Jurisdiction: civil
Date: 2019-08-19 00:00:00

20 червня 2019 року до суду надійшла позовна заява, у якій позивач просить визнати виконавчий напис, вчинений 10.04.2019 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Хара Н.С., зареєстрований в реєстрі за № 7945, про стягнення з [PERSON] на користь ПАТ «Перший Український Міжнародний Банк» заборгованості у розмірі 14512,92 гривень таким, що не підлягає виконанню, а також стягнути з відповідача на користь позивачі понесені судові витрати по оплаті судового забору в сумі 1152,6 гривень. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 03 травня 2019 року приватним виконавцем виконавчого округу м. Києві Юхименко О.Л., на підставі виконавчого напису № 7945 від 10.04.2019 року, вчиненого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Хара Н.С., винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 59013150, яку позивачем отримано не було. Позивач дізнався про наявність виконавчого провадження тільки вже з постанови про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника, що винесена приватним виконавцем виконавчого округу м. Києва Юхименко О.Л. у виконавчому провадженні № 59013150, та яка була направлена за місцем роботи позивача. На підставі вказаної постанови щомісячно утримується заборгованість із заробітної плати позивача. Виконавчий напис №7945, виданий 10.04.2019 року, вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Хара Н.С., у позивача відсутній. Позивач у телефонному режимі зв`язався з приватним виконавцем виконавчої округу м. Києва Юхименко О.Л., з приводу надання постанови про відкриття виконавчого провадження та надсилання копії виконавчого напису, але станом на 11.06.2019 року будь-якої відповіді на адресу позивача не надходило. Заборгованість по даному виконавчому напису є спірною, оскільки подані нотаріусу банком документи не підтверджували безспірність заборгованості. Даний виконавчий напис вчинений всупереч вимогам ст. 88 Закону України «Про нотаріат», оскільки з дня виникнення права вимоги минуло більше трьох років, а будь-які письмові угоди, на яких міститься підпис позивача про збільшення строку позовної давності, відсутні. В порушення п. 2.3 глави 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України позивач будь-якої вимоги про усунення порушень по кредитному договору від ПАТ «ПУМБ» не менше, як за 30 днів до вчинення виконавчого напису, про порушення кредитних зобов`язань не отримував, чим відповідач позбавив позивача права оскаржити вимоги у судовому порядку або надати письмові заперечення. Крім того, постановою Київського апеляційного адміністративного суду у справі № 826/20084/14 від 22.02.2017 року, залишеною без змін ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01 листопада 2017 року, визнано незаконною та нечинною постанову КМУ № 662 від 26.11.2014 року «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів», зокрема, п. 2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин, провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою КМУ від 29 червня 1999 року № 1172, на який послалася приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу у виконавчому написі від 27.06. 2018 року. Крім того до суду надійшла заява [PERSON] про забезпечення позову, в якій він просить: - застосувати захід забезпечення позову та зупинити стягнення у виконавчому провадженні № 59013150, відкритому приватним виконавцем виконавчого округу м. Києва Юхименко О.Л. на підставі оскаржуваного позивачем виконавчого напису № 7945, виданого 10.04.2019 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Хара Н.С., згідно якого боржник - [PERSON] , РНОКПП [NUMBER] , адреса реєстрації: [ADDRESS] ; стягувач ПАТ «Перший Український міжнародний Банк», код ЄДРПОУ 14282829, адреса: м. Київ, вул. Андріївська, 4. Ухвалою від 24 червня 2019 року відкрито провадження у справі та призначено справу до судового розгляду в порядку спрощеного позовного провадження. Ухвалою від 24 червня 2019 року заяву про забезпечення позову було задоволено, зупинено стягнення у виконавчому провадженні №59013150 , відкритому приватним виконавцем виконавчого округу м. Києва Юхименко О.Л. на підставі оскаржуваного позивачем виконавчого напису №7945 виданого 10.04.2019 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Хара Н.С., згідно якого боржник - [PERSON] , РНОКПП [NUMBER] , адреса реєстрації: [ADDRESS] ; стягувач ПАТ «Перший Український міжнародний Банк», код ЄДРПОУ 14282829, адреса: м. Київ, вул. Андріївська, 4. Позивач в судове засідання не з`явився, про час та місце судового засідання повідомлений належним чином, до канцелярії суду подав заяву, в якій просив розглядати справу за його відсутності, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечував. Відповідач свого представника повторно в судове засідання не направив, про дату, час та місце судового засідання повідомлений належним чином. Причини неявки суду не повідомив. Відзив до суду не подав, заяву про розгляд справи за відсутності його представника не надіслав. Приватний виконавець виконавчого округу м. Києва Юхименко О.Л., третя особа у справі, в судове засідання не з`явилася, про час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, причини неявки суду не повідомила. Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Хара Н.С., третя особа у справі, в судове засідання не з`явилася, про час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином. Надіслала до суда клопотання, в якому просила проводити судовий розгляд справи за її відсутності. За наявності умов, передбачених ст. ст. 280-282 ЦПК України, відповідно до ухвали суду від 20.08.2019 року суд ухвалив заочне рішення у справі. Відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. З огляду на викладене фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Судом встановлено, що 10 квітня 2019 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Хара Наталією Станіславівною, на підставі ст. 87-91 Закону України «Про нотаріат» та п. 2 Переліку, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 року № 1172, було вчинено виконавчий напис № 7945, за яким запропоновано звернути стягнення з громадянина України [PERSON] , який народився [INFO] , місце народження: місто Славутич, місце роботи: «Ресурсекослав», РНОКПП [NUMBER] , що зареєстрований за адресою: [ADDRESS] , паспорт [NUMBER] , виданий 23.12.2003 року Славутицьким МВ ГУМВС України в Київській області, який є боржником за кредитним договором №26250019474772 від 30.06.2015 року, укладеним ним із АТ «БАНК РЕНЕСАНС КАПІТАЛ», правонаступником усіх прав та обов`язків якого є Публічне акціонерне товариство «Перший український міжнародний банк», ідентифікаційний код юридичної особи 14282829, місцезнаходження: 04070, м. Київ, вул. Андріївська, буд. 4, п/р [NUMBER] , МФО 334851, заборгованість за кредитним договором №26250019474772 від 30.06.2015 року. Строк платежу за кредитним договором №26250019474772 від 30.06.2015 року настав. Боржником допущено прострочення платежів. Сума заборгованості за період з 09 квітня 2018 року по 09 квітня 2019 року складає 14012,92 гривень, в тому числі: 2176,78 гривень - прострочена заборгованість за сумою кредиту; 0 гривень - прострочена заборгованість за комісією; 2652,98 гривень - прострочена заборгованість за процентами; 5922,03 гривень - строкова заборгованість за сумою кредиту; 0 гривень - строкова заборгоіваність за комісією; 243,88 гривень - строкова заборгованість за процентами; неустойка за порушення зобов`язань по кредиту становить 3017,25. 03 травня 2019 року приватним виконавцем виконавчого округу м. Києві Юхименко О.Л., на підставі вказаного виконавчого напису, було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження за № 59013150. Про наявність вказаного виконавчого напису позивачу стало відомо з постанови про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника, яка була винесена приватним виконавцем виконавчого округу м. Києва Юхименко О.Л. від 23.05.2019 року та направлена по місцю роботи позивача, після чого він звернувся з позовом до суду про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню. Вирішуючи спір згідно встановлених обставин справи та відповідних їм правовідносин, суд виходить з наступного. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до висновку про задоволення позовних вимог в повному обсязі з наступних підстав. За загальним правилом статей 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу, має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес у один із способів, визначених частиною другою статті 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом чи судом у визначених законом випадах. При цьому, відповідно до статті 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Згідно з частиною першої ст.1 Закону України «Про нотаріат», нотаріат в Україні - це система органів і посадових осіб, на які покладено обов`язок посвідчувати права, а також факти, що мають юридичне значення, та вчиняти інші нотаріальні дії, передбачені цим Законом, з метою надання їм юридичної вірогідності. Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом «Про нотаріат» та іншими актами законодавства України (частина перша статті 39 Закону «Про нотаріат»). Цим актом є, зокрема, Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений наказом Міністерства юстиції України 22 лютого 2012 року № 296/5 та зареєстрований у Міністерстві юстиції України 22 лютого 2012 року за № 282/20595 (далі - Порядку вчинення нотаріальних дій, Порядок). Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія (пункт 19 статті 34 Закону України «Про нотаріат»). Правовому регулюванню процедури вчинення нотаріусами виконавчих написів присвячена Глава 14 Закону України «Про нотаріат» та Глава 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій. Так, згідно зі статтею 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Статтею 88 Закону України «Про нотаріат» визначено умови вчинення виконавчих написів. Відповідно до приписів цієї статті Закону нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Порядок вчинення нотаріальних дій містить такі самі правила та умови вчинення виконавчого напису (пункти 1, 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку). Згідно з підпунктом 2.1 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку для вчинення виконавчого напису стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява, у якій, зокрема, мають бути зазначені: відомості про найменування і місце проживання або місцезнаходження