від 09.07.2001 про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] боргу в сумі 5475, 00 грн., яке знищено та відсутні відомості про виконавче провадження під час якого накладено арешт на майно [PERSON] , тому виготовити постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження не вбачається можливим (а.с. 48-50). На підставі наведеного суд приходить висновку, що на даний час виконавче провадження закінчено. Наявний арешт порушує права позивача, так як вона не має можливості реалізувати свої права, як власник. Згідно ст. 3 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно п. 6 ч. 4 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження» зняття арешту з майна органом державної виконавчої служби можливе в разі отримання державним виконавцем рішення суду про скасування заходів забезпечення позову, раніше застосованих судом у відношенні даного майна. Згідно ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження», державний виконавець зобов`язаний вживати заходів примусового виконання рішення, встановлених цим Законом, не упереджено, своєчасно, повно вчиняти виконавчі дії. Державний виконавець: здійснює необхідні заходи щодо своєчасного і повного виконання рішення, зазначеного в документі на примусове виконання рішення, у спосіб і порядок, визначені виконавчим документом; розглядає заяви сторін та інших учасників виконавчого провадження та їх клопотання. Згідно вказаного Закону України державний виконавець зобов`язаний використовувати наданні йому права у точній відповідності із законом і не допускати у своїй діяльності порушення прав та законних інтересів громадян і юридичних осіб. У разі прийняття судом рішення про зняття арешту з майна, він знімається за постановою державного виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини. Копія постанови про зняття арешту з майна надсилається боржнику та органу (установі), якому була надіслана для виконання постанова про накладення арешту на майно боржника. Тобто, законодавець пов`язує можливість звернення особи з даним позовом у разі порушення права власності на майно, на яке накладено арешт. За правилами ст. 57 Закону України «Про виконавче провадження» арешт майна боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Арешт на майно боржника може накладатися державним виконавцем шляхом: винесення постанови про арешт коштів та інших цінностей боржника, що знаходяться на рахунках і вкладах чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах; винесення постанови про арешт коштів, що перебувають у касі боржника або надходять до неї; винесення постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження; проведення опису майна боржника і накладення на нього арешту. Оскільки, адреса місця розташування майна позивача на яке накладено арешт, не співпадає з місцем розташування майна на яке накладено арешт згідно з Інформацією з державного реєстру речових прав на нерухоме мано, Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, індексний номер документу 273338512 (а.с. 9-17), що дає підстави вважати, що порушуються права позивача щодо користування та розпорядження своїм майном на яке накладено арешт. Таким чином, зважаючи на встановлені судом обставини та враховуючи наявність накладеного арешту на майно позивача, неможливість скасування арешту в поза судовому порядку та оскільки позивач в інший спосіб, крім звернення до суду з позовом про зняття арешту, захистити своє порушене право не може, суд приходить висновку про обґрунтованість вимог позивача та необхідність захисту його прав шляхом скасування такого арешту, а відтак і про задоволення позову у повному обсязі.

Outcome: approved