Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-21 00:00:00

20 липня 2020 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обгрунтування позову зазначено, що позивач з 08 грудня 2014 року перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем [PERSON] . За період спільного проживання вшлюбі діти не народилися. Спільне проживання склалося невдало. На даний час шлюб носить формальний характер, просив шлюб розірвати. Відповідачка [PERSON] не подала відзиву на позовну заяву, у судове засідання не прибула і про причину своєї неявки суд не повідомила, хоча про день, час та місце розгляду справи була повідомлена в установленому законом порядку. Ухвалою суду від 23 липня 2020 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження, справу призначено до судового розгляду . Позивач у судове засідання не прибув, у заяві просив про слухання справи без його участі, на примирення не погоджується, щодо ухвалення заочного рішення не заперечує. Крім того, 18 серпня 2020 року на адресу суду направив заяву про розгляд справи без його участі. Просив шлюб розірвати, щодо ухвалення заочного рішення не заперечував. Враховуючи те, що відповідачка була належним чином повідомлена про дату, час і місце судового засідання, в судове засідання не з`явилась, відзиву на позовну заяву не подала, суд за згодою позивача провів заочний розгляд справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Дослідивши наявні у справі докази, які надані лише позивачем, судом встановлено такі факти та відповідні ім правовідносини. 08 грудня 2014 року [PERSON] та [PERSON] у виконавчому комітеті Добринівської сільської ради Рогатинського району Івано-Франківської області зареєстрували шлюб, про що було зроблено актовий запис №1. Після державної реєстрації шлюбу [PERSON] змінила прізвище на [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , виданим 08 грудня 2014 року виконавчим комітетом Добринівської сільської ради Рогатинського району Івано-Франківської області. [PERSON] , [INFO] зареєстрована за адресою [ADDRESS] . На даний час за місцем реєстрації не проживає, що підтверджується інформаційною довідкою Добринівської сільської ради Рогатинського району Івано-Франківської області. За статтею 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Згідно з частиною першою статті 24 Сімейного кодексу України ( далі - СК України) шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до частини першої статті 55 СК України дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. За статтею 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до частини другої статті 104 СК України та частини третьої статті 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду відповідно достатті 110 цього Кодексу. Статтею 111 СК України передбачено, що суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства. За змістом указаної норми примирення подружжя здійснюється судом лише за умови, що це не суперечить моральним засадам суспільства. Також відповідно до вимог ч.4 ст.56 СК України суд не може примушувати дружину та чоловіка до збереження шлюбних відносин. Отже, з наведеного вбачається, що застосування строку для примирення є правом суду, а не його обов`язком. Вивчивши обгрунтування позову позивача, який просив не надавати строк для примирення, оскільки подальше спільне життя і збереження шлюбу на його думку неможливе, а також те, що між сторонами відсутні будь-які шлюбні відносини, суд прийшов до висновку, що застосування судом строку для примирення подружжя за наведених обставин суперечитиме інтересам позивача. Згідно статті 112 СК України підставами для розірвання шлюбу за позовом одного з подружжя є з`ясування фактичних взаємин подружжя, дійсних причин позову про розірвання шлюбу, наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Оскільки сторони не підтримують сімейні стосунки, позивач заперечує щодо примирення, а також враховуючи конституційне право особи на шлюб за вільною згодою, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу не відповідає інтересам позивачки, що має істотне значення. Відповідно до ст.113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Заяви про відновлення дошлюбного прізвища відповідачка не подала. Відповідно до ч.1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки позов задоволено повністю, а тому з врахуванням вимог ч.1 ст. 141 ЦПК України з відповідачки необхідно стягнути на користь позивача сплачений ним за подання позовної заяви до суду судовий збір в розмірі 840,80 грн.

Outcome: approved