overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-16 00:00:00

21 серпня 2019 року [PERSON] звернувся до Печерського районного суду м.Києва із позовом, у якому просив визначити додатковий строк для прийняття спадщини, яка залишилась після [PERSON] , яка померла [INFO] . Позовні вимоги мотивує тим, що [INFO] померла [PERSON] . Позивач є спадкоємцем після померлої за заповітом № 7-1791 від 27.08.2010 року. З метою прийняття спадщини, [PERSON] 15 січня 2019 року звернувся з заявою № 66 до Приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Черкасової Наталії Борисівни, однак Постановою № 187/02-31 від 31.07.2019 року йому було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину у зв`язку із пропуском передбаченого чинним законодавством шестимісячного строку на звернення із заявою про прийняття спадщини. Враховуючи ті обставини, що після смерті [PERSON] позивач повернувся до США на навчання, тому останнім пропущено встановлений законом шестимісячний строк на прийняття спадщини. На підставі викладеного позивач звернувся до суду з даним позовом. Ухвалою Печерського районного суду міста Києва від 08 січня 2020 року дану справу передано на розгляд до Шевченківського районного суду м. Києва за підсудністю. 21 травня 2020 року протоколом автоматичного розподілу судової справи між суддями матеріали позову передані на розгляд судді Фролової І.В. Ухвалою суду від 25 травня 2020 року позовну заяву залишено без руху та наданий позивачу строк для усунення недоліків. 16 червня 2020 року на адресу суду надійшла заява про усунення недоліків позовної заяви. Ухвалою судді Шевченківського районного суду м. Києва від 22 червня 2020 року відкрито провадження у справі в порядку загального позовного провадження. 17 вересня 2020 року через канцелярію суду надійшло клопотання від представника позивача про розгляд справи без їх участі, позовні вимоги підтримали в повному обсязі та просили задовольнити. Ухвалою Шевченківського районного суду від 17 вересня 2020 року було закрито підготовче провадження у справі, призначено до розгляду по суті. Позивач та представник в судове засідання не з`явилися, через канцелярію суду подали клопотання про розгляд справи без їх участі, позовні вимоги підтримали в повному обсязі та просили задовольнити. Представник відповідача у судове засідання не з`явився, про час та місце слухання справи повідомлений судом належним чином. Неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею (ч. 1 ст. 223 ЦПК України). Суд,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-20 00:00:00

21 серпня 2019 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] , в якому просить суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дитини у розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) відповідача щомісячно, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, до досягнення дитиною повноліття. Позов мотивовано тим, що відповідач є матір`ю їх неповнолітньої дитини - [PERSON] , [INFO] , який мешкає з позивачем. Між сторонами не було досягнуто згоди стосовно порядку та розмірів сплати аліментів. В судове засідання позивач та відповідач не з`явились, надали суду письмові заяви про розгляд справи за їх відсутності, позовні вимоги позивач підтримав в повному обсязі, відповідач визнала повністю та не заперечувала проти їх задоволення. Згідно з ч.4 ст.206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд дослідивши матеріали цивільної справи, вважає що заявлений позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Матеріалами справи встановлено, що позивач та відповідач є батьками неповнолітньої дитини - [PERSON] , [INFO] , який знаходиться на утриманні у позивача. Згоди щодо надання матеріальної допомоги на утримання дитини сторони в досудовому порядку не дійшли. У відповідності до ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. У відповідності до ч.2 ст.182 СК України, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ч.1 ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. У відповідності до ст.141 ЦПК України, суд стягує з відповідача на користь держави судовий збір.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-15 00:00:00

21 серпня 2019 року до Корольовського районного суду м. Житомира звернувся [PERSON] із вказаним позовом, в якому зазначив, що 15 липня 2016 року Житомирським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану між ним та [PERSON] зареєстровано шлюб, актовий запис №1000. Позивач просить розірвати їх спільний з відповідачем шлюб і в обґрунтування своїх вимог зазначає, що вони з дружиною мають різні характери, погляди на життя та сімейні відносини. Це призвело до того, що тривалий час як родина вони не проживають, не ведуть спільного господарства і не підтримують подружніх стосунків. На думку позивача, сім`я розпалась остаточно і примирення є неможливим. У судове засідання позивач не з`явився, від нього до суду надійшло клопотання про розгляд справи за його відсутності, в якій позовні вимоги він підтримує повністю і не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач у судове засідання не з`явилась, заяви про розгляд справи за її відсутності суду не надала. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, суд вважає за можливе проводити розгляд справи за відсутності сторін і згідно ч.1 ст.280 ЦПК України ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з огляду на наступне. Судом встановлено, що 15 липня 2016 року Житомирським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану між [PERSON] , [INFO] , і [PERSON] , [INFO] , зареєстровано шлюб, актовий запис №1000, що підтверджується свідоцтвом про шлюб (а.с.3). Відповідно до ст.24 Сімейного кодексу України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно ст.112 Сімейного кодексу України, шлюб розривається, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження сім`ї суперечить інтересам подружжя. З викладених у позові пояснень позивача вбачається, що спільне життя у сторін не склалося, подальше існування їхньої сім`ї неможливе, через що позивач відмовляється від примирення. Згідно зі ст.56 СК України, кожен із подружжя має право на припинення шлюбних відносин. Виходячи з викладеного та відповідно до ч.2 ст.112 СК України, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню, оскільки подальше спільне життя подружжя і збереження сім`ї суперечило б інтересам позивача, який бажає їх припинення.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-21 00:00:00

