Jurisdiction: civil
Date: 2018-08-14 00:00:00

21.03.2018 р. позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON], [PERSON], ТОВ «ТАСС» про визнання трудового договору припиненим та визнання [PERSON] звільненим з посади керівника (директора) Товариства з обмеженою відповідальністю «Часовоярський завод «Гідрозалізобетон», в якому він просить визнати трудовий договір, трудовий контракт (без номера) від 01.03.2014 року, укладений між [PERSON] і засновниками Товариства з обмеженою відповідальністю «Часовоярський завод «Гідрозалізобетон» ([PERSON], [PERSON], ТОВ «ТАСС») припиненим з дати закінчення строку його дії, з 28.02.2017 року, а також визнати [PERSON] звільненим з посади керівника (директора) Товариства з обмеженою відповідальністю «Часовоярський завод «Гідрозалізобетон» на підставі п. 2 ст. 36 КЗпП України з 28.02.2017 року. В подальшому, 12.06.2018 року позивачем було уточнено позовну заяву, в якій він просить визнати трудовий договір, трудовий контракт (без номера) від 01.03.2014 року, укладений між [PERSON] і Товариством з обмеженою відповідальністю «Часовоярський завод «Гідрозалізобетон» в особі його засновників [PERSON], [PERSON], ТОВ «ТАСС» припиненим з дати закінчення строку його дії, з 01.03.2017 року, а також визнати [PERSON] звільненим з посади керівника (директора) Товариства з обмеженою відповідальністю «Часовоярський завод «Гідрозалізобетон» на підставі п. 2 ст. 36 КЗпП України з 01.03.2017 року. В обґрунтування вимог зазначив, що 01.03.2014 року між ним та відповідачами було укладено трудовий договір (контракт) б/н, згідно з яким його було прийнято на роботу на посаду директора (керівника) Товариства з обмеженою відповідальністю «Часовоярський завод «Гідрозалізобетон» (ТОВ «ЧЗГ»). Строк вказаного контракту становить з 01.03.2014 року по 28.02.2017 року. Він відпрацював цей термін до його закінчення. З дати закінчення строку трудового контракту, а саме з 28.02.2017 року, трудові правовідносини між ним та відповідачем припинилися. Він перестав виконувати функції керівника (директора) підприємства, а відповідачі перестали нараховувати та виплачувати йому заробітну плату. Трудовий договір між сторонами був припинений у зв'язку із закінченням терміну його дії. Сторони не продовжували дію трудового контракту. Засновники ТОВ «ЧЗГ» втекли з окупованого м. Донецька, їх офіси зачинено, контакти втрачено. На окуповану територію в м. Донецьк він поїхати не може у зв'язку із проведенням бойових дій. Керівництво відповідача знайти йому не вдалося з метою врегулювання спірних правовідносин, тому він вирішив звернутися до суду. Питання продовження терміну дії трудового контракту або про оформлення звільнення його з посади директора з боку позивача не ініціювалось, у зв'язку із відсутністю керівництва Товариства з обмеженою відповідальністю «Часовоярський завод «Гідрозалізобетон». Позивач [PERSON] у судовому засіданні на уточнених вимогах позовної заяви наполягав та просив їх задовольнити у повному обсязі. Представник позивача [PERSON] у судове засідання не з'явився. Про дату, час і місце судового засідання був повідомлений належним чином. 08.05.2018 року за № 13269 надав суду заяву, в якій просив розглянути справу без його участі, на позовних вимогах наполягає та просить позов задовольнити у повному обсязі. Проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідачі [PERSON], [PERSON], ТОВ «ТАСС», ТОВ «Часовоярський завод «Гідрозалізобетон», будучи належним чином повідомленими про дату, час та місце розгляду справи в порядку ч. 11 ст. 128 ЦПК України, ст. 12-1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» в судове засідання не з'явилися, про причини неявки суд не повідомили, і на підставі частини 3 ст. 131 ЦПК України суд вважає, що вони не з'явилися у судове засідання без поважних причин. Ухвалою Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 15.08.2018 року постановлено проводити заочний розгляд справи. Свідок [PERSON] у судовому засіданні пояснив, що він з 2001 року знає позивача [PERSON], оскільки в них були службові стосунки. Свідок працював механіком, головним інженером. Позивач приймав його на роботу. Позивач працював на заводі «Часовоярський завод «Гідрозалізобетон», він ізараз працює. Свідок не працює на заводі з квітня 2018 року. Його звільняв директор. Він отримав трудову книжку і зараз вона знаходиться в Пенсійному фонді, він отримує пенсію з інвалідності. На підприємстві були головний інженер, директор, головний бухгалтер, які до останнього працювали. Директор підписував документи. Свідок [PERSON] суду пояснила, що зараз вона не працює та проживає в м. Часів Ярі. Знає позивача як колишнього директора ТОВ «Часовоярський завод «Гідрозалізобетон», а вона працювала головним енергетиком. З 1987 року по 1993 рік [PERSON] працював механіком, головним інженером, потім директором по сьогоднішній день. Підприємство не працює з лютого 2017 року. [PERSON] був директором по трудовому контракту. Свідок [PERSON] пояснила суду, що знає [PERSON] з 1993 року, оскільки вона