Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-18 00:00:00

20 травня 2015 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення неустойки за прострочення аліментів на утримання дитини до досягнення нею повноліття, стягнення неустойки за прострочення виплати аліментів на утримання дружини до досягнення дитиною трирічного віку. В обґрунтування заявлених вимог позивачка посилалась на те, що вони з відповідачем перебували у зареєстрованому шлюбі з 28 грудня 2011 року по 20 грудня 2013 року. Від шлюбу мають неповнолітню дитину [PERSON], [INFO], яка мешкає з нею. Орджонікідзевським районним судом міста Маріуполя винесено рішення по справі про стягнення аліментів №2/265/1945, у відповідності з яким стягнуто аліменти з відповідача на її користь на утримання дитини у розмірі 500 гривень, щомісяця, починаючи з 19 вересня 2012 року, а також на дружину у розмірі 500 гривень, починаючи з 19 грудня 2012 року до досягнення дитиною трирічного віку. Внаслідок невиконання відповідачем рішення суду утворилась заборгованість по виплаті аліментів на дитину у період з 01 травня 2014 року по 10 квітня 2015 року у сумі 3\~800, 01 гривень, а також по аліментах на утримання дружини у період з 01 травня 2014 року по 10 квітня 2015 року у розмірі 5\~233,33 гривень. Про заборгованість по аліментах відповідач знає. На підставі викиданого та посилаючись на діюче законодавство, позивач просила суду стягнути з відповідача пеню за прострочення сплати аліментів на утримання дитини та дружини за період з 01 травня 2014 року по 10 квітня 2015 року, виходячи з 1 % від суми несплачених аліментів за кожний день прострочення, а саме 11\~385,00 гривень, а також судові витрати у розмірі 243,60 гривень. Позивач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримала у повному обсязі та просила їх задовольнити. Відповідач [PERSON] у судове засідання, на думку суду, не зявився з неповажних причин, хоча про день, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Представник відповідача адвокат [PERSON], що діє на підставі договору, в судовому засіданні позовні вимоги визнала частково. Зазначила, що за їх розрахунками розмір пені за прострочення сплати аліментів на утримання дитини за період з 01 травня 2014 року по 10 квітня 2015 року становить 826,67 грн., а розмір пені за прострочення сплати аліментів на утримання дружини за аналогічний період становить 1841,67 грн. Суд, заслухавши пояснення позивача та представника відповідача, дослідивши письмові матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню виходячи з наступних підстав. Відповідно до свідоцтва про народження серії І-НО № 485028, виданого 26 вересня 2012 року Орджонікідзевським відділом реєстрації актів цивільного стану Маріупольського міського управління юстиції у Донецькій області, актовий запис №929, [PERSON] народилась 19 вересня 2012 року, в графі «батьки» зазначені: батько [PERSON] та мати [PERSON]. На підставі рішення Орджонікідзевськогоо районного суду міста Маріуполя та згідно виконавчого листа № 2/265/1945, виданого Орджонікідзевським районним судом міста Маріуполя 02 липня 2013 року з [PERSON] стягнуто аліменти на користь [PERSON] на утримання доньки - [PERSON], [INFO] у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку щомісячно починаючи з 19 грудня 2012 року аліменти на утримання дитини - до її повноліття, аліменти на утримання дружини до досягнення дитиною трирічного віку. При розгляді справи встановлено, що вказані виконавчі листи перебувають на виконанні в Орджонікідзевському відділі державної виконавчої служби Маріупольського міського управління юстиції (надалі Орджонікідзевським ВДВС). Відповідно до вимог ч.1, 4 ст.195 СК України, ч.3 ст.74 Закону України «Про виконавче провадження» розмір заборгованості із сплати аліментів визначається державним виконавцем за місцем виконання рішення у порядку, встановленому Сімейним кодексом України. У разі визначення суми заборгованості у частці від заробітку (доходу) розмір аліментів не може бути менше встановленого Сімейним кодексом України. Розмір заборгованості за аліментами обчислюється державним виконавцем а у разі спору судом. За п.7.5.10 Інструкції про проведення виконавчих дій, затвердженої наказом N 74/5 від 15.12.99 року Міністерства юстиції України, стягнення аліментів провадиться із суми заробітку платника аліментів після утримання з нього обов'язкових податків. Перерахування їх стягувачем