Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-15 00:00:00

20 серпня 2013 року позивач звернувся до суду з позовною заявою до відповідачів [PERSON], [PERSON], [PERSON], в якій просив стягнути з відповідачів заборгованість по оплаті за теплопостачання в розмірі 12137 гривень 01 копійку, а також судові витрати по справі в сумі 229 грн. 40 коп. В обґрунтування своїх вимог позивач вказав на те, що міське комунальне підприємство «Дніпропетровські міські теплові мережі» надає теплову енергію відповідачам за адресою: [ADDRESS]. На ім'я відповідачів було відкрито особовий рахунок [NUMBER]. Відповідачі були зобов'язані своєчасно оплачувати надані послуги не пізніше 10 числа місяця, наступного за розрахунковим. Однак, відповідачі неналежним чином виконували свої зобов'язання щодо сплати за надану теплову енергію, у зв'язку з чим станом на 01.05.2013 року виникла заборгованість у сумі 12137,01 гривень, яку позивач просив стягнути з відповідачів солідарно. Представник позивача у судове засідання не з'явилась, про час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином, надала заяву з проханням справу розглядати без її участі, просила позовні вимоги задовольнити, проти розгляду справи в заочному порядку не заперечувала. Відповідачі у судове засідання не з'явилися, про час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином, причини неявки суду не повідомили, надіслали суду заяву про застосування наслідків пропуску позовної давності. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України, на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Згідно ст.3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ст.11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненнями фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Згідно ст.10 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставі своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Відповідно до ст.57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно ст.58 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Відповідно до ч.2 ст.124 Конституції України юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі. Відповідно до ч.1 ст.526 ЦК України зобов'язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог закону. Статтею 64 ЖК України передбачено, що члени сім'ї наймача, які проживають разом з ним, користуються нарівні з наймачем усіма правами і несуть усі обов'язки, що виплавають з договору найму жилого приміщення. Повнолітні члени сім'ї несуть солідарну з наймачем майнову відповідальність за зобов'язаннями, що виплавають із зазначеного договору. Судом встановлено, що відповідачі [PERSON], [PERSON], [PERSON] зареєстровані та проживають в [ADDRESS]. Позивач надає теплову енергію відповідачам, у зв'язку з чим був відкритий особовий рахунок [NUMBER]. Відповідно до наданого розрахунку сума заборгованості відповідачів за теплопостачання станом на 01.05.13 року становить 12137,01 гривень. Вирішуючи по суті позовні вимоги суд приходить до наступного. Відповідно до статті 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється у три роки. Як вбачається з позовної заяви, позивач звернувся до суду 20 серпня 2013 року (а.с.2), тому, з урахуванням статті 257 ЦК України заборгованості повинна бути стягнута за період з 01 серпня 2010 року по 01 травня 2013 року у сумі 4827 гривень (відповідно до наданого позивачем розрахунку заборгованості). Таким чином, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги знайшли своє об'єктивне підтвердження в ході судового засідання, ґрунтуються на вимогах закону і підлягають частковому задоволенню в межах строку позовної давності. Відповідно до ст.79, ч.1 ст.88 ЦПК України з відповідачів на користь позивача також слід стягнути сплачений судовий збір в сумі 229 грн. 40 коп. На підставі викладеного,

Outcome: partial