Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-23 00:00:00

20 липня 2021 року [PERSON] \~ звернувся до суду з позовом про визначення додаткового строку три місяці для подання заяви про прийняття спадщини після смерті батька [PERSON] , який помер [INFO] . Свої вимоги позивач мотивує тим, що заяву про прийняття спадщини у встановлений шестимісячний строк до нотаріуса він не подавав, відкладаючи візит до нотаріуса у зв`язку з нестачею коштів, а в останні дні встановленого шестимісячного строку, захворів і знаходився на лікуванні з 30 жовтня 2009 р. по 10 листопада 2009 р. Позивач уважає, що його перебування на стаціонарному лікуванні є поважною причиною пропуску строку для подачі до нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини. Ухвалою Носівського районного суду Чернігівської області від 22 липня 2021 року відкрито провадження в цивільній справі, постановлено розгляд справи проводити за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче судове засідання на 05 жовтня 2021 року. Ухвалою суду від 05 жовтня 2021 року закрито підготовче провадження в цивільній справі, призначено справу до судового розгляду по суті. Позивач у судове засідання\~ не з`явився, через канцелярію суду подав заяву про розгляд справи по суті за його відсутності, указав, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач Мринська сільська рада Ніжинського району Чернігівської області в судове засідання явку свого представника не забезпечила, надіславши на адресу суду заяву про\~ розгляд справи без участі представника сільської ради за наявними в ній матеріалами. У відповідності\~ до ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Вивчивши й дослідивши матеріали справи, суд робить нижченаведений висновок. Із копії свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого виконкомом Мринської сільської ради Носівського району Чернігівської області, вбачається, що [INFO] у віці 78 років помер [PERSON] , про що складено актовий запис за № 13. Після його смерті відкрилася спадщина. Позивач [PERSON] , [INFO] , є сином [PERSON] , що підтверджується копією\~ свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 4 березня 1958 року (а. с. 5). Із копії довідки Мринської сільської\~ лікарської амбулаторії\~ ЗПСМ\~\~\~ від\~\~ 17 травня\~ 2021 року слідує, що [PERSON] , [INFO] , с. Мрин, лікувався стаціонарно з 30.10.2009 р. по 10.11.2009 р. у Мринській дільничній лікарні\~ з приводу\~ кризового перебігу гіпертонічної хвороби (а. с. 9). 26 грудня 2004 року [PERSON] склав заповіт, посвідчений секретарем виконавчого комітету Мринської сільської ради Шиян О.М., зареєстрований в реєстрі за № 59, яким заповів\~ [PERSON] все своє майно (а. с. 35). Судом установлено, що [PERSON] помер [INFO] , не прийнявши спадщину після смерті [PERSON] (а. с. 39). Відповідно до відомостей з інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) (а. с. 22) та повідомлення Носівської державної нотаріальної контори спадкова справа до майна померлого [PERSON] , який помер [INFO] , не заводилася. З доданих до позовної заяви документів, а саме з копії довідки Мринської сільської ради від 01 квітня 2021 року № 196/03-08\~ слідує, що [PERSON] на день смерті проживав один та був зареєстрований\~ за адресою: [ADDRESS] (а. с. 8). Під час судового розгляду не встановлено наявності інших спадкоємців першої черги, позивачем про зазначені обставини не повідомлено. Так, згідно зі ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти спадщину. Відповідно до ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Тобто право на спадщину належить спадкоємцеві з моменту її відкриття й закон зобов`язує спадкоємця, який постійно не проживав зі спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Якщо виникнення у особи права на спадкування залежить від неприйняття спадщини або відмови від її прийняття іншими спадкоємцями, строк для прийняття нею спадщини встановлюється у три місяці з моменту неприйняття іншими спадкоємцями спадщини або відмови від її прийняття. У відповідності\~ до ст. 1272 ЦК України якщо спадкоємець протягом встановленого строку не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Виходячи з рішення ЄСПЛ у справі «Маркс проти Бельгії» від 13 червня 1979 року, ст. 1 Протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, який по своїй суті є гарантом права власності, будь-яка особа має право на безперешкодне користування своїм майном. Виходячи із положень книги 6 ЦК України, спадкове право захищає власність фізичних осіб, позивачі пов`язані зі спадкодавцем кровним походженням, усі права та обов`язки, що належали спадкодавцю на момент відкриття спадщини в розумінні ст. 1 Першого протоколу до Конвенції, становитиме майно позивача, виходячи із законодавчого визначення спадкових правовідносин, суб`єктом яких є позивач. Як слідує з правової позиції Верховного Суду у справі ВС/КЦС № 681/203/17-ц від 17 жовтня 2018 року, вирішуючи питання поважності причин пропущення шестимісячного строку, визначеного статтею 1270 ЦК України, для прийняття спадщини, суд має враховувати, що такі причини визначаються в кожному конкретному випадку з огляду на обставини справи. Принцип «пропорційності» тісно пов`язаний із принципом верховенства права: принцип верховенства права є фундаментом, на якому базується принцип «пропорційності», натомість принцип «пропорційності» є умовою реалізації принципу верховенства права і водночас його необхідним наслідком. Судова практика Європейського суду з прав людини розглядає принцип «пропорційності» як невід`ємну складову та інструмент верховенства права, зокрема й у питаннях захисту права власності. Дотримання принципу «пропорційності» передбачає, що втручання в право власності, навіть якщо воно здійснюється згідно з національним законодавством і в інтересах суспільства, все одно буде розглядатися як порушення статті 1 Першого протоколу, якщо не було дотримано розумної пропорційності між втручанням у право особи та інтересами суспільства. Ужиті державою заходи мають бути ефективними з точки зору розв`язання проблеми суспільства, і водночас пропорційними щодо прав приватних осіб. Оцінюючи пропорційність, слід визначити, чи можливо досягти легітимної мети за допомогою заходів, які були б менш обтяжливими для прав і свобод заінтересованої особи, оскільки обмеження не повинні бути надмірними або такими, що є більшими, ніж необхідно для реалізації поставленої мети. При вирішенні спору суд бере до уваги те, що одним із проявів верховенства права є положення про те, що право не обмежується лише законодавством як однією з його форм, а включає й інші соціальні регулятори. Справедливість одна з основних засад права і є вирішальною у визначенні його як регулятора суспільних відносин, одним із загальнолюдських вимірів права. Суд ураховує, що Макіївська сільська рада Носівського району Чернігівської області є належним відповідачем по справі, оскільки має право на спадкове майно (у розумінні ст. 1277 ЦК України (відумерлість спадщини) за відсутності інших спадкоємців, відповідач визнав позов, що в свою чергу підтверджує те, що вимоги позову і визнання їх відповідачем не суперечать закону та не порушують жодним чином права інших осіб, і не направлені на захист інтересів таких інших осіб. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд (ч. 4 ст. 206 ЦПК України). Ураховуючи відсутність спору про право позивача на прийняття спадщини після померлого батька, кровне споріднення позивача зі спадкодавцем (спадкоємець першої черги за законом), наведені позивачем причини неприйняття спадщини, суд приходить до висновку про необхідність задоволення позовних вимог та визначення позивачеві додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини після померлого батька [PERSON] . На\~\~ підставі\~\~ наведеного,\~\~

Outcome: approved