Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-23 00:00:00

21.01.2014р. [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дитини. В обґрунтування позовних вимог позивачка вказує, що вона з відповідачем перебуває в зареєстрованому шлюбі, за час якого [INFO] у них народився син [PERSON]. На даний час шлюбні відносини вони припинили, проживають окремо, син проживає біля позивачки та знаходиться на її утриманні і вихованні. Відповідач хоча і працює електромонтером у Савранських РЕМ, але добровільно не надає позивачці матеріальної допомоги на утримання сина, що змусило її звернутися до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача на її користь аліменти в розмірі 1/4 частини його заробітку і доходів, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку на утримання сина [PERSON] до його повноліття (а.с.1). У судове засідання позивачка не з'явилася, подала до суду заяву, в якій позовні вимоги підтримала у повному обсязі, просила їх задовольнити, а справу розглянути за її відсутності (а.с.14). Відповідач в судове засідання також не з'явився, позовні вимоги не визнав, справу просив розглянути без його участі (а.с.15). Відповідно до ч.2 ст.158 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. За таких обставин суд розглядає справу за відсутності сторін на підставі наданих суду доказів. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши надані суду докази у їх сукупності, прийшов до наступного. Встановлено, що [PERSON], [INFO], і [PERSON], [INFO], знаходяться у зареєстрованому шлюбі з 14.10.2010р., про що виконавчим комітетом Вільшанської сільської ради Савранського району Одеської області видано Свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] від 14.10.2010р. (а.с.2). Від шлюбу у подружжя [PERSON] і [PERSON] [INFO] народився син [PERSON], що підтверджується Свідоцтвом про народження серії [NUMBER], виданим виконавчим комітетом Вільшанської сільської ради Савранського району Одеської області 11.01.2011р. (а.с.5). З позовної заяви вбачається, що подружжя [PERSON] і [PERSON] на даний час шлюбні відносини припинили, проживають окремо, їх малолітній син [PERSON] проживає біля позивачки та знаходиться на її утриманні і вихованні, відповідач в добровільному порядку матеріальної допомоги на утримання сина не надає, між позивачкою та відповідачем відсутня домовленість про сплату аліментів на дитину. Позовні вимоги відповідач не визнав, проте, у своїй заяві будь-яких заперечень щодо невизнання позову не зазначив, та жодного доказу на спростування доводів позивачки у порушення вимог ч.1 ст.60 ЦПК України не надав (а.с.15). Відповідно до положень ст.180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Проживання батьків окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язку щодо дитини (ч.2 ст.141 СК України). Частиною 3 ст.181, ч.2 ст.182 СК України встановлено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі; мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього кодексу. Частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом (ст.183 СК України). Враховуючи наведене, суд вважає вимоги позивачки законними і обґрунтованими, а тому позов підлягає задоволенню в повному обсязі. Згідно ч.1 ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Суд допускає негайне виконання рішення у межах суми платежу за один місяць (п.1 ч.1 ст.367 ЦПК України). Суд роз'яснює, що відповідно до ч.1 ст.192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим кодексом. На підставі п.6 ст.214, ч.ч.1, 2 ст.79, ч.ч.1, 3 ст.88 ЦПК України, з урахуванням положень п.3 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» та відповідно до ч.ч.1, 2 ст.4 цього Закону суд стягує з відповідача до спеціального фонду Державного бюджету України судовий збір в сумі 243,60грн.. На підставі викладеного,

Outcome: approved