overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-01 00:00:00

20 березня 2015 року [PERSON] звернулась до суду з зазначеним позовом, який обґрунтовує тим, що з кінця 2009 року вона почала проживати спільно з [PERSON] однією сім'єю без реєстрації шлюбу та вести спільне господарство. [INFO] року у них народилась дитина - [PERSON], батьком якого в актовому записі було записано зі слів матері, відповідно до ст.135 СК України - [PERSON] У зв'язку з тим, що [PERSON] помер [INFO] року, а позивачка позбавлена можливості оформити пенсію у зв'язку із втратою годувальника та вирішити питання стосовно успадкування майна померлого, вона просить встановити факт родинних відносин, а саме - що [PERSON], який помер [INFO] року, є батьком [PERSON] Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, подав заяву про визнання позову та розгляд справи у його відсутність. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Суд, заслухавши пояснення позивачки, яка підтримала позов, відповідача [PERSON], яка не заперечувала проти задоволення позову, покази свідків, дослідивши докази, наявні в матеріалах справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що батьками [PERSON] є [PERSON] та [PERSON], і останнього записано за заявою матері згідно з ч.1 ст.135 СК України, що підтверджується свідоцтвом про народження серія [NUMBER] від 07 серпня 2014 року та довідкою Зінівської сільської ради Путивльського району №05-05 від 07 серпня 2014 року (а.с.6, 27). Рішенням Путивльського районного суду Сумської області від 21 жовтня 2011 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] було розірвано (а.с.34). [PERSON] помер [INFO] року, що підтверджується свідоцтвом про смерть серія [NUMBER] від 12 лютого 2015 року (а.с.7). [PERSON] з 2009 року по момент смерті - [INFO] року проживав без реєстрації по [ADDRESS] спільно з співмешканкою - [PERSON] та пасинком - [PERSON] та [PERSON], що підтверджується довідкою Зінівської сільської ради №5 від 16 лютого 2015 року (а.с.12). Ту обставину, що [PERSON] вважав [PERSON], [INFO], своїм сином, у судовому засіданні підтвердили свідки [PERSON] - голова Зінівської сільської ради, [PERSON] - брат [PERSON], та [PERSON] - сусідка позивачки. Відповідно до ч.1 ст.130 СК України у разі смерті чоловіка, який не перебував у шлюбі з матір'ю дитини, факт його батьківства може бути встановлений за рішенням суду. Зважаючи на викладене, а також - на те, що і відповідачка також не заперечувала тієї обставини, що [PERSON] вважав дитину позивачки - [PERSON], своєю дитиною, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позову.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-12 00:00:00

20 березня 2015 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Свої вимоги мотивувала тим, що з відповідачем зареєстрували шлюб 20 грудня 2011 року. На даний час сім'я фактично розпалась у зв'язку з відсутністю спільних інтересів та довіри один до одного. Розірвати шлюб у відділі РАЦС Білопільського районного управління юстиції чоловік відмовляється. Посилаючись на те, що подальше спільне життя з відповідачем не можливе та суперечить її інтересам, позивачка звернулась до суду з даним позовом. У судове засідання позивачка [PERSON] не з'явилась, надала заяву про розгляд справи без її участі, позов підтримує. Відповідач [PERSON] у судове засідання двічі не з'явився без повідомлення причин, хоча належним чином був сповіщений про час, день і місце розгляду справи. У зв'язку з неявкою сторін, суд розглядає справу без їх участі, на підставі наявних у справі доказів, у відповідності до ч. 2 ст. 197 ЦПК України без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Повно, всебічно і об'єктивно дослідивши матеріали справи та оцінивши їх в сукупності з точки зору належності, допустимості і взаємозв'язку, суд приходить до наступних висновків. Згідно з ч. 1 ст. 110 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. У відповідності до ст. 112 СК України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони у справі зареєстрували шлюб 20 грудня 2011 року у відділі державної реєстрації актів цивільного стану Білопільського районного управління юстиції у Сумській області, про що зроблено відповідний актовий запис №160. Після укладення шлюбу позивачці присвоєно прізвище чоловіка [PERSON] (а. с. 5). Від подружнього життя [PERSON] та [PERSON] дітей не мають. Причинами розпаду сім'ї стала відсутність спільних інтересів та довіри один до одного. Сторонам судом надавався строк для примирення, але примирення не відбулось. Таким чином, суд приходить до висновку, що подальше спільне проживання подружжя і збереження шлюбу не можливе, суперечить інтересам сторін, а тому шлюб необхідно розірвати. На підставі заяви позивачки та у відповідності до ст. 113 СК України, якою визначено, що особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище, суд вважає за необхідне залишити їй прізвище, присвоєне при одруженні - [PERSON]. У відповідності до ст.88 ЦПК стягненню із відповідача на користь позивачки підлягає сплачений останньою при зверненні з даним позовом до суду судовий збір у розмірі 243 грн. 60 коп. (а. с. 1). На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-30 00:00:00

20 березня 2015 року [PERSON] звернулась до суду із заявою про встановлення факту належності документу, вказуючи, що на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого державним нотаріусом Костянтинівської державної нотаріальної контори 06 серпня 2003 року за [NUMBER], укладеним між нею та [PERSON], вона придбала будинок, розташований за адресою: [ADDRESS]. На теперішній час заявник бажає розпорядитись належною їй власністю, проте не має такої змоги через допущені неточності при написанні її імені в зазначеному договорі - замість «[PERSON]» вказано «[PERSON]». Заявник просить суд встановити, що договір купівлі-продажу житлового будинку [ADDRESS], посвідчений 06 серпня 2003 року державним нотаріусом Костянтинівської державної нотаріальної контори за [NUMBER], складений на ім'я «[PERSON]» належить їй «[PERSON]». У судовому засіданні заявник [PERSON] повністю підтримала заявлені вимоги і їх підстави, вказані в заяві та просила суд заяву задовольнити. Представник заінтересованої особи Костянтинівської міської ради в судове засідання не з'явився, надав заяву про розгляд справи у його відсутності, не заперечуючи проти задоволення вимог заявника. Заслухавши пояснення заявника, з'ясувавши позицію заінтересованої особи, дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні факти і відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого державним нотаріусом Костянтинівської державної нотаріальної контори 06 серпня 2003 року за [NUMBER], укладеним між заявником [PERSON] та [PERSON], [PERSON] придбала будинок, розташований за адресою: [ADDRESS] (а.с.10). Факт належності зазначеного будинку заявнику підтверджується витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно № 1388900 від 03 вересня 2003 року (а.с.12). На час придбання будинку заявник не перебувала шлюбі, змінила прізвище з «[PERSON]» на «[PERSON]» після укладення 09 серпня 2003 року шлюбу із [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про одруження серії [NUMBER], виданим відділом РАГС Барвінківського районного управління юстиції (а.с.9). В зазначеному договорі купівлі-продажу ім'я заявника вказано як «[PERSON]» в той час як згідно паспорта громадянина України її ім'я зазначено як «[PERSON]» (а.с.3). Суд вважає, що заява підлягає задоволенню, оскільки належність заявникові договору купівлі-продажу житлового будинку, посвідченого 06 серпня 2003 року державним нотаріусом Костянтинівської державної нотаріальної контори за [NUMBER], складеного на ім'я «[PERSON]» підтверджено в судовому засіданні матеріалами справи. Суд визнає, що договір купівлі-продажу житлового будинку, посвідчений 06 серпня 2003 року державним нотаріусом Костянтинівської державної нотаріальної контори за [NUMBER], складений на ім'я «[PERSON]» належить заявнику. Встановлення факту належності правовстановлюючого документу заявнику необхідно для реалізації права на розпорядження своєю власністю у вигляді житлового будинку. На підставі висловленого і

