overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-31 00:00:00

20 серпня 2014 року заявниця [PERSON] звернулася до суду із заявою про встановлення факту родинних відносин, обґрунтовуючи свої доводи тим, що [INFO] померла її мати [PERSON]. Після смерті матері залишилася спадщина, яка складається з сертифікату на право на земельну частку (пай) з земель колективної власності КС Агропромислової фірми «Колос», розміром 5,48 умовних кадастрових гектарів, на території Новодмитрівської сільської ради Костянтинівського району Донецької області. При зверненні до нотаріальної контори з приводу оформлення спадщини виявилося, що у неї відсутнє свідоцтво про народження. Вона неодноразово направляла запити до відділу РАЦС Державінського району Целіноградської області, де народилася, але жодної відповіді не отримала. Просила встановити факт родинних відносин, а саме те, що [PERSON], яка народилася [INFO] у з/с Гастелло Державінського району Целіноградської області, є дочкою [PERSON], яка померла [INFO] у с. Червоне Костянтинівського району Донецької області, оскільки встановлення факту родинних відносин має для неї юридичне значення і необхідно для оформлення спадщини. У судовому засіданні заявниця [PERSON] та її представник [PERSON] підтримали доводи заяви та повідомили, що іншим шляхом неможливо встановити родинні відносини, так як заявниця народилася в Казахстані, а відповіді на її запити та запити Костянтинівського міського відділу РАЦС не надходять. Представник заінтересованої особи до суду надав заяву з проханням розглянути справу у його відсутність, проти задоволення заяви не заперечував. Вислухавши пояснення заявниці [PERSON], представника заявниці [PERSON], свідків [PERSON], [PERSON], дослідивши надані докази по справі, суд встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. Відповідно до п. 1 ст. 256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами. У судовому засіданні встановлено, що [INFO] у с. Червоне Костянтинівського району Донецької області у віці 73 років померла [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть (а.с. 6). Заявниця [PERSON], згідно даних паспорту громадянина України [NUMBER], виданого 11 січня 2002 року Костянтинівським РВ УМВС України в Донецькій області, народилася [INFO] у з/с Гастелло Державінського району Целіноградської області, зареєстрована по [ADDRESS] (а.с. 5). Свідоцтво про народження заявниці [PERSON] відсутнє. Згідно витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища № 00004345928 від 28 липня 2010 року прізвище заявниці до реєстрації першого шлюбу - [PERSON] (а.с. 8). Свідки [PERSON], [PERSON] підтвердили у судовому засіданні, що дійсно померла [PERSON] була матір'ю заявниці [PERSON]. Враховуючи викладене, суд вважає, що у судовому засіданні знайшов підтвердження факт того, що [PERSON], яка народилася [INFO] у з/с Гастелло Державінського району Целіноградської області, є дочкою [PERSON], яка померла [INFO] у с. Червоне Костянтинівського району Донецької області. Встановлення факту родинних відносин заявниці необхідно для оформлення спадщини.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-09 00:00:00

20 серпня 2014 року ПАТ «Дельта Банк» звернулось до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, зазначивши, що між ним та відповідачем 07.12.2012 року було укладено кредитний договір № 004-22512-071212. Відповідачем позивачу було відкрито картковий рахунок № [NUMBER] з лімітом 2722,48 грн. Відповідач своїх зобов'язань по поверненню кредитних коштів не виконував належним чином, тому станом на 10.06.2014 року у неї виникла заборгованість перед позивачем у сумі 3121 грн. 44 коп. Позивач просить стягнути з відповідача дану заборгованість та судові витрати. Представник позивача в судове засідання не з`явився, подав до суду клопотання про розгляд справи у його відсутності, підтримав позовні вимоги та просив їх задоволити в повному обсязі. Відповідач [PERSON] подала до суду заяву, в якій визнала вимоги позову в повному обсязі та просила розглядати справу у її відсутності. Відповідно до абзацу 3 пункту 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 12.06.2009 № 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з'ясування і дослідження інших обставин справи. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовна заява підлягає задоволенню оскільки згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судові витрати по справі підлягають стягненню з відповідача на користь позивача згідно вимог ст. 88 ЦПК України. Відповідно до ст. ст. 525, 526, 1054 ЦК України та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-03 00:00:00

