Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-15 00:00:00

20.05.2016 року позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом про поновлення на роботі і стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу до Вагонної дільниці ст. Київ - Пасажирський Ухвалою Ніжинського міськрайонного суду від 30 травня 2016 року в порядку ст.33 ЦПК України було замінено неналежного відповідача Вагонну дільницю ст. Київ- Пасажирький на належного відповідача Публічне акціонерне товариство «Українська залізниця». [PERSON] остаточно уточнивши позовні вимоги до ПАТ»Українська залізниця» просив суд, визнати протиправним наказ від 14.03.2016 року №320/06 виробничого підрозділу Вагонна дільниця ст. Київ - Пасажирський регіональної філії «Південно - західна залізниця» ПАТ»Українська залізниця» про припинення трудового договору(контракту), змінений наказом від 22.07.2016 року №1081/ОС, поновити його на роботі в резерв працівників на посаду провідника пасажирських вагонів з 11.05.2016 року, стягнути з відповідача на його користь заробітну плату за час вимушеного прогулу, та стягнути з відповідача в рахунок відшкодування моральної шкоди 20000 грн. В обґрунтування заявлених позовних вимог [PERSON] зазначав, що 11.11.2013 року між ним та Вагонною дільницею ст. Київ -Пасажирський був укладений контракт, на підставі якого він був прийнятий на роботу у Вагонну дільницю в резерв працівників на посаду провідника пасажирських вагонів. Відповідно до п.22 Контракту строк його дії встановлений з 11.11.2013 року по 09.09.2016 року. Наказом (розпорядженням) № 320/ОС від 14.03.2016 року він (позивач) був звільнений з роботи по п.8 ст. 36 КЗпП України. Вважає своє звільнення з роботи незаконним виходячи з наступного. Так в попередженні та в наказі про звільнення від 14.03.2016 року№320/ОС не вказані конкретні порушення з його боку: точна вага надлишкової ручної поклажі чи вантажу, які саме габарити даного вантажу та на яку величину вони перевищують встановлені законом норми. У наказі та попередженні не вказані також посилання на нормативні документи, вимоги яких він, начебто, порушив. В свою чергу, він ([PERSON]) не вчиняв ніяких дій, які б могли потягнути звільнення відповідно до контракту, оскільки не перевозив надлишкового вантажу, та ще й габарити якого перевищують встановлені норми. Всі посилання у наказі та попередженні не відповідають дійсності і його не стосуються. Рішенням Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 11 серпня 2016 року позовні вимоги [PERSON] задоволено частково. Визнано незаконним наказ від 14.03.2016 року № 320/ОС виробничого підрозділу Вагонної дільниці ст. Київ-Пасажирський регіональної філії «Південно -Західна залізниця» Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця» про припинення трудового договору (контракту), змінений наказом від 22.07.2016 року № 1081/ОС про внесення змін до наказу від 14.03.2016 року № 320/ОС, яким перенесено дату звільнення [PERSON] з 14.03.2016 року на 11.05.2016 року та поновлено незаконно звільненого [PERSON] на роботу у виробничий підрозділ Вагонної дільниці станції Київ-Пасажирський регіональної філії «Південно-Західна залізниця» Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця» в Київський резерв провідників пасажирських вагонів та ЛНП ( цех 1 ) на посаду провідника пасажирських вагонів з 11 травня 2016 року. Стягнуто з Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця», яке знаходиться за адресою: Київ-150, вул Тверська, 5, ідентифікаційний код юридичної особи 40075815 на користь [PERSON], зареєстрованого за адресою: 16600, [ADDRESS], ідентифікаційний номер [NUMBER] середню заробітну плату за час вимушеного прогулу з 11 травня 2016 року по 11 серпня 2016 року включно день поновлення на роботі судом в сумі 18993 ( вісімнадцять тисяч дев'ятсот дев'яносто три) грн. 00 коп. (сума визначена без утримання прибуткового податку й інших обов'язкових платежів) . Стягнуто з Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця», яке знаходиться за адресою: Київ-150, вул Тверська, 5, ідентифікаційний код юридичної особи 40075815 на користь [PERSON], зареєстрованого за адресою: 16600, [ADDRESS], ідентифікаційний номер [NUMBER] в рахунок відшкодування завданої моральної шкоди 1000 (одна тисяча) грн. 00 коп. Стягнуто з Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця», яке знаходиться за адресою: Київ-150, вул. Тверська, 5 , ідентифікаційний код юридичної особи 40075815 на користь [PERSON], зареєстрованого за адресою: 16600, [ADDRESS], ідентифікаційний номер [NUMBER] - 5000 (п'ять тисяч) грн. 00 коп. витрат, пов'язаних з оплатою правової допомоги адвоката. Рішення суду в частині поновлення [PERSON], зареєстрованого за адресою: 16600, [ADDRESS], ідентифікаційний номер [NUMBER] на роботу у виробничий підрозділ Вагонної дільниці станції Київ-Пасажирський регіональної філії «Південно-Західна залізниця» Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця» в Київський резерв провідників пасажирських вагонів та ЛНП (цех 1) на посаду провідника пасажирських вагонів з 11 травня 2016 року та стягнення середньої заробітної плати за один місяць в сумі 5965 (п'ять тисяч дев'ятсот шістдесят п'ять) грн. 74 коп. (сума визначена без утримання прибуткового податку й інших обов'язкових платежів) допущено до негайного виконання. Вирішено питання про судовий збір. У задоволенні іншої частини позовних вимог [PERSON] відмовлено. Не погоджуючись з вказаним рішенням суду, ПАТ «Українська залізниця» звернулося до суду з апеляційною скаргою, в якій просило скасувати вищезазначене рішення та ухвалити нове, яким відмовити в задоволенні позовних вимог. ПАТ «Українська залізниця» вважає рішення суду першої інстанції, прийнятим з порушенням норм матеріального та процесуального права, є необґрунтованим, а тому підлягає скасуванню. Доводи апеляційної скарги зводяться до того, що згідно п.17-А контракту №1178 від 11.11.2013, укладеного між Вагонною дільницею ст.. Київ-Пасажирський та [PERSON] чітко зазначено, що при встановленні факту перевезення безквиткових пасажирів, не оплаченої надлишкової ручної поклажі, вантажу габарити якого перевищують встановлені норми або не оформленого належним чином багажу - працівник може бути звільнений за ініціативою роботодавця. Підписуючи контракт [PERSON] був обізнаний про можливість дострокового розірвання з ним контракту в разі перевезення надлишкової ручної поклажі. Факт перевезення надлишкової ручної поклажі вагою 120 кг. [PERSON] був виявлений 26.02.2016 року за результатами перевірки працівниками ОАО ФПК «РЖД» якими була здійснена перевірка поїзда №5/6 сполученням «Київ - Москва» і у вагоні якого №10/24704, який обслуговував [PERSON] було виявлено 120 кг. надлишкової ручної поклажі. Про що було складено акт серії А №081783 з якого вбачається факт перевезення у вагоні, який обслуговував позивач надлишкової ручної поклажі, і в даному акті наявний підпис начальника пасажирського поїзда [PERSON], що свідчить про дійсність факту перевезення позивачем надлишкової ручної поклажі. При проведенні оперативної наради 29.02.2016 року у відповідності до ст.149 КЗпП України [PERSON] було запропоновано надати письмові пояснення з приводу встановлення факту перевезення надлишкової ручної поклажі і акту А №081783, складеного працівниками ОАО ФПК «РЖД», однак надавати будь-які пояснення [PERSON] відмовився, про що було складено відповідний акт. За результатами оперативної наради за порушення трудової дисципліни було вирішено застосувати до позивача захід у вигляді звільнення з посади провідника пасажирських вагонів на підставі п.8 ст.36 КЗпП України за порушення п.17-а контракту. Заслухавши суддю - доповідача, пояснення представника відповідача, [PERSON] та його представника, перевіривши матеріали справи, доводи скарги, колегія суддів вважає що скарга підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст.213 ЦПК України рішення суду має бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення,яким, суд виконавши всі вимоги цивільного судочинства,вирішив справу згідно із законом. Обгрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з»ясованих обставин, на які сторони посилаються, як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені у судовому засіданні. Ухвалюючи рішення про задоволення позову, суд першої інстанції виходив з того що, відповідач приймаючи рішення про розірвання контракту з позивачем не вказав, яка вага ручної поклажі, яким чином вона встановлена та кому саме належала надлишкова ручна поклажа. Проте з таким висновком суду погодитись не можна, оскільки він не ґрунтується на законі, який регулює спірні правовідносини, виходячи з наступних підстав. Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, 11.11.2013 року між [PERSON] та Вагонною дільницею ст. Київ - Пасажирський було укладено Контракт № 1178 на підставі якого [PERSON] був прийнятий на роботу у Вагонну дільницю в резерв провідників на посаду провідника пасажирських вагонів, контракт є строковим трудовим договором, строком дії з 11 листопада 2013 року до 09 вересня 2016 року. Контрактом визначені особливі умови зміни, припинення та розірвання контракту. Зокрема за п.17-а контракту працівник може бути звільнений, а контракт розірваний з ініціативи роботодавця до закінчення терміну його дії у випадку перевезення безквиткових пасажирів або неоплаченої надлишкової ручної поклажі, вантажу габарити якого перевищують встановлені норми або не оформленого належним чином багажу (а.с. 12). Наказом (розпорядженням) №320/ОС від 14.03.2016 року [PERSON] провідника пасажирських вагонів звільнено 14.03.2016 року за п.8 ст.36 КЗпП України, наказом №1081/ОС від 22.07.2016 року внесено зміни в зазначений наказ та перенесено дату звільнення з 14.03.2016 року на 11 .05.2016 року(ас.8,93). Відповідно до ч.3 ст.21 КЗпП України контракт є особливою формою трудового договору, в якому строк його дії права, обов»язки і відповідальність сторін, умови матеріального забезпечення та організації праці працівника, умови розірвання договору, в тому числі дострокового,можуть встановлюватися угодою сторін. Сфера застосування контракту визначається законом. Перелік категорій та посад працівників залізничного транспорту, які працевлаштовуються за контрактною формою трудового договору, затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 15 липня 1997 року №764.Серед інших категорій працівників залізничного транспорту,які працевлаштовуються за контрактною формою трудового договору, в цьому переліку названо і провідників пасажирських вагонів. За п.8 ч.1 ст.36 КЗпП України підставами припинення трудового договору є підстави, передбачені контрактом. Таким чином, при укладенні контракту закон надає право сторонам встановлювати підвищену відповідальність особи і додаткові підстави для розірвання трудового договору - контракту. Згідно з п.15.1 Правил перевезення вантажів, багажу, вантажобагажу та пошти залізничним транспортом України, затверджених наказом Міністерства транспорту та зв»язку України від 27 грудня 2006 року, визначено що кожний пасажир має право безоплатно перевозити з собою у вагоні ручну поклажу вагою до 36 кг., на повний, пільговий дитячий, у тому числі безплатний документ. Відповідно до п.2.11 Інструкції провіднику пасажирських вагонів №ЦЛ-0038. під час посадки пасажирів у поїзд провідник зобов»язаний знаходитись біля відкритих дверей вагона та перевіряти у пасажирів наявність правильно оформлених документів, згідно з посвідченням особи пасажира, слідкувати за дотриманням правил перевезення ручної поклажі. Згідно з п.3.9.5 зазначеної Інструкції провіднику заборонено допускати у вагон сторонніх осіб, у т.