overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-06 00:00:00

20 липня 2015 року позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування заявлених вимог позивач посилається на те, що вони з відповідачем 19 березня 2005 року зареєстрували шлюб. Від шлюбу мають неповнолітню дитину [PERSON], [INFO]. Вказує на те, що шлюбні відносини між нею та відповідачем припинені з листопада 2014 року. Розлад сімейного життя стався через несумісність характерів, відсутність порозуміння та різних поглядів на сімейне життя. Вважає, що родина розпалась остаточно, на примирення вона не згодна. Спір щодо мешкання дитини та майновий спір на даний час відсутній. Просить суд розірвати шлюб між нею та відповідачем, після розірвання шлюбу прізвище не змінювати. У судове засідання позивач [PERSON] не зявилась, надавши суду заяву з проханням розглянути справу за її відсутності, вказавши, що позовні вимоги підтримує у повному обсязі та просить їх задовольнити. Відповідач [PERSON] у судове засідання не зявився по невідомим суду причина, про день та час слухання справи повідомлявся своєчасно та належним чином. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Матеріалами справи встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 19 березня 2005 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серія 1-НО № 005107, виданого Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Маріупольського міського управління юстиції Донецької області, актовий запис № 158. Від даного шлюбу мають неповнолітню дитину - [PERSON], [INFO]. Суд, дослідивши матеріали, дійшов висновку про те, що фактичні взаємостосунки подружжя такі, що немає ніяких підстав для відкладення розгляду справи, оскільки фактично шлюбні відносини між сторонами припинені. Суд вважає, безперечним встановлений факт, що подальше сумісне життя подружжя і збереження сім'ї суперечать інтересам сторін, оскільки сімейні відносини, що склалися, негативно позначаються на їх здоров'ї і психологічному стані . Таким чином, суд приходить до висновку, що на підставі ст. ст. 110, 112 Сімейного Кодексу України шлюб між сторонами повинен бути розірваний. Відповідно до ч.8 ст. 235 ЦПК України, після розірвання шлюбу, прізвище дружини залишити без змін. На підставі ст. ст. 110, 112 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-11 00:00:00

20 липня 2015 року позивач [PERSON] звернулась до Хотинського районного суду Чернівецької області з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позову посилається на те, що 05 травня 2011 року у відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Чернівецького міського управління юстиції за актовим записом № 529, між нею та відповідачем [PERSON] був зареєстрований шлюб. Від шлюбу 02 жовтня 2011 року у сторін народилась донька [PERSON]. Причиною розпаду сімї, є те, що сімейне життя не склалося в звязку з тим, що на протязі тривалого часу постійно виникали сварки, різні непорозуміння та взаємні образи. Вказує, що з травня 2014 року по даний час проживають окремо, сімейних стосунків не підтримують. Спільного господарства не ведуть. Наміру зберегти шлюбні відносини з відповідачем не має. Спору відносно подальшого місця проживання дитини та спільного майна подружжя немає. Підтримуючи вищевикладене просить задовольнити позовну заяву та розірвати шлюб. Після реєстрації розірвання шлюбу бажає залишитися на дошлюбному прізвищі «Данилейко». Позивач [PERSON] в судове засідання не зявилась, але надала суду заяву в якій просить справу розглянути у її відсутності, позовні вимоги підтримує, просить їх задовольнити. Також просить стягнути з відповідача на її користь судові витрати. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, але від його представника [PERSON] на адресу суду надійшла заява про слухання справи у їх відсутності, позовні вимоги визнають на розірвання шлюбу згідні. Вивчивши та дослідивши матеріали справи суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 112 СК України - суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебували у шлюбі з 05 травня 2011 року, зареєстрованому у відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Чернівецького міського управління юстиції за актовим записом № 529 (а.с. 5). Від шлюбу у сторін є неповнолітня донька [PERSON] [INFO] (а.с.6). Сторони припинили шлюбно-сімейні відносини, проживають окремо з травня 2014 року. Спору відносно подальшого місця проживання дитини та спільного майна подружжя немає. Наміру зберегти шлюбні відносини сторони не мають а тому суд вважає, що його необхідно розірвати. Згідно ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача слід стягнути судові витрати в розмірі 243,60 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-02 00:00:00

