overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-14 00:00:00

21.01.2017 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідачки про розірвання шлюбу(а.с.2-3), мотивуючи свої вимоги тим, що 24.11.2015 року зареєстровано шлюб з відповідачкою. Спільне життя з відповідачкою не склалось. На даний момент ведення між ними спільного господарства та сумісне проживання припинено. На примирення не згоден. В судове засідання позивач, відповідачка не з'явились. Про час та місце слухання справи були повідомлені. Представник позивача надала суду письмову заяву про розгляд справи у його відсутність; позов підтримує; витрати з відповідачки просить не стягувати. Відповідачка надала суду письмову заяву про розгляд справи у її відсутність; позов визнає. Суд вважає за можливе розглянути справу у їх відсутність. Згідно вимог ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали цивільної справи, суд приходить до висновку, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню. Відповідно до ч. 1 ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Згідно п. 1 ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Відповідно до п. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Як вбачається з свідоцтва про шлюб, сторони уклали шлюб 24.11.2015 року у відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Чернігівського міського управління юстиції, актовий запис № 2474 (а.с.4). Фактично шлюбні відносини між сторонами припинені. Згідно ст. 7 СК України сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства. Кожен учасник сімейних відносин має право на судовий захист. Відповідно до вимог ст. 55 СК України, дружина та чоловік зобов'язані спільно піклуватись про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім'ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-02 00:00:00

21.01.2017 року позивач звернувся до суду з позовом про розірвання шлюбу з відповідачем, мотивуючи це тим, що сімейне життя не склалось, втрачені почуття поваги та взаєморозуміння, спільне господарство та бюджет подружжя не веде. Позивач у судове засідання не прибув, у поданій заяві просить суд здійснити розгляд справи у його відсутність. Відповідач позов визнав. Заслухавши пояснення відповідача, дослідивши докази по справі - суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. Як встановлено у судовому засіданні, сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 02.11.2013 року та є батьками малолітнього сина [PERSON], [INFO]. Відповідно до ст.24 ч.1 Сімейного кодексу України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, примушення до шлюбу не допускається. Оскільки з січня 2014 року спільне господарство та бюджет подружжя не веде та мешкає окремо, сторони поновлювати сімейні відносини не бажають, а ступінь їх відчуженості, нерозуміння один одного є значним та призвів до стійкого розладу подружніх стосунків їх подальше спільне подружнє життя та збереження шлюбу є неможливими і це є підставами для розірвання шлюбу.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-11 00:00:00

21.01.2019 акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» (далі - позивач) звернулося до суду з позовом про стягнення з [PERSON] (далі - відповідач) заборгованості за договором кредиту від 03.10.2013 в сумі 25614 грн 39 коп. і понесених судових витрат у сумі 1921 грн. Просив розглянути справу за відсутності представника позивача, при цьому повідомив про свою згоду на заочний розгляд справи. Сторони в судове засідання не з'явилися, про час і місце розгляду справи сповіщалися належним чином; відповідач про причини неявки не повідомив, у зв'язку з чим судом постановлено ухвалу про заочний розгляд справи. Судом встановлено такі факти і відповідні їм правовідносини. 03.10.2013 сторони уклали договір (б/н) відповідно до якого позивач надав відповідачу кредит у сумі 12000 грн у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку, із щомісячною сплатою за користування кредитними коштами в розмірі 3% (далі по тексту - Договір, а.с. 11-47). Згідно зі статтями 526, 530 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та у встановлений ним строк. Відповідач умови Договору не виконує, внаслідок чого виникла заборгованість, яка станом на 19.12.2018 становить 25614 грн 39 коп., зокрема: заборгованість по сплаті відсотків - 14947 грн 56 коп., пеня - 8970 грн 91 коп., штраф - 1695 грн 92 коп. Розмір заборгованості підтверджується розрахунком позивача (а.с. 10), правильність якого відповідачем не спростовано, що є підставою для її стягнення. Таким чином, даний позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-27 00:00:00

21.01.2019 до Вінницького районного суду з позовом звернулась [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позов позивачем обґрунтовано тим, що 08.03.1997 між позивачем та відповідачем було зареєстровано шлюб у Вінницькому відділі реєстрації актів громадянського стану , актовий запис №509. Вказує, що в період шлюбу в сторін народився син [PERSON], [INFO]. Зазначає, що їх спільне життя з відповідачем не склалося через відсутність взаєморозуміння між ними, розходження поглядів на сімейні відносини й сімейні обов'язки з ведення спільного господарства та сумісного проживання. Просить суд розірвати шлюб між [PERSON] та [PERSON] В підготовче засідання позивач [PERSON] не з'явилась, в позовній заяві зазначила, що позов підтримує в повному обсязі, просить його задовольнити та розглядати справу у її відсутність. Відповідач [PERSON] також до підготовчого засідання не з'явився, надав суду заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги визнає. Суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності сторін. Дослідивши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, дійшов до висновку, що позовна заява обґрунтована та така, що підлягає задоволенню виходячи з наступного. Судом установлено, що 08.03.1997 сторони зареєстрували шлюб у Вінницькому відділі реєстрації актів громадянського стану, актовий запис №509, про що свідчить свідоцтво про укладення шлюбу (а.с.3). В період шлюбу в період шлюбу в сторін народився син [PERSON], [INFO], про що свідчить копія свідоцтва про народження дитини (а.с.6). Відповідно до ч. 2 ст. 104, ч. 3 ст. 105 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. З'ясувавши фактичні взаємовідносини подружжя, обставини, викладені у позові, те, що позивач не бажає підтримувати подружні стосунки з відповідачем, їх взаємовідносини, суд вважає, що немає підстав для вжиття заходів для примирення подружжя, спільне життя подружжя та подальше збереження шлюбу буде суперечити інтересам сторін, що мають істотне значення, тому шлюб необхідно розірвати. Відповідно до ст. 113 СК України особа, яка змінила прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Позивач бажає після розірвання шлюбу надалі іменуватися прізвищем «[PERSON]», що відповідає вимогам закону.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-25 00:00:00

21.01.2019 позивач звернулась до суду з позовом до відповідача, в якому просить стягнути аліменти на своє утримання у розмірі 1/6 частини усіх видів заробітку, до досягнення дитиною [PERSON], [INFO], трьох років. Ухвалою Деснянського районного суду м. Чернігова від 04.02.2019 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження та вирішено справу розглядати без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. Відповідачу було запропоновано протягом п'ятнадцяти днів із дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі подати відзив на позовну заяву. Відповідач у встановлений судом строк відзив на позовну заяву та клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін не подав, у зв'язку з чим згідно ч. 5 ст. 279 ЦПК України, справа розглядається у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. У відповідності до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши наявні у справі матеріали, суд прийшов до наступного висновку. У судовому засіданні встановлено, що від шлюбу, який розірвано рішенням Новозаводського районного суду м. Чернігова від 26.10.2018, сторони мають неповнолітню дитину [PERSON], [INFO]. Позивач знаходиться у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трьох років. Відповідно до ст.75 СК України дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного. Відповідно до ч. 2 ст. 84 СК України, дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягненням дитиною трьох років Відповідно до ч.4 ст.84 СК України, право на утримання має вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, незалежно від того, чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Таким чином, необхідною умовою утримання дружини, з якою проживає дитина є можливість чоловіка надавати матеріальну допомогу. Сімейним законодавством передбачено право дружини-матері на утримання чоловіком-батьком до досягнення дитиною трирічного віку незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Подання суду доказів того, що дружина, з якою проживає дитина, потребує матеріальної допомоги, не є обов'язковим, оскільки право на аліменти належить дружині-матері незалежно від цієї обставини. З вказаних міркувань, виходячи з принципу справедливості та розумності та з урахуванням потреб дружини, можливостей відповідача, суд присуджує кошти (аліменти) на утримання дружини до досягнення дитиною трьох років у розмірі 1/6 частини від доходу відповідача. Також з відповідача підлягає стягненню судовий збір на користь держави в розмірі 768 грн. 40 коп.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-25 00:00:00