20 серпня 2014 року позивач [PERSON] звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування своїх вимог вказав , що шлюб з відповідачем уклали 16.06.2000 року. Від шлюбу мають двох дітей -сина [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Фактично шлюбні відносини між сторонами припинені ще 6 років тому. У зв»язку з несумісністю характерів, постійних суперечок та сварок, відсутності поваги один до одного просить розірвати шлюб, укладений між ним на відповідачкою [PERSON] В попередньому судовому засіданні позивач підтримав позовні вимоги, наполягав на їх задоволенні. Відповідачка в попередньому судовому засіданні позовні вимоги визнала у повному обсязі, вважає, що примирення між нею та позивачем неможливо. Суд, заслухавши пояснення позивача, відповідача, з»ясувавши обставини по справі і перевіривши їх доказами , вважає , що позовні вимоги підлягають задоволенню. Судом встановлено, що між позивачем [PERSON] та відповідачкою 16.06.2000 року був зареєстрований шлюб виконкомом Новоєлизаветівської сільської ради Красноармійського району Донецької області, актовий запис № 01.( а.с.6) Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину [PERSON], [INFO] ( а.с.6). Судом встановлено, що шлюбні відносини між сторонами фактично припинились в травні 2008 року, у позивача фактично склалася інша сім»я., примирення між сторонами неможливо. Спору майнового характеру між сторонами не існує. Спір з приводу місця проживання дитини - [PERSON], [INFO], між сторонами відсутній. Згідно ст. 112 Сімейного Кодексу України, суд може розірвати шлюб, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ч.4 ст.130 ЦПК України суд ухвалює рішення на попередньому судовому засіданні в разі визнання позову відповідачем. Відповідно до ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Відповідно до ст.110 СК України позивач має право на пред'явлення позову про розірвання шлюбу. Таким чином, визнання відповідачем пред'явленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, а зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для задоволення позовних вимог. З урахуванням викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-11 00:00:00

20 серпня 2014 року позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування заявлених вимог позивач посилалася на те, що вони з відповідачем 13 жовтня 2007 року зареєстрували шлюб в Міському відділі реєстрації актів цивільного стану Маріупольського міського управління юстиції Донецької області. Від шлюбу мають неповнолітню дитину - [PERSON], [INFO]. Вказує на те, що шлюбні відносити між нею та відповідачем припинені з серпня 2014 року. Розлад сімейного життя стався через несумісність характерів, відсутність порозуміння та різних поглядів на сімейне життя. Вважає, що родина розпалась остаточно, на примирення вона не згодна. Є спір про поділ майна, що є їх спільною власністю. Просить суд розірвати шлюб між нею та відповідачем, після розірвання шлюбу прізвище залишити без змін. У судове засідання позивач [PERSON] не з'явилась, надала до суду заяву з проханням розглянути справу за її відсутності, вказавши, що позовні вимоги підтримує у повному обсязі та просить їх задовольнити. Після розірвання шлюбу прізвище залишити без змін - [PERSON]. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явився, надав заяву з проханням розглянути справу за його відсутності, також вказав, що на розірвання шлюбу згоден. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Матеріалами справи встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 13 жовтня 2007 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серія [NUMBER], виданого Міським відділом реєстрації актів цивільного стану Маріупольського міського управління юстиції Донецької області, актовий запис № 791. Відповідно до свідоцтва про народження серія [NUMBER] виданого 20 січня 2012 року Орджонікідзевським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Маріупольського міського управління юстиції у Донецькій області, актовий запис №53, [PERSON] народилась [INFO], в графі батьки вказані: батько - [PERSON] та мати - [PERSON]. Суд, дослідивши матеріали, дійшов висновку про те, що фактичні взаємостосунки подружжя такі, що немає ніяких підстав для відкладення розгляду справи, оскільки фактично шлюбні відносини між сторонами припинені. Суд вважає, безперечним встановлений факт, що подальше сумісне життя подружжя і збереження сім'ї суперечать інтересам сторін, оскільки сімейні відносини, що склалися, негативно позначаються на їх здоров'ї і психологічному стані . Таким чином, суд приходить до висновку, що на підставі ст. ст. 110, 112 Сімейного Кодексу України шлюб між сторонами повинен бути розірваний. Відповідно до ч.8 ст. 235 ЦПК України, після розірвання шлюбу, прізвище чоловіку та дружині залишити без змін. На підставі ст. ст. 110, 112 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-02 00:00:00

