Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-14 00:00:00

19 серпня 2020 року адвокат Ільків Микола Миколайович в інтересах [PERSON] звернувся в суд з позовом до Товариства з додатковою відповідальністю «Страхової компанії «Гардіан» про стягнення страхового відшкодування. В обґрунтування позовних вимог та з урахуванням заяви про збільшення позовних вимог, посилається на те, що 23 серпня 2019 року мала місце дорожньо-транспортна пригода, під час якої автомобіль марки «Мерседес Бенц Спринтер», р.н. [NUMBER] , під керуванням водія [PERSON] , рухаючись автодорогою Н17 «Луцьк-Радехів-Львів» поблизу с.Сабанівка Радехівського району Львівської області, здійснив наїзд на пішохода [PERSON] . Внаслідок даної дорожньо-транспортної пригоди пішохід [PERSON] від отриманих тілесних ушкоджень помер на місці події. Відповідальність водія транспортного засобу - автомобіля марки «Мерседес Бенц Спринтер», р.н. [NUMBER] , на дату вчинення дорожньо-транспортної пригоди застрахована згідно полісу №126896410 у ТДВ СК «Гардіан». 22 жовтня 2019 року на адресу ТДВ СК «Гардіан» надіслано заяву про виплату страхового відшкодування в інтересах брата загиблого - [PERSON] . Сума страхового відшкодування складає 16 140,00 грн.- витрати на поховання. 04.05.2020 року ТДВ СК «Гардіан» проведено часткову виплату страхового відшкодування, а саме виплачено 8 070.00 грн. страхового відшкодування [PERSON] , що становить 50% від заявленої суми (16 140,00 грн.) у виплаті решти суми відмовлено. Відмову ТДВ СК «Гардіан» у виплаті 50% страхового відшкодування вважають неправомірною та такою, що не грунтується на нормі закону. Таким чином, просить стягнути з Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Гардіан» (код ЄДРПОУ- 35417298) на користь [PERSON] (РНОКПП - [NUMBER] ) страхове відшкодування (витрати на поховання) у розмірі 8 070 (вісім тисяч сімдесят) гривень 00 копійок. Стягнути з Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Гардіан» (код ЄДРПОУ- 35417298) на користь [PERSON] (РНОКПП - [NUMBER] ) пеню з розрахунку подвійної облікової ставки Національного банку України у розмірі 778 (сімсот сімдесят вісім) гривень 18 копійок, три відсотки річних у розмірі 186 (сто вісімдесят шість) гривень 38 копійок, та інфляційні втрати у розмірі 277 (двісті сімдесят сім) гривень 32 копійки, а всього разом - 1241 (одна тисяча двісті сорок одна) гривня 88 копійки. Стягнути з Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Гардіан» (код ЄДРПОУ- 35417298) на користь [PERSON] (РНОКПП - [NUMBER] ) понесені судові витрати у зв`язку із розглядом справи на професійну правничу допомогу у розмірі 12 000 (дванадцять тисяч) гривень 00 копійок(а.с.1-4,56-зворот). Відповідач подав відзив на позовну заяву, в якій просить відмовити в задоволенні позовних вимог, заявлених до ТДВ «СК «ГАРДІАН», в повному обсязі. Зокрема покликаючись на те, що, 04.05.2020 року ТДВ «СК «Гардіан» виплатило Позивачу страхове відшкодування в розмірі 8070,00 на підставі п.36.3. ст.36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (далі Закон №1961), згідно з яким, у разі якщо відповідальними за заподіяння неподільної шкоди взаємопов`язаними, сукупними діями є декілька осіб, розмір страхового відшкодування за кожну з таких осіб визначається шляхом поділу розміру заподіяної шкоди на кількість таких осіб, сума страхового відшкодування склала п`ятдесят відсотків від заявленої [PERSON] . Рішення про виплату страхового відшкодування було оформлене страховим актом № ЕР/126896410/2 від 04.05.2020р., страхове відшкодування в сумі 8070,00 грн. виплачено на рахунок Позивача платіжним дорученням №14792 від 04.05.2020р. Крім того, Відповідачем на рахунок Позивача було виплачено пеню за кожен день прострочення виплати страхового відшкодування у розмірі 135,82 грн., що підтверджується платіжним дорученням №14793. З постанови слідчого управління ГУ НП у Львівській області від 27.12.2019 року про закриття кримінального провадження зазначено, що при судово-токсикологічній експертизі крові трупа [PERSON] виявлено етиловий спирт у кількості 