Jurisdiction: civil
Date: 2021-01-20 00:00:00

1.Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача. У жовтні 2020 року АТ КБ «ПриватБанк» звернувся до суду з позовом та просив ухвалити рішення, яким стягнути з [PERSON] на його користь заборгованість за кредитним договором № б/н від 21.07.2011 року, в розмірі 34 594 грн 07 коп., що виникла станом на 31.08.2020 року та складається з: 1614 грн 32 коп. заборгованість за тілом кредита, 30979 грн 75 коп. заборгованість за відсотками за користування кредитом, 2000 грн. нарахованої пені, а також стягнути судові витрати в розмірі 2102 грн. Обґрунтовуючи позовні вимоги, АТ КБ «ПриватБанк» вказував, що відповідно до укладеного договору № б/н від 21.07.2011 року [PERSON] отримала кредит у вигляді початкового кредитного ліміту на картковий рахунок у розмірі 300 грн, який у подальшому було збільшено до 2000 грн, зобов`язалася здійснювати погашення кредиту та процентів та надала свою згоду на те, що підписана анкета-заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг» та іншими банківськими нормативними актами складає між нею та банком відповідний Договір, що підтверджується підписом позивача у заяві. Отримавши кредитні кошти, [PERSON] належним чином не виконувала взяті на себе зобов`язання за укладеним кредитним договором, а тому станом на 31.08.2020 року мала заборгованість в сумі 34 594 грн 07 коп., яка включає заборгованість за тілом кредиту, відсотками, а також пеню. Представник позивача у судовез асідання не з`явився, про дату, час і місце судового засідання повідомлений належним чином, долучив до позовної заяви клопотання про проведення розгляду справи у його відсутність, не заперечив проти заочного розгляду справи та ухвалення заочного рішення, позов підтримав у повному обсязі. Відповідач у судове засідання повторно не з`явилась, повідомлялась про дату, час та місце розгляду справи, вважається такою, що належним чином повідомлена про дату, час і місце судового засідання, не повідомила про причини неявки, відзив не подала. 2.Заяви, клопотання та інші процесуальні дії у справі. Ухвалою Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області від 20 жовтня 2020 року справу призначено до судового розгляду по суті на 20 листопада 2020 року. 20 листопада 2020 року у зв`язку з відпусткою судді судове засідання відкладено на 08 грудня 2020 року. 08 грудня 2020 року судове засідання відкладено на 21 січня 2021 року в зв`язку з неявкою відповідача. Ухвалою суду від 21 січня 2021 року постановлено про заочний розгляд справи у зв`язку з тим, що відповідач у судове засідання повторно не з`явилась, не повідомила про причини неявки, належним чином повідомлена про дату, час і місце судового засідання, відзив не подала, позивач не заперечував проти такого вирішення справи. 3.Фактичні обставини, встановлені судом та зміст спірних правовідносин, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини. Між сторонами виникли правовідносини щодо заборгованості за кредитним договором, які регулюються нормами Цивільного кодексу України (далі ЦК України). Судом встановлено, що [PERSON] стала клієнтом ПАТ КБ «ПриватБанк», у зв`язку з чим уклав договір\~про надання\~банківських послуг\~шляхом підписання\~анкети-заяви\~б/н\~від 21.07.2011 року про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг в ПриватБанку, згідно якої отримала кредит у вигляді початкового кредитного ліміту на картковий рахунок у розмірі 300 грн, який у подальшому було збільшено до 2 000 грн. В анкеті-заяві про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у ПриватБанку від 21.07.2011 року та довідці про умови кредитування з використанням кредитки «Універсальна, 30 днів пільгового періоду», які підписані відповідачем, сторонами погоджено розмір базової процентної ставки за кредитом в сумі 3% на місяць на залишок заборгованості, розмір щомісячного платежу, розмір пені за несвоєчасне погашення заборгованості. Позивач свої зобов`язання за кредитним договором виконав в повному обсязі, надавши відповідачу кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. На даний час відповідач ухиляється від виконання своїх зобов`язань і не погашає заборгованість за договором про надання банківських послуг, що є порушенням законних прав та інтересів АТ КБ «ПриватБанк», що стало приводом для звернення до суду з вказаним позовом. АТ КБ «ПриватБанк» є правонаступником прав та обов`язків ПАТ КБ «ПриватБанк» у зв`язку з чим на підставі рішення Єдиного акціонера Банку від 21.05.2018 року № 519 змінено тип та найменування позивача, про що зазначено в п. 1.7. його Статуту. На підтвердження вказаних обставин АТ КБ «ПриватБанк» надало суду: копію Анкети-заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у Приватбанку від 21.07.2011 року, довідку про видані кредитні картки; довідку про зміну умов кредитування та обслуговування кредитної картки, копію довідки про умови кредитування з використанням кредитки «Універсальна», 30 днів пільгового періоду» від 21.07.2011 року; витяг з Умов та Правил надання банківських послуг в ПриватБанку, що розміщені на сайті https://privatbank.ua/terms/; розрахунок заборгованості за договором б/н від 21.07.2011 року; виписку по рахунку за договором № б/н від 21.07.2011 року. Отже, ПАТ КБ «ПриватБанк» відкрило на ім`я відповідача картковий рахунок, видало кредитну картку, на яку перераховані кредитні кошти. Згідно наданого позивачем розрахунку заборгованості за договором №б/н від 21.07.2011 року, станом на 31.08.2020 року існує заборгованість в сумі 34 594 грн 07 коп., з яких 1 614 грн 32 коп. - заборгованість за тілом кредита, 30 979 грн 75 коп. заборгованість за відсотками за користування кредитом, 2\~000 грн заборгованість по пені. Вказані обставини підтверджуються письмовими доказами: копією анкети-заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у ПриватБанку від 21.07.2011 року, розрахунком заборгованості за договором № б/н від 21.07.2011 року, довідкою про видані кредитні картки; довідкою про зміну умов кредитування; випискою по рахунку за договором № б/н від 21.07.2011 року; копією про умови кредитування з використанням платіжної картки «Кредитка, Універсальна, 30 днів пільгового періоду» від 21.07.2011 року. 4.Застосовані норми права. Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою статті 638 цього Кодексу встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Згідно з ч. 1ст.\~610\~ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до ч. 1ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч. 1 ст. 1048 ЦК України). Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). Згідно із частиною першою статті 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. За змістом статті 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. У переважній більшості випадків застосування конструкції договору приєднання його умови розроблює підприємець (в цьому випадку АТ КБ «Приватбанк»). Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на змістстатей633,634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений. Згідно зі статтею 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Згідно з ч.1 ст.1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором. Відповідно до\~ст.526 ЦК України\~зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Виконання зобов`язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією (ч.1 ст.546 ЦК України). Статтею 549 ЦК України передбачено, що неустойкою, штрафом, пенею є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Відповідно до ст.81\~ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. 5.Оцінка суду. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з огляду на таке. Банк надав відповідачу кошти за кредитним договором на умовах строковості і платності, однак такі кошти не були повернуті відповідачем. Вимога позивача про стягнення з відповідача заборгованості за тілом кредиту в розмірі 1614 грн 32 коп. ґрунтується на вимогах закону, підтверджується належними доказами, наданими позивачем, а тому підлягає задоволенню. Банк, пред`являючи вимоги про погашення кредиту, просив у тому числі, крім тіла кредиту (сума, яку фактично отримав в борг позичальник), стягнути складові його повної вартості, зокрема нараховану пеню та заборгованість за відсотками за користування кредитом. Як вбачається з довідки про умови кредитування з використанням кредитки «Універсальна, 30 днів пільгового періоду» від 21.07.2011 року, підписаної відповідачем, передбачена відповідальність позичальника за несвоєчасне погашення заборгованості по кредиту у вигляді пені (пеня1 + пеня2, де пеня1 - базова процентна ставка за договором, пеня2 - 1% від суми заборгованості, але не менше 30 грн. в місяць), а також сторони погодили, що базова відсоткова ставка в місяць (нараховується на залишок заборгованості, виходячи із розрахунку 360 днів в році) становить 3,0%. Отже підписана відповідачем довідка про умови кредитування з використанням кредитки «Універсальна, 30 днів пільгового періоду», містить умови, зокрема й щодо сплати процентів за користування кредитними коштами та щодо сплати пені. Відповідно до частини 4 статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Велика Палата Верховного Суду у постанові від 28 березня 