Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-10 00:00:00

21.06.2016р. [PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про визнання права власності в порядку спадкування за законом. В обґрунтування позовних вимог зазначила, що відповідно до рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 20.02.2001 року справа № 2-5877/2001 року, яке набрало законної сили 02.03.2001 року, її матері [PERSON] на праві власності належала ? частина житлового будинку за адресою: м. Одеса, вул. Гастелло, б.29. В цілому будинок має загальну площу 93,8 кв.м., житлову площу 47,4 кв.м. Своє право власності на зазначену частину будинку, встановлене рішення суду, в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно матір за життя не зареєструвала. 07.09.2008 року [PERSON] померла. Позивачка є спадкоємцем першої черги, як донька померлої. Крім того, матір склала заповіт, посвідчений 14.05.2003 року, державним нотаріусом Сьомої Одеської державної нотаріальної контори [PERSON], за реєстровим № 2-2127, яким заповіла їй усе своє майно, де б воно не було та з чого б воно не складалося, і взагалі, все те, що на день смерті буде їй належати і на що вона за законом буде мати право, в тому числі заповіла їй і належну їй частину спадкового житлового будинку. Тому вона є також спадкоємцем за заповітом. [PERSON], як рідна сестра матері, є спадкоємцем другої черги за законом. Спадкоємців, які б мали право на обовязкову частку у спадщині матері немає. Рішенням Малиновського районного суду м. Одеси від 30.03.2016 року, справа № 521/4336/16-ц, яке набрало законної сили 11.04.2016 року, було встановлено факт її постійного проживання разом із спадкодавцем [PERSON] на момент смерті [PERSON], 09.09.2008 року. За прийняттям спадщини вона звернулась до Сьомої одеської державної нотаріальної контори 23.05.2016 року, було заведено спадкову справу № 238/2016. 01.06.2016 року нотаріусом їй було надано постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії, оскільки право власності матері на спадкову частину будинку не було зареєстровано. Інша частина житлового будинку за адресою: м. Одеса, вул. Гастелло, б.29 належить на праві власності [PERSON], відповідно до рішення Апеляційного суду Одеської області від 26.11.2015 року, справа № 22-ц/785/2375/15. Рішення є чинним. Зазначеним рішенням Апеляційного суду Одеської області було встановлено наступні обставини: [PERSON] набула право власності на ? частину житлового будинку за адресою: м. Одеса, вул. Гастелло, буд. 29 на підставі рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 20.02.2001 року; будівництво було законним, не є самочинним і тому є обєктом спадкового права, спадкова частина будинку входить до складу спадщини. Вважає, що матір набула у встановленому законом порядку право власності на ? частину житлового будинку за адресою: м. Одеса, вул. Гастелло, б.29 й це майно вона має право успадкувати. Просить суд визнати за нею право власності на ? частину житлового будинку за адресою: м. Одеса, вул. Гастелло, б.29, загальна площа якого 93,8 кв.м., житлова площа 47,4 кв.м., в порядку спадкування за заповітом майна [PERSON], яка померла 07.09.2008 року. Позивач [PERSON] в судове засідання не зявилася, але надала суду заяву (вхід. 36437 від 23.08.2016 року), з проханням справу розглянути за її відсутності, на позовних вимогах наполягала та просила суд їх задовольнити в повному обсязі. Представник позивача [PERSON] в судове засідання не зявився, але надав суду заяву (вхід. 43084 від 11.10.2016 року), з проханням справу розглянути за його відсутності, на позовних вимогах наполягав та просив суд їх задовольнити в повному обсязі Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявилася, але надала суду заяву (вхід. 33554 від 01.08.2016 року), з проханням справу розглянути за її відсутності, позовні вимоги визнала та не заперечувала, щодо задоволення позовних вимог. Суд, вивчивши зібрані в справі докази, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON], померла 07.09.2008 року, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-ЖД № 160624. Позивач [PERSON], [INFO] доводився померлій [PERSON] рідною донькою. Відповідно до рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 20.02.2001 року у справі № 2-5877/2001 за [PERSON] визнано право