Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-12 00:00:00

1 вересня 2016 року позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про надання дозволу на виїзд за межі України громадянина, який не досяг 16-річного віку без згоди та супроводу батька. Свої вимоги мотивує тим, що вона з 4 листопада 2000 року по 26 травня 2015 року знаходилась у зареєстрованому шлюбі з відповідачем , від якого вони мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], який проживає з нею та знаходиться на її утриманні. На даний час вона має намір оздоровити дитину за кордоном, але отримати від відповідача нотаріально засвідчену згоду та тимчасовий виїзд дитини вона не в змозі В звязку з чим, просить надати дозвіл на виїзд за межі України неповнолітнього [PERSON], [INFO], який не досяг 16-літнього віку, до держави Кіпр на строк з 15 жовтня 2016 року по 29 жовтня 2016 року у її супроводу без дозволу та супроводу батька. Позивач [PERSON] в судове засідання не зявилась, надала суду заяву про розгляд справи у її відсутності, вказавши, що позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позов визнав у повному обсязі та пояснив, що він не заперечує проти виїзду дитини за кордон. Заслухавши відповідача, дослідивши матеріали справи у їх сукупності, суд знаходить позов обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню. Судом встановлено, що сторони [PERSON] та [PERSON] знаходилися у зареєстрованому шлюбі з 4 листопада 2000 року по 26 травня 2015 року , від якого вони мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], який проживає з позивачкою . Згідно свідоцтва про народження [PERSON], серії 1-НО № 321879, виданого 05 жовтня 2002 року відділом реєстрації актів громадського стану Краматорського міського управління юстиції Донецької області вбачається, що він народився 14 вересня 2002 року в м. Краматорську Донецької області , про що зроблено актовий запис за № 1021, батьком дитини записаний [PERSON], мати [PERSON]. Відповідно до ст. 141 ч.1 Сімейного кодексу України мати та батько мають рівні права та обовязки по відношенню до дитини, не зважаючи на те чи перебували вони в шлюбі чи ні. Згідно ст. 157 Сімейного кодексу України , той з батьків, хто проживає окремо від дитини, зобовязаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той із батьків, з ким проживає дитина, не має право перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини. Згідно ст.. 154 ч.2 Сімейного кодексу України батьки можуть звертатися до суду за захистом прав та інтересів дитини як їх законні представники без спеціальних на те повноважень. Згідно ст. 16ч.2 ЦК України способом захисту цивільних прав та інтересу може бути, зокрема, припинення дії, що порушує право, а також інший спосіб, що встановлений законом. У відповідності до ст.. 150ч.2, 155ч.1 Сімейного кодексу України батьки зобовязані піклуватися про здоровя дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Здійснення батьками своїх прав та виконання обовязків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Відповідно до ст..313 ЦК України фізична особа , яка не досягла 16 років, має право на виїзд за межі України лише за згодою батьків, піклувальників та в їхньому супроводі або в супроводі осіб, які уповноважені ними. Фізична особа може бути обмежена у здійсненні права пересування лише у випадках, встановлених законом. Згідно зі ст.. 2 Закону України «Про порядок виїзду з України і вїзду в Україну громадян України» документами, що надають право на виїзд з України та посвідчують особу громадянина під час перебування за її межами, зокрема є паспорт громадянина України для виїзду за кордон, проїзний документ дитини. Відповідно до ст..4 Закону України «Про порядок виїзду з України і вїзду в Україну громадян України» оформлення проїзного документа дитини провадиться на підставі нотаріально засвідченого клопотання батьків. За відсутності згоди одного з батьків, виїзд неповнолітнього громадянина України за кордон може бути дозволено на підставі рішення суду. Згідно з п. 4 Правил перетинання державного кордону громадянами України, що затверджені Постановою КМУ № 57 від 27.01.1995 року, виїзд з України громадян, які не досягли 16-річного віку, в супроводі одного з батьків або інших осіб, уповноважених одним з батьків за нотаріально посвідченою згодою, здійснюється: 1) за нотаріально посвідченою згодою другого з батьків із зазначенням у ній держави прямування та відповідного часового проміжку перебування у цій державі, якщо другий з батьків відсутній у пункті пропуску; 2) без нотаріально посвідченої згоди другого з батьків: якщо другий з батьків є іноземцем або особою без громадянства, що підтверджується записом про батька у свідоцтві про народження дитини, та який (яка) відсутній у пункті пропуску; якщо у паспорті громадянина України для виїзду за кордон, з яким перетинає державний кордон громадянин, який не досяг 16-річного віку, або проїзному документі дитини є запис про вибуття на постійне місце проживання за межі України чи відмітка про взяття на консульський облік у дипломатичному представництві або консульській установі України за кордоном; у разі пред'явлення документів або їх нотаріально засвідчених копій: свідоцтва про смерть другого з батьків; рішення суду про позбавлення батьківських прав другого з батьків; рішення суду про визнання другого з батьків безвісно відсутнім; рішення суду про визнання другого з батьків недієздатним; рішення суду про надання дозволу на виїзд з України громадянину, який не досяг 16-річного віку, без згоди та супроводу другого з батьків; довідки про народження дитини, виданої відділом реєстрації актів цивільного стану, із зазначенням підстав внесення відомостей про батька відповідно до частини першої статті 135 Сімейного кодексу України (під час виїзду дитини за кордон у супроводі одинокої матері). Оскільки у позивача є складнощі в отриманні згоди відповідача на виїзд дитини за кордон, а також беручи до уваги той факт, що судом при розгляді даної справи не встановлено обмежень чи заборон, які унеможливлюють виїзд неповнолітньої дитини за межі України для тимчасового перебування, суд приходить до висновку про доцільність задоволення позовних вимог в наданні дозволу на виїзд на відпочинок та оздоровлення громадянину [PERSON], [INFO] , за межі України до держави Кіпр у супроводі її матері [PERSON] , без згоди та супроводу батька [PERSON]

Outcome: approved