Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-06 00:00:00

20.09.2016 [PERSON] звернулась до суду із позовом, в якому просить позбавити відповідача [PERSON] батьківських прав відносно малолітньої доньки [PERSON], [INFO], та змінити розмір аліментів, які стягуються за Рішенням Радомишльського районного суду Житомирської області від 27.03.2013 з [PERSON] на утримання дочки - [PERSON], [INFO], а саме стягувати з відповідача на утримання дитини аліменти у твердій грошовій сумі у розмірі 700 грн. щомісячно до повноліття дитини. В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на те, що 03.11.2012 вона уклала шлюб з відповідачем. Рішенням Радомишльського районного суду Житомирської області від 17.10.2014 шлюб між нею та відповідачем розірвано. Як зазначає позивач, фактично шлюбні відносини з [PERSON] було припинено з березня 2013 року. Від шлюбу сторони мають малолітню доньку [PERSON], [INFO]. В даний час дитина проживає з матір'ю, яка її матеріально утримує та піклується про неї. Відповідач вже декілька років не проживає з ними та не відвідує дочку, її життям не цікавиться, матеріальної допомоги на її утримання не надає, участі у вихованні дитини не приймає. Будь-яких перешкод у спілкуванні бувшому чоловіку з дитиною позивач не чинить. У зв'язку з ухиленням відповідача від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини позивач вважає, що така позиція її бувшого чоловіка шкодить інтересам дитини, а позбавлення батьківських прав буде сприяти інтересам дочки та її соціальному захисту. Тому просить суд позбавити [PERSON] батьківських прав щодо його малолітньої дочки. В судове засідання позивач не з'явилась, в своїй заяві до суду підтримала позовні вимоги, просить їх задовольнити, а справу розглянути без її участі. Відповідач в судове засідання не з'явився, про дату, час і місце судового засідання повідомлявся, причини неявки суду не повідомив, надав до суду заяву у якій погодився з позовними вимогами позивача. Представники третіх осіб у судове засідання не з'явились, в адресованих суду заявах просять суд розглянути справу без їх участі, при вирішення справи покладаються на розсуд суду. Враховуючи вищевикладені обставини, відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Відповідно до ст.ст. 10, 11 ЦПК України суд розглядає справи в межах заявлених вимог і на підставі наданих доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. При цьому кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Сімейний кодекс України детально регулює питання застосування такого засобу захисту дитини, її прав та інтересів від посягань з боку її власних батьків як позбавлення батьківських прав. Відповідно до ст. 150 СК України, батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної освіти, готувати її до самостійного життя. Пленум Верховного Суду України у п. 15 постанови від 30 березня 2007 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» роз'яснив, що, розглядаючи справи даної категорії, судам слід мати на увазі, що позбавлення батьківських прав, тобто наданих батькам до досягнення дитиною повноліття прав на її виховання, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, на згоду передати дитину на усиновлення та інших прав, які ґрунтуються на факті спорідненості з дитиною, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування вирішується лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи та характеру ставлення батьків до дітей. Як вбачається із матеріалів справи, сторони у справі мають спільну дитину - дочку - [PERSON], [INFO], що підтверджується Свідоцтвом про народження від 25.05.2013 серії [NUMBER] (а.с.8). За Рішенням Радомишльського районного суду Житомирської області від 23.07.2013 з [PERSON] на користь [PERSON] стягнуто аліменти на утримання дочки: [PERSON] - [INFO], в твердій грошовій сумі 500 гривень, щомісячно, починаючи з 05 липня 2013 року до повноліття дитини (а.с.12,14). Рішенням Радомишльського районного суду Житомирської області від 17.10.2014 шлюб між сторонами розірвано, дитину - дочку [PERSON], [INFO], залишено для подальшого виховання та утримання при матері - [PERSON] (а.с.13). Згідно Довідки від 20.07.2016 № 799/02-26, виданої виконавчим комітетом Радомишльської міської ради Житомирської області, на утриманні [PERSON] знаходиться дитина [PERSON], [INFO]. Батько у вихованні дочки участі не приймає. Довідка видана на підставі акту обстеження соціального стану від 31.08.2015 (а.