21 серпня 2019 року до Корольовського районного суду м. Житомира звернулась [PERSON] із вказаною позовною заявою, в якій просить розірвати шлюб, що зареєстрований між нею та [PERSON] 24 липня 1998 року. В обґрунтування своїх вимог позивач зазначає, що вони з чоловіком мають різні характери, погляди на життя та сімейні відносини. Це призвело до того, що тривалий час як родина вони не проживають, не ведуть спільного господарства та не підтримують подружніх стосунків. На думку позивача, сім`я розпалася остаточно і примирення є неможливим. У судове засідання позивач не з`явилась, від неї до суду надійшла заява про розгляд справи за її відсутності, в якій позовні вимоги [PERSON] підтримує повністю і просить їх задовольнити. Відповідач у судове засідання не з`явився, надіславши на адресу суду заяву про розгляд справи за його відсутності, в якій проти задоволення позову не заперечує. Вивчивши та дослідивши матеріали справи, з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з огляду на наступне. Судом встановлено, що 24 липня 1998 року Житомирським міським відділом реєстрації актів громадянського стану між [PERSON] , [INFO] , і [PERSON] , [INFO] , зареєстровано шлюб, актовий запис №907. Спільне життя сторін не склалось через відсутність порозуміння, різні погляди на вирішення сімейних проблем, ігноруванням налагодження сімейних відносин, що призвело до втрати почуття поваги та любові. Сторони не підтримують сімейно-шлюбні відносини, не ведуть спільного господарства, не мають спільного бюджету, не живуть однією сім`єю. Від можливості призначення судом строку на примирення позивач відмовилась, у позові вказавши про те, що подальше сімейне життя не є можливим, шлюб існує формально і вона свідомо прийняла рішення про розірвання шлюбу. Суд вважає, що позивач довела дійсність та незмінність волевиявлення про розірвання шлюбу. Відповідно до ст.112 СК України шлюб розривається, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечить інтересам одного із них. Побудова сімейних відносин відбувається на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємоповаги та підтримки (ст.1 СК України). Проте судом встановлено, що вказані паритетні засади побудови сімейних відносин у даного подружжя відсутні. Сім`я розпалась остаточно із-за непорозумінь, психологічної несумісності сторін, небажання відновити сімейні відносини, а тому подальше спільне життя сторін неможливе, збереження шлюбу є недоцільним та суперечить їх інтересам.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-02 00:00:00

21 серпня 2019 року Орган опіки та піклування при Виконавчому комітеті Білопільської міської ради звернувся до суду із заявою про призначення недієздатному [PERSON] , [INFO] , опікуна. Свої вимоги мотивує тим, що рішенням Білопільського районного суду Сумської області від 14 листопада 2002 року останнього було визнано недієздатним, а рішенням цього ж суду від 28 вересня 2007 року призначено опікуном його матір [PERSON] . Посилаючись на те, що [PERSON] померла [INFO] , просить призначити опікуном недієздатного [PERSON] його сестру [PERSON] . У судове засідання представник Органу опіки та піклування Білопільської міської ради не з`явилася, подав заяву про розгляд справи без його участі. Заяву просить задовольнити (а. с. 29). Заінтересована особа - [PERSON] у судове засідання також не з`явилася, подала заяву про розгляд справи без її участі, просить призначити її опікуном недієздатного [PERSON] (а. с. 30). Представник КУСОР «Білопільський дитячий будинок-інтернат» у судове засідання не з`явився, про час і місце розгляду справи повідомлений належним чином (а. с. 31). Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що заява підлягає задоволенню. Судом встановлено, що [INFO] народився [PERSON] , а [INFO] - [PERSON] , батьками яких у свідоцтві про народження записані [PERSON] і [PERSON] (а. с. 5, 12). 27 травня 2015 року [PERSON] уклала шлюб з [PERSON] , у зв`язку з чим їй було присвоєно прізвище [PERSON] (а. с. 13). З 20 липня 1990 року [PERSON] знаходиться в КУСОР «Білопільський дитячий будинок інтернат» на повному державному забезпеченні (а. с. 6). Рішенням Білопільського районного суду Сумської області від 14 листопада 2002 року [PERSON] визнано недієздатним (а. с. 7). Рішенням цього ж суду від 28 вересня 2007 року недієздатному [PERSON] призначено опікуна в особі його матері [PERSON] (а. с. 8). [INFO] [PERSON] померла (а. с. 9). З подання Органу опіки та піклування при Виконавчому комітеті Білопільської міської ради вбачається, що вказаний Орган просить призначити опікуном над [PERSON] його сестру [PERSON] (а. с. 23). [PERSON] проживає разом із сином [PERSON] і вітчимом [PERSON] в будинку батьків за адресою: [ADDRESS] . Умови проживання задовільні. За місцем проживання характеризується позитивно (а. с. 14-15, 18). На диспансерному обліку в лікаря-психіатра та лікаря-нарколога [PERSON] не перебуває (а. с. 16). Відповідно до ч. 1 ст. 60 ЦК України суд встановлює опіку над фізичною особою у разі визнання її недієздатною і призначає опікуна за поданням органу опіки і піклування. Згідно з ч. 2, 4 ст. 63 ЦПК України опікуном або піклувальником може бути лише фізична особа з повною цивільною дієздатністю. Опікун або піклувальник призначаються переважно з осіб, які перебувають у сімейних, родинних відносинах з підопічним, з урахуванням особистих стосунків між ними, можливості особи виконувати обов`язки опікуна чи піклувальника. Із заяви [PERSON] вбачається, що вона згодна на призначення її опікуном свого брата [PERSON] (а. с. 19). З огляду на викладене, суд вважає за необхідне призначити опікуном недієздатного [PERSON] його сестру [PERSON] . На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-05-24 00:00:00

21 серпня 2019 року позивачка [PERSON] звернулася до суду із зазначеним позовом, мотивуючи його тим, що 16.05.2009 року вона уклала шлюб з відповідачем, мають спільну доньку- [PERSON] , [INFO] . Протягом останнього року шлюбні відносини між подружжям припинені, подальше збереження шлюбу позивач вважає неможливим, просить його розірвати. В письмовій заяві позивачка [PERSON] просить справу розглядати у її відсутність, позовні вимоги підтримує повністю, просить задовольнити. В судове засідання відповідач не з`явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений шляхом розміщення оголошення на сайті «Судова влада», про причини неявки суду не повідомив, відзиву на позов та клопотань про відкладення розгляду справи від нього не надходило. Ухвалою від 29.08.2019 року відкрито провадження у справі та призначено підготовче судове засідання на 24.10.2019 року. 24.10.2019 року відкладено підготовче судове засідання на 27.01.2020 року у зв`язку з неявкою учасників процесу. Ухвалою суду від 27.01.2020 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду на 24 лютого 2020 року. 24.02.2020 року протокольною ухвалою суду розгляд справи відкладено до 25.05.2020 року у зв`язку з неявкою сторін. Суд постановив ухвалу про заочний розгляд справи. В зв`язку з неявкою сторін в судове засідання, фіксація судового процесу за допомогою технічного засобу не здійснювалась, що відповідає положенням ч. 2 ст.247 ЦПК України. Вивчивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що 16.05.2009 року сторони зареєстрували шлюб у Відділі реєстрації актів цивільного стану Сумського міського управління юстиції, актовий запис № 503, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серія [NUMBER] (а.с.7). Мають спільну доньку - [PERSON] , [INFO] (а.с.8). Відповідно до ст. 24 Сімейного кодексу України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ч. 3 ст. 56 Сімейного кодексу України, кожен із подружжя має право припинити шлюбні відносини. Приймаючи до уваги, що подружні відносини між сторонами фактично припинені, суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам кожного з них, а тому позовні вимоги в цій частині підлягають задоволенню і шлюб підлягає розірванню. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, в зв`язку із задоволенням позову понесені позивачем судовий збір за позовну вимогу про розірвання шлюбу необхідно стягнути з відповідача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-25 00:00:00

