Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-07 00:00:00

21.12.2016 року позивач звернулася до суду з позовною заявою, в якій, усно доповнивши в судовому засіданні вимоги, просить визнати [PERSON], [PERSON], [PERSON], особами, які втратили право на користування житловим будинком № 11 по пров. Заводський у м. Валки Харківської області; виселити відповідачів з даного будинку. В обґрунтування позовних вимог зазначає, що житловий будинок № 11 по пров. Заводський у м. Валки Харківської області є її приватною власністю, що підтверджується свідоцтвом серії НВІ 522373, виданим 08.12.2016 року приватним нотаріусом [PERSON] та витягом з Держреєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 12.12.2016 року. У вказаному житловому будинку зареєстрована [PERSON] разом з повнолітнім сином [PERSON] та, як виявилось під час судового засідання, неповнолітнім внуком [PERSON], хоча останні фактично проживають в [INFO]. З метою вирішення питання про добровільне зняття з реєстрації відповідачів, звернулася до них з листом, але відповіді не отримала, в звязку з чим змушена звернутися до суду з даним позовом. В судовому засіданні позивач та її представник [PERSON], що діє на підставі довіреності, позовні вимоги підтримали, посилаючись на непорушність права власності, передбачену Конституцією України. Вказали, що право власності на житловий будинок позивачем набуто в законний спосіб згідно свідоцтва, виданого нотаріусом на підставі акту-передання та постанови державного виконавця про передачу житлового будинку в рахунок погашення боргу. Крім того, відповідачі не є членами її родини, тому повинні усунути перешкоду в користуванні житловим будинком шляхом зняття з реєстрації та виселення. При цьому позивач наполягала, що вона виконала всі необхідні дії зазначені державним виконавцем під час виконання виконавчого провадження про стягнення з відповідачів на її користь заборгованості. Зокрема, за вказівкою державного виконавця сплатила різницю суми між початковою ціною житлового будинку в ході проведення прилюдних торгів та суми заборгованості, після чого отримала акт-передання та постанову державного виконавця про передачу їй житлового будинку в рахунок погашення боргу. Проте, відповідачі позбавляють її, як власника, можливості користуватися житловим будинком. Представник відповідача [PERSON], що діє на підставі довіреності, та відповідачі позовні вимоги не визнали. Заперечували проти задоволення позову, оскільки під час проведення відповідних виконавчих дій та видачі свідоцтва не враховано наявність реєстрації місця проживання в даному житловому будинку неповнолітньої дитини. Крім того, вважає, що у відповідності до ч.2 ст.109 ЖК України виселення громадян при зверненні стягнення на житлове приміщення можливе лише у випадку, якщо ці приміщення були придбані за рахунок позики, повернення якого забезпечено іпотекою відповідного житлового приміщення. Докази, які б свідчили, що боргова розписка була забезпечена даним житловим будинком, відсутні. В інших випадках громадяни підлягають виселенню тільки з наданням іншого постійного житлового приміщення. При цьому, житлове приміщення, що надається виселюваному, повинно бути зазначено в рішенні суду або постанові прокурора. Представник Служби у справах дітей Валківської районної державної адміністрації Харківської області [PERSON], що діє на підставі довіреності, заперечувала проти задоволення позову, посилаючись на те, що при здійснені правочину служба не залучалася, дозвіл на продаж житлового будинку, в якому зареєстровано місце проживання неповнолітньої дитини, не надавався. Вказала, що сімя [PERSON] на обліку в службі не перебуває. При обстеженні будинку за клопотанням [PERSON] виявлено дитячі речі, продукти харчування, тобто створено всі умови для належного проживання дитини. Посилання позивача на те, що дитина може бути прописана з матірю не є підставою для виселення, оскільки дане питання може бути вирішено тільки за згодою батьків. Приватний нотаріус Валківського районного нотаріального округу Харківської області [PERSON] підтримала позов. Зазначила, що передача житлового будинку відбулася в результаті примусового стягнення, правочини при цьому не вчинялись. Представник Валківського районного відділу Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Харківській області в судове засідання не зявився, причини неявки суду не повідомив. Зі згоди учасників процесу судовий розгляд вирішено проводити за його відсутності, що відповідає положенням ст.169 ЦПК України. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши надані докази, суд приходить до наступного висновку. Ст. 41 Конституції України гарантує кожному право володіти, користуватися та розпоряджатися своєю власністю, придбаною в установленому законом порядку. Право приватної власності непорушне. Відповідно до ст. 317 ЦК України власникові належить право володіти, користуватися і розпоряджатися своїм майном. Ст.150 ЖК України встановлює, що громадяни, які мають у приватній власності будинок, користуються ним для особистого проживання і проживання членів їх сімї і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд. Згідно ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема, із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлено судом. Припиняється право власності відповідно до положень ст.346 ЦК України у разі: відчуження власником свого майна; відмови власника від права власності; припинення права власності на майно, яке за законом не може належати цій особі; знищення майна; викупу памяток культурної спадщини; примусового відчуження земельних ділянок приватної власності; інших обєктів нерухомого майна, що на них розміщені, з мотивів суспільної необхідності відповідно до Закону; звернення стягнення на майно за зобовязаннями власника; реквізиції; конфіскації; припинення юридичної особи чи смерті власника. Право власності може бути припинено в інших випадках, встановлених Законом. У відповідності до ч.1 ст.386 ЦК України держава забезпечує рівний захист усіх прав субєктів права власності. Як вбачається із наданого позивачем [PERSON] від 08.12.2016 року, приватним нотаріусом Валківського районного нотаріального округу Харківської області [PERSON] відповідно до ст.61 ЗУ «Про виконавче провадження», на підставі акту про передачу майна стягувачу в рахунок погашення боргу, затвердженого в.о. начальника Валківського районного відділу Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Харківській області [PERSON] 23.11.2016 року, посвідчено, що [PERSON] належить на праві власності майно, що складається з житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що знаходяться за адресою: пров. Заводський, № 11, м. Валки Харківської області, оскільки торги не відбулися, стягувач [PERSON] виявила бажання залишити за собою непродане майно, що раніше належало на праві власності [PERSON] В судовому засіданні позивач підтвердила, що саме на підставі цього [PERSON] являється власником спірного житлового будинку, який під час виконання виконавчого провадження було виставлено на публічні торги. Оскільки торги житлового будинку не відбулися, на пропозицію державного виконавця виявила бажання залишити за собою непродане майно, сплативши різницю суми між початковою ціною житлового будинку в ході проведення прилюдних торгів та суми заборгованості, яка підлягала виплаті боржникам. Після цього отримала акт від 23.11.2016 року про передачу майна стягувачу в рахунок погашення боргу, затверджений в.о. начальника Валківського районного відділу Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Харківській області [PERSON], з яким звернулася до нотаріуса. Відповідачі заперечували законність передачі житлового будинку в рамках виконавчого провадження, оскільки згідно даного виконавчого провадження по мірі можливості сплачують заборгованість на користь позивача, мають постійне місце роботи, але виконавчі листи на адресу роботи не надходили. Про проведення прилюдних торгів житлового будинку, в якому вони проживають, не знали, як і про передачу житлового будинку стягувачу. Ніяких дій державного виконавця не погоджували, коштів у вигляді суми різниці між початковою ціною житлового будинку в ході проведення прилюдних торгів та суми заборгованості не отримували. Державний виконавець в судове засідання не зявився, ухвала суду від 31.03.2017 року про витребування матеріалів виконавчого провадження з примусового виконання виконавчого листа № 615/1785/13-ц про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] заборгованості за договором позики не виконана. За таких обставин суд позбавлений можливості перевірити обставини щодо законності набуття позивачем права власності на житловий будинок. У відповідності до ст.48 ЗУ «Про виконавче провадження» звернення стягнення на майно боржника полягає в його арешті, вилученні (списанні коштів з рахунків) та примусовій реалізації. Ст.50 ЗУ «Про виконавче провадження» визначає, що звернення стягнення на обєкти нерухомого майна здійснюється у разі відсутності в боржника достатніх коштів чи рухомого майна. При цьому в першу чергу звертається стягнення на окрему від будинку земельну ділянку, інше приміщення, що належать боржнику. В останню чергу звертається стягнення на житловий будинок чи квартиру, в якому фактично проживає боржник. У разі якщо право власності на нерухоме майно боржника не зареєстровано в установленому законом порядку, виконавець звертається до суду із заявою про вирішення питання про звернення стягнення на таке майно. Із пояснень сторін та наданих доказів вбачається, що спірний житловий будинок на час проведення торгів в установленому законом порядку зареєстровано не було. Доказів, що державний виконавець звертався