overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-24 00:00:00

21 грудня 2015 року позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 22 вересня 2012 року Жовтневим відділом державної реєстрації актів цивільного стану Криворізького міського управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис №720. Від даного шлюбу сторони мають неповнолітнього сина - [PERSON], [INFO]. Шлюбні відносини припинені з червня 2015 року в зв'язку з тим, що подружжя має різні погляди на сімейне життя, що призвело до втрати взаєморозуміння, почуття поваги та кохання одне до одного. Питання про поділ майна не ставиться. Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явився, в наданій суду письмовій заяві просив розглянути справу за його відсутності, позовні вимоги підтримав в повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явилась, надала суду заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги визнала в повному обсязі, не заперечувала проти розірвання шлюбу, просила після розірвання шлюбу залишити їй прізвище - [PERSON]. Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, застосувавши до спірних правовідносин відповідні норми матеріального та процесуального права, встановив наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. Сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 22 вересня 2012 року, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER](а.с.4). Від шлюбу мають неповнолітню дитину - сина [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження (а.с.5). З матеріалів справи вбачається, що подружні стосунки сторони фактично припинили з червня 2015 року. Суд, з'ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини припинення сімейних стосунків, дійшов до висновку про задоволення позовних вимог. Судом встановлено, що причина розладу подружніх відносин між сторонами є справжньою, глибинною, подружжя фактично припинили спільне проживання і сімейне життя з поважних причин, а також встановлено у судовому засіданні, що сторони не підтримують сімейних відносин, в зв'язку з чим суд прийшов до висновку, що у даний час шлюб носить формальний характер, подальше спільне життя сторін і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, а тому вважає, що шлюб між сторонами повинний бути розірваний. Згідно ч. 2 ст. 114 Сімейного кодексу України, у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-14 00:00:00

21 грудня 2015 року позивач [PERSON] звернулась до Хотинського районного суду Чернівецької області з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позову посилається на те, що 27 квітня 2012 року у виконачому комітеті Грозинецької сільської ради Хотинського району Чернівецької області за актовим записом № 03, між нею та відповідачем [PERSON] був зареєстрований шлюб. Від шлюбу [INFO] в них народилась донька [PERSON]. Вказує, що подружні відносини між сторонами припинені з березня 2014 року. Причиною розпаду сім'ї, є те, що сімейне життя не склалося в зв'язку із різницею характерів, відсутність взаєморозуміння і довіри. Спору щодо місця проживання дитини не має. Підтримуючи вищевикладене просить задовольнити позовну заяву та розірвати шлюб. Після реєстрації розірвання шлюбу бажає залишитися на шлюбному прізвищі «[PERSON]». Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явилась, але надала суду заяву в якій просить справу розглянути у її відсутності, позовні вимоги підтримує, просить їх задовольнити. Також просить стягнути з відповідача на її користь судові витрати. Відповідач [PERSON] в судове засідання двічі не з'явився, хоча належним чином був повідомлений про день та час розгляду справи, заяви у його відсутності не надав, доводів позивача не спростував. Тому суд ухвалює в справі заочне рішення. Згідно ч. 4 ст. 169 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Відповідно до ч.1 ст. 224 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Вивчивши та дослідивши матеріали справи суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 112 СК України - суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що [PERSON] до [PERSON] перебували у шлюбі з 27 квітня 2012 року, зареєстрованому у виконачому комітеті Грозинецької сільської ради Хотинського району Чернівецької області за актовим записом № 03 (а.с. 5). Від шлюбу у сторін є неповнолітня донька [PERSON] [INFO] (а.с. 6). Сторони припинили шлюбно-сімейні відносини, проживають окремо. Спору щодо місця проживання дитини не має. Наміру зберегти шлюбні відносини сторони не мають а тому суд вважає, що його необхідно розірвати. Згідно ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача слід стягнути судові витрати в розмірі 487,20 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-30 00:00:00

21 грудня 2015 року позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу та визначення місця проживання дітей. Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач зазначає, що з відповідачем перебуває у зареєстрованому шлюбі з 26 серпня 2010 року. У шлюбі у сторін народилося двоє дітей: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. Позивач вказує, що спільне життя у них не склалося через зловживання відповідачем спиртними напоями, зради у подружній вірності. Відповідач не піклується про добробут сім'ї та створення нормальних сімейних стосунків. Сторони втратили взаєморозуміння, відносини між ними стали нестерпними. Спору про майно немає. За таких обставин позивач просить шлюб розірвати, дітей залишити проживати з матір'ю. У судове засідання позивач не прибула, проте надала до суду заяву, в якій просить розглянути справу за її відсутності, підтримала позовні вимоги, просила позов задовольнити у повному обсязі, не заперечувала проти заочного розгляду справи. Відповідач у судове засідання не з'явився, про час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив. Клопотань про відкладення розгляду справи до суду не надходило. Згідно частини 1 статті 224 Цивільного процесуального кодексу України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-15 00:00:00