3,33 проміле, що відносно живої особи відповідає сильному алкогольному сп`янінню. Також вказано, що з технічної точки зору, причиною настання ДТП стали обставини пов`язані з діями пішохода [PERSON] . Водій [PERSON] керуючи транспортним засобом помітив пішохода на проїзній частині, коли уникнути ДТП вже був позбавлений можливості шляхом застосування своєчасного екстреного гальмування. Тобто пішоходом було порушено вимоги ПДР України. Кваліфікація дій пішохода не потребує спеціальних знать та може бути виконана судом на основі даних, зазначених у постанові слідчого управління ГУ НП у Львівській області від 27.12.2019р. Вимоги ПДР України пішоходом дотримано не було, а було грубо порушено, внаслідок чого сталася ДТП. З наведеного виходить, що в діях потерпілого, з огляду на те, що він перебував у стані сильного алкогольного сп`яніння та порушив правила дорожнього руху, а саме перебував на проїзній частині, які призвели до ДТП, яка призвела до смерті пішохода, наявна груба необережність, яка є формою вини, тобто вона є винною у настанні ДТП, що відповідно до п.36.3. ст.36 Закону №1961 є підставою для зменшення розміру страхового відшкодування на 50%. Щодо заявлених вимог про компенсацію витрат на правничу допомогу в розмірі 12000,00 грн., просимо суд врахувати ч.3 ст.137 ЦПК України, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт. Вважають, що в цій частині позивачем завищені позовні вимоги(а.с.77-79). 16 січня 2021 року ухвалою судді Радехівського районного суду Львівської області відкрито провадження у справі(а.с.53-54). Позивач та представник позивача в судове засідання не з`явилися, до суду поступило клопотання про розгляд справи у відсутності сторони позивача, позовні вимоги підтримують (а.с. ). Представник відповідача в судовому засіданні проти позовних вимоги заперечила в повному обсязі, просила постановити рішення про відмову в задоволенні позовних вимог. Звертала увагу суду на те, що сума витрат на правову допомогу перевищує сам позов, а такий відповідно до вимог ч.3 ст.137 ЦПУ України має бути співмірним із складністю справи та наданих послуг. Вислухавши заперечення представника відповідача, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, суд вважає, що позов підлягає до частково задоволення з наступних міркувань. Відповідно до вимог ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. За правилами ст.ст.13,81 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. При цьому, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень. Крім того, відповідно до вимог ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Докази мають бути належними і допустимими у відповідності до вимог ст.ст.77-78 ЦПК України. Суд встановив, що відповідно до витягу з єдиного реєстру досудових розслідувань, про внесення кримінального провадження №12019140000000679 від 24.08.2019 року вбачається, що 23 серпня 2019 року приблизно о 21 годині 50 хвилин водій [PERSON] , керуючи автомобілем марки «Мерседес Бенс Спрінтер, р.н. [NUMBER] , та рухаючись ним автодорогою Н17 «Луцьк-Радехів-Львів» у напрямку від м. Луцьк до м. Львів, при проїзді її ділянки в районі 63 км + 880 м, що поблизу с. Сабанівка Радехівського району Львівської області, здійснив наїзд на пішохода [PERSON] . Внаслідок наїзду потерпілий [PERSON] отримав тілесні ушкодження, від яких помер на місці пригоди. Вище вказане також підтверджується, свідоцтвом про смерть, виданим 25 серпня 2019 року Тетевчицьким старостинським округом Радехівської міської ради, актовий запис №71(а.с.16-17). 22 жовтня 2019 року на адресу ТДВ «СК «Гардіан» надіслано заяву про виплату страхового відшкодування в інтересах брата потерпілого - [PERSON] , з якого вбачається, що сума страхового відшкодування становить - 16 140, 00 грн витрат на поховання, що підтверджується товарними чеками(а.с.7-15). 05.06.2020 року ТДВ «СК «Гардіан» було надано відповідь на запит Шепелінського О.М., який діє в інтересах [PERSON] від 07.05.2020 року за вих.