Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-28 00:00:00

20.05.2016 року [PERSON] звернулась до суду та просила стягнути аліменти з [PERSON] на неповнолітніх дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] у розмірі 1/2 частини його доходів щомісяця, починаючи з квітня 2016 року та до досягнення дітьми повноліття. В обґрунтування позову зазначила про те, що вона перебуває в шлюбі з відповідачем, від шлюбу мають двох неповнолітніх дітей, які проживають з позивачем, відповідач останнім часом допомогу дітям не надає, матеріально не утримує, хоча є працездатним, інших утриманців не має, його матеріальний стан дозволяє йому сплачувати аліменти в розмірі, зазначеному в позові, просила розірвати шлюб, оскільки у подружжя різні погляди на життя, спільне господарство не ведеться, між сторонами втрачені почуття. В судовому засіданні позивач підтримала свої позовні вимоги, просила їх задовольнити. Відповідач в судовому засіданні позов визнав частково погодився на розірвання шлюбу та не заперечував, щоб з нього було стягнуто аліменти в розмірі 1/3 частини його доходів. Заслухавши пояснення сторін по справі, дослідивши матеріали справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню. Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. Сторони уклали шлюб 03 вересня 2005 року, про що зроблений запис № 1507 (а.с. 20). Від шлюбу мають двох неповнолітніх дітей - [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], що підтверджується копіями свідоцтв про народження (а.с. 18-19). Спільні подружні відносини подружжя припинило, спільне життя не склалося, сторони припинили шлюбні стосунки. За таких обставин суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам сторін. Відповідно до ч. 1 ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Частиною 1-3 статті 183 СК України, встановлено, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Якщо після досягнення повноліття найстаршою дитиною ніхто з батьків не звернувся до суду з позовом про визначення розміру аліментів на інших дітей, аліменти стягуються за вирахуванням тієї рівної частки, що припадала на дитину, яка досягла повноліття. Оцінивши в сукупності наявні в матеріалах справи докази та врахувавши обставини справи, позиції сторін, вимоги чинного законодавства, в тому числі положення ст. 184 СК України, суд дійшов до переконання в тому, що відповідач зобов'язаний та може надавати щомісячне утримання в розмірі 1/3 частин всіх видів доходів на обох дітей до досягнення дітьми повноліття. Згідно ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Згідно п. 1 ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. Отже, на підставі вищевикладеного, суд доходить висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Враховуючи те, що позивач була звільнена від сплати судового збору за позовну вимогу про стягнення аліментів, останній згідно ч. 3 ст. 88 ЦПК України слід стягнути з відповідача в дохід держави в сумі 551 грн. 20 коп. Крім того, відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України на користь позивача з відповідача належить стягнути судовий збір за позовну вимогу про розірвання шлюбу.

Outcome: partial