Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-23 00:00:00

21 квітня 2021 року [PERSON] звернулась до суду із заявою, в якій просить надати їй право на укладення шлюбу із [PERSON] . В обґрунтування заявлених вимог заявниця зазначила, що у 2018 році вона познайомилась з [PERSON] . Між нею та [PERSON] існують теплі і щирі стосунки, взаємні та міцні почуття любові і поваги один до одного, має намір зареєструвати з ним шлюб. Проте, коли вона звернулась до Відділу реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Галицького районного управління юстиції в Івано-Франківській області зареєструвати шлюб, їй було роз`яснено, що вона не досягла шлюбного віку і тому реєстрація шлюбу можлива на підставі рішення суду про надання права на шлюб. З огляду на викладене, заявниця просить суд надати їй право на укладення шлюбу з [PERSON] . Ухвалою суду від 22 квітня 2021 року відкрито провадження у справі та призначено до судового розгляду на 24 травня 2021 року. У судовому засіданні заявниця заявлені вимоги підтримала з підстав, викладених у заяві, та суду пояснила, що у 2018 році вона познайомилась з [PERSON] , між ними склалися дуже теплі і щирі стосунки, вони мають взаємні та міцні почуття любові і поваги один до одного. [PERSON] є батьком їхньої майбутньої дитини. Вони бажають зареєструвати шлюб, та звернулись до РАЦСу, однак їм роз`яснили, що вона не досягла шлюбного віку і рекомендували звернутись до суду. Заявниця зазначає, що визначення права на укладання шлюбу для неї є необхідним і відповідає її інтересам, оскільки на цей час вона вже вагітна. Крім того, їх підтримують батьки та не заперечують проти укладання шлюбу. Просить задоволити заявлені вимоги. Заінтересована особа [PERSON] у судовому засіданні пояснив, що він кохає [PERSON] , крім того, бажає створити сім`ю, зацікавленний у реєстрації шлюбу та народженні дитини у повноцінній сім`ї, однак єдиною перешкодою для реєстрації шлюбу є вік заявниці. Заінтересована особа [PERSON] , матір заявниці, у судовому засіданні пояснила, що її дочка зустрічається з [PERSON] , у них взаємні почуття любові та поваги один до одного, підтримує бажання дочки щодо реєстрації шлюбу з [PERSON] . Не заперечує щодо надання судом права на шлюб. Представник заінтересованої особи Галицького відділу державної реєстрації актів цивільного стану в Івано-Франківському районі Івано-Франківської області Південно-Західного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) у судове засідання не з`явився, хоч про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. 21 травня 2021 року через канцелярію суду подав клопотання, в якому просить справу розглядати без участі представника, при винесенні рішення покладається на розсуду суду (а. с. 19). Заслухавши пояснення заявниці, заінтересованих осіб, дослідивши надані письмові докази в їх сукупності, суд вважає заявлені вимоги такими, що підлягають задоволенню, з наступних підстав. Згідно з ч. 1 ст. 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Відповідно до ч. 3 ст. 293 ЦПК України у порядку окремого провадження розглядаються також справи про надання права на шлюб. Судом установлено, що заявниця [PERSON] народилась [INFO] , що підтверджується копією паспорта громадянина України (а.с. 4). Довідкою № 2(а) від 23 березня 2021 року, виданою завідувачем акушерсько-гінекологічним відділенням М. Засєдволк підтверджується те, що заявниця знаходилась з 23 березня 2021 року на стаціонарному лікуванні у комунальному некомерційному підприємстві «Галицька лікарня» у акушер-гінекологічному відділенні з діагнозом: вагітність перша, 11-12 тижнів. Ранній токсикоз вагітних (а. с. 10). Крім того, в судовому засіданні установлено, що між [PERSON] та [PERSON] існують стосунки, які грунтуються на взаємних почуттях любові та поваги один до одного, обоє бажають створити сім`ю, зацікавлені в народженні дитини та реєстрації шлюбу. Відповідно до положень ст. 