overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-23 00:00:00

21 вересня 2017 року позивач звернулася до суду з позовною заявою, в якій просила шлюб з відповідачем, зареєстрований 21 січня 2012 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Тернівського міського управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис № 7 розірвати. В обґрунтування позову вона зазначила, що від шлюбу у них 24 січня 2013 року народився син [PERSON]. Подружнє життя не склалося, між ними не існує взаєморозуміння та взаємоповаги. Фактичні шлюбні відносини припинені. Позивач вважає, що сім'я розпалася остаточно і відновлена бути не може. Позивач у судове засідання не зявилася, однак від неї надійшла заява про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала у повному обсязі та не заперечувала проти заочного розгляду справи. Відповідач у судове засідання не з'явився, про час і місце розгляду справи був належним чином повідомлений, причин неявки суду не повідомив. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Відповідно до ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ст.113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у звязку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Матеріалами справи встановлено, що сторони 21 січня 2012 року уклали шлюб (арк.с.4). Від шлюбу у них 24 січня 2013 року народився син [PERSON] (арк.с.5). Сторони шлюбно-сімейні відносини не підтримують та загальне господарство не ведуть, шлюб носить формальний характер і збереження його суперечило б інтересам сторін. Відповідно до положень ст.51 Конституції України, ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-26 00:00:00

21 вересня 2017 року позивач звернулася до суду з позовом, в якому просить розірвати шлюб з відповідачем, зареєстрований 30 серпня 2012 року, мотивуючи позов тим, що спільне життя з відповідачем не склалося і шлюбні відносини між ними припинені. Позивач у судове засідання подала заяву, в якій просить справу розглянути без її участі, зазначивши, що позовні вимоги підтримує та не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач у судове засідання не зявився, про час і місце розгляду справи сповіщався завчасно і належним чином. Повістка відповідачу надсилалася за зареєстрованим у встановленому порядку місцем проживання. Відповідно ч. 5 ст. 74 ЦПК України, у разі відсутності осіб, які беруть участь у справі, за місцем їх реєстрації, вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене їм належним чином. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст. 224 ЦПК України. У відповідності до вимог ч. 2 ст. 197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. У судовому засіданні встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 30 серпня 2012 року, актовий запис № 1224 (а/с 3). Від даного шлюбу сторони мають доньку [PERSON], [INFO] (а/с 7). Подружні відносини подружжя припинило, спільне господарство не ведеться, подальше збереження шлюбу позивач вважає не можливим, оскільки це суперечить її інтересам. Відповідно до ч. 3 ст. 56 Сімейного кодексу України, кожен має право припинити шлюбні відносини. Згідно ч. 1 ст. 24 Сімейного кодексу України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Відповідно до ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. За таких умов суд вважає, що подальше збереження шлюбу між сторонами суперечитиме інтересам позивача, а тому шлюб підлягає розірванню. Враховуючи викладене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-18 00:00:00

21 вересня 2017 року позивачка [PERSON] звернулась до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу, мотивуючи свої вимоги тим, що між ними 30 квітня 2010 року було укладено шлюб, який було зареєстровано Шевченківським районним в місті Запоріжжя відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області, відповідний актовий запис № 179. Дошлюбне прізвище позивачки Микал. Від шлюбу мають неповнолітню дочку [PERSON], [INFO]. Шлюбні стосунки між відповідачем та позивачкою фактично припинені та проживають окремо один від одного. З огляду на наведене, просить суд позов задовольнити, розірвати шлюб між нею та відповідачем. В судове засідання позивач [PERSON] не з'явилася, від неї надійшла заява про розгляд справи за її відсутності, на задоволенні позовних вимог наполягає. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, але надав суду заяву про розгляд справи за його від сутності, з позовними вимогами згодний в повному обсязі та не заперечує проти їх задоволення. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, з урахуванням заяви позивача та відповідача про слухання справи за їх відсутності, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Згідно частин 3,4 ст.56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Суд, дослідивши та проаналізувавши матеріали справи, вважає що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Як встановлено в судовому засіданні, шлюбні відносини між сторонами фактично припинені. Сторони спільне господарство не ведуть. Підстав для відмови від позову або надання сторонам строку для примирення немає, тому суд розриває шлюб та покладає судові витрати на відповідача. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що сімя сторін розпалася повністю, сторони шлюбні відносини не підтримують і підтримувати не збираються, їх спільне життя суперечить інтересам позивача, а збереження сімї є неможливим, тому позовні вимоги підлягають задоволенню. Враховуючи викладене, на підставі ст.ст.110-112 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-14 00:00:00

