Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-01 00:00:00

20 січня 2015 року публічне акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» звернулось до Кодимського районного суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. В позові представник позивача Сафір Ф.О. (діє відповідно до довіреності) вказав, що 18 квітня 2011 року між ПАТ комерційний банк «ПриватБанк» (далі Банк) та відповідачем [PERSON] був укладений кредитний договір, відповідно до якого Банк надав відповідачеві грошовий кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку у розмірі 5000 грн. 00 коп. на день укладення договору зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Однак, свої зобов'язання відповідач не виконує, зокрема вчасно не сплачує відсотки за користування кредитними коштами, що призвело до спричинення позивачеві матеріальних збитків. Так, станом на 30 листопада 2014 року загальна заборгованість перед Банком склала 21586 грн. 23 коп., у т.ч. заборгованість за кредитом - 8659 грн. 00 коп., заборгованість по процентам за користування кредитом - 9570 грн. 63 коп., заборгованість з комісії за користування кредитом - 1852 грн. 49 коп., а також штраф (фіксована частина) - 500 грн. 00 коп., штраф (процентна складова) - 1004 грн. 11 коп. В судове засідання представник позивача не прибув, надавши до суду заяву від 24 лютого 2015 року, в якій позов підтримав та просив його задовольнити, розглянувши справу без його участі. В цій же заяві вказав про згоду позивача на заочний розгляд справи. Відповідач [PERSON] в судове засідання двічі не з'явився, хоча належним чином завчасно з дотриманням вимог ч.4 ст.74 ЦПК України був повідомлений про дату, час та місце розгляду справи. Зокрема, виклик відповідача було здійснено відповідно до ч.9 ст.74 ЦПК України шляхом опублікування оголошення в газеті «Одеські вісті» №14 (4724) від 12.02.2015р. Про причини неприбуття відповідач суд не повідомив, клопотання про перенесення розгляду справи чи розгляд справи без нього не надав, тому суд, вважаючи його належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи, визнає причину його неявки неповажною і відповідно до ч.4 ст.169 та ч.1 ст.224 ЦПК України вважає необхідним ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі письмових доказів. Суд, дослідивши позовну заяву позивача та надані ним письмові докази, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Відповідно до ст.11 ЦК України цивільні права та обов'язки виникають із дій, що передбачені актами цивільного законодавства, зокрема із договорів. Судом встановлено, що 18 квітня 2011 року між публічним акціонерним товариством комерційний банк «ПриватБанк» та відповідачем [PERSON] був укладений кредитний договір у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку у розмірі 5000 грн. 00 коп. на день укладення договору зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. При цьому, з врахуванням роз'яснень, які є в п.21 постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 30 березня 2012 року «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин», укладеним сторонами кредитним договором суд визнає заяву відповідача [PERSON]. від 18 квітня 2011 року про надання кредиту, Тарифи, а також Умови і Правила надання банківських послуг, затверджені наказом №СП-2010-256 від 06 березня 2010 року. Згідно з ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша кредитна установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до договору відповідач [PERSON] взяв на себе зобов'язання вчасно сплачувати Банку частину від суми отриманого кредиту в якості погашення заборгованості за кредитним договором та відсотки за фактичне використання кредитних коштів (п.1.1.2.5 та 2.1.1.5.5 Умов та Правил). У відповідності до ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу. Статтею 530 ЦК України визначається, що зобов'язання повинні бути виконані у встановлений строк його виконання. Згідно ст. 1049 ЦК України (правила якої застосовуються до відносин за кредитним договором) позичальник зобов'язаний повернути кредитодавцю грошові кошти у такій самій сумі, у строк та в порядку, що встановлені договором. Проте відповідачем [PERSON], який є позичальником за кредитним договором, зобов'язання щодо погашення кредиту згідно умов договору та сплати відсотків за користування коштами належним чином не виконані, що підтверджується розрахунком заборгованості, наданим Банком. Відповідно до п.2.1.1.7.6. Умов та Правил при порушенні позичальником строків платежів по якомусь з грошових зобов'язань, передбачених цим договором, більш ніж на 30 днів, позичальник зобов'язаний сплатити Банку штраф у розмірі 500 грн. + 5% від суми позову. Таким чином стягненню з відповідача на користь Банку підлягає 21586 грн. 23 коп., у т.ч. заборгованість за кредитом - 8659 грн. 00 коп., заборгованість по процентам за користування кредитом - 9570 грн. 63 коп., заборгованість з комісії за користування кредитом - 1852 грн. 49 коп., а також штраф (фіксована частина) - 500 грн. 00 коп., штраф (процентна складова) - 1004 грн. 11 коп. Окрім цього, відповідно до ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, до яких ст.79 ЦПК відносить судовий збір та витрати на публікацію у пресі оголошення про виклик відповідача, а тому стягненню з відповідача на користь позивача підлягає сплачений позивачем судовий збір в сумі 243 грн.60 коп. (платіжне доручення від 03.11.2014 року №ІНМ93ВОN25) та 135 грн. витрат на публікацію у пресі оголошення про виклик відповідача (платіжне доручення від 06 лютого 2015 року). На підставі викладеного,

Outcome: approved