Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-25 00:00:00

21.05.2019 р. позивач звернувся до суду з зазначеним позовом. Провадження у справі відкрито 22.05.2019 р. Строк підготовчого засідання продовжено ухвалою суду від 19.07.2019 р. до 22.08.2019 р. Короткий зміст вимог позовної заяви Позовні вимоги позивач обґрунтовував наступним. [INFO] померла бабуся позивача, [PERSON] . Після її смерті відкрилася спадщина житловий будинок, розташований по [ADDRESS] . За життя [PERSON] склала заповіт, посвідчений 16.11.1994 р. за реєстровим номером 94 секретарем Керменчицької (Октябрської) сільської ради Великоновосілківського району Донецької області Проніною А.А. Позивач на день смерті спадкодавця проживав разом із нею., а тому вважається таким, що прийняв спадщину у відповідності до ч. 3 ст. 1268 ЦК України. 09.04.2019 р. він звернувся до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини, але у видачі свідоцтва йому було відмовлено у зв`язку з непорозумінням щодо документів, які підтверджують право власності спадкодавця, а саме юридичної адреси жилого будинку та прізвища, ім`я по батькові померлої. Так, згідно архівних даних КП «Великоновосілківське районне бюро технічної інвентаризації», власником житлового будинку з надвірними побудовами за адресою: [ADDRESS] є « [PERSON] » (російською) згідно свідоцтва про право на спадщину за законом від 16.09.1983 року № 1625, виданого державним нотаріусом Пресною Є.Г., зареєстрованого Великоновосілківським районним бюро технічної інвентаризації від 07.06.1995 р. № 261. Стосовно невідповідності прізвища, ім`я по батькові, позивач вважає, що мали місце помилки перекладу, адже всі документи, які підтверджують право власності на даний будинок складені російською мовою. Отже, позивач не має можливості оформити спадщину в позасудовому порядку. Просить визнати за ним в порядку спадкування за заповітом право власності на житловий будинок А-1, загальною площею 57,7 м2 та житловою площею 35,0 м2, погріб Ж-1, прибудову а-1, літню кухню Б-1, сарай В-1, сарай Г-1, гараж Д-1, сарай Е-1, огорожу № 1, ворота № 2, що знаходяться за адресою: [ADDRESS] . У заяві від 21.06.2019 року позивач просив визнати співвідповідачем по справі його матір, [PERSON] (а.с. 38). Позивач, повідомлений в установленому порядку про час та місце підготовчого розгляду справи, у судове засідання не з`явився, направив до суду заяву, в якій вказав, що на заявлених позовних вимогах наполягає, просив підготовче засідання провести у його відсутність (а.с\-.38). Представник відповідача, відповідач [PERSON] , належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи, у судове засідання не з`явились. Повідомили, що позовні вимоги визнають у повному обсязі. Просили справу розглядати без їх участі. Суд вважає за можливе, за таких обставин, розглянути справу у підготовчому засіданні, без участі сторін на підставі наявних матеріалів справи, оскільки вони містять достатньо фактичних даних про права та взаємовідносини сторін на теперішній час. Фактичні обставини, встановлені судом Дослідивши матеріали справи, судом фактично встановлено наступне. Відповіддю завідувача Великоновосілківської державної нотаріальної контори С.В. Кравець від 17.07.2019 р. № 980/01-16, повідомлено, що спадкова справа після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , не заведена. Як вбачається з свідоцтва про народження позивача, серії [NUMBER] , останній народився [INFO] , його батьками зазначено [PERSON] та [PERSON] [PERSON] (а.с. 6). Згідно свідоцтва про одруження серії [NUMBER] , [PERSON] , 1943 року народження, уклав шлюб із [PERSON] , [INFO], 26.05.1965 р . , після реєстрації шлюбу дружині присвоєно прізвище Рухляда (а.с. 7). Відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] , [PERSON] народилась [INFO] , іі матір`ю зазначено [PERSON] (а.с. 8). 26.02.1980 р. [PERSON] , [INFO] , уклала шлюб з [PERSON] , після укладення шлюбу їй присвоєно прізвище [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серії [NUMBER] (а.с. 10). Таким чином, позивач є онуком [PERSON] . 16.11.1994 р. [PERSON] склала заповіт, посвідчений 16.11.1994 р. за реєстровим номером 94 секретарем Керменчицької (Октябрської) сільської ради Великоновосілківського району Донецької області Проніною А.А. (а.с. 14). За даним заповітом вона жилий будинок, який знаходиться за адресою: [ADDRESS] , заповідала онуку, [PERSON] . Згідно свідоцтва про право на спадщину за законом від 16.09.1983 року (а.с. 12-13), [PERSON] є спадкоємцем майна [PERSON] . Майно складається з жилого будинку, розташованого на присадибній ділянці присадибних земель колгоспу «Керменчик» в селищі Октябрське Великоновосілківського району Донецької області. Суд звертає увагу, що у свідоцтві про шлюб (а.с. 10) прізвище чоловіка зазначено, як « [PERSON] », а у даному свідоцтві « [PERSON] ». [INFO] . [PERSON] померла, як вбачається зі свідоцтва про смерть серії [NUMBER] (а.с. 11). Згідно витягу зі спадкового реєстру № 55792649 від 09.04.2019 р., [PERSON] склала заповіт, посвідчений 16.11.1994 р., номер в реєстрі 94, стан чинний, номер в спадковому реєстрі № 39437123, стан чинний (а.с. 21). Як вбачається з інформації КП «Великоновосілківське районне бюро технічної інвентаризації» № 110 від 19.04.2019 р. (а.