Jurisdiction: civil
Date: 2020-12-23 00:00:00

20.09.2019 року позивач звернувся до суду з позовною заявою до відповідача про стягнення аліментів на утримання непрацездатного батька. Після уточнення позову вимоги до суду мотивував тим, що він не працює, є особою з пенсійного віку, отримує пенсію за віком в розмірі 1760 гривень, інших джерел доходу окрім пенсії не має, потребує постійного стороннього догляду та має намір влаштуватися до будинку-інтернату для громадян похилого віку, але виконавчим комітетом Кунцівської сільської ради Новосанжарського району Полтавської області, на території якої він проживає, у видачі путівки було відмовлено, як такому, який має сина працездатного віку, що згідно законодавства повинен утримувати непрацездатних батьків. У зв`язку з чим позивач змушений звернутися до суду з позовом, в якому просить стягнути з сина, а саме відповідача по справі [PERSON] , на його користь аліменти в розмірі 2000 грн. щомісячно. Ухвалою Новосанжарського районного суду Полтавської області від 03.10.2019 року відкрито провадження у справі, призначено судове засідання для розгляду справи по суті. Ухвалою Новосанжарського районного суду Полтавської області від 21.11.2019 року оголошено розшук відповідача [PERSON] , виконання ухвали доручено співробітникам відділення поліції № 2 Полтавського ВП ГУНП в Полтавській області, провадження по справі зупинено до розшуку [PERSON] . Ухвалою Новосанжарського районного суду Полтавської області від 01.12.2020 року провадження у справі відновлено, судовий розгляд справи продовжено, призначено судове засідання, відповідача [PERSON] повідомлено про розгляд справи шляхом поміщення на офіційній сторінці суду на веб-сайті «Судова влада України» оголошення про призначення справи до розгляду. Позивач в судове засідання не з`явився, в заяві, що надійшла до суду, просив справу розглянути у його відсутність, позов підтримує в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з`явився, будучи належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи шляхом поміщення на офіційній сторінці суду на веб-сайті «Судова влада України» оголошення про призначення справи до розгляду. Заперечень проти позову до суду не надходило. Відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України, особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Всебічно та повно з`ясувавши обставини справи, об`єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи, надавши їм оцінку у сукупності з оголошеними та дослідженими матеріалами справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню у зв`язку з наступним. У відповідності зі ст.ст. 12, 13 ЦПК України, суд розглядає справи на принципах змагальності і диспозитивності, у межах заявлених позовних вимог на підставі доказів, наданих сторонами. Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Судом встановлено, що відповідно до довідки про доходи № 3828 8189 4782 1867, виданої [PERSON] , він, як пенсіонер, перебуває на обліку в Кобеляцькому об`єднаному управлінні ПФУ в Полтавській області і отримує пенсію за віком, розмір якої станом на вересень 2019 року становив 1760 гривень (а.с. 4). З довідок виконавчого комітету Кунцівської сільської ради Новосанжарського району Полтавської області № 02-31/447 та № 02-31/448 від 18.09.2018 року вбачається, що [PERSON] проживає по [ADDRESS] . Проживає один, пенсіонер за віком. Зі слів [PERSON] місцезнаходження його сина [PERSON] йому невідомо. [PERSON] до адміністративної відповідальності не притягався, компрометуючими матеріалами відносно нього сільська рада не володіє. Відомості про наявність у [PERSON] земельного паю відсутні (а.с. 10, 11). Відповідно до акту обстеження житлово-побутових умов сім`ї [PERSON] від 18.09.2018 року, складеного комісією в складі депутатів сільської ради [PERSON] , [PERSON] , соціального працівника [PERSON] , [PERSON] проживає у будинку загальною площею 46,1 кв.м, житловою площею 36,8 кв.м. Будинок газифікований, без комунальних зручностей, в задовільному стані. На час обстеження у будинку через борги відключено газопостачання та електропостачання. В побуті користується речами першої необхідності, предметів розкоші не має. Особисте підсобне господарство відсутнє (а.с. 7). Кунцівська сільська рада Новосанжарського району Полтавської області в особі сільського голови Мокляк Л.Д. зверталася до відповідача [PERSON] з проханням вирішення питання щодо виконання ним обов`язку утримання батька відповідно до ст. 202 Сімейного кодексу України, повідомивши, що його батько [PERSON] опинився у скрутному становищі, через борги будинок відключено від газо- та електропостачання, стан його здоров`я різко погіршився, на повноцінне лікування не вистачає коштів. Виконавчим комітетом сільської ради були зібрані документи для отримання [PERSON] путівки в будинок-інтернат для громадян похилого віку, але Департаментом соціального захисту населення Полтавської ОДА в отриманні такої путівки відмовлено, як такому, що має сина працездатного віку, який згідно законодавства повинен його утримувати (а.