Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-20 00:00:00

21.10.2015 р. [PERSON] звернулась до суду з позовом до ПН ММНО [PERSON] про відшкодування шкоди. Посилалась на те, що наслідок незаконних дій чи недбалості відповідачки, при вчиненні нотаріальних дій, позивачу було завдано матеріальної шкоди. А саме, нотаріусом [PERSON] було посвідчено заповіт та договір дарування з порушенням вимог діючого законодавства, через що в подальшому, відповідно до рішень суду ці правочини було визнано недійсними, а позивачку було позбавлено право власності на майно за цими договорами. Посилаючись на вищевикладене позивачка просить суд стягнути з ПН ММНО [PERSON] на її користь компенсацію завданої їй матеріальної шкоди, а також судовий збір. В подальшому позивачка збільшила позовні вимоги посилаючись на те, що експертом було визначено дійсну ринкову вартість втраченого нею майна. Остаточно [PERSON] просить суд стягнути з ПН ММНО [PERSON] на її користь 214\~747 грн. завданої матеріальної шкоди та судові витрати. В судовому засіданні позивачка та її представник заявлені вимоги підтримали в повному обсязі, наполягали на їх задоволенні. При цьому наполягали на тому, що приватний нотаріус, в порушення вимог ст.1247, 1251-1252 ЦК України, запропонував допомогти підписати документи від імені матері, яка не могла цього зробити через стан здоров`я, особисто позивачці, через що в подальшому угоди було визнано недійсними. Відповідачка ПН ММНО [PERSON] в судовому засіданні позов не визнала, посилаючись на правомірність своїх дій, заперечуючи викладені позивачем обставини. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши надані докази, суд встановив наступне. З матеріалів справи та пояснень сторін вбачається, що [PERSON] та [PERSON] є дітьми [PERSON]. На підставі Свідоцтва про право власності на житло від 20.04.2007 р. [PERSON] належала ? частка [ADDRESS]. Також [PERSON] на праві власності, на підставі Договору дарування, посвідченого державним нотаріусом Третьої Миколаївської державної нотаріальної контори 28.11.1994 р., належав цілий житловий будинок № 16 з надвірними та господарськими спорудами та приміщеннями, розташований за адресою: Миколаївська область, м. Миколаїв, вул. Ольшанського ([PERSON]). 23 січня 200 р. [PERSON] померла. Однак за життя від імені [PERSON] було укладено угоди про відчуження вищезазначеного нерухомого майна. Так, 27.05.2009 р. від імені [PERSON] було складено заповіт, посвідчений ПН ММНО [PERSON], відповідно до якого все належне їй майно, де б воно не знаходилось та з чого б воно не складалось, і взагалі все те, що на день смерті буде їй належати і на що вона за законом матиме право, заповідала [PERSON], [INFO] Також 22.08.2009 р. між [PERSON] та [PERSON] було укладено Договір дарування житлового будинку, відповідно до якого остання прийняла у власність в якості дарунка житловий будинок № 16 з всіма господарськими та побутовими будівлями і спорудами, що розташований за адресою Миколаївська область, м. Миколаїв, с. Мала Корениха, вул. Ольшанського, посвідчений ПН ММНО [PERSON] При цьому, в обох вищезазначених правочинах містяться посилання на те, що вони підписані особисто сторонами в присутності нотаріуса. Однак, відповідно до Рішення Заводського районного суду м. Миколаєва від 31.01.2013 р. у справі № 2-466/11, яке набрало законної сили, Заповіт, складений від імені [PERSON] 27.05.2009 р. та посвідчений ПН ММНО [PERSON] за реєстровим номером 2312, визнано недійсним (оскільки заповіт не було підписано особисто спадкодавцем). Згідно Рішення Заводського районного суду м. Миколаєва від 10.04.2014 р. по справі № 1412/9506/12, яке набрало законної сили, визнано недійсним договір дарування буд. № 16 по вул. Ольшанського с. Мала Корениха м. Миколаїв, посвідчений ПН ММНО [PERSON] (в звязку з не підписанням [PERSON] особисто договору дарування). Враховуючи вищевикладене, судом, при ухваленні рішення, було встановлено, що вищезазначені правочини було складено з порушенням їх форми. В обґрунтування своїх вимог позивачка посилається на те, що в разі, якщо вказані заповіт та договір дарування було б посвідчено у встановленому законом порядку, вона б отримала у власність цілий житловий будинок та ? частку квартири. Натомість вона успадкувала належне померлій матері майно на загальних