Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-24 00:00:00

21 вересня 2021 року до Василівського районного суду надійшла заява [PERSON] про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу, у якій заявник просить встановити факт проживання однією сім`єю чоловіка та дружини без реєстрації шлюбу [PERSON] , який помер [INFO] з [PERSON] , з 1994 року по день смерті [PERSON] , а саме по [INFO] . В обґрунтування заявлених вимог [PERSON] зазначає, що вона [INFO] помер [PERSON] . З 1994 року він мешкав разом з [PERSON] , по день смерті [INFO] . При житті вони мешкали разом за адресою: [ADDRESS] . Саме з 1994 року [PERSON] та [PERSON] була створена сім`я, впродовж сумісного проживання вони мали єдиний бюджет, вели спільне господарство, разом вирішували усі проблеми, які виникали впродовж сімейного життя, опікувалися один одним, разом купували меблі, їжу, робили ремонт. Шлюб [PERSON] та [PERSON] не оформляли, бо не було такої необхідності. В судовому засіданні представник заявника - адвокат Лисенко І.Ю. підтримала заявлені вимоги, просила задовольнити заяву у повному обсязі. Представник заінтересованої особи Василівської державної нотаріальної контори Запорізької області в судове засідання не з`явився, але надала суду заяву про розгляд справи без їх участі, не заперечує проти заявлених вимог. Суд, вислухавши представника заявника, допитавши свідка, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що заява підлягає задоволенню виходячи з наступного. Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Судом встановлено, що згідно свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 22.12.2020 року, [PERSON] помер [INFO] (а.с.8). Згідно довідки №10.1-17-771 від 23.04.2021 року, виданої виконавчим комітетом Дніпрорудненської міської ради Василівського району Запорізької області, за відомостями, що містяться в картотеці реєстраційного обліку виконавчого комітету Дніпрорудненської міської ради Василівського району запорізької області, місце проживання [PERSON] , [INFO] , було зареєстроване за адресою: [ADDRESS] . На день смерті [INFO] за вказаною адресою [PERSON] був зареєстрований один (а.с.9). Відповідно до акту щодо встановлення факту проживання померлого [PERSON] , складеного депутатом Малобілозерською сільською радою Василівського району Запорізької області Зайцевим В.І., та сусідами [PERSON] та [PERSON] від 07.09.2021 року, за результатами обстеження встановлено, що померлий [PERSON] дійсно проживав за адресою [ADDRESS] , але не зареєстрований з 1994 року по день смерті [INFO] . За даною адресою мешкав разом з цивільною дружиною [PERSON] та вели спільне господарство (а.с.10). Згідно довідки №874 від 07.09.2021 року виданої Орлянським старостинським округом №2 Малобілозерської сільської ради Василівського району Запорізької області про те, що [PERSON] , [INFO] , що зареєстрована за адресою [ADDRESS] , дійсно здійснила поховання [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] а/з про смерть №99 від 22.12.2020 року (а.с.11). Крім того судом досліджувались надані заявником фотокартки із сімейного фотоальбому, на яких [PERSON] та [PERSON] в родинному колі святкують певні події з їхнього життя. Свідок [PERSON] в судовому засідання пояснив, що він з [PERSON] є односельчанами, вона працює у нього. Померлий [PERSON] є чоловіком [PERSON] , вони разом проживали з 1993 року, вели спільне господарство, називали один одного подружжям. Також свідок [PERSON] пояснив, що завжди вважав, що [PERSON] та [PERSON] проживали у зареєстрованому шлюбі. [PERSON] також працював у [PERSON] , називав дружиною [PERSON] . Частиною 3 ст.1268 ЦК України передбачено, що спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Положеннями ст. 1264 ЦК України регламентовано, що у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини. Відповідно до п. 2 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування», якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення родинних відносин із спадкодавцем, проживання з ним однією сім`єю, постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, прийняття спадщини. Згідно з п.5 ч.1 ст.315 ЦПК України, суд розглядає справу про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу. Відповідно до ч.2 ст.3 СК України, сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Згідно пункту 6 рішення Конституційного Суду України від 03 червня 1999 року №5-рп/99, до членів сім`ї належать особи, які постійно мешкають разом та ведуть спільне господарство. Ними можуть бути не тільки близькі родичі, а й інші особи, які не перебувають у безпосередніх родинних зв`язках. Обов`язковою умовою для визнання їх членами сім`ї є факт спільного проживання, ведення спільного господарства, наявність спільних витрат, купівлі майна для спільного користування, участі у витратах на утримання житла, його ремонт і т.п. Пунктом 21 ППВСУ від 30.05.2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування» визначено, що при вирішенні спору про право на спадщину осіб, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини (четверта черга спадкоємців за законом), судам необхідно враховувати правила частини другої статті 3 СК України про те, що сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Зазначений п`ятирічний строк повинен виповнитися на момент відкриття спадщини і його необхідно обчислювати з урахуванням часу спільного проживання зі спадкодавцем однією сім`єю до набрання чинності цим Кодексом. До спадкоємців четвертої черги належать не лише жінка (чоловік), які проживали однією сім`єю зі спадкодавцем без шлюбу, таке право можуть мати також інші особи, якщо вони спільно проживали зі спадкодавцем, були пов`язані спільним побутом, мали взаємні права та обов`язки, зокрема, вітчим, мачуха, пасинки, падчерки, інші особи, які взяли до себе дитину як члена сім`ї, тощо. Постановою Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року №5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», визначено, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення. Відповідно до ч. 1 ст. 21 СК України, шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка. Згідно вимог ч.4 СК України сім'я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства. У справі «Джонстон проти Ірландії» (справа номер ECH-1986-S-006) було встановлено, що заявники прожили спільно близько 15 років. На цій підставі Європейський суд зробив висновок, що вони складали сім`ю, а тому мають право на захист, незважаючи на те, що їх зв`язок існує поза шлюбом. Конституційне право на особисту свободу дає підстави для висновку про те, що людина має право сама вибирати форму організації свого сімейного життя. Закон не може їй цього диктувати, як і того, з ким людина має проживати однією сім`єю, за винятком лише певних обмежень, які сформульовані у статті 3 СК України. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] постійно спільно проживали та вели спільне господарство за адресою: [ADDRESS] з 1994 року по день смерті [PERSON] , а саме по [INFO] . Таким чином заявником доведено, що встановлення факту проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу з [PERSON] має для неї юридичне значення, в іншому, окрім судового, порядку встановити такий факт вона не має можливості, у зв`язку із чим суд вважає за можливе задовольнити заяву, оскільки встановлено, що заявник спільно проживала з померлим [PERSON] не менш як п`ять років до дня відкриття спадщини, їхнім взаєминам були притаманні ознаки шлюбу і сім`ї, що підтверджується дослідженими судом доказами. На підставі вищевикладеного суд приходить до висновку про законність та обґрунтованість заявлених вимог [PERSON] .

Outcome: approved