с. 6). Статтею 51 Конституції України передбачено, що повнолітні діти зобов`язані піклуватися про своїх непрацездатних батьків. Згідно ст. 202 СК України, повнолітні дочка, син зобов`язані утримувати батьків, які є непрацездатними і потребують матеріальної допомоги. Отримання непрацездатними батьками пенсій чи іншого доходу не можуть звільняти повнолітніх дочку, сина від обов`язків утримувати непрацездатних батьків. Відповідно до роз`яснень, викладених у п. 21 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», обов`язок повнолітніх дочки, сина утримувати своїх непрацездатних батьків, які потребують матеріальної допомоги (ст. 202 СК України), не є абсолютним. У зв`язку з цим суд на вимогу дочки, сина, до яких пред`явлено позов про стягнення аліментів, зобов`язаний перевірити їхні доводи про ухилення батьків від виконання своїх обов`язків щодо них (ст. 204 СК України). Таким чином, право на утримання від дочки, сина мати та батько матимуть за умови, якщо вони є непрацездатними та потребують матеріальної допомоги. Непрацездатними вважається той з батьків, хто досяг загального пенсійного віку або є інвалідом I, II чи III групи. Позивач по справі досяг пенсійного віку. Відповідно до ст. 1 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» непрацездатні громадяни - особи, які досягли встановленого статтею 26 цього Закону пенсійного віку, або особи з інвалідністю, у тому числі діти з інвалідністю, а також особи, які мають право на пенсію у зв`язку з втратою годувальника відповідно до закону. При вирішенні питання про стягнення аліментів на утримання батьків слід враховувати, що вказане право батьків, якому кореспондує обов`язок повнолітніх дітей виникає за наявності двох умов: непрацездатності батьків та наявності у них потреби у матеріальній допомозі і не залежить від майнового стану повнолітніх дочки, сина. Звільнення від обов`язку утримувати матір, батька та обов`язку брати участь у додаткових витратах можливі лише коли буде встановлено, що мати, батько ухилялися від виконання своїх батьківських обов`язків, що передбачено ч. 1 ст. 204 СК України. Необхідність матеріальної допомоги визначається в кожному конкретному випадку в залежності від матеріального становища батьків. До уваги приймається отримання батьками пенсії, державних пільг, субсидій, наявність у батьків майна, що може приносити дохід тощо. Сам факт непрацездатності батьків не зумовлює виникнення у дітей обов`язку надання їм утримання - стан непрацездатності має супроводжуватися необхідністю отримувати сторонню матеріальну допомогу. Обов`язок повнолітніх дітей по утриманню своїх батьків виникає на підставі складу юридичних фактів: походження дитини від матері, батька (кровне споріднення) або наявність між ними інших юридично значущих зв`язків (усиновлення); непрацездатність матері, батька; потреба батька, матері в матеріальній допомозі. Зобов`язання повнолітніх дітей по утриманню батьків не виникає у разі відсутності хоча б однієї з вказаних обставин. У процесі судового розгляду судом не встановлено обставин щодо звільнення відповідача [PERSON] від обов`язку утримувати свого батька з підстав, викладених у ст. 204 СК України. Згідно ч. 1 ст. 205 СК України суд визначає розмір аліментів на батьків у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) з урахуванням матеріального та сімейного стану сторін Згідно ч. 2 ст. 205 СК України суд визначає розмір аліментів на батьків з урахуванням матеріального та сімейного стану сторін, можливості одержання утримання від інших дітей, дружини, чоловіка та своїх батьків. Отже, при вирішенні питання про стягнення аліментів на утримання батьків необхідно враховувати, що таке право батьків, якому кореспондує обов`язок повнолітніх дітей, виникає за умови непрацездатності батьків та наявності у них потреби у матеріальній допомозі і не залежить від майнового стану повнолітніх дочки, сина. Майновий стан дітей впливає на розмір аліментів і не є підставою для звільнення від обов`язку утримувати матір, батька. З матеріалів справи не вбачається підстав, передбачених ст. 204 СК України, для звільнення відповідача від сплати аліментів на утримання позивача. Враховуючи, що [PERSON] є непрацездатною особою, отримує невисоку пенсію, яка є єдиним його джерелом доходу, тому суд приходить до висновку, що позивач потребує матеріальної допомоги за рахунок стягнення аліментів з відповідача. Підстав, які б унеможливлювали надання [PERSON] матеріальної допомоги, передбаченої законодавством, немає. Відповідач не надав суду належних та допустимих доказів того, що його батько не потребує матеріальної допомоги. Враховуючи стан здоровя та матеріальне становище позивача, суд вважає необхідним стягнути аліменти на утримання непрацездатного батька в твердій грошовій сумі у розмірі 1000 грн. щомісячно, починаючи з 20.09.2019 року, і довічно. Відповідно до ч. 1 ст. 192 Сімейного кодексу України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між сторонами, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них. Відповідно до ч. 1 ст. 191 Сімейного кодексу України аліменти присуджується за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», від сплати судового збору звільняються позивачі - у справах про стягнення аліментів. Згідно з ч. 6 ст. 141 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а тому з відповідача мають бути стягнуті 768,40 грн. судового збору на користь держави. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Outcome: partial