Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-24 00:00:00

20.11.2019 року [PERSON] звернувся до Київського районного суду м. Одеси із заявою, в якій просить суд встановити факт смерті громадянки України [PERSON] [INFO] , яка померла [INFO] на території Луганської області у м. Луганськ, у віці 72 років. В обґрунтування вимог заяви [PERSON] посилається на те, що з 04 листопада 1967 року він перебував у зареєстрованому шлюбі з [PERSON] . Заявник вказує, що [INFO] на території Луганської області у м. Луганськйого дружина - [PERSON] померла. Заявник зазначає, що з метою реєстрації смерті [PERSON] ,померлої [INFO] , він звернувся до Одеського міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану ГТУЮ в Одеській області з відповідною заявою. Разом з тим, заявник стверджує, що відповіддю № 20250/51-47 від 19.11.2019 року йому було відмовлено у реєстрації смерті його дружини, оскільки відповідно до частини першої ст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» державна реєстрація смерті проводиться на підставі документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров`я або судово-медичною установою; рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою. Аналіз документів представлених заявником, свідчить, що надана копія свідоцтва про смерть не відповідає умовам діючого законодавства та не створює правових наслідків, бо видане на тимчасово окупованій території України. Відповідно до статті 2 Закону України «Про особливості державної політики із забезпечення державного суверенітету України на тимчасово окупованих територіях у Донецькій та Луганській областях»: «Діяльність збройних формувань Російської Федерації та окупаційної адміністрації Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, що суперечить нормам міжнародного права, є незаконною, а будь-який виданий у зв`язку з такою діяльністю акт є недійсним і не створює жодних правових наслідків». З урахуванням викладеного, оскільки заявник не має змоги зареєструвати смерть дружини та отримати відповідне свідоцтво про смерть,[PERSON] звернувся до суду із відповідною заявою про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України. Відповідно до автоматизованої системи документообігу цивільну справу було розподілено судді Київського районного суду м. Одеси Петренку В.С. Ухвалою судді Київського районного суду м. Одеси Петренка В.С. від 21.11.2019року було прийнято заяву до розгляду та відкрито провадження у цивільній справі за заявою [PERSON] , заінтересована особа - Одеський міський відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області про встановлення факту смерті на тимчасово окупованій території України. Призначено справу до судового розгляду у відкритому судовому засіданні. У судове засідання 25.11.2019 року заявник - [PERSON] не з`явився, однак надав до канцелярії суду заяву, в якій просив розглянути справу за його відсутності, заяву про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території Українипідтримав у повному обсязі, просив суд її задовольнити. Представник заінтересованої особи - Одеського міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області про час та місце судового засідання повідомлений належним чином, за допомогою телефонограми, у судове засідання 25.11.2019 року не з`явився, про поважність причин відсутності не повідомив, заперечення на заяву не надав. Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши надані докази в їх сукупності, суд вважає, що заява підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судовим розглядом встановлено, що заявник - [PERSON] , [INFO] , з 04 листопада 1967 року перебував у зареєстрованому шлюбі з [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про одруження серії [NUMBER] (а.с. 6). З копії паспорту [PERSON] вбачається, що вона зареєстрована за адресою: [ADDRESS] (а.с. 5). [INFO] [PERSON] померла, місце смерті - Луганська обл., місто Луганськ, що підтверджується копією лікарського свідоцтва про смерть №778 від 05.08.2019 року, копією довідки про причини смерті та копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 09 серпня 2019року (а.с. 7, 8). Після її смерті [PERSON] звернувся до Одеського міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області для державної реєстрації смерті [PERSON] , [INFO] , яка померла [INFO] . Листом від 19.11.2019 року за №20250/51-47 Одеський міський відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області відмовив у проведенні державної реєстрації смерті, оскільки надане свідоцтво про смерть не відповідає умовам діючого законодавства та не створює правових наслідків, бо видане на тимчасово окупованій території України. Відповідно до статті 2 Закону України «Про особливості державної політики із забезпечення державного суверенітету України на тимчасово окупованих територіях у Донецькій та Луганській областях»: «Діяльність збройних формувань Російської Федерації та окупаційної адміністрації Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, що суперечить нормам міжнародного права, є незаконною, а будь-який виданий у зв`язку з такою діяльністю акт є недійсним і не створює жодних правових наслідків» (а.