Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-07 00:00:00

21.07.2014 р. ПАТ «Дельта Банк» звернувся в суд з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Із позову вбачається, що 28.06.2011 року ПАТ «Дельта Банк» (правонаступник ТОВ «Комерційний банк «Дельта») та [PERSON] уклали кредитний договір № 001-04249-280611. Відповідно до даного договору [PERSON] отримав кредит у розмірі 6 697,50 грн. на придбання певного майна/послуг. У відповідності до умов відповідач повинен сплачувати проценти, виходячи зі ставки 0,01 % в рік, а також, за ведення кредитної справи сплачує плату в розмірі 0 % в місяць. Відповідач станом на 11.04.2014 року порушив умови договору і має прострочену заборгованість, на загальну суму 2 138,17 грн., яка складається з: заборгованості за сумою кредиту - 2 138,10 грн., заборгованості за відсотками - 0,07 грн., заборгованості за комісіями - 0,00 грн. Таким чином, позивач просить стягнути з відповідача заборгованість на загальну суму 2 138,17 грн., а також понесені позивачем витрати по сплаті судового збору у розмірі 243,60 грн. Представник позивача у судове засідання не з'явився, але надав заяву про розгляд справи у його відсутність та просив позов задовольнити в повному обсязі, проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідач у судове засідання не з'явилася, хоча була повідомлена належним чином про час та місце розгляду справи, заперечення до позовної заяви суду не надала. Відповідно до ч. 1 ст. 224 ЦПК України, у разi неявки в судове засiдання вiдповідача, який належним чином повiдомлений i вiд якого не надiйшло повiдомлення про причини неявки, або якщо зазначенi ним причини визнанi неповажними, суд може ухвалити заочне рiшення на пiдставi наявних у справi доказiв, якщо позивач не заперечує проти такого вирiшення справи. На підставі ст. 224 ЦПК України суд вважає за можливе розглянути справу на підставі наявних матеріалів, ухваливши заочне рішення. Позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Відповідно до ст. 212 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтуються на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Вивчивши зібрані в справі докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Правовідносини по даній справі регулюються Цивільним Кодексом. Згідно ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та умов Цивільного Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ст.525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно ст.536 ЦК України, за користування чужими грошовими коштами боржник зобов'язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. Згідно ст.615 ЦК України, у разі порушення зобов'язання однією стороною друга сторона має право частково або в повному обсязі відмовитися від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом. Одностороння відмова від зобов'язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов'язання. Внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання частково або у повному обсязі відповідно змінюються умови зобов'язання або воно припиняється. Згідно ст.1054 ч.1 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ст.1050 ч.2 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст.1048 ЦК України. Судом встановлено, що 28.06.2011 року між ПАТ «Дельта банк» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 001-04249-280611. Відповідно до умов даного договору, позивач надав відповідачу споживчий кредит в розмірі 6 697,50 грн., зі сплатою відсоткової ставки за користування кредитом в розмірі 0,01 % річних, строком на 24 місяці, з кінцевим терміном повернення та сплати всіх плат не пізніше 27.06.2013 року. (а.с. 5-7). Позивач свої зобов'язання за кредитним договором виконав надавши відповідачу кредит у сумі 6 697,50 грн., про що свідчить рахунок-фактура № СФКМТ-0000004878 від 28.06.2011 року та меморіальний ордер №22362807 від 29.06.2011 року. (а.с. 3, 9). Однак Відповідач в порушення умов кредитного договору свої зобов'язання за кредитним договором не виконав, що підтверджується довідкою про розрахунок заборгованості по кредиту, згідно якої заборгованість станом на 11.04.2011 року становить 2 138,17 грн., яка складається з: заборгованості за сумою кредиту - 2 138,10 грн., заборгованості за відсотками - 0,07 грн., заборгованості за комісіями - 0,00 грн. (а.с.4). З огляду на викладене, суд, вважає вимоги позивача є обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Тому на користь позивача підлягає стягненню з відповідача витрати по сплаті судового збору в сумі 243,60 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved