Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-20 00:00:00

20.02.2018 р. до суду надійшла заява в.о. головного лікаря психіатричного закладу про госпіталізацію [PERSON] у психіатричний стаціонар у примусовому порядку на підставі ст. 14 Закону України «Про психіатричну допомогу». Заява мотивована тим, що [PERSON], [INFO], мешканка м.Суми, вул. Черепіна 78. кв. 128, 19.02.2018 р. о 17.30 год. надійшла до гострого психіатричного відділення, у зв'язку з погіршенням психічного стану, а саме: протягом трьох місяців замкнута у собі, дуже погано їсть. цілими днями лежить у ліжку бездіяльна. При появі рідних стає агресивною, б'ється, б'є свого малолітнього сина, в день госпіталізації подралася з сестрою, розцарапала їй обличчя. 20.02.2018 р. хвора була оглянута комісією лікарів-психіатрів. Зроблено висновок, що [PERSON], страждає на тяжкий психічний розлад у вигляді: Шизофренія, параноїдальна форма, епізодичний тип перебігу, зі стабільним дефектом. У звязку з тим, що у пацієнтки виявлено загострення тяжкого психічного захворювання, лікування якого на теперішній час можливе лише в стаціонарних умовах, та неспроможність пацієнтки самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує її життєдіяльність, а також ненадання необхідної психіатричної допомоги призведе до подальшого погіршення психічного стану, а також дана особа позбавлена дієздатності, вона потребує госпіталізації до психіатричного стаціонару в примусовому порядку на підставі Закону України «Про психіатричну допомогу» ст. 14. У судовому засіданні представник психіатричного закладу, лікар-психіатр заяву підтримала у повному обсязі та просила її задовольнити. Прокурор просив заяву задовольнити, оскільки у пацієнта виявлено загострення тяжкого психічного захворювання, ненадання психіатричної допомоги в примусовому порядку може зашкодити її здоровю. Сама [PERSON] в судовому засіданні заперечувала проти подання. Суд, заслухавши пояснення представника Сумського обласного психоневрологічного диспансера, думку прокурора, думку [PERSON], дослідивши матеріали справи, вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно ст. 14 Закону України «Про психіатричну допомогу»,- особа, яка страждає на психічний розлад, може бути госпіталізована до психіатричного закладу без її усвідомленої згоди або без згоди її законного представника, якщо її обстеження або лікування можливі лише в стаціонарних умовах, та при встановленні в особи тяжкого психічного розладу, внаслідок чого вона: вчиняє чи виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї чи оточуючих, або неспроможна самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує її життєдіяльність. Судом встановлено, що [PERSON], [INFO], мешканка м.Суми, вул. Черепіна 78. кв. 128, 19.02.2018 р. о 17.30 год. надійшла до гострого психіатричного відділення, у зв'язку з погіршенням психічного стану, а саме: протягом трьох місяців замкнута у собі, дуже погано їсть. цілими днями лежить у ліжку бездіяльна. При появі рідних стає агресивною, б'ється, б'є свого малолітнього сина, в день госпіталізації подралася з сестрою, розцарапала їй обличчя. 20.02.2018 р. хвора була оглянута комісією лікарів-психіатрів. Зроблено висновок, що [PERSON], страждає на тяжкий психічний розлад у вигляді: Шизофренія, параноїдальна форма, епізодичний тип перебігу, зі стабільним дефектом. У звязку з тим, що у пацієнтки виявлено загострення тяжкого психічного захворювання, лікування якого на теперішній час можливе лише в стаціонарних умовах, та неспроможність пацієнтки самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує її життєдіяльність, а також ненадання необхідної психіатричної допомоги призведе до подальшого погіршення психічного стану, а також дана особа позбавлена дієздатності, вона потребує госпіталізації до психіатричного стаціонару в примусовому порядку на підставі Закону України «Про психіатричну допомогу» ст. 14. Рішенням Конституційного Суду України від 01.06.2016 року у справі № 1- 1/2016 визнано таким, що не відповідає Конституції України (є неконституційним), положення третього речення частини першої статті 13 Закону України «Про психіатричну допомогу» від 22 лютого 2000 року № 1489-ІІІ з наступними змінами у взаємозвязку з положеннями частини другої цієї статті стосовно госпіталізації особи, визнаної у встановленому законом порядку недієздатною, до психіатричного закладу на прохання або за згодою її опікуна за рішенням-психіатра без судового контролю. Зроблено висновок, що особа яка визнана в установленому порядку недієздатною може бути госпіталізована до психіатричного закладу тільки за рішенням суду. У відповідності до ч.1 ст. 339 ЦПК України, - за умов, визначених Законом України «Про психіатричну допомогу», заява лікаря-психіатра про проведення психіатричного огляду особи у примусовому порядку, про надання особі амбулаторної психіатричної допомоги та її продовження в примусовому порядку подається до суду за місцем проживання особи, а заява представника психіатричного закладу про госпіталізацію особи до психіатричного закладу у примусовому порядку та заява про продовження такої госпіталізації подаються до суду за місцезнаходженням зазначеного закладу. Оскільки згідно комісійного медичного висновку лікарів - психіатрів КЗ СОР «Сумський обласний клінічний психоневрологічний диспансер ім. О.В. Співака» від 20.02.2018 р., який був предметом дослідження у судовому засіданні, [PERSON] має ознаки тяжкого психічного захворювання, лікування якого на теперішній час можливе лише в стаціонарних умовах, а також ненадання необхідної психіатричної допомоги призведе до подальшого погіршення психічного стану, і те, що особа не спроможна самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує її життєдіяльність, а також, враховуючи те, що дана особа не позбавлена дієздатності, вона потребує госпіталізації до психіатричного стаціонару в примусовому порядку.

Outcome: approved