Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-04 00:00:00

20.08.2020 року з позовом про розірвання шлюбу з [PERSON] , зареєстрованого 05 вересня 2005 року відділом РАГС Київського районного управління юстиції м.Одеси, актовий запис 791, до суду звернувся [PERSON] . Через автоматизований розподіл судової справи між суддями, справу 20.08.2020 розподілено судді Київського районного суду м.Одеси Луняченку В.О. Ухвалою судді Київського районного суду м.Одеси від 01.09.2020 відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Позивач [PERSON] надав суду заяву, щодо можливості розгляду справи за його відсутністю, в якій позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить суд позов задовольнити також в заяві зазначив, що після розірвання шлюбу малолітній син [PERSON] , [INFO] залишається проживати разом з матір`ю. Відповідач [PERSON] в телефонному режимі повідомила суду, що на розірвання шлюбу згодна, не заперечує проти задоволення позову та просить справу розглядати за її відсутністю, а також зазначила, що син залишається проживати разом з нею та після розірвання шлюбу просить прізвище не змінювати. Відповідно до вимог ст. 211 ч. 3 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутністю. Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши і оцінивши надані докази в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судом встановлено, що сторони перебувають в шлюбі, зареєстрованому 05 вересня 2003 року Відділом реєстрації актів громадянського стану Київського районного управління юстиції м.Одеси, актовий запис №791, що підтверджується свідоцтвом про шлюб (а.с.4). Від даного шлюбу є малолітній син [PERSON] , [INFO] . В ході розгляду справи судом встановлено, що сторони з березня 2018 року не підтримують подружніх відносин, спільного господарства не ведуть, між ними відсутні спільні інтереси, вони не бажають бути разом. Причиною розпаду сім`ї є відсутність між подружжям взаєморозуміння, любові та поваги. Позивач на розірванні шлюбу наполягає, відновлювати подружні відносини з відповідачем не має наміру, оскільки вважає, що їхня сім`я розпалася остаточно. Відповідно до ст.56 ч.3 Сімейного Кодексу України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Стаття 105 ч.3 Сімейного Кодексу України наголошує на те, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Позов про розірвання шлюбу, відповідно до вимог ч.1 ст. 110 Сімейного Кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Як наголошує положення ст. 24 ч.1 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. За таких обставинах суд вважає, що сформовані в родині відносини виключають спільне проживання чоловіка і жінки й роблять їх спільне життя надалі неможливим тому, що збереження родини суперечило б інтересам сторін. Суд приймає до уваги той факт, що сторони дійшли згоди щодо мешкання малолітнього [PERSON] , [INFO] разом з матір`ю. Судовий збір по справі складає 840,80 грн., який повністю сплачено позивачем при зверненні до суду. На підставі ч.3 ст. 105, ст.ст. 110, 112,115, Сімейного кодексу України,

Outcome: approved