Jurisdiction: civil
Date: 2020-07-05 00:00:00

21 листопада 2019 року до Київського райсуду м. Одеси надійшов позов [PERSON] до Акціонерного товариства «Одесагаз» про визнання незаконним та скасування акту експертизи та акту розрахунку (нарахування вартості донарахованого (не облікованого) об`єму природного газу. У відповідності до положень ст.33 ЦПК України справу розподілено на розгляд судді Калашніковій О.І. До відкриття провадження по справі [PERSON] надав до суду заяву про зміну предмету позову і просив визнати неправомірними дії АТ «Одесагаз» щодо нарахування вартості донарахованого (не облікованого) об`єму природного газу. Ухвалою Київського райсуду м. Одеси від 04.12.2019 року відкрите загальне позовне провадження по справі за позовом [PERSON] до Акціонерного товариства «Одесагаз» про визнання дій неправомірними. Справу призначено до підготовчого судового засідання. 27.01.2020 року суд закрив підготовче засідання і призначив справу до розгляду по суті. 30 березня 2020 року до розгляду справи по суті позивач надав позовну заяву в новій редакції і просив суд визнати неправомірними та скасувати рішення комісії з розгляду актів про порушення АТ «Одесагаз», яким було розглянуто та затверджено Акт про порушення побутовим споживачем № 00028 від 11.07.2019 р., що складений за наслідками перевірки приладу обліку - лічильника типу Gallus G-4, заводський номер: 002682574, 1995 року випуску, розташованого в домоволодінні за адресою: [ADDRESS] , що належить споживачу [PERSON] (ідентифікаційний номер: [NUMBER] ) та акт-розрахунок № 00028 від 30.08.2019 р., яким здійснено нарахування вартості донарахованого (необлікованого) об`єму природного газу на суму 95 812,26 грн. Сторона позивача в судовому засіданні позов підтримала у повному обсязі. Представник відповідача до суду не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи сповіщався судом неодноразово. Суд вислухав позивача, його представника, свідка і встановив наступне. [PERSON] є власником садового будинку [ADDRESS] на підставі договору купівлі-продажу від 23.03.2018 року. Газопостачання до вказаного будинку здійснює АТ «Одесагаз» на підставі типового договору розподілу природного газу. 11.07.2019 року представники АТ «Одесагаз» провели перевірку побутового лічильника газу, за результатами якої склали акт про порушення побутовим споживачем. 15.07.2019 року представники АТ «Одесагаз» направили ЗВТ на експертизу. Актом експертизи ЗВТ та пломб від 26.07.2019 року встановлено несанкціоноване втручання в роботу ЗВТ: порушено цілісність лічильного механізму. На підставі акту експертизи відповідач здійснив розрахунок за граничним об`ємами споживання природного газу населенням. Сума нарахувань за період з січня 2019 року по липень 2019 року склала 95812,56 грн. Позивач доводить, що не втручався в роботу газового лічильника, що відповідачем порушено порядок проведення експертизи газового лічильника, 1995 року випуску. Не погодився позивач і з висновком експертизи про несанкціоноване втручання в роботу ЗВТ: порушення цілісності лічильного механізму, а саме: скло нещільно прилягає до суматора, наявні сліди подряпин біля скла, є доступ до лічильного механізму. Позивач на обгрунтування своїх доводів також пояснив, що 19.03.2018 року у будинку [ADDRESS] працівниками АТ «Одесагаз» з метою повірки було здійснено демонтаж побутового лічильника газу 2004 року випуску, який належав на праві власності колишньому власнику будинку [PERSON] і проведено монтаж побутового лічильника газу, 1995 року випуску, що є власністю ПАТ «Одесагаз». 11.07.2019 року представники АТ «Одесагаз» провели перевірку побутового лічильника газу, який було ними встановлено 19.03.2018 року. На думку позивача подряпини на склі лічильника виникли внаслідок довготривалої експлуатації. Ні в акті ні у висновку експертизи не зазначено, яким чином наявний доступ до лічильного механізму. Позивач не погодився і з розрахунком не облікованого газу: відповідач розрахунок провів не з дня останнього контрольного зняття показань лічильника (19.03.2018 року), а з січня по липень 2019 року. З урахуванням викладеного [PERSON] просить визнати неправомірним та скасувати рішення комісії АТ «Одесагаз» з розгляду актів про порушення від 30.08.2019 року про затвердження акту про порушення від 11.07.2019 року та акту-розрахунку. Відповідач, не визнаючи позов, у відзиві посилався на наступне: АТ «Одесагаз» і [PERSON] уклали типовий договір розподілу природного газу, за умовами якого Оператор ГРМ зобов`язується надати Споживачу послугу з розподілу природного газу, а Споживач зобов`язується прийняти зазначену послугу та сплатити її вартість у розмірі, строки і порядку, визначені Договором. 