Jurisdiction: civil
Date: 2020-08-12 00:00:00

20.07.2020 позивач звернулась з позовом до суду до відповідача, в якому просить розірвати їхній шлюб. В обґрунтування позову, покликається на те, що між нею та відповідачем 12.05.2005 було зареєстровано шлюб. В даному шлюбі у них [INFO] народився син [PERSON] . Спочатку їхнє сімейне життя складалось добре, однак з часом їхні відносини погіршились. Через розходження поглядів на сімейні відносини та ведення спільного господарства у них почали виникати сварки та постійні докори один одному. Між ними відсутнє взаєморозуміння, втрачені всі фізичні та духовні зв`язки. Зважаючи на такі обставини, вважає, що подальшого сенсу підтримувати сімейні відносини немає. Примирення та збереження шлюбу між ними неможливе, таке суперечить її інтересам. Позивачка позовні вимоги підтримала та дала пояснення, які по суті та змісту відповідають викладеному у позові. Відповідач не з`явився, не повідомивши причин своєї неявки, хоча належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи. Вимогами ч. 1 ст. 2 ЦПК України визначено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Частиною 2 зазначеної статті закріплено обов`язок суду та учасників судового процесу керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі. Отже, завданнями судочинства мають керуватися не лише суд, а й сторони. Згідно правил ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуючи вище викладене, суд ухвалив завершити розгляд справи у відсутності відповідача, за наявними у матеріалах справи доказами. Суд, дослідивши наявні матеріали справи, об`єктивно оцінивши докази у їх сукупності, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню. Встановлено, що 12.05.2005 між [PERSON] та [PERSON] у відділі реєстрації актів цивільного стану м.Дрогобича Дрогобицького міськрайонного управління юстиції Львівської області зареєстровано шлюб, про зо зроблено актовий запис №129. У такому шлюбі у подружжя [INFO] народився син [PERSON] . Статтею 24 СК України закріплено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушення жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. У відповідності до ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним з подружжя. Згідно п.10 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» №11 від 21.12.2007 року проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Із цією метою суди повинні уникати формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з`ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя, забезпечувати участь у судовому засіданні, як правило, обох сторін, вживати заходів до примирення подружжя. Відтак, аналізуючи зібрані по справі докази і оцінюючи їх в сукупності, суд вважає, що оскільки сторони не підтримують подружніх відносин, їхній шлюб існує формально, примирення між ними не можливе, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивачки, тому є всі підстави для розірвання шлюбу. Прізвище позивачки залишити без змін. Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України, так як у позов задоволено, сплачений позивачем судовий збір слід стягнути з відповідача.

Outcome: approved