overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-01 00:00:00

19 серпня 2014 року Прилуцьким міськрайонним судом Чернігівської області задоволено позов [PERSON] до міського голови м. Ніжин Лінник А.В., треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору Ніжинська міська рада Чернігівської області та державне комунальне підприємство «Комунальний ринок» про зупинення дії, визнання протиправним та скасування розпорядження міського голови від 04 липня 2014 року №92 «Про тимчасове відсторонення від роботи з посади директора ДКП «Комунальний ринок» [PERSON]». Визнано незаконним та скасовано розпорядження міського голови від 04 липня 2014 року №92 «Про тимчасове відсторонення від роботи з посади директора ДКП «Комунальний ринок» [PERSON]». Допущено до роботи [PERSON] за посадою директора державного комунального підприємства «Комунальний ринок». 22 серпня 2014 року представником позивача [PERSON] - [PERSON] подано заяву про ухвалення додаткового рішення в даній цивільній справі щодо допуску до негайного виконання рішення суду щодо допущення [PERSON] до роботи за посадою директора державного комунального підприємства «Комунальний ринок», як забезпечення трудових прав позивачки. Позивачка та її представник у судове засідання не з'явились з невідомих для суду причин, хоча про час і місце судового засідання були повідомлені належним чином. Відповідач в судове засідання не з'явився з невідомих для суду причин, хоча про час і місце судового засідання був повідомлений належним чином. Представник відповідача та третьої особи Ніжинської міської ради Костюк О.І. в судовому засіданні заявлені вимоги не визнала в повному обсязі, посилаючись на їх безпідставність, вважає їх такими, що не грунтуються на вимогах Закону, просила відмовити в їх задоволенні. Представник ДКП «Комунальний ринок» у судове засідання не з'явився, з невідомих для суду причин. Заслухавши пояснення представника Костюк О.І., дослідивши наявні у справі докази, суд приходить до висновку, що заявлені вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав: Відповідно до п.3 ч.1 ст.220 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою осіб, які беруть участь у справі, чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо суд не допустив негайного виконання рішення у випадках, встановлених статтею 367 цього Кодексу. Зокрема, п.4 ч.1 ст.367 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішень у справах про поновлення на роботі незаконно звільненого або переведеного на іншу роботу працівника. На підставі наведеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-07 00:00:00

19 серпня 2014 р. позивачка звернулася до суду з даним позовом, в якому вказала, що 16 вересня 2006 року вона з відповідачем уклала шлюб, який зареєструвала у Богуславській сільській раді Борівського р-ну Харківської обл., актовий запис №06. Сторони мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], свідоцтво про народження видано 02 липня 2008 р. відділом реєстрації актів цивільного стану Борівського районного управління юстиції Харківської обл., актовий запис №41. З січня 2014 р. сімейні стосунки між сторонами були фактично припинені. Від того часу вони проживають окремо і не ведуть спільного господарства. Припиненню шлюбних відносин послужило те, що відповідач матеріально не утримував їхню сім'ю, всі зароблені кошти він витрачав на придбання спиртних напоїв. Відповідач зловживає алкогольними напоями, під час алкогольного сп'яніння чинить у відношенні позивачки психічне та фізичне насилля. Позивачки зі своєї сторони неодноразово намагалася переконати відповідача відмовитися від пагубної звички і жити нормальним сімейним життям. Однак відповідач не прислухався до неї і продовжує вести себе непристойно. За таких обставин позивачка вважає, що збереження їхнього шлюбу з відповідачем не відповідає її інтересам та інтересам їхнього сина, оскільки відповідач подає сину поганий приклад. Місце проживання сина після розірвання шлюбу сторонами вирішено - син проживатиме разом з позивачкою. Аліменти на утримання сина стягуються на користь позивачки на підставі рішення суду. Між позивачкою та відповідачем немає спору про поділ спільного сумісного майна, придбаного ними під час шлюбу. В судове засідання позивачка надала заяву про підтримання позовних вимог та розгляд справи за її відсутності. Відповідач в судове засідання надав заяву про визнання позову та розгляд справи за його відсутності. Суд вважає можливим розглянути справу у відсутності сторін, які заявили про розгляд справи за їх відсутності, на підставі наявних у справі доказів, відповідно вимог ст.158 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, оскільки шлюбні відносини між сторонами були припинені, поновлювати стосунки сторони намірів не мають, на примирення не згодні, тому шлюб належить розірвати. З урахуванням викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-08 00:00:00