11.07.2019 року представник АТ «Одесагаз» провів перевірку побутового лічильника газу споживача [PERSON] . За результатами перевірки зафіксовано несанкціоноване втручання в роботу ЗВТ, про що складено Акт. 15.07.2019 року представники АТ «Одесагаз» склали Протокол про направлення ЗВТ та\\або пломб на експертизу. 16.07.2019 року листом-повідомленням [PERSON] був запрошений прийняти участь у проведенні експертизи лічильника газу з зазначенням дати, часу та місця проведення експертизи. Експертизу лічильникам газу проведено 26.07.2019 року. Актом експертизи ЗВТ та пломб встановлено несанкціоноване втручання в роботу ЗВТ: порушено цілісність лічильного механізму, скло не щільно прилягає до суматора, наявні сліди подряпин біля скла, є доступ до лічильного механізму. Лічильник газу типу Gallus G-4T заводський №0022682574 визнано не придатним до подальшої експлуатації. Акт експертизи було розглянуто на комісії з розгляду актів про порушення споживачем та про донарахування об`єму не облікованого природного газу. Про дату, час і місце засідання комісії [PERSON] був повідомлений 11.07.2019 року, що підтверджується його підписом в акті про порушення від 11.07.2019 року. Рішення про донарахування вартості не облікованого об`єму спожитого природного газу прийнято на підставі акту-розрахунку від 30.08.2019 року. Представник відповідача у відзиві доводить, що дії працівників АТ «Одесагаз» щодо встановлення факту порушення та прийняття рішення про донарахування вартості не облікованого спожитого природного газу відповідають положенням Кодексу газорозподільних систем, яким визначені взаємовідносини оператора газорозподільних систем із суб`єктами ринку природного газу, визначені правові, технічні, організаційні та економічні засади функціонування газорозподільних систем. Дослідивши наведені сторонами доводи і надані докази, суд дійшов висновку, що позов [PERSON] підлягає задоволенню з наступних підстав. Правовідносини між сторонами по справі є цивільно-правовими та урегульовані положеннями ЦК Украі?ни, ЗУ «Про захист прав споживача» та Кодексом газорозподільних систем, затвердженого постановою Національноі? комісіі? з регулювання у сфері енергетики та комунальних послуг від 30.09.2015 р. No 2494. Згідно з п.п. 2, 5 ч.1 ст.4 ЗУ «Про захист прав споживачів» споживачі під час придбання, замовлення або використання продукції, яка реалізується на території України, для задоволення своїх особистих потреб мають право на належну якість продукції та обслуговування, а також на відшкодування майнової та моральної (немайнової) шкоди, заподіяної небезпечною для життя і здоров`я людей продукцією у випадках, передбачених законодавством. Пункт1 глави 10 розділу Х Кодексу ГРС визначає « якщо під час перевірки (обстеження) комерційного ВОГ або при контрольному огляді вузла обліку за домовленістю сторін або ініціативою Оператора ГРМ чи споживача (суміжного суб`єкта ринку природного газу) буде ініційована експертиза щодо перевірки пошкодження пломб/ЗВТ чи несанкціонованого втручання в роботу ЗВТ, вони мають діяти з урахуванням положень цієї глави.» Відповідно до п. 3 глави 10 розділу Х Кодексу ГРС експертизу ЗВТ та/або пломби проводить комісія, до складу якої має входити не менше трьох представників Оператора ГРМ зі складу інженерно-технічного персоналу та юристів. Крім того, Оператор ГРМ офіційним листом має запросити для участі на постійній основі у складі комісії по одному уповноваженому представнику від метрологічної організації та територіального органу Регулятора. Пункт 10 глави 10 розділу X Кодексу ГРС вказує, що після проведення експертизи ЗВТ проводиться його позачергова повірка відповідно до Порядку проведення повірки законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки, що перебувають в експлуатації, та оформлення її результатів, затвердженого наказом Міністерства економічного розвитку і торгівлі України від 08 лютого 2016 року № 193 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 24 лютого 2016 року за № 278/28408. За визначенням Кодексу ГРС повірка лічильника газу - це встановлення придатності до застосування лічильника газу на підставі результатів контролю його метрологічних характеристик, що здійснюється в установленому законодавством порядку (глава 1 розділ І Кодекс ГРС); експертиза засобу вимірювальної техніки/експертиза пломб - це комплекс заходів, які здійснюються комісією з проведення експертизи ЗВТ та пломб, яка затверджується наказом Оператора ГРМ, або суб`єктами судово-експертної діяльності, діяльність яких регулюється Законом України «Про судову експертизу», з метою отримання даних щодо відповідності засобу вимірювальної техніки/пломб параметрам, визначеним їх виробниками, умовам монтажу та експлуатації, їх цілісності чи відповідності метрологічним характеристикам, а також пересвідчення у відсутності інших ознак впливу на засіб вимірювальної техніки/пломбу, які можуть свідчити про втручання в засіб вимірювальної техніки/пломбу та викривлення результатів вимірювання. Співставленням визначень повірка лічильника газу та експертиза засобу вимірювальної техніки/експертиза пломб вбачається, що до складу експертизи вимірювальної техніки/експертизи пломб входить повірка лічильника газу. Саме за наслідками позачергової повірки складається довідка про непридатність газового лічильника або - свідоцтво про повірку робочого засобу вимірювальної техніки згідно ДСТУ 2708-99 та відповідно до Порядку проведення повірки законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки, що перебувають в експлуатації, та оформлення її результатів, затвердженого наказом Міністерства економічного розвитку і торгівлі України від 08 лютого 2016 року № 193 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 24 лютого 2016 року за № 278/28408. В Акті про порушення №00028 від 11.07.2019 р. (а.с.11) представником газопостачальної організації, всупереч п.1 глави 2 розділу XI Кодексу ГРС, не вказано , в чому саме полягає несанкціоноване втручання в роботу ЗВТ. Відповідач 11.07.2019 року не проводив позачергову повірку лічильника, мотиви та причини, за якими не було здійснено повірку лічильника в акті експертизи не вказано. Довідка про непридатність засобу вимірювальної техніки не складалася. Зі змісту Акту № 425 експертизи ЗВТ та пломб від 26.07.2019 р. (а.с.12) убачається, що експертиза проводилась без участі уповноважених представників від метрологічної організації та територіального органу Регулятора (Національна комісія, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг). Хоча відповідно до абз. 2 п. 3 глави 10 розділу Х Кодексу ГРС саме оператор ГРМ зобов`язаний офіційним листом запросити представника метрологічної організації та органу Регулятора для участі у проведенні експертизі. Проте, відповідачем не підтверджено належним доказом, що таке запрошення направлялось, а вказані представники відмовились брати участь у проведенні експертизи лічильника. Окрім того, з акту експертизи також убачається, що до складу комісії входило лише три представники Оператора ГРМ представник юридичної служби, представник служби економічної безпеки, представник метрологічної лабораторії, які не є інженерно-технічним персоналом. З урахуванням викладеного, суд погоджується з доводами позивача, що Акт № 425 експертизи ЗВТ та пломб від 26.07.2019 р. складений з порушеннями наведених вимог Кодексу ГРС. Тобто, має місце порушення процедури проведення експертизи. Актом № 425 експертизи ЗВТ та пломб від 26.07.2019 р. встановлено несанкціоноване втручання в роботу ЗВТ: порушення цілісності лічильного механізму, а саме: скло не щільно прилягає до суматора, наявні сліди подряпин біля скла, є доступ до лічильного механізму. Пункт 4 глави 1 розділу І Кодексу ГРС визначає, що під несанкціонованим втручанням в роботу ЗВТ/лічильника газу розуміється втручання в роботу або конструкцію чи складові комерційного вузла обліку (зокрема лічильника