стягувача та боржника; дата і місце народження боржника - фізичної особи, місце його роботи; номери рахунків у банках, кредитних установах, код за ЄДРПОУ для юридичної особи; строк, за який має провадитися стягнення; інформація щодо суми, яка підлягає стягненню, або предметів, що підлягатимуть витребуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти тощо. Заява може містити також іншу інформацію, необхідну для вчинення виконавчого напису. У разі якщо нотаріусу необхідно отримати іншу інформацію чи документи, які мають відношення до вчинення виконавчого напису, нотаріус вправі витребувати їх у стягувача (підпункт 2.2 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку). Вчинення виконавчого напису в разі порушення основного зобов`язання та (або) умов іпотечного договору здійснюється нотаріусом після спливу тридцяти днів з моменту надісланих іпотекодержателем повідомлень - письмової вимоги про усунення порушень іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця. Повідомлення вважається надісланим, якщо є відмітка іпотекодавця на письмовому повідомленні про його отримання або відмітка поштового відділення зв`язку про відправлення повідомлення на вказану в іпотечному договорі адресу (підпункт 2.3 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку). Крім того, підпунктами 3.2, 3.5 пункту 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку передбачено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172 (далі - Перелік документів). При вчиненні виконавчого напису, нотаріус, повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у вказаному Переліку документів. При цьому, цей Перелік документів не передбачає інших умов вчинення виконавчих написів нотаріусами ніж ті, які зазначені в Законі України «Про нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій. Стаття 50 Закону України «Про нотаріат» передбачає, що нотаріальна дія або відмова у її вчиненні, нотаріальний акт оскаржуються до суду. Право на оскарження нотаріальної дії або відмови у її вчиненні, нотаріального акта має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії чи акти. Таким чином, вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником. Отже, відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й, крім того, також бути безспірною, заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем. Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (стаття 88 Закону України «Про нотаріат»). Однак характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Захист прав боржника в процесі вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається в спосіб, передбачений підпунктом 2.3 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку, - шляхом надіслання іпотекодержателем повідомлень - письмової вимоги про усунення порушень іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця. Натомість нотаріус вирішує питання про вчинення виконавчого напису на підставі документів, наданих лише однією стороною, стягувачем, і не зобов`язаний запитувати та одержувати пояснення боржника з приводу заборгованості для підтвердження чи спростування її безспірності. Таким чином, вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно із відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Проте, сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого. З огляду на наведене та з урахуванням приписів статей 15, 16, 18 ЦК України, статей 50, 87, 88 Закону України «Про нотаріат» захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису. Тому при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не потрібно обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат» у такому спорі необхідно перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. Разом із тим, законодавством не визначений виключний перелік обставин, які свідчать про наявність спору щодо заборгованості. Ці обставини встановлюються судом відповідно до загальних правил цивільного процесу за наслідками перевірки доводів боржника та оцінки наданих ним доказів. Вказана правова позиція висловлена Верховним Судом України у справі № 6-887цс17. В обґрунтування позову, позивач послався на те, що приватний нотаріус при вчиненні виконавчого напису не перевірив наявність доказів належного направлення та отримання позивачем (боржником) письмової вимоги про усунення порушень, що призвело до порушення процедури вчинення напису, передбаченої пунктом 2.3. глави 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України. В порушення ст. 87 Закону України «Про нотаріат», підпунктів 3.1, 3.4 Глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій, нотаріус вчинив виконавчий напис, хоча з дня виникнення права вимоги минуло більше трьох років, а будь-які письмові угоди про збільшення строку позовної давності, відсутні. Заборгованість, зазначена у виконавчому написі, на момент його вчинення була спірною. Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису. Як вказано у виписці з рахунку [PERSON] , загальна сума заборгованості складає 14012,92 гривень, тому числі: прострочена заборгованість за сумою кредиту становить 2176,78 гривень; прострочена заборгованість за комісією становить 0 гривень; прострочена заборгованість за процентами становить 2652,98 гривень; строкова заборгованість за сумою кредиту становить 5922,03 гривень; строкова заборгоіваність за комісією становить 0 гривень; строкова заборгованість за процентами становить 243,88 гривень; неустойка за порушення зобов`язань по кредиту становить 3017,25. Вищезазначена сума заборгованості вказана станом на 09 квітня 2019 року. Проте, виписка з рахунку [PERSON] не містить даних про те, який розмір грошових коштів було надано позивачу, за якою процентною ставкою нараховувалися відсотки, оскільки Пропозиція укласти договір карткового рахунку та договір страхування (оферти) № 26250019474772 від 30.06.2015 року містить два розмірі процентної ставки: процентна ставка за користування овердрафтом - 0,0001 % річних при здійсненні розрахункових операцій в торгівельно-сервісній мережі за рахунок коштів овердрафту в Грейс період, 46 % річних при здійсненні розрахункових операцій в торгівельно-сервісній мережі за рахунок коштів овердрафту не в межах Грейс періоду, та 46 % річних при здійсненні інших дебетових операцій по Картковому рахунку за рахунок коштів овердрафту. Також у даній виписці не зазначено, за який період нараховані проценти, адже в Пропозиції укласти договір карткового рахунку та договір страхування (оферти) № 26250019474772 від 30.06.2015 року вказано, що строк користування овердрафтом - 60 місяців. Згідно висновку Великої Палати Верховного Суду, викладеним у постанові від 28 березня 2018 року у справі № 444/9519/12, право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України. В охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання. У виписці з рахунку [PERSON] відсутня достатня і безспірна інформація щодо строку прострочення та періоду, за який виникла заборгованість, а також інформація яка б встановлювала, що заборгованість, яку пропонується стягнути з позичальника, виникла виключно в межах строку позовної давності. Виходячи з викладеного, суд погоджується з доводами позивача, наведеними в позовній заяві про те, що заборгованість, яка запропонована приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Хара Н.С. до стягнення з [PERSON] на користь ПАТ «Перший український міжнародний банк», не є безспірною. Подані документи ПАТ «Перший український міжнародний банк» до нотаріуса не підтверджують безспірність заборгованості, і з дня виникнення права вимоги минуло більше трьох років. Крім того, постановою Київського апеляційного адміністративного суду у справі № 826/20084/14 від 22.02.2017 року, залишеною без змін ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01 листопада 2017 року, визнано незаконною та нечинною постанову Кабінету Міністрів України №662 від 26.11.2014 року «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів», зокрема, п. 2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин, провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172, на який послалася приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Хара Н.С. у виконавчому написі від 27 червня 2018 року. Вказані обставини є підставою для визнання виконавчого напису приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Хара Наталії Станіславівни, зареєстрованого в реєстрі за № 7945 від 10 квітня 2019 року, про стягнення з [PERSON] на користь Публічного акціонерного товариства «Перший український міжнародний банк» заборгованості за кредитним договором № 26250019474772 від 30.06.2015 року, в сумі 14512,92 гривень, таким, що не підлягає виконанню. Як вбачається із Статуту ПАТ «ПУМБ», затвердженого позачерговими Загальними зборами акціонерів від 27.11.2018 року, Публічне акціонерне товариство «Перший український міжнародний банк» є правонаступником всіх прав та зобов`язань ПАТ «БАНК РЕНЕСАНС КАПІТАЛ» (повне найменування) і АТ«БАНК РЕНЕСАНС КАПІТАЛ» (скорочене найменування) в результаті реорганізації АТ «Банк Ренесанс Капітал» шляхом приєднання до Банку згідно рішення загальних зборів акціонерів Банку та згідно рішення загальних зборів акціонерів Банку, та згідно рішення єдиного акціонера АТ «Банк Ренесанс Капітал». З урахуванням наведеного, Публічне акціонерне товариство «Перший український міжнародний банк» є правонаступником всіх прав та обов`язків ПАТ «Ренесанс Капітал» в результаті реорганізації АТ «Банк Ренесанс Капітал», з яким у позивача було укладено кредитний договір, тому до ПАТ «ПУМБ» перейшло право вимоги за вказаним кредитним договором. Згідно з положеннями ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи. Відповідно до ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. За таких обставин, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, а виконавчий напис приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Хара Наталії Станіславівни, зареєстрований в реєстрі за № 7945 від 10.04.2019 року, про стягнення з [PERSON] на користь Публічного акціонерного товариства «Перший український міжнародний банк» заборгованості за кредитним договором № 26250019474772 від 30.06.2015 року в сумі 14512,92 гривень, слід визнати таким, що не підлягає виконанню. Відповідно до ч.1 ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати по оплаті судового збору, сплаченого позивачем за подання позову до суду та заяви про забезпечення позову, в сумі 1152 гривні 60 копійок. На підставі викладеного,

Outcome: approved