Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-27 00:00:00

20.12.2018 року [PERSON] звернулася в суд з позовом в якому просить визнати [PERSON] такою, що втратила право користування будинком [ADDRESS]. В обґрунтування своїх позовних вимог покликаються на те, що їй належить на праві приватної власності житловий будинок, що знаходиться за адресою: [ADDRESS]. Право приватної власності на цей житловий будинок [PERSON] набула на підставі свідоцтво на право на спадщину за заповітом. В житловому будинку, що знаходиться за адресою: [ADDRESS], зареєстровано 7 осіб: [PERSON], [PERSON] (донька [PERSON]), [PERSON] (внук [PERSON]), [PERSON] (внучка [PERSON]), [PERSON] (донька [PERSON]), [PERSON] (внучка [PERSON]), [PERSON] (тітка [PERSON]). Незважаючи на те, що [PERSON] зареєстрована в цій квартирі, вона там майже ніколи фактично не проживала, а після виїзду в Казахстан до родичів взагалі втратила будь який фактичний та правовий зв'язок із сім'єю, яка є власником цього будинку, та відповідно і з цим будинком. В судовому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги підтримала повністю, покликаючись на мотиви викладені в позові. Відповідач в судове засідання не з'явився з невідомих суду причин, хоча належним чином повідомлявся про час та місце слухання справи, оскільки в матеріалах справи достатньо доказів для розгляду справи у його відсутності, представник позивача, не заперечує проти заочного розгляду справи, суд у відповідності до вимог ст.ст.223, 280 ЦПК України вважає за можливе заслухати справу на підставі наявних доказів. Представник третьої особи - Брюховицька селищна рада в судове засідання не з'явився з невідомих суду причин, хоча належним чином повідомлявся про час, дату та місце слухання справи, про причини неявки суд не повідомив. Заслухавши пояснення позивача, покази свідка [PERSON], з'ясувавши дійсні обставини справи, дослідивши зібрані по справі докази суд приходить до висновку, що позовна заява підлягає до задоволення з таких підстав. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] належить на праві приватної власності житловий будинок, що знаходиться за адресою: [ADDRESS], що підтверджується витягом №250279800 про реєстрацію права власності на нерухоме майно, виданим ОКП Львівської обласної ради «Бюро технічної інвентаризації та експертної оцінки». Право приватної власності на цей житловий будинок [PERSON] набула на підставі свідоцтво на право на спадщину за заповітом., посвідченого державним нотаріусом Третьої Львівської державної нотаріальної контори Цьолковська І.С. від 17.12.2009 р. за №1-1822. В житловому будинку, що знаходиться за адресою: [ADDRESS], зареєстровано 7 осіб: [PERSON], [PERSON] (доньк [PERSON]) , [PERSON] (внук [PERSON]), [PERSON] (внучка [PERSON]), [PERSON] (донька [PERSON]), [PERSON] (внучка [PERSON]), [PERSON] (тітка [PERSON]), що підтверджується Довідкою з місця проживання про склад сім'ї і прописки № 1540 від 15.11.2018 р., виданою Виконавчим комітетом Брюховицької селищної ради. Незважаючи на те, що [PERSON] зареєстрована в цій квартирі, вона там майже ніколи фактично не проживала, а після виїзду в Казахстан до родичів взагалі втратила будь який фактичний та правовий зв'язок із сім'єю, яка є власником цього будинку, та відповідно і з цим будинком. В цьому житловому будинку відповідач фактично не проживає з власної ініціативи, без поважних причин. В житловий будинок в [ADDRESS], не з'являється взагалі, за комунальні послуги не оплачує, не приймає жодної участі в утриманні цієї квартири. Відповідно до ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Згідно ч.1 ст. 383 ЦК України, власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім'ї, інших осіб і не має права використовувати його для промислового виробництва. Юридичний факт не проживання [PERSON] в житловій квартирі в [ADDRESS], більше ніж один рік, підтверджується наступними належними та допустимими письмовими доказами: актами Брюховицької селищної ради №234 від 10 лютого 2017 року, №152 від 05 лютого 2016 року, № 1641 від 21 листопада 2018 року, №1744 від 05 грудня 2018 року. Зареєстроване місце проживання [PERSON] порушує права [PERSON], оскільки відсутні будь-які домовленості щодо можливості його проживання у їх помешканні, реєстрація місця проживання відповідачки перешкоджає можливості користуватися і розпоряджатися квартирою, крім цього це також впливає на розмір комунальних платежів. Враховуючи вищенаведене, оцінивши зібрані по справі докази, суд приходить до висновку, що позовна заява є обґрунтованою та підлягає до задоволення.

Outcome: approved