с. 9). Відповідно до ч.1 та ч.2 ст. 317 ЦПК України заява про встановлення факту народження особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана батьками, родичами, їхніми представниками або іншими законними представниками дитини до будь-якого суду за межами такої території України незалежно від місця проживання заявника. Заява про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана родичами померлого або їхніми представниками до суду за межами такої території України. Справи про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, розглядаються невідкладно з моменту надходження відповідної заяви до суду. У абзаці першому п.13 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995року №5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», заяви про встановлення факту смерті особи в певний час приймаються до провадження суду і розглядаються за умови подання заявниками документів про відмову органів реєстрації актів громадянського стану в реєстрації події смерті. Згідно розпорядження Кабінету Міністрів України від 02.12.2015року за №1275-р «Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, та визнання такими, що втратили чинність, деяких розпоряджень Кабінету Міністрів України», вказаною територією, зокрема, являється і місто Луганськ Луганської області. Таким чином, судом встановлено, що відповідно до положень розпорядження Кабінету Міністрів України від 02.12.2015року за №1275-р «Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, та визнання такими, що втратили чинність, деяких розпоряджень Кабінету Міністрів України», місце смерті [PERSON] , а саме: місто Луганськ Луганської області, є територією, на якій здійснюється антитерористична операція. 17.03.2015року Верховною Радою України прийнято постанову «Про визнання окремих районів, міст, селищ і сіл Донецької та Луганської областей тимчасово окупованими територіями». Враховуючи, що місто Луганськ Луганської області відповідно до розпорядження №1275-р Кабінету Міністрів України від 02.12.2015року, являється територією на якій здійснюється антитерористична операція, тобто є територією, що непідконтрольна Україні, та приймаючи до уваги постанову Верховної Ради України «Про визнання окремих районів, міст, селищ і сіл Донецької та Луганської областей тимчасово окупованими територіями» від 17.03.2015року, суд приходить до висновку, що до даних правовідносин підлягають застосування положення ст. 317 ЦПК України та Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України». Відповідно до ст. 1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» тимчасово окупована територія України є невід`ємною частиною території України, на яку поширюється дія Конституції та законів України. Датою початку тимчасової окупації є 20 лютого 2014року. Відповідно до положень ч.2 та ч.3 ст. 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків. Статтею 17 ч.1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» передбачено, що у разі порушення положень цього Закону державні органи України застосовують механізми, передбачені законами України та нормами міжнародного права, з метою захисту миру, безпеки, прав, свобод і законних інтересів громадян України, які перебувають на тимчасово окупованій території, а також законних інтересів держави Україна. Згідно ст.17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі: 1) документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров`я або судово-медичною установою; 2) рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою. Державна реєстрація смерті проводиться за останнім місцем проживання померлого, за місцем настання смерті чи виявлення трупа або за місцем поховання. Заявник - [PERSON] є громадянином України, зареєстрований та проживає в м. Одесі, його дружина - [PERSON] також була громадянином України, була зареєстрована та перебувала на тимчасово окупованій території України - проживала за адресою: [ADDRESS] , померла [INFO] , місце смерті: м. Луганськ Луганська область, про що було видано лікарське свідоцтво про смерть №778 від 05.08.2019року, довідка про причину смерті №778 від 05.08.2019року та свідоцтво про смерть серії [NUMBER] , актовий запис про смерть №643 від 09.08.2019року. Приймаючи до уваги положення ч. 3 ст. 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», суд приходить до висновку, щолікарське свідоцтво про смерть №778 від 05.08.2019року, довідка про причину смерті №778 від 05.08.2019року та свідоцтво про смерть серії [NUMBER] від 09 серпня 2019 року, не створюють правових наслідків, проте можуть свідчити про факт смерті [PERSON] на території міста Луганськ Луганської області. При викладених обставин, дослідивши усі докази в їх сукупності, суд вважає, що заява [PERSON] про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України є обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню. Відповідно до ч.4 ст. 317 ЦПК України ухвалене судом рішення у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, підлягає негайному виконанню.

Outcome: approved