Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-18 00:00:00

20 липня 2018 року позивач [PERSON] звернувся до суду з позовною заявою, після уточнення якої остаточно просив визнати відповідача [PERSON] такою, що втратила право користування житловим приміщенням - квартирою [ADDRESS]. Обґрунтовуючи позовні вимоги зазначив, що він є власником квартири [ADDRESS]. У цій квартирі зареєстрована відповідач [PERSON], яка є його колишньою дружиною. З травня 2015 року відповідач не проживає у належній позивачу квартирі, зібрала свої речі та добровільно виселилася з квартири, однак до цього часу зареєстрована у квартирі. Фактичне місце проживання відповідача та її засоби зв'язку позивачу невідомі. Реєстрація відповідача у зазначеній квартирі перешкоджає йому розпоряджатися своїм майном, що порушує його права власника. У зв'язку з реєстрацією відповідача у належній позивачу квартирі він не може належним чином оформити субсидію по оплаті житлово-комунальних послуг. Вищенаведене є підставою для звернення до суду за захистом його прав та інтересів. Позивач у судовому засіданні позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити, посилаючись на доводи позовної заяви. Відповідач про дату, час і місце судового засідання повідомлялась належним чином за зареєстрованим місцем проживання (а.с. 15, 25, 26, 36, 37), однак у судове засідання не з'явилась, причини неявки суду не повідомила, відзиву на позовну заяву та заяви про розгляд справи за її відсутності не надала. За загальним правилом частини першої статті 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судом встановлені такі обставини і визначені відповідні до них правовідносини. Позивач [PERSON] є власником квартири [ADDRESS], що підтверджується договором міни від 26.03.2002 року, посвідченим приватним нотаріусом Балаклійського районного нотаріального округу Харківської області Бовдуй О.О., зареєстрованим у реєстрі за № 190, та зареєстрованим у Балаклійському бюро технічної інвентаризації 23.05.2002 року за реєстровим № 8616 (а.с. 9). Позивач [PERSON] перебував із відповідачем [PERSON] у шлюбі, який було розірвано, про що відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Балаклійського районного управління юстиції у Харківській області 10.07.2013 року видано свідоцтво серії [NUMBER] (а.с. 8). Згідно відповіді відділу з питань реєстрації місця проживання апарату виконавчого комітету Балаклійської міської ради Харківської області на запит суду, відповідач [PERSON] зареєстрована у квартирі [ADDRESS] (а.с. 15). З акту обстеження, складеного 20.07.2018 року депутатом Балаклійської міської ради Харківської області Коновалом М.П. у присутності свідків, що є сусідами: [PERSON], [PERSON], встановлено, що відповідач [PERSON] зареєстрована у квартирі [ADDRESS], однак з травня 2015 року у ній не проживає (а.с. 10). Допитані у судовому засіданні свідки: [PERSON] та [PERSON] пояснили, що відповідач [PERSON] з травня 2015 року не проживає у належній позивачу квартирі [ADDRESS]. Відповідно до ч. 1 ст. 405 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Згідно із ч. 2 ст. 405 ЦК України, член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Частиною 1 статті 317 ЦК України передбачено, що власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Стаття 3 Сімейного кодексу України визначає сім'ю як спільне проживання осіб, які пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки. Судом встановлено, що відповідач була членом сім'ї позивача, у належній позивачу на праві приватної власності квартирі не проживає з травня 2015 року. Оскільки відповідач у зазначеній квартирі не проживає понад три роки, позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі. Згідно ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації з місця проживання здійснюється за рішенням суду (про позбавлення права власності на житлове приміщення або про позбавлення права користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою).

Outcome: approved