Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-03 00:00:00

20.04.2015 року позивач ПАТ АБ «Південний» звернулося до суду з позовом до [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості. В обґрунтування позовних вимог ПАТ АБ «Південний» зазначило, що 22.11. 2007 року АБ «Південний» та фізичною особою [PERSON] було укладено кредитний договір №472-ПК/07, згідно з умовами якого кредитор надав позичальнику кредит в розмірі 150 000 доларів США, строком повернення до17.11.2017 року зі сплатою процентної ставки за користування кредитними коштами в розмірі 14% річних. Банк прийняті на себе зобов»язання виконав у повному обсязі, на підставі заявок позичальника надав кредитні кошти на визначених кредитним договором умовах. Умовами кредитного договору №472-ПК/07 від 22.11.2007 року встановлено, що повернення кредиту здійснюється позичальником згідно графіку зниження ліміту кредитної лінії, який є невід»ємною частиною цього ж кредитного договору. Відсотки за користування кредитом нараховуються в період користування кредитом щомісячно на щоденний фактичний залишок позичкового рахунку за календарну кількість днів користування кредитом по ставці, встановленої договором у передостанній робочий день повного погашення кредиту. Погашення відсотків за користування кредитними коштами здійснюється на рахунок, визначений кредитним договором. Банк має право вимагати від позичальника дострокового повернення суми кредиту, сплати процентів за ним, з попередженням позичальника за 5 календарних днів до дати повернення, а в разі невиконання вимоги банку, звернути стягнення на предмет застави (іпотеки), зокрема у випадку прострочення платежів у часткове повернення кредиту та процентів за користування кредитом понад тридцять календарних днів від вастановленого терміну їх сплати, визначеного графіком платежів. Відповідач [PERSON] протягом значного часу неналежним чином виконував зобов»язання щодо сплати кредиту за кредитним договором, а тому у позивача виникло право достроково вимагати виконання зобов»язання за кредитним договором у повному обсязі. 22.11.2007 року між ПАТ АБ «Південний» та [PERSON] було укладено договір поруки, за умовами якого [PERSON] поручилася за виконання зобов»язань позичальника [PERSON] за кредитним договором у розмірі 360 000, 00 доларів США, з яких 150 000, 00 дол. США зі сплати кредиту та 210 доларів США зі сплати процентів за користування кредитом. Розмір невиконаних зобов»язань позичальником не виходить за межі відповідальності поручителя, а тому зща умовами договору поруки поручитель [PERSON] відповідає перед Банком у тому ж обсязі, що і боржник [PERSON] 03.02.2015 року на дресу позичальника [PERSON] та поручителя [PERSON] банком було надіслано вимоги за вихідним №86-6007БТ про дострокове повернення кредиту та всіх нарахувань за ним у сумі 125462, 44 дол. США та 4927, 33 грн., однак від отримання яких відповідачі відмовилися. З підстав неналежного виконання позичальником [PERSON] зобов»язань за кредитним договором №472-ПК/07 щодо повернення кредиту та процентів за користування кредитними коштами, а також невиконання поручителем [PERSON] - [PERSON] зобов»язань за договором порки, ПАТ АБ «Південний» просило стягнути солідарно з [PERSON] та [PERSON] заборгованість за цим же кредитним договором у ьсумі 132695, 64 долари США та 4692,70 грн., а також у рівних частках судові витрати по сплаті судового збору. У судовому засіданні представник позивача заявлені позовні вимоги до відповідачів [PERSON] та [PERSON] про солідарне стягнення заборгованості [PERSON] за кредитним договором №472-ПК/07 від 22.11.2007 року підтримав, просив задовольнити у повному обсязі з тих підстав, що відповідач [PERSON] неналежним чином виконав свої зобов»язання за укладеним з АБ «Південний» кредитним договором щодо повернення кредиту та сплати відсотків за користування кредитними коштами, а також вимогу Банку щодо дострокового повернення кредиту з підстав неналежного виконання умов договору, та невиконання [PERSON] зобов»язань за договором поруки щодо дострокового повернення кредиту, отриманого