overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-11 00:00:00

21.07.2017 року позивачка звернулась до суду з зазначеним позовом, посилаючись на те, шо 07 травня 2007 року помер її чоловік [PERSON], після його смерті відкрилася спадщина у вигляді 1/2 частини квартири [ADDRESS] (Артема) в м. Миколаєві. Вказану квартиру позивачка та [PERSON] придбали за договором купівлі-продажу нерухомого майна від 26.06.2001 року. Зазначений договір було посвідчено універсальною біржею «Південь» 26.06.2001 року за № 2520. 24.07.2001 р. право власності на квартиру [ADDRESS] (Артема) в місті [PERSON], було зареєстровано на ім'я [PERSON] та [PERSON] в Миколаївському МБТІ, р. № 7858. [PERSON] згідно ст. 1261 ЦК України є спадкоємцем 1 черги за законом після смерті її чоловіка [PERSON], який помер 07.05.2007 року. Позивачка звернулася до нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину, але їй було відмовлено у вчинені нотаріальної дії та видачі вказаного свідоцтва, тому вона була вимушена звернутися до суду. Позивачка надала заяву, згідно якої підтримала заявлені вимоги, просила розглянути справу у її відсутність. Відповідачі надали заяви про розгляд справи у їх відсутність, позовні вимоги визнали. Дослідивши надані докази, суд встановив наступні факти та правовідносини сторін. 07.05.2007 року помер чоловік позивачки [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії І-ФП № 051119 від 10.05.2007 року. Позивачка є дружиною померлого [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про укладення шлюбу серії І-ФП № 462960 від 31.03.1987 р. та відповідно до ст. 1261 ЦК України спадкоємицею першої черги за законом після його смерті. Листом державного нотаріуса Пятої Миколаївської державної нотаріальної контори Миколаївської області [PERSON], позивачка була повідомлена про неможливість видачі їй свідоцтва про право на спадщину за законом на 1/2 частину квартири [ADDRESS] (Артема) в м. Миколаєві після смерті [PERSON], оскільки нею не був поданий належним чином оформлений правовстановлюючий документ на спадкове майно. Обставини належності 1/2 частини квартири спадкодавцю, укладення [PERSON] та [PERSON] з відповідачами договору купівлі-продажу нерухомого майна, відповідно до якого [PERSON]та [PERSON] придбали квартиру [ADDRESS] (Артема) в м. Миколаєві, реєстрація в МБТІ права власності на вказану квартиру, підтверджуються письмовими матеріалами справи.(а.с.9) Відповідно до ст. 47 ЦК Української РСР 1963 р., який діяв на момент укладення договору: нотаріальне посвідчення угод обовязкове лише у випадках, зазначених в законі. Відповідно до ст. 224 ЦК Української РСР 1963 р.: за договором купівлі-продажу продавець зобовязується передати майно у власність покупцеві, а покупець зобовязується прийняти майно і сплатити за нього певну грошову суму. Тобто на підставі ст. 224 ЦК Української РСР 1963 р. зазначений біржовий договір є дійсним, так як сторони виконали всі істотні умови договору. За таких обставин суд вважає позовні вимоги обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-24 00:00:00

21.07.2017 року позивачка звернулась до суду із позовом про розірвання шлюбу, пояснюючи, що в зареєстрований шлюб з відповідачем вони вступили 10.06.2011 року, який реєструвався Андріївською селищною радою Тельманівського району Донецької області, актовий запис № 7.Від спільного шлюбу мають одну неповнолітню дитину, сина - [PERSON]. [INFO], який мешкає з позивачкою. Питання про стягнення аліментів не вирішене. Однією сім'єю мешкали до 2015 року. Причиною припинення сімейних відносин стало те, що сторони припинили розуміти один одного, через що у родині постійно виникали сварки. Спірного майна не мають. Вважає, що при даних обставинах сумісне подальше проживання подружжя неможливе. Тому просить суд розірвати шлюб з відповідачем. Позивачка у судове засідання не з'явилась, надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, на задоволенні позову наполягає. Відповідач у судове засідання не з'явився, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позов визнав у повному обсязі. Відповідно до поданих заяв суд розглянув справу у відсутності сторін та без фіксації судового процесу технічними засобами на підставі ч.2 ст. 197 ЦПК України. Суд, перевіривши матеріали справи прийшов до наступного. Згідно зі ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування до шлюбу не допускається. Відповідно до ч. 1 ст. 110 Сімейного Кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути поданим одним з подружжя. Згідно із ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечить інтересам одного з них, інтересам їх дітей, які мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 10.06.2011 року, про що Андріївською селищною радою Тельманівського району Донецької області зроблено актовий запис № 7 (а.с.3), та однією сім'єю мешкали до 2015 року. Від спільного шлюбу мають одну неповнолітню дитину, сина - [PERSON], [INFO] (а.с.6), питання про стягнення аліментів не вирішене. Враховуючи викладене суд вважає, що позов підлягає задоволенню, оскільки сторони тривалий час не мешкають однією родиною, позивачка на задоволенні позову наполягає, оскільки втратила до відповідача почуття любові та поваги, відповідач позов підтримав у повному обсязі, не заперечував проти розірвання шлюбу, що підтверджує його незаінтересованість у збереженні сімейних відносин та робить неможливим подальше сумісне проживання.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-12 00:00:00

21.07.2017 року представник ПАТ КБ ПРИВАТБАНК [PERSON] звернувся до Заводського районного суду м. Миколаєва з позовом до [PERSON], в якому просив стягнути з відповідача на користь ПАТ КБ ПРИВАТБАНК заборгованість за кредитним договором від 08.06.2012 року у розмірі 22004 гривні 74 копійки, а також судовий збір. Свої вимоги мотивував тим, що відповідач зобовязання за вказаним вище кредитним договором належним чином не виконав. Представник позивача в судове засідання не зявився, про час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином, надав суду заяву, в якій позов підтримав в повному обсязі та просив справу слухати без участі представника позивача, проти винесення заочного рішення в разі неявки відповідача не заперечував. Відповідач в судове засідання не зявився, про час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення, яке відповідає вимогам ст.224 ЦПК України. Дослідивши письмові докази, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що 08.06.2012 року між Публічним Акціонерним Товариством [PERSON] ПРИВАТБАНК та [PERSON] був укладений кредитний договір, згідно якого відповідач отримав кредит у розмірі 500 гривень у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30.00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Відповідач умов кредитного договору не виконав, оскільки станом на 31 травня 2015 року має прострочену заборгованість, загальна сума якої, згідно розрахунку заборгованості за договором від 08.06.2012 року, становить 22004 гривні 74 копійки. Таким чином встановлено, що боржник порушив зобовязання за кредитним договором. Згідно частини 1 статті 526 ЦК України, зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Відповідно до статті 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання. Боржник який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу. Відповідно до статті 629 ЦК України договір є обовязковим для виконання сторонами. Згідно частини 1 статті 1049 ЦК України позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до частини 1 статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Крім того, відповідно до вимог ст.88 ЦПК України з відповідача підлягають стягненню на користь позивача, судові витрати, понесені позивачем та підтверджені письмовими доказами в сумі 1600 гривень.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-12 00:00:00

