Jurisdiction: civil
Date: 2018-06-12 00:00:00

20 грудня 2017 року позивач звернувся до Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська з позовом до [PERSON] про стягнення суми страхового відшкодування. Позовні вимоги обґрунтовано тим, що 16.06.2016 року сталося зіткнення двох автомобілів, марки «ГАЗ» (реєстраційний номер АЕ6372ВМ) під керуванням відповідача, і марки «ІЖ» (реєстраційний номер а9047ДН), власником якого є [PERSON] У результаті дорожньо-транспортної пригоди автомобілі зазнали механічних пошкоджень. Відповідно до постанови суду подія відбулася з вини відповідача, яким не було укладено договір обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників транспортних засобів. Згодом позивач сплатив власникові автомобіля марки «ІЖ» страхове відшкодування в сумі 3\~417,33 грн. Крім того, за послуги аварійного комісара позивачем було витрачено 1 300,00 грн. У добровільному порядку відповідач не відшкодовує позивачеві понесені витрати, що стало причиною звернення останнього до суду з позовом про стягнення з відповідача суми сплаченого страхового відшкодування, а також компенсації судових витрат та витрат на послуги аварійного комісара (а.с.а.с. 2 4, 30). 11 січня 2018 року ухвалою Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська справу за підсудністю було передано до Кіровського районного суду м. Дніпропетровська (а.с. 34). Представник позивача до суду не зявився, звернувшись з клопотанням про розгляд справи за його відсутності (а.с. 55). Відповідач до суду також не зявився, був повідомлений належним чином. У справі є достатньо доказів для її вирішення, що у сукупності з викладеними обставинами дає суду підстави для застосування положень частини 4 статті 223, статті 280 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК). Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з таких підстав. Судом було встановлено, що [PERSON] є власником автомобіля марки «ІЖ» (реєстраційний номер а9047ДН) (а.с.а.с. 6, 7). 16 червня 2016 року, близько 1715 год., на вул. Князя Володимира Великого в м. Дніпрі, біля будинку №9, сталося зіткнення двох автомобілів, марки «ГАЗ» (реєстраційний номер АЕ6372ВМ) під керуванням відповідача, і марки «ІЖ», реєстраційний номер а9047ДН, що належить [PERSON], у результаті якого автомобілі зазнали механічних пошкоджень (а.с. 5). 05 липня 2016 року [PERSON] (у зв'язку з тим, що відповідач не застрахував свою цивільно-правову відповідальність) звернувся до позивача із заявою про настання страхового випадку та сплату страхового відшкодування (а.с.а.с. 8, 9). 21 липня 2016 року постановою Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська, ухваленою за вказаним вище фактом, було встановлено вину відповідача у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення (а.с. 5). 03 серпня 2016 року експертом-автотоварознавцем [PERSON] був складений звіт про оцінку, за яким матеріальний збиток, завданий власникові автомобіля «ІЖ», з урахуванням податку на додану вартість склав 3 417,33 грн. (а.с.а.с. 10 18). 27 вересня 2016 року позивач за заявою [PERSON] сплатив останньому страхове відшкодування в сумі 3\~417,33 грн. Крім того, за надані послуги аварійного комісара позивачем додатково було сплачено 1\~300,00 грн. (а.с.а.с. 21, 22). Відповідно до абзацу першого пункту 39.1 статті 39 Закону України від 01.07.2004 року №1961-ІV «Про обов'язкове\~страхування цивільно-правової\~відповідальності власників\~наземних транспортних\~засобів»(далі Закон №1961-ІV) моторне (транспортне) страхове бюро України (далі МТСБУ) є єдиним об'єднанням страховиків, які здійснюють обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів за шкоду, заподіяну третім особам. Участь страховиків у МТСБУ є умовою здійснення діяльності щодо обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Згідно з підпунктом «а» пункту 41.1 статті 41 Закону №1961-ІV МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим Законом, у разі її заподіяння транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім шкоди, заподіяної транспортному засобу, який не відповідає вимогам пункту 1.7 статті 1 цього Закону, та майну, яке знаходилося в такому транспортному засобі. У відповідності з пунктом 3 частини 2 статті 11 Цивільного кодексу України (далі ЦК) підставою виникнення цивільних прав і обовязків, зокрема, є завдання майнової (матеріальної) шкоди іншій особі. За правилами, встановленими статтею 993 ЦК, до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Статтею 27 Закону України від 07.03.1996 року №85/96-ВР «Про страхування» передбачено, що до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток. Таким чином, оскільки позивач виконав свої зобовязання страховика у повному обсязі, до нього, у розумінні статті 993 ЦК, перейшло право вимоги відповідного відшкодування від особи, відповідальної за завдані збитки. Ураховуючи викладене, суд вважає за необхідне позов задовольнити. При цьому, незважаючи на витрати позивача на послуги аварійного комісара в сумі 1\~300,00 грн., суд,

Outcome: approved