Jurisdiction: civil
Date: 2020-05-31 00:00:00

19 травня 2020 відповідач [PERSON] звернувся до суду із заявою про ухвалення додаткового рішення у справі за позовом Акціонерного товариства «Українська залізниця» в особі Регіональної філії «Південно-Західна залізниця» акціонерного товариства «Українська залізниця» до нього про відшкодування матеріальної шкоди, заподіяної підприємству працівником, вказуючи, що 15.05.2020 судом було ухвалено рішення у справі яким у задоволенні позову було відмовлено повністю. Однак при ухваленні судового рішення, судом не було вирішено питання про розподіл судових витрат. А тому просить ухвалити додаткове судове рішення та стягнути з Акціонерного товариства «Українська залізниця» на його користь судові витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 10500 грн. 28.05.2020 від представника позивача - АТ «Укрзалізниця» в особі РФ «Південно-Західна залізниця» Чешковського В. А. надійшло клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги, яке мотивоване тим, що враховуючи складність справи та обсяг виконаної представником відповідача роботи, розумним та справедливим є сума 2500 грн. В судове засідання відповідач [PERSON] не з`явився, що відповідно до ч.4 ст.270 ЦПК України не перешкоджає розгляду заяви. Представник позивача Чешковський В. А. просив зменшити розмір витрат на правничу допомогу з підстав наведених у клопотанні. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що заява [PERSON] про ухвалення додаткового рішення підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що рішенням Погребищенського районного суду Вінницької області від 15.05.2020 у задоволенні позову Акціонерного товариства «Українська залізниця» в особі Регіональної філії «Південно-Західна залізниця» акціонерного товариства «Українська залізниця» до [PERSON] про відшкодування матеріальної шкоди, заподіяної підприємству працівником, було відмовлено повністю. Однак, при ухваленні судового рішення, судом не було вирішено питання про розподіл судових витрат. У відповідності до п.3 ч.1 ст.270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Згідно з п. 2 ч. 2 ст.141 ЦПК України, у разі відмови в позові судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються на позивача. Відповідно до ч. ч. 1, 3 ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема витрати на професійну правничу допомогу. Згідно з ст. 137 ЦПК України - витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом та здійсненим ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Відповідно до ч.3 ст. 137 ЦПК України, для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Згідно з ч.8 ст.141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). На підтвердження розміру витрат на правничу допомогу відповідачем [PERSON] було надано договір про надання професійної правничої допомоги адвоката в цивільному процесі від 05.02.2020, відповідно до якого адвокат Сич С. М. надавав відповідачу [PERSON] правничу допомогу у справі за позовом Акціонерного товариства «Українська залізниця» в особі Регіональної філії «Південно-Західна залізниця» акціонерного товариства «Українська залізниця» до [PERSON] про відшкодування матеріальної шкоди, заподіяної підприємству працівником. Згідно з ст.4 вказаного договору клієнт сплачує адвокату 10500 грн. (а. с. 5-6). Як вбачається з опису робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом в цивільній справі №143/86/20 за позовом АТ «Українська залізниця» до [PERSON] про відшкодування матеріальної шкоди, заподіяної підприємству працівником та Акту приймання-передачі виконаних робіт (наданих послуг) від 18.05.2020, адвокат Сич С. М., як представник відповідача в цивільній справі №143/86/20, виконав (надав) [PERSON] наступні послуги: аналіз позовної заяви (підстав та предмету спору), спірних правовідносин між сторонами, законодавства, що їх регулює, судової практики по даній категорії справ - 4000 грн.; підготовка відзиву на позовну заяву - 4000 грн.; участь у судових засіданнях в суді першої інстанції - 2500 грн. (а. с. 7-8). Відповідно до квитанції № N1EHM418OM від 10.02.2020 відповідачем [PERSON] адвокату Сичу С. М. за надання професійної правничої допомоги адвоката в цивільній справі було сплачено суму гонорару у розмірі 10500,00 грн. (а. с. 10). Разом з тим, при визначенні суми відшкодування суд виходить з критерію реальності адвокатських послуг (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхньої вартості, виходячи з конкретних обставин справи. Так, ч.4 ст.137 ЦПК України визначено, що розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Згідно зі ч.3 ст.30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» при встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час. У рішенні Європейського суду з прав людини від 23 січня 2014 року у справі «East/West Alliance Limited» проти України», заява № 19336/04, зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір обґрунтованим. Угода, за якою клієнт адвоката погоджується сплатити в якості гонорару певний відсоток від суми, яку присудить позивачу суд у разі якщо така сума буде присуджена та внаслідок якої виникають зобов`язання виключно між адвокатом та його клієнтом, не може бути обов`язковою для Суду, який повинен оцінити рівень судових та інших витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично, але й також чи була їх сума обґрунтованою (п. 268, 269). Згідно з рішенням Європейського суду з прав людини у справі «Лавентс проти Латвії» відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір. Відповідно до ч. 5 ст. 137 ЦПК України у разі недотримання вимог ч. 4 ст. 137 ЦПК суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Таким чином, з огляду на обсяг виконаних адвокатом Сичем С. М . робіт, складність справи, яка була розглянута в порядку спрощеного позовного провадження за два засідання, враховуючи клопотання позивача про зменшення розмір витрат на правову допомогу, суд приходить до висновку, що сума гонорару в розмірі 10500 грн. є не співмірною із складністю справи та ціною позову, а тому є наявність правових підстав, передбачених ч. 5 ст. 137 ЦПК України для зменшення витрат на професійну правничу допомогу до 5000 грн. Даний висновок суду узгоджується з позицією Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 у справі № 755/9215/15-ц.

Outcome: partial