Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-04 00:00:00

21 лютого 2017 року до суду надійшов вищевказаний цивільний позов, у якому позивач просить встановити факт, що [PERSON], померлий 22.12.1984р., за життя набув право власності на житловий будинок літ. «Б-1», загальною площею 67,3 кв.м, житловою площею 36,3 кв.м, та гараж Ж, розташовані у домоволодінні №92 по вул.Юності у м.Дніпропетровськ і визнати за [PERSON] ([INFO], проживає за адресою: [INFO], ІПН [NUMBER]) право власності на 1/4 частину житлового будинку літ. «Б-1» та гараж Ж, розташовані у домоволодінні №92 по вул.Юності у м.Дніпропетровськ, у порядку спадкування за законом після смерті чоловіка [PERSON], померлого 08.03.2011 року. Позовні вимоги обґрунтовано тим, що [PERSON] за життя набув права власності на домоволодіння №92 по вул.Юності у м.Дніпропетровську на підставі свідоцтва про право власності на домоволодіння, виданого Красногвардійський райкомунхозом м.Дніпропетровська 20.01.1961р. У вказаному домоволодінні було розташовано житловий будинок літ. А-1, 1925р. побудови, згідно даних технічного паспорту. У 1965 році, згідно даних технічного паспорту, [PERSON]Я було побудовано житловий будинок літ. Б-1 на території вказаного домоволодіння, право власності на який не було оформлено належним чином. 22.12.1984р. [PERSON] помер. За життя [PERSON] залишив заповіт на імя [PERSON] та [PERSON]. Після його смерті його діти: [PERSON]В та [PERSON] отримали по 1/2 частині спірного домоволодіння на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, виданого Сьомою [PERSON] державною нотаріальною конторою 18.12.1996р., що підтверджується витягом про реєстрацію нерухомого майна від 13.01.2009р. Згідно свідоцтва про смерть від 07.07.2007р. померла [PERSON]. Після її смерті відкрилася спадщина на належне їй майно у вигляді 1/2 частини домоволодіння. [PERSON] та [PERSON] у встановлений законом строк звернулися до Третьої [PERSON] державної нотаріальної контори із заявами про прийняття спадщини за законом, після смерті своєї сестри, але правовстановлюючих документів не оформили. 09.13.2007р. помер [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про смерть. Після його смерті його дружина - [PERSON], успадкувала 1/2 частину домоволодіння на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 18.12.1996р. і 1/4 частку зазначеного домоволодіння, яку [PERSON] прийняв після померлої сестри [PERSON] у відповідності до ст.1269 ЦК України, шляхом подання заяви до нотаріальної контори для прийняття спадщини. Таким чином загальний об'єм спадщини, яку прийняла спадкоємиця [PERSON] складається з 3/4 частин спірного домоволодіння. 24.05.2008р. померла [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про смерть. Після її смерті відкрилася спадщина на належне їй майно. Заповітів спадкодавець не складала, спадкоємців, які б мали обов'язкову частку в спадковому майні відсутні. На день смерті спадкодавця сини були зареєстровані за вказаною адресою і мешкали там, що підтверджується записом у будинковій книзі. Спадкоємцями першої черги були діти спадкодавці: [PERSON] та [PERSON], які прийняли спадщину у вигляді по 1/4 частині кожному, що підтверджується копіями свідоцтв про право на спадщину за законом, виданих Третьою дніпропетровською державною нотаріальною конторою та 1/4 частку зазначеного домоволодіння на двох, яку [PERSON] прийняла після смерті [PERSON], який прийняв після померлої сестри [PERSON] у відповідності до ст.1269 ЦК України, шляхом подання заяви до нотаріальної контори для прийняття спадщини, але не отримала свідоцтва про право на спадщину на дану частку. Таким чином загальний об'єм спадщини, яку прийняли спадкоємці [PERSON]П та [PERSON] складається з 3/4 частин спірного домоволодіння. 08.03.2011р. помер [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про смерть. Після його смерті відкрилась спадщина на 1/4 частину спірного домоволодіння №92. Спадкоємцями першої черги були його дружина [PERSON] і його син [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про народження. 08.09.2011р. позивачі за первісним позовом у встановлений законом шестимісячний строк звернулися до [PERSON] районної державної нотаріальної контори із заявами про прийняття спадщини за законом. 09.01.2013р. помер [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про смерть, виданого відділом державної реєстрації смерті [PERSON] міського управління юстиції у Дніпропетровській області. Виходячи з відповіді Третьої дніпропетровської державної нотаріальної контори, [PERSON], як єдиний спадкоємець, прийняв спадщину після смерті свого брата, подавши заяву про прийняття спадщини до нотаріальної контори. Вказані обставини були досліджені Красногвардійським районним судом м.