проводиться за рахунок боржника. З довідок-розрахунків від 13.04.2016 року, наданих Орджонікідзевським ВДВС вбачається, що заборгованість по сплаті аліментів на утримання дитини за період з жовтня 2014 року по квітень 2015 року становить 3149,40 грн., а заборгованість по сплаті аліментів на утримання дружини за період з травня 2014 року по квітня 2015 року становить 5649,40 грн. Відповідно до вимог ст.196 СК України при виникненні заборгованості з вини особи, яка зобов'язана сплачувати аліменти за рішенням суду, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення. З урахуванням правої природи пені, яка є дієвим стимулом належного виконання обовязку та виходячи з того, що аліменти призначаються та виплачуються (стягуються) щомісячно, за змістом статті 196 СК України пеня нараховується на суму заборгованості за той місяць, в якому не проводилось стягнення аліментів. При цьому сума заборгованості за аліментами за попередні місяці не додається до заборгованості за наступні місяці, а кількість днів прострочення обчислюється виходячи з того місяця, в якому аліменти не сплачувались. Тобто неустойка (пеня) за один місяць рахується так: заборгованість за аліментами за місяць помножена на 1 % пені і помножена на кількість днів місяця, в якому виникла заборгованість. Загальна сума неустойки (пені) визначається шляхом додавання нарахованої пені за кожен із прострочених платежів (за кожен місяць). Вказаний висновок суду узгоджується з правовою позицією Верховного Суду України від 01.07.2015 року по справі №6-94цс15. Доказів того, що заборгованість зі сплати аліментів на утримання дитини за період з жовтня 2014 року по квітень 2015 року та на утримання дружини за період з травня 2014 року по квітня 2015 року виникла не з вини [PERSON], суду не надано. Таким чином розрахунок неустойки за прострочення сплати аліментів на утримання дитини становить: жовтень 2014 р. 155,00 грн. (500 х 31 х 1%); листопад 2014 р. 150,00 грн. (500 х 30 х 1%); грудень 2014 р. 155,00 грн. (500 х 31 х 1%); січень 2015 р. - 155,00 грн. (500 х 31 х 1%); лютий 2015 р. 140,00 грн. (500 х 28 х 1%); березень 2015 р. 155,00 грн. (500 х 31 х 1%); квітень 2015 р. 16,67 грн. (166,67 х 10 х 1%), а всього 926,67 грн. В той же час, розрахунок неустойки за прострочення сплати аліментів на утримання дружини становить: травень 2014 р. - 155,00 грн. (500 х 31 х 1%); червень 2014 р. - 150,00 грн. (500 х 30 х 1%); липень 2014 р. 155,55 грн. (500 х 31 х 1%); серпень 2014 р. 155,00 грн. (500 х 31 х 1%); вересень 2014 р. 150,00 грн. (500 х 30 х 1%); жовтень 2014 р. 155,00 грн. (500 х 31 х 1%); листопад 2014 р. 150,00 грн. (500 х 30 х 1%); грудень 2014 р. 155,00 грн. (500 х 31 х 1%); січень 2015 р. - 155,00 грн. (500 х 31 х 1%); лютий 2015 р. 140,00 грн. (500 х 28 х 1%); березень 2015 р. 155,00 грн. (500 х 31 х 1%); квітень 2015 р. 16,67 грн. (166,67 х 10 х 1%), а всього 1691, 67 грн. Підсумовуючи наведене, суд вважає, що з відповідача [PERSON] на користь позивача [PERSON] підлягає стягненню неустойка за прострочення сплати аліментів у розмірі 2618,34 гривень, встановленому та доведеному під час розгляду справи. При цьому, суд не приймає до уваги пояснення представника відповідача [PERSON] про зменшення розміру неустойки виходячи з того, що на утриманні [PERSON] перебуває дитина інвалід від першого шлюбу [PERSON], оскільки будь-яких доказів, які можуть вплинути на зменшення розміру неустойки з боку відповідача, зокрема щодо матеріального та сімейного стану [PERSON], суду не надано. Суд вважає, що сам факт батьківства щодо дитини інваліда, не є достатньою підставою для зменшення розміру неустойки. Відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. Пункт 36 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №10 від 17.10.2014 року «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» розяснює, що вимога пропорційності присудження судових витрат при частковому задоволенні позову (частина перша статті 88 ЦПК) застосовується незалежно від того, за якою ставкою сплачено судовий збір, (наприклад, його сплачено за мінімальною ставкою, визначеною Законом N 3674-VI). Відповідно до платіжного доручення від 20.05.2015 року, [PERSON] за подання позову до суду сплатила судовий збір в розмірі 243,60 грн. Отже, виходячи з принципу пропорційності, з [PERSON] на користь [PERSON] підлягає стягненню судовий збір в розмірі 56,03грн. На підставі викладеного,

Outcome: partial