Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-11 00:00:00

20.09.2016р. до суду надійшов позов [PERSON] до [PERSON], в якому позивача просить збільшити розмір раніше присуджених рішенням Зачепилівського районного суду Харківської області у 2006р. по справі №2-472/2006р. аліментів та стягувати з відповідача на її користь аліменти на утримання дитини [PERSON], у розмірі 1/3 частини заробітку відповідача, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно до досягнення нею повноліття або у твердій грошовій сумі в 700 грн. на місяць. В судове засідання позивач [PERSON] не зявилась, проте, 12.10.2016р. надала заяву про розгляд справи без її участі. Позовні вимоги підтримала в частині стягнення з відповідача 1/3 частини заробітку відповідача, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно до досягнення нею повноліття. В судове засідання відповідач [PERSON] не зявився, проте, 12.10.2016р. надав заяву про розгляд справи без його участі. Позовні вимоги визнав в частині стягнення з нього 1/3 частини заробітку відповідача, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно до досягнення нею повноліття. Суд, дослідивши матеріали справи: -позовну заяву; -копію сторінок паспорту та РНОКПП [PERSON]; -копію РНОКПП [PERSON] -копію свідоцтва про одруження від 24.04.2004р.; -копію свідоцтва про народження [PERSON]; -копію рішення Зачепилівського районного суду по справі №2-472/2006р.; -заяву [PERSON] від 12.10.2016р.; -Заяву [PERSON] від 12.10.2016р.; -поштові повідомлення; вважає, що спірні правовідносини повинні регулюватись наступними нормами права: - -ч. 1 ст. 18 Конвенції «Про права дитини» (1989р.): «Держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування». - -ч. 3 ст. 61 ЦПК України: «Обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обстав ини»; -ст. 180 СК України: «Батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття»; -ст. 181 СК України: «За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частині від доходу матері, або в твердій грошовій сумі»; -ч. 1 ст. 182 СК України: «При визначені розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоровя та матеріальне становище дитини; 2) стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення»; -ч. 1 ст. 184 СК України: «Якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі»; -ч. 1 ст. 192 СК України: « Розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом»; -ч.3 та ч.4 п.17 Постанови Пленуму Верховного суду України від 15.05.2006р. №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів»: «Вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж зазначений у ч. 2 ст. 182 СК. При цьому необхідно мати на увазі, що зміна законодавства в частині визначення мінімального розміру аліментів на одну дитину не є підставою для перегляду постановлених раніше судових рішень про їх стягнення. Що ж до максимального розміру аліментів, які стягуються з боржника, то відповідно до ч. 3 ст. 70 Закону України від 21 квітня 1999 р. №606-XIV «Про виконавче провадження» він не повинен перевищувати 50 відсотків заробітної плати цієї особи». Із рішення Зачепилівського районного суду по справі №2-472/2006р. та із матеріалів справи вбачається, що позивач має неповнолітню дитину [PERSON] [INFO], яка проживає разом з нею, батьком якого, згідно свідоцтва про народження дитини, є відповідач [PERSON], який зобовязаний надавати матеріальну допомогу на утримання дитини матірю у вигляді аліментів, присуджених названим рішенням суду в розмірі 1/3 частини доходу відповідача. Проте, мінімальний розмір стягуваних за цим рішенням аліментів не визначено. Отже, його слід привести у відповідність до вимог чинного законодавства України та стягувати з відповідача 1/3 частини заробітку (доходу), але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно до досягнення нею повноліття. За таких обставин суд вважає позовні вимоги обґрунтованими та таким, що підлягають задоволенню. Відповідно до ч. 3 ст.88 ЦПК України судовий збір необхідно стягнути із відповідача на користь Держави у розмірі 551,20 грн. На підставі викладеного,

Outcome: partial