Дніпропетровська та встановлені рішенням від 14.03.2014р. у справі №419/1706/12. До заповіту, що залишив [PERSON] житловий будинок літ. Б-1 не увійшов тому, що не був оформлений належним чином. Вказаним рішенням суду було частково задоволено позов [PERSON], [PERSON] до [PERSON] міської ради, [PERSON], [PERSON] про визнання права власності в порядку спадкування за законом. Визнано за [PERSON] право власності в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON], який помер 08.03.2011р. на 1/8 частину домоволодіння №92 по вул.Юності у м.Дніпропетровськ, яке складається з житлового будинку А-1 житловою площею 27,7 кв.м, загальною площею 54,3 кв.м, сараю Л (тим), навісу И, погрібу Д, убиральні Е, споруди № 1-14, І (без урахування самочинних приміщень: житлового будинку Б-1, житловою площею 36,3 кв.м, загальною площею 59,1 кв.м, сараїв В, З, гаража - Ж). Визнано за [PERSON] право власності в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON], який помер 08.03.2011р. на 1/8 частину домоволодіння № 92 по вул.Юності у м.Дніпропетровську, яке складається з житлового будинку А-1 житловою площею 27,7 кв.м, загальною площею 54,3 кв.м; сараю Л (тим); навісу И; погрібу Д; убиральні Е; споруди № 1-14, І (без урахування самочинних приміщень: житлового будинку Б-1, житловою площею 36,3 кв.м, загальною площею 59,1 кв.м, сараїв В, З, гаража - Ж). В задоволенні решти позовних вимог відмовлено. Також частково задоволено зустрічний позов [PERSON] до [PERSON], [PERSON], третя особа Третя дніпропетровська державна нотаріальна контора про встановлення факту родинних відносин, усунення від права на спадкування та визнання права власності в порядку спадкування за законом. Встановлено факт, що [PERSON], яка померла 07.07.2007р. є рідною сестрою [PERSON], померлого 09.12.2007р. Визнано за [PERSON] право власності в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON], яка померла 24.05.2008р. та після смерті [PERSON], який помер 09.01.2013р. на 3/4 частин домоволодіння №92 по вул.Юності у м.Дніпропетровськ, яке складається з житлового будинку А-1, житловою площею 27,7 кв.м, загальною площею 54,3 кв.м; сараю Л (тим); навісу И; погрібу Д; убиральні Е; споруди № 1-14, І (без урахування самочинних приміщень: житлового будинку Б-1, житловою площею 36,3 кв.м, загальною площею 59,1 кв.м, сараїв В, 3, гаража - Ж). В задоволенні решти позовних вимог відмовлено. Оскільки обставини, викладені вище, встановлені рішенням Красногвардійського районного суду м.Дніпропетровська від 14.03.2014р. у справі №419/1706/12, то позивач вважає, що вони не підлягають доказуванню. Зважаючи на викладені обставини справи, на думку позивача, вона має право визнати за собою право власності на спірний будинок в порядку спадкування. Згідно з позовною заявою, спірний будинок після смерті [PERSON] не було включено до спадкової маси майна, що спадкувалося за заповітом, отже, він спадкувався у загальному порядку за законом. Тобто за [PERSON] успадкували спірний будинок його діти: [PERSON], який прийняв спадщину, оскільки він фактично вступив в управління та володіння спадковим майном, після смерті батька продовжив проживати у домоволодінні № 92 по вул.Юності у м.Дніпропетровську, користуватись ним, а також [PERSON] та [PERSON], які прийняли спадщину на підставі поданих ними заяв (встановлювалось рішенням суду), по 1/3 частині спірного будинку кожний спадкоємець. Після смерті [PERSON] 07.07.2007р., спадщину прийняли її брати [PERSON] та [PERSON] у рівних частках, після чого їхні частки щодо спірного будинку становлять по 1/2 частині спірного будинку. Після смерті [PERSON], 08.03.2011р., спадщину за ним прийняли його дружина [PERSON] та син [PERSON] по 1/4 спірного будинку кожний. У судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила суд їх задовольнити. Відповідач-1 до судового засідання не з'явився. Про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Від нього надійшла заява, у якій просить розглядати справу за своєї відсутності, позовні вимоги визнає у повному обсязі. Відповідач-2 і представник відповідача-2 позовні вимоги не визнали, заперечували проти їх задоволення в повному обсязі. Представник відповідача-3 позовні вимоги не визнала, заперечувала проти їх задоволення в повному обсязі. Дослідивши матеріали справи, заслухавши сторін, суд встановив такі обставини і визначені відповідно до них правовідносини. Відповідно до постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії №3304/0231 від 10.11.2011р. [PERSON] та [PERSON] відмовлено у вчиненні нотаріальної дії, а саме у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті [PERSON], померлого 0.03.2011р., оскільки не підтверджується факт належності йому спадкового майна (а.