Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-24 00:00:00

19 червня 2017 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідачів, в якому просить визнати за ним права власності на автомобіль марки LECITRAILER модель 3Е20, випуск 2000 року, номер шасі VV1P3AADBSN094182, тип напівпричіп ПЛАТФОРМА-Е, реєстраційний номер [NUMBER] та зняти з нього арешт та повернути йому. В обґрунтування своїх вимог вказував, що 1 25 січня 2013 року між ним та [PERSON] був укладений договір купівлі-продажу даного автомобілю, за який він сплатив відповідачці 300 доларів США, а [PERSON] видала на його імя довіреність на право експлуатації даного транспортного засобу. З того часу він не мав можливості провести реєстрацію транспортного засобу у відповідних органах на своє імя і вважав, що має до цього строк, адже довіреність видана до 25.01.2018 року. У березні 2017 року його транспортний засіб було затримано та доставлено на штрафний майданчик у рамках виконавчого провадження відкритого за борговими зобовязаннями відповідача [PERSON] Посилаючись на належність йому вказаного майна, був змушений звернутися до суду із цим позовом за захистом своїх прав як власника. Представник позивача [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги свого довірителя підтримала та пояснила про вище викладене. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявилася, про причини неявки не повідомила, хоча про час та місце судового засідання повідомлялась належно. Відповідач Вітовська РВ ДВС свого представника в судове засідання не направила, хоча про час та місце судового засідання повідомлена належно, про що свідчать дані журналу отримання місцевої кореспонденції. За вказаного, суд вважає можливим розгляд справи за відсутності відповідачів. Вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши письмові докази в межах заявлених позовних вимог, суд встановив наступне. Позивачем надано копію розписки від імені [PERSON] про отримання нею 25 січня 2013 року 300 доларів США від [PERSON] за проданий автомобіль марки LECITRAILER модель 3Е20, реєстраційний номер [NUMBER] та передання йому даного автомобілю (а.с. 5). Згідно копії довіреності від 25 січня 2013 року, [PERSON] надала [PERSON] та [PERSON] право представляти її інтереси в органах ДАІ, органах нотаріату, СТО, авто гаражних кооперативах, повязані з експлуатацією та продажем (орендою) належного їй вище вказаного спірного транспортного засобу (а.с. 6). За даними Інформації про виконавче провадження (номер провадження 49669072), останнє розпочате за виконавчим листом від 12.22.2015 року №2/477/868/14 за рішенням Жовтневого районного суду Миколаївської області щодо стягнення з [PERSON] на користь ПАТ ОТП «Факторинг Україна» боргу в сумі 868065, 27 грн. (а.с. 10-20). У звязку з виконанням даного рішення суду 29.06.2016 року державним виконавцем було прийнято постанову про розшук майна боржника [PERSON], а також постанову про арешт майна боржниці та оголошено заборону на його відчуження (а.с. 21-22) Відповідно до копії доручення про здійснення опису та арешту майна за виконавчим провадженням № 51527104 від 16 березня 2017 року, заступником начальника Вітовського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області, встановлено, що за повідомленням Управління патрульної поліції у звязку з виконанням постанови про розшук майна боржника від 29.06.2016 року, затримано спірний транспортний засіб та доставлено на штрафний майданчик в с.Червоне по вул. Одеська, 24 (а.с. 7). Вирішуючи спір по суті, суд виходить з наступного. Відповідно до\~\~ч. 1\~ст. 328 ЦК України\~право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Правове регулювання відносин, повязаних з купівлею-продажем транспортних засобів, здійснюється на підставі положень\~ЦК України\~з урахуванням загальних положень про договір та спеціальних правил, закріплених у відповідних положеннях Порядку здійснення оптової та роздрібної торгівлі транспортними засобами та їх складовими частинами, що мають ідентифікаційні номери, затвердженого\~постановою КМ України від 11 листопада 2009 року № 1200\~та Порядку державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів, затвердженого\~постановою КМ України від 7 вересня 1998 року № 1388, які визначають певні особливості укладення, виконання та правові наслідки невиконання відповідних договорів. Оформлення договорів купівлі-продажу транспортних засобів може проводитися в територіальному органі з надання сервісних послуг МВС. Під час продажу транспортних засобів, що перебувають (перебували) на обліку в уповноваженому органі МВС покупцеві територіальним органом з надання сервісних послуг МВС видається свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу (технічний паспорт), а у разі зняття з обліку транспортного засобу йому видається також копія реєстраційної картки, що додається до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу. Отже, продаж транспортного засобу, що має ідентифікаційний номер, передбачає відповідне оформлення договору купівлі-продажу цього транспортного засобу, зняття його з обліку, отримання свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу. Сукупність всіх перелічених дій свідчить про перехід права власності на транспортний засіб. Звертаючись до суду з позовом, [PERSON] посилався на те, що вказаний транспортний засіб належить йому на підставі договору купівлі-продажу від 25.01.2013 р. та довіреності, виданої [PERSON]\~\~на його ім'я, якою йому було передано усі повноваження власника автомобіля, а також остання сама передала йому автомобіль, а тому позивач\~\~вважав, що є всі підстави для визнання права власності на автомобіль та зняття з нього арешту. Разом з тим, не може бути підставою для визнання права власності\~\~ наявність\~\~довіреності (чи передоручення), оскільки\~\~при оформленні довіреності перехід права власності не відбувається. За\~ст. 237 ЦК України\~\~одна сторона (повірений) отримує\~\~лише тимчасове право на здійснення від імені й на користь іншої сторони (власника майна) тих дій, які передбачені довіреністю. Отже, видачу генеральної довіреності чи передоручення повноважень на транспортний засіб не можна вважати договором, що укладений відповідно до закону та допускає перехід права власності до третіх осіб. Окрім того, така довіреність була видана не тільки на імя [PERSON], а й на імя [PERSON], що спростовує посилання позивача про підстави набуття саме ним даного майна. [PERSON] до участі у справі ним не залучена, її права щодо спірного майна не обумовлені. Також,\~\~ в порушення пп. 7, 8\~\~Правил\~\~державної реєстрації та обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих\~\~на шасі\~\~автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів\~\~та мотоколясок (далі - Правила),\~\~затверджених\~\~постановою\~\~Кабінету Міністрів України\~\~від 7\~\~вересня 1998 р. № 1388\~(в редакції чинній на час виникнення\~\~спірних правовідносин), позивач не перереєстрував\~\~спірний транспортний засіб на себе, щоб могло свідчити про набуття ним права власності. Щодо копії розписки про отримання [PERSON] коштів за проданий нею автомобіль, то ця розписка, на яку позивач посилається як доказ укладення договору купівлі-продажу, не відповідає вимогам частини 5\~статті 656 ЦК України, та Порядку державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів, затвердженого\~постановою КМ України від 7 вересня 1998 року № 1388, а тому не може бути підставою для набуття [PERSON] права власності на транспортний засіб у розумінні ст.ст.\~328,\~334 ЦК України.\~\~ Інших доводів та доказів, які б доводили набуття у власність позивачем спірного майна, суду не надано, тому підстав для задоволення позову суд не вбачає.

Outcome: dismissed