Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-27 00:00:00

20.08.2014 року до суду звернулись [PERSON] та [PERSON] з позовом до [PERSON] про розірвання договору довічного утримання, обґрунтувавши свої вимоги тим, що 06.12.2005 року вони уклали з відповідачем, яка є їх рідною донькою, договір довічного утримання на умовах, визначених в ньому, який був складений, посвідчений та зареєстрований 06.12.2005 року в реєстрі за № 4112 приватним нотаріусом Слов'янського міського нотаріального округу [PERSON] Відповідно до зазначеного договору позивачі, як родина, передали у власність відповідачу 2/3 ідеальні частки трикімнатної квартири [ADDRESS], яка належала їм трьом на праві спільної сумісної власності. Відповідачем було зареєстровано її право власності на зазначені частки. Однак, свої зобов'язання за договором відповідач виконувала фактично неналежним чином, оскільки з моменту укладення договору та по теперішній час вона рідко купувала необхідні позивачам ліки та медикаменти, в результаті чого позивачі були вимушені робити це самостійно за рахунок власних грошових коштів. Окрім того, донька нерегулярно відвідувала батьків, мотивуючи своєю зайнятістю, та реальної конкретної допомоги, підтримки [PERSON] від доньки не отримували. Таким чином, через зазначені вище причини позивачі бажають розірвати спірний договір та повернути передані відповідачу частки нерухомого майна (квартири) у свою власність та просять розірвати договір довічного утримання від 06.12.2005 року, укладений між [PERSON], [PERSON] та [PERSON], який був посвідчений приватним нотаріусом Слов'янського міського нотаріального округу Донецької області [PERSON] 06.12.2005 року за реєстровим номером 4112. Позивачі [PERSON] та [PERSON] в судове засідання не з'явились, надали суду заяви з проханням розглядати справу без їх участі, просили задовольнити позовні вимоги. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явилась, надала суду заяву з проханням розглядати справу без її участі, не заперечувала проти задоволення позовних вимог. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що заявлені позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Судом встановлені наступні факти та відповідні ним правовідносини. 06.12.2005 року між [PERSON], [PERSON] та [PERSON] був укладений договір довічного утримання, відповідно до якого сторони домовилися, що [PERSON] та [PERSON] передають у власність [PERSON] 2/3 ідеальні частки трикімнатної квартири [ADDRESS], а [PERSON] зобов'язується довічно повністю утримувати [PERSON] та [PERSON], забезпечувати їх харчуванням, доглядом, необхідною допомогою і зберігати в їх безоплатному довічному користуванні вищевказану частку квартири. Договір посвідчений приватним нотаріусом Слов'янського міського нотаріального округу Донецької області [PERSON] 06.12.2005 року за реєстровим номером 4112. (а. с. 4, 5) Відповідно до Витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно № 9545721 від 11.01.2006 року 2/3 частки квартири [ADDRESS] належать [PERSON] на праві приватної власності на підставі договору довічного утримання від 06.12.2005 року за реєстровим № 4112, посвідченого приватним нотаріусом Слов'янського міського нотаріального округу Донецької області [PERSON] за реєстровим номером 4112. (а. с. 6) Згідно зі свідоцтвом про право власності на житло від 20.05.1996 року, квартира [ADDRESS] належить на праві приватної спільної сумісної власності [PERSON], [PERSON] та [PERSON] (а. с. 7) Згідно з довідкою ТОВ «Ліра ЛТД» № 1009 від 19.08.2014 року, [PERSON] та [PERSON] мешкають удвох по [ADDRESS]. (а. с. 8) Відповідно до ст. 744 ЦК України, за договором довічного утримання (догляду) одна сторона (відчужувач) передає другій стороні (набувачеві) у власність житловий будинок, квартиру або їх частину, інше нерухоме майно, або рухоме майно, яке має значну цінність, взамін чого набувач зобов'язується забезпечувати відчужувача утриманням та (або) доглядом довічно. У договорі довічного утримання (догляду) можуть бути визначені всі види матеріального забезпечення, а також усі види догляду (опікування), якими набувач має забезпечувати відчужувача. (ч. 1 ст. 749) У відповідності до ч. 1 ст. 755 ЦК України, договір довічного утримання (догляду) може бути розірваний за рішенням суду: 1) на вимогу відчужувача або третьої особи, на користь якої він був укладений, у разі невиконання або неналежного виконання набувачем своїх обов'язків, незалежно від його вини; 2) на вимогу набувача. Частиною першою статті 756 ЦК України передбачено, що у разі розірвання договору довічного утримання (догляду) у зв'язку з невиконанням або неналежним виконанням набувачем обов'язків зо договором, відчужувач набуває право власності на майно, яке було ним передане, і має право вимагати його повернення. У цьому разі витрати зроблені набувачем на утримання та (або) догляд відчужувача, не підлягають поверненню. Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 651 ЦК України, зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору. В даному випадку відповідач [PERSON] позовні вимоги визнала та не заперечує проти того факту, що вона не виконує зобов'язання за договором довічного утримання, укладеним між нею та позивачами, не забезпечує батьків ліками, харчуванням, доглядом та необхідною допомогою. З огляду на вищенаведене, суд приходить до висновку, що існують всі підстави для розірвання вищезазначеного договору довічного утримання. На підставі викладеного і

Outcome: approved