підставах та відповідно до Свідоцтв про право на спадщину за законом успадкувала ? частку [ADDRESS], а також ? частку буд. № 16 по вул. Ольшанського в с. Мала Корениха, м. Миколаїв. За таких обставин на переконання позивачки через неправомірні (некомпетентні) дії відповідачки вона втратила право власності на ? частку квартири та на ? частку житлового будинку. По справі судом було призначено судову будівельно-технічну експертизу для визначення ринкової вартості вищезазначеного майна. Згідно Висновку № 112/15 судового експерта [PERSON] ринкова вартість ? частки [ADDRESS] становить 130\~422 грн. 00 коп., ринкова вартість ? частки буд. № 16 по вул. Ольшанського в с. Мала Корениха, м. Миколаїв 84\~325 грн. 00 коп. Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно положень ст. 27 ЗУ «Про нотаріат» шкода, заподіяна особі внаслідок незаконних дій або недбалості приватного нотаріуса, відшкодовується в повному розмірі. Відповідно до ст. 7 ЗУ «Про нотаріат» нотаріуси або посадові особи, які вчиняють нотаріальні дії, у своїй діяльності керуються законами України, постановами Верховної Ради України, указами і розпорядженнями Президента України, постановами і розпорядженнями Кабінету Міністрів України, а на території Республіки Крим, крім того, - законодавством Республіки Крим, наказами Міністра юстиції України, нормативними актами обласних, Київської та Севастопольської міських державних адміністрацій. У відповідності до ст. 43, 44 ЗУ «Про нотаріат» при вчиненні нотаріальної дії нотаріуси встановлюють особу учасників цивільних відносин, які звернулись за вчиненням нотаріальної дії, та визначають обсяг дієздатності фізичних осіб, які беруть у них участь. Не допускається вчинення нотаріальної дії у разі відсутності осіб - її учасників або їх уповноважених представників. Встановлення особи здійснюється за паспортом громадянина України або за іншими документами, які унеможливлюють виникнення будь-яких сумнівів щодо особи громадянина, який звернувся за вчиненням нотаріальної дії. В обґрунтування своїх заперечень проти позову ПН ММНО [PERSON] посилається на те, при укладенні вищезазначених договору дарування та заповіту, відповідною особою їй було надано паспорт громадянина на імя [PERSON] Особа, яка надала для огляду паспорт, була візуально схожа на фотознімок, що в ньому містився. Нотаріус є процесуально незалежною особою, яка самостійно надає правову оцінку наданим для вчинення нотаріальної дії документам та приймає рішення щодо вчинення нотаріальної дії або відмови у її вчиненні. Між тим безпідставно відмовляти у вчиненні нотаріальної дії заборонено. Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається в обґрунтування своїх вимог і заперечень. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Згідно ст. 27 Закону «Про нотаріат» шкода, заподіяна особі внаслідок незаконних дій або недбалості приватного нотаріуса, відшкодовується в повному розмірі; нотаріус не несе відповідальності у разі, якщо особа, яка звернулася до нотаріуса за вчиненням нотаріальної дії: подала неправдиву інформацію щодо будь-якого питання, повязаного із вчиненням нотаріальної дії; подала недійсні та/або підроблені документи; не заявила про відсутність чи наявність осіб, прав чи інтересів яких може стосуватися нотаріальна дія, за вчинення якої звернулася особа. Договір дарування та заповіт на користь позивача, посвідчені ПН ММНО [PERSON], було скасовано на підставі рішень суду в звязку з порушенням їх форми. Разом з тим, зі змісту вищевказаних рішень вбачається лише, що оскаржувані правочини не були підписані особисто [PERSON], а підписані іншою особою, що не спростовує твердження приватного нотаріуса про те, що певною особою, при укладенні зазначених угод, було предявлено паспорт на імя [PERSON] , та у нотаріуса не виникало сумнівів щодо належності паспорту особі, яка має намір укласти угоду. При цьому доводи позивача щодо наявності пропозиції нотаріуса підписати документи замість матері позивачу, не знайшли свого підтвердження у судовому засіданні. Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що належних, достовірних та допустимих доказів того, що саме внаслідок незаконних дій або недбалості приватного нотаріуса ММНО [PERSON] було завдано матеріальної шкоди відповідачці, суду не надано.

Outcome: dismissed