Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-19 00:00:00

21 березня 2016 року до Словянського міськрайонного суду Донецької області звернулася [PERSON] до Горлівської міської Донецької області, про надання додаткового строку для прийняття спадщини. Свої вимоги обґрунтувала тим, що її батькам на праві спільної часткової власності належав житловий будинок за адресою: Донецька область, м. Горлівка, вул. Сніжнянська, буд. 20. Після смерті батька 10.06.1978 року спадкоємцями його майна стали її мати та брат [PERSON], у звязку з чим їм було видано свідоцтво про право на спадщину у рівних частках. 21.05.2009 року помер її брат і матір фактично прийняла спадщину після смерті сина. 21.03.2015 року померла її мати [PERSON] і тому позивачка залишилася єдиним законним спадкоємцем після її смерті. Вона звернулася до державної нотаріальної контори, проте їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, у звязку з тим, що нею був пропущено встановлений шестимісячний строк для подачі заяви про спадкування. Також зазначила, що строк вона пропустила з поважних причин, оскільки м. Горлівка, Донецької області, де знаходиться спадкове майно непідконтрольне українській владі. Державна нотаріальна контора не працює, органи державної реєстрації актів цивільного стану не видають свідоцтва про смерть встановленого зразка. Вказує, що їй довелося багато часу витратити для виготовлення пропуску для виїзду з території проведення АТО, з метою виготовлення усіх необхідних документів та довідок виданих компетентними органами. Тому, просить суд ухвалити рішення, яким поновити строк, пропущений нею з поважних причин, а також визначити додатковий строк для подачі заяви про прийняття спадщини за законом. Позивач в судове засідання не зявилася, повідомлялася належним чином, проте надала заяву, в якій просила слухати справу за її відсутності, просила надати їй строк для прийняття спадщини терміном два місяці. Відповідач у судове засідання не зявився, про дату, час та місце розгляду повідомлявся належним чином, шляхом розміщення оголошення в газеті «Донеччина», про причини неявки суду не повідомив. Згідно ст. 169 ЦПК України, якщо суд не має відомостей про причину неявки відповідача, повідомленого належним чином, або причину неявки буде визнано неповажною, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказі, а на підставі ст. ст. 224, 225, 226 ЦПК України, суд в праві постановити заочне рішення. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що заявлені вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч.1, ч.2 ст. 1220 ЦК України, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина третя статті 46 цього Кодексу). Відповідно до свідоцтва про смерть, виданого 20 травня 2015 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по м. Костянтинівці реєстраційної служби Костянтинівського міськрайонного управління юстиції в Донецькій області, актовий запис № 827, [PERSON] померла 21 березня 2015 року у м. Горлівка Донецької області, Україна (а.с. 8). За життя [PERSON] заповіт не склала, тому після її смерті єдиним законним спадкоємцем є [PERSON] Згідно ст.1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Згідно ст.1269 ЦК України, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Згідно ст.1296 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Якщо спадщину прийняло кілька спадкоємців, свідоцтво про право на спадщину видається кожному з них із визначенням імені та часток у спадщині інших спадкоємців. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Згідно ст.1270 ЦК України, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Згідно ст.1297 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Як вбачається з матеріалів справи позивач, яка є спадкоємцем за законом, звернулась до нотаріуса за видачею їй свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно 26.02.2016 року, (а.с.11), тобто з пропуском встановленого ст.1270 ЦК України строку. У зв'язку з чим постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії державним нотаріусом Дзержинської державної нотаріальної контори було відмовлено [PERSON] у прийняття спадщини та видачі свідоцтва про право на спадщину за законом. Згідно ст.1272 ЦК України, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Згідно роз'яснень, наданих у п.24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008р. № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до ч.3 ст.1272 ЦК України. Суди відкривають провадження в такій справі у разі відсутності письмової згоди спадкоємців, які прийняли спадщину, а також за відсутності інших спадкоємців, які могли б дати письмову згоду на подання заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини. Відповідачами у такій справі є спадкоємці, які прийняли спадщину. При відсутності інших спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття відповідачами є територіальні громади в особі відповідних органів місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. При розгляді цих справ слід перевіряти наявність або відсутність спадкової справи стосовно спадкодавця у державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини, наявність у матеріалах справи обґрунтованої постанови про відмову нотаріуса у вчиненні нотаріальної дії, зокрема відмови у видачі свідоцтва про право на спадщину. За наявності у спадковій справі заяви спадкоємця про відмову від права на спадщину його вимоги про визначення додаткового строку для прийняття спадщини задоволенню не підлягають. Вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку суд досліджує поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Суд, дослідивши матеріали справи, перевіривши докази, вважає, що позивачкою пропущено строк для прийняття спадщини з поважних причин, оскільки позивачка проживає в [INFO], де проводиться АТО, органи державної влади на зазначеній території не працюють, позивачка була позбавлена своєчасно звернутися до нотаріальної контори, і тому позивачці потрібно визначити додатковий строк, достатній для подання нею заяви про прийняття спадщини. З урахуванням викладеного, на підставі ст.ст. 1270, 1272 ЦК України, ст.ст. 10, 131, 213, 215, 221 ЦПК України, Постанови № 7 Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», суд -

Outcome: approved