Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-21 00:00:00

21.11.2017 року позивач звернувся в суд з цим позовом в якому просила розірвати шлюб з відповідачем, зареєстрований 03 листопада 1989 року Ляляцькою сільською радою Жмеринського району Вінницької області, актовий запис №11. Позов аргументувала тим, що сімейне життя з відповідачем не склалось через відсутність взаєморозуміння між ними, розходження поглядів на сімейні відносини та сімейні обов'язки з ведення спільного господарства та виховання дітей. Під час шлюбу між нею та відповідачем виникали сварки та непорозуміння із - зі різних поглядів на сімейне життя, що призвело до припинення сімейних відносин, більше двох років разом не проживають та не підтримують сімейних відносин, шлюб існує лише формально, а тому збереження шлюбу та подальше спільне проживання суперечить інтересам сім'ї та унеможливлює примирення з відповідачем. За таких обставин збереження шлюбу та подальше спільне проживання суперечить інтересам сім'ї та унеможливлює примирення. Оскільки вони з відповідачем не дійшли згоди щодо розірвання шлюбу в органах РАЦС, позивач з цього приводу вимушена звернутись до суду. За таких обставин шлюб необхідно розірвати. Спільних дітей від шлюбу не мають. 29.11.2017 - ухвалою суду відкрито провадження в справі. Згідно пункту 9 Перехідних положень ЦПК України в редакції від 03 жовтня 2017 року справи у судах першої та апеляційної інстанції, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу. 22.01.2018 позивач [PERSON] в судове засідання не з'явилась, надавши заяву, в якій позов підтримала, просила справу розглянути у її відсутність. 22.01.2018 відповідач в судове засідання не з'явився, до початку розгляду справи по суті надав заяву, згідно якої позовні вимоги [PERSON] визнав повністю та справу просив розглянути у його відсутність. Відповідно до абзацу 3 п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 від 12.06.2009, у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з'ясування і дослідження інших обставин справи. Згідно з ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Оскільки сторони надали заяви про розгляд справи у їх відсутність, то їх неявка в судове засідання, згідно з ч. 3 ст.218 ЦПК України, не перешкоджає розгляду справи. У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. В судовому засіданні відповідно до матеріалів справи встановлено, що позивач [PERSON] та відповідач [PERSON] перебувають в шлюбі, який зареєстрований 03 листопада 1989 року Леляцькою сільською радою Жмеринського району Вінницької області, актовий запис №12 (а.с.5). Позивач та відповідач як одна сім'я не живуть, збереження шлюбу суперечить інтересам позивача. Суд вважає, що позов підлягає задоволенню, оскільки він ґрунтується на законі, відповідач позов визнав повністю і визнання ним позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Також судом враховується той факт, що один із членів сім`ї (чоловік чи жінка) або обоє мають право звернутися із заявою в суд про розірвання шлюбу (ч. 1 ст. 110 Сімейного кодексу України) й це право підлягає судовому захисту. Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 3 СК України, сім'я є первинним та основним осередком суспільства. Сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки. Подружжя вважається сім'єю і тоді, коли дружина та чоловік у зв'язку з навчанням, роботою, лікуванням, необхідністю догляду за батьками, дітьми та з інших поважних причин не проживають спільно. Відповідно до ч. 1 ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно з ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Статтею 5 Протоколу №7 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлено, що кожен із подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов'язками цивільного характеру, що виникають зі вступу в шлюб, перебування в шлюбі та щодо його розірвання. Оскільки вищезазначені обставини визнані сторонами, то у відповідності до ч. 1 ст. 82 ЦПК України, вони не підлягають доказуванню. На підставі ст.ст. 141, 142 ЦПК України з відповідача на корить позивача слід стягнути 50 % сплаченого судового збору, також з державного бюджету слід повернути позивачу 50% судового збору, сплаченого при поданні позову. На підставі викладеного,

Outcome: approved