власності на ? частина житлового будинку за адресою: м. Одеса, вул. Гастелло, б.29. Інша частина житлового будинку за адресою: м. Одеса, вул. Гастелло, б.29 належить на праві власності [PERSON], відповідно до рішення Апеляційного суду Одеської області від 26.11.2015 року, справа № 22-ц/785/2375/15, що також підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності. За життя [PERSON] 14.05.2003 року склала заповіт, посвідчений державним нотаріусом Сьомої Одеської державної нотаріальної контори [PERSON], яким заповіла [PERSON] все своє майно, в тому числі належну їй частину житлового будинку з надвірними спорудами, розташованого в місті Одесі по вул. Гастелло під номером 29. Відповідно до рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 30.03.2016 року у справі № 521/4634/16-ц було встановлено факт постійного проживання [PERSON] разом зі спадкодавцем [PERSON] на момент смерті [PERSON], 07.09.2008 року. На імя [PERSON] було видано технічний паспорт на ? частину будинку №29 по вул. Гастелло в м. Одеса. У встановлені законом строки позивач [PERSON] звернулась до Сьомої Одеської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини. Постановою державного нотаріусу [PERSON] Сьомої одеської державної нотаріальної контори від 01.06.2016 року [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом було відмовлено, у звязку з відсутністю державної реєстрації права власності на ? частину житлового будинку під №29 з надвірними будівлями та спорудами, розташованого в місті Одесі по вул. Гастелло. Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (Стаття 1217 ЦК України) Згідно до ст.1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом,а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи,визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Відповідно до ст. 1258 ЦК спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття. Статтею 1218 ЦК України встановлено, що до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належать спадкодавцеві на момент відкриття спадщини не припинилися внаслідок його смерті. Згідно положень ст. 1270 ЦК України строк для прийняття спадщини встановлюється у шість місяців та починається з часу відкриття спадщини. Згідно ст. 392 ЦК України, власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. У відповідності зі ст. 182 ЦК України, право власності на нерухоме майно підлягає державній реєстрації. Відповідно до норм ч. 5 ст. 1268 ЦК незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини та згідно із ч. 3 ст. 1296 ЦК відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Статтею 1297 ЦК України встановлено обов'язок спадкоємця звернутися за свідоцтвом про право на спадщину на нерухоме майно. Проте нормами цієї статті, так само як й іншими нормами цивільного права, не визначено правових наслідків недотримання такого обов'язку у виді втрати права на спадщину. Виникнення у спадкоємця права на спадщину, яке пов'язується з її прийняттям, як майнового права зумовлює входження права на неї до складу спадщини після смерті спадкоємця, який не одержав свідоцтва про право на спадщину (статті 1296, 1297 ЦК) та не здійснив його державної реєстрації (ст. 1299 ЦК). Як передбачено ст. 328 ЦК України право власності набувається в порядку, визначеному законом, та на підставах не заборонених законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно до норми ст. 392 ЦК України вбачається, що власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати їм документа, який засвідчує його права власності. Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Як вбачається з матеріалів спадкової справи № 283/2016 до майна померлої [PERSON], [PERSON] було подано заяву до Сьомої одеської державної нотаріальної контори про прийняття спадщини. Також з матеріалів спадкової справи № 283/2016 до майна померлої [PERSON], вбачається, що після її смерті крім [PERSON] інших спадкоємців першої черги немає. Таким чином, з вищевикладеного суд приходить до висновку, що іншої форми захисту прав спадкоємця на спадкове майно у вигляді ? будинку №29 по вул. Гастелло в м. Одесі, окрім визнання права власності на спадкове майно, позивач не має, а тому її позов про визнання права власності на спадкове майно має бути задоволено. На підставі викладеного,

Outcome: approved