20 серпня 2014 року позивач [PERSON] звернулась до суду із позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування заявлених вимог посилається на те, що з відповідачем перебуває у зареєстрованому шлюбі з 26 листопада 2002 року. Від шлюбу дітей не мають. Вказує на те, що шлюбні відносини між нею та [PERSON] припинені з квітня 2004 року. Розлад сімейного життя ставня через відсутність порозуміння, відмінність характерів та різних поглядів на сімейне життя. Спільне господарство не ведеться. Вважає, що шлюб розпався остаточно, на примирення вона не згодна. Спору щодо поділу майна не має. Просила розірвати шлюб між нею та відповідачем, прізвище залишити без змін. Позивач [PERSON] до судового засідання не з'явилась. В ході розгляду справи нею була надана заява про розгляд справи за її відсутності. Також вказала, що позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити. Не заперечує проти винесення заочного рішення. Відповідач [PERSON] до судового засідання не з'явився за невідомих суду причин, про місце, день та час слухання справи повідомлявся своєчасно та належним чином, згідно вимог діючого законодавства. Зі згоди позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи відповідно до ст. 224 ЦПК України, згідно з якою у разі неявки в судове засідання відповідача, який був належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню за наступних підстав. Матеріалами справи встановлено, що сторони перебувають в зареєстровано шлюбі з 26 листопада 2002 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серія [NUMBER] виданого повторно Орджонікідзевським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Маріупольського міського управління юстиції у Донецькій області, актовий запис №381. Суд, дослідивши матеріали, дійшов висновку про те, що фактичні взаємостосунки подружжя такі, що немає ніяких підстав для відкладення розгляду справи, або надання ним додаткового часу для примирення, оскільки фактично шлюбні відносини між сторонами припинені. Суд вважає, безперечним встановлений факт, що подальше сумісне життя подружжя і збереження сім'ї суперечать інтересам сторін, оскільки сімейні відносини, що склалися, негативно позначаються на їх здоров'ї і психологічному стані. Таким чином, суд приходить до висновку, що на підставі ст. ст. 110, 112 Сімейного Кодексу України шлюб між сторонами повинен бути розірваний. Відповідно до ч.8 ст. 235 ЦПК України, після розірвання шлюбу, прізвище чоловіку та дружині залишити без змін. На підставі ст. ст. 110, 112 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-04 00:00:00

20 серпня 2014 року позивач [PERSON] звернулась до Хотинського районного суду Чернівецької області з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, в якій посилається на те, що 10.08.2012 року у відділі державної реєстрації актів цивільного стану Хотинського районного управління юстиції Чернівецької області, за актовим записом № 51 між ним та відповідачем [PERSON] був зареєстрований шлюб. Від шлюбу в них народився син - [PERSON], [INFO], який проживає біля неї та знаходиться на її утриманні. В даний час сторони шлюбно-сімейні відносини не підтримують та загальне господарство не ведуть, оскільки проживають окремо один від одного. Вказує на те, що в даний час вона має своє особисте життя і наміру продовжувати проживати однією сім'єю з відповідачем вона не має. Тому просить розірвати шлюб між нею та відповідачем [PERSON] Спору про поділ майна та місце проживання дитини немає. Після реєстрації розірвання шлюбу просить присвоїти їй шлюбне прізвище [PERSON]. Витрати пов'язані з реєстрацією розірвання шлюбу просить покласти на неї. Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явилась, але від неї до суду надійшла заява в якій вона просить справу слухати у її відсутності, позовну заяву підтримує, просить розірвати шлюб. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, але був належним чином повідомлений про день та час розгляду справи, заяви про розгляд справи у його відсутності суду не надав. Вивчивши та дослідивши матеріали справи суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 112 СК України - суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Як встановлено, в судовому засіданні [PERSON] та [PERSON] перебували у шлюбі з 10.08.2012 року, зареєстрованому у відділі державної реєстрації актів цивільного стану Хотинського районного управління юстиції Чернівецької області, за актовим записом № 51 (а.с.4). Від шлюбу у сторін є син [PERSON], 2013 року народження, який проживає біля позивачки та знаходиться на її утриманні. Сторони в даний час шлюбно-сімейні відносини не підтримують та загальне господарство не ведуть, шлюб носить формальний характер і збереження його суперечило б інтересам однієї із сторін. Ухвалою Хотинського районного суду Чернівецької області від 04.11.2014 року сторонам було надано трьохмісячний строк для примирення, однак вони не примирились. Згідно ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-21 00:00:00

