Jurisdiction: civil
Date: 2021-01-21 00:00:00

1. Короткий виклад доводів пред`явленого позову. 1.1. В жовтні 2020 року АТ КБ «Приватбанк» звернувся до суду з вказаним позовом та посилається на те, що 3 листопада 2011 року позивач видав [PERSON] кредитну картку, за допомогою якої вона набула можливість знімати грошові кошти та розраховуватись ними. Відповідач зобов`язався повертати АТ КБ «Приватбанк» зняті або витрачені грошові кошти та щомісячно сплачувати проценти за користування кредитом. У випадку неналежного виконання грошових зобов`язань він зобов`язався сплатити позивачу пеню. [PERSON] неодноразово знімала грошові кошти та розраховувалась ними. Однак вона неналежним чином виконує грошові зобов`язання за кредитним договором: у неї виник борг по поверненню кредиту в розмірі 20227 гривень 25 копійок, борг по сплаті процентів за користування кредитом в розмірі 1551 гривень 84 копійок та пеня в розмірі 7708 гривень 66 копійок. Загальний розмір боргу за кредитним договором склав 29487 гривень 75 копійок. [PERSON] ухиляється від добровільного погашення цього боргу. 1.2. Тому АТ КБ «Приватбанк» просить суд стягнути з відповідача борг за кредитним договором в розмірі 29487 гривень 75 копійок. 2. Інформація про рух цивільної справи. 2.1. Ухвалою судді Бориспільського міськрайонного суду від 30 жовтня 2020 року (а.с.87-88) було відкрито провадження у цивільній справі та призначено судовий розгляд в порядку спрощеного позовного провадження. 2.2. На підставі ухвали Бориспільського міськрайонного суду, занесеної до протоколу судового засідання від 21 січня 2021 року (а.с.92), був проведений заочний розгляд цивільної справи у відсутності сторін. 3. Ставлення учасників судового процесу до пред`явленого позову. 3.1. Представник позивача Ляр Д.Ю. не з`явився у судове засідання та подав клопотання (а.с.83), в якому він підтримує позов та просить розглянути цивільну справу в його відсутності. 3.2. [PERSON] також не з`явилась у судове засідання. Вона неодноразово у встановленому порядку повідомлялась про час та місце розгляду цивільної справи. Ця обставина підтверджується судовою кореспонденцією (а.с.89), оголошенням про виклик відповідача на офіційному сайті судової влади України (а.с.91). 4. Обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин. 4.1. 3 листопада 2011 року АТ КБ «Приватбанк» видав відповідачу кредитну картку, за допомогою якої [PERSON] набула можливість знімати грошові кошти та розраховуватись ними. Відповідач зобов`язався повертати АТ КБ «Приватбанк» зняті або витрачені грошові кошти. 4.2. Ці обставини підтверджуються особистим підписом [PERSON] в анкеті-заяві про приєднання до умов та правил надання банківських послуг в Приватбанку від 3 листопада 2011 року (а.с.18). 4.3. Спірні правовідносини регулюються главою 48 «Виконання зобов`язання» розділу І «Загальні положення про зобов`язання», главою 53 «Укладення, зміна і розірвання договору» розділу ІІ «Загальні положення про договір» та главою 71 «Позика. Кредит. Банківський вклад» розділу ІІІ «Окремі види зобов`язань» книги п`ятої «Зобов`язальне право» ЦК України. 5. Норми права та стала судова практика, якою керується суд при вирішенні спору. 5.1. Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. 5.2. Згідно з ч.1 ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. 5.3. Відповідно до ч.6 ст.13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, враховуються іншими судами при застосуванні таких норм права. 