Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-17 00:00:00

20.03.2019 року [PERSON] звернувся до Балтського районного суду Одеської області з позовом до Балтської міської ради Одеської області про визнання права на земельну частку (пай). В обґрунтування своїх уточнених позовних вимог зазначив, що 23.03.1993 року його було прийнято членом колгоспу «Авангард», подальшого реорганізованого в 1992 році в КСП «Авангард», розташованого в с. Гольма Балтського району Одеської області, у складі якого він перебував до 18.04.1996 року. 27.10.1995 року проводилось паювання земель КСП «Авангард», однак через незрозумілі обставини його не було включено до списку осіб, які мали право на земельну частку (пай) і тому він не отримав сертифікат на право на земельну частку (пай). В січні 2019 року він дізнався, що має право на отримання сертифікату на земельну частку (пай) як член КСП «Авангард», він звернувся до Балтської міської ради Одеської області з вимогою допомогти йому отримати сертифікат на право на земельну частку (пай), однак йому було рекомендовано звернутись до суду. Позивач в судове засідання не з`явився, однак на адресу суду надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, викладені в позовній заяві вимоги підтримує в повному обсязі.(а.с. 40) Представник відповідача - Балтської міської ради Одеської області в судове засідання не з`явився, однак надав до суду заяву, в якій просить розглянути справу за його відсутності, проти позовних вимог не заперечує. (а.с. 39) Розглянувши позов в межах заявлених вимог, дослідивши матеріали справи судом встановлені наступні фактичні обставини. Зі змісту архівної довідки № 11-06-04/Ц-12,2 від 31.01.2019 року, виданої начальником архівного відділу Балтської районної державної адміністрації Одеської області вбачається наступне. В протоколі загальних зборів уповноважених колгоспників колгоспу «Авангард» ( з 1992 року - КСП «Авангард») с. Гольма Балтського району Одеської області від 23.03.1993 року № 3 міститься запис «Вирішили: Прийняти в члени колгоспу: .. [PERSON] - змивачем з 01.01.1993 року», підстава: ф.76, оп. 1, спр. 264, арк.. 9/1, 16/1, 10/2, в протоколі загальних зборів уповноважених членів колективного сільського господарського підприємства «Авангард» від 18.04.1996 року № 1 зазначено: …«Вирішили:…2) Виключити із членів колгоспу:… [PERSON] …», підстава ф.76, оп. 1, спр. 398, арк.. 2/1, 8/2, 9/2. ( а.с. 5) Відповідно до копії довідки № 47 від 01.03.2019 року, виданою Балтською міською радою Одеської області (а.с. 6), [PERSON] працював в колгоспі «Авангард» з 01.01.1994 року по 30.09.1995 року. Державний акт на право колективної власності на землю КСП «Авангард» на території с. Гольма Балтського району Одеської області був виданий 27.10.1995 року серії ОД-03 № 0003. Землю передано у колективну власність для вирощування сільськогосподарської продукції відповідно до рішення Гольмянської сільської Ради народних депутатів від 22.12.1995 року № 4, середній розмір земельної частки складає 5,03 га, що підтверджується довідкою відділу Держгеокадастру у Балтському району від 20.02.2019 року (а.с. 7) та копією вищевказаного державного акта (а.с. 24-25) Як вбачається зі змісту листа-відповіді начальника відділу Держгеокадастру у Балтському районі Слюсаренка о. за вих. № 77/103-20 від 18.02.2020 року (а.с. 41) [PERSON] відсутній у Списку громадян-членів колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу або товариства по КСП «Авангард» на земельну частку (пай) на території Гольмянської сільської ради Балтського району Одеської області. Суд вирішуючи питання щодо визнання за [PERSON] права на земельну частку (пай) виходить з наступного. Згідно ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ст. 14 Конституції України та ч. 2 ст. 1 Земельного Кодексу України право власності на землю гарантується, це право набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до Закону. Пунктом 24 Постанови Пленуму ВСУ «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ» від 16.04.2004 року № 7 передбачено, що член колективного сільськогосподарського підприємства, включений до списку, що додається до Державного акта на право колективної власності на землю, набуває права на земельну частку (пай) з дня видачі цього акта, і в разі його смерті успадкування права на земельний пай здійснюється за нормами ЦК, у тому числі й у випадку, коли з різних причин ця особа не отримала сертифікат на право на земельну частку (пай). Невнесення до зазначеного вище списку особи, яка була членом колективного сільськогосподарського підприємства на час передачі у колективну власність землі, не може позбавити її права на земельну частку. Відповідно до ч. 1 ст. 1 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)», право на земельну частку (пай) зокрема мають: колишні члени колективних сільськогосподарських підприємств, сільськогосподарських кооперативів, сільськогосподарських акціонерних товариств, у тому числі створених на базі радгоспів та інших державних сільськогосподарських підприємств, а також пенсіонери з їх числа, які отримали сертифікати на право на земельну частку (пай) у встановленому законодавством порядку. Відповідно до п. 2 Указу Президента України «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» від 08.08.1995 року, право на земельну частку (пай) мають члени колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства, в тому числі пенсіонери, які раніше працювали в ньому і залишаються членами зазначеного підприємства, кооперативу, товариства, відповідно до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю. Відповідно до ст. 2 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)», основним документом, що посвідчує право на земельну частку (пай), є сертифікат на право на земельну частку (пай), виданий районною (міською) державною адміністрацією. Документами, що посвідчують право на земельну частку (пай), також є рішення суду про визнання права на земельну частку (пай). Відповідно до ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірне, якщо інше прямо не| випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно із ч. 9 ст. 5 ЗК України (1990р.) кожний член колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства у разі виходу з нього має право одержати свою частку землі в натурі (на місцевості), яка визначається в порядку, передбаченому частинами шостою і сьомоюстатті 6 цього Кодексу. Згідно із Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо вирішення питання колективної власності на землю, удосконалення правил землекористування у масивах земель сільськогосподарського призначення, запобігання рейдерству та стимулювання зрошення в Україні» від 10.07.2018 року № 2498-VІІІ, який набрав чинності 01.01.2019 року, землі колективних сільськогосподарських підприємств, що припинені (крім земельних ділянок, які на день набрання чинності зазначеним Законом перебували у приватній власності), вважаються власністю територіальних громад, на території яких вони розташовані. Зазначений Закон є підставою для державної реєстрації права комунальної власності на земельні ділянки, сформовані за рахунок земель, які в силу зазначеного Закону переходять до комунальної власності. Аналізуючи досліджені докази, суд вважає, що є всі підстави для визнання за позивачем права на земельну частку (пай). Таким чином, враховуючи, що позивач не може реалізувати своє право на вищевказану земельну частку (пай), тому у відповідності до ст. 16 ЦК України суд може захистити цивільне право позивача шляхом винесення рішення про визнання за позивачем права на земельну частку (пай). На підставі зібраних у справі доказів судом встановлено, що позивач був членом сільськогосподарського підприємства, однак при паюванні земель сільськогосподарського підприємства помилково не був включений у список осіб на отримання земельної частки (паю). Саме це є правовою підставою для визначення права позивача на земельну частку (пай), тобто необхідною умовою для отримання земельної частки (паю) є членство в колективному підприємстві, а невнесення до зазначеного вище списку особи, яка була членом колективного сільськогосподарського підприємства на час передачі у колективну власність землі, не може позбавити її права на земельну частку (пай). Судом встановлено, що визнання позову відповідачем, не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Відтак, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є підставними, мотивованими, а тому за позивачем [PERSON] слід визнати право на земельну частку (пай), однак враховуючи положення ст. 13 ч. 6 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних частко (паїв)», де зазначено, що у разі відсутності земель сільськогосподарських угідь колективної власності така земельна частка (пай) може бути виділена в натурі (на місцевості) за рахунок земель запасу комунальної власності відповідної територіальної громади (за наявності таких земель). На підставі викладеного,

Outcome: approved