Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-24 00:00:00

21 листопада позивач [PERSON], як спадкоємець першої черги за законом звернулась до Шишацького районного суду з позовом до Пришибської сільської ради Шишацького району Полтавської області про визнання права власності в порядку спадкування за законом на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території вищевказаної сільської ради. В обґрунтування позивних вимог повідомила, що в 2004 році померла її мати [PERSON], з якою вони проживали разом та після смерті якої залишилось спадкове майно, яке складається з земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 6,95 га, що розташована на території Пришибської сільської ради Шишацького району Полтавської області і належала померлій на підставі Державного акту про право приватної власності на землю серії ІІ-ПЛ № 054473, виданого Пришибською сільською радою Шишацького району 24 червня 2003 року за № 394. З метою отримання свідоцтва про право на спадщину у вигляді даної земельної ділянки позивач звернулась до Шишацької державної нотаріальної контори, проте у видачі відповідного свідоцтва їй було відмовлено в зв'язку з втратою нею оригіналу державного акту, а також через те, що відомості про спадкову земельну ділянку ділянки не внесені до бази даних земельного кадастру, що унеможливлює надання відповідного витягу з Державного земельного кадастру. З огляду на вищевикладене позивач звертається до суду за захистом своїх прав та просить визнати за нею право власності на вищевказане спадкове майно. За клопотанням представника позивача ухвалою суду від 10.12.2014 проведено заміну неналежного відповідача - Пришибської сільської ради Шишацького району Полтавської області, належним відповідачем - Великобузівською сільською радою Шишацького району Полтавської області. Позивач в судове засідання не з'явилась. Особливою умовою угоди № 60 від 20 листопада 2014 року, укладеної між позивачами та адвокатом [PERSON], є участь представника у судових засіданнях без участі позивача. Представник позивачів в судове засідання не з'явилась, надала до суду письмову заяву про підтримання позовних вимог в повному обсязі та розгляд справи без його участі та участі позивача. Представник відповідача - Великобузівської сільської ради Шишацького району Полтавської області в судове засідання не з'явився, на адресу суду надіслав заяву про визнання позову та розгляд справи за його відсутності. Відповідно до ч. 4 ст.174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову, суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 12 червня 2009 року № 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи та інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідивши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності та взаємозв'язку, суд приходить до висновку, що визнання позову відповідачем не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, є безумовним, а тому позов підлягає задоволенню виходячи з наступного. Ст. 328 ЦК України передбачено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до п. 11 ч. 1 ст. 346 ЦК України однією із підстав припинення права власності є смерть власника. Згідно статті 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно ст. 1222 ЦК України, спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Згідно ч 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу (шість місяців з часу відкриття спадщини), він не заявив про відмову від неї. Відповідно до судової практики та положень Постанови Пленуму Верховного суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» відповідачами у справах даної категорії при відсутності інших спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття відповідачами є територіальні громади в особі відповідних органів місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. Згідно п. «г» ч. 1 ст. 81 ЗК України громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі прийняття спадщини. [INFO] у с. Мала Бузова Шишацького району Полтавської області померла [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть [NUMBER], виданим Великобузівською сільською радою Шишацького району Полтавської області 09 січня 2004 року, актовий запис № 1 (а.с. 9). Після її смерті залишилось спадкове майно у вигляді земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 6,95 га, вартістю 143025 грн. 72 коп., яка розташована на території Пришибської сільської ради Шишацького району Полтавської області та належала померлій [PERSON] на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серії ІІ-ПЛ № 054473 виданого 24 червня 2003 року Пришибською сільською радою Шишацького району Полтавської області, за реєстраційним № 394 (а.с11-12). Померла [PERSON] заповіту не залишила, спадкоємцем першої черги за законом після неї є її донька [PERSON], що підтверджується матеріалами справи (а.с. 6-7, 35-36), яка у відповідності до вимог ч. 3 ст. 1268 ЦК України прийняла спадщину, оскільки згідно довідки Великобузівської сільської ради Шишацького району Полтавської області від 28.10.2013 № 02-30/547 проживала разом з померлою на день її смерті (а.с.10). Вказані обставини також підтверджуються рішенням Шишацького районного суду Полтавської області від 02 вересня 2005 року, яке набрало законної сили 13.09.2005 (а.с.8). Інші спадкоємці, які прийняли спадщину чи претендують на неї відсутні, що підтверджується витягом зі спадкового реєстру від 13.11.2014 № 38892429 (а.с.17), Постановою нотаріуса Шишацької районної державної нотаріальної контори Голубицької Н.І. від 13 листопада 2014 року № 294/01-16 у видачі спадкоємцю [PERSON] свідоцтва про право власності на спадщину за законом після померлої [INFO] її матері [PERSON] відмовлено, в зв'язку з втратою спадкоємцем оригіналу державного акту на землю, а також в зв'язку з тим, що спадкова земельна ділянка не внесені до бази даних земельного кадастру, що в свою чергу унеможливлює надання відповідного витягу з Державного земельного кадастру (а.с.18). Наявність вищевказаних обставин, що послугували причиною відмови у видачі свідоцтва підтверджується листом відділу Держземагенства у Шишацькому районі Полтавської області № 01-01-10/4688 від 17 жовтня 2014 року (а.с.16), а також зверненням позивача з оголошенням про втрату державного акту на землю до редакції місцевої газети «Сільське життя» (а.с. 19). Таким чином, фактично успадкувавши вищевказану земельну ділянку шляхом прийняття спадщини, спадкоємець [PERSON] позбавлена можливості оформити її на своє ім'я та здійснити подальшу державну реєстрацію права власності щодо неї, що є перешкодою для реалізації нею права власності на вищевказане спадкове майно. Відповідно до приписів ст. 41 Конституції України та ст.ст. 316, 319, 321 ЦК України правом власності є право особи на майно, яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Право власності є непорушним. Ніхто не може протиправно бути позбавлений його права чи обмежений у його здійсненні. Згідно ст. ст. 55, 124 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань. Юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі. Відповідно до ч. 2 ст. 16 ЦК України, способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права. Згідно ст. 392 ЦК України, власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюєтся або не визнається іншою особою. На підставі вищевикладеного, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги є обґрунтованими, доведеними, а отже підлягають задоволенню в повному обсязі.

Outcome: approved