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-07 00:00:00

20 березня 2015 року [PERSON], звернулася в суд з даним позовом. В заяві послався на те, що в приватній власності має квартиру [ADDRESS]. В якій був зареєстрований її син [PERSON] З січня 2009 року син має власну квартиру [ADDRESS]. В якій проживає разом з своєю сім'єю. Але добровільно не бажає знятися з обліку. Просить визнати його таким, що втратив право користування даною квартирою. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала в повному обсязі. Відповідач [PERSON], до суду не з'явилася та про причини неявки суд не повідомила. Про день розгляду справи повідомлена належним чином та своєчасно. Судом ухвалено про заочний розгляд справи відповідно до ст.ст. 224-226 ЦПК України. Заслухавши показання позивача, свідків, перевіривши матеріали справи та дослідивши докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено такі факти і відповідні їм правовідносини. Судом установлено, що [PERSON], є власником квартири [ADDRESS]. Що стверджується Договором міни від 07 грудня 1996 року який посвідчений державним нотаріусом Снігурівської державної нотаріальної контори та зареєстрований в Снігурівській філії МБТІ 19 грудня 1996 року. (а.с.4-6) Відповідач, [PERSON], [INFO] зареєстрований в даній квартирі з 21 березня 2002 року. (а.с.7). А з січня 2009 року мешкає у власній квартирі [ADDRESS] разом з своєю сім'єю. Але добровільно не бажає знятися з обліку. Зазначені обставини справи підтвердили допитані судом свідки [PERSON], та [PERSON], що дійсно [PERSON], з січня 2009 року мешкає разом з своєю сімею у власній квартирі, яка знаходиться в цьому ж будинку. І з цього часу за місцем реєстрації не проживає та добровільно відмовляється знятися з реєстраційного обліку. (а.с.11-19) Відповідно до ч.2 ст. 405 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Суд вважає, що відповідач [PERSON], з січня 2009 року без поважних причин не проживає в квартирі [ADDRESS], та добровільно не бажає знятися з реєстраційного обліку. Враховуючи наведене, суд вважає, що відповідач втратив право користування житлом, так як без поважної причини більше одного року не проживає в ньому, а тому позов є обґрунтованим і таким, що підлягає до задоволення. Відповідно до ст.88 ЦПК України підлягають до задоволення документально підтвердженні понесені позивачами судові витрати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-05 00:00:00

20 березня 2015 року [PERSON] звернулася до Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області з позовною заявою до [PERSON], в якій просила стягнути щомісячно з відповідача на її користь аліменти на утримання двох неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO] у розмірі 1/3 частини з усіх видів заробітку. В обґрунтування позовних вимог зазначила, що з 20 листопада 2010 року вона перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу вони мають двох неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. З початку 2015 року вона з відповідачем стали проживати окремо. Діти проживають разом з нею та вона несе всі обов'язки щодо їх належного утримання. Відповідач участі в утриманні дітей не приймає, відповідну матеріальну допомогу їй не надає, хоча має можливість це робити. Відповідач офіційно працевлаштований. В судовому засіданні позивач позов підтримала просила його задовольнити. надала суду пояснення, аналогічні викладеним у позові. В судове засідання відповідач [PERSON] не з'явився. Про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Причини своєї неявки суд не повідомив. За таких обставин, а також зважаючи на те, що від відповідача не надійшло заяви про перенесення розгляду справи чи про розгляд справи за його відсутності, а також того, що позивач не заперечувала проти розгляду справи у відсутності відповідача та прийняття заочного рішення, суд,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-09 00:00:00

20 березня 2015 року [PERSON] звернулася з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів у твердій грошовій сумі по 1000 грн. щомісячно на утримання їх малолітньої дочки [PERSON], [INFO] та по 300 грн. в місяць на її утримання як дружини, яка доглядає дитину до досягнення віку трьох років. В заяві вказала, що добровільно аліментів відповідач не платить, дочка на її утриманні, відповідач не має постійного місця праці. В суді позивачка доводи позову підтримує повністю. Відповідач з позовом згідний частково і пояснив, що має тимчасові епізодичні заробітки, має можливість платити аліменти щомісячно по 600 грн. на дочку і по 100 грн. на дружину. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню частково. Судом встановлено такі факти і відповідні їм правовідносини. Встановлено, що шлюб між сторонами укладено в 2013 році, проживають окремо. Між сторонами не досягнуто згоди про спосіб матеріального забезпечення їх малолітньої дочки [PERSON], яка проживає з позивачкою. Позивачка знаходиться у відпустці по догляду за дочкою до досягнення нею віку 3 років. Дані обставини встановлені з доводів позовної заяви та наданими суду письмовими доказами свідоцтвом про народження дочки, свідоцтвом про шлюб сторін, довідкою про місце проживання дочки з позивачкою. Згідно ст.ст. 180, 182,184 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення ними повноліття, при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоровя і матеріальне становище платника аліментів та дитини, наявність в платника аліментів інших дітей, інші обставини, які мають істотне значення. Якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, суд може визначити аліменти у твердій грошовій сумі. Відповідно до ст..ст.77,79,80,84 СК України подружжя повинні матеріально підтримувати один одного, за рішенням суду аліменти присуджуються у грошовій формі від дня подання позовної заяви у частці від заробітку або у твердій грошовій сумі, дружина,з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка батька дитини до досягнення дитиною віку трьох років незалежно від її матеріального становища. З огляду на зазначені правові положення та встановлені судом обставини, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивачки є обґрунтованими і тому підлягають задоволенню, але частково з врахуванням майнового становища відповідача.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-07 00:00:00

