Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-14 00:00:00

20.11.2013 року [PERSON] (далі по тексту рішення позивач, [PERSON].) звернувся до суду з позовом про захист прав споживача до Приватного підприємства торгівельної фірми «Антошка» (далі по тексту рішення - відповідач, ПП ТФ «Антошка»), в якому просив визнати його права порушеними ПП «Антошка», а також просив стягнути з ПП ТФ «Антошка» на користь позивача сплачену суму за фальсифікований товар - 47 (сорок сім) грн. 50 коп. та у відшкодування моральної шкоди - 1 000 (одну тисячу) грн. Зазначені вимоги позивач мотивує тим, що 25.06.2013 року він, в належному ПП ТФ «Антошка» магазині «Антошка» за адресою: м. Київ, бульвар Лесі Українки, 19/16 а, придбав дитячий джемпер з малюнком, на якому зображений об'єкт інтелектуальної власності, а саме персонаж «Маша» з аудіовізуального твору - мультиплікаційного серіалу «Маша и Медведь». Зазначений джемпер з малюнком є фальсифікованим товаром, оскільки складова джемперу «Маша» є персонажем аудіовізуального твору - мультиплікаційного серіалу «Маша и Медведь», виключні права на який має Товариство з обмеженою відповідальністю «Маша и Медведь» (Російська Федерація) (далі по тексту рішення - ТОВ «Маша и Медведь»), і яке згоди на використання об'єкту інтелектуальної власності персонажу «Маша» не надавало. Позивач в судовому засіданні підтримав заявлені вимоги та просив задовольнити їх в повному обсязі. Представник відповідача - ПП ТФ «Антошка» в судовому засіданні просив у позові відмовити в повному обсязі, оскільки відсутні докази, що товар який придбав Позивач і який він вважає фальсифікованим був придбаний саме в належному ПП ТФ «Антошка» магазині «Антошка» за адресою: м. Київ, бульвар Лесі Українки, 19/16 а та відсутнє обґрунтування моральної шкоди. Представник третьої особи - ТОВ «Маша и Медведь» в судовому засіданні підтримав позов та просив задовольнити його в повному обсязі. Заслухавши пояснення позивача, представника відповідача, представника третьої особи, дослідивши матеріали справи, суд дійшов до наступного висновку. Так, позивач вважає, що реалізацією фальсифікованого товару дитячим джемпером з малюнком, який є складовою джемперу, на якому зображений об'єкт інтелектуальної власності, а саме персонаж «Маша» з аудіовізуального твору - мультиплікаційного серіалу «Маша и Медведь» з аудіовізуального твору - мультиплікаційного серіалу «Маша и Медведь» виключні права на який має Товариство з обмеженою відповідальністю «Маша и Медведь» (Російська Федерація) (далі по тексту рішення - ТОВ «Маша и Медведь»), і яке згоди на використання об'єкту інтелектуальної власності персонажу «Маша» не надавало, ПП ТФ «Антошка» порушило його права споживача. Разом з тим, відповідно до ч. 1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб в межах заявлених ними вимог. Частина 2 даної статті ЦПК України передбачає, що особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Відповідно до ст. 4 цього Кодексу суд, здійснюючи правосуддя, захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб у спосіб, визначений законами України. Перелік способів захисту цивільних прав і інтересів міститься в статті 16 ЦК України. Цей перелік не є вичерпним, і суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений законом або договором. Відповідно до ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Зокрема, згідно ст. 1 Закону України «Про захист прав споживачів» фальсифікована продукція - продукція, виготовлена з порушенням технології або неправомірним використанням знака для товарів та послуг, чи копіюванням форми, упаковки, зовнішнього оформлення, а так само неправомірним відтворенням товару іншої особи. Проте, належних та допустимих доказів, в розумінні ст.ст. 58, 59 ЦПК України, на підтвердження реалізації ПП ТФ «Антошка» позивачу саме фальсифікованого товару позивач не надав. Також, суду по справі не надано достатніх та переконливих доказів про те, що на реалізованому ПП «Антошка» позивачу товарі був використаний товарний знак «Маша и Медведь» або графічне зображення «Маша». Посилання позивача на лист ТОВ «Маша и Медведь» є неправомірним, оскільки аудіовізуальний твір - мультиплікаційний серіал «Маша и Медведь», яке належить ТОВ «Маша и Медведь» та товарний знак у вигляді словосполучення «Маша и Медведь», а також графічне зображення «Маша» не є ідентичними об'єктами права інтелектуальної власності за своєю правовою природою. Показання [PERSON], допитаного судом в якості свідка в порядку ст. 184 ЦПК України, про те що йому особисто відомо, що на джемпері було використане графічне зображення «Маша» з аудіовізуального твору - мультиплікаційного серіалу «Маша и Медведь», яке належить ТОВ «Маша и Медведь», суд також не бере до уваги, оскільки аудіовізуальний твір - мультиплікаційний серіал «Маша и Медведь», яке належить ТОВ «Маша и Медведь» та товарний знак у вигляді словосполучення «Маша и Медведь», а також графічне зображення «Маша» не є ідентичними об'єктами права інтелектуальної власності за своєю правовою природою. Зокрема, ст. 492 ЦК України визначено, що торговельною маркою може бути будь-яке позначення або будь-яка комбінація позначень, які придатні для вирізнення товарів (послуг), що виробляються (надаються) однією особою, від товарів (послуг), що виробляються (надаються) іншими особами. Такими позначеннями можуть бути, зокрема, слова, літери, цифри, зображувальні елементи, комбінації кольорів. Ст. 1 Закону України «Про охорону прав на знаки для товарів і послуг» визначено, що знак це позначення, за яким товари і послуги одних осіб відрізняються від товарів і послуг інших осіб, а зареєстрований знак - знак, на який видано свідоцтво України на знак для товарів і послуг. Згідно ст. 5 Закону України «Про охорону прав на знаки для товарів і послуг» об'єктом знака може бути будь-яке позначення або будь-яка комбінація позначень, зокрема зображувальні елементи й правова охорона надається знаку, який не суперечить публічному порядку, принципам гуманності і моралі та на який не поширюються підстави для відмови в наданні правової охорони, встановлені цим Законом. Разом з тим, обсяг правової охорони, що надається, визначається зображенням знака та переліком товарів і послуг, внесеними до Реєстру, і засвідчується свідоцтвом з наведеними у ньому копією внесеного до Реєстру зображення знака та переліком товарів і послуг. Право власності на знак засвідчується свідоцтвом. Зокрема, згідно ч. 1 ст. 15 «Угоди про торговельні аспекти прав інтелектуальної власності» будь-яке позначення або сполучення позначень, за допомогою яких можна відрізнити товари або послуги одного підприємства від товарів або послуг іншого підприємства, являють собою товарний знак. Такі позначення, зокрема слова, включаючи власні імена, літери, цифри, зображувальні елементи та комбінації кольорів, а також будь-яке сполучення таких позначень мають право бути зареєстровані як товарні знаки. Частиною 2 статті 495 ЦК України визначено, що майнові права інтелектуальної власності на торговельну марку належать володільцю відповідного свідоцтва, володільцю міжнародної реєстрації, особі, торговельну марку якої визнано в установленому законом порядку добре відомою, якщо інше не встановлено договором, а обсяг правової охорони торговельної марки визначається згідно ст. 494 ЦК України наведеними у свідоцтві її зображенням та переліком товарів і послуг, якщо інше не встановлено законом. Частинами 2, 5 статті 16 Закону України «Про охорону прав на знаки для товарів і послуг» визначено, що право власнику використовувати знак та інші права надає свідоцтво. Й саме свідоцтво надає його власнику виключне право забороняти іншим особам використовувати без його згоди, якщо інше не передбачено цим Законом: зареєстрований знак стосовно наведених у свідоцтві товарів і послуг; зареєстрований знак стосовно товарів і послуг, споріднених з наведеними у свідоцтві, якщо внаслідок такого використання можна ввести в оману щодо особи, яка виробляє товари чи надає послуги; позначення, схоже із зареєстрованим знаком, стосовно наведених у свідоцтві товарів і послуг, якщо внаслідок такого використання ці позначення і знак можна сплутати; позначення, схоже із зареєстрованим знаком, стосовно товарів і послуг, споріднених з наведеними у свідоцтві, якщо внаслідок такого використання можна ввести в оману щодо особи, яка виробляє товари чи надає послуги, або ці позначення і знак можна сплутати. Частиною 4 ст. 16 Закону України «Про охорону прав на знаки для товарів і послуг» визначено, що використанням знака визнається: нанесення його на будь-який товар, для якого знак зареєстровано, упаковку, в якій міститься такий товар, вивіску, пов'язану з ним, етикетку, нашивку, бирку чи інший прикріплений до товару предмет, зберігання такого товару із зазначеним нанесенням знака з метою пропонування для продажу, пропонування його для продажу, продаж, імпорт (ввезення) та експорт (вивезення); застосування його під час пропонування та надання будь-якої послуги, для якої знак зареєстровано; сам знак визнається використаним, якщо його застосовано у формі зареєстрованого знака, а також у формі, що відрізняється від зареєстрованого знака лише окремими елементами, якщо це не змінює в цілому відмітності знака. Частиною 10 ст. 16 Закону України «Про охорону прав на знаки для товарів і послуг» визначено, що власник свідоцтва має право проставляти поряд із знаком попереджувальне маркування, яке вказує на те, що цей знак зареєстровано в Україні. Зокрема, суду не було надано доказів про видачу відповідного свідоцтва, у тому числі й даних про міжнародну реєстрацію відповідно до Мадридської угоди про міжнародну реєстрацію знаків від 14 квітня 1891 року, або даних про визнання торговельної марки добре відомою в установленому законом порядку, відносно товарного знаку «Маша и Медведь» або графічного зображення «Маша». Також, з тексту позову убачається, що позивач фактично ставить питання про порушення відповідачем прав ТОВ «Маша и Медведь», в той час як дана особа не є учасником даного процесу, і будь-яких даних про наявність повноважень на представництво інтересів ТОВ «Маша и Медведь» позивач не надав. Таким чином, суду не надано доказів того, що придбаний позивачем у ПП ТФ «Антошка» товар є фальсифікованим в розумінні Закону України «Про захист прав споживачів», що в свою чергу призвело до порушення його прав ПП ТФ «Антошка». Тому, у задоволенні позову [PERSON] до Приватного підприємства торгівельної фірми «Антошка», третя особа: Товариство з обмеженною відповідальністю «Маша и Медведь» (Російська Федерація), про захист прав споживача слід відмовити. Враховуючи викладене,

Outcome: dismissed