5.4. Як роз`яснив Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду в постанові від 23 липня 2020 року у справі №378/305/18 (провадження №61-46239св18), пересічний споживач банківських послуг з урахуванням звичайного рівня освіти та правової обізнаності не може ефективно здійснити свої права бути проінформованим про умови кредитування за конкретним кредитним договором, який укладений у вигляді заяви про надання кредиту, умов та правил надання банківських послуг, оскільки умови та правила надання банківських послуг це значний за обсягом документ, що стосується усіх аспектів надання банківських послуг та потребує як значного часу, так і відповідної фахової підготовки для розуміння цих правил тим більше співвідносно з конкретним видом кредитного договору. За таких обставин та без наданих підтверджень про конкретні запропоновані відповідачу умови та правила надання банківських послуг, відсутність у заяві домовленості сторін про сплату процентів, пені та штрафів за несвоєчасне погашення кредиту, надані банком умови та правила не можуть розцінюватись як стандартна (типова) форма, що встановлена до укладеного із відповідачем кредитного договору, оскільки достовірно не підтверджують вказаних обставин. Правила надання банківських послуг, з огляду на їх мінливий характер, не можна вважати складовою кредитного договору й щодо будь-яких інших встановленими ними нових умов та правил, чи можливості використання банком додаткових заходів, які збільшують вартість кредиту, чи щодо прямої вказівки про збільшення прав та обов`язків кожної із сторін, якщо вони не підписані та не визнаються позичальником, а також, якщо ці умови прямо не передбачені в заяві позичальника, яка безпосередньо підписана ним. Такий висновок відповідає правовій позиції, викладеній в постанові Великої Палати Верховного Суду від 3 липня 2019 року у справі №342/180/17 (провадження №14-131цс19). 6. Мотиви, якими керується суд при вирішенні спору. 6.1. Зі змісту виписки по рахунку, відкритому для обслуговування відповідача (а.с.56-80), вбачається, що [PERSON] неодноразово знімала грошові кошти та розраховувалась ними. В матеріалах цивільної справи відсутні докази на підтвердження того, що відповідач належним чином виконує грошові зобов`язання за кредитним договором. Тому у нього виник борг по поверненню кредиту в розмірі 20227 гривень 25 копійок. Це підтверджується письмовим розрахунком, приєднаним до позову (а.с.4-15). 6.2. Водночас, в анкетах-заявах про приєднання до умов та правил надання банківських послуг в Приватбанку, підписаних позивачем (а.с.18-20), відсутні умови про розмір процентів за користування кредитом та пені за прострочення виконання грошових зобов`язань. У витязі з тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна» (а.с.21) також відсутній підпис [PERSON] . Зі змісту правової позиції, викладеної в постанові Великої Палати Верховного Суду від 3 липня 2019 року у справі №342/180/17 (провадження №14-131цс19) та в постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 23 липня 2020 року у справі №378/305/18 (провадження №61-46239св18), вбачається, що в такому випадку сторони не досягли згоди щодо умови про розмір процентів за користування кредитом та пені за прострочення виконання грошових зобов`язань. Тому відсутні підстави для включення боргу по сплаті процентів за користування кредитом в розмірі 1551 гривні 84 копійок та пені в розмірі 7708 гривень 66 копійок в загальний розмір боргу за кредитним договором. 6.3. Таким чином, розмір боргу відповідача за кредитним договором становить лише 20227 гривень 25 копійок. В матеріалах цивільної справи відсутні докази на підтвердження того, що [PERSON] добровільно погасила вказаний борг. 6.4. З огляду на це суд вважає, що з відповідача на користь АТ КБ «Приватбанк» слід стягнути борг за кредитним договором в розмірі 20227 гривень 25 копійок. 7. Розподіл судових витрат. 7.1. Відповідно ч.1 ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. 7.2. Згідно з ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. 7.3. АТ КБ «Приватбанк» сплатив судовий збір в розмірі 2102 гривень. Ця обставина підтверджується платіжним дорученням (а.с.55). Пред`явлений ним позов задоволений на 68,60% (20227,25 : 29487,75 х 100%). 7.4. З огляду на це суд вважає, що з [PERSON] на користь позивача належить стягнути витрати на оплату судового збору в розмірі 1441 гривні 97 копійок (2102 : 100% х 68,60%).

Outcome: partial