21 серпня 2019 року позивачка звернулась до суду з позовом до відповідача, в якому просить розірвати шлюб, укладений між ними. Свої вимоги мотивує тим, що шлюбні відносини вони припинили, мешкають окремо. В шлюбі мають двох дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , які проживають з позивачкою. Позивачка, належним чином повідомлена про розгляд справи до суду не з`явилась, надала заяву, в якій позов підтримала та просила його задовольнити, наполягала на розірванні шлюбу, після розірвання шлюбу просила залишити їй прізвище [PERSON] (а.с. 24). Відповідач, належним чином повідомлений про розгляд справи до суду не з`явився, надав заяву, в якій позов визнав, не заперечувала проти розірвання шлюбу (а.с. 25). Дослідивши письмові докази, суд приходить до висновку про задоволення позову. Відповідно до ч.1 ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Частина 3 ст. 105 СК України встановлює, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду відповідно до статті 110 цього Кодексу. Ст.112 СК України визначає, що суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їх дітей, що мають істотне значення. Сторони перебувають у шлюбі з 01 січня 2006 року, що підтверджено свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , виданим 01 січня 2006 року Долинською сільською радою Саратського району Одеської області (а.с. 5). Сторони є батьками [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвами про народження серії [NUMBER] , виданого 12 січня 2006 року, та серії [NUMBER] , виданого 19 травня 2009 року, Долинською сільською радою Саратського району Одеської області (а.с. 6-7). Шлюбні відносини сторони не підтримують, проживають окремо, за цей час примирення не досягли, згодні на розірвання шлюбу. Тому суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам кожного з них, що мають істотне значення, а тому вважає за необхідне розірвати шлюб, укладений між сторонами. Відповідно до ст.113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Враховуючи бажання позивачки суд вважає за необхідне залишити їй прізвище - [PERSON] .

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-25 00:00:00

21 серпня 2019 року позивачка звернулася до суду із позовом до відповідача про розірвання шлюбу. В обґрунтування позовних вимог посилався на те, що вона з відповідачем з 19 червня 2014 року перебуває у зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу мають неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] . Фактично шлюбні стосунки між ними припинені з осені 2017 року через різні погляди на життя, відсутність взаєморозуміння. Просила позов задовольнити, шлюб розірвати. В підготовче судове засідання позивачка не з`явилася, надала заяву з проханням розглядати справу за її відсутності, позовні вимоги підтримала у повному обсязі, просила шлюб розірвати. В підготовче судове засідання відповідач не з`явився, надавши заяву про розгляд справи за його відсутності, не заперечував проти задоволення позовних вимог. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні підготовчого судового засідання. Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Згідно ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню за наступних підстав. Згідно свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , виданого 19 червня 2014 року Орджонікідзевським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Маріупольського міського управління юстиції у Донецькій області, [PERSON] та [PERSON] 19 червня 2014 року зареєстрували шлюб, про що зроблено відповідний актовий запис № 219. Після реєстрації шлюбу дружині присвоєно прізвище [PERSON] . Від сумісного проживання сторони мають малолітню дитину [PERSON] , [INFO] , що підтверджується ксерокопією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданим Орджонікідзевським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Маріупольського міського управління юстиції у Донецькій області, актовий запис № 187. Судом встановлено, що фактично шлюбні відносини між сторонами припинені. Аналізуючи вищевикладене та з урахуванням обставин, передбачених ст.ст. 110, 112 Сімейного кодексу України, суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить їх інтересам, а тому задовольняє позов. Згідно до ч.8 ст. 294 ЦПК України, після розірвання шлюбу прізвище позивачки залишити без змін - « [PERSON] ».

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-08 00:00:00

21 серпня 2019 року позивачка звернулася до суду із позовом до відповідача про розірвання шлюбу. В обґрунтування позовних вимог посилалася на те, що вона з відповідачем з 02 жовтня 1993 року перебуває у зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу неповнолітніх дітей не мають. Фактично шлюбні стосунки між ними припинені через різні погляди на життя, відсутність взаєморозуміння. Просила позов задовольнити, шлюб розірвати. В судове засідання позивачка не з`явилася, надала заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала у повному обсязі, просила шлюб розірвати. Проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач у судове засідання не з`явився за невідомих суду причин, про час та місце слухання справи повідомлявся своєчасно та належним чином. Тому суд за наявності письмової згоди позивача ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню за наступних підстав. Згідно копії свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER] , виданого 02 жовтня 1993 року Міським відділом ЗАЦС м.Маріуполя Донецької області, [PERSON] та [PERSON] 02 жовтня 1993 року зареєстрували шлюб, про що зроблено відповідний актовий запис № 2145. Після реєстрації шлюбу дружині присвоєно прізвище [PERSON] . Судом встановлено, що фактично шлюбні відносини між сторонами припинені, разом не проживають. Аналізуючи вищевикладене та з урахуванням обставин, передбачених ст.ст. 110, 112 Сімейного кодексу України, суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить їх інтересам, а тому задовольняє позов. Згідно до ч.8 ст. 294 ЦПК України, після розірвання шлюбу прізвище позивачки залишити без змін - « [PERSON] ».

Outcome: approved