Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-20 00:00:00

1 вересня 2015 року позивач в особі представника уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення заборгованості за кредитним договором від 16 травня 2011 року в сумі 30779, 54 грн. В позовній заяві зазначав, що 16 травня 2011 року між сторонами був укладений договір кредиту №ВLаЖГА00034492 на суму 5000 грн. зі сплатою 15 процентів річних за користування кредитними коштами, строком до 16 травня 2014 року. Посилаючись на те, що за час користування кредитом відповідач не виконував його умови та не сплачував кредитні платежі, через що станом на 21 серпня 2015 року за ним утворилася загальна заборгованість в сумі 30779 грн. 54 коп., тому просив стягнути з нього на свою користь дану заборгованість. В судове засідання представник позивача не з'явився, надав заяву з проханням розглядати справу без його участі, позов просив задовольнити, щодо винесення заочного рішення не заперечував. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив. Суд, вважаючи за можливе здійснити заочний розгляд справи за відсутності сторін, оскільки наявних в ній матеріалів достатньо для її вирішення по суті, дослідивши матеріали справи в межах заявлених позовних вимог та на підставі наданих доказів, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Так, судом було встановлено, що 16 травня 2011 року між позивачем та відповідачем був укладений в письмовій формі кредитний договір № ВLаЖГА00034492 (далі Договір), в якому сторони узгодили всі його умови. Відповідно до Договору публічне акціонерне товариство «Всеукраїнський [PERSON]» (далі [PERSON]), надало позичальнику, тобто відповідачу, кредит в сумі 5000 грн. За користування кредитом позичальник зобовязувався сплачувати Банку проценти в розмірі 15 % на рік з розрахунку 360 днів в році. Також, відповідно до Договору у випадку порушення позичальником строків повернення кредиту та відсотків за його користування, що в свою чергу є підставою для предявлення позивачем вимоги про дострокове виконання відповідачем боргових зобовязань. Згідно п. 4.3 Договору, у випадку прострочення позичальником сплати або сплати не в повному обсязі чергового платежу за графіком, банк має право вимагати від позичальника додатково сплатити банку пеню, що розраховується від суми невиконаних боргових зобовязань, строк виконання яких настав і які не були виконані на день прострочення виконання. До відносин за кредитним договором застосовуються положення щодо договору позики, якщо інше не встановлено законом і не випливає із суті кредитного договору. Так, відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно з ч. 1 ст. 1048 ЦК України кредитодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором. Відповідно до ч. 1 ст. 1049, ч. 1 ст. 1050 ЦК України позичальник зобовязаний повернути кредитодавцю кредит у строк та в порядку, що встановлені договором. В разі несвоєчасного повернення коштів він не звільняється від обовязку виконання зобовязання та повинен сплатити суму боргу та процентів, передбачених договором. З матеріалів справи вбачається, що [PERSON] повністю виконав взяті на себе зобовязання, а позичальник навпаки, порушив умови Договору в частині вчасного повернення кредиту, а також процентів за користування ним, в звязку з чим станом на 21 серпня 2015 року за ним рахується заборгованість за кредитним договором на загальну суму 30779 грн. 54 коп., яка складається з заборгованості по кредитним платежам в сумі 3229, 22 грн., заборгованості по процентам в сумі 1498, 89 грн., комісії в сумі 1925 грн., та пені в сумі 24126, 43 грн. Заяв про застосування строків позовної давності до суду не надійшло. За таких обставин, на підставі ст.ст. 526, 530, 551, 1049, 1050, 1054 ЦК України, з відповідача на користь Банка підлягає стягненню сума боргу в розмірі 30779 грн. 54 коп. Відповідно до ст. 88 ЦПК України та Закону України «Про судовий збір» з відповідача також підлягають стягненню на користь держави судові витрати у виді судового збору в сумі 551 грн. 20 коп. На підставі викладеного,

Outcome: approved