Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-20 00:00:00

20 січня 2017 року [PERSON] звернулась в суд із позовною заявою до Новодністровського регіонального управління водних ресурсів та експлуатації Дністровських водосховищ про визнання наказу «Про застосування дисциплінарного стягнення» № 96-ВТ від 24.10.2016 року незаконним та його скасування. 31 січня 2017 року [PERSON] уточнила свої позовні вимоги та просила суд скасувати п. 1 вищевказаного наказу. В обґрунтування заявлених вимог позивач вказала, що з 30.09.2015 року вона працює на посаді бухгалтера 1-ої категорії у Новодністровському регіональному управлінні водних ресурсів та експлуатації Дністровських водосховищ. 24 грудня 2015 року [PERSON] подала до Новодністровського відділення Сокирянської ОДПІ ГУ ДФС у Чернівецькій області звіт форми 1-ДФ за 4-ий квартал 2015 року в електронному вигляді, прийом якого здійснювався податковим органом лише з 01.01.2016 року, а тому 04.01.2016 року звіт був повторно нею поданий до цього ж відділення податкової інспекції. При подальшій обробці звіту в електронному вигляді встановлено, що форма 1-ДФ незаповнена, а саме з пустими комірками цифрової звітності, про що 06.10.2016 року стало відомо від працівників органу державної фіскальної служби. Наступного дня [PERSON] повторно падала цей самий звіт встановленої форми. Відповідно до наказу № 96-ВТ від 24.10.2016 року «Про застосування дисциплінарного стягнення» за підписом начальника Новодністровського регіонального управління водних ресурсів та експлуатації Дністровських водосховищ [PERSON], позивачу винесено догану за відсутність повної інформації в звіті до фіскальної служби і своєчасного реагування. Вважає оскаржуваний наказ в частині незаконним, оскільки позивач не вбачає в своїх діях порушення трудової дисципліни, зокрема, [PERSON] пояснила, що 04.01.2016 року підготувала річний звіт в бухгалтерській програмі та за допомогою [PERSON], який займається налаштуванням бухгалтерської програми Регіонального управління водних ресурсів (надалі - РУВР), внесла дані звіту в особистий кабінет на сайті ДФС, пароль електронного цифрового підпису головного бухгалтера управління та відправила звіт. В підтвердження виконання своїх обовязків отримала квитанцію з програми про те, що звіт було прийнято органами ДФС 04.01.2016 року. Окрім того, додала, що з особистого кабінету сайту ДФС нею в цей же день було роздруковано фінансовий звіт, поданий 04.01.2016 року, в якому були заповнені всі графи. На думку позивача та її представника, в сервері програми, через яку подаються фінансові звіти, сталися технічні несправності, які призвели до того, що в звіті, поданому РУВР 04.01.2016 року, були незаповнені відповідні графи, тобто він був абсолютно пустий. При цьому, [PERSON] зауважила, що 07.10.2016 року, одразу після того, як дані несправності були виявлені, нею повторно був поданий фінансовий звіт за IV квартал 2015 року, а дані дії не завдали жодних збитків підприємству чи його працівникам, оскільки адміністративні стягнення не накладались і працівники РУВР вчасно отримували довідки про доходи за 2015 рік. Пояснила, що не отримувала вказівок від головного бухгалтера з приводу контролю за звітом, отриманим органами ДФС, враховуючи також ту обставину, що така ситуація в управлінні сталася вперше. Позивач [PERSON] та її представник [PERSON] у судовому засіданні підтримали свої уточнені позовні вимоги та просили суд їх задовольнити в повному обсязі. Представник відповідача просив суд відмовити у задоволенні позову з підстав, викладених у письмовому запереченні, а саме. Посилався на те, що до моменту звернення [PERSON] із позовною заявою до суду, а саме до 20.01.2017 року, Новодністровським регіональним управлінням водних ресурсів та експлуатації Дністровських водосховищ офіційно повідомлено, що дисциплінарне стягнення, яке було застосовано до позивача на підставі наказу № 96-ВТ від 24.10.2016 року «Про застосування дисциплінарного стягнення» знято відповідно до наказу № 20-ВТ від 18.01.2017 року, при цьому догана носила виключно виховний характер і не тягнула за собою матеріальних обмежень позивача. Хоча [PERSON] визнав, що позивач підготувала та подала фінансовий звіт за IV квартал 2015 року вчасно та належним чином, однак вважав, що позивач повинна була за дорученням головного бухгалтера проконтролювати, чи отримали органи ДФС заповнений звіт, однак [PERSON] не виконала дане доручення. Свідок [PERSON], який обслуговує Новодністровське РУВР за договором, показав, що він з 2011 року надає управлінню послуги по встановленню, оновленню та налаштуванню програм для потреб ведення бухгалтерського обліку, а саме, допомагає бухгалтеру перенести відомості фінансового звіту із бухгалтерської програми РУВР до особистого кабінету на сайті ДФС. Свідок зазначив, що 04.01.2016 року переніс дані із електронного та паперового звіту [PERSON] до звіту, який заповнюється в особистому кабінеті сайту ДФС, перевірив заповнення всіх граф та допоміг його відправити. [PERSON] пояснив, що перед відправкою фінансовий звіт перевіряється самою програмою ДФС, через яку такі звіти відправляються, на факт заповнення всіх граф та їх співставлення. У випадку не заповнення будь-якої графи звіту, програма показує помилку і звіт технічно не може бути відправлений. Оскільки фінансовий звіт за IV квартал 2015 року технічно був відправлений, що підтверджує відповідна квитанція, свідок запевнив, що на момент подачі звіту всі графи були заповнені. [PERSON] зауважив також, що обслуговує інші підприємства, установи та організації м. Новодністровськ, де зясувалось, що подані на початку 2016 року фінансові звіти при аналогічних обставинах як в Новодністровському РУВР мають незаповнені графи, про що стало відомо лише через два-три квартали після подання таких звітів. Свідок пояснив, що дана ситуація виникла внаслідок технічних несправностей серверу програми ДФС, через яку подаються фінансові звіти. Суд, заслухавши думку сторін та їх представників, їх доводи та заперечення, покази свідка, дослідивши матеріали справи у їх сукупності, всебічно і повно зясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, обєктивно оцінивши докази, які мають істотне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, дійшов висновку, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню, з огляду на наступне. Судом встановлено, що [PERSON] відповідно до наказу № 223-К від 30.09.2015 року працює на посаді бухгалтера 1-ої категорії у Новодністровському регіональному управлінні водних ресурсів та експлуатації Дністровських водосховищ (а.с. 5). За правилами ст. 139 КЗпП України, працівники зобов'язані працювати чесно і сумлінно, своєчасно і точно виконувати розпорядження власника або уповноваженого ним органу, додержувати трудової і технологічної дисципліни, вимог нормативних актів про охорону праці, дбайливо ставитися до майна власника, з яким укладено трудовий договір. Відповідно до посадової інструкції бухгалтера по нарахуванню заробітної плати Новодністровського РУВР (а.с. 42-44), з якою ознайомлена [PERSON] 30.09.2015 року, остання, зокрема, готує періодичну звітність у встановлені терміни (п. 2.9), виконує інші доручення головного бухгалтера. Інструкцією визначено, що бухгалтер по нарахуванню заробітної плати несе відповідальність за правильне і своєчасне нарахування заробітної плати і других видів нарахувань; правильне утримання податків і других утримань; правильне утримання аліментів і своєчасне їх перерахування; неналежне виконання або невиконання своїх посадових обовязків, передбачених інструкцією; правопорушення, скоєні в процесі здійснення своєї діяльності; завдання матеріальної шкоди; незабезпечення дотримання трудової і виконавчої дисципліни; за порушення правил техніки безпеки (п.п. 4.1-4.8). 04 січня 2016 року [PERSON] подала до органів ДФС електронний фінансовий звіт за IV квартал 2015 року, який було прийнято 04.01.2016 року о 09 годині 44 хвилини, що підтверджується квитанцією №2. 06 жовтня 2016 року від працівників Сокирянської ОДПІ стало відомо, що поданий електронний звіт від 04.01.2016 року містить пусті графи. 07 жовтня 2016 року позивачем було повторно подано до органів ДФС електронний фінансовий звіт за IV квартал 2015 року, який було прийнято 07.10.2016 року о 09 годині 34 хвилини, що підтверджується квитанцією №2. З матеріалів справи вбачається, що головний бухгалтер [PERSON] та бухгалтер [PERSON] з приводу здачі звіту надали відповідачу 11.10.2016 року письмові пояснення, в яких вказали, що через виникнення технічного збою сервера звіт, який був поданий позивачем 04.01.2016 року, виявився без вмісту даних. Головний бухгалтер зобовязувалась особисто контролювати правильність та своєчасність подання звітності (а.с. 7-8). 24 жовтня 2016 року начальником Новодністровського регіонального управління водних ресурсів та експлуатації Дністровських водосховищ [PERSON] винесено наказ № 96-ВТ «Про застосування дисциплінарного стягнення» (а.с. 6), яким бухгалтеру 1-ої категорії [PERSON] за відсутність повної інформації в звіті до фіскальної служби і своєчасного реагування винесено догану (п.1), а головного бухгалтера попереджено про особисту відповідальність за повноту та своєчасність здачі звітності (п.2). В подальшому, на підставі звернення заступника голови профкомітету [PERSON] від 17.01.2017 року (а.с. 20) наказом начальника Новодністровського регіонального управління водних ресурсів та експлуатації Дністровських водосховищ [PERSON] № 20-ВТ від 18.01.2017 року дисциплінарне стягнення, накладене на бухгалтера 1-ої категорії [PERSON] відповідно до наказу № 96-ВТ від 24.10.2016 року, скасовано (а.с. 19). За змістом ст. 147 КЗпП України, за порушення трудової дисципліни до працівника може бути застосовано тільки один з таких заходів стягнення: догана та звільнення. Частинами 1 та ч. 2 ст. 147-1 КЗпП України визначено, що дисциплінарні стягнення застосовуються органом, якому надано право прийняття на роботу (обрання, затвердження і призначення на посаду) даного працівника. Відповідно до ст. 150 КЗпП України дисциплінарне стягнення може бути оскаржене працівником у порядку, встановленому чинним законодавством (глава XV цього Кодексу). Звичайний порядок оскарження дисциплінарного стягнення передбачає звернення працівника із заявою до комісії по трудових спорах, як це передбачено ст.ст. 221, 225 КЗпП України. Разом з тим, згідно із положеннями ст. 124 Конституції України працівник може звернутись безпосередньо до суду з позовом про оскарження дисциплінарного стягнення. В цьому випадку оскаржується безпосередньо дисциплінарне стягнення, яке може бути визнане судом незаконним. Стаття 149 КЗпП України передбачає, що до застосування дисциплінарного стягнення власник або уповноважений ним орган повинен зажадати від порушника трудової дисципліни письмові пояснення. За кожне порушення трудової дисципліни може бути застосовано лише одне дисциплінарне стягнення. При обранні виду стягнення власник або уповноважений ним орган повинен враховувати ступінь тяжкості вчиненого проступку і заподіяну ним шкоду, обставини, за яких вчинено проступок, і попередню роботу працівника. Стягнення оголошується в наказі (розпорядженні) і повідомляється працівникові під розписку. З системного аналізу вищевказаних норм права вбачається, що порушення трудової дисципліни - це невиконання чи неналежне виконання працівником, без поважних причин, обов'язків, покладених на нього трудовим договором або правилами внутрішнього трудового розпорядку. Трудові обов'язки працівника визначаються у посадовій (робочій) інструкції. Відповідно до посадової інструкції головного бухгалтера Новодністровського РУВР (а.с. 45-48) головний бухгалтер, зокрема, підписує звітність та документи, які є підставою для перерахування податків і зборів (обовязкових платежів) (п.8 розд. 2); здійснює контроль за складенням звітності (п. 9 розд.2). Головний бухгалтер управління несе відповідальність у випадках: неправильного ведення обліку, що призвело до занедбаності в обліку і перекручення звітності; складення недостовірної бухгалтерської звітності з вини бухгалтерії; інших порушень чинних нормативно-правових актів України щодо ведення обліку та складання звітності на підприємстві (п. 1 розд.4 Інструкції). Головний бухгалтер підприємства несе нарівні з керівником підприємства відповідальність за несвоєчасне усунення порушень та недоліків, які виявлені в ході проведення контрольних заходів контролюючими органами та органами державної влади; за порушення термінів складання та подання звітності до відповідних органів (п. 2 розд. 4 посадової інструкції). Порівняльний аналіз посадових обовязків головного бухгалтера і бухгалтера Новодністровського РУВР та обсягу їх відповідальності дає суду підстави для висновку про те, що [PERSON] не повинна була контролювати отримання органами ДФС заповненого фінансового звіту за IV квартал 2015 року, оскільки відповідальність позивача обмежується лише підготовкою звітності, а його поданням та наслідками такого займається головний бухгалтер. Як вже було встановлено судом та визнано представником відповідача, [PERSON] вчасно та належним чином підготувала фінансовий звіт, а також виконала доручення [PERSON] щодо його подання в органи ДФС шляхом заповнення в електронному вигляді фінансового звіту в особистому кабінеті на сайті ДФС та відправлення, що підтверджується показами свідка [PERSON] та квитанцією про отримання від 04.01.2016 року. За таких обставин суд вважає, що висновки Новодністровського РУВР про відсутність повної інформації в звіті до фіскальної служби та своєчасне реагування є безпідставними та необґрунтованими, відтак п. 1 наказу від 24.10.2016 року №96-ВТ «Про застосування дисциплінарного стягнення», яким винесено догану [PERSON], підлягає визнанню незаконним і скасуванню, а позовна заява задоволенню. Згідно із ст.ст. 10, 60 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Незважаючи на те, що судом представнику відповідача було розяснено положення ст. 10 ЦПК України, [PERSON] не надав жодних доказів на підтвердження того, що [PERSON] було надано доручення від головного бухгалтера здійснювати контроль за повнотою поданої фінансової звітності до органів ДФС, а тому судом не беруться до уваги доводи представника відповідача про невиконання позивачем п. 2.11 її посадової інструкції. Окрім того, суд вважає помилковими твердження [PERSON] про безпідставність позову з огляду на достроково зняту догану, оскільки відповідно до ст. 151 КЗпП України, якщо працівник не допустив нового порушення трудової дисципліни і до того ж проявив себе як сумлінний працівник, то стягнення може бути зняте до закінчення одного року. Протягом строку дії дисциплінарного стягнення заходи заохочення до працівника не застосовуються. Таким чином, з 24.10.2016 року по 18.01.2017 року діяло дисциплінарне стягнення відносно [PERSON], а тому до неї могли не застосовуватись заходи заохочення. Згідно ч. 1 ст. 88 ЦПК України, що стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Відтак, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 640 грн. На підставі ст.ст. 139, 147-147-1, 149-151 КЗпП України та

Outcome: approved