позичальником [PERSON]. З урахуванням уточнень, викладених у заяві від 10.08.2015 року, заборгованість відповідача [PERSON] за кредитним договором, просив стягнути солідарно з відповідачів на користь АБ «Південний». Представник відповідача [PERSON] позовні вимоги ПАТ АБ «Південний», заявлені до [PERSON] не визнав, просив відмовити в їх задоволенні у повному обсязі. Представник відповідача [PERSON] стверджував, що умови кредитного договору з приводу якого заявлено спір, передбачені п.3.3.2. що стосуються права кредитора на дострокове повернення кредиту суперечать Закону України «Про захист прав споживача». Крім того вважав, що позивач, звернувшись до суду з позовом про стягнення заборгованості за кредитним договором із позичальника [PERSON] не попередив останнього про дострокове повернення кредиту, оскільки надані позивачем докази на підтвердження повідомлення відповідача про дострокове повернення кредиту щодо відмови останнього від отримання повідомлення 04.03.2015 року не є належним доказом, оскільки станом на 04.03.2015 року повідомлення надіслане на адресу відповідача [PERSON] кур»єрською службою «Меркурій» було повернуто до м. Одеси. Відповідно вважає, що звернення позивача до суду з позовом 07.04.2015 року є передчасмним, таке право позивача на час звернення до суду з позовом ще не виникло. Представник відповідачки [PERSON] також не визнав заявлені позивачем вимоги до відповідачки [PERSON] з тих підстав, що остання не відмовлялася від отримання повідомлення ПАТ АБ «Південний» щодо дострокового виконання зобов»язань позичальника [PERSON], таке повідомлення не надходило на її адресу, а відтак вимоги позивача про стягнення заборгованості за кредитним договором від 27.12.2007 року №472-ПК/07, що був укладений ПАТ АБ «Південний» з позичальником [PERSON] є передчасними. Заслухавши учасників судового розгляду справи, дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги ПАТ АБ «Південний» про стягнення заборгованості за кредитним договором з [PERSON] та [PERSON] у солідарному порядку підлягають задоволенню з огляду на наступне. Судом встановлено, що 22.11. 2007 року між АБ «Південний» та фізичною особою [PERSON] було укладено кредитний договір №472-ПК/07 (а.с.18-21). Як видно зі змісту, укладеного 22.11.2007 року сторонами у справі кредитного договору №472-ПК/07, а саме пунктів 1.1., 1.3., 1.5., 2.1., 2.2., 3.2.8., 3.3.2.: банк зобов»язався відкрити позичальнику кредитну лінію, а позичальник зобов»язався погасити заборгованість по кредитній лінії 17 листопада 2017 року та сплатити відсотки за користування кредитом в розмірі 14% річних; загальна сума зобов»язання позичальника по кредитній лінії може збільшуватися при акцепті Банком наступних заявок, не перевищуючи при цьому максимальну суму (ліміту кредитної лінії) в розмірі 150 000 доларів США; мета на яку видається кредит - побутові потреби; кредит надається шляхом видчі грошових коштів готівкою із каси банку, або шляхом перерахунку на поточний/ картковий рахунок позичальника, або шляхом оплати наданих позичальником платіжних документів безпосередньо з позичкового рахунку. Погашення кредиту здійснюється позичальником у відповідності до графіку зниження ліміту кредитної лінії, який є невід»ємною частиною цього ж кредитного договору на рахунок №22039501580802 в АБ «Південний» м. Одеси. Підтвердженням погашення суми по кредиту є виписка по рхунку. При непогашенні кредиту в строк, обумовлений в пункті 1.1. договору, заборгованість по кредиту переноситься на рахунок прострочених кредитів. Номер рахунку простроченої заборгованості, на який переноситься заборгованість по кредиту, повідомляється позичальнику додатково; проценти за користування кредитом нараховуються в період користування кредитом щомісячно на щоденний фактичний залишок позичкового рахунку за календарну кількість днів користування кредитом по ставці, встановленої пунктом 1.1. договору, у передостанній робочий день місяця (по день нарахування процентів включно, а за грудень по 31 грудня включно), а також у день повного погашення кредиту. Погашення відсотків за користування