працювала головним бухгалтером, а [PERSON] - директором ТОВ «Часовоярський завод «Гідрозалізобетон». На підприємстві був відділ кадрів приблизно до 2014-2015 років. Кадрову роботу вела [PERSON], а потім почалася війна і свідок робила записи, допомагала директору. Директор ставив свій підпис і печатку. Вона звільнилася у 2015 році. Засновники підприємства - [PERSON], [PERSON], ТОВ «ТАСС» перебували у м. Донецьку. Що зараз з підприємством вона не знає. Заслухавши пояснення позивача, допитавши свідків, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що 01.03.2014 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Часовоярський завод «Гідрозалізобетон» в особі засновника - голови Товариства [PERSON] та [PERSON] було укладено контракт без номеру, згідно з яким [PERSON] було прийнято на роботу на посаду директора Товариства з обмеженою відповідальністю «Часовоярський завод «Гідрозалізобетон» на строк з 01.03.2014 року по 28.02.2017 року включно (а.с. 9-12). Відповідно до п. 6.2 Контракту, дія цього контракту припиняється, зокрема, після закінчення строку дії контракту (а.с. 11). Як зазначено у п. 7.1 Контракту, цей контракт діє з 01.03.2014 року по 28.02.2017 року включно (а.с. 11 зворот). Відповідно до Витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань від 27.03.2018 року за № 1003791920, Товариство з обмеженою відповідальністю «Часовоярський завод «Гідрозалізобетон» знаходиться за адресою: Донецька область, Бахмутський район, м. Часів Яр, вул. О. Кошового, будинок 1. Засновники товариства [PERSON], [PERSON] зареєстровані за адресою: [ADDRESS] Товариство з обмеженою відповідальністю «ТАСС» зареєстроване за адресою: м. Донецьк, Будьонівський район, вул. Баумана, 11. [PERSON] є керівником вказаного товариства. Відомостей про перебування юридичної особи у процесі припинення немає (а.с. 24-26). Згідно копії свідоцтва № 100332670 Товариство з обмеженою відповідальністю «Часовоярський завод «Гідрозалізобетон» є платником податку на додану вартість (а.с. 7). Відповідно до статті 21 Кодексу законів про працю України (далі КЗпП України) трудовий договір є угода між працівником і власником підприємства, установи, організації або уповноваженим ним органом чи фізичною особою, за якою працівник зобов'язується виконувати роботу, визначену цією угодою, з підляганням внутрішньому трудовому розпорядкові, а власник підприємства, установи, організації або уповноважений ним орган чи фізична особа зобов'язується виплачувати працівникові заробітну плату і забезпечувати умови праці, необхідні для виконання роботи, передбачені законодавством про працю, колективним договором і угодою сторін. Особливою формою трудового договору є контракт, в якому строк його дії, права, обов'язки і відповідальність сторін (в тому числі матеріальна), умови матеріального забезпечення і організації праці працівника, умови розірвання договору, в тому числі дострокового, можуть встановлюватися угодою сторін. Як зазначено у ст. 23 КЗпП України, трудовий договір може бути таким, що укладається на час виконання певної роботи. Трудовий договір укладається, як правило, в письмовій формі. Додержання письмової форми є обов'язковим при укладенні контракту, що передбачено ст. 24 КЗпП України. Судом встановлено, що вказані вимоги законодавства сторонами додержані та ці обставини позивачем не оспорюються. Пунктом 2 частини 1 статті 36 КЗпП України передбачено, що підставою припинення трудового договору є: закінчення строку (пункти 2 і 3 статті 23 КЗпП України), крім випадків, коли трудові відносини фактично тривають і жодна з сторін не поставила вимогу про їх припинення. Якщо після закінчення строку трудового договору (пункти 2 і 3 статті 23 КЗпП України) трудові відносини фактично тривають і жодна із сторін не вимагає їх припинення, дія цього договору вважається продовженою на невизначений строк, що передбачено ст. 39-1 КЗпП України. Як встановлено судом, трудові відносини між сторонами припинили існувати після закінчення строку дії контракту, а саме з 01.03.2017 року. З довідки Бахмутської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Донецькій області від 13.02.2018 року № 280/10/05 встановлено, що з березня 2017 року Товариством з обмеженою відповідальністю «Часовоярський завод «Гідрозалізобетон» заробітна плата [PERSON] не нараховувалася та не виплачувалася (а.с. 20). Судом взято до уваги доводи позовної заяви щодо того, що позивач не мав реальної можливості врегулювати відносини з приводу продовження терміну дії трудового контракту або про оформлення звільнення його з посади директора, оскільки закінчення контракту співпало з початком проведення бойових дій на Донбасі, окупацією терористичними військами м. Донецька, де знаходилось керівництво Товариства з обмеженою відповідальністю «Часовоярський завод «Гідрозалізобетон». Оскільки дія контракту припинилася у зв'язку із закінченням строку, на який його було укладено, що передбачено пунктом 2 частини 1 статті 36 КЗпП України, позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved