overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-22 00:00:00

20.12.2019 року [PERSON] звернулась до суду з позовом про стягнення аліментів з [PERSON] на своє утримання у твердій грошовій сумі у розмірі 1500,00 грн. щомісяця до досягнення трьох років малолітньої дитини - [PERSON] , [INFO] , обґрунтовуючи позов тим, що відповідач в добровільному порядку коштів на її утримання не надає. Ухвалою суду від 24.02.2020 року відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження. В судовому засіданні позивач підтримала позовні вимоги. Також вказала, що вона на даний час позивач проживає у своїх батьків, перебуває у декретній відпустці та отримує державну допомогу у зв`язку із декретною відпусткою в розмірі 860,00 грн. Відповідач в судовому засіданні визнав позовні вимоги та не заперечував проти їх задоволення. Також вказав, що він офіційно працевлаштований та має дохід у розмірі від 5000,00 грн. до 6000,00 грн. на місяць. Стан здоров`я у нього добрий, інших утриманців не має. Суд, вислухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали справи, дослідивши та оцінивши наявні у справі докази, вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Сторони перебувають у шлюбі, який зареєстрований 11.08.2017 року, однак фактично шлюбні відносини припинені та вони проживають окремо. Відповідно до свідоцтва про народження, сторони мають малолітню дитину [PERSON] , [INFO] , який проживає разом із позивачем. Згідно до ст.84 СК України дружина, з якою проживає дитина має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Отже, за змістом вказаної норми права, розмір утримання не пов`язаний з розміром доходу дружини, а залежить від можливості чоловіка надавати матеріальну допомогу. При вирішенні позовних вимог суд виходить із того, що відповідач має постійний заробіток, здоровий, за матеріальним становищем спроможний платити аліменти на утримання дружини. Визначаючи розмір стягнення аліментів, суд враховує обставини, передбачені ч. 1 ст. 182 СК України, зокрема матеріальне становище дружини та відсутність у платника аліментів інших утриманців, та вважає за доцільне стягнути аліменти у твердій грошовій сумі в розмірі 1500 грн. щомісячно, починаючи від дня пред`явлення позову та до досягнення дитиною трьох років. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-18 00:00:00

20.12.2019 року [PERSON] звернулась до суду із заявою про встановлення факту, що має юридичне значення, в якій просить суд встановити факт постійного проживання, [PERSON] , [INFO] , сумісно з [PERSON] , який помер [INFO] , на час його смерті, за адресою: [ADDRESS] . В обґрунтування поданої заяви [PERSON] зазначила, що [INFO] помер чоловік заявниці [PERSON] . Шлюб був зареєстрований з 26.09.1969 року. З часу реєстрації шлюбу заявниця з чоловіком постійно проживали разом, однак були зареєстровані за різними адресами. [PERSON] є пенсіонеркою за віком, якій призначена пенсія й розмірі 1680,00 грн. Її чоловік одержував пенсію в розмірі приблизно 10 370,00 грн.. Інших джерел існування не має. У зв`язку зі смертю чоловіка й втрати його пенсії опинилася в край важкому матеріальному становищі. Заявник у судове засідання не з`явилась, надала суду заяву про розгляд справи без її участі, заяву підтримала у повному обсязі. Представник заінтересованої особи - ГУ ПФУ в Запорізькій області в судове засідання не з`явився, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Відповідно до ч. 2 ст. 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб 26 вересня 1969 року, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серії [NUMBER] , актовий запис №1853. Згідно зі свідоцтвом про смерть, зареєстрованого Хортицьким районним у місті Запоріжжі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області, актовий запис № 903, [INFO] помер чоловік заявниці [PERSON] . Заявниця є пенсіонеркою за віком, у зв`язку з чим їй призначена пенсія у розмірі 1680,00 грн. Розмір пенсії чоловіка складає приблизно 10 370,00 грн. Заявниця [PERSON] з 23.12.2004 року по теперішній час зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , її чоловік [PERSON] по день його смерті був зареєстрований за адресою: [ADDRESS] , згідно копії паспорту. Проживали [PERSON] та [PERSON] за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується Актом про проживання. Свідки [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] надали письмові пояснення, згідно яких зазначили, що [PERSON] та [PERSON] проживали разом за адресою: [ADDRESS] . Проаналізувавши письмові докази, суд приходить до висновку, що знайшов підтвердження факт того, що заявник [PERSON] постійно проживала разом зі своїм чоловіком [PERSON] , померлим [INFO] , у зв`язку з чим заява підлягає задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-26 00:00:00

20.12.2019 року [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дружини, з якою проживає малолітня дитина, до виповнення останній трьох років, в якій просить стягнути аліменти у розмірі 1/4 частин з усіх доходів на утримання дружини, яка доглядає дитину до 3-х років. В обґрунтуванні позову позивач вказує, що з відповідачем по справі 16.05.2009 року зареєстрували шлюб. Від даного шлюб у народилося двоє дітей: донька [PERSON] , [INFO] та син [PERSON] , [INFO] , батьком яких є відповідач, що підтверджується свідоцтвами про народження дітей. Сторони проживають разом за однією адресою, але відповідач матеріальної допомоги на утримання дітей та дружини не надає. В даний час позивач тимчасово не працює, оскільки доглядає за донькою, якій не виповнилось три роки. Відповідач добровільно надавати матеріальну допомогу не бажає, тому вона була вимушена звернутися до суду з позовом про стягнення з відповідача аліментів на її утримання до виповнення доньці [PERSON] , [INFO] , трьохрічного віку, тобто до [INFO] в розмірі 1/4 частини всіх видів доходів щомісячно. Ухвалою від 22.01.2020 року провадження у справі відкрито та призначено справу до судового розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, надала суду заяву про розгляд справи у її відсутність, позов підтримує у повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, надав суду письмову заяву, в якій позовні вимоги визнає в повному обсязі та просить суд розглядати справу у його відсутність. Дослідивши письмові докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Суд, сукупністю належних, допустимих і достовірних письмових доказів, встановив, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 16.05.2009 року (а.с.4), відповідач [PERSON] є батьком дітей: доньки [PERSON] , [INFO] , та сина [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвами про народження дітей (а.с.5,6). Діти зареєстровані з позивачкою за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується довідкою відділом місця проживання громадян Виконавчого комітету Тернівської районної у місті Ради ( а.с. 7). Згідно ч.2 ст.84 Сімейного кодексу України, дружина з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. З урахуванням цього і визнання відповідачем позову суд вважає, що позов необхідно задовольнити та згідно з ч.2 ст.84 СК України, стягувати щомісячно з [PERSON] на користь [PERSON] на її утримання до виповнення доньці [PERSON] , [INFO] , трьохрічного віку, тобто до [INFO] , аліменти в розмірі 1/4 частини всіх видів його доходів. Згідно зі ст.ст. 133, 141 ч.6 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. На підставі ст.ст.77, 79, 80, 84 ч.2 Сімейного Кодексу України, ст.ст. 12, 19, 43, 49, 81, 133, 141, ч. 4 ст. 206, 259, 263-265 ЦПК України, суд, -

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-06 00:00:00

20.12.2019 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Ухвалою суду від 21.12.2019 року прийнято позовну заяву, відкрито провадження у справі та призначено підготовче судове засідання. 20.01.2020 року по справі проведено підготовче засідання і справу призначено до судового розгляду, про що постановлено ухвалу та повідомлено учасників справи. Обгрунтовуючи позовні вимоги [PERSON] вказує, що в лютому 2012 року зареєструвала шлюб з відповідачем. Від шлюбу дітей не мають. Розірвати його через органи ДРАЦС відповідач не бажає. Причиною розірвання шлюбу, є постійні конфлікти, із-за яких втратили почуття поваги та любові один до одного та припинили подружні відносини та ведення спільного господарства. Тривалий час проживають окремо. За час окремого проживання впевнилися, що жити разом не зможуть, стали чужими людьми. Сім`я існує формально і зберегти її вже не можливо. Подала суду заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримує. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, надіслав суду заяву про розгляд справи у його відсутності. Просить шлюб розірвати. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Вивчивши та дослідивши матеріали справи, судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 18.02.2012 року. Від шлюбу дітей не мають. Позивачка [PERSON] \~на розірванні\~\~шлюбу наполягає, так як вважає, що сім`я розпалась повністю і зберегти її вже не можливо. Відповідач не заперечує проти розірвання шлюбу, так як кожен із них живе своїм життям. Дані обставини підтверджуються матеріалами справи. Тому суд вважає, що збереження шлюбу між подружжям є недоцільним. Судові витрати понесені позивачкою підлягають стягненню з відповідача на її користь в силу ст. 141 ЦПК України. Відповідно до ч. 3\~ст. 56 СК України\~кожен із подружжя має право припинити шлюбні відносини.\~\~\~

