Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-01 00:00:00

19 червня 2020 року позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить суд стягнути з відповідача на його користь майнову шкоду у розмірі 8020,34 грн. та моральну шкоду у розмірі 40 000,00 грн., яка була завдана внаслідок вчинення кримінального правопорушення. Обґрунтовуючи позовні вимоги, [PERSON] посилається на те, що у результаті конфлікту 06 лютого 2019 року [PERSON] йому було нанесено не менше 3-х ударів область голови та обличчя, в результаті чого було завдано тілесні ушкодження у вигляді перелому латеральної стінки орбіти павуч, переломи стінок правої та лівої верхньо-щелепних пазух, перелому виличного відростку лівої виличної кістки, переорбітальних гематом обох очей, які згідно висновку судово-медичної експертизи кваліфікуються як середньої тяжкості тілесні ушкодження, що спричинили довготривалий розлад здоров`я, та легке тілесне ушкодження - забійна рана нижньої губи. Вироком Ізюмського міськрайонного суду Харківської області від 18 грудня 2019 року [PERSON] було засуджено за частиною 1 статі 122 КК України до 1 року позбавлення волі з іспитовим стоком на 1 рік. В зв`язку з отриманими тілесними ушкодженнями з 07 лютого по 15 лютого 2019 року [PERSON] проходив лікування у нейрохірургічному відділенні №1 КНП ХОР «Обласна клінічна лікарня», на яке витратив 8020 гривень 34 копійки. Також, вважає, що такими діями йому було завдано моральну шкоду в розмірі 40000 гривень, яка виразилась в тому, що позивач через спричиненні тілесні ушкодження довгий період хвилювався за своє здоров`я, не міг виходити з дому, був залежний від своїх рідних та близьких, потребував їхньої допомоги, в нього змінився звичний спосіб життя. В межах кримінального провадження позивачем цивільний позов не заявлявся. На момент звернення до суду відповідач не відшкодував [PERSON] ні витрати на лікування, ні спричинену моральну шкоду, у зв`язку з чим останній змушений звернутися до суду із вказаним позовом. 04 серпня 2020 року представник відповідача надав до суду відзив на позовну заяву, в якому позовні вимоги визначає частково в розмірі відшкодування витрат на лікування позивача та моральної шкоди у розмірі 10000 гривень. В обґрунтування зазначає, що позивачем до позовної заяви не надано належних і допустимих доказів понесення витрат на лікування в розмірі 8020 гривень 34 копійки, натомість додано численні копії фіскальних чеків на придбання ліків, які лише частково підтверджують понесені ним витрати на лікування. В матеріалах справи відсутні докази призначення саме цих медичних препаратів [PERSON] лікарем та доцільність їх придбання. Як доказ надано чотири товарних чеки на суму 1878 гривень 80 копійок, в яких відсутні назви медичних препаратів, та надано автобусний квиток. Представник позивача в судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи без його участі, просив задовольнити позовні вимоги в повному обсязі. Представник відповідача в судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи без його участі, заперечував проти повного задоволення позовних вимог. Розглянувши подані документи та матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення її по суті, суд прийшов до наступного висновку. Судом встановлено, що [PERSON] , [INFO] , будучи неповнолітнім, 06.02.2019 року, близько 19 години, знаходячись біля будинку [ADDRESS] , в ході сварки, що виникла на ґрунті особистих неприязних відносин, діючи умисно, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, маючи намір на заподіяння тілесних ушкоджень [PERSON] , наніс не менше 3-х ударів кулаком лівої руки в область голови та обличчя останнього, від яких [PERSON] впав на землю та втратив свідомість, чим заподіяв потерпілому тілесні ушкодження у вигляді перелому латеральної стінки орбіти праворуч, переломів стінок правої та лівої верхньо-щелепних пазух, перелому виличного відростку лівої виличної кістки, переорбітальних гематом обох очей, які згідно з висновком судово-медичної експертизи №92-13/19 від 03.04.2019 року, кваліфікуються як середньої тяжкості тілесні ушкодження, що спричинили довготривалий розлад здоров`я, забійну рану нижньої губи, яка згідно з висновком судово-медичної експертизи №92-13/19 від 03.04.2019 року, кваліфікується як легке тілесне ушкодження. Після чого неповнолітній [PERSON] з місця скоєння злочину втік. Вироком Ізюмського міськрайонного суду Харківської області від 18 грудня 2019 року, який набрав законної сили, у справі № 623/1743/19 [PERSON] визнано винним у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 122 КК України та призначено покарання у виді 1 (одного) року позбавлення волі. Застосовано до [PERSON] вимоги статті 75, 104 КК України і звільнено його від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на один рік (а.с. 12-15). В рамках кримінального провадження [PERSON] з цивільним позовом не звертався. Судом встановлено, що з приводу отриманих тілесних ушкоджень [PERSON] знаходився на стаціонарному лікуванні у нейрохірургічному відділенні КНП ХОР «Обласна клінічна лікарня» з 07 лютого 2019 року по 15 лютого 2019 року, що підтверджується випискою із медичної картки амбулаторного хворого №9.2181 (а.с. 5). Із копій чеків та виписки із медичної карти амбулаторного хворого №9.2181, наданих позивачем, вбачається, що згідно призначення лікаря обґрунтовано на лікування він витратив 5030 гривень 33 копійки (а.