Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-06 00:00:00

\~ \~ \~ \~21.02.2020 року позивач [PERSON] звернулась до суду з позовною заявою, в якій просила зняти арешт з нерухомого майна, а саме з квартири, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , який було накладено на підставі постанови державного виконавця Кіровського відділу державної виконавчої служби Кіровоградського міського управління юстиції №6564802 від 11.08.2008 року та виключити запис про обтяження, який міститься в Єдиному державному реєстрі заборон відчужень об`єктів нерухомого майна. \~ \~ \~ \~Ухвалою суду від 05.03.2020 року було відкрито спрощене позовне провадження по вищевказаній справі. \~ \~ \~ \~Згідно розпорядження керівника апарату Кіровського районного суду м. Кіровограда від 16.07.2020 року щодо призначення повторного автоматизованого розподілу справи, для подальшого розгляду даної справи по суті, визначено суддю Павелко І. Л. \~ \~ \~ \~Ухвалою від\~20.07.2020\~року суддею Кіровського\~районного суду\~ м.\~Кіровограда Павелко І.Л. прийнято до провадження дану справу. \~ \~ \~ \~Заслухавши пояснення позивача, третьої особи, дослідивши письмові докази, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що перевіркою автоматизованої системи виконавчих проваджень станом на 12.02.2020 року відсутні виконавчі документи стосовно боржника, де [PERSON] (покійний чоловік позивача) був боржником по виконавчому провадженні, а більше детальну інформацію, щодо накладення арешту надати не можливо, оскільки, виконавчі провадження знищено. (а.с.16) \~ \~ \~ \~Інформація, щодо обтяження міститься у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, номер обтяження 6564802 від 11.02.2008 року накладеного Кіровським ВДВС Кіровоградського МУЮ, виконавець [PERSON] на квартиру по [ADDRESS] (а.с.14-15) В силу частин 1, 2, 3 ст. 57 Закону України «Про виконавче провадження»,арешт майна боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Арешт на майно боржника може накладатися державним виконавцем, зокрема, шляхом винесення постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження. \~ \~ \~ \~Згідно з п. 1ст. 50 Закону України «Про виконавче провадження», у разі закінчення виконавчого провадження арешт, накладений на майно боржника, знімається, скасовуються інші вжиті державним виконавцем заходи примусового виконання рішення. Відповідно до п. 2.ст. 50 Закону України «Про виконавче провадження», у разі якщо у виконавчому провадженні державним виконавцем накладено арешт на майно боржника, у постанові про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав, державний виконавець зазначає про зняття арешту, накладеного на майно боржника. \~ \~ \~ \~Суд вважає, що оскільки позивач неправильно визначив відповідача Фортечний відділ державної виконавчої служби у м. Кропивницькому Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро), слід відмовити у задоволенні позовної заяви. \~ \~ \~ \~Відповідно до ст.76 ЦПК України,\~доказами є будь-які дані,на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин,які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами :письмовими,речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Статтею 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Згідно зі ст.80ЦПК України, достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Частиною 1\~ст. 81 ЦПК України\~передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до п. 27 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 18 грудня 2009 року «Про судове рішення у цивільній справі»,під час судового розгляду предметом доказування є факти, якими обґрунтовують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше юридичне значення для вирішення справи і підлягають встановленню при ухваленні рішення. Згідно зі ст. 1 Протоколу № 1 до\~Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Згідно ч. 1\~ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Згідно з ч. 1\~ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно зі\~ст. 89 ЦПК України,суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів в їх сукупності. Згідно з вимогами ст.ст.124,129 Конституції України, задачами цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних, прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Основними засадами судочинства є законність, рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, забезпечення доведеності вини, змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, гласність судового процесу та його повне фіксування технічними засобами, забезпечення апеляційного та касаційного оскарження та обов`язковість рішень суду до виконання. Відповідно до\~ст. 263 ЦПК України,судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. В судовому засіданні 07.10.2020 року позивачці було роз`яснено про можливість звернення до належного відповідача, проте позивач наполягла на тому, що відповідачем має бути вказаний в позовній заяві - Фортечний відділ державної виконавчої служби у м. Кропивницькому Піденно - Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції. Таким чином, суд приходить до висновку, що позовні вимоги не підлягають задоволенню. Разом з тим, слід роз`яснити, що позивач не позбавлений права звернення до суду з позовною заявою до належних відповідачів.

Outcome: dismissed