Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-08 00:00:00

21.10.2014 року [PERSON] звернувся з позовом про визнання [PERSON] такою, що втратила право користування житловим приміщенням, та зняття з реєстраційного обліку. В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що він є власником житлового будинку [ADDRESS]. В будинку також зареєстрована колишня дружина його сина [PERSON] У 2001 році відповідач забрала всі свої речі та виїхала з будинку, а 13.07.2007 р. шлюб між нею та його сином було розірвано. [PERSON] не є членом його сім'ї, будинок залишила добровільно та більше за цією адресою не мешкає, не приймає участі у витратах на утримання будинку і фактично мешкає в іншому місці. Позивач в судове засідання не з'явився. Подав заяву про розгляд справи за його відсутності. Позовні вимоги підтримав в повному обсязі. Не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання повторно не з'явилася, повідомлена належним чином про час та місце розгляду справи, ніяких заяв до суду не подала. Зі згоди позивача суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності відповідача при заочному розгляді справи на підставі доказів, наданих позивачем, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України Суд, дослідивши матеріали справи, вважає позов законним та обґрунтованим, виходячи з наступного. Відповідно до ч.1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. В судовому засіданні встановлено, що позивачу [PERSON] належить на праві власності житловий будинок [ADDRESS] (а.с. 11). Крім позивача, в будинку також зареєстрована колишня дружина його сина - відповідач по справі [PERSON] Згідно довідки виконавчого комітету Іскрівської сільської ради № 6815 від 07.10.2014 р. [PERSON] з 2001 року за адресою: [ADDRESS] не проживає (а.с. 10). Судом встановлено, що з 2001 року відповідач [PERSON] в житловому будинку по [ADDRESS] не проживає, будинком не цікавиться, ніякої участі в оплаті комунальних платежів не приймає. Жодних дій щодо збереження за нею житлової площі відповідач не вживала, перешкод в користуванні житловою площею їй ніхто не чинив. Рішенням Великоновосілківського районного суду Донецької області від 13.03.2007 року шлюб між відповідачем [PERSON] та сином позивача [PERSON] було розірвано (а.с. 4, 9). Відповідно до ст. 405 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Відповідно до ст. 72 ЖК України визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Відповідно до вимог ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Таким чином, судом достовірно встановлено та підтверджено дослідженими в судовому засіданні доказами, що [PERSON] не проживає у спірному приміщенні з 2001 року, тобто понад строків, передбачених законом без поважних причин, і втратила право користування ним. Перешкод в користуванні житловою площею їй ніхто не чинив, договір найму з власником приміщення не укладався. В порушення вимог закону, що охороняє інтереси власника - позивача по справі, відповідач залишається зареєстрованими в будинку, що грубо порушує права позивача володіти, користуватися і розпоряджатися належною йому власністю. Відповідно до вимог ч.1 ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права користування житловим приміщенням. На підставі викладеного,

Outcome: approved