с.24-25) р., згідно архівних даних станом на 31.12.2012 р. власником жилого будинку, розташованого за адресою: [ADDRESS] є « [PERSON] » (російською мовою), на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 16.09.1983 р. (реєстровий № 261); в архівній справі вказане свідоцтво про право власності відсутнє. Згідно технічної документації на зазначений будинок, самочинного будівництва немає; технічний паспорт виготовлено на ім`я [PERSON] (а.с. 15-19). Як вбачається з довідки № 313, [PERSON] , 1925 року народження, мешкала з 1996 року по день своєї смерті в [ADDRESS] . [ADDRESS] , на день її смерті з нею проживав онук [PERSON] , 1966 року народження (а.с. 27). Таким чином, позивач вважається таким, що фактично прийняв спадщину за заповітом, відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України. 09.04.2019 р. державним нотаріусом Великоновосілківської державної нотаріальної контори С.В. Кравець було відмовлено позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , у зв`язку з непорозумінням щодо документів, які підтверджують право власності спадкодавця, а саме юридичної адреси жилого будинку та прізвища, ім`я по батькові померлої (а.с. 22-23). Мотиви, з яких виходить суд і застосовані норми права Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 16 ЦК України способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права. Відповідно до ст. 328 Цивільного кодексу України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема з правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно зі ст.ст. 1216, 1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Таким чином, цивільні права та обов`язки спадкодавця, у тому числі право власності на нерухоме майно, можуть переходити у спадщину. За змістом статті 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті, а у разі його відсутності, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у ст.ст. 1261-1265 ЦК. Відповідно до ч.1 ст.1258 ЦК України, спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Відповідно до ч. 2 ст. 1258 ЦК України кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу. Відповідно до ч. 1 ст.1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Відповідно до ч. 1, 2 ст.1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Якщо виникнення у особи права на спадкування залежить від неприйняття спадщини або відмови від її прийняття іншими спадкоємцями, строк для прийняття нею спадщини встановлюється у три місяці з моменту неприйняття іншими спадкоємцями спадщини або відмови від її прийняття. Відповідно до ст.67 Закону України «Про нотаріат» свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, встановленому цивільним законодавством, а тому за наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину, вимоги про визнання права на спадщину не підлягають судовому розглядові. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину, особа може звернутися в суд за правилами позовного провадження. Згідно з п. 23 Постанови Пленуму Верховного суду України від 30.05.2008 № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. У судовому засіданні встановлено, що позивач є спадкоємцем за заповітом після смерті [PERSON] , на момент смерті проживав зі спадкодавцем. Відповідач [PERSON] , яка має право на обов`язкову частку після смерті [PERSON] , оскільки є непрацездатною донькою спадкодавця, у встановлений строк не звернулась до нотаріальної контори з відповідною заявою, 12.07.2019 р. у заяві, наданої суду, зазначила, що позов визнає у повному обсязі. На час звернення з заявою про прийняття спадщини, а саме житлового будинку, розташованого за адресою: [ADDRESS] , у позивача біли розбіжності у правовстановлюючих документах на вказаний будинок, а саме юридичної адреси жилого будинку та прізвища, ім`я по батькові померлої . Стосовно невідповідності прізвища, ім`я по батькові, дійсно, є підстави вважати, що мали місце помилки перекладу, адже всі документи, які підтверджують право власності на даний будинок складені російською мовою. На теперішній час відсутня законодавчо встановлена можливість позивача внести зміни до правовстановлюючих документів на зазначений жилий будинок, нотаріусом прийнято рішення про відмову позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на це майно (а.с. 22-23). В зв`язку з викладеним він не може оформити право на спадок в нотаріальній конторі. Висновки суду за результатами розгляду позову Таким чином, в судовому засіданні встановлено факт наявності спадкових прав позивача на спадкове майно та неможливість їх оформлення у встановленому законом порядку, його вимоги не суперечать чинному законодавству та не порушують прав відповідачів, які заперечень за позовом не надали, спадкоємець реалізував своє право на отримання відповідних правовстановлюючих документів на успадковане нерухоме майно в позасудовому порядку, але це зробити фактично не має можливості. Тому суд приходить до висновку про обґрунтованість позову та наявність підстав для його задоволення. Щодо розподілу судових витрат Позивач не заявляє у позові вимог про стягнення з відповідача судового збору, тому судовий збір з відповідача не стягується.

Outcome: approved