Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-04 00:00:00

19 січня 2016 року позивач звернулась до Новоайдарського районного суду Луганської області з даним позовом до [PERSON] про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів, третя особа: служба у справах дітей Новоайдарської районної військово-цивільної адміністраці. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначила, що [INFO] відповідачка народила доньку - [PERSON]. На теперішній час малолітня [PERSON] мешкає разом зі своєю бабусею, та знаходиться на її утриманні. Відповідачка - [PERSON] зі своєю малолітньою донькою не спілкується, не виявляє інтерес до її виховання та освіти, не дбає про її здоров`я, фізичний та духовний розвиток. Відповідач свідомо ухиляється від належного виконання своїх батьківських обов`язків. На підставі вищенаведеного, позивач просила суд, позбавити [PERSON] батьківських прав по відношенню до її малолітньої дитини [PERSON], [INFO], та стягнути з [PERSON] на її користь аліменти на утримання малолітньої [PERSON] у розмірі ? частки її заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісяця, починаючи з дня подачі позову до суду, до досягнення дитиною повноліття. Позивач - [PERSON] та її представник - [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги підтримали в повному обсязі, просили їх задовольнити, не заперечували проти заочного розгляду справи. Відповідач - [PERSON] у жодне судове засідання не з`явилась, заяву про розгляд справи у її відсутності суду не надала, про причини неявки не повідомила, хоча належним чином була сповіщена про час та місце розгляду справи, про що свідчить виклик до суду, опублікований у ЗМІ «Урядовий кур`єр» № 20 (5640) від 02 лютого 2016 року (а.с.23). Представник третьої особи служби у справах дітей Новоайдарської РВЦА - Кригіна Т.М. у судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила позбавити [PERSON] батьківських прав стосовно малолітньої [PERSON], [INFO]. Прокурор у судовому засіданні позовні вимоги підтримала, просила позбавити [PERSON] батьківських прав стосовно малолітньої [PERSON], [INFO]. У зв'язку з повторною неявкою відповідачки [PERSON], не підтвердженою належним чином, суд визнає причини неявки неповажними. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, допитавши свідків, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Судовим розглядом встановлені факти та відповідні їм правовідносини. Судовим розглядом встановлено, що [INFO] відповідачка народила доньку - [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про народження (а.с.10). На теперішній час малолітня [PERSON] мешкає разом зі своєю бабусею, та знаходиться на її утриманні. Відповідачка - [PERSON] зі своєю малолітньою донькою не спілкується, не виявляє інтерес до її виховання та освіти, не дбає про її здоров`я, фізичний та духовний розвиток, тобто відповідачка свідомо ухиляється від належного виконання своїх батьківських обов`язків. Факт того, що [PERSON], [INFO], є донькою [PERSON] підтверджується копією свідоцтва про народження, де в графі «мати» зазначено «[PERSON]» (а.с. 8). З позовної заяви та матеріалів доданих до неї вбачається, що [PERSON], [INFO], мешкає разом зі своєю бабусею - [PERSON] [INFO], що підтверджується довідкою, виданою КП «Жилбудсервіс» ЖКХ №2186 від 28.12.2015 року (а.с.14) та знаходиться на її утриманні, згідно акту депутата Щастинської міської ради про дослідження умов проживання від 28.12.2015 року № б/н (а.с.11). 28 січня 2015 року Новоайдарська районна державна адміністрація надала висновок № 03-13/38 про можливість позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно її малолітньої доньки [PERSON], [INFO] (а.с. 22). Зі змісту даного висновку встановлено, що [PERSON] з середини 2014 року і до теперішнього часу життям своєї дитини не цікавиться, за місцем проживання родини не з`являється, матеріальної допомоги не надає, тобто не виконує належним чином своїх батьківських обов`язків. Відповідно до характеристики, наданої директором СЗОШ № 46 м. Щастя, вихованням та навчанням малолітньої [PERSON] постійно займається її бабуся - [PERSON] Мати дитини - [PERSON] життям дитини не цікавиться, участі у її вихованні та навчанні не приймає, духовним та фізичним розвитком дитини не займається. Допитані у судовому засіданні свідок [PERSON] та свідок [PERSON] пояснили, що знають родину позивачки на протязі тривалого часу. Відповідачка [PERSON] зі своєю малолітньою донькою не спілкується, не виявляє інтерес до її виховання та освіти, не дбає про її здоров`я, фізичний та духовний розвиток. Малолітня [PERSON] мешкає разом зі своєю бабусею - [PERSON], яка й займається вихованням та утриманням дитини. З урахуванням наведеного, у суду не має підстав ставити під сумнів достовірність і правдивість фактів, повідомлених свідком [PERSON] та свідком [PERSON] Даних про їх заінтересованість в результаті розгляду справи відсутні, їх показання об'єктивно підтверджують і не суперечать іншим зібраним у справі доказам. Відповідно до ч. 1 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства», на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Статтею 150 СК України, передбачено, що батьки зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Невиконання та ухилення від покладених на батьків обов'язків щодо виховання дитини є підставою для позбавлення батьків батьківських прав, як це передбачено ст. 164 СК України. Відповідно до п. 16 Постанови Пленуму ВСУ «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. Таким чином, в судовому засіданні встановлено, що відповідач - [PERSON] є матір`ю малолітньої [PERSON], [INFO], щопідтверджується копією свідоцтва про народження, де в графі «мати» зазначено «[PERSON]» (а.с.10). Відповідач ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків, не цікавиться життям доньки, матеріально її не утримує, не дбає про її здоров'я, культурний та духовний розвиток. Малолітня [PERSON] проживає з позивачем та перебуває на її повному утриманні, відповідач проживає окремо, не займається вихованням дитини, тому позовні вимоги в частині позбавлення [PERSON] батьківських прав по відношенню до її малолітньої доньки [PERSON] підлягають задоволенню. Позовні вимоги стосовно стягнення з [PERSON] на користь позивачки аліментів на утримання малолітньої [PERSON] у розмірі ? частки її заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісяця, починаючи з дня подачі позову до суду, до досягнення дитиною повноліття, задоволенню не підлягають, оскільки, відповідно до норм Сімейного кодексу України, право на пред'явлення позову про стягнення аліментів на неповнолітню дитину належить одному із батьків, усиновлювачу, якщо усиновлення проведене однією особою та зберігся правовий зв'язок між дитиною та одним із батьків, опікуном або піклувальником дитини, прийомними батьками дитини, а також адміністрацією закладу охорони здоров'я, навчального або іншого закладу, в якому виховується дитина, і в силу загальної компетенції останніх, яка передбачає захист інтересів неповнолітніх. Тобто, з наведеного вбачається, що позивач, на час розгляду справи, не є суб`єктом для ініціювання питання про стягнення аліментів. На основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які посилалась позивачка, як на підставу своїх вимог, підтверджених доказами, дослідженими в судовому засіданні, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, а також достатність і взаємний зв'язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин, та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, допитавши свідків, беручи до уваги, що відповідач у судове засідання не з'явилась та не надала жодного доказу на спростування обставин, які викладені позивачем та підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду справи, суд прийшов до висновку, що вимоги позивача підлягають частковому задоволенню. На підставі ст. 60 ЦК України, ст. ст. 150, 164, 166 СК України,

Outcome: partial