Jurisdiction: civil
Date: 2020-07-19 00:00:00

1.Стислий виклад позиції позивача, відповідача. Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача та просить суд стягнути в його користь заборгованість по заробітній платі в сумі 36 395( тридцять шість тисяч триста девяносто пять) грн. 23 коп., та 120 678 ( сто двадцять тисяч шістсот сімдесят вісім) грн. 81 коп. середнього заробітку за час затримки розрахунку. Обґрунтовуючи позовні вимоги покликається на те, що в період з 22 січня 2018 року по 30 липня 2018 року він перебував у трудових відносинах з «Івано-Франківський КХП» та обіймав посаду юристконсульта. Згідно наказу №67/06 від 30 липня 2018 року звільнений із займаної посади з 30 липня 2018 року по угоді сторін на підставі пункту 1 статті 36 КЗпП України. Відповідачем порушувалась стаття 115 КЗпП України відповідно до якої він зобовязаний регулярно виплачувати заробітну плату в результаті чого на момент звільнення заборгованість по заробітній платі не сплачена. Позивач зазначає, що заборгованість по заробітній платі становить 36 395 (тридцять шість тисяч триста девяносто пять) грн. 23 коп. 120 678 ( сто двадцять тисяч шіссот сімдесят вісім) грн. 81 коп. - середній заробіток за весь час затримки розрахунку, який відповідач повинен йому сплатити. Розрахунок суми здійснював виходячи із середньомісячного розрахунку, який становив 5 746 (пять тисяч сімсот сорок шість) грн. 61 коп. та на час подання позову до суду минув 21 місяць з дня звільнення. Неодноразово звертався до відповідача про надання довідки про нараховану, але не виплачену заробітну плату, однак відповіді не отримав. В судове засідання позивач не з`явився, однак подав до суду заяву, в якій просить справу розглянути у його відсутності, позов підтримує в повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечує, а тому суд вважає за можливе розглянути справу у його відсутності. Відповідач, в судові засідання призначені 06 липня 2020 року та 20 липня 2020 року, представника не скерував, належним чином повідомлявся про час та місце розгляду справи, шляхом скеровування судових повісток по місцю знаходження, а також розміщення оголошення на офіційному веб - сайті судової влади України. Відзиву на позов не подав, а тому оскільки в матеріалах справи достатньо доказів для розгляду справи без його участі, позивач не заперечує проти заочного розгляду справи, суд у вважає за можливе провести заочний розгляд справи на підставі наявних доказів. 2. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини. Судом встановлено, що в період з 22 січня 2018 року по 30 липня 2018 року він перебував у трудових відносинах з «Івано-Франківський КХП» та обіймав посаду юрисконсульта, що стверджується наявною в матеріалах справи копією трудової книжки в якій зазначені відомості про роботу (а.с.3-6). 3 жовтня 2018 року та 23 січня 2020 року позивач звертався із запитом до відповідача про надання довідки про нараховану, але не виплачену заробітну плату, відповіді не здобуто (а.с.7-11). Станом на момент звільнення заборгованість по заробітній платі не сплачена. Позивач зазначає, що заборгованість по заробітній платі становить 36 395( тридцять шість тисяч триста девяносто пять) грн. 23 коп., яка на дату подання позову виплачена не була. 3. Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування Відповідно до частини 3 статті 211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Відповідно до частини 1 статті 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Відповідно до частини 2 статті 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Частиною 1 статті 94 КЗпП України визначено, що заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану ним роботу. За приписами статті 47 КЗпП України, власник або уповноважений ним орган зобов`язаний в день звільнення видати працівникові належно оформлену трудову книжку і провести з ним розрахунок у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу. Відповідно до статті 116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред`явлення працівником вимоги про розрахунок. Згідно зі статтею 117 КЗпП України в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. Пунктом 20 постанови Пленуму Верховного Суду України № 13 від 24.12.1999 року «Про практику застосування судами законодавства про оплату праці» роз`яснено, що установивши при розгляді справи про стягнення заробітної плати у зв`язку із затримкою розрахунку при звільненні, що працівникові не були виплачені належні йому від підприємства, установи, організації суми в день звільнення, коли ж він у цей день не був на роботі, - наступного дня після пред`явлення ним роботодавцеві вимог про розрахунок, суд на підставі статті 117 КЗпП стягує на користь працівника середній заробіток за весь період затримки розрахунку, а при непроведенні його до розгляду справи - по день постановлення рішення, якщо роботодавець не доведе відсутності в цьому своєї вини. Сама по собі відсутність коштів у роботодавця не виключає його відповідальності. Враховуючи наведене, суд вважає, що з відповідача на користь позивача слід стягнути суму нарахованої, але не виплаченої заробітної плати в розмірі 36 395( тридцять шість тисяч триста девяносто пять) грн. 23 коп. В судовому засіданні було встановлено, що на момент розгляду справи, заборгованість по заробітній платі не погашена, тому визначена сума середнього заробітку за час затримки в розмірі 120 678 ( сто двадцять тисяч шіссот сімдесят вісім) грн. 81 коп. підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. Відповідно до частини 1 статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Згідно частини 1, пункту 1,2,3 частини 2 статті 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до частини 6 статі 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої вимог, у зв`язку з чим з відповідача підлягає стягненню судовий збір у дохід держави у розмірі 1570 грн. 74 коп.

Outcome: approved