\~ \~ \~ \~21 вересня 2017 року померла мама заявниці [PERSON]. Після її смерті відкрилася спадщина у вигляді нерухомого майна - земельної ділянки, право на яку посвідчується Державним актом на право на земельну ділянку серії Р1 № 478318, площею 5.08 га, розташованої на території Чогодарівської сільської ради Ширяївського району Одеської області, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва виданого 17 травня 2001 року на імя [PERSON]. Звернувшись до нотаріальної контори у встановлений законом час із заявою про прийняття спадщини за законом, нотаріус їй відмовила та надала розяснення, що не зможе видати їй свідоцтво про право на спадщину за законом, тому що в свідоцтві про її народження допущена помилка: в графі мати прізвище матері замість [PERSON] вказано Дубасарська, тобто вона не підтвердила родинних відносин зі спадкодавцем. Встановлення вказаного факту потрібно заявниці для оформлення спадщини та одержання свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті матері. \~ \~ \~ \~Заявниця [PERSON], в судове засідання не з'явилася, однак надала до суду заяву, в якій заявлені вимоги підтримує та просить їх задовольнити. \~ \~ \~ \~Зацікавлена особа представник Чогодарівської сільської ради, Ширяївського району, Одеської області в судове засідання не зявився, однак надав суду заяву, в якій заявлені вимоги заявниці підтримує, не заперечує проти їх задоволення, просить справу розглянути в його відсутність. \~ \~ \~ \~ Оцінивши зібрані по справі матеріали, суд приходить до висновку, що заяву слід задовольнити. Встановити факт родинних відносин, а саме, що [PERSON], [INFO], є рідною донькою [PERSON], яка померла 21 вересня 2017 року, а остання є її матірю, оскільки даний факт підтверджується матеріалами справи копією паспорта [PERSON] ( а.с. 3 ), копією Витягу з Єдиного державного реєстру ( а.с. 4 ), листом приватного нотаріуса Ширяївського нотаріального округу ( а.с. 5 ), копією свідоцтва про смерть [PERSON] ( а.с. 6 ), копією Державного акту на право власності на земельну ділянку ( а.с. 7 ), копією свідоцтва про народження [PERSON] ( а.с. 8 ), довідкою з державного архіву ( а.с. 9 ), довідками виданими Чогодарівською сільською радою ( а.с. 10 11 ). Згідно статті 315 ч. 1 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-17 00:00:00

21 вересня 2018 року [PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що 11.06.2005 року вони уклали шлюб, зареєстрований відділом реєстрації актів цивільного стану Старокостянтинівського районного управління юстиції Хмельницької області, актовий запис № 96. Від проживання у шлюбі у них є дитина - син [PERSON], [INFO]. Сімейне життя сторін не склалось через різні характери та погляди на життя, примирення та збереження сім'ї неможливе. Позивач звернувся до суду з письмовою заявою про розгляд справи за його відсутності, позов підтримав повністю та просить його задовольнити. Відповідач звернулася до суду з письмовою заявою про розгляд справи за її відсутності, позов визнала та не заперечує проти його задоволення. Оскільки учасники справи в судове засідання не з'явилися, згідно з ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши докази у справі, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Відповідно до ст.112 СК України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. У судовому засіданні встановлено, що 11.06.2005 року сторони уклали шлюб, зареєстрований відділом реєстрації актів цивільного стану Старокостянтинівського районного управління юстиції Хмельницької області, актовий запис № 96. У позивача і відповідача є дитина - син [PERSON], [INFO]. Сімейне життя сторін не склалось через різні характери та погляди на життя, примирення між ними та збереження сім'ї неможливе. Зазначені обставини підтверджуються свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] від 11.06.2005р., свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 19.04.2006р. За таких обставин та відповідно до положень ст.ст. 104, 105, 110-112 СК України суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-25 00:00:00

