Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-27 00:00:00

20 вересня 2017 року представник [PERSON] акціонерного товариства «Акціонерно -комерційний банк «КАПІТАЛ» звернувся до Самарського районного суду м. Дніпропетровська із зазначеним позовом. 20 вересня 2017 року Самарським районним судом м. Дніпропетровська було зроблено запит до адресно-довідкового підрозділу ГУДМС УДМС України у Дніпропетровській області щодо встановлення місця реєстрації відповідача. 29 вересня 2017 року у справі було відкрито провадження. Позивач просить суд стягнути з відповідачки [PERSON] на користь [PERSON] акціонерного товариства «Аакціонерно - комерційний банк «КАПІТАЛ» заборгованість за договором про надання споживчого кредиту №1/42/317/27-09-13/0021 від 30.10.2013 року у розмірі 37609,31 грн. та судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 1600 грн. Позовні вимоги позивач обґрунтував тим, що 30.10.2013 року між ними та відповідачем був укладений договір про надання споживчого кредиту №1/42/317/27-09-13/0021, згідно з яким позивач надав відповідачеві кредит у розмірі 11681,86 гривень зі строком користування з 30 жовтня 2013 року до 29 жовтня 2016 року зі сплатою відсотків у розмірі 15% річних та щомісячної комісії по кредиту у розмірі 1% відсоток від первісної суми кредиту сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Банк має право в будь-який момент змінити кредитний ліміт. Відповідач зобовязався своєчасно повертати кредит, відповідно до умов договору та умов кредитування. Дотепер відповідач свої обовязки не виконав, що стало причиною звернення до суду з вказаним позовом, в якому позивач просить суд стягнути з відповідача заборгованість, яка утворилася станом на 30.06.2017р. в сумі 19335,32 гривень, яка складається з заборгованості за сумою кредиту 499,77 гривень, заборгованість по процентам за користування кредитом 14038,86 гривень, заборгованість за пенею та комісією - 3399,77 гривень, штрафи, відповідно до п. 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг 500 гривень (фіксована частина) та 896,92 гривень (процентна складова) та судові витрати (а.с.1-2)\~ Відповідач в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи був повідомлений. У справі є достатньо доказів для її вирішення, що у сукупності із вказаними вище обставинами дає суду підстави для застосування положень ч. 1 п. 1 ст. 280, ст.ст. 281-282 ЦПК України. В судові засідання призначені на 31 жовтня 2017 року, 22 листопада 2017 року та 19 грудня 2017 року сторони не зявилися Розглянувши доводи представника позивача викладені у позові, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги слід задовольнити з наступних підстав. Суд встановив, що 30.10.2013 року між відповідачем та позивачем [PERSON] акціонерним товариством «Акціонерно-комерційний банк «КАПІТАЛ» було укладено договір про надання споживчого кредиту №1/42/317/27-09-13/0021 в результаті якого позивачу було надано споживчий кредит у сумі 11681,86 грн. (а.с. 4,5). Датою укладення між сторонами договору є дата відкриття рахунку, тобто 30.10.2013 року. Позичальник в порушення умов кредитного договору, не виконав взяті на себе кредитні зобовязання відносно щомісячної сплати комісії, процентів за користування отриманим кредитом та повернення кредиту частинами за встановленим у договорі графіком п.п. 4.4.2 4.4.4, внаслідок чого утворилася заборгованість. У встановлені договором строки, відповідач зобовязання не виконав, у звязку з чим станом на 14.08.2017р. в сумі 37609,31 гривень, яка складається з заборгованості за сумою кредиту 7449,86 гривень, заборгованість по сплаті процентів за користування кредитними коштами 3019,72 грн., заборгованість по сплаті комісії по кредиту 3738,24 грн., пеня за прострочення основної суми заборгованості 13318,72 грн., пеня за несвоєчасні проценти 4241,83 грн., штраф 5840,93 грн. (а.с. 10-11).\~\~\~ Дані правовідносини регулюються Цивільним кодексом України. В силу п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України підставою виникнення цивільних прав та обовязків, зокрема є договори й інші правочини. Відповідно до положень ст.ст. 509, 526, 530 ЦК України зобовязанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобовязана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію, у тому числі сплатити гроші, а кредитор має право вимагати від боржника виконання обовязку. Зобовязання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Згідно ч. 1 ст. 1054 ЦК України умовами кредитного договору є обовязок кредитодавця надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязаний повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ч. 1 ст. 1055 ЦК України, кредитний договір укладається в письмовій формі. За змістом ст. ст. 610, 611, 612 ЦК України порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання. У разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, у тому числі і відшкодування збитків та моральної шкоди. Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобовязання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобовязання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення. Боржник, який порушив зобовязання, має відшкодувати кредиторові завдані цим збитки. Розмір збитків, завданих порушенням зобовязання, доказується кредитором. Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання. В силу ч.1 ст.14 ЦК України цивільні обовязки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства. Даючи правову оцінку дослідженим в судовому засіданні доказам, суд доходить висновку, що в дійсності у відповідача перед позивачем утворилась заборгованість по сплаті кредиту, відповідач не виконав прийняті на себе відповідно до договору зобовязання, що і послугувало підставою для звернення позивача до суду із цим позовом. З матеріалів справи вбачається, що [PERSON] особисто підписувала кредитний договір, а також отримувала кредитні кошти, що свідчить про те, що кредитний договір було укладено і зі сторони позивача належним чином виконано його умови. Наразі кредитний договір відповідачем не оскаржується, судовим порядком останній не просить визнати його недійним, нікчемність цього договору матеріалами справи не підтверджена, а тому він має законну силу і сторони повязані взаємними правами та обовязками щодо його виконання, а отже в нього виникли зобовязання перед позивачем з їх повернення в розумінні ст. 11, 14 та 1054 ЦК України. Разом з тим, позивач зокрема просить суд стягнути із відповідача штраф у сумі 5840,93 грн., заявляючи при цьому вимоги і про стягнення пені. Змістом ст. 549 Цивільного кодексу України визначено, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. Оскільки штраф і пеня є видами неустойки, а тому їх одночасне застосування є подвійним притягненням до відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення, що суперечить ч. 1 ст. 61 Конституції України. У звязку з такими обставинами, вимоги позивача в частині стягнення штрафу в сумі 5840,93 грн. задоволенню не підлягають. Відповідно до ч. 3 ст. 551 ЦК України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення. З долученого до матеріалів справи розрахунку, сума пені позивачем є не обґрунтованою, з огляду на викладене суд вважає за необхідне зменшити розмір пені з 13318,72 грн. до 7500грн. Крім того, суд вважає, що з відповідача необхідно стягнути сплачений судовий збір на користь позивача.

Outcome: partial