Jurisdiction: civil
Date: 2021-08-04 00:00:00

21.04.2020 року заявник звернувся до суду із заявою, поданою в порядку окремого провадження, просить визнати [PERSON] , [INFO] , адреса реєстрації та проживання: [ADDRESS] , РНОКПП [NUMBER] , недієздатною та призначити над нею опікуном [PERSON] . В заяві зазначає, що [PERSON] є її рідною тіткою, має 2 групу інвалідності з дитинства безстроково. [PERSON] внаслідок захворювання не може писати, читати та висловлювати свої думки, сама себе не обслуговує, не розуміє значення своїх дій та не може ними керувати. Останнім часом спостерігається погіршення загального стану хворої, потребує постійного стороннього догляду та піклування. Вважає, що [PERSON] не здатна в повній мірі усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними, потребує стороннього догляду та контролю. З вказаних підстав заявник просить задовольнити заяву. Ухвалою судді від 21.04.2021 заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, призначено до розгляду у відкритому судовому засіданні в порядку окремого провадження, із викликом заявника, представника заінтересованої особи, без участі [PERSON] , враховуючи її стан здоров`я. Ухвалою суду від 21.04.2021 по справі призначено судово-психіатричну експертизу, проведення якої доручено КНП «Обласний клінічний заклад з надання психіатричної допомоги» ЗОР, для визначення, чи здатна [PERSON] усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. В судовому засіданні заявник наполіг на заяві, просив задовольнити її, а представник заінтересованої особи підтримав заявника, надавши позитивний висновок щодо призначення опікуном саме заявника. Заяв по суті справи після відкриття провадження від сторін не надходило. Розглянувши заяву, вислухавши пояснення учасників процесу, дослідивши письмові докази у справі, суд дійшов висновку про те, що вона підлягає задоволенню у зв`язку із таким. Відповідно до ч.7 ст. 19 ЦПК України окреме провадження призначене для розгляду справ про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов для здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Як врегульовано п. 1 ч. 2 ст. 293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про визнання фізичної особи недієздатною. Судом встановлено, що відповідно до наданих та вивчених письмових доказів [PERSON] , [INFO] , РНОКПП [NUMBER] , уродженка м. Запоріжжя, є рідною тіткою [PERSON] , [INFO] , уродженки м. Запоріжжя, РНОКПП [NUMBER] , що підтверджується копією паспорту заявника. Згідно з довідкою до акту огляду медико-соціальною експертною комісією від 11.03.2021 року [PERSON] , [INFO] є інвалідом 2 групи з дитинства, інвалідність встановлена безстроково. Судом встановлено, що заявник здійснює догляд та піклування за тіткою. Розглядаючи заяву, суд виходить з таких норм чинного законодавства. За змістом ч.1 ст. 39 ЦК України фізична особа може бути визнана судом недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу не здатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними. Відповідно до ст. 40 ЦК України фізична особа визнається недієздатною з моменту набрання законної сили рішенням суду про це. Якщо від часу виникнення недієздатності залежить визнання недійсним шлюбу, договору або іншого правочину, суд з урахуванням висновку судово-психіатричної експертизи та інших доказів щодо психічного стану особи може визначити у своєму рішенні день, з якого вона визнається недієздатною. З даних висновку від 01.07.2021 первинної комісійної амбулаторної судово-психіатричної експертизи КУ «Обласна клінічна психіатрична лікарня» ЗОР встановлено таке: комісія лікарів констатувала, що [PERSON] виявляє ознаки психічного розладу, не може розуміти значення своїх дій та керувати ними. Над недієздатною фізичною особою встановлюється опіка, що передбачено ч.1 ст. 41 ЦК України. З норм ч. 1 ст. 60 ЦК України, ч.1 ст. 300 ЦПК України виходить, що суд, ухвалюючи рішення про визнання фізичної особи недієздатною, встановлює над нею опіку і за поданням органу опіки та піклування призначає їй опікуна. Крім того, ст. 63 ЦК України передбачено, що опікуном може бути лише фізична особа з повною цивільною дієздатністю. Фізична особа може бути призначена опікуном лише за її письмовою заявою. Опікун призначається переважно з осіб, які перебувають у сімейних, родинних відносинах з підопічним, з урахуванням особистих стосунків між ними, можливості особи виконувати обов`язки опікуна. Так, згідно з поданням, орган опіки та піклування районної адміністрації Запорізької міської ради по Шевченківському району вважає за доцільне призначити заявника опікуном [PERSON] . Судом встановлено, що [PERSON] відповідає вимогам, встановленим ст. 63 ЦК України, може бути призначена опікуном, оскільки має повну цивільну дієздатність, перебуває у сімейних відносинах з підопічним, є єдиною особою, яка може виконувати обов`язки опікуна. Таким чином, суд приходить до висновку, що доводи заявника, що свідчать про хронічний, стійкий психічний розлад [PERSON] , внаслідок чого особа не здатна усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними, знайшли своє підтвердження в судовому засіданні, тому встановлено підстави для визнання її недієздатною та призначення заявника опікуном. Аналізуючи наведене, заявлені вимоги є законними та підтверджені письмовими доказами, тому заява підлягає задоволенню. Відповідно до ч.5 ст. 300 ЦПК України рішення суду після набрання ним законної сили необхідно надіслати органу опіки та піклування, органам ведення Державного реєстру виборців за місцем проживання фізичної особи. За змістом ч.ч.6,7 ст. 300 ЦПК України суд вважає за необхідне визначити максимальний строк дії рішення про визнання фізичної особи недієздатною на два роки, враховуючи положення ч.1 ст. 40 ЦК України. Крім того, слід роз`яснити, що клопотання про продовження строку дії рішення про визнання фізичної особи недієздатною має право подати опікун, представник органу опіки та піклування не пізніше ніж за 15 днів до закінчення строку, визначеного ч.6 цієї статті. За нормою ч.7 ст. 294 ЦПК України при ухваленні судом рішення судові витрати не відшкодовуються, якщо інше не встановлено законом, тобто, їх необхідно залишити за заявницею. Відповідно до ч.2 ст. 299 ЦПК України судові витрати, пов`язані з провадженням справи про визнання фізичної особи недієздатною (проведення експертизи), відносяться на рахунок держави.

Outcome: approved