№000457/20, та направлено копії страхових актів №ЕР/126896410/3(2) від 04.05.2020 р., та копії розрахунків суми страхового відшкодування від 04.05.2020 року, з яких вбачається, що страховою компанією проведено часткову виплату страхового відшкодування в розмірі 8 070 грн., на поховання, що становить 50% від заявленої вимоги. В обґрунтування відмови у виплаті 50% страхового відшкодування страховик посилається на наявність провини пішохода [PERSON] у настанні дорожньо-транспортної пригоди, внаслідок якої останній загинув (згідно постанови про закриття кримінального провадження від 27.12.2019 року)(а.с.23-28). Виплата страхового відшкодування у вказаному вище розмірі відповідачем була здійснена з посиланням на пункт 36.3 ст. 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», у разі якщо відповідальними за заподіяння неподільної шкоди взаємопов`язаними, сукупними діями є декілька осіб, розмір страхового відшкодування за кожну з таких осіб визначається шляхом поділу розміру заподіяної шкоди на кількість таких осіб, сума страхового відшкодування склала п`ятдесят відсотків від заявленої ТОВ «ЮК «ЦЕНТР АВТОВИПЛАТ ПОЛІС». З постанови про закриття кримінального провадження від 27.12.2019 року, №12019140000000679 внесене в ЄРДР 24.08.2019р., в даній дорожній обстановці з моменту виникнення небезпеки для руху водій автомобіля марки «Мерседес Бенц Спринтер», [PERSON] не мав технічної можливості уникнути наїзду на пішохода. Причиною виникнення даної дорожньо-транспортної пригоди стала та обставина, що об`єктивна видимість пішохода [PERSON] на проїзній частині дороги настає на такій відстані, що водій [PERSON] був позбавлений технічної можливості зупинити автомобіль шляхом застосування своєчасного екстреного гальмування(а.с.21-22). 31 липня 2020 року представником позивача в адресу ТДВ «СК «Гардіан» було скеровано досудову вимогу, відповідно до якої вони вимагали невідкладно (протягом 7 календарних днів) провести виплату страхового відшкодування [PERSON] у розмірі 8 070,00 грн.(а.с.29-30). На дату вчинення дорожньо-транспортної пригоди автомобіль MERSEDES-BENZ SPRINTER 311 CDS з державним номерним знаком [NUMBER] , був застрахованим згідно полісу №126896410 діючим на 23.08.2019 року, страховою компанією ТДВ «СК «Гардіан», страховик є діючим членом МТСБУ, страхувальником вказаного транспортного засобу є [PERSON] (а.с.18, 26). Між сторонами виникли відносини з приводу відшкодування шкоди, яка спричинена смертю особи в результаті дії джерела підвищеної небезпеки, а отже врегульовані Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (далі - Закон) та Цивільним кодексом України (далі - ЦК України). Відповідно до ст. 22 Закону у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. Статтею 23 зазначеного Закону передбачено, що шкодою, заподіяною життю та здоров`ю потерпілого внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, зокрема є шкода, пов`язана із смертю потерпілого. Частиною першою статті 1201 ЦК України передбачено, що особа, яка завдала шкоди смертю потерпілого, зобов`язана відшкодувати особі, яка зробила необхідні витрати на поховання та на спорудження надгробного пам`ятника, ці витрати. Згідно з п.27.4 ст.27 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страховик (МТСБУ) здійснює відшкодування особі, яка здійснила витрати на поховання та на спорудження надгробного пам`ятника, за умови надання страховику (МТСБУ) документів, що підтверджують такі витрати, та пред`явлення оригіналу свідоцтва про смерть. Загальний розмір такого відшкодування стосовно одного померлого не може перевищувати 12 мінімальних заробітних плат у місячному розмірі, встановлених законом на день настання страхового випадку. При цьому у частині третій статті 1193 ЦК України передбачено, що вина потерпілого не враховується у разі відшкодування додаткових витрат, передбачених частиною першою статті 1195 цього Кодексу, у разі відшкодування шкоди, завданої смертю годувальника та у разі відшкодування витрат на поховання. Аналіз положень ст. 1201 ЦК України, ст.27 Закону у системному зв`язку з положеннями ч.3 ст.1193 ЦК України дозволяє суду дійти висновку, що вина потерпілого