21 грудня 2015 року позивач [PERSON] направила позовну заяву, в якій просила розірвати шлюб з відповідачем [PERSON], що отримана судом 11 січня 2016 року. В обґрунтування позовних вимог зазначила, що в 2008 році зареєструвала шлюб з відповідачем [PERSON] Від сумісного проживання сторони мають доньку [PERSON], [INFO]. Більше року сторони не підтримують подружніх стосунків, проживають окремо, спільне господарство не ведуть. Їх сімейне життя не склалося через втрату розуміння, протилежні погляди на життя, в тому числі і на подружнє. Майновий спір між сторонами відсутній. В зв'язку з чим позивач прийшла до впевненості, що їх сім'я з відповідачем розпалася, примирення між ними неможливе, в зв'язку з чим звернулася із вказаним позовом до суду, просила задовольнити. Позивач в судове засідання не зявилася, до суду надіслала заяву з проханням слухати справу за її відсутності та просила розірвати шлюб з відповідачем, залишивши їй прізвище, обране під час реєстрації шлюбу, - Соколик. Відповідач в судове засідання не зявився, до суду надіслав заяву з проханням слухати справу за його відсутності, проти розірвання шлюбу не заперечував. Відповідно до свідоцтва про шлюб, виданого виконкомом Пересадівської сільської ради Жовтневого району Миколаївської області, шлюб зареєстрований 08 березня 2008 року, про що в Книзі реєстрації шлюбів було зроблено актовий запис за №3. Під час державної реєстрації шлюбу [PERSON] змінила прізвище на Соколик (а.с.3). Сторони мають дитину доньку [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження (а.с.4). Дослідивши надані докази, суд вважає можливим задовольнити вимоги позивача, оскільки встановлено, що сторони проживають окремо, подружніх стосунків не підтримують, спільне господарство не ведуть. Згідно зі ст.112 Сімейного кодексу України суд, зясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову, постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше сумісне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їх дітей, що мають істотне значення. Таким чином, виходячи з положень ст.ст.110, 112 Сімейного Кодексу України, суд вважає встановленим, що збереження сімї неможливе, шлюб сторін існує формально і може бути розірваний.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-11 00:00:00

21 грудня 2015 року позивач звернувся до суду з позовом, просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором без номеру, укладеного 31 жовтня 2012 року. В судове засідання представник позивача не зявився, направив до суду заяву про розгляд справи без його участі, позов підтримує повністю, не заперечує щодо ухвалення судом заочного рішення по справі. Зазначив, що відповідно до умов договору, [PERSON] отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку у розмірі 1100 грн. із сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30 % річних на суму залишку заборгованості за кредитом. Свої зобовязання за кредитним договором банк виконав в повному обсязі. Відповідач свої зобовязання за фактичне використання кредиту та погашення кредиту не виконував, істотно порушивши умови договору, внаслідок чого станом на 31 жовтня 2015 року заборгованість перед банком становить 11561,82 грн. Відповідач в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлений судом належним чином. За згодою позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням статті 224 ЦПК України. Суд, дослідивши надані докази в межах позовних вимог, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до статті 526 ЦК України зобовязання має виконувати належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що ставляться. Статтею 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти ( кредит ) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити відсотки. Встановлено, що між сторонами 31 жовтня 2012 року укладено кредитний договір, за яким ПАТ КБ «Приватбанк» зобовязувався надати грошовий кредит, а [PERSON] повернути отримані в кредит грошові кошти в строки, вказані в договорі та сплатити кредитору проценти нараховані в період всього терміну використання грошових коштів. Свої зобовязання за договором відповідач виконував неналежним чином, порушуючи графік розрахунків, внаслідок чого станом на 31 жовтня 2015 року, утворилась заборгованість, яка згідно розрахунку позивача становить 11561,82 грн., а саме: заборгованість по кредиту 1055,74 грн.; заборгованість по сплаті процентів за користування кредитом 6779,33 грн.; заборгованість з комісії за користування кредитом та пенею 2700 грн., а також 500 грн. штрафу (фіксованої частини) та 526,75 грн. штрафу (процентної складової). Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України, підставою виникнення цивільних прав та обовязків є договір та інші правочини. Таким чином, з відповідача підлягає примусовому стягненню сума боргу, що становить 11561,82 грн. Розмір заборгованості, визначений позивачем, позичальником \~не спростований. Крім того, суд стягує з відповідача документально підтверджені 1218 гривень судового збору, повязаних із сплатою при поданні позовної заяви, на користь позивача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-18 00:00:00

21 грудня 2015 року позивач звернулася до суду з зазначеним позовом, посилаючись на те, що 07 лютого 2004 року між нею та відповідачем зареєстровано шлюб. Від шлюбу мають малолітнього сина [PERSON], [INFO]. Спільне життя у них з відповідачем не склалося. Вони втратили почуття любові та поваги один до одного, мають різні погляди на життя, у кожного є намір створити іншу сім'ю. З 01 березня 2015 року проживають окремо, не ведуть спільне господарство. Тому вона вважає, що примирення, подальше спільне життя і збереження шлюбу неможливе, оскільки бажання налагодити стосунки не має. Тому вона просила їх шлюб розірвати. Після розірвання шлюбу вона бажає і надалі іменуватися шлюбним прізвищем «[PERSON]». Сторони в судове засідання не з'явились, надавши, відповідно до ч.2 ст.158 ЦПК України, клопотання про розгляд справи у їх відсутності, а тому справа розглянута без їх присутності, що не суперечить положенням ст.169 ЦПК України. В наданих заявах-клопотаннях позивачка наполягала на вимогах щодо розірвання шлюбу та просила залишити їй шлюбне прізвище «[PERSON]» /а.с.33/, а відповідач позов повністю визнав /а.с.34/, а тому рішення у справі прийняте відповідно до ч.4 ст.174 ЦПК України. Судом були встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини. Так, сторони перебувають в шлюбі, який зареєстрований 07 лютого 2004 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Красноокнянського районного управління юстиції Одеської області, актовий запис №01 /а.с.6/. Від шлюбу мають малолітнього сина [PERSON], [INFO] /а.с.8/, який проживає разом з позивачем та перебуває на її утриманні. Відповідно до ст. 112 ч.2 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно ч.1 ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Частиною 1 статті 110 СК України встановлено право одного з подружжя на пред'явлення позову про розірвання шлюбу. Таким чином забезпечується принцип свободи шлюбу та принцип свободи розірвання шлюбу. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім'ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження та під час розірвання шлюбу. Будь-яких заперечень проти позову відповідач не надав. Судом встановлено, що протягом тривалого часу сторони не намагалися відновити сімейні стосунки, з 01 березня 2015 року проживають окремо та кожен має намір створити іншу сім'ю. На думку позивача, примирення та збереження сім'ї неможливе. Тому суд прийшов до висновку, що збереження сім'ї суперечить інтересам позивача та згідно зі ст.112 СК України, позов підлягає задоволенню і шлюб слід розірвати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-27 00:00:00

21 грудня 2015 року позивач звернулася до суду із вищезазначеним позовом, посилаючись на те, що сторони від шлюбу мають сина [PERSON], [INFO]. Крім того, від першого шлюбу вона має дочку [PERSON], [INFO]. Діти перебувають на її утриманні. Відповідач має задовільний стан здоров'я, працює слюсарем в ТОВ «Краєвид», отримує заробітну плату та має можливість утримувати сина, інших утриманців не має, тому просить стягнути із відповідача на її користь аліменти на сина у розмірі ? частки всіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не менше, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня подачі заяви і до досягнення дитиною повноліття, судові витрати покласти на відповідача. В судове засідання позивач не з'явилась, про час і місце судового розгляду була оповіщена у встановленому порядку, направила заяву з клопотанням про розгляд справи за її відсутності, позов підтримує повністю, в судовому засіданні відповідач позов визнав повністю. Виходячи з наведеного суд вбачає, що у справі можливо ухвалити рішення про задоволення позову. Відповідно до ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлено, що сторони від шлюбу мають сина [PERSON], [INFO], який є здоровим. Від першого шлюбу позивач має дочку [PERSON], [INFO], діти проживають із позивачем. Відповідач має задовільний стан здоров'я, є працездатним, безробітним, інших утриманців не має. Враховуючи право відповідача на визнання позову та те, що визнання позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд вважає за можливе прийняти визнання позову відповідачем та ухвалити рішення про задоволення позову. Роз'яснити сторонам, що повторне звернення до суду з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав не допускається. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-24 00:00:00

21 грудня 2015 року позивач звернулася до суду із позовом до відповідача про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що з відповідачем перебуває у зареєстрованому шлюбі, мають одного неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. У лютому 2014 року шлюбні відносини між сторонами були припинені. Починаючи з листопада 2015 року відповідач припинив надавати у добровільному порядку матеріальну допомогу на утримання дитини, що є обтяжуючим фактором для позивача. Позивач просить стягнути з відповідача аліменти на утримання неповнолітньої дитини у розмірі 1/4 частини його заробітної плати (доходів) щомісячно, на її користь, до виповнення дитині 18 років. У судове засідання позивач надав заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримує, просить їх задовольнити. Відповідач також надав суду заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги визнає у повному обсязі. Дослідивши матеріали справи, оцінивши в сукупності всі досліджені у справі докази, суд знаходить позов [PERSON] таким, що підлягає задоволенню. До такого висновку суд приходить на підставі наступного. Як встановлено судом, сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 28 серпня 1993 року, про що свідчить копія свідоцтва про шлюб. Шлюб зареєстровано відділом РАЦС Селидівського міського управління юстиції Донецької області, актовий запис № 74 (а.с. 3). Від шлюбу подружжя мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO] (а.с. 4). З лютого 2014 року, сторони подружні відносини не підтримують, проживають окремо, спільне господарство не ведуть. Неповнолітня дитина проживає з матірю, позивачкою по справі та перебуває на її утриманні. Позивач не в змозі самостійно забезпечувати та утримувати неповнолітню дитину, відповідач з листопада 2015 року перестав надавати матеріальну допомогу, чим ставить позивача в скрутне матеріальне становище. У відповідності до ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Як убачається, відповідач є працездатним, аліментних стягнень на користь третіх осіб не має, при цьому позов визнав, що приводить суд до переконання про можливість відповідачем сплачувати аліменти на утримання дитини у зазначеному позивачем розмірі. Розподіляючи судові витрати між сторонами, суд керується ст. 88 ЦПК України та стягує з відповідача на користь держави судовий збір по справі.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-01 00:00:00

21 грудня 2015 року позивачка звернувся до суду зі вказаним позовом. В обґрунтування позовних вимог зазначила, що 04 вересня 2013 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану по м. Харкову реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції, актовий запис №1090, зареєструвала шлюб з [PERSON] [INFO] у сторін народилася дитина - дочка [PERSON]. З 27.06.2015 року шлюбно - сімейні відносини з відповідачем припинені, з цього часу дитина знаходиться на утриманні позивачки. Позивачка подала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, в своїх письмових поясненнях позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не з'явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, в своїх письмових поясненнях проти позовних вимог щодо розірвання шлюбу не заперечував. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 158 ЦПК України, особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Сторони надали суду заяви про можливість розгляду справи за їх відсутністю. За вказаних обставин суд вважає за можливе провести розгляд справи за відсутністю сторін, оскільки в матеріалах справи достатньо даних про права та взаємовідносини сторін. Дослідивши матеріали справи, перевіривши обставини у справі, суд вважає необхідним позов задовольнити, виходячи з наступного. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебувають у зареєстрованому шлюбі з 04 вересня 2013 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб. [INFO] у сторін народилася донька [PERSON], батьками якої записані [PERSON] та [PERSON] У відповідності зі ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Сторони проживають нарізно, спільного бюджету не мають, дитина проживає з позивачкою, відповідач матеріальної допомоги на утримання не надає. З огляду на викладене, матеріальне становище дитини і відповідача, який аліментних зобов'язань не має, не є інвалідом, є працездатною особою, у силу ст. 182 Сімейного кодексу України, позовні вимоги підлягають задоволенню, з відповідача на користь позивачки суд стягує аліменти на утримання дитини у розмірі ? частини від усіх видів доходів щомісяця, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з моменту подачі позовної заяви та до досягнення нею повноліття. Виходячи з вимог ст. 88 ЦПК України суд стягує з [PERSON] судовий збір на користь держави у сумі 487,20 грн., (одержувач: УДК у Орджонікідзевському районі м. Харкова, код ЄДРПОУ: 37999701, МФО: 851011, банк отримувача: ГУДКУ у Харківській області, КБКД: 22030001, р/р: 31214206700009).

Outcome: approved