с.15). Згідно характеристики, виданої виконкомом Радомишльської міської ради Житомирської області, [PERSON] проживає разом з малолітньою дитиною [PERSON], [INFO], у [ADDRESS]. За час проживання [PERSON] за вказаною адресою, заяв від сусідів, родичів, інших установ та організації на неї до міської ради не надходило. Компрометуючими матеріалами у відношенні [PERSON] міська рада не володіє, даних про притягнення до адміністративної відповідальності не має (а.с.17). Згідно листів Служби у справах дітей Радомишльської РДА Житомирської області, представнику останньої не вдалось поспілкуватись з [PERSON] та з'ясувати його думку щодо позбавлення батьківських прав, тому дане питання не може бути винесене на комісію з питань захисту прав дитини та служба у справах дітей не може надати висновок органу опіки та піклування про доцільність чи недоцільність позбавлення батьківських прав [PERSON], у зв'язку з чим, вирішення даного питання Орган опіки та піклування Радомишльської РДА Житомирської області залишає на розсуд суду (а.с.10,31). Представник Старокостянтинівської РДА Хмельницької області як орган опіки та піклування надіслав до суду документи, з тексту яких вбачається, що останній просить суд розгляд справи проводити без його участі, при вирішенні справи покладається на розсуд суду, оскільки місце перебування [PERSON] невідоме і будь-які відомості стосовно нього відсутні. Відповідно до Акту обстеження соціального стану від 31.10.2016, складеного депутатом Радомишльської міської ради Житомирської області [PERSON] у присутності сусідів ([PERSON], [PERSON]), [PERSON] має на утриманні малолітню дитину - [PERSON], 2013 року народження, та одноособово її виховує та забезпечує. Батько дитини - [PERSON], участі у вихованні та забезпеченні [PERSON] не приймає, з червня 2013 дитину не перевідував (а.с.49). Відповідач [PERSON] надала до суду заяву, у якій погодився з позовними вимогами позивача (а.с.46). Стаття 164 СК України чітко встановлює перелік підстав позбавлення батьків батьківських прав. Так, відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України однією з підстав для позбавлення батьківських прав є ухилення батьків від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Відповідно до п. 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення батьківських прав та поновлення батьківських прав» від 30.03.2007 № 3, ухилення батьків від виконання батьківських обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Відповідно до ч. 1 ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. Практика Європейського суду з прав людини свідчить про те, що питання позбавлення батьківських прав мають ґрунтуватись на оцінці особистості відповідача та його поведінці. У рішенні Європейського суду від 18 грудня 2008 року по справі «Савіни проти України» зазначається «що хоча національним органам надається певна свобода розсуду у вирішенні питань щодо встановлення державної опіки над дитиною, вони повинні враховувати, що розірвання сімейних зв'язків означає позбавлення дитини її коріння, а це можна виправдати лише за виняткових обставин. Відповідне рішення має підкріплюватися достатньо переконливими і зваженими аргументами на захист інтересів дитини, і саме держава повинна переконатися в тому, що було проведено ретельний аналіз можливих наслідків пропонованого заходу з опіки для батьків і дитини». Вирішуючи спір, суд враховує, що ухилення від виконання юридичного обов'язку - завжди акт свідомої поведінки, оскільки особа має реальну можливість виконати його, але не вчиняє відповідних дій. Так, батько вважатиметься таким, що ухиляється від обов'язку по вихованню дитини, якщо він ні усно, ні письмово не спілкується з нею, не проявляє про неї щонайменшої батьківської турботи, хоча має таку можливість. З огляду на наведене, суд доходить висновку, що відповідач свідомо ухиляється від виконання батьківських обов'язків відносно малолітньої дочки [PERSON], жодним чином участі у її вихованні та утриманні не приймає, ніякого інтересу до дитини не проявляє і вважає, що позбавлення її батьківських прав відповідає інтересам дитини. Відповідно до ст. 192 СК України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених СК України. При встановлених обставинах, коли у позивача погіршився матеріальний стан, у зв'язку з економічною ситуацією у країні, ростом рівня інфляції, що має істотне значення, відповідач позовні вимоги визнав в повному обсязі, суд вважає, що позовні вимоги про збільшення розміру на утримання дитини до її повноліття підлягають задоволенню. Питання судових витрат суд вирішує у відповідності до ст. 88 ЦПК України. На підставі викладеного,

Outcome: approved