20 березня 2015 року до суду звернулась [PERSON] із заявою про встановлення юридичного факту, вказуючи, що з [INFO] помер її чоловік [PERSON], з яким вона перебувала в зареєстрованому шлюбі. Проте під час внесення запису в свідоцтво про одруження буда допущена помилка, а саме помилково був внесений запис її імені «[PERSON]», тоді як необхідно було зробити запис «[PERSON]». Встановлення даного факту їй необхідно для оформлення пенсії після смерті чоловіка. Заявниця в судове засідання не з'явилася, проте подала до суду заяву про розгляд справи без її участі, заявлені вимоги підтримала, просила заяву задовольнити. Представник заінтересованої особи в судове засідання не з'явилася, проте подала до суду заяву про розгляд справи без участі представника, не заперечувала проти задоволення заяви. Дослідивши матеріали справи, суд уважає, що заява підлягає до задоволення з наступних підстав. Відповідно до ч.2 ст.256 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначеного іншого порядку їх встановлення. Враховуючи те, що в судовому засіданні встановлено, що [PERSON], [INFO] дійсно перебувала у шлюбі із [PERSON], який помер [INFO], тому зазначений факт необхідно встановити на підставі ч.2 ст.256 ЦПК України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-01 00:00:00

20 березня 2015 року до суду подано цю заяву, в якій вказано, що [INFO] помер її чоловік [PERSON]. В теперішній час заявниця не може реалізувати своє право на належне пенсійне забезпечення, оскільки при реєстрації шлюбу у свідоцтві про одруження прізвище заявниці помилково було зазначене як «[PERSON]», що не відповідає запису у її паспорті, згідно з яким вона «[PERSON]». В судове засідання [PERSON] не з'явилася, подала заяву в якій справу просила розглянути за її відсутності, вимагала встановити факт її перебування у шлюбі з [PERSON], який помер [INFO], зареєстрованим 25.04.1953р. Довжоцьким сель/бюро ЗАГС Плисківського району, актовий запис №6. Представник Управління Пенсійного фонду України У Погребищенському районі до суду не з'явилася, подала заяву, у якій вимоги заявниці визнала в повному обсязі та не заперечувала проти їх задоволення. З'ясувавши позицію заявниці, дослідивши матеріали справи суд, визнає за необхідне задовольнити заявлені вимоги з таких міркувань. Достовірно доведено, що [PERSON], [INFO], до дня смерті [PERSON], який помер [INFO], перебувала з ним у шлюбі, зареєстрованому 25.04.1953р. Довжоцьким сель/бюро ЗАГС Плисківського району, актовий запис №6, іншого порядку встановлення цього факту законом не передбачено, то його необхідно встановити на підставі ч. 2 ст. 256 ЦПК України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-26 00:00:00