газу), у тому числі шляхом їх підробки, пошкодження чи пошкодження на них пломб, впливу дії спрямованого постійного магнітного поля або зміни конфігурації даних обчислювача/коректора об`єму газу (первинного програмування чи протоколу параметризації), внаслідок чого витрата (споживання) природного газу комерційним вузлом обліку не обліковується (обліковується частково чи з порушенням законодавства), та інші дії, що призводять до викривлення даних обліку природного газу. Пошкодження ЗВТ/лічильника газу механічне пошкодження цілісності конструкції комерційного ВОГ та/або його складових, зокрема корпусу, скла, кріплення, захисних елементів, ліній з`єднання. З аналізу п. 4 глави 1 розділу І Кодексу ГРС випливає, що склад порушення може мати місце за наявності складових елементів, а саме: наявність дій про втручання в роботу або конструкцію чи складові комерційного вузла обліку (зокрема лічильника газу); наявність обставин того, що комерційним вузлом обліку не обліковується (обліковується частково чи з порушенням законодавства) витрата (споживання) природного газу, та інші дії, що призводять до викривлення даних обліку природного газу; наявність причинно-наслідкового зв`язку між діями з втручання в роботу або конструкцію ЗВТ та обставинами того, що комерційним вузлом обліку не обліковується (обліковується частково чи з порушенням законодавства) витрата (споживання) природного газу. В Акті №425 не вказано, яким чином наявний доступ до лічильного механізму. Наявність подряпин біля скла і нещільне прилягання скла до суматора не є безперечним доказом втручання в роботу лічильника. Свідок [PERSON] пояснив в судовому засіданні, що 19.03.2018 року працівники АТ «Одесагаз» в його присутності проводили демонтаж одного газового лічильника, 2004 року і монтаж іншого газового лічильника,1995 року випуску. Відповідні акти він отримав 19.03.2018 року. На встановленому лічильнику він помітив подряпини, але не звернув на це уваги. Відповідно до ст. 81 ЦПК кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Ні в акті про порушення ні і акті експертизи не вказано, що комерційним вузлом обліку не обліковується (обліковується частково чи з порушенням законодавства) витрата (споживання) природного газу. Наявність дефектів на лічильнику (подряпини і нещільне прилягання скла) не є безперечним доказом, що лічильник відображав неправильні показання. Відповідно до п. 1 глави 8 розділу Х Кодексу ГРС (Порядок періодичної повірки ЗВТ по об`єктах побутових споживачів (населенню), періодична повірка (у тому числі демонтаж, транспортування монтаж, технічне обслуговування та пов`язаний з такою повіркою ремонт) лічильників газу, які встановлені для розрахунків за спожитий природний газ побутовими споживачами (населенням) для їх побутових потреб, здійснюється за рахунок Оператора ГРМ незалежно від того, чи є він власником ЗВТ. Таким чином, саме оператор ГРМ несе відповідальність за технічний стан лічильника газу Gallus G-4, заводський номер: 002682574, 1995 року випуску, який встановлений ним 19.03.2018 року будинку [ADDRESS] , що підтверджується актом про його монтаж, в якому вказано, що лічильник є власністю «Одесагаз». Відповідно до вимог п.1 глави 3 розділу І Кодексу ГРС донарахування об`єму не облікованого газу здійснюється з дня останнього зняття показань лічильника і не більше як за 6 місяців. У даному випадку останнє контрольне зняття показань лічильника в будинку [ADDRESS] мало місце 19.03.2018 року, відповідно розрахунок належало проводити з 19.03.2018 року по 19.09.2019 року. Відповідач здійснив розрахунки за період з січня місяця 2019 року по липень місяць 2019 року за 7 місяців. Суд також зазначає : відповідач, не визнаючи вимоги [PERSON] , до відзиву на позов надав копію листа на адресу [PERSON] з пропозицією прийняти участь по проведенню експертизи лічильника - вихідний №3354\\24 від 16.07.2019 року (а.