Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-09 00:00:00

19 серпня 2015 року до суду надійшла вказана позовна заява. В позовних вимогах позивач просить: стягнути з ПрАТ «Українська охоронно-страхова компанія» на користь позивача страхове відшкодування в сумі 49 000,00 грн.; стягнути з Управління Державної служби охорони при ГУ МВС України в місті Києві на користь позивача франшизу в сумі 1 000,00 грн. та завдані дорожньо-транспортною пригодою збитки в розмірі 42 992,55 грн. Свої вимоги позивач обгрунтовує тим, що 02.04.2015 року на вул.Софіївській в м.Києві відбулась дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля «БАЗ», державний номер [NUMBER] під керуванням [PERSON] та належить Управлінню ДСО при ГУМВС України в м.Києві, автомобіля «Мерседес», державний номер [NUMBER], під керуванням [PERSON] та належить на праві власності [PERSON], автомобіля «Ауді», державний номер [NUMBER] та автомобіля «Фольцваген», державний номер [NUMBER]. Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди автомобіль позивача було пошкоджено внаслідок чого позивачу завдано матеріальний збиток в розмірі 92 992,55 грн., що підтверджується Звітом. Позивач зазначає, що винуватим в даній пригоді та пошкоджені автомобіля є [PERSON], що підтверджується постановою суду. Цивільна відповідальність власника автомобіля «БАЗ», державний номер [NUMBER] була застрахована Приватним акціонерним товариством «Українська охоронно-страхова компанія» за Полісом АІ/7494848. Як зазначив позивач, він звернувся до страхової компанії із заявою про виплату страхового відшкодування та надав всі необхідні документи. Відповідачем прийнято рішення про виплату 49 000,00 грн. страхового відшкодування, проте вказана сума не виплачена до моменту звернення до суду із вказаним позовом. Оскільки вартість матеріального збитку становить 92 992,55 грн., що перевищує розмір страхової виплати, тому позивач на підставі ст.1194 ЦК України просить стягнути різницю в сумі 42 992,55 грн. та 1 000,00 грн. франшизи з власника транспортного засобу. В судовому засіданні представник позивача заявлені вимоги підтримав та просив їх задовольнити. Представник Управління Державної служби охорони при ГУ МВС України в місті Києві в судовому засіданні заявлені вимоги не визнала та просила відмовити в їх задоволенні на тій підставі, що їх представник не був присутній при огляді транспортного засобу, а тому відсутні підстави вважати, що звіт складено вірно та правильно визначено матеріальний збиток. Представник ПрАТ «Українська охоронно-страхова компанія» в судове засідання не з'явився, хоча належним чином був повідомлений про час та місце слухання справи, про поважні причини неявки в судове засідання суд не повідомив, заперечення чи пояснення на позовні вимоги до суду не надійшли. Третя особа - [PERSON] в судове засідання не з'явився, хоча належним чином був повідомлений про час та місце слухання справи, про поважні причини неявки в судове засідання суд не повідомив. Тому на підставі статті 169 ЦПК України суд продовжив розгляд справи у відсутність сторін, які не з'явились. Відповідно до ч.1 ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, тобто обов'язок доказування покладений на сторони. Вислухавши представників сторін, оцінивши в сукупності надані в судовому засіданні докази, суд приходить до висновку про задоволення заявлених вимог за наступних підстав. Як встановлено в судовому засіданні, автомобіль «Мерседес», державний номер [NUMBER] належить на праві власності [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу. Автомобіль «БАЗ», державний номер 111879 належить на праві власності Управлінню державної служби охорони при ГУМВС України, що підтверджується копією свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу. Постановою Шевченківського районного суду м.Києва від 27.05.2015 року по справі №761/13137/15-п [PERSON] визнаний винним в тому, що 02.04.2015 року о 17 год. 30 хв., він, керуючи автомобілем марки «БАЗ», державний номер [NUMBER] по вул. Софіївській,2 в м.Києві не був уважним під час руху, не вибрав безпечний боковий інтервал, внаслідок чого здійснив зіткнення з автомобілем «Мерседес», державний номер [NUMBER], який зіткнувся з автомобілем «Ауді», державний номер [NUMBER], а той в свою чергу зіткнувся з автомобілем «Фольцваген», державний номер [NUMBER], що призвело до механічних пошкоджень транспортних засобів, чим [PERSON] порушив п.2.3, 13.3 ПДР України, в діях [PERSON] є склад правопорушення, передбаченого статтею 124 КУпАП та притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу. Постанова набрала законної сили. Звітом №3841 про визначення вартості матеріального збитку складеного 25.06.2015 року фізичною особою-підприємцем [PERSON], визначено, що станом на 25.06.2015 року вартість матеріального збитку, заподіяного власнику КТЗ «Мерседес», державний номер [NUMBER] становить 92 992,55 грн. В судовому засіданні встановлено, що цивільна відповідальність власника автомобіля «БАЗ», державний номер [NUMBER] на момент ДТП застрахована ПрАТ «УОСК» згідно з Полісом №АІ/7494848, полісом встановлена франшиза в розмірі 1 000,00 грн. 12.05.2015 року [PERSON] звернувся до АТ «УОСК» із заявою про виплату страхового відшкодування за страховим випадком, який стався 02.04.2015 року. Листом від 20.07.2015 року за №5767 АТ «Українська охоронно-страхова компанія» повідомила [PERSON] про прийняте рішення та виплату страхового відшкодування в розмірі 49 000,00 грн. на підставі Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Представник страхової компанії в судове засідання не з'явився, не надав суду належних та допустимих доказів на підтвердження виплати страхового відшкодування. Водночас представник позивача в судовому засіданні пояснив, що до цього часу не виплачено суму страхового відшкодування. Статтею 988 ч.1 ЦК України передбачено, що страховик зобов'язаний у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату у строк, встановлений договором. Статтею 526 ЦК України визначено, що зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору. Згідно ч.2 ст. 8 Закону України «Про страхування» страховий випадок - подія, передбачена договором страхування або законодавством, яка відбулася і з настанням якої виникає обов'язок страховика здійснити виплату страхової суми (страхового відшкодування) страхувальнику, застрахованій або іншій третій особі. Згідно п.3 ст. 20 Закону України «Про страхування» при настанні страхового випадку страховик зобов'язаний здійснити страхову виплату або виплату страхового відшкодування у передбачений договором строк. Відповідно до ст. 979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов'язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. Відповідно до ст.629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами. У відповідності до ч.2 ст. 9 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» розмір страхової суми за шкоду, заподіяну майну потерпілих становить 50 тисяч гривень на одного потерпілого. Стаття 36.2 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» визначає, що страховик (МТСБУ) протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у статті 35 цього Закону, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов'язаний: у разі визнання ним вимог заявника обґрунтованими - прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та виплатити його. Якщо у зв'язку з відсутністю документів, що підтверджують розмір заявленої шкоди, страховик (МТСБУ) не може оцінити її загальний розмір, виплата страхового відшкодування (регламентна виплата) здійснюється у розмірі заподіяної шкоди, оціненої страховиком (МТСБУ). Страховик має право здійснювати виплати без проведення експертизи, якщо за результатами проведеного ним огляду пошкодженого майна страховик і потерпілий досягли згоди про розмір страхового відшкодування і не наполягають на проведенні оцінки, експертизи пошкодженого майна; у разі невизнання майнових вимог заявника або з підстав, визначених статтями 32 та/або 37 цього Закону, - прийняти вмотивоване рішення про відмову у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати). У разі якщо заява про здійснення страхового відшкодування чи інші документи, необхідні для прийняття рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати), подані з порушенням строку, встановленого цим Законом, строк прийняття рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та його виплату збільшується на кількість днів такого прострочення. Протягом трьох робочих днів з дня прийняття відповідного рішення страховик (МТСБУ) зобов'язаний направити заявнику письмове повідомлення про прийняте рішення. Статтею 22.1 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» визначено, що при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи. Статтею 28 зазначеного Закону визначено, що шкода, заподіяна в результаті дорожньо-транспортної пригоди майну потерпілого, - це шкода, пов'язана з пошкодженням чи фізичним знищенням транспортного засобу. У зв'язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки (стаття 29 Закону). Оскільки згідно Звіту вартість матеріального збитку, заподіяного власнику КТЗ «Мерседес», державний номер [NUMBER] становить 92 992,55 грн., в судовому засіданні було встановлено, що відповідач (страхова компанія) не виконав належним чином свої зобов'язання щодо виплати страхового відшкодування, а тому суд приходить до висновку про стягнення з відповідача на користь позивача страхового відшкодування в розмірі 49 000,00 грн. (50 000,00 грн. сума встановлена полісом - 1 000,00 грн. франшиза). Страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи, розрахованої за правилами цього підпункту (ст.12.1 Закону). Крім того стаття 36.6 Закону визначає, що страхувальником або особою, відповідальною за завдані збитки, має бути компенсована сума франшизи, якщо вона була передбачена договором страхування. Отже, так як Страхувальником є Управління Державної служби охорони при ГУ МВС України в місті Києві, суд приходить до висновку про стягнення з відповідача Управління Державної служби охорони при ГУ МВС України в місті Києві на користь позивача 1 000,00 грн. франшизи. Відповідно до ч.2 ст.1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Статтею 1194 ЦК України передбачено, що особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов'язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Стаття 1172 ЦК України визначає, що юридична або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обов'язків. Як встановлено в судовому засіданні, [PERSON] на момент ДТП перебував в трудових відносинах з Управлінням Державної служби охорони при ГУ МВС України в місті Києві, що підтверджується довідкою та копією наказу. Представник відповідача в судовому засіданні не заперечувала той факт, що [PERSON] на момент дорожньо-транспортної пригоди виконував трудові обов'язки. На даний час Управління Державної служби охорони при ГУ МВС України в місті Києві перебуває в стані ліквідації та призначено голову ліквідаційної комісії. Представник відповідача - Управління Державної служби охорони при ГУ МВС України в місті Києві в судовому засіданні заперечувала проти визначеного розміру матеріальної шкоди на тій підставі, що представник власника автомобіля не був присутній при огляді пошкодженого автомобіля позивача, а тому встановити об'єктивність складеного звіту неможливо. Водночас представником відповідача в судовому засіданні не надано суду доказів на спростування вказаної у Звіті суми матеріальних збитків, спричинених власнику автомобіля «Мерседес», державний номер [NUMBER]. А тому суд приходить до висновку про стягнення з Управління Державної служби охорони при ГУ МВС України в місті Києві на користь позивача різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням) в розмірі 42 992,55 грн. Крім того, з відповідачів на користь позивача підлягають стягненню судові витрати у відповідності до ст.88 ЦПК України пропорційно задоволеним вимогам. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved