Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-18 00:00:00

21.09.2015 року [PERSON] звернувся до суду з позовною заявою, яку уточнив, до приватного нотаріуса Чернігівського міського нотаріального округу [PERSON] про зобов»язання видати дублікати правовстановлюючих документів на квартиру за адресою: [ADDRESS], а саме: дублікат договору купівлі продажу, свідоцтво про право власності на нерухоме майно, стягнення судових витрат. Обґрунтовуючи позовні вимоги тим, що позивачем була придбана квартира [ADDRESS] на підставі договору купівлі продажу, посвідченого приватним нотаріусом [PERSON] Зазначає, що декілька разів письмово і усно звертався до відповідача про видачу правовстановлюючих документів на вищевказану квартиру, проте станом на 15.09.2015 року жодної відповіді або офіційної відмови у видачі позивач не отримав. Просить зобов»язати приватного нотаріуса Чернігівського міського нотаріального округу [PERSON] видати дублікати правовстановлюючих документів на квартиру за адресою: [ADDRESS], а саме: дублікат договору купівлі продажу, свідоцтво про право власності на нерухоме майно та стягнути судові витрати. У судовому засіданні представник позивача підтримав уточнені позовні вимоги у повному обсязі, просив суд їх задовольнити з підстав зазначених у позові. Відповідач у судове засідання не з»явилася, про день та час слухання справи повідомлялася належним чином (а.с. 32). До суду надійшло клопотання про розгляд справи у її відсутність (а.с. 33) та письмові пояснення з додатками, в яких відповідачка просить відмовити в задоволенні позовних вимог у зв»язку з їх передчасністю (а.с. 34-37). Вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали цивільної справи, всебічно і повно зясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, обєктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступник підстав. Судом встановлено, що 25.04.2008 року між [PERSON] та позивачем [PERSON] був укладений договір купівлі продажу квартири [ADDRESS], посвідчений приватним нотаріусом Чернігівського міського нотаріального округу [PERSON], зареєстрований в реєстрі за № 594, що підтверджується матеріалами справи (а.с. 4). Також, відповідно до копії довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об»єктів нерухомого майна щодо об»єкта нерухомого майна позивач [PERSON] є власником квартири [ADDRESS], на праві приватної власності, що підтверджується матеріалами справи (а.с. 18-19). Статтею 34 Закону України «Про нотаріат» /далі Закон/ передбачено перелік нотаріальних дій, що вчиняють нотаріуси, зокрема, посвідчення правочинів (договорів, заповітів, довіреностей тощо) та видача дублікатів нотаріальних документів, що зберігаються у справах нотаріуса. Стаття 49 Закону визначає коло правових підстав коли нотаріус відмовляє у вчиненні нотаріальної дії. Згідно ст. 47 Закону нотаріусу або посадовій особі, яка вчиняє нотаріальні дії, забороняється безпідставно відмовляти у вчиненні нотаріальної дії. На вимогу особи, якій відмовлено у вчиненні нотаріальної дії, нотаріус або посадова особа, яка вчиняє нотаріальні дії, зобов'язані викласти причини відмови в письмовій формі і роз'яснити порядок її оскарження. Про відмову у вчиненні нотаріальної дії нотаріус протягом трьох робочих днів виносить відповідну постанову. Разом з тим, як встановлено в судовому засіданні та вбачається з матеріалів справи, 25.08.2015 року та 04.09.2015 року позивачем неодноразово на адресу відповідача направлялися письмові заяви про отримання відповідних документів на квартиру (а.с. 6, 7), проте приватним нотаріусом [PERSON], як не було вчинено з цього питання ніякої нотаріальної дії, так і вчасно не викладено у письмовій формі причини відмови у вчиненні цієї дії. Доводи відповідача щодо направлення позивачу в строк письмової відповіді на письмові заяви позивача (від 25.08.2015 року та від 04.09.2015 року), суд не приймає до уваги, оскільки, як вбачається з письмових пояснень самого відповідача, відповідь отримана була позивачем лише 28.09.2015 року, тобто вже після звернення позивача до суду і з пропущенням встановленого законодавством строку. Що ж стосується пояснень відповідача з приводу того, що [PERSON] не є стороною договору купівлі продажу квартири, посвідченого 25.04.2008 року, відповідно, не має права отримувати дублікат договору, суд вважає їх безпідставними, оскільки це спростовується письмовими матеріалами справи (а.с. 4,18). Крім того, суд критично відноситься і до доводів останнього щодо відсутності в поданих заявах посилань на «дублікат», оскільки відповідно до ст. 5 Закону до обов»язків нотаріуса віднесено в т.ч. і сприяння громадянам у здійсненні їх прав та законних інтересів, щоб юридична необізнаність не могла бути використана їм на шкоду. Відповідно до ст. ст. 10, 11 ЦК України, суд вирішує цивільний спір на засадах змагальності із застосуванням принципу диспозитивності в межах заявлених позовних вимог та на підставі наданих сторонами доказів. Як зазначено в ч. 1 ст. 60 ЦК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. За таких обставин, та беручи до уваги інші обставини справи, зумовлені відсутністю у позивача запитуваних документів, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, шляхом зобов»язання приватного нотаріуса Чернігівського міського нотаріального округу [PERSON] видати [PERSON] дублікат договору купівлі продажу квартири [ADDRESS], посвідченого 25.04.2008 року приватним нотаріусом Чернігівського міського нотаріального округу [PERSON], зареєстрованого в реєстрі за № 594 та свідоцтво про право власності на квартиру [ADDRESS]. Згідно ч. 1 ст. 84 ЦПК України витрати, пов»язані з оплатою правової допомоги адвоката або іншого фахівця в галузі права, несуть сторони, крім випадків надання безоплатної правової допомоги. Граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу встановлюється законом. За таких обставин та беручи до уваги представлені представником позивача витяг з договору про надання послуг адвокатом, квитанція, ордер, розрахунок (а.с. 14-15, 21-22) суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача 2 500 грн. витрат на правову допомогу. При цьому необхідно привести наступний розрахунок: мінімальна заробітна плата становить 1378,00 грн.; граничний розмір компенсації відповідно до приписів статті 1 Закону України «Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах» становить: 1 378 грн. х 40 % = 551 грн. 20 коп. за одну годину роботи; граничний розмір компенсації з врахуванням витраченого робочого часу становить : 551 грн. 20 коп. х 4 год. 30 хв. = 2480,20 грн. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, підлягають стягненню з відповідача на користь держави судовий збір в сумі 487 грн. 20 коп., від сплати якого, при подачі позову, позивач був звільнений (а.с.3). На підставі наведеного,

Outcome: approved