Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-16 00:00:00

21.06.2018 [PERSON] та [PERSON] звернулися до Миргородського міськрайонного суду Полтавської області із вищезазначеним позовом. В направленому на адресу суду позові позивачі зазначили, що кожному з ним на праві приватної власності належить по 1/2 частині житлового будинку розташованого в м. Миргороді по вул. Микиші,1. В будинку значиться зареєстрованою, але фактично не проживає їх знайома [PERSON]. Відповідачка з дня її реєстрації, а саме з 10.08.2004 не проживала у їх будинку. Реєстрація відповідачки в житловому будинку створює для них певні незручності, оскільки вони позбавлені можливості, розпорядитися своєю власністю, а саме продати її. Просять суд, визнати [PERSON] такою, що втратила право на користування житловим будинком, розташованим в м. Миргороді вул. Микиші,1, оскільки відповідачка більше шести місяців без поважних причин не проживає в їх будинку. В судовому засіданні позивачка [PERSON] позов підтримала, просила його задовольнити з підстав викладених в позовній заяві, як законний та обґрунтований. Позивач [PERSON] в судове засідання не зявився. Направив заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримав просив їх задовольнити в повному обсязі (а.с.45). Представник третьої особи виконавчого комітету Миргородської міської ради Полтавської області в судове засідання не зявився, належним чином повідомлений про день та час судового розгляду справи. Відповідачка [PERSON] повідомлялася про час розгляду справи за місцем реєстрації та шляхом публікації оголошення на веб-сторінці Миргородського міськрайонного суду, офіційного веб-порталу судової влади. В судове засідання не зявилася, відзиву на позовну заяву не направила. Відповідно до положень ст.ст. 280, 281 ЦПК України судом ухвалено провести заочний розгляд справи у відсутності відповідачки. Суд, заслухавши пояснення позивачки, показання свідків, дослідивши та проаналізувавши письмові докази по справі приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з таких підстав. Встановлено, що позивачі [PERSON] та [PERSON] є власниками житлового будинку в м. Миргороді по вул. Микиші,1, що підтверджується документами про право власності (а.с. 7-8). Відповідачка [PERSON] значиться зареєстрованою за адресою: [INFO] (а.с. 18). З акту підтвердження фактичного місця проживання особи на території міста Миргорода від 18 червня 2018 року вбачається, що відповідачка [PERSON] зареєстрована з 10.08.2004, але фактично не проживає в будинку по вул. Микиші,1 в м. Миргороді Полтавської області (а.с. 9). Допитані в судовому засіданні свідки [PERSON], [PERSON] суду пояснили, що знають позивачку [PERSON], оскільки проживають з нею по сусідству. Їм достовірно відомо, що відповідачка [PERSON] не проживає та ніколи не проживала в [INFO], її речей в будинку немає. Відповідно до ст. 71 ЖК України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сімї за ними зберігається житлове приміщення лише протягом 6 місяців. Відповідно до ст. 167 ЖК України наймач жилого приміщення в будинку (квартирі), що належить громадянинові на праві приватної власності, вправі за згодою членів сімї в будь-який час розірвати договір найму. У разі вибуття наймача та членів його сімї на постійне проживання до іншого населеного пункту або в інше жиле приміщення в тому ж населеному пункті, договір найму жилого приміщення вважається розірваним з дня вибуття. Якщо з жилого приміщення вибуває не вся сімя, то договір найму жилого приміщення не розривається, а член сімї який вибув, втрачає право на користування цим житлом з дня вибуття. Відповідно до ст. 72 ЖК України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, проводиться в судовому порядку. Оскільки судом встановлено, що відповідачка [PERSON] не проживає в будинку по вул. Микиші,1 в м. Миргороді, більше шести місяців, її слід визнати такою, що втратила право на користування приміщенням будинку. Судові витрати підлягають до стягнення на користь позивачів на підставі ст. 141 ЦПК України.

Outcome: approved