21.07.2017 року представник ПАТ КБ ПРИВАТБАНК [PERSON] звернувся до Заводського районного суду м. Миколаєва з позовом до [PERSON], в якому просив стягнути з відповідача на користь ПАТ КБ ПРИВАТБАНК заборгованість за кредитним договором від 10.12.2007 року у розмірі 21313 гривень 44 копійок, а також судовий збір. Свої вимоги мотивував тим, що відповідач зобовязання за вказаним вище кредитним договором належним чином не виконав. Представник позивача в судове засідання не зявився, про час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином, надав суду заяву, в якій позов підтримав в повному обсязі та просив справу слухати без участі представника позивача, проти винесення заочного рішення в разі неявки відповідача не заперечував. Відповідач в судове засідання не зявився, про час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення, яке відповідає вимогам ст.224 ЦПК України. Дослідивши письмові докази, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що [PERSON] звернувся до ПАТ КБ ПриватБанк з метою отримання банківських послуг, у зв'язку з чим підписала заяву №б/н від 10.12.2007 року, згідно якої отримала кредит у розмірі 9000 гривень у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Відповідач умов кредитного договору не виконав, оскільки станом на 12 червня 2017 року має прострочену заборгованість, загальна сума якої, згідно розрахунку заборгованості за договором від 10.12.2007 року, становить 21313 гривень 44 копійки. Таким чином встановлено, що боржник порушив зобовязання за кредитним договором. Згідно частини 1 статті 526 ЦК України, зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Відповідно до статті 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання. Боржник який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу. Відповідно до статті 629 ЦК України договір є обовязковим для виконання сторонами. Згідно частини 1 статті 1049 ЦК України позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до частини 1 статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Крім того, відповідно до вимог ст.88 ЦПК України з відповідача підлягають стягненню на користь позивача, судові витрати, понесені позивачем та підтверджені письмовими доказами в сумі 1600 гривень.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-03 00:00:00

21.07.2017 року представник ПАТ КБ ПРИВАТБАНК [PERSON] звернувся до Заводського районного суду м. Миколаєва з позовом до [PERSON], в якому просив стягнути з відповідача на користь ПАТ КБ ПРИВАТБАНК заборгованість за кредитним договором від 25.02.2011 року у розмірі 13278 гривень 37 копійок, а також судовий збір. Свої вимоги мотивував тим, що відповідач зобовязання за вказаним вище кредитним договором належним чином не виконав. Представник позивача в судове засідання не зявився, про час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином, надав суду заяву, в якій позов підтримав в повному обсязі та просив справу слухати без участі представника позивача. Відповідач в судове засідання не зявився, про час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення, яке відповідає вимогам ст.224 ЦПК України. Дослідивши письмові докази, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що 25.02.2011 року між Публічним Акціонерним Товариством [PERSON] ПРИВАТБАНК та [PERSON] було укладено договір, згідно якого відповідач отримав кредит у розмірі 1600 гривень у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30.00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідач ознайомлений і погодився з умовами та правилами надання банківських послуг, а також тарифами банку. Погодився з тим, що заява разом з памяткою\~ клієнта, умовами та правилами надання банківських послуг, а також тарифами складають між ним та банком договір про надання банківських послуг. Судом встановлено, що відповідач отримав суму кредитного ліміту у розмірі 1600 грн., а зобовязання\~ щодо своєчасного погашення кредиту, відсотків по ньому належним чином не виконував, у звязку\~ з чим виникла заборгованість станом на 31.05.2017 року становить\~ 13278, 37 грн., що складається з наступного: 1520,94 грн. заборгованість за кредитом;\~\~ 10648,94 грн. заборгованість по процентам за користування кредитом; 1108,49 грн. заборгованість по судовим штрафам. Згідно ч.1 ст. 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Згідно ст.526 ЦК України зобовязання\~ має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Згідно ст. 530 ЦК України, якщо у зобовязані\~ встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Згідно ст. 629 ЦК України договір є обовязковим\~ для виконання сторонами. Згідно ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк зобовязується\~ надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується\~ повернути кредит та сплатити проценти. Враховуючи вищенаведене, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-06 00:00:00

21.07.2017 року Селидівським міським судом Донецької області задоволено позовні вимоги [PERSON] до Державного підприємства «Шахта імені [PERSON]», третя особа Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» про стягнення коштів в порядку регресу та з відповідача було стягнуто судові витрати на користь держави в розмірі 640 грн.. Сторони, належним чином повідомлені про дату, час та місце слухання справи, у судове засідання не з,явилися. При зверненні до суду з даним позовом, [PERSON] не було сплачено судовий збір та відповідно до ухвали Селидівського міського суду від 19.05.2017 р. йому було відстрочено сплату судового збору в сумі 1207,46 грн. до ухвалення рішення по справі. Заочним рішенням Селидівського міського суду Донецької області від 21.07.2017 р. було стягнуто з ДП «Шахта ім.. [PERSON]» судові витрати на користь держави в розмірі 640 грн., тобто в меншій частині, що не відповідає вимогам п.1 ч.2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір». Відповідно до вимог п.1 ч.2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» з відповідача необхідно стягнути судові витрати в розмірі 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, тобто якщо ціна позову по зазначеній справі становить 120746,19 грн., то судові витрати складають 1207,46 грн. Відповідно до ст. 220 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. На підставі викладеного, суд вважає за необхідне ухвалити додаткове рішення, яким стягнути з відповідача судові витрати, з урахуванням стягнутих витрат заочним рішенням Селидівського міського суду Донецької області від 21.07.2017 р., а саме у розмірі 567,46 грн..

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-17 00:00:00

21.07.2017 р. позивач [PERSON] звернулась до Деснянського районного суду м. Києва з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення аліментів на утримання повнолітньої, що продовжує навчатися. В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач вказує, що в 2005 році між нею та [PERSON] було розірвано шлюб. В шлюбі з відповідачем народилась донька - [PERSON], [INFO]. Після розірвання шлюбу донька залишилась проживати з позивачем, відповідач до досягнення повноліття дочки періодично виплачував аліменти. [INFO]. дочка досягла повноліття і відповідач припинив виплату аліментів. В даний час дочка проходить навчання в Національному університеті «Києво-Могилянська академія» на денному відділені на факультеті маркетингу на платній основі. Строк закінчення навчання 28.06.2020 р. Позивач вказує, що немає можливості самостійно утримувати доньку до закінчення її навчання. Відповідач добровільно надати допомогу відмовляється, на телефоні дзвінки не відповідає і уникає спілкування. З урахуванням викладеного позивач просить суд, стягнути з [PERSON] аліменти на утримання [PERSON] в розмірі 5 000 грн. на період навчання до 28.06.2020 р. Ухвалою Деснянського районного суду м. Києва від 29.08.2017 р. відкрито провадження у справі та призначено справу до судового розгляду. 15 грудня 2017 року набули чинності зміни, внесені до Цивільного процесуального кодексу України Законом України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» від 03.10.2017, № 2147-VIII, яким ЦПК України викладено в новій редакції. Відповідно до Перехідних положень Цивільного процесуального Кодексу України в редакції Закону України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» №2147-VIII від 03.10.2017, справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу. Заяви і скарги, подані до набрання чинності цією редакцією Кодексу, провадження за якими не відкрито на момент набрання ним чинності, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу. В судовому засіданні позивача позовні вимоги за позовом підтримала в повному обсязі, вважає їх законними і обґрунтованими, та такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі з підстав наведених в позовній заяві. Відповідач в судовому засіданні вимоги позову не визнав, зазначив, що не має коштів для надання допомоги та не знає де їх брати, наголосив, що готовий сплачувати лише 2500 грн. Вислухавши пояснення позивача, заперечення відповідача, всебічно проаналізувавши обставини справи в їх сукупності, оцінивши за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному і об'єктивному розгляді справи, зібрані по справі докази,

