Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-13 00:00:00

20.10.2017 року позивач звернувся до суду з вказаним позовом та просив суд ухвалити рішення, яким визнати за ним право власності у порядку спадкування за законом на житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами: літня кухня, сарай, огорожа, цистерна в [ADDRESS], який залишився після смерті [PERSON], померлої [INFO] року. Свої вимоги позивач мотивував тим, що [INFO] року померла його співмешканка - [PERSON], після смерті якого залишилася спадщина на житловий будинок з господарським будівлями та надвірними спорудами: літня кухня, сарай, огорожа, цистерна, що розташований за адресою: [ADDRESS]. Позивач звернувся із заявою про прийняття спадщини до державного нотаріуса, однак у видачі свідоцтва про право на спадщину йому було відмовлено, так як відсутні правовстановлюючі документи та рекомендовано звернутися до суду. До судового засідання позивач не з`явився, але надала заяву, в якій позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити у повному обсязі та справу слухати у його відсутність (а.с.49). Представник відповідача у судове засідання не з'явився, але надав до суду заяву, в якій не заперечував проти задоволення позову та просив справу слухати у його відсутність (а.с.45). Вивчивши матеріали справи, оцінивши надані докази, суд приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що [INFO] року померла [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER], виданим 27.09.2006 року (а.с.6). Після смерті якої залишилася спадщина на житловий будинок з господарським будівлями та надвірними спорудами: літня кухня, сарай, огорожа, цистерна, що розташований за адресою: [ADDRESS]. Той факт, що вищевказаний житловий будинок дійсно належав померлій [PERSON] підтверджується довідкою Вигодянської сільської ради Біляївського району Одеської області, № 26/02-13/715 від 04.09.2017 року, у якій зазначено, що житловий будинок, який розташований за адресою: [ADDRESS], згідно запису погосподарської книги виконкому №15 сторінка №25, зареєстрований за [PERSON], що померла [INFO] року. (а.с.13); Згідно довідок Вигодянської сільської ради Біляївського району Одеської області №677 від 21.05.2007 року, №1213 від 18.07.2017 року, №1382 від 08.08.2017 року, вбачається, що [PERSON] проживав постійно з [PERSON] по день її смерті [INFO] року, за адресою: [ADDRESS], вели спільне господарство та [PERSON] фактично прийняв спадщину після її смерті (а.с.1-12). Крім того, рішенням Біляївського районного суду Одеської області від 30.03.2007 року встановлено факт проживання однією сім`єю між [PERSON] та [PERSON], яка померла [INFO] року (а.с.7-8). Позивач звернувся із заявою до Біляївської районної державної нотаріальної контори Одеської області про прийняття спадщини, однак листом від 29.09.2017 року № 3794/02-14 (а.с.9) йому було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину через відсутність правовстановлюючих документів та рекомендовано звернутись до суду. Згідно положень ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Згідно листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16 травня 2013 року №24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» Інструкція про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затверджена заступником Міністра комунального господарства Української РСР 31 січня 1966 року, яка втратила чинність на підставі наказу Держжитлокомунгоспу України від 13 грудня 1995 року № 56, передбачала обов'язкову реєстрацію (інвентаризацію) будинків і домоволодінь у межах міст і селищ (п. 4 Інструкції), в тому числі й на підставі записів у погосподарських книгах (п. 20 Інструкції). Тобто записи у погосподарських книгах визнавались в якості актів органів влади (публічних актів), що підтверджують право приватної власності. При вирішенні питання щодо визнання права власності на житлові будинки, споруди у порядку спадкування, записи у погосподарських книгах оцінюються у сукупності з іншими доказами, наприклад, ухваленими органами місцевого самоврядування рішеннями про оформлення права власності громадян на будинки, технічним паспортом на будівлі, документами про відведення в установленому порядку земельних ділянок під забудову тощо. Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Статтею 1217 ЦК України передбачено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно положень ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять всі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися в наслідок його смерті. Враховуючи те, що право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації і виникає з моменту державної реєстрації, відсутність належно оформленого свідоцтва на право власності на нерухоме майно у померлого спадкодавця унеможливлює спадкоємцям оформити свідоцтво про право на спадщину, тому вони змушені звернутись з позовом до суду. Постановою Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування» (пунктом 23) передбачено звернення до суду за правилами позовного провадження осіб, яким нотаріус відмовив в оформленні права на спадкування. Таким чином, оцінивши зібрані докази, суд прийшов до висновку, що позов [PERSON] обґрунтований, знайшов своє підтвердження у судовому засіданні та підлягає задоволенню.

Outcome: approved