Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-04 00:00:00

19 серпня 2015 року ТОВ «КМД-Трейдінвест Україна» звернулося до Миргородського міськрайонного суду Полтавської області з вказаним позовом. У позовній заяві просило скасувати постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії № 44/02-31 від 20.02.2015 року приватного нотаріуса Миргородського міського нотаріального округу Полтавської області [PERSON]. В обґрунтування позовних вимог зазначило, що в межах справи про банкрутство ФОП [PERSON] проведено аукціон в електронній формі (електронні торги) з продажу майна банкрута у вигляді цілісного майнового комплексу до складу якого увійшло: квартира загальною площею 62,2 кв.м., розташована за адресою [ADDRESS] та магазин загальною площею 36,1 кв..м. розташований в будинку по вул. Сорочинській, 20. Переможцем аукціону визнано ТОВ «КМД-Трейдінвест Україна». 05 грудня 2014 року укладено договір купівлі-продажу майна банкрута на відкритих торгах. ТОВ «КМД-Трейдінвест Україна» оплатило за придбане майно 289512 грн. 18 коп. відповідно до умов договору. 11 грудня 2014 року між ФОП [PERSON] в особі ліквідатора [PERSON] та ТОВ «КМД -Трейдінвест Україна» укладено акт про передавання права власності на нерухоме майно. Відповідно до ЗУ «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» ПП «Торги УА» надіслано приватному нотаріусу [PERSON] пакет документів для видачі свідоцтва на право власності. Однак відповідачем 20.02.2015 року винесена постанова про відмову у вчиненні нотаріальної дії. Позивач вважає вказану постанову незаконною з тих підстав, що ч. 5 статті 44 ЗУ «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» встановлено, що ліквідатор здійснює продаж майна боржника у вигляді цілісного майнового комплексу. У разі якщо продати майно боржника у вигляді цілісного майнового комплексу не вдалося, ліквідатор здійснює продаж майна боржника частинами. Тому посилання відповідача на неможливість реєстрації в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно обєкту, як цілісного майнового комплексу є надуманим та безпідставним, адже в даному випадку окремо магазин та квартира могли продаватися лише у разі неможливості продажу обєкту у вигляді цілісного майнового комплексу. Крім того, вважав що посилання відповідача у постанові на відсутність нотаріального посвідчення укладеного на аукціоні договору купівлі-продажу та відомостей про наявність або відсутність обмежень стосовно майна не ґрунтується на нормах законодавства, яке регулює проведення та оформлення результатів аукціонів, зокрема ст. 75 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом», якою передбачено, що підставою для видачі нотаріусом свідоцтва про придбання нерухомого майна на аукціоні є акт про передання права власності на куплене нерухоме майно разом із протоколом про проведення аукціону. Зазначені протокол і акт оформлені сторонами в установленому законом порядку, оплата покупцем здійснена. Більше того, у наданому нотаріусу акті про передання права власності на нерухоме майно були зазначені всі складові цілісного майнового комплексу. Вважав, що за таких обставин нотаріусу були направлені документи згідно переліку, зазначеному в ст.75 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» та Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України у повному обсязі. В судове засідання представник ТОВ «КМД-Трейдінвест Україна» не зявився, направив до суду заяви, в яких підтримав позовні вимоги в повному обсязі та просив провести судове засідання без його участі (а.с.50-51, 56, 57, 59-60). Відповідач приватний нотаріус Миргородського міського нотаріального округу [PERSON] в судове засідання не зявилась, направила до суду заяви, в яких проти позову заперечила з підстав, викладених у постанові про відмову у вчиненні нотаріальної дії, просила провести судове засідання без її присутності (а.с.45-46, 62). Представники третіх осіб ПП «ТОРГИ УА», ПАТ «Банк «Фінанси та кредит» та ліквідатор [PERSON] в судове засідання не зявились. Про час та місце судового розгляду були повідомлені належним чином (а.с.41, 42, 44, 63, 65, 66). Дослідивши матеріали справи, суд приходить до переконання, що позов не підлягає до задоволення з таких підстав. Судом встановлено, що в межах справи про банкрутство ФОП [PERSON] проведено аукціон в електронній формі (електронні торги) з продажу майна банкрута у вигляді цілісного майнового комплексу до складу якого увійшло: квартира загальною площею 62,2 кв.м., розташована за адресою [ADDRESS] та магазин загальною площею 36,1 кв..м. розташований в будинку по вул. Сорочинській, 20 (а.с.9-11). Переможцем аукціону визнано ТОВ «КМД-Трейдінвест Україна» з яким ФОП [PERSON] в особі ліквідатора [PERSON] 05 грудня 2014 року укладено договір купівлі-продажу майна банкрута на відкритих торгах (аукціоні) (а.