Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-15 00:00:00

21 грудня 2016 року до Слов'янського міськрайонного суду Донецької області звернулась позивач з позовом до [PERSON], який діє у власних інтересах та в інтересах неповнолітньої [PERSON], за участю третьої особи Органу опіки та піклування Слов'янської міської ради, про визнання осіб такими, що втратили право користування жилим приміщенням. Свої вимоги мотивував тим, що він є власником будинку [ADDRESS]. У його будинку зареєстровані його син [PERSON] разом зі своєю неповнолітньою дитиною [PERSON] Однак, відповідач з липня 2014 та до теперішнього часу не мешкають за місцем реєстрації. Реєстрація місця проживання відповідача у вказаному житлі створює для нього перешкоди у вільному користуванні майном, оскільки він вимушений нести додаткові витрати в утриманні будинку внаслідок того, що реєстрація відповідача перешкоджає їй оформити субсидію за користування комунальними послугами. Позивач просить визнати відповідача з дитиною такими, що втратили право на користування житловим приміщенням - будинком [ADDRESS]. Позивач [PERSON] був належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, проте не використав свого права на безпосередню участь у судовому засіданні, подав заяву про розгляд справи за його відсутністю, за участю його представника Бутко О.О., в якій просив заявлені вимоги задовольнити у повному обсязі, зазначив, що не заперечує проти ухвалення заочного рішення /а.с.12/. Представник позивача адвокат Бутко О.О., який діє на підставі договору на представництво інтересів у суді від 21.12.2016 р., не використав свого права на безпосередню участь у судовому засіданні, через канцелярію суду подав заяву про розгляд справи за його відсутністю, в якій просив заявлені вимоги задовольнити. Відповідач у судове засідання не з'явився, про дату, час та місце розгляду повідомлявся належним чином, про причини неявки суду не повідомив. Згідно ст. 169 ЦПК України, якщо суд не має відомостей про причину неявки відповідача, повідомленого належним чином, або причину неявки буде визнано неповажною, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказі, а на підставі ст. ст. 224, 225, 226 ЦПК України, суд в праві постановити заочне рішення. Представник третьої особи Органу опіки та піклування Слов'янської міської ради Шевченко М.В., який діє на підставі довіреності № 29/01-65 від 11.01.2017 р., у судове засідання не з'явився, на адресу суду надіслано клопотання про розгляд справи за його відсутністю /а.с.18/. Вивчивши матеріали справи та дослідивши надані докази, суд в межах заявлених позовних вимог (ст. 11 ЦПК України) встановив наступне. Згідно з вимогами ч.1,2 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні (ч.1 ст.321 ЦК України). Згідно ухвали Народного суду м.Слов'янськ від 11 травня 1983 року затверджено мирову угоду між [PERSON] та [PERSON], визнано за [PERSON] право власності на домоволодіння [ADDRESS]. Зазначена ухвала зареєстрована у КП «БТІ» 16.02.1984 року /а.с.5/. свідоцтва про право на спадщину за законом [NUMBER] від 15.11.2000 р., виданого Державним нотаріусом Першої Слов'янської державної нотаріальної контори, [PERSON] належить житловий будинок з господарськими та побутовими спорудами [ADDRESS] /а.с.11/. Зазначене свідоцтво було зареєстроване у КП «БТІ» 15 листопада 2000 року. Відповідно до довідки про склад сім'ї, виданої Центром надання адміністративних послуг Слов'янської міської ради, у будинку [ADDRESS] зареєстровано місце проживання [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO] /а.с.9/. Відповідно до довідки від 20.12.2016 р., виданої головою квартального комітету «Словважмаш», за адресою: [ADDRESS], зареєстровані [PERSON] та [PERSON] не проживають, оскільки вони виїхали у 2014 році /а.с.10/. Положеннями частини 2 статті 405 Цивільного кодексу України передбачено, член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. У судовому засіданні встановлено, що домовленості між позивачем та відповідачем щодо користування спірним житловим приміщенням на було, відповідач із заявами щодо створення йому перешкод у користуванні житлом не звертався. Відповідно до ст. 29 ч. 4 ЦК України місцем проживання фізичної особи, яка не досягла десяти років, є місце проживання її батьків (усиновлювачів) або одного з них, з ким вона проживає, опікуна або місцезнаходження навчального закладу чи закладу охорони здоров'я, в якому вона проживає. Отже, з огляду на те, що матір [PERSON] у спірному домоволодінні не зареєстрована, а батько - відповідач [PERSON] у цьому будинку не проживає, місцем проживання [PERSON] повинно бути визнано місце проживання її батьків. Згідно положень статті 72 Житлового кодексу України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Перевіривши матеріали справи, оцінивши представлені відповідно до положень ст. 60 ЦПК України докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що [PERSON] і [PERSON] втратили право користування спірним житлом у зв'язку із тим, що понад одного року не мешкають в ньому без поважних причин. Позивач не вимагає компенсації за понесені судові витрати, пов'язані із зверненням до суду і розглядом судової справи. На підставі викладеного,

Outcome: approved