Jurisdiction: civil
Date: 2021-07-14 00:00:00

1.Стислий виклад позиції позивача, відповідача. [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] з вимогами: - позбавити [PERSON] батьківських прав щодо його дочки - [PERSON] , [INFO] ; - стягувати з [PERSON] аліменти у її користь на утримання дочки [PERSON] , [INFO] у твердій грошовій сумі в розмірі по 3 000 грн. щомісяця, починаючи з дня пред`явлення позову до суду і до досягнення дочкою повноліття. В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що перебувала у зареєстрованому шлюбі із відповідачем. У шлюбі народилась дочка - [PERSON] , [INFO] . Спільне життя з відповідачем не склалося, рішенням Галицького районного суду від 15 квітня 2015 року шлюб розірвано, визначено місце проживання дочки разом із нею. З 2012 року відповідач коштів на утримання дочки не надавав, дочку не бачив більше семи років, не брав участі у вихованні дитини, не провідував її, не цікавився здоров`ям дочки, не піклувався про її фізичний, духовний та моральний розвиток. Відповідач самоусунувся від виховання доньки, ухилявся від виконання свого обов`язку свідомо, оскільки мав реальну можливість виконати його, але не вчиняв відповідних дій. Оскільки відповідач працездатний, зі слів людей перебуває за кордоном в Республіці Польща, а тому має можливість платити аліменти. Позивачка та її представниця у судове засідання не з`явилися. Представницею позивачки - адвокаткою Свиридою Г.С. скеровано на адресу суду заяву, у якій просить слухати дану справу її відсутності та відсутності позивачки, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, не заперечує проти заочного рішення у справі. Відповідач в судові засідання призначені 20 травня 2021 року, 10 червня 2021 року та 15 липня 2021 року не з`явився, належним чином повідомлявся про час та місце розгляду справи в спосіб скерування повісток - викликів, та розміщення оголошення на офіційному веб - сайті судової влади України. Відзиву на позовну заяву не подав. Оскільки в матеріалах справи достатньо доказів для розгляду справи без його участі, позивачка та її представниця не заперечують проти заочного розгляду справи, суд у вважає за можливе провести заочний розгляд справи на підставі наявних доказів. Орган місцевого самоврядування: Служба у справах дітей Галицької міської ради в судове засідання представника не скерувала, представником служби Марініною Ю.І. на адресу суду подано заяву, у якій просить слухати дану справу у відсутності їхнього представника, а також висновок комісії з питань захисту прав дитини Галицької міської ради щодо можливості та доцільності позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно дочки [PERSON] , [INFO] . 2.Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини. Рішенням Галицького районного суду Івано-Франківської області від 15 вересня 2015 року шлюб між сторонами розірвано, визначено місце проживання дочки разом з матір`ю, що стверджується наявними в матеріалах справи копією виписки з рішення (а.с. 10). Відповідно до копії свідоцтва про народження батьками [PERSON] є [PERSON] та [PERSON] (а.с.9). Дитина [PERSON] знаходиться на повному утриманні позивачки. Батько дитини добровільно на утримання дитини матеріальної допомоги не надає, хоча є працездатним. Відповідно до висновку від 09 червня 2021 року, комісія з питань захисту прав дитини Галицької міської ради вважає за можливе та доцільне позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно малолітньої дочки [PERSON] , [INFO] . Позивачкою сплачено судовий збір за подачу позову за вимогу про позбавлення батьківських прав до суду в розмірі 908 грн., що підтверджується квитанцією від 16 лютого 2021 року (а.с.5). Витрати понесені позивачкою на правову допомогу становлять 1 500 грн., що стверджується рахунковою квитанцією Серія ББАЙ №581057 від 08 лютого 2021 року (а.с.14). 3. Норми матеріального права, які застосував суд, та мотиви їх застосування. Відповідно до частини 3 статті 211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Відповідно до частини 1 статті 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Відповідно до частини 4, 5 статті 268 ЦПК України у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи суд підписує рішення без його проголошення. Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення. Відповідно до частини 2 статті 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Згідно статті 150 СК України, батьки зобов`язані піклуватись про здоров`я дитини, її фізичний та моральний розвиток. Пунктом 2 статті 8 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року, ратифікованої постановою Верховної Ради України №789-ХІІ від 27.02.1991 року передбачено, що у всіх випадках основне значення має вирішення питання про те, що найкраще відповідає інтересам дитини. Згідно з частини 1 статті 9 Конвенції, визначення компетентними органами, що розлучення дитини з батьками необхідне у випадку, коли батьки не піклуються про дитину. Відповідно до статті 155 СК України, батьківські права не можуть здійснюватись всупереч інтересам дитини, ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. Згідно статті 164 СК України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Відповідно до вимог пункту15 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 30 березня 2007 року, позбавлення батьківських прав є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного та об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема, ставлення батьків до дітей. Згідно з абзацу 2 пункту 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 30 березня 2007 року, ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання, не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей, не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі, не виявляють інтересу до її внутрішнього світу, не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Європейський суд з прав людини у рішенні в справі «Хант проти України» встановив, що між інтересами дитини й інтересами батьків має існувати справедлива рівновага, дотримуючись такої рівноваги, особливу увагу треба приділяти інтересам дитини, які за своєю природою повинні переважати над інтересами батьків. У своїй ухвалі від 01 листопада 2017 року Вищий спеціалізований суд України дійшов до висновку, що при позбавленні батьківських прав суду слід не тільки встановити ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків, а також чи попереджався батьки офіційно про необхідність зміни ставлення до дитини. Позбавлення батьківських прав є крайнім заходом впливу, тому важливе значення має висновок виконкому органу місцевого самоврядування про доцільність або передчасність застосування такого заходу. Слід також звернути увагу на те, чи створюються перешкоди для спілкування батька із дитиною з боку особи, з якою дитина проживає. Згідно з частиною 6 статті 19 СК України суд може не погодитися з висновком органу опіки та піклування, якщо він є недостатньо обґрунтованим, суперечить інтересам дитини. Суд вважає зазначений висновок обґрунтованим та таким, що не суперечить інтересам дитини. Беручи до уваги вищенаведене, те, що [PERSON] самоусунувся від виховання дитини, йому не чинилися перешкоди у побаченнях з дитиною, суд вважає, що слід позбавити [PERSON] батьківських прав щодо [PERSON] , [INFO] у зв`язку із ухиленням ним від батьківських обов`язків. Щодо вимоги [PERSON] про про стягнення аліментів аліментів, суд приходить до наступного висновку. Відповідно до частини 2 статті 150 СК України, батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Відповідно до статті 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Законом передбачена рівність такого обов`язку. Відповідно до частини 3 статті 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Враховуючи положення частини 1 статті 183 СК України, способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. Відповідно до вимог частини 1 статті 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Пунктом 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», судам надані роз`яснення, що вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до частини 1 статті 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви. Відповідно до статті 184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Відповідно до Закону України «Про державний бюджет на 2021 рік» прожитковий мінімум на: дітей віком до 6 років: з 1 січня - 1921 гривня, з 1 липня - 2013 гривень, з 1 грудня - 2100 гривень; дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня - 2395 гривень, з 1 липня - 2510 гривень, з 1 грудня - 2618 гривень. У відповідності до частини 2 статті 182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для кожної дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Відтак, суд вважає за необхідне позов задовольнити, присудити відповідачу аліменти на утримання дочки [PERSON] в розмірі по 3 000 (три тисячі) гривень щомісяця на дитину, з їх подальшою індексацією відповідно до закону, до досягнення дитиною повноліття. Відповідно пункту 1 частини 1 статті 430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. Відповідно до частини 1 статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Згідно частини 1, пункту 1,2,3 частини 2 статті 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до частини 6 статі 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої вимог. Оскільки, суд дійшов висновку про задоволення позову в повному обсязі, то судові витрати у виді сплаченого позивачкою витрат пов`язаних на правову допомогу в сумі 1 500 (одна тисяча п`ятсот) грн. та судові витрати у виді сплаченого позивачкою судового збору за вимогу про позбавлення батьківських прав у сумі 908 грн., підлягають стягненню з відповідача на користь [PERSON] , судовий збір у розмірі 908 грн. за вимогу про стягнення аліментів підлягає стягненню з [PERSON] у дохід держави. На підставі викладеного,

Outcome: approved