21 вересня 2018 року [PERSON] звернулась з заявою про встановлення факту, що [PERSON], [INFO], який помер 25 травня 2018 року, є її чоловіком. Заявник посилається на те, що у паспорті громадянина України, виданому її чоловікові 29 квітня 1999 року, допущено помилку, прізвище українською мовою записано «Яглинський». Прізвище заявника в паспорті зазначено «Яглінська». Через цю невідповідність заявнику було відмовлено у призначенні пенсії у зв'язку з втратою годувальника за померлого чоловіка. У судове засідання заявник та представники заінтересованих осіб не зявились, подали письмові заяви про розгляд справи у їхню відсутність. Дослідивши письмові матеріали справи, суд прийшов до висновку, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно свідоцтва про смерть серії І-КИ № 802917, [PERSON], [INFO], помер 25 травня 2018 року у м.Павлограді Дніпропетровської області (а.с.6). Згідно свідоцтва про укладення шлюбу серії ІІ-КИ № 264898, виданого 12 травня 1978 року міським відділом ЗАГС м.Павлограда, складеного російською мовою, [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] уклали шлюб 12 травня 1978 року. Після укладення шлюбу чоловікові та дружині присвоєні прізвища (мовою оригіналу) «Яглинский, Яглинская» (а.с.9). 25 березня 1999 року заявник отримала паспорт громадянина України, де її прізвище зазначено українською мовою «Яглінська», російською мовою «Яглинская», штамп про реєстрацію шлюбу з [PERSON] 12 травня 1978 року проставлений на сторінці 10 (а.с.4). 29 травня 1999 року чоловік заявника отримав паспорт громадянина України, його прізвище українською мовою зазначено «Яглинський», російською мовою «Яглинский». На сторінці 10 штамп про реєстрацію шлюбу 12 травня 1978 року з [PERSON] (а.с.5). Таким чином невідповідність у написанні прізвища заявника та її чоловіка у паспортах виникла через помилку при перекладі з російської на українську мову. Факт родинних відносин між заявником та померлим [PERSON] крім свідоцтва про укладення шлюбу, складеного російською мовою, підтверджується довідкою об'єднання співвласників багатоквартирного будинку «Маліновського 3-А» про те, що [PERSON] мешкала разом з чоловіком [PERSON] за адресою [ADDRESS] до дня його смерті (а.с.13). Згідно свідоцтва про право власності на житло, виданого 06 листопада 2008 року відділом по обліку та розподілу житлової площі виконавчого комітету Павлоградської міської ради, квартира за адресою [ADDRESS] належить на праві спільної часткової власності [PERSON] та членам її сім'ї: [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] (а.с.15). За таких обставин суд вважає можливим встановити факт родинних відносин між заявником та померлим [PERSON], а саме, що [PERSON] є чоловіком [PERSON].

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-31 00:00:00

21 вересня 2018 року [PERSON] звернулася до Очаківського міськрайонного суду Миколаївської області із зазначеним позовом до [PERSON]. Свої вимоги позивачка обґрунтовувала тим, що [PERSON], [INFO], є її та відповідача донькою та у теперішній час навчається на ІІ курсі денної форми навчання у Миколаївському національному аграрному університеті. Відповідач матеріальної допомоги не надає, добровільної угоди про сплату аліментів між ними не досягнуто. Посилаючись на викладене, просила стягнути з відповідача аліменти в розмірі ? частини його доходів щомісячно на час навчання доньки. Особи, які беруть участь у справі, в судове засідання не зявилися, надавши заяви про розгляд справи\~за їхньої\~відсутності;\~позивачка,\~крім цього,\~зазначила,\~що повністю\~підтримує заявлені\~вимоги, відповідач вказав, що позов визнає повністю. Дослідивши письмові докази, що є у справі, суд дійшов такого. [PERSON], [INFO], є донькою позивачки і відповідача, у теперішній час проживає з позивачкою та навчається на ІІ курсі денної форми навчання у Миколаївському національному аграрному університеті. Зазначені обставини підтверджуються дослідженими у судовому засіданні письмовими доказами, а саме свідоцтвом про народження [PERSON] (а. с. 5), довідкою № 4445 від 11 вересня 2018 року, виданою Миколаївським національним аграрним університетом (а. с. 6) та довідкою про склад сімї позивачки (а. с. 7). Відповідно до ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у звязку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобовязані утримувати їх до досягнення 23 років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дитина, яка продовжує навчання. Відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини добровільно не надає, що ставить позивачку в тяжке матеріальне становище та не надає їй можливості належним чином забезпечувати потреби доньки. Суд, з огляду на те, що батьки зобовязані забезпечити дітям виховання, навчання, приймаючи до уваги правову позицію відповідача, який не заперечував проти стягнення з нього аліментів у розмірі, заявленому позивачкою, прийшов до висновку, що з відповідача слід стягувати аліменти на навчання доньки в розмірі ? частини його доходів щомісячно. Це відповідатиме засадам справедливості та розумності. Сторонам суд розяснює, що вони не позбавлені права у подальшому звернутися до суду з позовом про зміну розміру аліментів на підставі ст. 192 СК України. Крім цього, у порядку, передбаченому ч. 1 ст. 141 ЦПК України, підлягає стягненню з відповідача в дохід держави судовий збір у розмірі 704 грн 80 коп., від сплати якого при зверненні до суду із цим позовом позивачка була звільнена. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-14 00:00:00

21 вересня 2018 року [PERSON] звернулася до Очаківського міськрайонного суду Миколаївської області із зазначеним позовом до [PERSON]. Свої вимоги позивачка обґрунтовувала тим, що вона перебуває з відповідачем у шлюбі, зареєстрованому 18 березня 2017 року Очаківським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області. Від шлюбу мають неповнолітнього сина, який проживає з нею. Сімейні стосунки припинені, через прояви неповаги з боку відповідача та відсутність взаєморозуміння сумісне життя є неможливим. Просила розірвати їхній з відповідачем шлюб та виявила бажання після розірвання шлюбу надалі іменуватися прізвищем, на яке змінила своє у звязку з реєстрацією шлюбу. Сторони в судове засідання не зявилися, позивачка надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, в якій, крім цього, зазначила, що повністю підтримує заявлені вимоги та не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи у порядку, передбаченому ч. 2 ст. 130 ЦПК України, до суду не зявився, про причини своєї неявки не повідомив. Суд на підставі ч. 1 ст. 280 ЦПК України враховуючи згоду позивачки і наявність достатніх даних для вирішення спору, вважає можливим ухвалити заочне рішення. Дослідивши письмові докази, суд дійшов такого. Сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 18 березня 2017 року Очаківським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області, про що складено відповідний актовий запис № 37 (а. с. 6), від шлюбу мають малолітнього сина [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження (а. с. 7), і який проживає з позивачкою. Фактичні шлюбні стосунки між сторонами припинилися та сумісне господарство не ведеться. Причинами розпаду сімї стали несумісність характерів, а також те, що сторони втратили почуття взаємної поваги та любові. Враховуючи викладене, суд вважає, що за зазначених обставин подальше сумісне життя подружжя і збереження сімї є неможливим, тому, в силу ч. 1 ст. 110, ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України, вимоги позивачки про розірвання шлюбу є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 113 Сімейного кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у звязку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Згідно з ч. 2 ст. 114 Сімейного кодексу України, у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Судовий збір суд відносить на рахунок позивачки. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-25 00:00:00

21 вересня 2018 року [PERSON] звернулася до суду із зазначеним позовом до [PERSON]. Свої вимоги позивачка обґрунтовувала тим, що їй на праві приватної власності належить житловий будинок № 17 по вул. Південній в с. Парутине Очаківського району Миколаївської області, в якій зареєстрований її племінник [PERSON]. Разом з тим останній понад девять років не проживає за вказаною адресою. Наявність зареєстрованої особи позбавляє її права розпорядитися своїм нерухомим майном. Посилаючись на викладене, просила визнати відповідача таким, що втратив право користування зазначеним жилим приміщенням. Позивачка в судовому засіданні повністю підтримала заявлені вимоги. Відповідач будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи у порядку, передбаченому ч. 2 ст. 130 ЦПК України, до суду не зявився, про причини своєї неявки не повідомив. Вислухавши пояснення позивачки, допитавши свідків, дослідивши матеріали справи, суд дійшов такого. Позивачка є власницею будинку № 17 за адресою: Миколаївська область, Очаківський район, с. Парутине, вул. Південна (до зміни назви Свердлова), що підтверджується відповідним свідоцтвом про право власності на нерухоме майно (а. с. 7). Відповідно до ч. 1 ст. 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Згідно з положеннями ст. 316 ЦК України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. За зазначеною вище адресою зареєстрований відповідач, але фактично не проживає там з 2009 року, що підтверджується довідкою про склад сімї (а. с. 15), актом обстеження житлових умов від 20 червня 2018 року (а. с. 16), а також показаннями [PERSON] та [PERSON], які будучи допитаними в якості свідків у судовому засіданні повідомили, що відповідач [PERSON] за вказаною адресою не проживає понад девять років. Відповідно до ч. 2 ст. 405 ЦК України член сімї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сімї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Таким чином, враховуючи те, що відповідач за адресою: Миколаївська область, Очаківський район, с. Парутине, вул. Південна, буд. 17, фактично не проживає більше одного року, а також те, що наявність зареєстрованої особи позбавляє позивачку права розпорядитися своїм нерухомим майном, суд вважає позов останньої таким, що підлягає задоволенню. Також, у відповідності до ч. 1 ст. 141 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача на користь позивачки 704 грн 80 коп. судового збору, оплата яких підтверджується відповідною квитанцією. На підставі викладеного,

Outcome: approved