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-27 00:00:00

21.07.2018 р. до суду заявлено позов, у якому позивачка просила щомісячно стягувати з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітню дитину [PERSON], [INFO] в твердій грошовій сумі в розмірі 1500 грн., але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і до його повноліття, оскільки відповідач добровільно не виконує свого законного обовязку надавати щомісячне утримання їх спільній неповнолітній дитині. Позивачка до суду не з`явилась, письмово просила справу розглянути без неї, позовні вимоги задовільнити в повному обсязі, у разі неявки відповідача не заперечує проти винесення заочного рішення (а.с. 28). Відповідач в судове засідання не зявився, про причини неявки суд не повідомив, клопотання про перенесення розгляду справи не заявляв, відповідно до ч.\~5 ст.\~128 ЦПК України він був повідомлений про час та місце розгляду справи належним чином. З урахуванням позиції позивача та досліджених доказів, суд визнає за необхідне позов задовольнити повністю з таких міркувань. Встановлено, що [PERSON] є рідним батьком [PERSON], [INFO], має мінливий дохід від неофіційних заробітків, добровільно не виконує свого законного обовязку надавати щомісячне утримання неповнолітній дитині. Зазначені правовідносини регулюються: - ст. ст. 180, 181 п.3, ч.1 ст.184 Сімейного Кодексу України, відповідно до яких батьки зобовязані утримувати своїх неповнолітніх дітей; в разі ухиляння батьків від цього обовязку кошти на утримання дітей стягуються з них за рішенням суду, зокрема, у твердій грошовій сумі, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку; - ст. 192 Сімейного Кодексу України, відповідно до якої розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров»я когось із них. Оскільки відповідач добровільно не виконує свого законного обовязку надавати щомісячне утримання неповнолітній дитині [PERSON], [INFO], хоча має таку можливість, має мінливий дохід від неофіційних заробітків, то задля захисту законних інтересів дитини аліменти в розмірі 1500 грн. на місяць, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, необхідно стягувати з відповідача починаючи з дня звернення позивачки до суду і до повноліття дитини, - в примусовому порядку.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-10 00:00:00

21.07.2020 [PERSON] (далі - заявник) звернулася до суду із заявою про встановлення факту родинних відносин із [PERSON] , яка померла [INFO] і була її матір`ю. В обґрунтування заяви послалася на неможливість документального підтвердження факту родинних відносин із [PERSON] , що натепер унеможливлює отримання заявником спадщини матері у вигляді разової пенсійної виплати. У судовому засіданні заявник свої вимоги підтримала та наполягала на задоволенні; представник заінтересованої особи не з`явився, при цьому надіслав суду заяву про розгляд справи за його відсутності. Судом встановлено такі факти та відповідні їм правовідносини. Заявник народилася [INFO] у селі Слабин Чернігівського району Чернігівської області; відповідно до свідоцтва про народження матір`ю заявника є [PERSON] (а.с. 5, 6). Заявник стверджує, в 1975 році її матір зареєструвала шлюб із [PERSON] та обрала шлюбне прізвище чоловіка « [PERSON] »; зазначене частково підтверджується копією свідоцтва про реєстрацію шлюбу [PERSON] та [PERSON] (а.с. 7). Водночас заявник не змогла пояснити суду чому на момент реєстрації шлюбу із [PERSON] її матір мала прізвище « [PERSON] ». Допитані судом в якості свідків [PERSON] та [PERSON] показали, що тривалий час проживали із [PERSON] в одному будинку і добре знали її родину; свідки підтвердили, що заявник проживала разом із [PERSON] більше 10 років, вона здійснювала постійний догляд за [PERSON] , а їхні відносини носили родинний характер дочки та матері. В зв`язку з тим, що матір заявника не перебувала в зареєстрованому шлюбі з її батьком, заявник позбавлена можливості надати заінтересованій особі документальне підтвердження факту родинних відносин та отримати спадщину матері у вигляді одноразової пенсійної виплати. У зв`язку з цим її права підлягають захистові в судовому порядку шляхом встановлення факту, що має юридичне значення. За таких обставин, пред`явлена заява підлягає задоволенню.

Outcome: approved