до суду із заявою про вирішення питання про звернення стягнення на таке майно, не надано. Як вбачається із довідки, виданої КП Благоустрій Валківської міської ради Харківської області № 317 від 03.03.2017 року власником житлового будинку за адресою: пров. Заводський, № 11, м. Валки Харківської області значиться [PERSON], яка має склад сімї: син - [PERSON], онук [PERSON] Позивач підтвердила дані обставини, вказала, що через відсутність коштів не переоформляла документи в КП Благоустрій та у Валківському БТІ. Крім того, ч.7 ст.48 ЗУ «Про виконавче провадження» передбачає, що у разі якщо сума, що підлягає стягненню за виконавчим провадженням, не перевищує 20 розмірів мінімальної заробітної плати, звернення стягнення на єдине житло боржника та земельну ділянку, на якій розташоване таке житло, не здійснюється. У такому разі виконавець зобовязаний вжити заходів для виконання рішення за рахунок іншого майна боржника. Згідно правової позиції, викладеної у постанові Верховного Суду України в справі № 6-174цс12, виходячи з аналізу правової природи процедури реалізації майна на прилюдних торгах, яка полягає в продажу майна, тобто в забезпеченні переходу права власності на майно боржника, на яке звернено стягнення, до покупця учасника прилюдних торгів, та ураховуючи особливості, передбачені законодавством щодо проведення прилюдних торгів, складання за результатами їх проведення акта про проведення прилюдних торгів є оформленням договірних відносин купівлі-продажу майна на прилюдних торгах, а відтак є правочином. Даний висновок узгоджується й з нормами ст.ст.650,655 та ч.4 ст.656 ЦК України, які відносять до договорів купівлі-продажу процедуру прилюдних торгів, результатом яких є видача нотаріусом свідоцтва про придбання майна з прилюдних торгів на підставі складеного та затвердженого в установленому порядку акта державного виконавця про проведені торги (розд. 6 Тимчасового положення, ст. 34 Закону України «Про нотаріат»). Згідно до затверджених наказом № 3253/5 від 22.12.2010 року Міністерством юстиції України і зареєстрованих у Міністерстві юстиції України 23.12.2010 року за № 1318/18613 (зі змінами) Правил ведення нотаріального діловодства у формі № 27, відповідно до якої нотаріус повинен видавати набувачу свідоцтво про придбання майна з прилюдних торгів (аукціону), в свідоцтві має бути зазначено «майно, на яке видається свідоцтво, його вартість, місцезнаходження, назва, реквізити правовстановлюючого документу, найменування реєструючого органу, дата, номер реєстрації (кадастровий номер), характеристика нерухомого майна, а якщо реєстрація права не проводилась, про це вказується у свідоцтві». Відповідно до глави 12 розділу II Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджених наказом Міністерства юстиції України 22.02.2012 року за № 296/5, в акті про проведені прилюдні торги має бути зазначено: ким, коли і де проводилися прилюдні торги, коротка характеристика реалізованого майна, прізвище, імя та по-батькові переможця прилюдних торгів, сума, внесена переможцем електронних торгів за придбане майно, прізвище, імя та по батькові фізичної особи - боржника, його місце проживання (місцезнаходження), дані про правовстановлюючі документи (назва правовстановлюючого документа, ким виданий, посвідчений (для нотаріуса зазначаються прізвище, імя, по батькові, нотаріальний округ), дата видачі, посвідчення, номер за реєстром, орган реєстрації, дата та номер реєстрації), що підтверджують право власності боржника на майно. Згідно ст. 655 ЦК України, за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму. Крім того, у випадку продажу майна з прилюдних (електронних) торгів, право продажу товару належить не власникові, а іншій встановленій законом особі з метою захисту як приватних, так і публічних інтересів, тобто інтересів держави у здійсненні, дотриманні і контролюванні процесу реалізації майна боржника на законних підставах у результаті звернення стягнення на його майно. Відповідно до ч. 1 ст. 182 ЦК України, право власності та інші речові права на нерухомі речі, обтяження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації. Таким чином, майно з електронних торгів може бути продане лише те, яке належить боржнику. Єдиним правовстановлюючим документом, на підставі якого здійснюється продаж арештованого нерухомого майна, повинен бути витяг про наявність в реєстрі прав на нерухоме майно, інформації про те, що за боржником [PERSON] зареєстроване право власності на житловий будинок за адресою: пров. Заводський, 11, м. Валки Харківської області. Однак, таких доказів не надано. Згідно вимог ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що позивачем не надано доказів, оформлених в передбаченому законом порядку щодо набуття права власності на спірний житловий будинок, тому не вбачає підстав для задоволення позову.

Outcome: dismissed