21.01.2019 р. [PERSON] звернулась з вищевказаним позовом, в якому зазначає, що з відповідачем перебуває в зареєстрованому шлюбі з 30.07.2016 р. Сторони мають неповнолітніх дітей [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], які проживають та після розірвання шлюбу будуть проживати разом з позивачем. Шлюбні відносини між нею та відповідачем фактично припинені, сумісне життя не склалося, подальше перебування у шлюбі суперечить її інтересам. За позовом [PERSON] просить розірвати шлюб, укладений між нею та відповідачем, після розірвання шлюбу залишити їй прізвище «Сургутська» та стягнути з відповідача судові витрати. Ухвалою судді від 29.01.2019 р. було відкрито провадження у справі, призначено підготовче судове засідання на 28.02.2019 р. 28.02.2019 р. закрито підготовче провадження, справу призначено до судового розгляду на 26.03.2019 р. Позивач подала до суду заяву, в якій просить розглядати справу без її участі, позов підтримує, просить задовольнити. Відповідач в судове засідання не зявився, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся у встановленому законом порядку, причини неявки суду не повідомив, відзиву на позов не подавав. На підставі ч.1 ст.223 ЦПК України розгляд справи було проведено за відсутності відповідача. В силу ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Перевіривши матеріали справи, приймаючи до уваги позицію позивача, суд вважає, що заявлений позов підлягає задоволенню, оскільки бажання [PERSON] розірвати шлюб відповідає її інтересам. Відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. На підставі ч.2 ст.141 ЦПК України, суд стягує з відповідача на користь позивача судові витрати в сумі 768,40 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-05 00:00:00

21.01.2019 р [PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів в її користь на утримання неповнолітніх дітей: сина - [PERSON], [INFO], та дочку - [PERSON], [INFO], в розмірі 1/3 частки з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, так як вона сама не може забезпечити належний рівень життя для розвитку їхніх дітей. Відповідач [PERSON] належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи судом. Направив до суду заяву про визнання позову в повному обсязі, та розгляд справи у його відсутність. Дослідивши письмові докази, суд знаходить, що позов слід задовольнити з таких підстав. Сторони перебували у зареєстрованому шлюбі (а.с.3-4), мають неповнолітніх дітей: сина [PERSON], [INFO], (а.с.5), та дочку [PERSON], [INFO] (а.с.6), які проживають з матір'ю (а.с.7) і перебувають на її утриманні. За змістом ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі (ч. 3 ст. 181 СК України). Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Враховуючи відповідно до ст. 182 СК України стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; відсутність у платника аліментів інших утриманців; інші обставини, що мають істотне значення, зокрема, визнання позову відповідачем, оцінивши докази в їх сукупності, суд знаходить, що сторони несуть однаковою мірою обов'язок по утриманню дітей з метою забезпечення їх гармонійного фізичного і духовного розвитку. Тому вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Судові витрати підлягають стягненню з відповідача в користь держави відповідно до ст. 141 ЦПК України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-14 00:00:00

21.01.2019р. до Збаразького районного суду звернулася [PERSON] з позовом до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням. В якій просить: 1. Визнати [PERSON] таким, що втратив право користування житловою площею в будинку [ADDRESS]. В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що вона є власником житла по [ADDRESS]. Разом з нею в зазначеному житловому будинку зареєстрований відповідач по справі, який з 2000 року не проживає за місцем реєстрації. Саме це унеможливлює позивачу повноцінно користуватися даним житлом та перешкоджає оформленню субсидії, а тому відповідача, згідно чинного законодавства необхідно визнати таким, що втратив право на користування зазначеним житлом. Дана позовна заява зареєстрована в суді і справі присвоєно №598/127/19, провадження №2/598/258/2019. Ухвалою Збаразького районного суду від 28 лютого 2019 року прийнято до розгляду дану позовну заяву та відкрито провадження у цивільній справі. Ухвалено справу розглядати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. До суду не надійшов відзив відповідача на позов. Суд на підставі ст.280 ЦПК України вважає за доцільне проводити заочний розгляд даної справи. Дослідивши матеріали справи та проаналізувавши здобуті в судовому засіданні докази, суд вважає, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню з наступних підстав. Так, судом встановлено, що позивачка [PERSON] є власником житлового будинку, розташованого по [ADDRESS], що стверджується копією свідоцтва про право на спадщину за законом від 18.05.2004р.. В зазначеному житловому будинку зареєстрований відповідач [PERSON], який фактично без поважних причин в ньому не проживає більше одного року, що стверджується актом від 17.12.2018р. Великовікненської сільської ради Збаразького району (а.с.11). Будь-яких спростувань вищенаведених обставин судом не здобуто. Згідно з ч.2 ст.405 ЦК України член сім'ї (в тому числі колишній член сім'ї) власника будинку втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Таким чином, суд приходить до висновку, що вимоги позивача є обґрунтованими, оскільки відповідач відсутня без поважних причин понад рік і на підставі ч.2 ст.405 ЦК України втратила право на користування житловим будинком, розташованим по [ADDRESS]. Тому позовні вимоги слід задовольнити та відповідно до вимог ч.2 ст.405 ЦК України відповідача [PERSON] визнати таким, що втратив право на користування зазначеним житловим будинком. На підставі наведеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-01 00:00:00

21.01.2019 року, [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позовних вимог зазначила, що 16 серпня 2013 року між нею та відповідачем було зареєстровано шлюб про що, Центральним відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Миколаївського міського управління юстиції, було зроблено відповідний актовий запис № 309. Від шлюбу сторони мають неповнолітню доньку [PERSON] , [INFO] . Подружні відносини фактично припиненні з січня 2019 року, примирення та збереження сім`ї неможливе. Позивач в призначене судове засідання не з`явилась, надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності. Позовні вимоги підтримала в повному обсязі, наполягала на їх задоволенні. Відповідач в судовому засіданні не заперечував проти задоволення заявлених позовних вимог. Повідомив, що не заперечує проти покладення на нього судового збору. Після розірвання шлюбу просив залишити йому прізвище « [PERSON] ». Суд, дослідивши подані сторонами документи та матеріали, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню з огляду на наступне. 16 серпня 2013 року уклали шлюб про, що Центральним відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Миколаївського міського управління юстиції, було зроблено відповідний актовий запис № 309. Від шлюбу сторони мають неповнолітню доньку [PERSON] , [INFO] . Згідно ч. 1 ст. 3 Сімейного кодексу України, сім'я є первинним та основним осередком суспільства. Відповідно до положень ст. 24 Сімейного Кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно з приписами ст. 56 Сімейного кодексу України, кожна особа має право припинити свої шлюбні відносини. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (ст. 110 СК України). Спільне життя у сторін не склалося по причині несумісності характерів, різних поглядів на сімейні цінності, що призвело до втрати почуттів кохання та взаємоповаги. З січня 2019 року сторони проживають окремо, спільне господарство не ведуть, подружні стосунки не підтримують. Встановлене свідчить, що подальше спільне життя сім`ї [PERSON] не можливе, отже збереження шлюбу суперечить інтересам обох із подружжя. Тому на підставі ст.112 Сімейного кодексу України слід постановити рішення про розірвання шлюбу між [PERSON] та [PERSON] . Згідно ч. 1 ст. 113 Сімейного Кодексу України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Вимог , щодо відновлення дошлюбного прізвища з боку відповідача заявлено не було. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 768,40 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-27 00:00:00

21.01.2019 року [PERSON] звернувся до суду з позовом про стягнення аліментів з [PERSON] В своїй заяві вказав, що з 14.02.2003 року по 23.10.2017 року він перебував у зареєстрованому шлюбі з відповідачкою. Від шлюбу вони мають двох спільних неповнолітніх дітей сина [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Відповідачка, являючись матір»ю неповнолітніх дітей, ухиляється від належного матеріального їх утримання, добровільно не надає матеріальної допомоги, тому просить стягнути з неї аліменти в розмірі 1/3 частини його заробітку щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення нею повноліття. В судове засідання позивач [PERSON] та його представник -адвокат [PERSON] не з»явилися, але надали суду заяву про розгляд справи у їх відсутності. Позовні вимоги підтримують в повному обсязі і просять суд задовольнити їх. Відповідачка [PERSON] в судове засідання не з«явилась, про місце і час судового розгляду повідомлялась завчасно і належним чином, відповідно до вимог п. 2 ч. 7 с. 128 ЦПК України та ч. 11 ст.128 ЦПК України. Відзив на позов не надала. В зв»язку з неявкою в судове засідання осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу з допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося, відповідно до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Вивчивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Між сторонами склалися правовідносини, які регулюються Сімейним Кодексом України. Як встановлено в судовому засіданні сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, починаючи з 14.02.2003 року по 23.10.2017 року. Мають двох спільних неповнолітніх дітей: сина [PERSON], [INFO] та доньку [PERSON], [INFO], батьками яких в свідоцтвах про народження записані саме: [PERSON] В»ячеславович та [PERSON] (а.с. 5, 6). Згідно ст. 180 СК України батьки зобовязані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Оскільки відповідачка, являючись матір»ю неповнолітніх [PERSON] та [PERSON], ухиляється від належного добровільного їх утримання, не надає матеріальної допомоги, в судове засідання не з»явилась і не спростувала заявлених до неї позовних вимог, а тому з неї слід стягнути аліменти в примусовому порядку в розмірі 1/3 частині доходу, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Одночасно з відповідачки на користь держави слід стягнути судовий збір в розмірі 768 гривні 40 копійок.

Outcome: approved