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Згідно з ч. 1 ст. 21 СК України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Відповідно до ст. 22 СК України шлюбний вік для чоловіків та жінок встановлюється у вісімнадцять років. Особи які бажають реєструвати шлюб, мають досягти шлюбного віку на день реєстрації шлюбу. Згідно зі ст. 23 СК України право на шлюб мають особи, які досягли шлюбного віку. За заявою особи, яка досягла шістнадцяти років, за рішенням суду їй може бути надано право на шлюб, якщо буде встановлено, що це відповідає її вимогам. Відповідно до ч. 1 ст. 27 СК України державна реєстрація шлюбу встановлена для забезпечення стабільності відносин між жінкою та чоловіком, охорони прав та інтересів подружжя, їхніх дітей, а також в інтересах держави та суспільства. Сімейний кодекс України не визнавчає чіткого кола осіб, які можуть звернутись із заявою до суду про зниження шлюбного віку. Таким правом, безумовно, наділені самі неповнолітні особи, що бажають зареєструвати шлюб. Крім того, таким правом володіють законні представники неповнолітньої особи - батьки, усиновлювачі або піклувальники. Дозвіл на укладення шлюбу неповнолітньою особою, яка досягла 16 років, надається лише на підставі рішення суду. Для вирішення питання щодо зниження шлюбного віку не вимагається отримання згоди батьків неповнолітніх. Їх згода або, навпаки, заперечення проти реєстрації шлюбу їх неповнолітнім сином або донькою вирішального значення для вирішення питання по суті не мають. Проте, їх позиція у цьому питанні може бути, а інколи - повинна бути, з`ясована у процесі прийняття рішення про зниження шлюбного віку. Але сама по собі їх згода або заперечення юридичної сили не має. Судом встановлено, що матір заявниці [PERSON] , не заперечує щодо укладання шлюбу між [PERSON] та [PERSON] . Відповідно до п. 2 постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» до участі в справі залучаються один або обоє батьків (усиновлювачів) неповнолітньої особи, піклувальник, особа, з якою передбачається реєстрація шлюбу, а також інші заінтересовані особи. Заперечення батьків (піклувальників) щодо надання права на шлюб не є підставою для відмови в задоволенні заяви, оскільки головним критерієм для задоволення заяви про надання права на шлюб є встановлення судом факту про відповідність такого права інтересам заявника. Неповнолітня особа, відносно якої судом прийняте рішення про зниження шлюбного віку, має право не скористатись наданим їй правом та у будь-який момент до реєстрації шлюбу відмовитись від його реєстрації. Правовий статус неповнолітніх осіб визначено ч. 2 ст. 34 ЦК України . У тому випадку, коли за рішенням суду неповнолітній особі, яка досягла 16 років, надається право на шлюб, у разі реєстрації шлюбу такою особою, вона набуває повної цивільної дієздатності з моменту реєстрації шлюбу (крім того, якщо такій особі раніше був призначений піклувальник, піклування припиняється). У разі припинення шлюбу до досягнення фізичною особою повноліття набута нею повна цивільна дієздатність зберігається. Судом не встановлено будь-яких обставин, які б вказували, що шлюб може зашкодити інтересам заявниці. Навпаки, заявниця переконана, що шлюб відповідає її інтересам, вона розуміє наслідки набуття повної цивільної дієздатності з моменту рестрації шлюбу, про що підтвердила у судовому засіданні. Згідно з ч. 1 ст. 81, 89 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Враховуючи вищевикладене, оцінюючи всі досліджені докази в їх сукупності, суд вважає, що укладання шлюбу між [PERSON] та [PERSON] відповідає їх законним інтересам та інтересам їхньої майбутньої дитини, оскільки вони бажають створити сім`ю та зареєструвати шлюб, а тому, суд дійшов висновку про те, що заява [PERSON] про надання права на шлюб є обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню.

Outcome: approved