Jurisdiction: civil
Date: 2018-08-16 00:00:00

19 червня 2018 року [PERSON] звернувся до Миргородського міськрайонного суду з вищевказаною позовною заявою. Позивач, на підтвердження своїх позовних вимог посилається на те, що спірний житловий будинок з господарськими спорудами йому та відповідачам на праві спільної часткової власності. Відповідачами є колишня дружина та син. [PERSON] та [PERSON] позбавили його доступу до приміщень житлового будинку та господарських будівель. У зв'язку з цим позивач змушений проживати у літній кухні, яка не придатна до проживання. Іншого житла, крім спірного будинковолодіння, позивач не має. Існування перешкод у вселенні позбавляє позивача як власника користуватися належним йому майном, тому позивач просить суд вселити його в житловий будинок № 145 по вул. Центральній в с. Попівка Миргородського району та зобов'язати співвласників [PERSON] та [PERSON] не чинити перешкоди в користуванні житловим будинком та господарськими спорудами. Ухвалою суду від 17.08.2018 суд вирішив провести заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши та проаналізувавши письмові докази по справі, суд приходить до переконання, що позов підлягає до задоволення з таких підстав. Судом встановлено, що [PERSON], [PERSON] та [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності серії САА № 463255 від 24.12.2003 є співвласниками житлового будинку по вул Центральній (Леніна), 145 в с. Попівка Миргородського району, по 1/3 часті у кожного (а. с. 14). Згідно з витягом з погосподарської книги № 8 за 2011-2015 роки Попівської сільської ради Миргородського району в домогосподарстві за адресою: вул. Центральна (Леніна), 145 в с. Попівка Миргородського району зареєстровано місце проживання: [PERSON] Миколайовича-голова домогосподарства, [PERSON], [PERSON] та [PERSON] (а.с.12). Позивач зареєстрований у зазначеному житловому будинку, що підтверджується копією його паспорта громадянина України (а.с. 6). Відповідно до статті 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Згідно з ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав. Тому сторони у справі мають рівні права щодо володіння, користування, розпоряджання спірним будинковолодінням. Відповідно до ст. 321 ЦК України право власності є непорушним, ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. За змістом статті 383ЦК України власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для свого проживання, проживання членів своєї сім'ї, інших осіб. Відповідно до статті 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійснені ним права користування та розпоряджання своїм майном. Статтею 358 ЦК України передбачено, що право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою частковою власністю. Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. Позивач не має доступу до спірного будинковолодіння, у нього немає ключів від вхідних дверей. На підставі наявних у справі, суд вважає доведеним факт, що відповідачі чинять перешкоди позивачу у вільному доступі до будинковолодіння, що призвело до порушення його права на вільне користування належною йому частиною майна. Також суд приходить висновку про необхідність задоволення позовних вимог про зобов'язання відповідачів не чинити позивачу перешкоди у користуванні житловим будинком з господарськими спорудами, передати позивачу дублікати ключів від житлового будинку та господарських споруд. Позивачем за подання до суду позовної заяви сплачено судовий збір у сумі 1 409,96 гривень. Згідно з ст. 141 ЦПК України зазначені судові витрати покладаються на відповідачів.

Outcome: approved