20 липня 2015 року позивач [PERSON] звернулася до Межівського районного суду Дніпропетровської області з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування своїх позовних вимог зазначила, що 04 липня 2008 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем. Від шлюбу мають доньку Аделіну, [INFO]. Шлюбні відносини виявились невдалими з причини несумісності характерів, різних поглядів на життя та виховання дитини, спільного господарства не ведуть. Шлюбні відносини фактично не підтримуються з червня 2015 року. Збереження шлюбу буде суперечити інтересам [PERSON], яка просить суд розірвати шлюб між нею та [PERSON], залишити прізвище [PERSON]. У судове засідання позивач не зявилася, надавши заяву про розгляд справи за її відсутності. Позов підтримує повністю та просить строк для примирення не надавати. Відповідач у судове засідання не зявився, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги визнає повністю, також просить строк для примирення не надавати. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом досліджені та надана оцінка таким доказам: Копією свідоцтва про шлюб серії 1-КИ №116805, виданого відділом реєстрації актів цивільного стану Межівського районного управління юстиції Дніпропетровської області 04 липня 2008 року, підтверджується, що сторони зареєстрували шлюб 04 липня 2008 року, актовий запис №14. Згідно свідоцтва про народження серії №1-КИ №206226, зареєстрованого відділом реєстрації актів цивільного стану Межівського районного управління юстиції Дніпропетровської області 13 жовтня 2008 року, сторони у справі мають доньку Аделіну. Згідно з ч.3 ст.105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Як вбачається з позову, сторони шлюбні відносини не підтримують з червня 20015 року, сім'я розпалась і подальше її збереження неможливе, збереження шлюбу суперечило б їхнім інтересам. Позивач наполягає на розірванні шлюбу, відповідач проти цього не заперечує. Враховуючи особливий характер сімейних відносин, зважаючи на норми ст.ст.111, 112 СК України, так як фактично шлюбні відносини між подружжям припинені, суд вважає примирення сторін неможливим. Оскільки подальше спільне життя подружжя і збереження сімї є неможливим і суперечить інтересам сторін та інтересам їхньої дитини, позовні вимоги підлягають задоволенню. Згідно з ч.2 ст. 114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-25 00:00:00

20 липня 2015 року позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей. Вимоги обґрунтовує тим, що від шлюбу з відповідачем мають двох неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO]. З відповідачем по справі проживають окремо, не ведуть спільного господарства. Діти перебувають на утриманні позивача. Відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання дитини, хоча має можливість надавати таку допомогу, оскільки є працездатним. Коштів для забезпечення дітей всім необхідним не вистачає. Просить суд стягувати аліменти на її користь на утримання дітей в розмірі 1/4 частини його доходу щомісячно до досягнення повноліття дітьми, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісяця з дня звернення і до досягнення дитиною повноліття. 14 серпня 2015 року позивач [PERSON] подала до суду заяву про зміну позовних вимог, просить суд стягувати з відповідача в її користь на утримання неповнолітніх дітей аліменти в розмірі по 500 грн. щомісяця. В судове засідання позивач [PERSON] не зявилася, подала суду заяву, в якій просить справу розглядати у її відсутності, змінені позовні вимоги підтримує, просить їх задовольнити, не заперечує щодо заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про що свідчить розписка про вручення судової повістки. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов є підставний і підлягає до задоволення. В судовому засіданні встановлено, що відповідач [PERSON] не бере участі в утриманні своїх неповнолітніх дітей, не виконує в добровільному порядку обов'язки по їх утриманні, має можливість надавати матеріальну допомогу позивачу, тому з нього слід стягувати аліменти на кожну дитину в розмірі 500 грн. з дня звернення і до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Згідно ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Стаття 184 Сімейного Кодексу України передбачає, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Допустити негайне виконання рішення у межах суми платежу аліментів за один місяць.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-20 00:00:00

20 липня 2015 року позивач звернувся до суду з вказаним позовом, де зазначив, що в 1998 році познайомився з [PERSON] і з того часу сторони почали проживати разом однією сімєю без державної реєстрації шлюбу. За час спільного проживання народився син [PERSON], [INFO]. Після народження дитини вирішили одружитися і тому 26 травня 1999 року між позивачем та відповідачем було укладено шлюб, який зареєстрований відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Брусилівського районного управління юстиції у Житомирській області, про що складено відповідний актовий запис №14. Після одруження 19 грудня 2001 року у подружжя народився ще один син [PERSON]. Через декілька років після одруження сімейне життя між сторонами поступово погіршувалося. Відповідачка почала зловживати спиртними напоями, зраджувати [PERSON] з іншими чоловіками, навіть не приходила ночувати додому, через що між позивачем та відповідачем постійно виникали конфліктні ситуації та сварки, свідками яких нерідко ставали діти, що негативно впливало на їх психологічний розвиток та кожен раз спричиняло [PERSON] та їм душевні страждання. Відповідачка в утриманні та вихованні дітей належної участі не приймала, оскільки постійно зловживала спиртними напоями, вела аморальний образ життя. Як наслідок, приблизно у 2008 році відповідачка забравши меншого сина пішла від позивача. З того часу шлюбні відносини між ними повністю припинені і сімейних стосунків не підтримують та спільного господарства не ведуть. В серпні минулого року відповідачка повернула меншого сина позивачу і з того часу він доглядає обох синів самостійно. Де проживає на даний час відповідачка і з ким та чим вона займається невідомо. За весь час відколи діти проживають зі позивачем відповідачка жодного разу не поцікавилася як у них справи, що їм необхідно, як вони навчаються, як їхнє здоровя, тощо. За наведених обставин подальше збереження шлюбу, примирення та спільне проживання з відповідачкою неможливі, оскільки це суперечить інтересам позивача та дітей, що мають істотне значення. Майнових спорів на даний час між ними немає. Позивач зазначив, що після розірвання шлюбу бажає залишити дітей проживати з ним. Позивач просить розірвати шлюб з [PERSON] Позивач у судовому засіданні позов підтримав повністю, просив шлюб розірвати, дітей залишити проживати з ним. Відповідачка [PERSON], яка відповідно до ч.5 ст.74 ЦПК України вважається належним чином повідомленою про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання не зявилася повторно, не повідомила про причини неявки і від неї не надходило заяви про відкладення розгляду справи чи можливість розгляду справи за її відсутності. Суд,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-07 00:00:00

20 липня 2015 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про визнання його таким, що втратив право на користування житловим приміщенням, а саме кімнатою № 148 гуртожитку № 205 попроспекту Перемоги в м. Чернігові, обґрунтовуючи свої позовні вимоги тим, що відповідач в спірній кімнаті безперервно не проживає більше шести місяців, комунальні послуги не сплачує. Представник позивача у судовому засіданні позов підтримав та просив його задовольнити. Представник третьої особи проти задоволення позову не заперечував, просив справу розглядати без його участі, про що подав письмову заяву. Позивач та відповідач у судове засідання не зявилися, про час та місце розгляду справи оповіщені, про причини неявки суд не повідомили. За згодою представника позивача суд постановив ухвалу про заочний розгляд справи, що відповідає приписам ст. 224 ЦПК України. Заслухавши пояснення представника позивача, показання свідків, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню із наступних підстав. У судовому засіданні встановлено, що відповідно до поквартирної картки на кімнату № 148 в будинку № 205 по проспекту Перемоги в м. Чернігові, за даної адресою зареєстровані позивач [PERSON], його дружина [PERSON], дочка [PERSON] та відповідач [PERSON] 27 березня 2009 року КП «ЧТУ» [PERSON] було видано ордер на жилу площу в гуртожитку № 205 по проспекту Перемоги в м. Чернігові, а саме кімнату № 148. Відповідно до даного ордеру до складу сімї входить дружина [PERSON] та дочка [PERSON] (а.с. 9). Згідно довідки № 52 КП «ЧТУ» від 10.07.2015, [PERSON], [INFO], зареєстрований в кімнаті № 148 гуртожитку № 205 по проспекту Перемоги в м. Чернігові, але ніколи не проживав і на даний час не проживає (а.с. 12). Не проживання відповідача більше шести місяців у вказаному приміщенні без поважних причин підтверджується показаннями допитаних у судовому засіданні в якості свідків [PERSON] та [PERSON] Відповідно до ч. 1 ст. 71 ЖК України, при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Згідно ст. 72 ЖК України,визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. За таких обставин, суд вбачає підстави для визнання [PERSON] таким, що втратив право на користування житловим приміщенням.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-02 00:00:00

20 липня 2015 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу. В судове засідання позивач не зявився, направив до суду заяву відповідно до якої позов підтримав повністю, просить провести розгляд справи без його участі, не заперечує щодо заочного розгляду справи. Зазначив, що 27 січня 2001 року виконавчим комітетом Денишівської сільської ради Житомирського району Житомирської області зареєстровано шлюб між ним та відповідачем. Під час шлюбу народилась дитина [PERSON] [INFO]. Спільне життя з відповідачем не склалось, спільне господарство не ведеться. Нормальні відносини в сімї не складаються вже досить тривалий час. Рішення позивача щодо розірвання шлюбу є виваженим та остаточним. Просить дитину залишити проживати з відповідачем Відповідач в судове засідання не зявилася, про час та місце розгляду справи повідомлена судом належним чином, будь яких заяв про неможливість явки в судове засідання до суду не направляла. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням статті 224 ЦПК України. Суд, дослідивши надані докази в межах заявлених вимог, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до статті 110 Сімейного Кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним з подружжя. Копією свідоцтва про укладення шлюбу підтверджується те, що сторони з 27 січня 2001 року перебувають у шлюбі. ( арк..с.4). У сторін є дитина [PERSON] [INFO]. ( арк.с.5). Під час розгляду справи встановлено, що сторони, перебувають в стійких неприязних стосунках і майже не спілкуються, позивач до примирення не прагне, сторони не ведуть спільне господарство, не мають спільного сімейного бюджету, а тому суд вважає, що сімя розпалася остаточно. З відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати в розмірі 243,60 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-05 00:00:00