не враховується при відшкодуванні шкоди, завданої смертю у разі відшкодування витрат на поховання, в тому числі і при здійсненні страхових виплат передбачених ст.27 Закону. Отже не підлягає до застосування до спірних правовідносин положення п.36.3 ст.36 Закону, відповідно до яких у разі якщо відповідальними за заподіяння неподільної шкоди взаємопов`язаними, сукупними діями є декілька осіб, розмір страхового відшкодування (регламентної виплати) за кожну з таких осіб визначається шляхом поділу розміру заподіяної шкоди на кількість таких осіб, оскільки шкода пов`язана зі смертю потерпілого відшкодовується в незалежності від його вини. На переконання суду, положення п.36.3 ст.36 Закону стосується випадку передбаченому у ч.2 ст.1188 ЦК України, в якій зазначено, що якщо внаслідок взаємодії джерел підвищеної небезпеки було завдано шкоди іншим особам, особи, які спільно завдали шкоди, зобов`язані її відшкодувати незалежно від їхньої вини. Тобто, положення про ділення страхової виплати на кількість осіб винних у заподіянні шкоди застосовується у разі здійснення страхової виплати потерпілому внаслідок взаємодії кількох об`єктів підвищеної небезпеки (наприклад - пішоходу у разі зіткнення двох автомобілів). Однак у даній ситуації, смерть потерпілого настала в результаті наїзду на нього одного автомобіля, який у даній дорожній обстановці не зміг вчасно зупинитися в результаті виходу потерпілого на проїзну частину. Оскільки законодавством передбачено відшкодування шкоди внаслідок смерті потерпілого в незалежності від його вини, вона, на думку суду, повинна відшкодовуватися у повному обсязі. Отже, відповідач неправомірно здійснив ділення страхової виплати належної позивачам на 2, а тому є всі підстави для стягнення з нього недоплаченої страхової виплати, враховуючи ті обставини, що представником позивача надано документи, які підтверджують понесені витрати . Підсумовуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що відповідач неправомірно застосував при розрахунку та виплаті страхового відшкодування позивачам положення п.36.3 ст.36 Закону. Щодо позовних вимог в частині стягнення пені, трьох відсотків річних та інфляційних втрат суд зазначає наступне. У відповідності до ст. 36.5 Закону, за кожен день прострочення виплати страхового відшкодування (регламентної виплати) з вини страховика (МТСБУ) особі, яка має право на отримання такого відшкодування, сплачується пеня з розрахунку подвійної облікової ставки Національного банку України, яка діє протягом періоду, за який нараховується пеня. На підставі наведеного, суд вважає, що є законні підстави стягнення з відповідача пені із розрахунку подвійної облікової ставки Національного банку України за період з 04.05.2020 року по 08.02.2021 року у розмірі 778,18 грн. Згідно з ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. З огляду на наведене, за період з 4.05.2020 року по 08.02.2021 року нараховано три проценти річних від простроченої суми боргу у розмірі 186,38 грн. та інфляційні втрати у розмірі 277,32 грн. На підтвердження вище вказаного, суду надано розрахунок за період з 04.05.2020 року по 08.02.2021(а.с.60). Так, на думку суду, є всі підстави для задоволення позовних вимог в цій частині. Що стосується витрат на правничу допомогу, суд зазначає наступне. Згідно з ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи, зокрема на професійну правничу допомогу. Відповідно до вимог статті 137 ЦПК України для цілей розподілу судових витрат розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. На підтвердження вимог позивача в частині стягнення витрат на правничу допомогу в сумі 12 000 гривень, суду надано детальний опис наданих послуг та квитанцію прибуткового касового ордеру №58 (а.с.64-65). Проте представник позивача участі в судових засіданнях не приймав, відтак, суд вважає за необхідне стягнути із відповідача в користь позивача витрати на правничу допомогу в розмірі 8 000 грн. Також, у відповідності до вимог ст.141 ЦПК України із відповідача в користь держави необхідно стягнути судовий збір.

Outcome: partial