Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-27 00:00:00

20 січня 2014 року, позивачка звернулася до суду с зазначеним позовом, на обґрунтування позовних вимог зазначивши, що [INFO] у неї з відповідачем, від спільного життя народилася дитина - [PERSON], яка проживає разом з позивачкою. Через деякий час після народження дитини відповідач припинив сімейні відносини з позивачкою та почав проживати окремо, у зв'язку з чим, став ухилятись від виконання своїх батьківських обов'язків та перестав надавати матеріальну допомогу на утримання дитини. На підставі викладених обставин, позивачка вимушена звернутися до суду з позовом, в якому просить суд постановити рішення, яким позбавити відповідача батьківських прав відносно їхньої доньки - [PERSON]. В судовому засіданні позивачка [PERSON] позовні вимоги підтримала повністю і просила суд їх задовольнити, посилаючись на те, що позбавлення відповідача батьківських прав необхідне їй з метою отримання соціальної допомоги. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні проти задоволення позову не заперечував і просив суд позбавити його батьківських прав, оскільки це буде краще в інтересах дитини в зв'язку з тим, що позивачці буде призначена соціальна допомога, а особисто утримувати доньку він не змозі. Представник третьої особи Шакірова О.Ю., яка діяла на підставі довіреності, в судовому засіданні проти задоволення позову заперечували посилаючись на те, що підстави для позбавлення відповідача батьківських прав відсутні, оскільки позивачка переслідує мету лише для отримання соціальної допомоги за рахунок держави. Вислухавши позивача, відповідача, представника третьої особи, вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги задоволенню не підлягають, виходячи з наступного. Відповідно до ст.10 ЦПК України обставини цивільних справ встановлюються судом за принципом змагальності. Суд же, зберігаючи об'єктивність та неупередженість, лише створює необхідні умови для всебічного і повного дослідження обставин справи. Згідно ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи в межах заявлених вимог і на підставі наданих сторонами доказів. Крім того, згідно ст.60 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог чи заперечень. Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про народження - [PERSON] народилася [INFO], батьками зазначені [PERSON] та [PERSON], про що Червоногвардійським відділом реєстрації актів громадянського стану м. Макіївки від 06.10.2000 року було зроблено відповідний актовий запис №329 (а.с.7). Відповідно до ст.150 СК України батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Декларацією прав дитини, прийнятою Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, у принципі 6 проголошено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона повинна, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю своїх батьків і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості. Зі змісту ст. 171 СК України вбачається, що дитина має право знати своє походження та брати участь у вирішенні питань, що стосуються її особисто. Статтею 164 Сімейного кодексу України передбаченими підставами для позбавлення батьківських прав батьків є: якщо мати, батько не забрали дитину з полового будинку або з іншого закладу охорони здоров'я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; ухиляються від виконання своїх обов'язків з виховання дитини; жорстоко поводяться з дитиною; є хронічними алкоголіками або наркоманами; вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини; засуджені за вчинення умисного злочину щодо дитини. Пунктом 15 Постанови Пленуму Верховного суду України від 30.03.2007 року №3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» передбачено, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. В судовому засіданні суду не надано конкретних доказів, які б свідчили про навмисне небажання та ухилення відповідача від виконання батьківських обов'язків щодо виховання малолітньої дитини. Сам факт, що відповідач не працює і не надає фінансової допомоги не є підставою для позбавлення його батьківських прав. Факт визнання відповідачем позову суперечить закону та порушує права малолітньої [PERSON] Крім того в судовому засіданні достовірно встановлено, що позивачка звернулась до суду з позовом про позбавлення відповідача батьківських прав, переслідуючи мету отримання соціальної допомоги і утримувати малолітню доньку за рахунок держави. За вищевикладених обставин і враховуючи, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, а також, що до відповідача не застосовувались заходи адміністративного впливу, тому відсутні підстави для задоволення позову та сплачений судовий збір, відповідно до ст. 88 ЦПК не підлягає відшкодуванню позивачці. Разом з тим, враховуючи факт, що відповідач тривалий час утримується від виконання батьківських обов'язків, тому його слід попередити про необхідність змінити ставлення до виховання дитини.

Outcome: dismissed