Jurisdiction: civil
Date: 2018-08-12 00:00:00

20 липня 2018 року до суду звернулася [PERSON] в особі свого представника із заявою, в якій просила встановити факт належності ій свідоцтва про право на спадщину за законом від 09. 11.2005 р., посилаючись на наступні обставини. [INFO] помер її батько [PERSON], після його смерті вона прийняла у спадщину земельну ділянку площею 3,93 га, цільове призначення - для ведення товарного сільськогосподар- ського виробництва, яка розташована на території Приморської сільської ради Татарбунарського району Одеської області, що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за законом від 09.11.2005 р., зареєстрованого в реєстрі за № 5263. На теперішній час у неї виникла необхідність зареєструвати зазначену земельну ділянку у державному реєстрі речових прав на нерухоме майно. Однак, при зверненні до державного реєстратора прав на нерухоме майно, з метою проведення де- ржавної реєстрації права власності зазначеної земельної ділянки, їй було відмовлено у зв'язку з тим, що згідно свідоцтва про право на спадщину за законом від 09.11.2005 р., земельна ділянка прийнята у спадщину на підставі державного акта на право приватної власності на землю серії [NUMBER], виданого 19.07.2002 р., тоді як в копії зазначеного державного акта дата видачі зазначена - 25 жовтня 2001 року. Вказані обставини унеможливлюють державну реєстрацію права власності. Вважає, що розбіжність у написанні дати видачі державного акту на право приватної власності на землю у свідоцтві про право на спадщину за законом, є опискою державного нота- ріуса Єпішкіної С.В., яка складала зазначений документ. Але у зв'язку з тим, що нотаріус припи- нила свою професійну діяльність, внести зміни в зазначений документ не можливо. Представник заявниці у судове засідання не з'явився, надав уточнену заяву, в якій просив вста- новити факт, що має юридичне значення, а саме у свідоцтві про право на спадщину за законом від 09.11.2005 р., зареєстрованого в реєстрі за № 5263, замість невірно зазначеної дати видачі держав- ного акту на право приватної власності на землю серії [NUMBER] замість «19.07.2002 р.» вважати вірною «25 жовтня 2001 року», розглянути справу за його відсутності. Представник заінтересованої особи у судове засідання не з'явився, надав до суду заяву, в якій не заперечував проти задоволення заяви, просив справу розглянути за його відсутності. Відповідно до ч.3 ст.211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про роз- гляд справи за його відсутності. У такому разі фіксування судового засідання за допомогою звуко- записувального технічного засобу, у відповідності з вимогами ч.2 ст.247 ЦПК України, не здій- снюється. Суд вважає можливим розглянути справу у відсутність сторін на підставі наявних у справі до- казів. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про наявність правових підстав для задоволення заяви [PERSON] З дублікату свідоцтва про право на спадщину за законом від 09.11.2005 р., посвідченого держа- вним нотаріусом Татарбунарської державної нотаріальної контори Єпішкіною С.В. (а.с.4), вбачає- ться, що [PERSON] отримала у спадок земельну ділянку площею 3,93 га, що розташована на те- риторії Приморської сільської ради, масив [NUMBER], діл.[NUMBER], цільове призначення якої - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка належала [PERSON] на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії [NUMBER], виданого 19.07.2002 р. на під- ставі рішення 10 сесії ХХІІІ скликання Приморської сільської ради від 28.08.200 р. № 94-ХХІІІ та зареєстровано в книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 2608. Як вбачається з копії державного акту на право приватної власності на землю серії [NUMBER], земельна ділянка площею 3,93 га, яка розташована на території Приморської сільської ради, масив [NUMBER] діл.[NUMBER], цільове призначення якої - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, передана у приватну власність [PERSON], вказаний документ видано 25.10.2001 р. (а.с.5). Тобто, дійсно, при видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, державним нотаріусом Татарбунарської державної нотаріальної контори Єпішкіною С.В., було допущено описку у зазна- ченні дати видачі державного акту на право приватної власності на землю серії [NUMBER], та помилково вказано «19.07.2002 р.» замість «25.10.2001 р.». Державним реєстратором відділу надання адміністративних послуг Татарбунарської районної державної адміністрації Чебаном Г.А. 19.07.2018 р. повідомлено [PERSON], що відповідно до наданого нею свідоцтва про право на спадщину за законом від 09.11.2005 р., провести державну реєстрацію права власності на земельну ділянку неможливо, оскільки існує розбіжність у напи- санні дати видачі державного акту на право приватної власності на землю у свідоцтві про право на спадщину за законом та у державному акті на право приватної власності на землю серії [NUMBER]. Відповідно до п.5 ч.2 ст.293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження сп- рави про: встановлення фактів, що мають юридичне значення. Згідно з ч.2 ст.315 ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені також інші фак- ти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. У судовому засіданні встановлено, що при видачі свідоцтва про право на спадщину за законом державним нотаріусом Татарбунарської державної нотаріальної контори Єпішкіною С.В. було до- пущено описку у зазначенні дати видачі державного акту на право приватної власності на землю серії [NUMBER] та помилково вказано «19.07.2002 р.» замість «25.10.2001 р.». Оскільки вка- заний державний нотаріус припинив свою діяльність, виправити помилку іншим способом немож- ливо. Встановлення юридичного факту має заявниці юридичне значення, оскільки дозволяє їй прове- дення в подальшому державної реєстрації речового права. На підставі викладеного,

Outcome: approved