с.9). Рішенням Красногвардійського районного суду м.Дніпропетровська у цивільній справі №419/1706/12 від 14.03.2014р. за позовною заявою [PERSON], [PERSON] до [PERSON] міської ради, [PERSON], [PERSON] про визнання права власності в порядку спадкування за законом та за зустрічним позовом [PERSON] до [PERSON], [PERSON], 3-я особа третя Дніпропетровська державна нотаріальна контора про встановлення факту родинних відносин, усунення від права на спадкування та визнання права власності в порядку спадкування за законом (яке набрало законної сили 26 серпня 2014р.) визнано за [PERSON] право власності в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON], який помер 08.03.2011р. на 1/8 частину домоволодіння №92 по вул.Юності у м.Дніпропетровськ, яке складається: житловий будинок А-1 житловою площею 27,7 кв.м, загальною площею 54,3 кв.м, сарай Л (тим), навіс И, погріб Д, убиральня Е, споруди № 1-14, І (без урахування самочинних приміщень: житлового будинку Б-1, житловою площею 36,3 кв.м, загальною площею 59,1 кв.м, сараїв В, З, гараж - Ж). Визнано за [PERSON] право власності в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON], який помер 08.03.2011р. на 1/8 частину домоволодіння №92 по вул.Юності у м.Дніпропетровськ, яке складається: житловий будинок А-1 житловою площею 27,7 кв.м, загальною площею 54,3 кв.м, сарай Л (тим), навіс И, погріб Д, убиральня Е, споруди № 1-14, І (без урахування самочинних приміщень: житлового будинку Б-1, житловою площею 36,3 кв.м, загальною площею 59,1 кв.м, сараїв В, З, гараж - Ж) (а.с.10-13). Рішенням Красногвардійського районного суду м.Дніпропетровська у вищезазначеній цивільній справі №419/1706/12 від 14.03.2014р. встановлено, що за життя [PERSON] побудував житловий будинок Б-1, ВЗ - сараї, Ж гараж без належного дозволу на будівництво та проекту, належним чином не отримав правовстановлюючі документи на самовільно побудовані будівлі. Таким чином, суд дійшов висновку, що вимоги позивачів за первісним позовом про визнання за ними права та обов`язки забудовників на житловий будинок №92, а саме Б-1, ВЗ -сараї, Ж - гараж, що розташовані за адресою: м.Дніпро, вул.Юності в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON], з правом введення цих об`єктів в експлуатацію та оформлення права власності по 1/4 частині вищевказаного будинку, являються необґрунтованими і не підлягають задоволенню, оскільки відсутні докази отримання належного дозволу чи належно затвердженого проекту на будівництво даних споруд в установленому законом порядку. Згідно ч.3 ст.60 ЦПК України доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Відповідно до ч.1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше, як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог та на підставі доказів, наданих сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Відповідно до ч.1 ст.57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно з ч.3 ст.61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Виходячи із вищевикладеного, рішенням Красногвардійського районного суду м.Дніпропетровська у вищезазначеній цивільній справі №419/1706/12 від 14.03.2014р. було встановлено факт того, що за життя [PERSON] побудував житловий будинок Б-1, ВЗ - сараї, Ж гараж без належного дозволу на будівництво та проекту, належним чином не отримав правовстановлюючі документи на самовільно побудовані будівлі, судом було відмовлено позивачам за первісним позовом [PERSON], [PERSON] у визнанні права власності на вищевказані будівлі в порядку спадкування за законом. Таким чином, вимоги позивача [PERSON] про встановлення факту того, що за життя [PERSON] набув право власності на житловий будинок Б-1, площею 67,3кв.м, гараж Ж, розташовані у домоволодінні №92 по вул.Юності у м.Дніпропетровськ задоволенню не підлягають, оскільки протилежне було встановлено судовим рішенням. Окрім того, вищевказаним судовим рішенням позивачам за первісним позовом [PERSON], [PERSON] у визнанні права власності на вищевказані будівлі (на житловий будинок Б-1, площею 67,3кв.м, гараж Ж, розташовані у домоволодінні №92 по вул.Юності у м.Дніпропетровськ) в порядку спадкування за законом було відмовлено. Так, позовна вимога [PERSON] про визнання за нею права власності на вищевказані будівлі була вже вирішена у судовому рішенні у цивільній справі №419/1706/12 від 14.03.2014р., тож вона також задоволенню не підлягає. Виходячи із вищевикладеного, оскільки позов є необґрунтованим і безпідставним, суд доходить висновку про необхідність відмовити у його задоволенні. Вирішуючи питання щодо стягнення судових витрат, суд виходить із положень ст.88 ЦПК України.

Outcome: dismissed