Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-09 00:00:00

21 грудня 2015 року публічне акціонерне товариство комерційний банк Приватбанк (далі ПАТ КБ «Приватбанк») звернулося до суду з вказаним позовом до [PERSON] Свої вимоги обґрунтовує тим, що 07 квітня 2003 року між ним та фізичною особою-підприємцем [PERSON] укладено кредитний договір № 135/2003. Відповідно до умов договору, позивачем було надано [PERSON] кредитні кошти в сумі 54000 грн. на строк до 01 грудня 2003 року, а останній зобов'язався сплачувати відсотки за користування кредитом у розмірі 21% на рік на умовах, передбачених договором. Однак, в порушення умов кредитного договору, [PERSON] погашення кредиту в повному обсязі не здійснював і станом на 07 вересня 2015 року має заборгованість по кредиту у розмірі 43761 грн. 38 коп., яка складається з заборгованості за відсотками в сумі 19920 грн.. 77 коп. та заборгованості по сплаті пені в сумі 23840 грн. 61 коп. 12 січня 2009 року [PERSON] припинив свою підприємницьку діяльність та має сплатити заборгованість за кредитним договором як фізична особа. Посилаючись на викладені обставини, просив про задоволення позову. В судове засідання представник позивача не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином повісткою. До позовної заяви додано клопотання представника позивача про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує у повному обсязі та не заперечує проти винесення заочного рішення. Відповідач в судове засідання не з'явився, за адресою проживання, зареєстрованою у встановленому законом порядку, відсутній, а тому в силу ч. 5 ст. 74 ЦПК України вважається таким, що належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи. Суд, на підставі ч. 1 ст. 224 ЦПК України, враховуючи згоду представника позивача і наявність достатніх даних для вирішення спору, вважає можливим провести заочний розгляд справи. Дослідивши письмові докази по справі, суд дійшов наступного. 07 квітня 2003 року між ПАТ КБ «Приватбанк» та фізичною особою-підприємцем [PERSON] було укладено кредитний договір № 135/2003. На виконання умов договору, позивач надав [PERSON] кредит у розмірі 54000 грн. для сплати сільськогосподарської продукції та на поточні потреби, в обмін на його зобовязання по поверненню кредиту, сплаті відсотків за користування кредитом у розмірі 21% на рік, з кінцевим терміном повернення до 01 грудня 2003 року. 01 грудня 2003 року між сторонами укладено додаткову угоду до вказаного кредитного договору, відповідно до якої змінено суму кредиту на 49720 грн. 00 коп., строк повернення якої визначено до 01 березня 2004 року. 1 5 січня 2004 року зазначеними сторонами укладено додаткову угоду до кредитного договору, якою, крім інших умов також вказано, що відповідач зобов'язався сплачувати відсотки за користування кредитом у розмірі 23% на рік на умовах, передбачених договором. Відповідно до умов останньої угоди, строк повернення кредитних коштів становить 01 березня 2004 року. Також, п. 5.1 вказаного договору передбачено, що у разі порушення позичальником будь-якого з обовязків по сплаті відсотків за користування кредитом, позичальник сплачує банку за кожний випадок порушення пеню в розмірі 0,2 % від суми простроченого платежу за кожний день прострочи платежу. Згідно з розрахунком, станом на 07 вересня 2015 року заборгованість за даним кредитним договором складає 43761 грн. 38 коп., в тому числі: заборгованість за відсотками 19920 грн. 77 коп., заборгованість з пені за користування кредитом - 23840 грн. 61 коп. Згідно з копією довідки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, фізична особа підприємець [PERSON] припинив підприємницьку діяльність 12 січня 2009 року. З огляду на положення ст. ст. 51, 52, 598-609 ЦК України, у разі припинення субєкта підприємницької діяльності фізичної особи (виключення з реєстру субєктів підприємницької діяльності) її зобов'язання за укладеними договорами не припиняються, а залишаються за нею як фізичною особою, оскільки фізична особа не перестає існувати. Фізична особа-підприємець відповідає за своїми зобов'язаннями, повязаними з підприємницькою діяльністю, усім своїм особистим майном. У відповідності з ч. 1 ст. 1054 ЦК України, за договором кредитор зобов'язується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити відсотки. За змістом ст.ст. 526, 527, 530, 612 ЦК України, зобовязання повинні виконуватися належним чином і в установлений сторонами строк, відповідно до вказівок договору та вимог Цивільного кодексу, одностороння відмова від виконання або одностороння зміна його умов не допускається. Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобовязання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. На підставі викладеного, суд дійшов висновку, що [PERSON] порушив умови кредитного договору, а тому вимоги про стягнення з нього заборгованості по кредиту є обґрунтованими та підлягають задоволенню у повному обсязі. Позивачем сплачено в рахунок судового збору за звернення до суду із цим позовом 1218 грн. 00 коп., що підтверджується відповідним платіжним дорученням.

Outcome: approved