Jurisdiction: civil
Date: 2021-01-31 00:00:00

21 вересня 2020 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до Борщівської сільської ради Теофіпольського району Хмельницької області, як представника територіальної громади за місцем відкриття спадщини, заявивши вимогу визнати за ним право власності, в порядку спадкування за законом після смерті матері [PERSON] , на земельну ділянку площею 3,24 га з кадастровим номером 6824780300:03:011:0052, яка розташована на території Борщівської сільської ради Теофіпольського району Хмельницької області. Позовна вимога обґрунтована неможливістю в позасудовому порядку оформити прийняття спадщини через втрату правовстановлюючих документів на земельну ділянку. Позивачем надана суду заява про підтримання позову та розгляд справи за його відсутності. Відповідачем направлена до суду заява про визнання позовних вимог та розгляд справи за відсутності їх представника. Третьою особою надано суду письмові пояснення, відповідно до яких при вирішенні даного спору просить врахувати, що відповідно до Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо вирішення питання колективної власності на землю, удосконалення правил землекористування у масивах земель сільськогосподарського призначення, запобігання рейдерству та стимулювання зрошення в Україні», який набрав чинності з 01 січня 2019 року, землі колективних сільськогосподарських підприємств, що припинені (крім земельних ділянок, які на день набрання чинності зазначеним Законом перебували у приватній власності), вважаються власністю територіальних громад, на території яких вони розташовані. Тому Головне управління Держгеокадастру у Хмельницькій області та його структурні підрозділи відповідно до ст. 122 ЗК України не розпоряджається спірною земельною ділянкою, оскільки вона належить до земель колективної власності, а не до земель державної власності. Справа розглянута за відсутності осіб, які беруть участь у справі, та без здійснення фіксації судового засідання звукозаписувальним технічним засобом. Дослідивши матеріали справи суд дійшов переконання про наявність підстав для часткового задоволення позову. Відповідно до ст. ст. 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Способами захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права. Згідно ч. 2 ст. 328 ЦК України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Статтею 392 ЦК України власник майна має право пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Статтями 1216, 1225 та 1268 ЦК України встановлено, що спадкування є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців), належність спадщини спадкоємцю з часу відкриття спадщини незалежно від часу її прийняття, право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах із збереженням її цільового призначення. Позивач являється спадкоємцем за законом після смерті матері [PERSON] , яка померла [INFO] , інші спадкоємці відсутні, що підтверджується: - свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , повторно виданим 30 травня 2011 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Теофіпольського районного управління юстиції у Хмельницькій області, згідно якого батьками [PERSON] , який народився [INFO] в с. Борщівка, є [PERSON] та [PERSON] ; - свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , виданим Виконавчим комітетом Борщівської сільської ради Теофіпольського району Хмельницької області 11 січня 2016 року, відповідно до якого [PERSON] померла [INFO] у віці 79 років в с. Борщівска Теофіпольського району Хмельницької області; - довідкою Борщівської сільської ради від 20 серпня 2020 року № 150 та випискою з погосподарської книги від 20 серпня 2020 року № 149 про те, що на день своєї смерті [PERSON] проживала по [ADDRESS] і до складу її сім`ї входив син [PERSON] , його дружина та неповнолітні діти; - витягом № 61574425 від 08 вересня 2020 року про реєстрацію в Спадковому реєстрі спадкової справи за № 59200976 (номер у нотаріуса 132/2016) після смерті [PERSON] ; - довідкою Теофіпольської державної нотаріальної контори від 17 вересня 2020 року № 565/0214 про те, що у провадженні контори знаходиться спадкова справа за № 132/2016 після смерті [PERSON] , спадкоємцем за законом є [PERSON] , інших спадкоємців немає. Відповідно до Державного акту на право приватної власності на землю серії IV-ХМ № 050670, архівну копію якого надано Відділом у Теофіпольському районі Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області, [PERSON] є власницею земельної ділянки площею 3,24 га, яка розташована на території Борщівської сільської ради Теофіпольського району Хмельницької області та призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Як вбачається з постанови державного нотаріуса Теофіпольської державної нотаріальної контори від 31 липня 2020 року № 493/02-31, підставою для відмови позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті [PERSON] на земельну ділянку, є відсутність правовстановлюючих документів на неї. Оголошення про визнання недійсним державного акту серії IV-ХМ № 050670 від 24 вересня 1999 року, виданого на ім`я [PERSON] опубліковано на 6-й сторінці газети «Життя Теофіпольщини» № 31 від 30 липня 2020 року. Таким чином, дослідивши докази в їх сукупності, суд дійшов переконання, що позивач [PERSON] успадкував за законом після смерті матері [PERSON] земельну ділянку, однак не має можливості офіційно оформити прийняття спадщини через відсутність правовстановлюючих документів на землю, тому позов підлягає задоволенню. Разом з тим, судом не вбачається підстав для задоволення позову в частині визнання права власності в порядку спадкування на земельну ділянку із зазначенням конкретного кадастрового номеру земельної ділянки, оскільки вищезазначений державний акт на право приватної власності на землю не містить кадастрового номеру ділянки. Із наданого витягу із технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки, де зазначений кадастровий номер, неможливо встановити належність номеру спірній земельній ділянці.

Outcome: partial