Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-03 00:00:00

21.05.2018 позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до відповідача [PERSON] про збільшення розміру аліментів на утримання неповнолітньої дитини, мотивуючи свої позовні вимоги тим, що сторони перебували в зареєстрованому шлюбі, який 09.01.2007 було розірвано, про що в Книзі реєстрації розірвань шлюбів зроблено відповідний актовий запис за №13. Від шлюбу у сторін є неповнолітній син [PERSON], [INFO]. Рішенням Замостянського районного суду м. Вінниці від 28.11.2005 у цивільній справі №2-3459/2005 за позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів на дитину позов задоволено, стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання сина [PERSON], [INFO], аліменти у розмірі 150,00 грн., щомісячно, починаючи стягнення з 12.09.2005 і до досягнення дитиною повноліття. 07.09.2008 позивач уклала шлюб з [PERSON] та змінила своє прізвище з «Коваль» на «Полукарова». В послідуючому, 29.04.2009 шлюб між позивачем та [PERSON] було розірвано, позивачу після реєстрації розірвання шлюбу присвоєно прізвище «Плетньова». В послідуючому, 22.10.2012 позивачем було змінено прізвище з «Плетньова» на «Тенгізова». Разом з тим, на сьогодні сума стягуваних аліментів у розмірі 150,00 грн. є недостатньою для матеріального утримання дитини. А тому, вищевикладені обставини стали підставою для звернення позивача до суду з даним позовом, в якому просила збільшити розмір (змінити спосіб стягнення) аліментів, визначених рішенням Замостянського районного суду м. Вінниці від 28.11.2005, стягувати з відповідача на її користь на утримання дитини аліменти у розмірі 1/4 частки від усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи стягнення з дня набрання рішенням законної сили до досягнення дитиною повноліття. Згідно ухвали Вінницького міського суду Вінницької області від 30.05.2018 розгляд справи здійснюється в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін за наявними у справі матеріалами (а.с.23). Разом з тим, від позивача [PERSON] надійшла письмова заява про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі (а.с.17). Натомість, від відповідача [PERSON] надійшла письмова заява про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги визнає в повному обсязі (а.с.16). Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані докази по справі в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Так, в судовому засіданні з достовірністю встановлено, що сторони перебували в зареєстрованому шлюбі, який 09.01.2007 було розірвано, про що в Книзі реєстрації розірвань шлюбів зроблено відповідний актовий запис за №13, що підтверджується копією свідоцтва про розірвання шлюбу серії І-АМ №041747, виданого відділом реєстрації актів цивільного стану Вінницького міського управління юстиції Вінницької області 06.08.2008 (а.с.3). Від шлюбу у сторін є неповнолітній син [PERSON], [INFO], згідно копії свідоцтва про народження серії 1-АМ №223182, виданого відділом реєстрації актів цивільного стану Вінницького міського управління юстиції Вінницької області 07.05.2004 (а.с.11). Згідно довідки виконавчого комітету Соболівської сільської ради Теплицького району Вінницької області №655 від 10.05.2018 року неповнолітня дитина сторін проживає разом із позивачем за адресою: вул. 8-Березня, 18, с. Соболівка, Теплицький р-н, Вінницька обл. (а.с.8). Рішенням Замостянського районного суду м. Вінниці від 28.11.2005 у цивільній справі №2-3459/2005 за позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів на дитину позов задоволено, стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання сина [PERSON], [INFO], аліменти у розмірі 150,00 грн., щомісячно, починаючи стягнення з 12.09.2005 і до досягнення дитиною повноліття, що підтверджується змістом дубліката виконавчого листа, виданого Замостянським районним судом м. Вінниці 05.05.2006 (а.с.7) та який в даний час знаходиться на примусовому виконанні у Замостянському В ДВС м. Вінниця ГТУЮ у Вінницькій області. Суд звертає увагу, що 07.09.2008 позивач уклала шлюб з [PERSON] та змінила своє прізвище з «Коваль» на «Полукарова», згідно копії свідоцтва про шлюб серії 1-АМ №058696, виданого виконавчим комітетом Соболівської сільської ради Теплицького району Вінницької області 07.09.2008 (а.с.4). В послідуючому, 29.04.2009 шлюб між позивачем та [PERSON] було розірвано, позивачу після реєстрації розірвання шлюбу присвоєно прізвище «Плетньова», згідно копії свідоцтва про розірвання шлюбу серії 1-АМ №043603, виданого відділом реєстрації актів цивільного стану Теплицького районного управління юстиції Вінницької області 29.04.2009 (а.с.5). В послідуючому, 22.10.2012 позивачем було змінено прізвище з «Плетньова» на «Тенгізова», що підтверджується копією свідоцтва про зміну імені серії І-АМ №005839, виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану Теплицького районного управління юстиції Вінницької області 22.10.2012 (а.с.6). Відповідно до ст.180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч.3\~ст.181 СК України\~за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Частиною першою статті 182 СК України\~встановлено перелік обставин, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів, зокрема, стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку (абз.1, 2 ч.2 ст.182 СК України). Згідно ст.192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоровя когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Так, дійсно, як вбачається з розрахунку заборгованості зі сплати аліментів вих.№2261/17 від 23.05.18 відповідач справно сплачує аліменти на утримання неповнолітньої дитини, станом на 01.04.2018 переплата по аліментам складає 16\~744 грн. (а.с.20), разом з тим на сьогодні сума стягуваних аліментів у розмір 150,00 грн. є недостатньою для належного матеріального утримання неповнолітньої дитини, оскільки з 2005 року значно збільшились ціни на усі товари та послуги, збільшився розмір прожиткового мінімуму для дитини, а тому розмір аліментів підлягає збільшенню. При визначенні розміру аліментів суд враховує вікову категорію неповнолітньої дитини та звичайні потреби дитини; мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину, який не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку; особу платника аліментів, який являється молодою здоровою людиною працездатного віку, офіційно працевлаштований у ПП «Вінфорт»; визнання позову відповідачем у повному обсязі. А тому, з урахуванням усіх вищевикладених обставин, суд вважає за можливе позов задовольнити у повному обсязі, змінити спосіб стягнення аліментів, визначених рішенням Замостянського районного суду м. Вінниці від 28.11.2005, стягувати з відповідача на користь позивача на утримання неповнолітньої дитини аліменти у розмірі 1/4 частки від усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи стягнення з дня набрання рішенням законної сили до досягнення дитиною повноліття, що відповідатиме вимогам п.23 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів». Крім того, відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України з відповідача підлягають до стягнення на користь держави 704,80 грн. судового збору, від сплати якого звільнено позивача. На підставі викладеного та

Outcome: approved