Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-11 00:00:00

20.11.2014 позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом в якому просить позбавити [PERSON] батьківських прав стосовно їхньої малолітньої доньки [PERSON], [INFO]. В обґрунтування вимог посилається на те, що перебувала в шлюбі з відповідачем, який розірвано у 2005 році. Від шлюбу сторони мають малолітню доньку [PERSON]. Починаючи з 2004 року, відповідач проживає окремо в іншому місті та жодного з покладених законом на батьків обов'язків не виконує, не бере педагогічної, матеріальної та будь-якої іншої участі у вихованні доньки. Всі питання щодо виховання дитини позивачка вирішує самостійно. При цьому відповідач веде антисоціальний спосіб життя, зловживає спиртними напоями, неодноразово був засуджений за різні злочини. Позивачка вважає, що позбавлення відповідача батьківських прав відносно малолітньої доньки сприятиме найбільш повному та всебічному забезпеченню прав та законних інтересів дитини, так як окрім того, що він ухиляється від виконання батьківських обов'язків, відповідач може негативно впливати на доньку. Також позивачка звертає увагу суду на те, що вона з донькою неодноразово не змогли виїжджати за кордон на відпочинок та з метою оздоровлення через неможливість отримати від відповідача відповідного дозволу, а також на те, що відповідач не заперечує щодо позбавлення його батьківських прав. Представник позивачки у судовому засіданні підтримав позовні вимоги та просив їх задовольнити. Представник третьої особи - служби у справах дітей Солом'янської районної в м. Києві державної адміністрації у судовому засіданні підтримала позов [PERSON] про позбавлення батьківських прав [PERSON] і просила цей позов задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився. Про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Враховуючи положення ст. 224 ЦПК України, а також те, що представник позивачки не заперечував проти вирішення справи у порядку передбаченому даною статтею, суд ухвалив провести заочний розгляд справи у відсутності відповідача на підставі наявних доказів. Заслухавши пояснення представника позивачки, представника третьої особи, дослідивши матеріали справи, суд вважає позовну заяву обґрунтованою і такою, що підлягає задоволенню в повному обсязі, виходячи з наступного. Судом встановлено, що сторони [PERSON] та [PERSON] перебували у шлюбі, від якого [INFO] народилася донька [PERSON]. 16.11.2005 шлюб між сторонами розірвано. Зазначене підтверджується наявними в матеріалах справи копіями свідоцтва про шлюб серія [NUMBER], свідоцтва про народження серія [NUMBER], свідоцтва про розірвання шлюбу Серія [NUMBER]. Як зазначив представник позивачки у судовому засіданні, з 2004 року відповідач самоухилився від виконання своїх батьківських обов'язків щодо своєї доньки [PERSON]. За останні роки, відповідач не цікавиться навчанням та успіхами доньки, не приймає участі у її вихованні, не надає матеріальної допомоги на утримання дитини. Так у зв'язку з ухиленням відповідача від надання матеріальної допомоги на утримання доньки рішенням Ленінського районного суду м. Кіровограду з останнього на користь позивачки стягнуто аліменти. Разом з цим у період з 01.04.2008 по 01.11.2008, з 01.05.2009 по 01.12.2009, з 01.12.2009 по 01.06.2010, з 01.07.2013 по 31.12.2013, з 01.01.2014 по 01.07.2014 позивачка не отримувала аліментів від відовідача. Вказані обставини підтверджуються наявними в матеріалах справи копіями судового рішення, довідок про неотримання аліментів з ВДВС Дарницького РУЮ в м. Києві. Крім того факт ухилення відповідача від участі у вихованні дитини підтверджено іншими наданими суду письмовими доказами. Так, згідно психологічної характеристики учениці 7-А класу НВО №6 «СЗШ І-ІІІ ст. ЦЕВ «Натхнення» Кіровоградської міської ради Кіровоградської області [PERSON], з рідним батьком [PERSON] давно не спілкувалась, він зовсім не цікавиться життям доньки. Дівчина не має бажання спілкуватись та зустрічатися з рідним батьком. Згідно характеристики даної класним керівником [PERSON], відповідач участі у вихованні доньки не бере, жодного разу у школі не з'являвся, і життям дитини не цікавився. Виходячи з наведеного вище, судом встановлено, що відповідач [PERSON] повністю ухилився від виконання своїх батьківських обов`язків, участі у вихованні та навчанні дитини не приймає, її фізичним та психічним розвитком не займається та не цікавиться. З висновку органу опіки та піклування Солом`янської районної в м. Києві державної адміністрації від 23.01.2015 за №108-808/01 слідує, що органом опіки та піклування розглянуто звернення гр. [PERSON] про доцільність позбавлення батьківських прав гр. [PERSON] відносно малолітньої [PERSON], 2002 р.н. Орган опіки та піклування, виходячи з інтересів дитини, враховуючи думку дитини та рішення комісії з питань захисту прав дитини, вважає за доцільне позбавити батьківських прав гр. [PERSON] відносно його малолітньої доньки [PERSON], 2002 року народження. Відповідно до ч. 1 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства», виховання в сім'ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов'язані, виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Згідно п.2 ч.1 ст. 164 СК України батько може бути позбавлений судом батьківських прав, якщо буде встановлено, що він ухиляється від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Верховний Суд України в частині 2 пункту 16 Постанови Пленуму «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» № 3 від 03.03.2007 року наголосив, що ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. Судом встановлено, що відповідач своїх батьківських обов'язків, зокрема обов'язку виховувати дитину не виконує протягом тривалого часу та не здійснює жодних дій, спрямованих на їх виконання, при чому робить це свідомо, без поважних причин, оскільки позивач не чинила перешкод для виконання ним своїх обов'язків та спілкування з дитиною. Відповідно до заяви [PERSON] посвідченої приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Габрієль Л.Є., останній не заперечує проти позбавлення його батьківських прав щодо доньки [PERSON], [INFO]. Також згідно заяви малолітньої [PERSON], засвідченої підписом провідного спеціаліста служби у справах дітей виконавчого комітету Кіровоградської міської ради, остання не заперечує проти позбавлення її батька батьківських прав відносно неї. Виходячи з наведеного вище, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги про позбавлення відповідача батьківських прав відносно малолітньої дитини знайшли своє підтвердження в ході судового розгляду, у зв'язку з чим приходить до висновку про задоволення позову. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Виходячи з цього, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивачки витрати понесені нею на оплату судового збору в сумі 243,60 гривень.

Outcome: approved