Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-19 00:00:00

19 червня 2018 року [PERSON] звернулась до суду з позовною заявою до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, а саме: будинком №13 по пров. Павлова у м. Шостка Сумської області. В обґрунтування позову посилається на те, що відповідач є її колишнім чоловіком та з 2008 року в спірному будинку не проживає, реєстрація відповідача створює перешкоди позивачу у реалізації права власності житлом, вона змушена сплачувати щомісячні поточні комунальні рахунки з урахуванням непроживаючих зареєстрованих осіб, не може отримати державну житлову субсидію, а тому просить суд визнати відповідача таким, що втратив право користування житловим приміщенням. В судовому засіданні 20.02.2019р. позивач позовні вимоги підтримала з підстав, викладених у самому позові та не заперечувала проти розгляду справи в заочному порядку. Після оголошення перерви позивач в судове засідання не зявилась, подала до суду заяву з проханням подальший розгляд справи проводити без її участі. Відповідач, належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, у судове засідання повторно не з'явився, причини неявки суду не повідомив, із заявою про розгляд справи у його відсутності до суду не звертався, заперечень не надав. З урахуванням викладеного, в судовому засіданні 20 лютого 2019 року ухвалою Шосткинського міськрайонного суду Сумської області у відповідності із ч. 4 ст. 223, 280, 281 ЦПК України постановлено провести заочний розгляд справи. Заслухавши позивача, допитавши свідків, дослідивши обставини та факти, якими обґрунтовуються вимоги, перевіривши їх доказами, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Позивач є власником 2/3 будинку №13 по пров. Павлова у м. Шостка Сумської області /а.с. 7-9, 24-25/ Власником іншої 1/3 частини вказаного будинку значиться [PERSON], який є померлим. Право власності інших осіб (спадкоємців померлого [PERSON]С.) на цю частку нерухомого майна наразі не зареєстроване. Право власності на 2/3 частини вказаного будинку було набуте позивачем в порядку спадкування. Згідно з довідкою про склад сімї, виданою 15.06.2018р. квартальним комітетом №14 Шосткинської міської ради у будинку №13 по пров. Павлова у м. Шостка Сумської області, крім позивача, зареєстровані також: [PERSON], [INFO], (син сторін) та [PERSON] /а.с.11/. Згідно з рішенням мирового судді судової дільниці №5 по Нижньокамянському судовому району Республіки Татарстан від 27.12.2013р. /а.с. 8/,\~ шлюб між сторонами\~ був розірваний. Вказане рішення визнається на території України без спеціального провадження в силу ст. 52 Конвенції про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних та кримінальних справах (ратифікованої Верховною Радою України, набула чинності для України 14 квітня 1995 року і\~ застосовується у відносинах України з Російською Федерацією). Допитані в судовому засіданні свідки [PERSON] (син сторін) та [PERSON] (сусід), кожен окремо, пояснили, що сторони перебували у шлюбі, у 2008 році відповідач зібравши свої речі поїхав на Батьківщину в Татарстан, з того часу відповідач у будинку, що належить позивачу, не проживає та його речі в спірному житлі відсутні. При цьому, [PERSON] підтвердив, що жодних перешкод у проживанні відповідача в спірному житлі\~ позивач не створювала.\~ Конституцією (ст. 41) та ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд вчиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб (ст.ст. 316, 317, 319, 321 ЦК України). У пункті 33 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 07.02.2014 № 5 «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» зазначено, що відповідно до положень статей 391, 396 ЦК позов про усунення порушень права, не пов'язаних із позбавленням володіння, підлягає задоволенню у разі, якщо позивач доведе, що він є власником або особою, яка володіє майном з підстави, передбаченої законом або договором, і що діями відповідача, не пов'язаними з позбавленням володіння, порушується його право власності (законного володіння). Гарантуючи захист права власності, закон надає власнику право вимагати усунення будь-яких порушень його права, хоч би ці порушення і не були поєднані з позбавленням володіння. Способи захисту права власності передбачені нормами ст.ст. 16, 386, 391 ЦК України. Обєктом власності особи може бути, зокрема, житло - житловий будинок, садиба, квартира (ст.ст. 379, 382 ЦК України). Відповідно до ст. 150 ЖК України громадяни, які мають в приватній власності будинок (квартиру), користуються ним для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд. Аналогічну норму містять також ст.ст. 383, 405 ЦК України. З встановлених фактів вбачається, що спірні правовідносини між сторонами врегульовані наведеними вимогами Закону та частиною 2 статті 405 ЦК України, відповідно до положень якої, член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. З огляду на те, що відповідач [PERSON] не проживає за місцем реєстрації у будинку №13 по пров. Павлова у м. Шостка Сумської області понад рік, при цьому перешкод у його проживанні за місцем реєстрації, чи інших поважних причин невикористання відповідачем свого права користування спірним житловим приміщенням не було, а в подальшому він взагалі втратив статус члена сім'ї власника житла, з наявністю якого існувало відповідне сервітутне право, суд дійшов висновку, що відповідач [PERSON] втратив право користування жилим приміщенням. З огляду на наведене, позов підлягає задоволенню. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в сумі 704 грн. 80 коп.

Outcome: approved