Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-04 00:00:00

21.10.2016 року [PERSON] звернулася до суду з зазначеним позовом. Мотивувала тим, що 12.09.2006 року помер її чоловік [PERSON], після смерті якого залишилось спадкове майно земельна ділянка площею 4,30 га, кадастровий номер 5320687200:00:003:0017, з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташована на території Пронозівської сільської ради Глобинського району Полтавської області. Вона є спадкоємцем першої черги спадкування майна померлого за законом. У зв'язку з оформленням спадщини виявилося, що при житті чоловік отримав Державний акт на право власності на земельну ділянку серії ПЛ № 093255 від 15.12.2003 року, проте, за невідомих обставин його було втрачено. Через відсутність правовстановлюючого документу Градизька держнотконтора відмовила їй (позивачу) у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після померлого [PERSON] Посилаючись на викладене, позивач прохала визнати за нею право власності на вказану земельну ділянку в порядку спадкування за законом. У судове засідання позивач [PERSON], її представник [PERSON] не зявилися, направили до суду заяви про розгляд справи за їх відсутності, вказали, що позовні вимоги підтримують. Представники відповідачів Пронозівської сільської ради, Глобинської районної державної адміністрації, представники третіх осіб - відділу Держгеокадастру у Глобинському районі, Градизької держнотконтори у судове засідання не зявилися, належним чином повідомлені про час і місце розгляду справи. В заявах, адресованих суду, прохали розглянути справу за їх відсутності. Заперечень на позов не надали. Суд, дослідивши та оцінивши надані письмові докази з точки зору їх належності, допустимості, достовірності, достатності і взаємного звязку, встановив наступне. 12 вересня 2006 року помер [PERSON]. Спадкоємцем майна померлого (перша черга спадкування за законом) є дружина померлого [PERSON] (позивач у справі). Згідно інформації наданої Градизькою державною нотаріальною конторою, після померлого 12.09.2006 року [PERSON] заведена спадкова справа № 176 за 2015 рік, [PERSON] в установленому порядку прийняла спадщину по закону. До складу спадкового майна входить земельна ділянка розміром 4,30 га, розташована на території Пронозівської сільської ради Глобинського району Полтавської області, передана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що належала [PERSON] на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ПЛ № 093255 від 15.12.2003 року. Право власності [PERSON] на вказану земельну ділянку підтверджується витягом з Державного земельного кадастру (уточнена площа земельної ділянки, зазначена в ньому, складає 4, 2973 га) Відділ Держгеокадастру у Глобинському районі довідкою від 26.08.2016 року № 34-1609-99.3-1325/28-16 підтвердив, що вищеназваний Державний акт дійсно видавався на імя [PERSON], та 15.12.2003 року проводилась його державна реєстрація за № 010355300136. Нормативно-грошова оцінка земельної ділянки станом на 26.08.2016 року становить 28967,98 грн. (з урахуванням коефіцієнту індексації). Вказаний Державний акт втрачено. Підтвердженням цього факту є відповідне оголошення в районній газеті «Зоря Придніпров»я» від 11 жовтня 2016 року. Через відсутність правовстановлюючого документу на земельну ділянку Градизька держнотконтора відмовила позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після померлого чоловіка. Видача дубліката документа на померлу особу є неможливою, оскільки, відповідно до ч.2 ст. 25 ЦК України цивільна правоздатність особи припиняється у момент її смерті. Спір про право може бути вирішено лише в судовому порядку. Відповідно до ст. ст. 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права. У відповідності до ст. ст. 1217, 1218 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. За ч.1 ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Відповідно до ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах із збереженням її цільового призначення. Встановивши, що позивач - єдиний спадкоємець першої черги спадкування за законом, яка вчасно прийняла спадщину, а спадкодавець на законних підставах за життя набув право власності на земельну ділянку, суд дійшов висновку, що за позивачем [PERSON] слід визнати право власності на вказане нерухоме майно. Позов ґрунтується на законі і підлягає задоволенню. Визнання права власності на земельну ділянку за позивачем в порядку спадкування за законом не оспорюється відповідачами та не порушує прав чи інтересів інших осіб.

Outcome: approved