20 березня 2015 року заявник звернувся до суду із заявою про госпіталізацію [PERSON], 1955 р.н., який мешкає за адресою: [ADDRESS]. Свої вимоги заявник обґрунтував тим, що 19.03.2015р. о 15 год. 35 хв. гр. [PERSON] був госпіталізований до психіатричного стаціонару. За думкою комісії лікарів, хворий є безпорадним, і не може самостійно задовольнити свої життєві потреби, лікування можливе лише у стаціонарних умовах. У судовому засіданні представник заявника підтримав вимоги, прокурор - не заперечує, задовольнити, адвокат - на розсуд суду. [PERSON] письмової поінформованої згоди на госпіталізацію до КЗ «ДКПЛ» ДОР не дав, що стало підставою для звернення до суду із даною заявою. Розглянувши матеріали справи, вислухавши пояснення представника заявника, заінтересованої особи, думку прокурора, суд вважає, що заява підлягає задоволенню за наступних підстав. В силу ст.14 Закону України від 22.02.2000р. № 1489-ІІІ «Про психіатричну допомогу» особа, яка страждає на психічний розлад, може бути госпіталізована до психіатричного закладу без її усвідомленої згоди або без згоди її законного представника, якщо її обстеження або лікування можливі лише в стаціонарних умовах, та при встановленні в особи тяжкого психічного розладу, внаслідок чого вона: вчиняє чи виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї чи оточуючих, або неспроможна самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує його життєдіяльність. У судовому засіданні було встановлено, що 19.03.2015р. о 15 год. 35 хв. [PERSON] був госпіталізований до КЗ «Дніпропетровська клінічна психіатрична лікарня» Дніпропетровської обласної Ради за направленням лікаря-психіатра Падафа І.В. лікарні КЗ «Синельниківська ЦРЛ» ДОР. При обстеженні його психічного стану в КЗ «ДКПЛ» ДОР комісія лікарів виявила, що хворий дезорієнтований, агресивний, підозрілий. Злобно висловлюється на адресу оточуючих. Інтелект низький. Критичної оцінки нема. [PERSON] було поставлено попередній діагноз - помірна розумова відсталість (імбецильніст), зі значними порушеннями емоцій та поведінки. Є інвалідом 2 групи. Представник психіатричного закладу підтвердив обставини щодо поведінки та діагнозу захворювання та зазначив, що йому необхідно пройти курс лікування у стаціонарних умовах. Таким чином, суд вважає, що вимоги заявника, про госпіталізацію [PERSON] до психіатричного стаціонару без його усвідомленої згоди, обґрунтовані. Враховуючи викладене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-26 00:00:00

20 березня 2015 року заявник звернувся до суду із заявою про госпіталізацію [PERSON], 1974 р.н., яка мешкає за адресою: [ADDRESS]. Свої вимоги заявник обґрунтував тим, що 19.03.2015р. о 13 год. 54 хв. [PERSON] була госпіталізована до психіатричного стаціонару. За думкою комісії лікарів, хвора є безпорадною і не може самостійно задовольнити свої життєві потреби, лікування можливе лише у стаціонарних умовах. У судовому засіданні представник заявника підтримав вимоги, прокурор - не заперечує, задовольнити, адвокат - на розсуд суду. [PERSON] письмової поінформованої згоди на госпіталізацію до КЗ «ДКПЛ» ДОР не давала, що стало підставою для звернення до суду із даною заявою. Розглянувши матеріали справи, вислухавши пояснення представника заявника, заінтересованої особи, думку прокурора, суд вважає, що заява підлягає задоволенню за наступних підстав. В силу ст. 14 Закону України від 22.02.2000р. № 1489-ІІІ «Про психіатричну допомогу» особа, яка страждає на психічний розлад, може бути госпіталізована до психіатричного закладу без її усвідомленої згоди або без згоди її законного представника, якщо її обстеження або лікування можливі лише в стаціонарних умовах, та при встановленні в особи тяжкого психічного розладу, внаслідок чого вона: вчиняє чи виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї чи оточуючих, або неспроможна самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує її життєдіяльність. У судовому засіданні було встановлено, що 19.03.2015р. о 13 год. 54 хв. [PERSON] була госпіталізована до КЗ «Дніпропетровська клінічна психіатрична лікарня» Дніпропетровської обласної Ради за направленням лікаря-психіатра Лакатош лікарні КЗ «ДСШМД» ДОР. При обстеженні її психічного стану в КЗ «ДКПЛ» ДОР комісія лікарів виявила, що хвора збуджена, агресивна до оточуючих. Емоційно неадекватна. Чує «голоси» коментуючого та імперативного змісту. Інструкції не виконує. [PERSON] було поставлено попередній діагноз - шизофренія, параноїдна форма, галюцінаторно-маячний синдром. Представник психіатричного закладу підтвердив обставини щодо поведінки та діагнозу захворювання та зазначив, що ій необхідно пройти курс лікування у стаціонарних умовах. Таким чином, суд вважає, що вимоги заявника, про госпіталізацію [PERSON] до психіатричного стаціонару без її усвідомленої згоди, обґрунтовані. Враховуючи викладене,

Outcome: approved