Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-22 00:00:00

1. Відомості про рух справи. Заяви і клопотання, процесуальні дії у справі. [PERSON] звернулася до Любешівського районного суду Волинської області з цим позовом 14 травня 2019 року. Ухвалою суду від 24 травня 2019 року у справі відкрито спрощене позовне провадження. Постановлено розглянути справу 02 липня 2019 року без повідомлення сторін. Відповідно до ухвали суду від 02 липня 2019 року розгляд справи продовжено з повідомленням сторін. З участю позивача [PERSON] проведено заочний розгляд справи 23 липня 2019 року. 2. Стислий виклад позиції позивача. В обґрунтуванні позову [PERSON] вказує, що 07 листопада 2009 року уклала шлюб з відповідачем. Від шлюбу сторони мають доньку [PERSON] , яка народилася [INFO] . Відповідач не надає допомоги на утримання дитини, хоча регулярно виїжджає на заробітки у Естонію. Точними відомостями про його матеріальне становище позивач не володіє. Враховуючи викладене, позивач просить ухвалити рішення про стягнення аліментів з [PERSON] на утримання малолітньої доньки у розмірі по три тисячі гривень щомісячно, починаючи з дня пред`явлення позову, до досягнення дитиною повноліття, допустити негайне виконання рішення суду у межах платежу за один місяць. 2.1 Пояснення позивача у судовому засіданні 23 липня 2019 року. У судовому засіданні [PERSON] позов підтримала. Позивач знає, що відповідач їздить на заробітки за кордон, однак про розмір його доходів їй невідомо. Відповідаючи на запитання суду, [PERSON] повідомила, що щомісячно отримує по 860 гривень соціальної допомоги, дитина проживає з нею та перебуває на її утриманні. 3. Стислий виклад позиції відповідача. Відповідач будь-яких заяв по суті справи не подавав. 4. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини. У відповідності із свідоцтвом про народження серії [NUMBER] [PERSON] народилася [INFO] , її батьками є позивач та відповідач. У суді встановлено, що дитина проживає разом з позивачем. 5. Норми права, які застосував суд. Мотиви суду щодо позовних вимог. Згідно з частиною першою, другою статті 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. У відповідності до статті 12 Закону України «Про охорону дитинства» на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Статтею 51 Конституції України, статтею 180 Сімейного кодексу України (далі - СК) встановлено обов`язок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з частинами першою-третьої статті 181 СК способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. У відповідності із статтею 182 СК при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Суд не обмежується розміром заробітку (доходу) платника аліментів у разі встановлення наявності у нього витрат, що перевищують його заробіток (дохід), і щодо яких таким платником аліментів не доведено джерело походження коштів для їх оплати. Згідно з Законом України «Про Державний бюджет України на 2019 рік» розмір прожиткового мінімуму для дітей віком до 6 років з 01 липня 2019 року становить 1699 гривень. У відповідності з частиною першою статті 13 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК) суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно з частиною першою статті 81 ЦПК кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Частиною першою статті 89 ЦПК встановлено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Враховуючи досліджені у судовому засіданні докази, суд доходить висновку про наявність передбачених законом підстав для стягнення з відповідача аліментів на утримання дитини. Визначаючи розмір аліментів, які стягуватимуться з відповідача, суд керується положеннями статті 182 СК. При цьому суд бере до уваги, що у ході судового розгляду не встановлено обставин, які б давали підстави визначити мінімальний рекомендований розмір аліментів тощо. Беручи до уваги наведене вище у сукупності,

Outcome: partial