Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-01 00:00:00

21.08.2019 ПАТ «Державний ощадний банк України» в особі філії - Головного управління по м. Києву та Київській області АТ «Ощадбанк» звернулося з позовом до [PERSON] з вимогою про стягнення заборгованості за договором споживчого кредиту від 19.03.2018 року в розмірі 23 543, 34 грн. та 1 921,00 грн. в рахунок повернення судового збору. Позовна заява мотивована тим, що позивач свої зобов`язання за договором виконав, надавши відповідачу кредит у сумі 20 800,00 грн. на строк 36 місяців, а відповідач свої зобов`язання належним чином не виконав, в результаті чого станом на 30.01.2019 утворилась заборгованість у розмірі 23 543,34 грн., з яких: загальна сума простроченого кредиту (основного боргу) - 19 078,41 грн.; загальна сума нарахованих прострочених відсотків по кредиту - 3 451,17 грн.; загальна сума заборгованості за РКО - 85,00 грн.; загальна сума нарахованої пені - 684,23 грн., сума втрат від інфляції на суму простроченого кредиту - 116,19 грн., сума витрат від інфляції на суму нарахованих та несплачених процентів - 60,69 грн., розмір 3% річних на суму простроченого кредиту - 47,92 грн., розмір 3% річних на суму нарахованих та несплачених процентів - 19,73 грн. З урахуванням викладеного, позивач був змушений звернутися до суду за захистом своїх прав. Ухвалою судді Дарницького районного суду м. Києва від 29.08.2019 справа призначена до розгляду у порядку спрощеного позовного провадження із повідомленням сторін. Представник позивача у судове засідання не прибув, подав заяву, якою позов підтримав, просить задовольнити, справу розглядати у його відсутність, щодо ухвалення заочного рішення не заперечував. Відповідач у судове засідання не з`явився, про час і місце судового розгляду справи повідомлений належним чином за останньою відомою адресою реєстрації проживання, заяв, відзиву суду не надав, у зв`язку з чим суд вважає можливим розглянути справу без його участі по наявним в справі доказам та постановити заочне рішення відповідно до вимог ст. 280 ЦПК України. Суд, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 19.03.2018 між позивачем та відповідачем було укладено Договір № 435110711 у вигляді заяви про приєднання до договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб та відкриття поточного рахунку з використанням електронного платіжного засобу (а. с. 5-12). Відповідно до умов вказаного Договору відповідачу банком було надано Кредит в загальному розмірі 20 800,00 грн. на строк 36 місяців, відповідачу відкрито у Банку картковий рахунок № [NUMBER] для здійснення розрахунково-касового обслуговування позичальника. Із матеріалів справи вбачається, що позивач свої зобов`язання за кредитним договором виконав в повному обсязі, а відповідач всупереч договірним зобов`язанням, в установлені терміни не повернув належні грошові суми, внаслідок чого у нього утворилась заборгованість, яка підтверджується наданим розрахунком (а.с. 15-20). Розмір заборгованості [PERSON] перед позивачем станом на 30.01.2019 склав 23 543,34 грн., з яких: загальна сума простроченого кредиту (основного боргу) - 19 078,41 грн.; загальна сума нарахованих прострочених відсотків по кредиту - 3 451,17 грн.; загальна сума заборгованості за РКО - 85,00 грн.; загальна сума нарахованої пені - 684,23 грн., сума втрат від інфляції на суму простроченого кредиту - 116,19 грн., сума витрат від інфляції на суму нарахованих та несплачених процентів - 60,69 грн., розмір 3% річних на суму простроченого кредиту - 47,92 грн., розмір 3% річних на суму нарахованих та несплачених процентів - 19,73 грн. У зв`язку з невиконанням відповідачем зобов`язань за договором, позивачем на адресу відповідача було направлено лист-вимогу за вих. №100.19-07/90451/10/2018-26 від 28.09.2018 про відкликання всієї суми кредиту та вимогою не пізніше 30 календарних днів з дати отримання листа-вимоги сплатити всю наявну заборгованість по кредиту (а.с. 13,14). Однак вказана вимога залишилася без відповіді, тому і було подано позов до суду. Відповідно до ст. 627 ЦК України, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. За приписом ч. 1 ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Згідно із ч. 1 ст. 638 та ч. 1 ст. 640 ЦК України договір є укладеним з моменту досягнення в належній формі згоди з усіх істотних умов договору. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Договір є обов`язковим для виконання сторонами (статті 629 ЦК). Згідно зі статтею 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (стаття 610 ЦК України). Одним із видів порушення зобов`язання є прострочення - невиконання зобов`язання в обумовлений сторонами строк. При цьому в законодавстві визначаються різні поняття як «строк дії договору», «так і строк (термін) виконання зобов`язання» (стаття 530 ЦПК України). Статтею 525 ЦК заборонено односторонню відмову від зобов`язання або односторонню зміну його умов. Наслідки прострочення позичальником повернення позики визначено у ст. 1050 ЦК України. Якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Відповідно до ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. За приписами ч.1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ст.ст. 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Надані позивачем докази, суд визнає належними і допустимими, відповідачем не надано суду доказів на підтвердження належного виконання ним зобов`язань та спростування суми заборгованості перед позивачем та позовні вимоги взагалі. Враховуючи викладене, судом встановлено, що позовні вимоги АТ «Державний ощадний банк України» в особі філії - Головного управління по м. Києву та Київській області до [PERSON] про стягнення заборгованості за договором споживчого кредиту є обґрунтованими та підлягають задоволенню. За загальним правилом встановленим ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, таким чином з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сплачений судовий збір у розмірі 1 921,00 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved