Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-20 00:00:00

20.02.2019 року [PERSON] пред`явив позов до [PERSON] і просить постановити рішення, яким розірвати їхній шлюб, зареєстрований 25.10.2011 року в відділі державної реєстрації актів цивільного стану Галицького районного управління юстиції; залишити дітей: сина, [PERSON] , [INFO] та сина, [PERSON] , [INFO] проживати з ним. Ухвалою від 05.04.2019 року судом залучено до участі у справі третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Службу у справах дітей Галицької РДА для надання висновку з ким надалі можуть проживати малолітні діти в разі розірвання шлюбу між сторонами. З позовної заяви, поданої позивачем вбачається, що 25 жовтня 2011 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Галицького районного управління юстиції Івано-Франківської області зареєстровано шлюб між сторонами. У шлюбі народилося двоє дітей: син [PERSON] , [INFO] та син [PERSON] , [INFO] Відповідач є інвалідом другої групи через психічне захворювання. Проживати з нею неможливо, постійно крики, скандали, що дуже негативно впливає на розвиток дітей, які теж відстають у розвитку. У зв`язку з цим, між ними припинено шлюбні стосунки, перестали вести спільно господарство та спільно вирішили розірвати шлюб. Тому просить шлюб розірвати, малолітніх дітей залишити проживати разом із ним, позивачем. Примирення між ними неможливе. [PERSON] 22.03.2019р. подала суду письмовий відзив, в якому вимоги позивача про розірвання шлюбу визнає, однак дітей просить залишити проживати разом із нею, оскільки саме вона займається їх вихованням та доглядом, а [PERSON] зловживає спиртними напоями, часто вдається до фізичного насильства. Проживаючи разом, чоловік не займався вихованням дітей, часто не з`являвся вдома, виносив з помешкання речі задля придбання алкогольних напоїв. Дійсно, вона є інвалідом другої групи у зв`язку із захворюванням, пов`язаного із порушенням загально-рухової функції організму, проте психічно абсолютно здорова. Вона забезпечена житлом, оскільки зареєстрована та проживає у будинковолодінні свого батька, отримує відповідну допомогу у зв`язку із встановленою групою інвалідності. Діти це найдорожче, що є у її житті, тому просить шлюб розірвати, однак дітей залишити проживати з нею (а.с.22). В підготовче засідання, яке було призначене на 21.05.2019р. позивач [PERSON] не з`явився, проте ним подано через канцелярію суду заяву, в якій він просить справу розглянути у його відсутність, позовні вимоги підтримує та просить задовольнити (а.с.30). Відповідач [PERSON] у підготовче засідання 21.05.2019р. не з`явилася, проте подала через канцелярію суду заяву, в якій позовні вимоги визнала та просила справу розглянути у її відсутність (а.с.31). Представник Служби у справах дітей Галицької РДА у підготовче засідання не з`явилася, проте до суду скеровано рішення комісії з питань захисту прав дитини Галицької РДА. А також в листі зазначено, що служюа у справах дітей підтримує рішення комісії з питань захисту прав дитини та просить справу розглядати за відсутності їхнього представника (а.с.28). У зв`язку з тим, що розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, суд розглядає справу у відповідності до ч. 2\~ст. 247 ЦПК України, без здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Згідно ч. 3 ст. 200 ЦПК України, за результатами\~підготовчого провадження\~суд ухвалює\~рішення у\~випадку визнання\~позову відповідачем. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до задоволення. Згідно ч.1\~ст. 24 Сімейного кодексу України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно ч.2 ст. 14 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Згідно ч.3, ч.4\~ст. 56 Сімейного кодексу України, кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Судом встановлено, що згідно свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 25.10.2011 року 25.10.2011 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Галицького районного управління юстиції Івано-Франківської області зареєстровано шлюб між [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , актовий запис № 42 (а.с.7). У шлюбі народилося двоє дітей: син, [PERSON] , [INFO] та син, [PERSON] , [INFO] (згідно копій свідоцтв про народження дітей, а.с 8, 9). Сімейне життя у сторін не склалося, шлюбні відносини фактично припинилися, оскільки відповідач хворіє психічним захворюванням, тому проживати з нею неможливо через постійні крики, скандали, що негативно впливає на розвиток дітей. Сім`я\~розпалася остаточно. Відповідно до рішення комісії з питань захисту прав дитини Галицької РДА про визначення місця проживання малолітніх дітей: [PERSON] , 2012 р.н. та [PERSON] , 2013 р.н. комісія вирішила рекомендувати та визначити місце проживання малолітніх дітей разом із батьком [PERSON] (а.с. 29). Відповідно до ч. 2\~ст. 104 Сімейного кодексу України\~шлюб припиняється внаслідок його розірвання. За приписами ч. 1\~ст. 110 Сімейного кодексу України\~позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Як вбачається з ч. 2\~ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до правової позиції Пленуму Верховного Суду України, викладеної в пункті 10\~Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя»: проголошена\~Конституцією України\~охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Із цією метою суди повинні уникати формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з`ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя, забезпечувати участь у судовому засіданні, як правило, обох сторін, вживати заходів до примирення подружжя». Сторони не змогли зберегти сім`ю, а тому суд вважає встановленим, що збереження шлюбу суперечить інтересам сторін та постановляє рішення про задоволення позовних вимог, відповідно до яких: шлюб між сторонами слід розірвати. Згідно\~ст.161 СК України, під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення. У відповідності до\~ст. 141 Сімейного кодексу України, мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Проживання малолітніх дітей з батьком буде відповідати їх інтересам, а тому слід визначити місце проживання [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] з батьком, [PERSON] При цьому суд відмічає, що таке рішення суду не позбавляє можливості та обов`язку кожного з батьків, приймати участь у вихованні, спілкуванні та матеріальному утриманні дитини. За приписами\~ст. 113 Сімейного кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. На підставі вищенаведеного та ст.ст. 24, 55-56, 113, 110-112, 121, 150, 160, 161 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved