Jurisdiction: civil
Date: 2021-07-27 00:00:00

21.05.2021 [PERSON] звернувся до суду із позовом до територіальної громади Зміївської міської ради Чугуївського району Харківської області про встановлення фактів, що мають юридичне значення та визнання права власності на спадкове майно в порядку спадкування за законом, в якому просив встановити факт проживання зі спадкодавцем [PERSON] , яка померла [INFO] , однією сім`єю не менше, як п`ять років до часу відкриття спадщини, за адресою: [ADDRESS] ; визнати за позивачем право власності в порядку спадкування за законом після смерті [INFO] [PERSON] на житловий будинок літ. А, прибудову літ. А1-1, а; гараж - літ. Б; погріб - літ. В; вбиральня - літ. Г; літня кухня - літ. Д; душ - літ. Е; огорожа № 1, 2; хвіртка № 3; вигрібна яма № 4, що розташовані за адресою: [ADDRESS] . В обґрунтування позовних вимог [PERSON] зазначив, що [INFO] померла [PERSON] . Після якої відкрилася спадщина до складу якої входить житловий будинок з надвірними будівлями, за адресою: [ADDRESS] , який вона успадкувала після смерті свого чоловіка. [PERSON] станом на день смерті [INFO] була зареєстрована за адресою [ADDRESS] , за вказаною адресою крім померлої ніхто зареєстрований не був. [PERSON] є дружиною двоюрідного дядька позивача [PERSON] , оскільки у дядька та його дружини не залишилося інших родичів, позивач та його родина здійснювали догляд за ними. З 2015 року [PERSON] проживала в будинку позивача однією сім`єю, що зокрема підтверджується актом обстеження, який складено 24.01.2021 депутатом Зміївської міської ради Стадніковим Г.А. Житловий будинок [ADDRESS] належав: в 3/4 частці [PERSON] на підставі свідоцтва про право на спадщину виданого Зміївською державною нотаріальною конторою 16.02.1960, р-р № 160 ( в ј ч.) зареєстрованого в Харківському МБТІ 15.02.1960, в книзі 12-1027 та свідоцтва про право власності, виданого Зміївською державною нотаріальною конторою 16.02.1960 року, р-р № 158 (1/2 частині), зареєстрованого в Харківському МБТІ 20.02.1960, в книзі 12-1027 ; в 1/4 частці [PERSON] на підставі свідоцтва про право па спадщину виданого Зміївською державною нотаріальною конторою 16.02.1960, р-р № 160 ( в ј ч.), зареєстрованого в Харківському МБТІ 20.02.1960, в книзі 12-1027. [PERSON] є чоловіком [PERSON] . [INFO] [PERSON] помер, на день смерті - [INFO] [PERSON] був зареєстрований за адресою: [ADDRESS] . За даними будинкової книги з померлим на день його смерті була зареєстрована його дружина [PERSON] . Після смерті [PERSON] Зміївською державною нотаріальною конторою за заявою [PERSON] було відкрито спадкову справу, тобто [PERSON] у передбачений законом строк звернулася до державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини. Однак, за життя не отримала свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті чоловіка. Крім того на момент смерті [PERSON] вона мала право на майно свого чоловіка до складу якого входить ј частина житлового будинку що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , яка належить йому па праві власності, а також до складу спадщини входить ѕ частини зазначеного будинку, які [PERSON] успадкував після смерті своєї матері [PERSON] , але свідоцтво про право на спадщину не отримав. [PERSON] є матір`ю [PERSON] . [INFO] [PERSON] померла. Станом на день смерті [INFO] [PERSON] була зареєстрована за адресою [ADDRESS] . За даними будинкової книги з померлою на день її смерті були зареєстровані її син [PERSON] та його дружина [PERSON] . Враховуючи, що [PERSON] на день смерті матері [PERSON] проживав разом з нею, вів спільне господарство, то відповідно фактично прийняв спадщину. Позивач зазначає, що оскільки він на день смерті [PERSON] проживав разом з нею в одному будинку однією сім`єю більше п`яти років до відкриття спадщини, він звернувся до приватного нотаріуса Зміївського районного нотаріального округу Харківської області Лещенко Л.В. з заявою щодо видачі йому свідоцтва на право на спадщину. Однак, йому було відмовлено у видачі свідоцтва на право на спадщину після смерті [PERSON] та повідомлено про те, що відповідно до ст. 1264 ЦК України та згідно п. 4.4. глави 10 розділу 11 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України,затвердженого Наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 року № 296/5, факт проживання однією сім`єю зі спадкодавцем підтверджуються рішенням суду, для прийняття спадщини необхідно надати правовстановлюючі документи на майно, що належить спадкодавцеві. Позивач зазначає, що правовстановлюючих документів на ім`я [PERSON] на житловий будинок, що знаходиться за адресою. [ADDRESS] , він не може надати, оскільки [PERSON] не отримала свідоцтва про право на спадщину після смерті свого чоловіка, а її чоловік [PERSON] в свою чергу не отримував свідоцтва про право на спадщину після смерті своєї матері [PERSON] . Враховуючи вищевикладене у позивача виникли труднощі в оформлені спадкових прав. Ухвалою судді Зміївського районного суду Харківської області від 25.05.2021 провадження у зазначеній справі відкрито та призначено підготовче засідання. Ухвалою Зміївського районного суду Харківської області від 02.06.2021 закрито підготовче провадження та призначено справу до розгляду по суті. Представник позивача [PERSON] адвокат Сергієнко С.