Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-11 00:00:00

21.11.2017 року судом одержано позовну заяву Публічного акціонерного товариства «Банк «Юнісон» до [PERSON]про стягнення заборгованості за кредитним договором № SA-000545 від 26.02.2016 року в розмірі 22338,21 грн. та витрат зі сплати судового збору в розмірі 1600,00 грн. Обґрунтовуючи свої вимоги позивач зазначив, що відповідно до договору № SA-000545 від 26.02.2016 року відповідач отримав кредит у розмірі 10 000,00 грн. зі сплатою 20 процентів річних за користування кредитними коштами на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення кредитних коштів 26 лютого 2019 року. У зв'язку з невиконанням відповідачем зобов'язань по кредитному договору, станом на 09.11.2017 року виникла заборгованість в розмірі 22 338,21 грн. В судове засідання представник позивача не з'явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, не заперечував проти ухвалення заочного рішення у справі в разі неявки відповідача. Відповідач про дату, час і місце судового засідання повідомлялась належним чином за зареєстрованим місцем проживання (перебування) (а.с.41), однак на пошту за отриманням судової повістки, копії позовної заяви з доданими до неї документами і в судове засідання не з'явилась, причини неявки суду не повідомила, відзиву на позовну заяву та заяви про розгляд справи за її відсутності не надала. Відповідно до п. 4 ч. 8 ст. 128 ЦПК України днем вручення судової повістки є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси. Враховуючи клопотання позивача, суд вважає можливим провести слухання справи за відсутності відповідача та ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд, дослідивши докази по справі, дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог, виходячи з наступного. В судовому засіданні встановлено, що відповідно до постанови Правління Національного банку України віж 28 квітня 2016 № 300/БТ «Про віднесення Публічного Акціонерного Товариства «Банк «Юнісон» до категорії неплатоспроможних» та Рішення виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 28.04.2016 № 614 у ПАТ «Банк «Юнісон» запроваджено тимчасову адміністрацію та призначено уповноважену особу «Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на її здійснення, Рішенням від 26.05.2016 № 829 було продовжено строки тимчасової адміністрації в ПАТ «Банк «Юнісон» з 28.05.2016 по 27.06.2016 включно, Рішенням від 26.01.2017 № 309 термін дії тимчасової адміністрації в Банку продовжено до дати отримання НБУ рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідації ПАТ «Банк «Юнісон». 26.02.2016 між ПАТ «Банк «Юнісон» та відповідачем [PERSON] укладено кредитний договір №SA-000545, згідно якого відповідачці було надано кредит у розмірі 10 000,00 грн. з процентною ставкою 20% річних та з кінцевим терміном погашення заборгованості до 26.02.2019 року (а.с.6-7) За змістом ч.1 ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Відповідно до п. 4.1 Умов надання споживчого кредиту позичальник здійснює погашення Кредиту і сплату нарахованих відповідно до розділу 3 цих Умов процентів за користування Кредитомта комісій (крім разової комісії за видачу Кредиту), передбачених Кредитним договором, у розмірі фіксованих платежів (далі -Ануїтетні платежі або Ануїтетний платіж) кожного місяця у визначене в Кредитному договорі число (далі - термін здійснення платежів) та відповідно до Графіку шляхом внесення готівкових коштів через касу Банку або шляхом перерахування безготівкових коштів на визначений в Кредитному договорі рахунок Банку. Згідно п.3.2 Умов надання споживчого кредиту банк нараховує проценти за користування Кредитом нараховуються, виходячи із розміру процентної ставки, встановленої в Кредитному договорі, та фактичної кількості днів користування Кредитом, на непогашену суму Кредиту (залишок заборгованості за Кредитом), починаючи з дати видачі Кредиту до дати його повернення. При розрахунку процентів за користування Кредитом за кількість днів у році приймається 360 днів. Як вбачається з п. 3.5 Умов надання споживчого кредиту клієнт зобов»язується сплачувати комісії за забезпечення обслуговування кредитної заборгованості в розмірі, визначеному в кредитному договорі (без ПДВ). Зазначена комісія розраховується у відсотках від суми Кредиту, що наданий Позичальнику, та підлягає сплаті відповідно до п.4.1 цих Умов. Підпунктом 6.3.1 Умов надання споживчих кредитів зазначено, що позичальник зобов'язаний повернути Банку отриманий Кредит та сплатити нараховані проценти за користування Кредитом у повному обсязі, виконувати інші зобов'язання в порядку та в строки, встановлені Кредитним договором. Відповідно до п.7.2 Умов надання споживчих кредитів за порушення терміну сплати Ануїтетних платежів за Кредитним договором Позичальник сплачує пеню за кожний день прострочення в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми простроченого платежу