Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-09 00:00:00

20.06.2017 року позивач звернулася до суду з позовом до відповідача про визнання права власності на житловий будинок з господарськими будівлями. Вимоги звернення до суду мотивувала тим, що вона купила у [PERSON] житловий будинок з господарськими будівлями, що розташовані за адресою: с. Марянівка, вул. Центральна, 17, Новосанжарського району, Полтавської області. За вказаний житловий будинок вона повністю сплатила кошти [PERSON], що підтверджується розпискою. В свою чергу [PERSON] віддала позивачці ключі від вказаного будинку, де на даний час проживає [PERSON] Позивачка вказує, що оформити договір купівлі - продажу житлового будинку з господарськими будівлями сторони не встигли, оскільки [PERSON] померла 07.02.2008 року. В даний час позивачці потрібен правовстановлюючий документ на будинок, що змусило її звернутися до суду з вказаним позовом. Позивач в судове засідання не зявилася, до суду направила заяву про розгляд справи у її відсутність, просить задовольнити позовні вимоги в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не зявилася, до суду направила заяву про розгляд справи без її участі та задовольнити позовні вимоги [PERSON] Давши оцінку матеріалам справи, суд приходить до наступних висновків. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі, якщо відповідно до положень Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснюється. У звязку з чим, на підставі ст. 197 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності сторін, на підставі наявних у справі доказів, без фіксації судового процесу. Всебічно та повно зясувавши обставини справи, обєктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи, надавши їм оцінку у сукупності з оголошеними та дослідженими матеріалами справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню у звязку з наступним. У відповідності зі ст.ст. 10, 11 ЦПК України, суд розглядає справи на принципах змагальності і диспозитивності, у межах заявлених позовних вимог на підставі доказів, наданих сторонами. Відповідно до ч. 3 ст. 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Відповідно до ст. 331 ЦК України, якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації. Згідно ст. 657 ЦК України договори купівлі-продажу нерухомого майна підлягають обовязковому нотаріальному посвідченню, але враховуючи, що даний договір вже повністю виконаний, є підстави вважати його таким, що відбувся. [PERSON] померла 07.02.2008 року, про що свідчить свідоцтво про смерть серії 1-КЕ № 091771 (а.с.6). Родинні відносини померлої з відповідачкою підтверджено матеріалами справи (а.с.7,8). Як вбачається з розписки від 08.01.2008 року, [PERSON] отримала від [PERSON] гроші в сумі 5000 (пять тисяч) грн. за куплений житловий будинок з господарськими будівлями за адресою: с. Марянівка, вул. Центральна, 17, Новосанжарського району Полтавської області. Гроші отримала в повному обсязі. Згідно технічного паспорта на садибний (індивідуальний) житловий будинок, виготовленого 07.09.2016 року, інвентаризаційна справа № 475, вбачається, що в селі Марянівка, по вулиці Центральній, 17, Новосанжарського району Полтавської області знаходиться житловий будинок та господарські будівлі, замовником технічної інвентаризації є [PERSON] (а.с.10-11). З листа Новосанжарської державної нотаріальної контори № 1367/01-16 від 24.07.2017 року вбачається, що після померлої 07.02.2008 року [PERSON] заведена спадкова справа № 308/2008 від 26 травня 2008 року. Подана заява про прийняття спадщини від [PERSON]. 19.08.2008 року видано свідоцтво про право на спадщину за заповітом на імя [PERSON] на приватизовану земельну ділянку площею 2,940 га, майновий пай, грошові заощадження (а.с.19-20). Згідно ст. 220 ЦК України, договір, укладений із порушеннями нотаріальної форми є нікчемним. Однак, в ч. 2 вищевказаної статті зазначено, що якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. У цьому разі наступне нотаріальне посвідчення договору не вимагається. Така можливість передбачена законом як одна із форм захисту інтересів добросовісного учасника цивільних правовідносин. Таким чином, по даній справі між сторонами при укладанні договору купівлі-продажу була досягнута угода по всіх істотних умовах, тому суд вважає, що є підстави задовольнити даний позов.

Outcome: approved