Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-01 00:00:00

20 листопада 2019 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дружини. В обґрунтування позову [PERSON] посилалася на те, що 17 лютого 2017 року Сєвєродонецьким відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Луганській області був зареєстрований шлюб між нею і відповідачем, актовий запис № 188. У період шлюбу вона завагітніла, на період подання позову термін вагітності складає 12 тижнів.. З 02 жовтня 2019 року вона та чоловік фактично припинили шлюбні відносини, стали мешкати окремо один від одного. Позивач зазначила в заяві, що вона проходить військову службу у військовій частині [NUMBER] , її заробітна плата складає 10 500,00 грн. на місяць, проте через невеликий проміжок часу вимушена буде покинути роботу та піти у відпустку в зв`язку з пологами та родами і доглядом за дитиною до досягнення нею трьох років. На її утриманні також знаходиться син від першого шлюбу [PERSON] , [INFO] . Своїх обов`язків по її утриманню у стані вагітності у добровільному порядку чоловік виконувати не бажає, що ставить її у скрутне матеріальне становище. У добровільному порядку дійти згоди щодо її утримання під час вагітності між нею та відповідачем не є можливим, що змушує її звернутися до суду з даним позовом. В зв`язку з наведеним, в позовній заяві позивач [PERSON] з урахуванням уточнених вимог просила суд стягнути з [PERSON] на її користь аліменти на її утримання під час вагітності, у розмірі 1/6 частки з усіх видів заробітку (доходів) щомісяця, починаючи з 20 листопада 2019 року і до досягнення народженою дитиною трьох років. Ухвалою суду від 15 січня 2020 року відкрите провадження у справі. 02 березня 2020 року позивач [PERSON] звернулася до суду з клопотанням про проведення судового розгляду без її участі, позов підтримує в повному обсязі, просила суд задовольнити заявлені нею вимоги. 29 січня 2020 року відповідач [PERSON] звернувся до суду з клопотанням про проведення судового розгляду без його участі, позовні вимоги визнає. Крім того, звернувся до суду з відзивом, в якому зазначив, що він проходить військову службу у військовій частині [NUMBER] , отримує грошове забезпечення у розмірі 15 950,00 грн. щомісяця, з нього утримуються аліменти на дитину - [PERSON] , у розмірі 1/4 частки від грошового забезпечення та колишньої дружини [PERSON] , у розмірі 1/7 частки з усіх видів заробітку (доходів) щомісяця, про що надав докази. Позовні вимоги [PERSON] визнав та просив стягнути з нього аліменти на утримання дружини у розмірі 1/6 частки з усіх видів заробітку (доходів) щомісяця. У відповідності до частини 3 статті 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. В зв`язку з тим, що відповідач визнав позов, суд приходить до висновку про можливість ухвалення рішення у підготовчому судовому засіданні. Суд, дослідивши надані сторонами докази, приходить до наступного. Судом встановлено, що 17 лютого 2017 року Сєвєродонецьким відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Луганській області був зареєстрований шлюб між [PERSON] і [PERSON] , актовий запис № 188. Після реєстрації шлюбу [PERSON] присвоєне прізвище [PERSON] . Судом встановлено, що з 02 жовтня 2019 року сторони фактично припинили шлюбні відносини і стали мешкати окремо один від одного. На підставі протоколу № 131, видана довідка № 254 КНП «Новомосковський міський центр первинної медико-санітарної допомоги» лікарсько-консультативною комісією від 24 жовтня 2019 року, згідно якого [PERSON] вагітна, строк вагітності становить 9 тижнів, передбачений термін відпустки - 17 березня 2020 року, передбачений термін пологів 27 травня 2020 року. Відповідно до експертного ультразвукового обстеження від 11 листопада 2019 року, [PERSON] перебуває на 12 тижні 2 дні вагітності, передбачувана дата пологів 23 травня 2020 року. Згідно ч.ч.1, 2, 4- 6\~ст.84 Сімейного кодексу України,\~дружина має право на утримання від чоловіка під час вагітності. Дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Аліменти, присуджені дружині під час вагітності, сплачуються після народження дитини без додаткового рішення суду. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має і в разі розірвання шлюбу. Вагітність означає особливий стан жінки, який існує у період розвитку в її організмі плоду. В юридичному розумінні вагітність - це юридичний факт-стан, з наявністю якого закон пов`язує важливі правові наслідки. Зокрема вагітність є одним з юридичних фактів, який надає жінці право на одержання утримання від її чоловіка. При цьому вагітність не пов`язана з непрацездатністю жінки, тобто жінка не повинна доводити, що у такий період вона не може працювати і її трудова функція суттєво обмежена. Вагітність є підставою для стягнення аліментів на користь дружини у сукупності з іншими обставинами, зокрема, здатністю чоловіка надавати дружині матеріальну допомогу. Право на утримання у зв`язку з вагітністю виникає у шлюбі з моменту зачаття і триває протягом всього періоду вагітності. Хоча право на утримання у зв`язку з вагітністю припиняється з моменту народження дитини, одночасно за необхідних умов виникає право на утримання відповідно до ч.2\~ст.84 СК України. Тому після народження дитини немає необхідності повторно звертатися до суду з іншою вимогою - про надання утримання до досягнення дитиною трьох років. Право особи на утримання у зв`язку з проживанням з нею дитини триває до досягнення дитиною відповідного віку (трьох або шести років). Судом встановлено, що відповідач [PERSON] має достатнє грошове забезпечення, його дохід складає на місяць 19 950,00 грн., також, з нього утримуються аліменти на дитину - [PERSON] , у розмірі 1/4 частки з усіх видів заробітку (доходів) щомісяця та колишньої дружини [PERSON] , у розмірі 1/7 частки з усіх видів заробітку (доходів) щомісяця, що підтверджується постановами державного виконавця від 18 вересня 2019 року (виконавче провадження №56468935 та №51036238), а також Звітом військової частини [NUMBER] Міністерства оборони України про здійснення відрахування та виплати від 17 січня 2020 року за вих. №90/фес. Відповідно до\~ст. 182 СК України\~при визначенні розміру аліментів суд повинен враховувати такі обставини, як стан здоров`я і матеріальний стан платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, доньки, сина, а також інші обставини, які мають істотне значення. Згідно з положеннями\~ст. 272 СК України,\~розмір аліментів, що стягуються з інших членів сім`ї та родичів на дітей і непрацездатних повнолітніх осіб, які потребують матеріальної допомоги, визначається у частці від заробітку (доходу) або у твердій грошовій сумі. При визначенні розміру аліментів суд бере до уваги матеріальний та сімейний стан платника та одержувача аліментів. При визначенні розміру стягуваних аліментів, з урахуванням усіх встановлених обставин, суд вважає, що відповідач має можливість надавати матеріальну допомогу вагітній дружині, а тому з відповідача необхідно стягнути аліменти на утримання вагітної дружини відповідно до вимог\~ст. 272 СК України\~у частці від заробітку, а саме у розмірі 1/6 частки заробітку (доходу) відповідача щомісячно, починаючи з 20 листопада 2019 року і до досягнення народженою дитиною трирічного віку. Згідно до п. 1 ч. 1\~ст. 430 ЦПК України\~рішення в частині стягнення аліментів підлягає обов`язковому негайному виконанню в межах суми платежу за один місяць. Вирішуючи питання що розподілу між сторонами судових витрат, суд дійшов наступного. За вимогами ч.6\~ст.141 ЦПК України, якщо сторону на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави. При зверненні до суду з позовною заявою позивач [PERSON] звільнена від сплати судового збору, її вимоги задоволені. Відповідач в свою чергу, також звільнений від сплати судового збору на підставі п.п. 12, 14 ч. 1 ст. 5 ЗУ «Про судовий збір», оскільки є учасником бойових дій. У зв`язку з наведеним, судові витрати компенсуються за рахунок держави. На підставі викладено та

Outcome: approved