за кожний день прострочення. У випадку часткової сплати суми Ануїтетного платежу пеня нараховується на його несплачену частину. Нарахування пені починається з першого дня прострочення виконання зобов'язання, здійснюється щоденно і припиняється в день виконання Позичальником зобов'язання, за несвоєчасне виконання якого така пеня була застосована. Зазначена пеня повинна сплачуватись Банку в строк не пізніше наступного робочого дня з дня її накладення/нарахування. Як встановлено судом, Банк свої зобов'язання за умовами кредитного договору виконав, надавши позичальнику кредит в сумі 10 000,00 грн. В той же час позичальник взяті на себе зобов'язання за кредитним договором виконував не належним чином, кредит та відсотки за користування кредитом не погашав у розмірі та строки передбачені умовами кредитного договору, у зв'язку із чим утворилася заборгованість, яка станом на 09 листопада 2017 року становить 22 338,21 грн., та складається з наступного: прострочена заборгованість за кредитом 4 394,12 грн., заборгованість за кредитом 5 190,26 грн; прострочена заборгованість за процентами 2 913,91 грн.; прострочена заборгованість за комісіями 5 400,00 грн.; пеня за прострочення сплати кредиту 822,40 грн.; пеня за прострочення сплати процентів 576,08 грн.; пеня за прострочення сплати комісії 1 067,05 грн.; штраф - 1 900,00 грн; заборгованість за процентами 74,39 грн. У разі порушення кредитних зобов»язань, банк має право, на підставі підпункту 4.6.1. Умов надання споживчих кредитів вимагати про дострокове повернення Кредиту, сплату процентів за користування ним та погашення іншої заборгованості за Кредитним договором направляється/надається Позичальникові у письмовому вигляді та підлягає виконанню у повному обсязі протягом 30 (тридцяти) календарних днів з моменту її надіслання Банком Як вбачається з матеріалів справи, 10.02.2017 року банком на адресу позичальника направлено вимогу про дострокове повернення кредиту, сплати процентів за користування ним та інших платежів за кредитним договором, яка, відповідно до рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення, не вручена у зв»язку з закінченням терміну зберігання. Статтями 526, 527, 530 ЦК України встановлено, що зобов'язання повинні виконуватися належним чином, одностороння відмова від виконання зобов'язання не допускається, боржник не звільняється від відповідальності за невиконання грошового зобов'язання, якщо інше не встановлено договором чи законом; якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. За змістом статті 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами. Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до вимог ч.1 ст.1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Відповідно до вимог ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання; штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання; пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. За змістом ст. 61 Конституції України ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення. Враховуючи те, що відповідно до статті 549 ЦК України штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності і їх одночасне застосування за одне й те саме порушення строків виконання боржником грошових зобов'язань за кредитним договором суперечить положенням, закріпленим у статті 61 Конституції України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме правопорушення, Такі висновки викладені у постанові Верховного Суду України від 21.10.2015 року № 6-2003цс15. Отже, суд приходить до висновку, що вимоги ПАТ Банк «ЮНІСОН» про стягнення з [PERSON] штрафу у розмірі 1 900,00 грн., що зазначений у розрахунку як складова заборгованості, не ґрунтуються на законі, а тому не підлягають задоволенню. Відзиву, письмових заперечень проти позовних вимог, доказів про сплату кредиту відповідач суду не надала. Враховуючи вищенаведене, беручи до уваги неналежне виконання відповідачем зобов'язань за кредитним договором, що завдає збитків позивачу, суд вважає за можливе задовольнити позовні вимоги частково та стягнути з [PERSON] суму заборгованості в розмірі 20 438,21 грн., з яких: прострочена заборгованість за кредитом 4 394,12 грн., заборгованість за кредитом 5 190,26 грн; прострочена заборгованість за процентами 2 913,91 грн.; прострочена заборгованість за комісіями 5 400,00 грн.; пеня за прострочення сплати кредиту 822,40 грн.; пеня за прострочення сплати процентів 576,08 грн.; пеня за прострочення сплати комісії 1 067,05 грн.; заборгованість за процентами 74,39 грн. Як убачається з матеріалів справи, позивачем за подання до суду позовної заяви сплачено 1600,00 грн. судового збору (а.с. 1). У зв'язку із частковим задоволенням позову суд відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України присуджує з відповідача на користь позивача вказані судові витрати пропорційно розміру задоволених позовних вимог. На підставі викладеного,

Outcome: partial