с.6-9). Згідно ч. 7 ст. 128 КПК України, особа, яка не пред`явила цивільного позову в кримінальному провадженні, а також особа, цивільний позов якої залишено без розгляду, має право пред`явити його в порядку цивільного судочинства. Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної особи або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. За змістом вказаних норм зобов`язання з відшкодування шкоди - це такі цивільно-правові зобов`язання, в яких потерпіла сторона (кредитор) має право вимагати від боржника (заподіювача шкоди) повного відшкодування протиправно завданої шкоди шляхом надання відповідного майна в натурі або відшкодування збитків. Крім того, з огляду на положення статті 509 та з урахуванням приписів статей 11, 22, 599, 1166 - 1168 ЦК України факт завдання особі шкоди, якщо ця особа (потерпілий) не перебуває в договірних правовідносинах з особою, яка завдала шкоди, та/або якщо завдання такого роду шкоди не пов`язане з виконанням цими особами обов`язків за договором, породжує виникнення позадоговірного, деліктного зобов`язання. Воно виникає з факту завдання шкоди й припиняється належним виконанням у момент відшкодування потерпілому шкоди в повному обсязі особою, яка завдала шкоду. Сторонами деліктного зобов`язання класично виступають потерпілий (кредитор) і особа, яка завдала шкоди (боржник). Зазначене підтверджується правовою позицією Верховного Суду України №6-954цс16 від 26 жовтня 2016 року. З письмових матеріалів справи вбачається, що в межах розгляду кримінального провадження позивач не звертався із відповідним цивільним позовом. Звернувся в порядку цивільного судочинства із позовом про стягнення матеріальної та моральної шкоди, оскільки йому була заподіяна така шкода, внаслідок злочинних дій відповідача. Відповідно до ч. 6 ст. 82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, який набрав законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. За таких обставин, суд приходить до висновку про часткове задоволення позовних вимог про стягнення завданої майнової шкоди, що документально підтверджені наданими чеками про придбання ліків, у розмірі 5030 гривень 33 копійки. Стосовно позовних вимог про стягнення з відповідача моральної шкоди, суд зазначає наступне. Загальні підстави відповідальності за завдану моральну шкоду передбачені нормами статті 1167 ЦК України: моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Моральна шкода відшкодовується незалежно від вини органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим, органу місцевого самоврядування, фізичної або юридичної особи, яка її завдала: 1) якщо шкоди завдано каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю фізичної особи внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки; 2) якщо шкоди завдано фізичній особі внаслідок її незаконного засудження, незаконного притягнення до кримінальної відповідальності, незаконного застосування запобіжного заходу, незаконного затримання, незаконного накладення адміністративного стягнення у вигляді арешту або виправних робіт; 3) в інших випадках, встановлених законом (ч. 2ст. 1167 ЦК України). На підставі ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи (ч. ч. 1, 2ст. 23 ЦК України). За правилами ч. 3 ст. 23 ЦК України розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Відповідно до п. 5 постанови Пленуму ВСУ №4 від 31.03.95 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору. Пунктом 18 Постанови Пленуму передбачено, що при розгляді справ про відшкодування моральної шкоди суди мають виявляти і всебічно з`ясовувати причини й умови, що призводять до порушення прав фізичних і юридичних осіб та заподіяння їм моральної шкоди. Що стосується решти заявленої суми моральної шкоди, на переконання суду вона не є доведеною позивачем у розумінні статті 81 ЦПК України, а цивільний позов не містить посилань [PERSON] на те, з яких міркувань він виходив, визначаючи саме такий розмір заподіяної йому моральної шкоди. Таким чином, виходячи із заявлених позовних вимог, враховуючи, що вина відповідача у вчиненні ним злочинних дій, направлених на заподіяння здоров`ю позивача, доведена вироком суду, який набрав законної сили, завданні злочинними діями відповідача позивачу тілесні ушкодження, які за критерієм небезпеки життя є середнього ступеня тяжкості тілесними ушкодженнями, мають причинно-наслідковий зв`язок між протиправною поведінкою відповідача і моральною шкодою, яку він завдав позивачу, що виразилась у душевних стражданнях позивача, яких він зазнав у зв`язку з протиправною поведінкою щодо нього, а також у фізичному болю та стражданнях, яких він зазнав у зв`язку з ушкодженням здоров`я, отримані пошкодження змусили позивача вживати додаткові заходи для відновлення свого здоров`я, а саме проведення лікування, тілесні ушкодження мали видимий характер, наявні переломи стінки орбіти, лівої та правої пазухи, а також враховуючи стан здоров`я відповідача, який є інвалідом ІІІ групи, суд дійшов висновку про необхідність стягнення з відповідача моральної шкоди в сумі 20 000,00 грн. Відповідно до ч. 6 ст. 141 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. При таких обставинах, за наслідками розгляду позову з відповідача підлягає стягненню в дохід держави судовий збір пропорційно задоволеної частини позовних вимог у розмірі 438,26 грн.

Outcome: partial