Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-25 00:00:00

19 січня 2016 року [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою, в якій просить стягнути з відповідача на її користь аліменти, на утримання доньки - [PERSON], [INFO], в розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку щомісячно, але не менше 30 % прожиткового мінімуму, мотивуючи свої вимоги тим, що відповідач добровільно матеріальної допомоги на утримання своєї повнолітньої доньки, яка є студенткою Чернігівського національного педагогічного університету імені Т.Г. Шевченка і навчається за денною формою навчання та потребує у зв'язку з цим матеріальної допомоги, не надає. Дочка проживає разом з нею та знаходиться на її утриманні. В судове засіданні позивач не з'явилась, надала заяву з проханням розглянути справу без її участі, позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити . Відповідач в судове засідання не з'явився, надіслав заяву, в якій зазначив, що він перебував на обліку в центрі зайнятості по 15.05.2015 року, також йому була зроблена операція в період з серпня 2014 р. по травень 2015р. і на відновлення організму йому не вистачало коштів на лікарства. З 31.08.2015 року йому була встановлена група інвалідності, тому з 23.02.2016 року відрахування будуть з пенсійного фонду. Просив розглянути справу без його участі в зв'язку з хворобою. Відповідно до положень ч.2 ст.197 ЦПК України справа розглядається за відсутності сторін, без здійснення технічної фіксації. Дослідивши письмові докази у справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що сторони перебували в зареєстрованому шлюбі, якій було розірвано 20 листопада 2003 року, про що в книзі реєстрації розірвань шлюбу відділом реєстрації актів громадянського стану Чернігівського районного управління юстиції Чернігівської області, зроблено запис за № 168 від 20.11.2003 року /а.с.3/. Відповідно до наданої копії свідоцтва про народження, відповідач [PERSON], записаний батьком [PERSON], [INFO] /а.с. 2/. На час розгляду справи [PERSON] навчається в Чернігівському національному педагогічному університеті імені Т.Г. Шевченка ІV рівня акредитації за денною формою навчання, держзамовлення, є студенткою І курсу факультету початкового навчання. Термін навчання з 01.09.2015 року по 30.06.2019 року /а.с.12/. Відповідно до довідки Довжицької сільської ради Чернігівського району та області, разом з позивачем проживає донька [PERSON], 1997 р.н./а.с. 4/. Доводи відповідача, які викладені в його заяві, як кожний окремо, так і в їх сукупності, не дають суду підстав вважати, що він є неплатоспроможним і хворим в такій мірі, що не дає можливості утримувати свою повнолітню доньку в тому розмірі, в якому просить позивач. За викладених обставин, вимоги позивача про стягнення аліментів на навчання є обґрунтованими, оскільки відповідно до ст. 199 Сімейного кодексу України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і в зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Дочка сторін продовжує навчання, тобто [PERSON] потребує матеріальної допомоги, а відповідач в змозі надавати таку допомогу. Враховуючи досліджені судом обставини справи та докази, надані сторонами на обґрунтування своїх вимог та заперечень, суд приходить до висновку, що з відповідача слід стягнути аліменти у розмірі ? частини його місячного заробітку (доходу) з часу подання позивачем заяви до часу закінчення [PERSON] навчання, але не більше, як до досягнення нею 23 років. Оскільки позивач звільнена від сплати судового збору, то з відповідача слід стягнути на користь держави судовий збір. На підставі наведеного,

Outcome: approved