Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-29 00:00:00

21.11.2014 року позивач [PERSON] звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу вказавши що з відповідачкою по справі перебуває в юридичному шлюбі з 11.12.2010 року, зареєстрованому відділом державної реєстрації актів цивільного стану Калінінського районного управління юстиції у м. Донецьку Донецької області, актовий запис № 557. Від шлюбу дітей не мають. Шлюбні відносини фактично припинені з кінця липня початку серпня 2014 року у зв'язку з тим, що відповідачка його покинула, між ними відсутнє взаєморозуміння та різні погляди на сімейне життя, з того часу проживають окремо. У зв'язку з неможливістю вирішити питання про розірвання шлюбу у досудовому порядку, вимушений звернутися до суду з відповідним позовом. Просить розірвати шлюб, укладений між ним та відповідачкою , зареєстрований 11.12.2010 року зареєстрованому відділом державної реєстрації актів цивільного стану Калінінського районного управління юстиції у м. Донецьку Донецької області, актовий запис № 557. В судове засідання позивач не з'явився, надав заяву про розгляд справи в його відсутності, підтримав позовні вимоги, наполягав на їх задоволенні. Відповідач в судове засідання не з»явився, про день і час слухання справи повідомлявся належним чином, причини своєї неявки суду не повідомив. Суд ухвалює заочне рішення по справі на підставі ст. 224 ЦПК України, оскільки проти цього не заперечує позивачка, а відповідач причини своєї неявки суду не повідомив. Суд, вислухавши пояснення позивачки, дослідивши докази по справі , приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Судом встановлено, що 11.12.2010 року позивач та відповідачка [PERSON] уклали шлюб, зареєстрованому відділом державної реєстрації актів цивільного стану Калінінського районного управління юстиції у м. Донецьку Донецької області, актовий запис № 557. ( а.с. 3). Від шлюбу дітей не мають. З кінця липня початку серпня 2014 року припинили шлюбні відносини у зв'язку з відсутністю взаєморозуміння та різних поглядів на сімейне життя, з того часу проживають окремо. Примирення між сторонами неможливо. Спору про майно між сторонами на момент розгляду даної справи не існує. Відповідно до п. 10 Постанови Пленуму Верховного суду України №11 від 21.12.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», проголошена Конституцією України охорона сім'ї державою полягає, зокрема в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам дітей. Із цією метою суди повинні уникати формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з'ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя, забезпечувати участь у судовому засіданні, як правило обох сторін, вживати заходів до примирення подружжя. Згідно ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним з подружжя. Згідно ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. З урахуванням викладеного,

Outcome: approved