19 серпня 2015 р. до Ленінського районного суду м. Харкова звернулися [PERSON], [PERSON], [PERSON] з позовною заявою, в якій просили визнати самовільну прибудову за адресою: [ADDRESS] незаконною; зобовязати відповідачку [PERSON] знести за власний рахунок прибудову, як самочинну споруду; та привести зовнішній вигляд будинку та прибудинкову територію у належний стан. В обґрунтування заявлених вимог позивачі зазначили, що будівництво ведеться без згоди мешканців будинку (сусідів), без дозволу відповідних державних органів, без відповідної дозвільної та проектної документації. Внаслідок дій відповідачки відбувається самовільний захват прибудинкової ділянки, яка не була відведена для цієї мети і призначена для обслуговування багатоквартирного будинку. Отже внаслідок самочинного будівництва відповідачкою порушені права позивачів щодо безпеки квартир №№ 96,100, 103 в будинку №152 по вул.. П. Шлях. Дана споруда перешкоджає сонячному світлу попадати в квартиру №96, порушує спосіб опалювання будинку, порушує архітектурний вигляд будинку, санітарні норми та екологічні права. Дах будівлі негативно впливає на навколишнє середовище, забруднює повітря. Не дивлячись на складання протоколу про адміністративне правопорушення від 12.08.2015 р. мешканці квартири [ADDRESS] продовжують будівництво. У судове засідання позивачі та відповідачка явилися. 3-ї особи, будучи належним чином повідомлені, до суду не прибули. Представники Харківської міської ради та КП «Жилкомсервіс» просили розглянути справу за їх відсутністю. Виходячи з викладеного суд,

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-12 00:00:00

19 серпня 2015 року [PERSON], [PERSON] звернулися до суду з заявою про розірвання шлюбу, зареєстрованого 14.02.2004р. у Міському відділі реєстрації актів цивільного стану Львівського міського управління юстиції, актовий запис № 166. В обґрунтування своєї заяви зазначила про те, що від спільного шлюбу у них є донька [PERSON], 20.07.2004р.н. Вказує, що сімейне життя у них не складалось добре, відсутнє взаєморозуміння та повага. Шлюбні і сімейні відносини, а також спільне проживання між ними фактично припинені, вони проживають окремо, їхня сімя розпалась повністю і остаточно, шлюб існує лише формально, примирення не можливе. В судовому засіданні заявники [PERSON], [PERSON] підтримали позовні вимоги та надали пояснення аналогічні тим, що викладені у заяві. Просили позов задовольнити. Заслухавши пояснення сторін, зясувавши взаємини подружжя, наявність малолітньої дитини, дійсні причини заяви про розірвання шлюбу, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступного. В судовому засіданні встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 14.02.2004р. у Міському відділі реєстрації актів цивільного стану Львівського міського управління юстиції, актовий запис № 166 (а.с.8). Від спільного шлюбу з відповідачем у них є донька [PERSON], 20.07.2004р.н. (а.с.9). Відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхньої дитини, що мають істотне значення. У судовому засіданні встановлено, що сторони припинили шлюбні відносини, не ведуть спільного господарства і проживають окремо. Сімя розпалася остаточно, примирення неможливе. За таких обставин суд вважає, що подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечило б інтересам подружжя, що мають істотне значення. Відповідно до ст. 113 СК України, особа яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Враховуючи наведене, після розірвання шлюбу заявнику [PERSON] залишити шлюбне прізвище [PERSON].

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-14 00:00:00

19 серпня 2015 року [PERSON] (далі позивачка) звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу з [PERSON] (далі відповідач), мотивуючи тим, що 14 липня 2012 року між нею та відповідачем відділом державної реєстрації актів цивільного стану Коростишівського районного управління юстиції Житомирської області було зареєстровано шлюб, про що в книзі реєстрації про укладення шлюбу зроблено актовий запис № 82. Від цього шлюбу вони мають неповнолітню дитину сина : [PERSON], [INFO]. Свої позовні вимоги позивачка обґрунтовує тим, що одруження з відповідачем виявилося невдалим. Між ними відсутні взаєморозуміння і вони рідко доходили до згоди при вирішенні сімейних питань. По вказаних причинах між ними виникали сварки, скандали, а бували і бійки. Після чергової сварки, більше року назад, вона забравши дитину та речі переїхала проживати до своїх батьків , тобто з м. Коростишева в смт. Брусилів ,Житомирської області. З часу переїзду до батьків вона та відповідач ніяких стосунків не підтримують та спільного господарства не ведуть, а тому вважає, що за таких обставин збереження шлюбу та подальше спільне життя з відповідачем суперечить її інтересам та інтересам їх неповнолітньої дитини. Просить шлюб укладений між нею та відповідачем [PERSON] розірвати і після розірвання шлюбу змінити її прізвище на дівоче В судовому засіданні [PERSON] позов підтримала повністю по мотивах наведених в позовній заяві. Сина просила залишити на подальше проживання та виховання з нею. Просила змінити їй прізвище. В судовому засіданні представник відповідача [PERSON] з мотивами розлучення погодився і не заперечує проти задоволення позову. Судові витрати, по розірванню шлюбу , просив вирішити суду. Вислухавши пояснення позивачки, представника відповідача, вивчивши і дослідивши матеріали справи, докази, суд вважає, що шлюб сторін слід розірвати з таких підстав. В судовому засіданні встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, який зареєстрований 14 липня 2012 року між нею та відповідачем, відділом державної реєстрації актів цивільного стану Коростишівського районного управління юстиції Житомирської області про що в книзі реєстрації про укладення шлюбу зроблено актовий запис № 82. Цей факт підтверджується свідоцтвом про шлюб (а.с. 4). Відповідно до копії свідоцтва про народження сторони мають неповнолітню дитину сина : [PERSON], [INFO].(а.с.6). Копія паспорта підтверджує, що позивачка була зареєстрована в [INFO] і більше як півтора року виписалася з нього і переїхала проживати в [INFO]. Судом встановлено, що шлюбні відносини сторони фактично припинили. Як позивачка так і представник відповідача наполягають на розірванні шлюбу. Спору про розподіл майна, і з ким буде проживати син, у сторін, не має. При таких умовах, суд вважає, що шлюб між сторонами підлягає розірванню, бо перебування у шлюбі буде порушувати права та інтереси сторін. Відповідно до ст.. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення , суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-17 00:00:00

19 серпня 2015 року [PERSON] (далі позивач)подала до Брусилівського районного суду позов до [PERSON](далі відповідач) про стягнення аліментів , мотивуючи це тим, що між нею та відповідачем було укладено шлюб 14 липня 2012 року і від шлюбу народився син [PERSON] , [INFO], батьком якого є відповідач. Про це свідчить, копія Свідоцтва про шлюб та копія Свідоцтва про народження. Дитина постійно проживає з нею і знаходиться на її утриманні. Відповідач з нею не проживає і матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, а тому просила стягнути з відповідача аліменти на її користь на утримання малолітньої дитини в твердій грошовій сумі 500 гривень , щомісячно. Позивачка в судовому засіданні позов підтримала. Представник відповідача в судовому засіданні позов визнав і показав, що його довіритель не проти сплачувати аліменти в твердій грошовій сумі 500 гривень. Вислухавши пояснення позивачки, представника відповідача, вивчивши матеріали справи і дослідивши докази суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав: В судовому засіданні встановлено, що сторони від шлюбу мають одну малолітню дитину [PERSON] , [INFO]. Матеріальну допомогу на утримання дитини відповідач надає, а тому вона була вимушена звернутися до суду про стягнення з нього аліментів. Чи працює відповідач вона не знає, а тому просить стягнути з нього аліменти в твердій грошовій сумі. Згідно копії паспорта позивачка проживає в смт Брусилів, а відповідач, згідно копії довіреності в м. Коростишів. Відповідно до ст.180 Сімейного Кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. У відповідності до вимог ст.184 СК України якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, суд може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. За даних обставин суд прийшов до висновку, що позовні вимоги позивача є обґрунтованими, знайшли своє підтвердження в судовому засіданні та підлягають повному задоволенню, а тому суд стягує з відповідача аліменти в розмірі 500 гривень щомісячно, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку(ст. 182 СК України). Відповідно до п.1 ч.1 ст.367 ЦПК України рішення суду в частині стягнення аліментів підлягає негайному виконанню в межах суми платежу за один місяць. Судовий збір відповідно до ст.79,88 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача в розмірі 243 грн.60 коп. на користь держави. З урахуванням викладеного і

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-03 00:00:00

19 серпня 2015 року [PERSON] (дошлюбне прізвище Кучерява) Т.С. звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В позовній заяві зазначено, що сторони уклали шлюб 10 жовтня 2009 року, який був зареєстрований у відділі реєстрації актів цивільного стану Фрунзівського районного управління юстиції в Одеській області, актовий запис № 82. Від даного шлюбу сторони мають малолітніх дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. На протязі двох останніх років сімейне життя сторін поступово погіршувалось, що в кінцевому результаті призвело до фактичного припинення між ними шлюбних відносин. У судове засідання позивач не зявилась, через канцелярію суду подала заяву, в якій вказала, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить суд розглядати справу без її участі. Зазначила, що проти ухвалення по справі заочного рішення не заперечує (а.с. 20). Відповідач у судове засідання не зявився, про час та місця розгляду справи повідомлявся належним чином.Клопотання про відкладення розгляду справи від відповідача не надходило (а.с. 19). Суд за письмовою згодою позивача ухвалив постановити заочне рішення згідно положень ч. 1 ст. 224 ЦПК України на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши надані докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що сторони уклали шлюб 10 жовтня 2009 року, який був зареєстрований у відділі реєстрації актів цивільного стану Фрунзівського районного управління юстиції в Одеській області, актовий запис № 82 (а.с. 9). Від даного шлюбу сторони мають малолітніх дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] (а.с. 12,13). Згідно з ч. 1 ст. 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Згідно з ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Оскільки судом встановлено, що сімя фактично розпалася, поновлювати сімейні стосунки сторони не бажають, подальше збереження шлюбу буде суперечити інтересам сторін, строк на примирення не може дати позитивних результатів, а тому шлюб між сторонами необхідно розірвати. На підставі ст. 88 ЦПК України стягненню з відповідача підлягає судовий збір в розмірі 243 гривні 60 копійок, який був сплачений позивачем при зверненні до суду. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-06 00:00:00