20 липня 2015 року позивач звернулась до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що вони зареєстрували шлюб 18 жовтня 2013 року у відділі реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Авдіївського міського управління юстиції у Донецькій області, від спільного проживання мають неповнолітню дитину [PERSON], [INFO]. З липня 2014 року шлюбно-сімейні відносини між сторонами припинені у звязку зі сварками, які виникали внаслідок зловживання відповідачем спиртними напоями. Позивач вважає, що сімю зберегти неможливо, в позовній заяві просила шлюб між нею та відповідачем розірвати. Позивач [PERSON] в судовому засіданні підтримала свої позовні вимоги, просила шлюб між нею та відповідачем розірвати. Відповідач [PERSON] до суду не зявився, був повідомлений про день та час розгляду справи належним чином, тому суд має можливість розглянути справу у його відсутності та на підставі наявних документів доказів винести заочне рішення по справі. Суд, заслухавши позивачку, дослідивши письмові докази по справі, встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. Сторони зареєстрували шлюб 18 жовтня 2013 року у відділі реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Авдіївського міського управління юстиції у Донецькій області, актовий запис № 231, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії 1-НО № 323508 (а.с.4). Від спільного проживання сторони мають неповнолітню дитину [PERSON], [INFO]. Спір між сторонами про поділ спільного майна відсутній. З липня 2014 року сторони мешкають окремо, шлюбно-сімейні відносини припинили у звязку зі сварками, відсутністю взаєморозуміння. Сторони до примирення не прийшли, поновлювати сімейні відносини не мають наміру. Вказані обставини мають істотне значення, тому шлюб між сторонами підлягає розірванню. Відповідно до ч.3 ст.105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за заявою одного з подружжя на підставі рішення суду. Відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Суд вважає, що позов підлягає задоволенню, оскільки подальше спільне проживання сторін і збереження шлюбу суперечило б їх інтересам. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-30 00:00:00

20 липня 2015 року позивач звернулась до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що вони зареєстрували шлюб 23 березня 2013 року у відділі ДРАЦС Калінінського районного управління юстиції у місті Донецьку, від спільного проживання неповнолітніх дітей не мають. Шлюбно-сімейні відносини між сторонами припинені у звязку зі сварками, відсутністю взаєморозуміння. Позивач вважає, що сімю зберегти неможливо, в позовній заяві просила шлюб між нею та відповідачем розірвати. Позивачка [PERSON] в судове засідання не зявилась, надала до суду заяву про розгляд справи у її відсутності, просила позов задовольнити. Відповідач [PERSON] у судове засідання не зявився, про час і місце його проведення був повідомлений належним чином у порядку ст.ст.74, 76 ЦПК України шляхом публікації оголошення у пресі (а.с.19-20), тому суд має можливість розглянути справу у його відсутності та на підставі наявних документів доказів винести заочне рішення по справі. Суд, зясувавши позицію позивача, дослідивши письмові докази по справі, встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. Сторони зареєстрували шлюб 23 березня 2013 року у відділі ДРАЦС Калінінського районного управління юстиції у місті Донецьку, актовий запис № 110, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії І-НО № 313184 (а.с.7). Від спільного проживання сторони неповнолітніх дітей не мають. Спір між сторонами про поділ спільного майна відсутній. Сторони мешкають окремо, шлюбно-сімейні відносини припинили у звязку зі сварками, відсутністю взаєморозуміння. Сторони до примирення не прийшли, поновлювати сімейні відносини не мають наміру. Вказані обставини мають істотне значення, тому шлюб між сторонами підлягає розірванню. Відповідно до ч.3 ст.105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за заявою одного з подружжя на підставі рішення суду. Відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Суд вважає, що позов підлягає задоволенню, оскільки подальше спільне проживання сторін і збереження шлюбу суперечило б їх інтересам. В силу ст. 88 ЦПК України слід стягнути з відповідача на користь позивача витрати, повязані зі сплатою судового збору в розмірі 243,60 грн. (а.с.1) та судові витрати, повязані з публікацією оголошення про виклик відповідача до суду у пресі в сумі 630,00 грн. (а.с.18). На підставі викладеного,

Outcome: approved