кредитними коштами здійснюється на рахунок, визначений кредитним договором; позичальник зобов»язаний достроково повернути суму кредиту та нараховані по ньому відсотки на вимогу Банку у випадках, вказаних у п.3.3.2. договору; Банк має право вимагати від позичальника дострокового повернення суми кредиту, сплати процентів за ним, з попередженням позичальника за 5 календарних днів до дати повернення, а в разі невиконання вимоги банку, звернути стягнення на предмет застави (іпотеки) або звернутися до суду у випадках серед яких - несплати відсотків більше тридцяти календрних днів з дня їх нарахування; невиконання позичальником графіку погашення кредиту. Відповідно до правил статей 629,1054,536,1049,1050 ЦК Укрїни: договір є обов'язковим для виконання сторонами; за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти; за користування чужими грошовими коштами боржник зобов'язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором; позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої речі, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. До відносин за кредитним договором застосовуються ті ж положення, що і за договором позики; якщо довором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Судом також встановлено, що 22.11.2007 року між АБ «Південний» та [PERSON] було укладено договір поруки (а.с.68-70). Відповідно до умов, укладеного 22.11.2007 року АБ «Південний» та [PERSON] договору порук, а саме пунктів 1.1., 1.3., 2.1.1.,2.2.1.,3.3.1., 3.3.2.: поручитель [PERSON] зобов»язалася відповідати перед кредитором АБ «Південний» за виконання [PERSON] його зобов»язань у повному обсязі перед кредитором, що виникли із кредитного договору №427-ПК/07 від 22.11.2007 року та всіх додаткових угод до нього , згідно з яким кредитор зобов»язувався надати позичальнику кредит на суму 150 000 доларів США; поручитель зобов»язалася відповідати перед кредитором по кредитному договору солідарно з позичальником, як по сплаті основного боргу за кредитом в розмірі неповерненої в термін суми кредиту, але не більше 150 000 доларів США, відсотків за користування кредитом, нарахованих відповідно до кредитного договору, але не більше 210 000 доларів США, всього разом 360 000 доларів США; при невиконанні (повному або частковому) позичальником своїх зобов»язань по кредитному договору у терміни, зазначені в кредитному договорі, поручитель зобов»язалася сплатити кредитору несплачену суму основного боргу за кредитом, відсотки за користування кредитом, неустойку у вигляді пені, штрафів передбачених кредитним договором, а також інші суми, які позичальник повинен сплатити відповідно до кредитного договору; кредитор має право у випадку невиконання позичальником обов»язків за кредитним договором звернутися до поручителя з вимогою про виконання поручителем та позичальником зобов»язання, забезпеченого порукою за цим договором; у випадку невиконання позичальником своїх зобов»язань у строки, передбачені кредитним договором, кредитор повідомляє про це поручителя; При одержанні поручителем вимоги кредитора по погашенню заборгованості позичальника по кредитному договору, поручитель погашає заборгованість у продовж трьох днів від дня одержання вимоги про погашення. За правилами ст. 553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. Порукою може забезпечуватися виконання зобов'язання частково або у повному обсязі, а правилами ст. 554 цього Кодексу встановлено, що у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Відповідно до ст. 559 ЦК України порука припиняється з припиненням забезпеченого нею зобов'язання, а також у разі зміни зобов'язання без згоди поручителя, внаслідок чого збільшується обсяг його відповідальності. Порука припиняється, якщо після настання строку виконання зобов'язання кредитор відмовився прийняти належне виконання, запропоноване боржником або поручителем. Порука припиняється у разі переведення боргу на іншу особу, якщо поручитель не поручився за нового боржника. Порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців з дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя, якщо інше не передбачено законом. Якщо строк основного зобов'язання не встановлений або встановлений моментом пред'явлення вимоги, порука припиняється, якщо кредитор не пред'явить позову до поручителя протягом одного року з дня укладення договору поруки, якщо інше не передбачено законом. Строк поруки не є строком для захисту порушеного права. Це строк існування самого зобов'язання поруки. А тому і право кредитора, і обов'язок поручителя по його закінченні припиняються. Відповідно й жодних дій щодо реалізації цього права, в тому числі застосування примусових заходів захисту в судовому порядку, кредитор вчиняти не може. Відповідно п.9 роділу ХІII ЦПК України «Перехідні положення» (в редакції Закону № 2147-VIII від 03.10.2017), дану справу, провадження в якій відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, суд розглядає за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу. Правилами статей 12,13 ЦПК України встановлено, що: цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом; суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов»язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Учасники справи розпоряджаються своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності. За змістом ч.ч. 1, 5 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. В той же час, відповідно до ч.6 ст.81 ЦПК України, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Звертаючись до суду з позовом про дострокове стягнення у солідарному порядку з відповідачів [PERSON] та [PERSON] заборгованості [PERSON] за кредитним договором, позивач послався на те, що відповідач протягом значного часу неналежним чином виконував зобов»язання щодо сплати кредиту за кредитним договором, а з 2014 року припинив виконання зобов»язання повністю на підставі чого у Банку виникло право достроково вимагати виконання зобов»язань за кредитним договором у повному обсязі та відмову відповідачів від отримання вимоги Банку про дострокове повернення кредиту. Представники відповідачів, заперечуючи проти позову, стверджували, що позивач звернувся до суду з позовом щодо дострокового стягнення з [PERSON] та [PERSON] заборгованості відповідача [PERSON] за відсутності підстав для вчинення таких дій, передбачених Законом України «Про захист прав споживача» а саме пунктом 10 статті 11, а також відсутність порушення умов договору з боку позичальника [PERSON] у частині щодо дострокового повернення кредиту з огляду на те, що позивачем не доведено факт отримання відповідачами вимоги про дострокове повернення кредиту. Правилами статей 626, 627,629 ЦК України встановлено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов»язків, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначення умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості та є обов»язковим для виконання сторонами, а тому суд приходить до висновку, що при вирішенні заявленого спору, підлягають застосуванню умови укладеного сторонами у справі договору та наявність у позивача підстав для дострокового повернення кредиту позичальником з огляду на наступне. Судом встановлено, що на час вирішення заявленого позивачем спору, кредитний договір №472-ПК/07, укладений 22.11.2007 року між АБ «Південний» та [PERSON] є чинним, його умови не оспорюються сторонами в установленому законом порядку. За даними накладних №№2046514,2046515, повідомлення про порушення основного зобов»язання на адресу [PERSON] та [PERSON] позивачем надсилалися за допомогою експрес-доставки Меркурій, отримувачі відмовилися від отримання, поштові відправлення були повернуті відправнику до м. Одеси (а.с.12,16 том №2). Як видно зі змісту повідомлень ТОВ «Служба експрес-доставки «Меркурій» на запит адвоката [PERSON]: відправлення під номером 2046514 від 06.02.2015 року було прийнято кур»єрською службою в м. Одеса 06.02.2015 року, спроба вручити відправлення кур»єром (10.02.2015 року) не мала успіху, 20.02.2015 року відправлення було повернуто відправнику, заповнення поля «доставив кур»єр» відбувається лише по факту доставки, якщо відправлення було вручене, в даному випадку воно залишилось пустим при спробах доставки в м. Києві та мало бути заповнене при доставці відправнику в м. Одесі; відправлення під номером 2046515 від 06.02.2015 року було прийнято кур»єрською службою в м. Одеса 06.02.2015 року, спроба вручити відправлення кур»єром двічі (09.02.2015 року та 10.02.2015 року) не мала успіху, 13.03.2015 року відправлення було повернуто відправнику, заповнення поля «доставив кур»єр» відбувається лише по факту доставки, якщо відправлення було вручене, в даному випадку воно залишилось пустим при спробах доставки в м. Києві та мало бути заповнене при доставці відправнику в м. Одесі. (а.с.19,20). Судом також встановлено, що зазначені повідомлення АБ «Південний» надсилалися на адреси позичальника та його поручителя, що вказані в кредитному договорі №472-ПК/07 від 22.11.2007 року та договорі поруки від 22.11.2007 року. Наразі, зазначені обставини свідчать про те, що пзивач виконував умови договорів, укладених із відповідачами щодо належного повідомлення останніх про необхідність повернення кредиту, отриманого позичальником [PERSON] з підстав порушення графіку повернення кредиту та сплати відсотків за користування кредитними коштами, після чого 20.04.2015 року звернувся в суд з позовом до [PERSON] та [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором у примусовому порядку. Крім того, при вирішенні заявленого спору, суд не приймає до уваги заперечення відповідачів, що заявлений АБ «Південний» спір про стягнення заборгованості [PERSON] за крелитним договором є передчасним з тих підстав, що позичальник [PERSON] та його поручитель [PERSON] не отримали повідомлення про дострокове повернення кредиту, оскільки, відповідно до пункту 1.1. кредитного договору №472-ПК/07 від 22.11.2007 року, що був укладений АБ «Південний» та [PERSON], позичальник зобов»язався погасити заборгованість по кредитній лінії 17.11.2017 року і сплатити проценти за користування кредитом, однак станом на час вирішення заявленого АБ «Південний» спору позичальник [PERSON] або ж його представник не повідомили суду про виконання зобов»язань за цим же кредитним договором перед позивачем. Звертаючись до суду з позовом, АБ «Південний» просив стягнути з відповідачів у солідарному порядку заборгованість [PERSON] за кредитним договором №472-ПК/07 від 22.11.2007 року, яка станом день складання позову складала 132 695, 64 дол.США та 4 692, 70 грн., з яких: 101 777, 02 дол. США залишок заборгованості за кредитом, у тому числі 57 331, 90 дол. США прострочена заборгованість; 12 577, 24 дол. США прострочені проценти; 237, 48 дол.СШФ нараховані проценти; 1 555, 62 дол. США штраф за прострочені виконання зобов»язань; 16 548, 28 дол.СШФ пеня за прострочення виконання зобов»язань; 4 692,70 грн. прострочена комісія; 153, 28 грн. штраф за прострочення виконання зобов»язнь. З приводу заявленого до стягнення позивачем розміру боргу та відсутність порушення виконання зобов»язань позичальником [PERSON] представники відповідачів не заперечували, доказів на підтвердження відсутності у відповідача [PERSON] порушень строків виконання зобов»язань за кредитним договором, або ж неправильного розрахунку боргу заявленого до стягнення суду не подали. Відповідно до ст.192 ЦК України, законним платіжним засобом, обов'язковим до приймання за номінальною вартістю на всій території України, є грошова одиниця України - гривня. Іноземна валюта може використовуватися в Україні у випадках і в порядку, встановлених законом, а правилами ст. 524 цього Кодексу встановлено, що грошовим визнається зобов»язання, виражене у грошовій одиниці України - гривні, проте в договорі сторони можуть визначити грошовий еквівалент зобов»язання в іноземній валюті. З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що заявлений АБ «Південний» до відповідачів [PERSON] та [PERSON] підлягає задоволенню, відповідно з відповідачів стягуються судові витрати на користь позивача, у порядку передбаченому ст. 141 ЦПК України, у розмірі, який передбачений Законом України «Про судовий збір» за вимоги, що були предметом вирішення. На підставі викладеного та

Outcome: approved