19 серпня 2015 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до Сьомаківської сільської ради про встановлення факту родинних відносин та визнання права власності на спадкове майно. Позов обґрунтований тим, що 08 березня 2011 року в с. Сьомаки Хмільницького району Вінницької області померла його мати, [PERSON], після смерті якої залишилось спадкове майно - земельна ділянка. Позивач, будучи єдиним спадкоємцем за заповітом, прийняв спадщину, оскільки проживав зі спадкодавцем на момент смерті останньої, однак позбавлений можливості оформити свої права в нотаріальній конторі через розбіжності в прізвищі спадкодавця, що змусило його звернутися до суду. В судове засідання сторони по справі не з'явились, надали заяви про розгляд справи у їх відсутності, при цьому позивач позовні вимоги підтримав, просив позов задоволити, відповідач, третя особа не заперечували проти задоволення позову. Дослідивши матеріали справи, судом встановлено, що 08 березня 2015 року померла мати позивача, [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-ФП №127877 від 09 березня 2015 року (а.с.8), копією свідоцтва про народження (а. с. 12), довідками Сьомаківської сільської ради № 831, 348, 830 (а. с. 14, 15, 16). Після смерті спадкодавця залишилося спадкове майно - земельна ділянка, площею 1,8328 га, розташована на території Сьомаківської сільської ради Хмільницького району Вінницької області, що підтверджується державним актом на право приватної власності на земельну ділянку серії ЯЖ №760183, виданого Сьомаківською сільською радою від 30 вересня 2008 року.(а.с.9) Згідно витягу про грошову нормативну оцінку земельної ділянки вартість вказаної земельної ділянки становить 27442 грн. 14 коп.(а.с.10) [PERSON] залишала. заповіт, яким все своє майно заповіла позивачу [PERSON] В.(а.с.7) Позивач до дня смерті спадкодавця постійно проживав з нею та був зареєстрований, що підтверджується довідкою №830 виданою Сьомаківською сільською радою від 14 серпня 2015 року, таким чином він прийняв спадщину в порядку ч. 3 ст. 1268 ЦК України. За таких обставин суд, приходить до висновку про задоволення позову, оскільки в судовому засідання позивачем було доведено свої родинні відносини зі спадкодавцем, він являється єдиним її спадкоємцем за заповітом та прийняв спадщину згідно ч. 3 ст. 1268 ЦК України. На підставі ст.ст. 1223, 1225, 1268 ЦК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-16 00:00:00

19 серпня 2015 року [PERSON] звернувся до суду з цим позовом, в якому просить розірвати шлюб, укладений між ним та відповідачкою у виконавчому комітеті Вапнярської селищної ради Томашпільського району Вінницької області 23 вересня 1999 року, актовий запис № 49. Даний позов [PERSON] обґрунтував наступним. 23 вересня 1999 року він зареєстрував шлюб із відповідачкою у справі. Від спільного проживання у сторін [INFO] народилася донька [PERSON], [INFO]-син [PERSON]. Причиною розірвання шлюбу є те, що у них різні погляди на життя, вони перестали розуміти один одного, тому їхня сім'я фактично розпалася і примирення між ними неможливе. В судове засідання позивач [PERSON] не з'явився, однак подав до суду заяву, в якій просить справу слухати у його відсутності, позовні вимоги підтримує, просить позов задовольнити. Відповідачка [PERSON] в судове засідання не з'явилася, однак подала до суду заяву, в якій просить справу розглянути у її відсутності позовні вимоги визнає, не заперечує проти їх задоволення. Ї Суд, розглянувши заяви сторін по справі, дослідивши матеріали справи, прийшов до висновку про задоволення позову з таких підстав. Згідно ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Згідно ст. 112 СК України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Суд встановив, що фактичні взаємини подружжя, а саме сторін у справі не склались. Причинами розірвання шлюбу є те, що сторони перестали розуміти один одного через різні погляди на життя, сторони проживають окремо, поновлювати сімейні відносини не мають наміру. Суд встановив, що збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, а тому позов [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу підлягає задоволенню. Згідно ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує понесені нею та документально підтверджені судові витрати. Позивач [PERSON] при зверненні до суду поніс судові витрати, що складаються зі сплати судового збору в розмірі 243,60 грн., однак, оскільки позивач не ставить питання про повернення йому судового збору, суд залишає понесені витрати за ним. На підставі викладеного,

Outcome: approved