Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-09 00:00:00

20 березня 2014 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої доньки, мотивуючи свої вимоги тим, що з відповідачем перебувала у шлюбі з 26 листопада 2011 року. Рішенням Білопільського районного суду Сумської області від 06 березня 2014 року шлюб між ними розірваний. Від подружнього життя вони мають доньку [PERSON], [INFO]. Відповідач після розірвання шлюбу проживає окремо, матеріально доньку не забезпечує, остання перебуває на її утриманні. Тому [PERSON] звернулася з позовом до суду і просить стягнути з відповідача аліменти в розмірі 1/4 частки заробітку на утримання неповнолітньої доньки, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. У судовому засіданні позивачка [PERSON] позовні вимоги підтримала в повному обсязі, проти винесення заочного рішення не заперечувала. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, причин неявки суду не повідомив, хоча належним чином був сповіщений про день, час і місце розгляду справи. Заслухавши позивачку [PERSON], повно, всебічно та об'єктивно дослідивши наявні у справі докази та оцінивши їх у сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що сторони в справі перебували у шлюбі з 26 листопада 2011 року по 18 березня 2014 року. Рішенням Білопільського районного суду Сумської області від 06 березня 2014 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірваний, рішення суду набрало законної сили 18 березня 2014 року (а.с.7). Від спільного життя [PERSON] та [PERSON] мають доньку [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження дитини (а.с.5). Згідно довідки виконкому Жовтневої селищної ради Білопільського району Сумської області від 05 березня 2014 року № 874 малолітня [PERSON], 2012 року народження, проживає разом з матір'ю [PERSON] (а.с.6). Відповідач [PERSON] матеріально доньку не забезпечує. Згідно ст.180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст. 182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ч.2 ст.182 Сімейного кодексу України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Частиною 1 статті 183 Сімейного кодексу України передбачено, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. На підставі викладеного суд приходить до висновку, що відповідач повинен сплачувати аліменти в розмірі 1/4 частки заробітку на утримання доньки [PERSON] на користь позивачки, а тому позовні вимоги останньої суд задовольняє в повному обсязі і стягує з відповідача аліменти в розмірі 1/4 частки заробітку, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, на утримання неповнолітньої доньки до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. З огляду на положення п. 1 ч. 1 ст. 367 ЦПК України рішення суду в частині стягнення аліментів за один місяць необхідно допустити до негайного виконання. Крім того, відповідно до ч. 3 ст. 88 ЦПК України з відповідача необхідно стягнути на користь держави судовий збір в розмірі 243 грн. 60 коп. На підставі викладеного,

Outcome: approved