с.34-35). Зазначений документ не є належним доказом повідомлення позивача про проведення експертизи, тому як в листі зазначено, що експертиза призначена на 26.07.2019 року. В повідомленні про вручення містяться такі відмітки: повідомлення відправлене 25.07.2019 року (штамп поштового відділення, що обслуговує відповідача за адресою вул. Одарія,1), повідомлення вручене 23.07.2019 року за довіреністю підпис (позивач стверджує, що не його і що він не уповноважував інших осіб отримувати поштові повідомлення). Фінансові документи про відправлення повідомлення на адресу позивача відсутні. Ні до відзиву на позов ні на письмове звернення [PERSON] відповідач не надав рішення комісії, але про наявність такого рішення відповідач вказав у відзиві на позов і в листі-відповіді на звернення [PERSON] (а.с.14-15, 27-33). Суд вважає, що вимога про скасування рішення комісії УЕГГ м. Одеси АТ «Одесагаз» від 30.08.2019 року про затвердження Акту про порушення побутовим споживачем від 11.07.2019 року і акту визначення обсягу і вартості донарахованого (не облікованого) об`єму природного газу від 30.08.2018 року є способом захисту прав та інтересів позивача, установленим законом, оскільки таке рішення комісії, безпосередньо впливає на права та обов`язки позивача в контексті його відносин з газопостачальною організацією, встановлює обсяг і вартість не облікованого об`єму газу та створює загрозу припинення газопостачання до будинку позивача. Такий правовий висновок викладений в постанові Великої Палати Верховного Суду від 14.01.2020 по справі № 910/17955/17 ( по вказаній справі вирішено спір між фізичною особою споживачем і електропостачальною компанією). Вказаний спосіб захисту є ефективним засобом захисту, тобто таким, що відповідає змісту порушеного права, характеру його порушення та наслідкам, спричиненим цим порушенням. У випадку порушення юридичною особою прав та інтересів, при нарахуванні плати за не облікований (донарахований) об`єм (обсяг) природного газу, споживач має право оскаржити в судовому порядку та вимагати скасувати відповідне рішення. У відповідності до положень ст.141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати у вигляді витрат на професійну правничу допомогу. Відповідно до ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати, зокрема, на професійну правничу допомогу. Зі змісту ст.58 ЦПК України слідує, що сторона, третя особа, а також особа, якій за законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи, може брати участь у судовому процесі особисто (самопредставництво) та (або) через представника. Відповідно до ст.60 ЦПК України представником у суді може бути адвокат або законний представник. Згідно ст.15 ЦПК України представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом. Частиною четвертою ст.62 ЦПК визначено, що повноваження адвоката як представника підтверджуються довіреністю або ордером, виданим відповідно до ЗУ «Про адвокатуру та адвокатську діяльність». Так, у відповідності до ст.1 ЗУ «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» адвокатська діяльність це незалежна професійна діяльність адвоката щодо здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Договір про надання правової допомоги домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору. Ст.137 ЦПК України передбачено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Судом встановлено, що 20 листопада 2019 року між адвокатом [PERSON] В [PERSON] і [PERSON] укладено договір про надання професійної правничої допомоги (а.с.46). Предметом і метою Договору є надання за плату адвокатом клієнту правової допомоги щодо захисту прав та інтересів клієнта в порядку та на умовах, що визначаються договором (пункт 1.2 Договору). Пунктом 4 договору встановлено, що винагородою адвокату за надання ним правової допомоги є гонорар, розмір якого розраховується, виходячи з часу, витраченого для підготовки письмових документів, участь у судових засіданнях. Згідно з актом виконаних робіт, підписаного сторонами 20.02.2020 року загальна сума витрат на професійну правничу допомогу позивача [PERSON] склала 12000 грн. В акті наведено обсяг виконаних робіт та розрахунок погодинної оплати із зазначенням виду робіт, кількості годин, витрачених на роботу, вартості послуг за одну годину, та зазначено кінцеву суму до сплати 12000 грн. Квитанція №80 від 20.02.2020 року свідчить про понесені витрати на правничу допомогу (а.с.48). Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (частина 6 статті 126).

Outcome: approved