Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-16 00:00:00

20.12.2018 року позивач [PERSON] звернулась до суду з заявою про усунення перешкод у користуванні власністю шляхом позбавлення права користування житловим приміщенням. В обґрунтування позову зазначає, що в її будинку, який знаходиться по [ADDRESS] зареєстровані її невістка [PERSON], дружина її померлого сина [PERSON]. та онук [PERSON]., [INFO]. З лютого 2018 року відповідач [PERSON] разом із сином [PERSON]. переїхала проживати в куплену нею квартиру в м.Вінниця, однак не здійснила перереєстрації місця свого проживання, чим чинить перешкоди позивачу у користуванні власністю. Тому позивач змушена звернутись до суду. 05.02.2019 року по даній справі була винесена ухвала про прийняття справи до свого провадження та відкриття провадження у справі. Судове засідання по справі за правилами спрощеного провадження було призначене на 27.02.2019 року на 13 год. 30 хв. 27.02.2019 року відповідач [PERSON] в судовому засіданні подала відзив на позов, відповідно до якого позовні вимоги не визнає та просить суд відмовити у задоволенні позову з підстав його необґрунтованості. Відповідно до заяви від 27.02.2019 року сторони по справі [PERSON] та [PERSON] просили провести судове засідання без їх участі та залучити до участі у справі в якості третьої особи без самостійних вимог на стороні відповідача Службу у справах дітей Калинівської РДА. Згідно ухвали Калинівського районного суду Вінницької області від 27.02.2019 року було залучено в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача Службу у справах дітей Калинівської райдержадміністрації Вінницької області. Розгляд справи було відкладено до 11.03.2019 року. 13.03.2019 року на адресу суду через канцелярію була направлена відповідь на відзив, відповідно до якого представник позивача вважає, що відзив на позовну заяву не спростовує позовні вимоги, а позов підлягає задоволенню в повному обсязі. Відповідачем [PERSON] 14.03.2019 року було подано запереченні проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, яке ухвалою суду без виходу до нарадчої кімнати у судовому засіданні 17.04.2019 року за клопотанням представника відповідача залишено без розгляду. 26.03.2019 року представником позивача [PERSON]. було подане заперечення проти заперечення відповідача проти розгляду справи в порядку спрощеного провадження. Згідно ухвали Калинівського районного суду Вінницької області від 26.03.2019 року було доручено службі у справах дітей Калинівської РДА надати обґрунтований висновок про доцільність усунення перешкод [PERSON] у здійсненні права власності шляхом позбавлення права користування жилим приміщенням малолітньої дитини [PERSON]. 17.04.2019 року представник позивача надав заяву про зменшення позовних вимог згідно якої, останній просить зменшити розмір позовних вимог, та виключити із позову вимогу позбавлення [PERSON] права користування будинком [ADDRESS] В судовому засіданні представник позивача [PERSON]. підтримав позов із урахуванням заяви про зменшення позовних вимог та просив її задовольнити. Відповідач [PERSON] та її представник [PERSON] проти задоволення позову з урахуванням заяви про зменшення позовних вимог заперечували. Суд, заслухавши пояснення представників сторін, повно та всебічно дослідивши обставини справи, перевіривши їх наявним у матеріалах справи письмовими доказами, надавши їм оцінку приходить до наступного. Так, судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом, спадкоємцем майна гр. [PERSON], який помер [INFO] є дружина [PERSON], що мешкає в [ADDRESS]. Спадкове майно, на яке видано свідоцтво, складається з цілого житлового будинку з господарськими будівлями [ADDRESS] що належав померлому на підставі свідоцтва про право власності на житловий будинок з господарськими будівлями, виданого виконавчим комітетом Павлівської сільської ради Калинівського району Вінницької області. Згідно свідоцтва про смерть [NUMBER] від 07.11.2018 року син позивача та чоловік відповідача 1 [PERSON] помер [INFO] Відповідно до довідки Павлівської сільської ради Калинівського району Вінницької області від 01.11.2018 року за № 2488, [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]., згідно підтверджень свідків не проживають за адресою [ADDRESS], з 09.02.2018 року, а проживають по [ADDRESS]. Згідно довідки Павлівського дошкільного навчального закладу за № 22 від 25.10.2018 року, [PERSON], [INFO] відвідував заклад у період з 09.09.2014 року до 25.01.2018 року. Вибув у зв'язку з переїздом на постійне місце проживання у інший населений пункт, згідно заяви матері. Зі змісту довідки ПП «Бокуд» за № 5298 від 18.10.2018 року, [PERSON] є власником квартири за [ADDRESS] в даному житловому приміщенні проживає без реєстрації. Відповідно до висновку служби у справах дітей Калинівської РДА Вінницької області № 01-17-945 від 16.04.2019 року, комісія вважає недоцільним позбавлення малолітнього [PERSON] [INFO] права користування жилим приміщенням за адресою: [ADDRESS] Даючи правову оцінку спірним правовідносинам, які виникли між сторонами, виходячи із встановлених обставин, суд зазначає наступне. Відповідно до ст. 156 Житлового Кодексу України члени сім'ї власника жилого будинку (квартири), які проживають разом з ним у будинку (квартирі), що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку (квартири), якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням. До членів сім'ї власника будинку (квартири) належать особи, зазначені в частині другій статті 64 цього Кодексу. Припинення сімейних відносин з власником будинку (квартири) не позбавляє їх права користування займаним приміщенням. У разі відсутності угоди між власником будинку (квартири) і колишнім членом його сім'ї про безоплатне користування жилим приміщенням до цих відносин застосовуються правила, встановлені статтею 162 цього Кодексу. Згідно зі ст. 405 ЦК України члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ в п. 39 постанови постанови №5 від 07 лютого 2014 року «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» розяснив, що члени сім'ї власника житла, які проживають разом із ним, мають право користування цим житлом відповідно до закону (особистий сервітут, частина перша статті 405 ЦК). Суди повинні мати на увазі, що таким законом не може бути ЖК УРСР, а застосуванню підлягають норми, передбачені главою 32 ЦК. З урахуванням зазначеного суди повинні виходити з того, що стосовно права членів сім'ї власника житлового приміщення на користування ним підлягають застосуванню положення статті 405 ЦК. Оскільки інше не встановлено законом, договором чи заповітом, на підставі яких встановлено сервітут, то відсутність члена сім'ї понад один рік без поважних причин є юридичним фактом, що є підставою для втрати членом сім'ї права користування житлом. У цьому випадку положення статей 71,72 ЖК УРСР застосуванню не підлягають. Судом встановлено, що відповідач із своїм малолітнім сином зареєстровані та проживали за адресою: [ADDRESS], з 09.02.2018 року, проживають по [ADDRESS] У судовому засіданні відповідач [PERSON] повідомила суду, що не проживає у будинку позивача через те, що після смерті її чоловіка у неї із свекрухою почали виникати постійні сварки та конфлікти, через що вона була змушена переїхати із своїм малолітнім сином до м. Вінниці. Наразі у неї є бажання проживати у вказаному будинку оскільки вона провела у ньому більше 20 років спільного життя із її померлим чоловіком, там залишились її речі та речі її дитини. Так, при вирішенні питання про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, враховуються причини її відсутності. Підставою для визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, може слугувати лише свідома поведінка такої особи, яка свідчить про втрату нею інтересу до такого житлового приміщення. Крім того, відповідно до положень ст. 29 ЦК України місцем проживання фізичної особи, яка не досягла десяти років, є місце проживання її батьків (усиновлювачів) або одного з них, з ким вона проживає, опікуна або місцезнаходження навчального закладу чи закладу охорони здоров'я, в якому вона проживає. Зменшуючи позовні вимоги в частині визнання малолітнього [PERSON] [INFO] таким, що втратив право користування жилим приміщенням, представник позивача [PERSON]. фактично поставив у залежність право малолітнього [PERSON] на користування жилим приміщенням позивача від права користування жилим приміщенням відповідача [PERSON], що не відповідає інтересам малолітньої дитини, та суперечить висновку служби у справах дітей Калинівської РДА Вінницької області, яка визнала недоцільним позбавлення права користування жилим приміщенням малолітнього [PERSON] За таких обставин суд дійшов до висновку, що відповідачі тимчасово, з поважних причин і менше одного року з моменту звернення із даним позовом до суду не проживають у належному позивачу будинку, а тому законні підстави для визнання [PERSON] такою, що втратила право користування жилим приміщенням відсутні. Судові витрати залишити за позивачем. На підставі вищевикладеного

Outcome: dismissed