Jurisdiction: civil
Date: 2021-06-13 00:00:00

1. Зміст доводів пред`явленого позову. В травні 2021 року [PERSON] звернулась до суду з вказаним позовом та посилається на те, що 12 березня 2016 року вона уклала шлюб з [PERSON] . Під час шлюбу, а саме [INFO] , у них народився син [PERSON] . Рішенням Бориспільського міськрайонного суду від 04 грудня 2020 року шлюб між сторонами був розірваний. Після розірвання шлюбу дитина залишилась проживати з матір`ю. [PERSON] проживає окремо, у квартирі, що належить його батькам, в якій не створені умови для проживання дитини. Позивач займається вихованням сина, бере участь у його житті. Тому [PERSON] просить суд визначити місце проживання сина [PERSON] разом з матір`ю. 2. Процесуальні дії по справі. Ставлення учасників судового процесу до пред`явленого позову. Ухвалою судді Бориспільського міськрайонного суду Київської області 17 травня 2021 року було відкрито провадження у цивільній справі та вирішено розгляд цивільної справи здійснювати в порядку загального позовного провадження (а.с.28-29), підготовче судове засідання призначено на 14 червня 2021 року. 12 травня 2021 року відповідач направив на адресу суду заяву (а.с.23), в якій зазначив, що повністю визнає позов [PERSON] та не заперечує проти визначення місця проживання дитини разом з позивачем. 09 червня 2021 року позивач направила на адресу суду заяву (а.с.37), в якій підтримала позовні вимоги та просила їх задовольнити. Представник служби у справах дітей та сім`ї виконавчого комітету Бориспільської міської ради Павленко Л.В. направила на адресу суду заяву про розгляд справи без її участі, позов підтримує (а.с.34). Зазначає про те, що визначити місце проживання треба з матір`ю, оскільки батько також не заперечує проти цього. Відповідно до положень ч.ч. 3,4 ст.\~200\~ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення суду у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього\~Кодексу. Відповідно до\~ст. 206 ЦПК України\~позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. Оскільки відповідач визнав пред`явлений позов і визнання позову не суперечить закону, тому суд враховуючи положення ч. ч. 3,4 ст.\~200, ст.\~206 ЦПК України, вважає за можливе розглянути справу у даному підготовчому судовому засіданні та ухвалити рішення у справі. 3. Обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин. 12 березня 2016 року сторони уклали шлюб. [INFO] у них народився син [PERSON] . Ця обставина підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 29 вересня 2016 року (а.с.11). Рішенням Бориспільського міськрайонного суду від 04 грудня 2020 року (а.с.12) шлюб між сторонами був розірваний. Спірні правовідносини регулюються\~главою 13 «Особисті немайнові права і обов`язки батьків та дітей» СК України. 4. Норми права, якими керується суд при вирішенні спору. Відповідно до ч.1\~ст.161 СК України\~якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватись органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення. 5. Мотиви, якими керується суд при вирішенні спору. Зі змісту договору оренди житлового приміщення від 01 січня 2021 року (а.с.15-16) вбачається, що позивач орендує квартиру за адресою: [ADDRESS] . З акту обстеження житлових і матеріально-побутових умов проживання позивача (а.с.17) вбачається, що після розірвання шлюбу дитина залишилась проживати з матір`ю. Суд, з урахуванням визнання відповідачем позову, вважає, що місце проживання сина сторін [PERSON] , [INFO] , належить визначити з його матір`ю [PERSON] за місцем її проживання. 6. Розподіл судових витрат. Згідно з ч.1 ст.142 ЦПК України, у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті, суд у рішенні вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Враховуючи визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті, суд приходить висновку, що позивачу необхідно повернути з державного бюджету 50 відсотків сплаченого ним судового збору, що становить 454 грн. 00 коп. (а.с.1).

Outcome: approved