ч. безквиткових пасажирів та осіб з надлишковою ручною поклажею. У період дії контракту, 26 лютого 2016 року перебуваючи в рейсі поїзду № 5/6 сполученням «Київ - Москва» при перевірці поїзду працівниками центру внутрішнього контролю та аудиту Московського філіалу ВАТ »Федеральна пасажирська компанія» встановлено факт перевезення неоплаченої надлишкової ручної поклажі загальною вагою 120 кг.(12 місць) у вагоні №10/24704 провідником [PERSON], про що був складений Акт № А-081783, який був підписаний начальником поїзда та зроблено запис в рейсовому журналі. (ас. 72-73,155-156). Про встановлення зазначеного факту перевезення 26.02.2016року неоплаченої надлишкової поклажі загальною вагою 120 кг. провідником [PERSON], у вагоні №10/24704 поїзду №6 сполученням «Київ - Москва», зазначено також в Протоколі оперативної наради по розгляду порушень посадових обов»язків та трудової дисципліни працівниками Вагонної дільниці станції Київ - пасажирський ПЗЗ від 27 лютого 2016 року, та Протоколі №2 засідання комісії з розгляду погодження матеріалів, які є основою для звільнення працівників проїзних бригад від 14.03.2016 року (а.с.55.66). Таким чином, за матеріалами службового розслідування проведеного відповідачем у зв»язку із оформленням працівниками Московського філіалу ВАТ »Федеральна пасажирська компанія» зазначеного акту також встановлено перевезення провідником [PERSON] надлишкової ручної поклажі, загальною вагою 120 кг. Вищезазначені наявні у справі докази які суд оцінює у сукупності та взаємозв»язку, дають підстави для висновку, що знайшов факт підтвердження перевезення у вагоні №10/24704 поїзду №6 сполученням «Київ - Москва», який 26 лютого 2016 року обслуговував як провідник [PERSON] неоплаченої надлишкової ручної поклажі. При цьому колегія суддів виходячи з умов укладеного між сторонами контракту, якими передбачені особливі умови відповідальності та припинення дії контракту, вважає що в даному випадку підставою для припинення контракту є встановлення факту перевезення провідником надлишкової неоплаченої ручної поклажі доказом якого є чинний Акт №А-081783 від 26 лютого 2016 року який був визнаний відповідачем, і встановлення даного факту не пов»язане з способом визначення такої ваги ручної поклажі та її належності. Тому посилання [PERSON] на ту обставину, що він особисто не перевозив надлишкової ручної поклажі, та що вага такої поклажі визначалася візуально, не спростовують встановлення факту перевезення ним як провідником неоплаченої надлишкової ручної поклажі. Суд першої інстанції не врахувавши предмету доказування у справі, не звернув уваги на зазначені обставини, що підставою для припинення контракту є лише встановлення факту перевезення неоплаченої надлишкової ручної поклажі, а встановлення такого факту, в даному випадку, має місце позивачем не спростовано, і ця фактична обставина давала право відповідачу звільнити позивача до закінчення дії контракту Враховуючи вищевикладене, що встановлений факт перевезення неоплаченої надлишкової ручної поклажі у вагоні, який обслуговувався позивачем, і підставою для дострокового розірвання контракту з провідником пасажирських вагонів, є встановлення зазначеного факту; апеляційній суд вважає що адміністрація відповідача під час звільнення [PERSON] за п.8ст.36 КЗпП України за наказом №320 /ОС від 14.03. 2016 року(який змінений наказом від 22.07.2016 року №1081/ОС) діяла відповідно до положень чинного трудового законодавства. Врахувавши вищенаведене, колегія суддів вважає, що суд дійшов помилкового висновку про задоволення позовних вимог [PERSON] Оскільки судом першої інстанції допущено помилку в застосуванні норм матеріального права, зроблений висновок, який не відповідає обставинам справи, то рішення суду підлягає скасуванню з постановленням нового рішення про відмову в задоволенні позовних вимог [PERSON]

Outcome: dismissed