Jurisdiction: civil
Date: 2019-06-03 00:00:00

1 червня 2018 року до Корольовського районного суду м. Житомира звернулась із вказаною позовною заявою [PERSON] , в якому просить збільшити, встановлений рішенням Корольовського районного суду м. Житомира від 27 квітня 2016 року у цивільній справі №296/12172/15-ц 2/296/470/16, розмір аліментів, що щомісяця стягуються з [PERSON] на її користь на утримання їх неповнолітніх дочки [PERSON] , [INFO] , та дочки [PERSON] , [INFO] , з 700,00 грн. до 2 000,00 грн. на кожну дитину. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що на сьогоднішній день визначена судовим рішенням сума аліментів не є достатньою для нормального фізичного та духовного розвитку двох дітей. В добровільному порядку відповідач не бажає збільшити розмір аліментів до розміру необхідного для нормального їх розвитку, у зв`язку з чим вона змушена звернутись до суду із вказаним позовом. Ухвалою судді від 2 липня 2018 року було прийнято до розгляду позовну заяву [PERSON] , відкрито провадження у цивільній справі та призначено судове засідання. Сторони у судове засідання не з`явились. Представник позивача надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, в якій позов свого довірителя він підтримує повністю і просить його задовольнити. Від відповідача також до суду надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, в якій позов він визнає частково і вказує, що не проти сплачувати аліменти у розмірі 1\~200,00 грн. Дослідивши письмові матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню виходячи з наступного. Судом встановлено, що сторони у справі мають двох спільних малолітніх дітей: дочку [PERSON] , [INFO] (а.с.7) і дочку [PERSON] , [INFO] (а.с.8). Згідно рішення Корольовського районного суду м. Житомира\~ від 27.04.2016 з відповідача щомісяця стягуються аліменти на користь позивача на утримання дітей по 700,00 грн. на кожну дитину до їх повноліття. Декларацією прав дитини, прийнятою Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, у принципі 6 проголошено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона повинна, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю своїх батьків і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості. Відповідно до ч.2 ст.51 Конституції України, батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття. Сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою (ч.3 ст.51 Конституції України). Відповідно до ст.141 СК України, мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов`язку батьківського піклування щодо неї (ст.150 СК України). Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ст.182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Отже, при визначенні розміру аліментів на утримання дитини, суд виходить з матеріального становища кожної із сторін спору, а саме те, що неповнолітні діти проживають разом з матір`ю, перебувають на її утриманні, тоді як, відповідно до вимог сімейного законодавства діти мають право на отримання матеріальної допомоги з боку обох своїх батьків. Відповідно до ст.192 СК України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках. Встановлено, що діти проживають з матір`ю та перебувають на утриманні позивача, яка просить суд збільшити розмір аліментів до 2 000,00 грн. на кожну дитину. Вимоги обґрунтовує тим, що після визначення розміру аліментів відбулися значні зміни, збільшився прожитковий мінімум, сума стягуваних аліментів є недостатньою для матеріального утримання дітей. Зросли ціни на одяг, продукти, шкільне приладдя, житлово-комунальні послуги. Враховуючи, що з моменту призначення аліментів значно підвищився рівень інфляції, збільшилися ціни на продукти харчування, лікування, житлово-комунальні послуги, суд частково погоджується з доводами позивача щодо збільшення розміру аліментів. Відповідно до ст.81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Однак, з урахуванням того, що сторона позивача не надала доказів щодо можливості виплачувати відповідачем аліменти в розмірі 4 000,00 грн. та з огляду на те, що відповідач позов визнав частково, погодившись до збільшення розміру аліментів до 1200,00 грн., суд дійшов висновку, що аліменти мають бути збільшені до 1300,00 грн. на кожну дитину. Згідно ст.141 ЦПК України, суд стягує з відповідача судовий збір в дохід держави. На підставі викладеного та

Outcome: partial