Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-02 00:00:00

\~ \~ \~ \~21.02.2019 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розподіл спільного майна подружжя. \~ \~ \~ \~В позові позивач зазначила, що 26.05.2006 року вона уклала шлюб з відповідачем [PERSON] Наразі через втрату почуття любові вони з відповідачем фактично припинили шлюбні відносини. \~ \~ \~ \~В шлюбі, позивачка разом з відповідачем придбали двокімнатну квартиру загальною площею 43,0 кв. м., в тому числі житловою площею 22,3 кв. м., яка розташована за адресою: [ADDRESS] про що між відповідачем та [PERSON] і [PERSON] було укладено договір купівлі-продажу від 11.07.2007 року та 13.07.2007 року зареєстровано право власності. Зазначену квартиру вважає спільною сумісною власністю подружжя та просить визнати за нею право власності на Ѕ частину зазначеної квартири, оскільки домовленості про добровільний поділ квартири між ними не досягнуто. \~ \~ \~ \~Позивачка [PERSON] в судове засідання не з`явилась, забезпечивши участь свого представника [PERSON] , яка в судовому засіданні позовні вимоги [PERSON] підтримала повністю, з підстав викладених в позовній заяві позов просила задовольнити. \~ \~ \~ \~Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про причини неявки суду не повідомив, відзив на позовну заяву не надав. \~ \~ \~ \~Суд заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи приходить до висновку, що позовна заява підлягає задоволенню з наступних причин. \~ \~ \~ \~Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебувають у зареєстрованих шлюбних відносинах. Згідно копії свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , шлюб між сторонами був зареєстрований 26.05.2006 року Миколаївською сільською радою Веселинівського району Миколаївської області за актовим записом № 02. \~ \~ \~ \~На час звернення [PERSON] з позовом до суду сторони фактично припинили шлюбні відносини та ведення спільного господарства. Згідно копії договору купівлі-продажу квартири від 11.07.2007 року, посвідченого приватним нотаріусом Веселинівського районного нотаріального округу Миколаївської області та зареєстрованого в реєстрі за № 1046, [PERSON] та [PERSON] продали,, а [PERSON] купив житлову двокімнатну квартиру [ADDRESS] загальною площею 43,0 кв.м, в тому числі житловою площею 22,3 кв.м. Згідно копію витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно № 15234482 від 13.07.2007 року право власності на вище вказану квартиру зареєстровано за [PERSON] . Відповідно до ст.\~60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя. Згідно ч. 1 ст.\~70 СК України\~майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності, у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України у п. 23,\~п. 24 постанови № 11 від 21 грудня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», вирішуючи спори між подружжям про майно, необхідно встановлювати обсяг спільно нажитого майна, наявного на час припинення спільного ведення господарства, з`ясовувати джерело і час його придбання. Спільною сумісною власністю подружжя, що підлягає поділу (статті 60, 69 СК, ч. 3 ст. 368 ЦК), відповідно до частин 2, 3 ст. 325 ЦК можуть бути будь-які види майна, за винятком тих, які згідно із законом не можуть їм належати (виключені з цивільного обороту), незалежно від того, на ім`я кого з подружжя вони були придбані чи внесені грошовими коштами, якщо інше не встановлено шлюбним договором чи законом. До складу майна, що підлягає поділу включається загальне майно подружжя, наявне у нього на час розгляду справи, та те, що знаходиться у третіх осіб. \~ \~ \~ \~Також, згідно положень ч.3\~ст.368 ЦК України\~майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до вимог\~ст.70 СК України\~у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. При вирішенні спору про поділ майна суд може відступити від засади рівності часток подружжя за обставин, що мають істотне значення, зокрема якщо один із них не дбав про матеріальне забезпечення сім`ї, приховав, знищив чи пошкодив спільне майно, витрачав його на шкоду інтересам сім`ї. З огляду на встановлені судом обставини, суд дійшов висновку, що спірна квартира відноситься до спільної сумісної власності подружжя, оскільки була придбана під час перебування сторін в шлюбі, а відповідно і за позивачкою має бути визнано право власності на частину спірного майна. З наведеного вище вбачається, що вимоги позивачки обґрунтовані і такі, що ґрунтуються на вимогах закону, а тому підлягають задоволенню в повному обсязі, а тому суд приходить до висновку про поділ майна подружжя, визнавши за позивачкою право власності на Ѕ частину нерухомого майна, а саме двокімнатної квартири загальною площею 43,0 кв. м, в тому числі житловою площею 22,3 кв. м, яка розташована за адресою: [ADDRESS] . На підставі викладеного,

Outcome: approved