2019 року у справі № 444/9519/12, провадження № 14-10 цс 18, дійшла висновку, що після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною 2 статті 1050 ЦК України право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється. Права та інтереси кредитодавця в охоронних правовідносинах забезпечуються частиною 2 статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання. Окрім цього, у постанові від 28 березня 2018 року у справі № 444/9519/12 Велика Палата Верховного Суду вказала, що право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи в разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно із частиною 2 статті 1050 ЦК України. В охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені частиною 2 статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання. Відтак Велика Палата Верховного Суду відхилила аргументи позивача про те, що на підставі статті 599 та частини 4 статті 631 ЦК України він мав право нараховувати передбачені договором проценти до повного погашення заборгованості за кредитом. При цьому вказала, що зі спливом строку кредитування припинилося право позивача нараховувати проценти за кредитом. Подібні правові висновки викладено також в постанові Великої Палати Верховного Суду від 31 жовтня 2018 року у справі № 202/4494/16-ц (провадження № 14-318цс18). Тобто у постановах Великої Палати Верховного Суду уже неодноразово вказувалося на те, що цивільне законодавство передбачає як випадки, коли боржник правомірно користується наданими йому коштами та має право не сплачувати кредитору свій борг протягом певного узгодженого часу, так і випадки, коли боржник повинен сплатити борг кредитору, однак не сплачує коштів, користуючись ними протягом певного строку неправомірно. Зокрема, відносини щодо сплати процентів за одержання боржником можливості правомірно не сплачувати кредитору борг протягом певного часу врегульовані частиною 1 статті 1048 ЦК України. Такі проценти є звичайною платою боржника за право тимчасово користуватися наданими йому коштами на визначених договором та законодавством умовах, тобто у межах належного та добросовісного виконання сторонами договірних зобов`язань, а не у випадку їх порушення. Натомість наслідки прострочення грошового зобов`язання (коли боржник повинен сплатити грошові кошти, але неправомірно не сплачує їх) також урегульовані законодавством. У випадках, коли боржник порушив умови договору, прострочивши виконання грошового зобов`язання, за частиною 1 статті 1050 ЦК України застосуванню у таких правовідносинах підлягає положення статті 625 цього Кодексу. Водночас, аналіз норми частини 1 статті 1048 ЦК України дає підстави зробити висновок, що позивач вправі вимагати захисту своїх прав через суд - шляхом зобов`язання виконати боржником обов`язку сплатити проценти за право тимчасово користуватися наданими йому коштами, однак до спливу визначеного договором строку кредитування, тобто в даному випадку до 28.02.2018 року (строк дії картки). Строк погашення кредиту в повному обсязі визначено останнім днем місяця, зазначеного на картці (строку кредитування). Відповідно до довідки АТ КБ «Приватбанк» відповідачу було видано декілька кредитних карток, строк дії останньої до лютого 2018 року. Таким чином, з відповідача слід стягнути несплачені проценти за період з 24.11.2012 року по 28.02.2018 року в сумі 4128,75 грн. Відповідно до ст. ст. 546, 549\~ЦК України виконання зобов`язання забезпечується зокрема неустойкою, яка визначається як штрафом, пенею і є грошовою сумою або іншим майном, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. Як вбачається з довідки про умови кредитування з використанням кредитки «Універсальна, 30 днів пільгового періоду» від 21.07.2011 року, підписаної відповідачем, передбачена відповідальність позичальника за несвоєчасне погашення заборгованості по кредиту у вигляді пені. Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що з відповідача на користь позивача слід стягнути пеню відповідно до умов кредитного договору в розмірі 2000 грн. Таким чином, з відповідача слід стягнути 7 743 грн 07 коп. заборгованості за кредитним договором № б/н від 21.07.2011р., яка виникла станом на 31.08.2020, що складається із: заборгованість за кредитом 1 614,32 грн, заборгованість за відсотками за користування кредитом за період з 24.11.2012 по 28.02.2018 4 128,75 грн, пеня за несвоєчасність виконання зобов`язань за договором 2000 грн. 5.Розподіл судових витрат. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір пропорційно розміру задоволених вимог у сумі 470,42 грн. (від 22, 38% задоволених вимог).

Outcome: partial