с.8). 11 грудня 2014 року між ФОП [PERSON] в особі ліквідатора [PERSON] та ТОВ «КМД -Трейдінвест Україна» укладено акти про передавання права власності на вищевказане нерухоме майно (а.с.5, 7). 20 лютого 2015 року приватним нотаріусом Миргородського міського нотаріального округу [PERSON] винесено постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії, якою відмовлено у видачі свідоцтва про придбання нерухомого майна на аукціоні при продажі майна в провадженні у справі про банкрутство на квартиру, що знаходиться в [ADDRESS], та на магазин, що знаходиться за адресою м.Миргород Полтавська область, вул.Сорочинська, буд.20. Підставами відмови у вчиненні нотаріальної дії зазначене те, що з поданих документів неможливо встановити вартість квартири та магазину окремо, укладений на аукціоні договір купівлі-продажу нерухомого майна в порушення вимог п. 4 ст. 50 ЗУ «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» не був нотаріально посвідчений, крім того в порушення п.2 ст. 50 вищевказаного закону, договір не містив відомості про наявність або відсутність обтяжень стосовно майна. Також підставою відмови у вчиненні нотаріальної дії вказано те, що відповідно до законодавства реєстрація кожного обєкту нерухомого майна проводиться окремо із зазначенням найменування обєкту нерухомого майна та його технічних характеристик. В акті про передавання права власності на нерухоме майно від 11.12.2014 року зазначено квартира та магазин, а в протоколі торгів йдеться про цілісний майновий комплекс. Частиною 1 ст.4 Закону України «Про оренду державного та комунального майна» передбачено, що цілісним майновим комплексом є господарський обєкт з завершеним циклом виробництва продукції (робіт, послуг) з наданою йому земельною ділянкою, на якій він розміщений, автономними інженерними комунікаціями, системою енергопостачання. Положенням про порядок віднесення майна до такого, що включається до складу цілісного майнового комплексу державного підприємства, затвердженим наказом Фонду державного майна України від 29.12.2010 року № 1954, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 24.01.2011р. за № 109/18847 цілісний майновий комплекс визначено як обєкт, сукупність активів якого забезпечує провадження окремої діяльності, що визначає загальнодержавне значення підприємства, на постійній і регулярній основі. Згідно абз.12 п.3 Національного стандарту № 1 «Загальні засади оцінки майна і майнових прав», затвердженого постановою КМУ від 10.09.2003 року № 1440, цілісний майновий комплекс це обєкти, сукупність активів яких дає змогу провадити певну господарську діяльність. Цілісними майновими комплексами є підприємства, а також їх структурні підрозділи (цехи, виробництва, дільниці тощо), які можуть бути виділені в установленому порядку в самостійні обєкти з подальшим складанням відповідного балансу і можуть бути зареєстровані як самостійні субєкти господарської діяльності. З огляду на викладене, оскільки житлове приміщення не може використовуватись для господарської діяльності, житлова квартира та магазин не можуть бути цілісним майновим комплексом. Таким чином, посилання позивача на ч.5 ст.44 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» є безпідставним. Крім того, частиною 4 статті 50 ЗУ «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» передбачено, що укладений на аукціоні договір купівлі-продажу нерухомого майна підлягає обов'язковому нотаріальному посвідченню. Судом встановлено, що договір від 5 грудня 2014 року про купівлю-продаж майна банкрута на відкритих торгах (аукціоні), укладений між ФОП [PERSON] в особі ліквідатора [PERSON] та ТОВ «КМД-Трейдінвест Україна», предметом якого являється нерухоме майно у вигляді квартири та магазину, нотаріально не посвідчувався. Посилання позивача на приписи ст.75 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» в т.ч. частину 4 цієї статті щодо видачі нотаріусом покупцю свідоцтва про придбання нерухомого майна на аукціоні в порядку, встановленому законом, суд не приймає до уваги, оскільки вони не скасовують імперативного припису ч.4 ст. 50 цього Закону про обовязкове нотаріальне посвідчення договору купівлі-продажу нерухомого майна. Пунктом 2 частини 1 статті 49 Закону України «Про нотаріат» визначено, що нотаріус або посадова особа, яка вчиняє нотаріальні дії, відмовляє у вчиненні нотаріальної дії, якщо не подано відомості (інформацію) та документи, необхідні для вчинення нотаріальної дії. Таким чином, оскаржувана постанова про відмову у вчиненні нотаріальної дії винесена відповідачем у відповідності до Закону України «Про нотаріат», підстави для її скасування відсутні, отже у позові слід відмовити. Згідно ст.88 ЦПК України понесені позивачем судові витрати відшкодуванню не підлягають в звязку з відмовою в позові. Враховуючи вищевикладене,

Outcome: dismissed