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-21 00:00:00

20.12.2019 року до суду надійшла позовна заява, в якій позивач просить стягнути з відповідача на свою користь аліменти на утримання доньки [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/4 частини від усіх видів доходів, але не менше 50 % прожиткового мінімуму, до досягнення дитиною повноліття. Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що з відповідачем перебувають у шлюбі, але подружніх відносин не підтримують, відповідач дитину не утримує, дитина знаходиться на повному утриманні позивача. Позивач, належним чином повідомлена про час та місце судового розгляду, у судове засідання не з`явилась, надала суду заяву з проханням розглянути справу за її відсутності, позовні вимоги підтримує, та просить задовольнити. Відповідач, належним чином повідомлений про час та місце судового засідання, у судове засідання не з`явився, надав суду заяву з проханням розглянути справу за його відсутності, позовні вимоги визнає у повному обсязі. Третя особа, [PERSON] , належним чином повідомлена про час та місце судового розгляду, у судове засідання не з`явилась. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що визнання позову відповідачем не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, а позовна заява підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Позивач та відповідач є батьками [PERSON] , [INFO] (а.с. 3). Діти проживають разом з позивачем та перебувають на утриманні [PERSON] (а.с.7). Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно рішення Козельщинського районного суду Полтавської області від 13.12.2010 року по справі №2-1393/10 з відповідача вже стягуються аліменти на утримання іншої дитини, в той же час визнаний позивачем розмір аліментів не суперечить ст.ст.182,183 СК України. Враховуючи те, що позивачка відповідно до вимог Закону України «Про судовий збір» звільнена від сплати судового збору при зверненні до суду, суд відповідно до ст.141 ЦПК України вважає необхідним стягнути з відповідача на користь держави судовий збір у розмірі 840,80 грн., виходячи з розміру судового збору, встановленого законом станом на день подання позову. На підставі вищенаведеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-04-20 00:00:00

20.12.2019 року позивач [PERSON] звернулася в суд з позовом, в якому просить винести рішення про стягнення з відповідача [PERSON] аліментів в її користь на утримання [PERSON] , [INFO] в розмірі 2350 гривень щомісячно, починаючи від дня пред`явлення позову до досягнення дитиною повноліття. Свій позов позивач обґрунтовує наступним. 08.08.2013 року між сторонами по справі був зареєстрований шлюб. За час спільного проживання у сторін народилася донька: [PERSON] , [INFO] . Відповідач від виконання обов`язку з утримання дитини ухиляється. На даний час дитина проживає разом з позивачем та повністю перебуває на її утриманні. В судове засідання позивачка не з`явилася, однак подала до суду заяву в якій позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив такі задоволити, посилаючись на обставини викладені в позовній заяві, просила проводити розгляд справи у її відсутності. Відповідач в судові засідання не з`явився, хоча про час та місце розгляду справи був належним чином повідомлений, про причини неявки суд не повідомив, тому вважаю за можливе проводити розгляд справи у відсутності відповідача з винесенням заочного рішення. Відповідно до ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши подані документи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступні обставини справи та надав їм правову оцінку. Шлюб між сторонами зареєстровано 08.08.2013 року. Як вбачається із свідоцтва про народження серії [NUMBER] , [INFO] народилася [PERSON] . Сторони по справі записані батьками. Угоди про добровільну сплату аліментів між сторонами не досягнуто. Відповідно до ст.180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч.3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. При визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини та відповідача, який перебуває на періодичних роботах за кордоном, приходить до висновку, що позовна вимога про стягнення аліментів на утримання дитини підлягає до часткового задоволення, з відповідача слід стягувати аліменти у розмірі 2000 гривень щомісячно на дитину, що дасть змогу забезпечити для дитини належні умови проживання та розвитку. Крім цього суд вважає за необхідне стягнути з відповідача в користь держави судовий збір в розмірі 768,40 грн. Оцінюючи зібрані по справі докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-23 00:00:00

20.12.2019 року позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу посилаючись на те, що з відповідачем перебувають у зареєстрованому шлюбі. Від подружнього життя неповнолітніх дітей не мають. Спільне життя не склалося, через різні характери та погляди на життя. Шлюб існує лише юридично. Спільне господарство не ведуть. Збереження сімї та примирення не можливе. Ухвалою Фастівського міськрайонного суду Київської області від 17.01.2020 року відкрито загальне позовне провадження у даній справі і призначено підготовче судове засідання. Ухвалою Фастівського міськрайонного суду Київської області від 13.02.2020 року підготовче провадження у справі закрите, а справу призначено до судового розгляду по суті у відкритому судовому засіданні. В судове засідання позивач не з`явилася, через канцелярію суду подала письмову заяву в якій позовні вимоги підтримала, справу просила розглянути в її відсутність, проти постановлення заочного рішення не заперечувала. В судове засідання відповідач не з`явився, повідомлявся вчасно та належним чином про час і місце розгляду справи, зокрема і шляхом розміщення оголошення про виклик до суду на офіційному сайті Фастівського міськрайонного суду Київської області,причини неявки суду не відомі, заяв чи клопотань про розгляд справи в його відсутність до суду не надходило. У встановлений строк відзиву на позовну заяву до суду не надійшло, а тому в силу ч. 8 ст. 178 ЦПК України, суд вирішує справу за наявними матеріалами. Зі згоди позивача, суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. При розгляді справи, судом встановлено, що 21 вересня 2016 року між [PERSON] та [PERSON] було зареєстровано шлюб Дарницьким районним у місті Києві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у місті Києві, актовий запис № 1979. Спільне життя не склалося. На даний час сторони шлюбні стосунки не підтримують, спільне господарство не ведуть, примирення не можливо. Згідно ст.56 Сімейного Кодексу України примушування до збереження шлюбних відносин є порушенням права чоловіка, дружини на свободу та особисту недоторканість. Небажання відповідача надавати докази, зокрема з причин ухилення від участі в судових засіданнях, давало суду право при заочному розгляді справи обмежитися доказами, наданими позивачем, що повністю відповідає положенням ст.280 ЦПК України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-02 00:00:00

20.12.2019 року позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що з відповідачем перебувають у зареєстрованому шлюбі. Від спільного життя мають дочку [PERSON] , [INFO] . Спільне подружнє життя не склалось через різні характер та погляди на життя. На даний час шлюбні відносини фактично припинені, сторони не ведуть спільне господарство, проживають окремо. Ухвалою Фастівського міськрайонного суду Київської області від 20.01.2020 року відкрито загальне позовне провадження у справі та призначено підготовче судове засідання. В підготовче судове засідання позивач не з`явилася, надавши суду заяву, відповідно до якої просила справу розглядати у її відсутність, позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити в підготовчому судовому засіданні. Після розірвання шлюбу просила залишити прізвище « [PERSON] ». В підготовче судове засідання відповідач не з`явився, надавши заяву про розгляд справи у його відсутність, з вимогами позову згодний, не заперечував проти винесення рішення в підготовчому судовому засіданні. Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши наявні в матеріалах справи письмові докази у їх сукупності, суд вважає встановленими наступні обставини та відповідні їм правовідносини. При розгляді справи, судом встановлено, що 18 червня 2015 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Броварського міськрайонного управління юстиції у Київській області зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON] , про що зроблений відповідний актовий запис № 441. Від подружнього життя сторони мають дочку [PERSON] , [INFO] . На даний час сторони шлюбні стосунки не підтримують, спільне господарство не ведуть, примирення неможливо. Згідно ст. 56 Сімейного Кодексу України примушування до збереження шлюбних відносин є порушенням права чоловіка, дружини на особисту свободу. Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ст. 113 Сімейного Кодексу України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Позивачка просила її шлюбне прізвище « [PERSON] » залишити без змін. Згідно частиною другою статті 114 Сімейного кодексу України, у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Таким чином з відповідача на користь позивача необхідно стягнути судовий збір в розмірі 768,40 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-09 00:00:00

20.12.2019 року позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу з відповідачем [PERSON] , вказуючи, що шлюб був зареєстрований між ними 18.09.2004 року відділом реєстрації актів цивільного стану Снігурівського районного управління юстиції Миколаївської області, актовий запис №65, від даного шлюбу мають неповнолітню дитину - доньку [PERSON] [INFO] , яка проживає з позивачем. Посилаючись на те, що сторони єдиною сім`єю перестали проживати через суперечки, що мало наслідком також припинення ведення спільного господарства, роздільне проживання, виникнення відчуження, позивач просив позов задовольнити. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, суду надала заяву про розгляд справи за її відсутності, підтримання позовних вимог, на примирення не згідна. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, суду надав заяву про розгляд справи за його відсутності та про визнання позову. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу неможливе з причин, вказаних позивачем та суперечить їх інтересам, тому позов підлягає задоволенню. Згідно ст.112 Сімейного кодексу України, суд, з`ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову, постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше сумісне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення.

Outcome: approved