20 серпня 2014 року позивач [PERSON]. звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що 06 грудня 1997 року вона уклала шлюб, зареєстрований Красноармійським міським відділом реєстрації актів громадянського стану, актовий запис № 539 з відповідачем по справі. Від шлюбу мають неповнолітніх дітей - дочку [PERSON], [INFO] та сина [PERSON], [INFO]. Фактичні шлюбні відносини між ними припинені. Спільне життя с відповідачем не склалося. Спільного господарства не ведуть. Причиною розпаду сім'ї є несумісність характерів та відсутність взаєморозуміння. Позивач [PERSON] просить розірвати шлюб з відповідачем. Позивач [PERSON] в судовому засіданні підтримала позовні вимоги, просила суд їх задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, про день та час слухання справи повідомлений належним чином, заяви про розгляд справи у його відсутності не надав, тому суд, зі згоди позивача, ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Заслухавши пояснення позивача, дослідивши докази по справі у їх сукупності, суд, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що сторони по справі 06 грудня 1997 року зареєстрували шлюб Красноармійським міським відділом реєстрації актів громадянського стану, актовий запис № 539 (а.с. 3). Від шлюбу мають неповнолітніх дітей - дочку [PERSON], [INFO] та сина [PERSON], [INFO]. (а.с. 4,5). Згідно ст. 112 Сімейного Кодексу України, суд може розірвати шлюб, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що шлюбні відносини між сторонами припинені через несумісність характерів та відсутність взаєморозуміння. Сторони спільне господарство не підтримують, примирення між ними неможливо, оскільки вони не бажають в подальшому жити разом, спор про розподіл майна буде вирішуватись окремо, тому зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для задоволення позову [PERSON] Відповідно до ст.110 СК України позивач має право на пред'явлення позову про розірвання шлюбу. За цих обставин, суд вважає, що зберегти сім'ю неможливо. Після розірвання шлюбу позивач просить залишити прізвище - [PERSON]. З урахуванням викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-17 00:00:00

20 серпня 2014 року позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом, який надалі було доповнено, де зазначила, що з 11.08.2007 року знаходиться у зареєстрованому шлюбі з відповідачем [PERSON] Від шлюбу дітей не має. В період шлюбу за сумісні кошти сторонами було придбане майно: квартира [ADDRESS], автомобіль CITROEN C4, 2012 року випуску, сірого кольору, державний номер [NUMBER]. Сумісне життя з відповідачем не склалося, сім'я розпалася та поновити її не можливо. Позивач просить розірвати шлюб між сторонами та розділити спільне майно подружжя, виділивши їй на праві власності квартиру [ADDRESS], а відповідачу - автомобіль. Сторони в судове засідання не з'явилися, просили слухати справу у їх відсутності. Відповідач [PERSON] з позовом згоден. Суд ухвалив слухати справу за відсутністю сторін на підставі наявних у ній даних та доказів у відповідності до ч.2 ст.197 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи та надані докази у їх сукупності, вважає позовну заяву такою, що підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони знаходились у зареєстрованому шлюбі з 11.08.2007 року. У сторін неповнолітніх дітей не має. Під час шлюбу сторони на ім'я позивача придбали квартиру [ADDRESS] на підставі договору купівлі-продажу від 24.01.2009 року, посвідченого приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу [PERSON], а також, автомобіль CITROEN C4, 2012 року випуску, сірого кольору, державний номер [NUMBER].(а.с. 3,9-10,18). Відповідно до ст.60 Сімейного кодексу України, майно, яке було придбане подружжям за час шлюбу, належить чоловіку і жінці на праві спільної сумісної власності. Відповідно до ст.69 Сімейного кодексу України жінка і чоловік мають право на розподіл майна, яке належить їм на праві спільної сумісної власності. Приймаючи до уваги, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить їхнім інтересам, що має істотне значення, то у відповідності зі ст.112 Сімейного кодексу України вимога про розірвання шлюбу підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-02 00:00:00

20 серпня 2014 року позивач звернувся до Слов'янського міськрайонного суду Донецької області з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, обґрунтовуючи вимоги тим, що з відповідачкою вони уклали шлюб 21.10.2000 року, який зареєстрували у Слов'янському міському відділі реєстрації актів громадянського стану Донецької області, актовий запис № 546. Від цього шлюбу вони мають неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], які мешкають з батьками позивача. Спору про поділ майна, що є їх спільною власністю немає. На даний час вони з відповідачкою шлюбні стосунки не підтримують, тому просить суд розірвати шлюб, оскільки він існує тільки формально. Позивач в судове засідання не з'явився, однак до суду надав заяву, в якій просив позовні вимоги задовольнити, справу розглянути у його відсутності. Відповідачка в судове засідання не з'явилася, однак в судове засідання надала заяву, в якій вимоги позивача визнала, не заперечував проти розірвання шлюбу. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що згідно Свідоцтва про одруження, 21.10.2000 року між [PERSON] та [PERSON] зареєстровано шлюб у Слов'янському міському відділі реєстрації актів громадянського стану Донецької області, актовий запис № 546. Від цього шлюбу вони мають неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного Кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно ч. 1 ст. 61 ЦПК України обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Таким чином, суд вважає, що підстави, на які посилаються позивач, наполягаючи на розірванні шлюбу, є обґрунтованими, збереження сім'ї не можливо, оскільки на протязі довгого часу шлюб існує лише формально, тому позов підлягає задоволенню. Відповідно до ч.1 ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Таким чином, суд приходить до переконання, що з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судовий збір, який позивач сплатив при подачі даної позовної заяви у сумі 243,60 грн., про що в матеріалах справи знаходиться квитанція про сплату судового збору.

Outcome: approved