Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-13 00:00:00

20 травня 2016 року [PERSON] звернулась до суду з вищевказаним позовом, вказуючи на те, що 03 березня 2015 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем по справі. Від шлюбу у них народився син [PERSON], [INFO], батьком якого є відповідач по справі. На теперішній час сторони по справі разом не проживають, дитина проживає разом з позивачкою та знаходиться на її утриманні. Відповідач будь-якої допомоги на утримання дитини не надає, хоча має нерегулярний, мінливий дохід, від якого отримує прибуток і в змозі сплачувати аліменти у твердій грошовій сумі. Тому, позивачка вимушена звернутись до суду з даним позовом про примусове стягнення аліментів на дитину з відповідача у твердій грошовій сумі в розмірі 1000 грн. щомісяця до досягнення дитиною повноліття. Представник позивачки адвокат [PERSON] в судове засідання не з'явився, але надав заяву про слухання справи у його відсутність, і, з урахуванням письмових заперечень відповідача, який частково визнає позовні вимоги в мінімальному розмірі, не заперечував протии часткового задоволення позову та стягнення аліментів на користь позивачки в розмірі 500 гривень щомісячно. (а.с.22). Представник відповідача адвокат [PERSON] в судове засідання не зявився, але надав заяву про слухання справи у його відсутність, та письмові заперечення в яких просив позов задовольнити частково, стягнувши з його довірителя [PERSON] аліменти на утримання дитини у мінімальному розмірі, тобто 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку (а.с.23). Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, виходячи з наступного. В судовому засіданні встановлено, що відповідач по справі є батьком малолітнього [PERSON], [INFO], який на теперішній час проживає біля матері [PERSON] та знаходиться на повному її утриманні (а.с.5). Вказане підтверджується: - копією свідоцтва про шлюб серії І-ЖД №225565 від 03.03.2015 року (а.с.3), з якої видно, що 03.03.2015 року був зареєстрований шлюб між [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]; -копією свідоцтва про народження серії І-ЖД № 438029 від 26.05.2015 року (а.с4), згідно якої [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON], [INFO]; -довідкою № 469 від 16.05.2016 року, виданою виконавчим комітетом Нерушайської сільської ради Татарбунарського району Одеської області (а.с.5), із якої вбачається, що на утриманні [PERSON] знаходиться дитина: син [PERSON], [INFO]. При вирішенні спору, судом враховується також довідка №493 від 31.05.2016 року, видана виконавчим комітетом Нерушайської сільської ради Татарбунарського району Одеської області (а.с.16), із якої слідує, що [PERSON], [INFO] не навчається та офіційно не працевлаштований. Згідно ст.180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. В силу ч.2 ст.182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожитковго мінімуму для дитини відповідно віку, за винятком випадків, передбачених ст. 184 цього кодексу. Відповідно до ст.184 Сімейного Кодексу України якщо платник аліментів має нерегульований, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Відповідно до ст.191 Сімейного Кодексу України аліменти на дітей присуджуються за рішенням суду з дня предявлення позову, тобто в даному випадку - з 20 травня 2016 року За встановлених обставин, які підтверджуються матеріалами справи, з урахуванням заяв представників сторін, які не заперечували проти часткового задоволення позову, та наданих письмових заперечень відповідача (а.с.13-15), оцінивши надані сторонами докази, які не підтверджують наявність у відповідача постійної оплачуваної роботи та можливості сплачувати аліменти на користь позивачки на утримання дитини у зазначеному в позові розмірі, та враховуючи інші обставини, що мають істотне значення, а саме: складну економічну ситуацію в країні та відсутність у платника аліментів постійної роботи та інших утриманців, приймаючи до уваги вимоги ч.2 ст.182 СК України, суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дитини [PERSON] у твердій грошовій сумі в розмірі 1000 гривень щомісячно підлягають частковому задоволенню в розмірі 500 гривень, оскільки відповідач є працездатною особою, відомості про наявність на його утриманні інших дітей відсутні, тому, на думку суду, він має можливість сплачувати позивачці аліменти в такому розмірі, оскільки сума її визначена в розумних межах, з урахуванням прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку. Крім того, відповідно до ст.ст.81, 88 ЦПК України з відповідача підлягають стягненню на користь держави судові витрати, від оплати яких було звільнено позивачку.

Outcome: approved