Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-27 00:00:00

20.11.2017 р. МТСБУ (засобами поштового зв`язку) звернувся до суду в порядку цивільного судочинства із позовом до [PERSON] про відшкодування шкоди у порядку регресу. Позивач просив суд стягнути з відповідача кошти в розмірі понесених витрат в розмірі 7679,53 грн. та суму сплаченого судового збору в розмірі 1600,00 грн. Свої вимоги позивач обґрунтував тим, що 11.11.2015 р. по вул. Я. Коласа в м. Києві [PERSON] , керуючи автомобілем «БМВ» з д.н.з. [NUMBER] допустив зіткнення з автомобілем «Кіа» з д.н.з. [NUMBER] , під керуванням водія [PERSON] Вина відповідача у скоєнні вищезазначеної ДТП підтверджується постановою Святошинського районного суду м. Києва від 29.01.2016 року. На дату скоєння цієї пригоди відповідач не мав чинного договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Згідно Звіту № 1137 вартість матеріального збитку завданої власнику транспортного засобу марки «Кіа» з д.н.з. [NUMBER] , внаслідок ДТП від 11.11.2015 р. становить 6947,53 грн. МТСБУ 21.04.2017 р. здійснило виплату відшкодування потерпілій особі в розмірі 6947,53 грн., та з урахуванням вартості послуг аварійного комісара у розмірі 732,00 грн. загальний розмір витрат становить 7679,53 грн. З урахуванням відсутності можливості врегулювати вказаний спір в досудовому порядку, позивач звернувся до суду із вказаним позовом. Ухвалою Святошинського районного суду м.Києва від 24.10.2017р. провадження у справі відкрито. Відповідно до п. 9 ч.1 Перехідних положень ЦПК України (за редакцією ЗУ № 2147-УІІІ від 03.10.2017 р., в дії з 15.12.2017 р.), заяви і скарги, подані до набрання чинності цією редакцією Кодексу, провадження за якими відкрито на момент набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цієї редакції Кодексу. Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 22.01.2018 р. продовжено розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Заперечень щодо розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження до суду не надходило. Клопотань від сторін про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін не надходило. Відповідач про розгляд справи повідомлений належним чином, про що свідчать матеріали справи - рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення, яке повернулося до суду без вручення відповідачу з відміткою працівника поштового відділення - «за закінченням встановленого терміну зберігання», що підтверджується довідкою Укрпошти, форма 20. Відповідно до п. 4 ч. 8 ст. 128 ЦПК України днем вручення судової повістки є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси. Відповідачу було направлено ухвалу суду та встановлено строки для подання відзиву на позов. Відповідач відзиву на позовну заяву до суду не надав. Статтею 13 ЦПК України визначено принцип диспозитивності цивільного судочинства, відповідно до якого суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до вимог ЦПК України, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Статтею 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує зокрема: чи мали місце обставини, якими обґрунтовуються вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; які правовідносини випливають зі встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин. На підставі викладеного, судовий розгляд справи здійснюється за правилами спрощеного позовного провадження на підставі наявних матеріалів справи. Суд, розглянувши наявні у справі докази, повно і всебічно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, 11.11.2015 р. по вул. Я. Коласа в м. Києві [PERSON] , керуючи автомобілем «БМВ» з д.н.з. [NUMBER] допустив зіткнення з автомобілем «Кіа» з д.н.з. [NUMBER] , під керуванням водія [PERSON] , що призвело до пошкодження транспортних засобів та порушення відповідачем п. 10.9,13.1 Правил дорожнього руху та скоєння ним адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. Постановою Святошинського районного суду м. Києва від 29.01.2016 року [PERSON] визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КпАП України із стягненням штрафу в розмірі 340,00 грн. (а. с. 5). В наслідок ДТП автомобіль «Кіа» з д.н.з. [NUMBER] , який належить [PERSON] , був пошкоджений. 12.11.2015 р. [PERSON] надіслав МТСБУ повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, де зазначено, що цивільно-правова відповідальність його була застрахована в ПрАТ «Страхова група «ТАС» (а.с. 7-8). Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 1188 ЦК України шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. Відповідно до п. 22.1. ст. 22 Закону України «Про загальнообов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. Відповідно до ст. 29 Закону України «Про загальнообов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. На момент ДТП цивільно-правова відповідальність [PERSON] застрахована не була (а.с.36). Відповідно до п. 41.1 ст. 41 Закону України «Про загальнообов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим Законом, зокрема, у разі її заподіяння транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність. Відповідно до Звіту № 1137 вартість матеріального збитку завданої власнику транспортного засобу марки «Кіа» з д.н.з. [NUMBER] , внаслідок ДТП від 11.11.2015 р. становить 6947,53 грн. (а.с. 10-25). Відповідно до наказу № 3235 від 26.04.2016 р. та платіжного доручення № 3235рв від 27.04.2016, МТСБУ було сплачено [PERSON] страхове відшкодування в розмірі 5789,61 грн (а.с.27, 29), та відповідно до наказу № 6076 від 05.08.2016 р. та платіжного доручення № 6076рв від 08.08.2016, МТСБУ було сплачено [PERSON] страхове відшкодування в розмірі 1157,92 грн (а.с.28, 29)Розмір виплати аваркому грошових коштів в розмірі 732,00 грн. також підтверджується платіжним дорученням № 29208рв від 19.01.2016 р. (а.с.33, 34, 35). Відповідно до пункту 38.2.1 ст. 38 Закону України «Про загальнообов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» МТСБУ після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до власника транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім осіб, зазначених у пункті 13.1 статті 13 цього Закону. Відповідно до ч. 1 ст. 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Оскільки [PERSON] є винним у вчиненні ДТП, на момент вчинення якої не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, суд першої інстанції дійшов висновку про наявність підстав для стягнення з відповідача на користь МТСБУ в порядку регресу 6947,53 грн. витрат, пов`язаних із виплатою страхового відшкодування. 09.08.2017 р. позивачем на адресу відповідача було направлено лист про досудове врегулювання спору, проте відповідач в добровільному порядку страхове відшкодування не сплатив (а.с. 37). Разом з тим, щодо позовних вимог в частині стягнення з відповідача на користь МТСБУ витрат, понесених за послуги аварійного комісара, слід зазначити, що такі витрати не відносяться до страхового відшкодування відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». Обгрунтовуючи позовні вимоги в цій частині, позивач посилається на положення ст. 41 Закону України «Про загальнообов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». Разом з тим, вказана норма лише визначає право МТСБУ залучати аварійних комісарів, експертів або юридичних осіб, у штаті яких є аварійні комісари чи експерти, у порядку, встановленому Уповноваженим органом, для визначення причин настання страхового випадку та розміру збитків, та не визначає право на компенсацію вказаних витрат в порядку регресу. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Разом з тим, слід зазначити, що однією з засад судочинства є, зокрема, визначена ст. 12 ЦПК України змагальність сторін та свобода в наданні ними до суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Відповідно до положень ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Таким чином, оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, з урахуванням вищенаведеного, суд вважає, що позов Моторного (транспортного) страхового бюро України про відшкодування в порядку регресу витрат, пов`язаних із виплатою страхового відшкодування, слід задовольнити частково, стягнувши з відповідача в порядку регресу 6947,53 грн. витрат, пов`язаних із виплатою страхового відшкодування. В іншій частині позову підстави для його задоволення - відсутні. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, з відповідача підлягають стягненню на користь МТСБУ витрати по оплаті судового збору у розмірі 1600,00 грн. На підставі вищевикладеного, ст.ст. 1188, ч.1 ст.1191 ЦК України, ст. 22, 29, 38, 41 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»,

Outcome: partial