Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-20 00:00:00

20.03.2017 року позивач [PERSON] звернувся до суду із вищезазначеною позовною заявою, обґрунтовуючи позовні вимоги тим, що 27 листопада 2012 року померла його дружина [PERSON]. Після її смерті відкрилась спадщина у вигляді житлового будинку № 31, розташованого по вул. Калініна (Абрикосова) у смт. Іларіонове Синельниківського району Дніпропетровської області. У лютому 2017 року позивач звернувся до приватного нотаріуса з наміром оформити спадщину на житловий будинок, але нотаріус розглянувши надані документи, повідомив про те, що на вказане вище нерухоме майно 05.12.2006 року Першою Синельниківською державною нотаріальною конторою накладена заборона на нерухоме майно, на підставі повідомлення № 15286/7 від 05.05.1965 року Дніпропетровського паровозоремонтного заводу. Дана заборона була накладене на будинок дружини позивача випадково. У витязі з реєстру прав власності на нерухоме майно вбачається, що власник житлового будинку на який накладено заборону вказаний - [PERSON], який є сусідом позивача. Враховуючи те, що у 1974 році здійснено упорядкування нумерації будинків по вул. Калініна (Абрикосова), будинок №25 отримав №31, тобто заборона, накладена на належний позивачу будинок накладена помилково, що підтверджується довідкою з селищної ради № 555 від 06.03.2017 року. Але звернувшись із вказаною довідкою до нотаріуса з вимогою про зняття заборони, останній відмовив у вчиненні таких дій. В звязку із викладеним, позивач просить суд скасувати та виключити з Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна, заборону/запис №15286/7 від 05.05.1965 року на нерухоме майно, а саме: буд. №31, розташований по вул. Калініна (Абрикосова) у смт. Іларіонове Синельниківського району Дніпропетровської області До початку проведення судового засідання позивач надав суду заяву про підтримання заявлених вимог та розгляд справи без його присутності. Відповідач завідувач Першої синельниківської державної нотаріальної контори Дніпропетровської області [PERSON], до початку проведення судового засідання надала суду заяву про визнання позову та можливість розгляду справи без її участі. Відповідно до ч 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд, дослідивши матеріали справи та оцінивши їх в сукупності, прийшов до наступного висновку. Відповідно до Витягу є Реєстру прав власності на нерухоме майно, виданого КП «Синельниківське міжміське бюро технічної інвентаризації» від 20.12.2007 року, [PERSON] є власником будинку, розташованого за адресою: Дніпропетровська область, смт. Іларіонове, вул. Калініна, 31 (а.с. 6). Наданою суду копією свідоцтва про смерть [PERSON] І-КИ №483196, виданою 03.12.2012 року виконавчим комітетом Іларіонівської селищної ради Синельниківського району Дніпропетровської області, встановлено факт смерті 27 листопада 2012 року [PERSON] (а.с.5). Згідно копії Витягу з Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборони відчуження нерухомого майна у порядку доступу нотаріусів від 02.03.2017 року у звязку із видачею свідоцтва про право на спадщину, встановлено, що на буд. №31, розташований по вул. Калініна у смт. Іларіонове Синельниківського району Дніпропетровської області, власником якого зазначено «Ткачов Олексій Михайлович», накладено 05.12.2006 року Першою синельниківською державною нотаріальною конторою Дніпропетровської області заборону за реєстраційний номером 4168006, на підставі повідомлення №15286/7 від 05.05.1965 року Дніпропетровського паровозоремонтного заводу (а.с. 7). Окрім того, в матеріалах справи наявна довідка Іларіонівської селищної ради Синельниківського району Дніпропетровської області від 06.03.2017 року, видана [PERSON], згідно якої підтверджено, що дійсно у звязку із упорядкуванням нумерації будинків по вул. Калініна в смт. Іларіонове, у 1994 році буд. №25 отримав №31, згідно з даними домової книги. Відповідно до ч. 1 ст.16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Враховуючи те, що позивач є спадкоємцем нерухомого майна після смерті дружини - власника будинку, на який помилково накладено заборону на його відчуження, у звязку зі зміною на законній підставі нумерації будинків, що підтверджено належними та допустимими доказами, суд вважає, що наявні підстави для задоволення позову [PERSON] з метою усунення обставин, які перешкоджають йому у реалізації належних спадкових прав. Викладені вище обставини узгоджуються із вимогою статті 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка закріплює, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. На підставі викладеного, ст. 16 ЦК України,

Outcome: approved