Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-10 00:00:00

20.02.2015 позивач звернувся до суду з вказаним позовом до відповідача, в якому просить зобов'язати відповідача ПАТ «Дельта Банк» видати готівкою одноразовою операцією через касу банку належні йому кошти у валюті банківського вкладу у розмірі 9 000,00 доларів США. Обґрунтовуючи свої позовні вимоги, позивач посилається на те, що 26.01.2014 між ним та відповідачем було укладено договір №008-28613-260115 на відкриття та обслуговування поточного рахунку, операції за яким можна здійснювати з використанням електронних платіжних засобів, відповідно до умов якого позивачу було відкрито поточний рахунок № [NUMBER] у доларах США. 26.01.2014 між ним та відповідачем було укладено договір банківського вкладу, відповідно до умов якого позивач передав банку грошові кошти в розмірі 9 000,00 доларів США, зі сплатою за користування коштами в розмірі 5,5 % річних та з остаточним поверненням 25.07.2015. 13.02.2015 позивач звернувся до відповідача із заявою про дострокове повернення належного йому суми вкладу шляхом видачі коштів одноразовою операцією через касу банку. Однак, вимоги заяви відповідач не виконав, зокрема, не повернув позивачу суму вкладу. Таким чином, позивач вважає, що діями відповідача порушуються його права. Представник позивача в судовому засіданні позов підтримав, посилаючись на викладені в позовній заяві обставини, з урахуванням уточненої позовної заяви, згідно якої просив позов задовольнити в повному обсязі та стягнути з відповідача на його користь суму банківського вкладу у розмірі 9 000,00 доларів США. Відповідач, повідомлений належним чином про час та місце розгляду справи, свого представника в судове засідання не направив, причини неявки суду не повідомив. Заяви про розгляд справи за відсутності представника до суду не надходило. Суд, а підставі ч.4 ст.169, ст. 224 ЦПК України, визнавши причини неявки відповідача неповажними, вважає можливим провести заочний розгляд справи за відсутності відповідача, та ухвалити заочне рішення по справі, на підставі наявних в ній доказів, оскільки представник позивача не заперечує проти такого вирішення справи. Суд, заслухавши пояснення представника позивача, з'ясувавши обставини справи, дослідивши письмові докази, приходить до наступного. Як встановлено судом, 26.01.2014 між [PERSON] та ПАТ «Дельта Банк» в особі Ленівцевої М.О. було укладено договір №008-28613-260115 на відкриття та обслуговування поточного рахунку, операції за яким можна здійснювати з використанням електронних платіжних засобів, відповідно до умов якого позивачу було відкрито поточний рахунок № [NUMBER] у доларах США. (а.с. 6). 26.01.2014 року між [PERSON] та ПАТ «Дельта Банк» в особі Заремби А.М. було укладено договір №009-28613-260115 банківського вкладу (депозиту) «Найкращий від Миколая» у доларах США, відповідно до умов якого позивач передав банку грошові кошти в розмірі 9 000,00 доларів США, зі сплатою за користування коштами в розмірі 5,5 % річних та з остаточним поверненням 25.07.2015 року. (а.с. 7) Як вбачається з виписки по угоді 009-28613-260115 від 26.01.2015 залишок коштів позивача [PERSON] станом на 11.02.2015 складає 9 000,00 доларів США та процентів у розмірі 13,56 доларів США (а.с.10) Відповідно до ст. 1058 ЦК України договір банківського вкладу, в якому вкладником є фізична особа, є публічним договором. Відповідно до ч.2 ст.1060 ЦК України, за договором банківського вкладу незалежно від його виду банк зобов'язаний видати вклад або його частину на першу вимогу вкладника, крім вкладів, зроблених юридичними особами на інших умовах повернення, які встановлені договором. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. 13.02.2015 позивач [PERSON] звернувся до відповідача із заявою про повернення готівкою належної йому суми банківського вкладу та нарахованих процентів. (а.с.9) Разом із тим, відповідач взятих на себе зобов'язань за вищезазначеним договором не виконав, а саме, не повернув на вимогу позивача належні позивачу грошові кошти. При цьому, як встановлено судом і вказана обставина є загальновідомою, на підставі Постанови Національного банку України від 02.03.2015 № 150 «Про віднесення Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» до категорії неплатоспроможних», виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 22.03.2015 року № 51 «Про запровадження тимчасової адміністрації у Публічному акціонерному товаристві «Дельта Банк». Відповідно до ч. 1 ст. 36 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» під час тимчасової адміністрації не здійснюється задоволення вимог вкладників та інших кредиторів банку; примусове стягнення коштів та майна банку, звернення стягнення на майно банку, накладення арешту на кошти та майно банку; нарахування неустойки (штрафів, пені), інших фінансових (економічних) санкцій за невиконання чи неналежне виконання зобов'язань щодо сплати податків і зборів (обов'язкових платежів), а також зобов'язань перед кредиторами, у тому числі не застосовується індекс інфляції за весь час прострочення виконання грошових зобов'язань банку; зарахування зустрічних однорідних вимог, якщо це може призвести до порушення порядку погашення вимог кредиторів, встановленого цим Законом; нарахування відсотків за зобов'язаннями банку перед кредиторами. Згідно зі ст. 26 вказаного Закону Фонд гарантує кожному вкладнику банку відшкодування коштів за його вкладом. Фонд відшкодовує кошти в розмірі вкладу, включаючи відсотки, нараховані на день початку процедури виведення Фондом банку з ринку, але не більше суми граничного розміру відшкодування коштів за вкладами, встановленого на дату прийняття такого рішення, незалежно від кількості вкладів в одному банку. Сума граничного розміру відшкодування коштів за вкладами не може бути меншою 200000 гривень. Адміністративна рада Фонду не має права приймати рішення про зменшення граничної суми відшкодування коштів за вкладами. Виконання зобов'язань Фонду перед вкладниками здійснюється Фондом з дотриманням вимог щодо найменших витрат Фонду та збитків для вкладників у спосіб, визначений цим Законом, у тому числі шляхом передачі активів і зобов'язань банку приймаючому банку, продажу банку, створення перехідного банку протягом дії тимчасової адміністрації або виплати відшкодування вкладникам після ухвалення рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідації банку. Виплата відшкодування здійснюється з урахуванням сум, сплачених вкладнику протягом дії тимчасової адміністрації у банку. Гарантії Фонду не поширюються на відшкодування коштів за вкладами у випадках, передбачених цим Законом. Порядок визначення вкладників та інших кредиторів банку, які мають право на відшкодування коштів за вкладами, передбачений ст. 27 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб». Таким чином, вимоги щодо повернення коштів та виконання інших зобов'язань позивача будуть задовольнятися відповідно до положень вказаного Закону, в порядку черговості. Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що ПАТ «Дельта Банк» не мав правових підстав для задоволення вимог позивача поза процедурою ліквідації, в іншій ніж передбачено законом черговості, оскільки позивач має право отримати грошові кошти виключно у порядку та на умовах передбачених Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» та підзаконними актами до нього, відповідно до встановленого порядку. З огляду на вищевикладене, суд вважає, що позивач не довів порушення його прав, а відтак в задоволенні позову необхідно відмовити. На підставі викладеного та

Outcome: dismissed