М. звернулася до суду із уточненою позовною заявою [PERSON] до територіальної громади Зміївської міської ради Чугуївського району Харківської області про встановлення фактів, що мають юридичне значення та визнання права власності на спадкове майно в порядку спадкування за законом, в якому просила: 1. встановити факт проживання зі спадкодавцем [PERSON] , яка померла [INFO] , однією сім`єю не менше, як п`ять років до часу відкриття спадщини, за адресою: [ADDRESS] ; 2. встановити факт родинних відносин як матері та сина [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , яка померла [INFO] та які проживали за адресою: [ADDRESS] ; 3. визнати за позивачем право власності в порядку спадкування за законом після смерті [INFO] [PERSON] на житловий будинок літ. А, прибудову літ. А1-1, а; гараж - літ. Б; погріб - літ. В; вбиральня - літ. Г; літня кухня - літ. Д; душ - літ. Е; огорожа № 1, 2; хвіртка № 3; вигрібна яма № 4, що розташовані за адресою: [ADDRESS] . Ухвалою Зміївського районного суду Харківської області прийнято до розгляду уточнену позовну заяву [PERSON] до територіальної громади Зміївської міської ради Чугуївського району Харківської області про встановлення фактів, що мають юридичне значення та визнання права власності на спадкове майно в порядку спадкування за законом. Судове засідання відкладено до 28.07.2021. Позивач [PERSON] та його представник адвокат Сергієнко С.М. у судове засідання не з`явилися, до канцелярії суду від адвоката Сергієнко С.М. надійшла заява про розгляд справи за її відсутності та за відсутності позивача, позов підтримали та просили його задовольнити в повному обсязі. Представник відповідача [PERSON] у судове засідання не з`явилася, до канцелярії суду надійшла заява про розгляд справи за відсутності представника Зміївської міської ради Чугуївського району Харківської області за наявними матеріалами у справі. Відповідно до частини 3 статті 211 Цивільного процесуального кодексу України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. У зв`язку з неявкою осіб, які беруть участь у справі, відповідно до положень частини 2 статті 247 Цивільного процесуального кодексу України, суд розглянув цивільну справу без здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального запису. Дослідивши доводи позовної заяви, письмові докази, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок наявних у справі доказів у їх сукупності, суд дійшов наступного: Частинами 1, 3 статті 13 Цивільного процесуального кодексу передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності. Відповідно до статей 76-81 Цивільного процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування. Суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Щодо позовних вимог в частині встановлення фактів, що мають юридичне значення, а саме встановлення факту проживання зі спадкодавцем однією сім`єю не менше як п`ять років суд зазначає наступне: Встановлено, що [PERSON] , [INFO] померла [INFO] - копія Свідоцтва про смерть, серії [NUMBER] , виданого 30 жовтня 2020 Зміївським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків), актовий запис № 302 (а.с. 11). Відповідно до Довідки про останнє місце проживання померлого №89 від 12 січня 2021 року наданої Зміївською міською радою Чугуївського району Харківської області, [PERSON] станом на день смерті - [INFO] була зареєстрована за адресо: [ADDRESS] . За даними будинкової книги з померлою на день її смерті ніхто крім неї не був зареєстрований за вказаною вище адресою (а.с. 12). В той же час, з даних акта обстеження від 24 січня 2021 року, складеного депутатом Зміївської міської ради Стадніковим Г.А. в присутності свідків [PERSON] , [PERSON] , вбачається, що в домоволодінні за адресою: [ADDRESS] , зареєстрований та постійно проживає [PERSON] та його дружина [PERSON] , в період з квітня 2015 року по жовтень 2020 року родина [PERSON] здійснювала догляд за тіткою [PERSON] , яка була зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , але фактично у цей час проживала у родині племінника до моменту смерті (а.с. 13). Відповідно до статті 1216 Цивільного кодексу України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). Згідно статті 1217 Цивільного кодексу України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно зі статтею 1218 Цивільного кодексу України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Частиною 1 статті 1220 Цивільного кодексу України передбачено, що спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Відповідно до частини першої статті 1221 Цивільного кодексу України місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця. Згідно зі статтею 1258 Цивільного кодексу України спадкоємці за законом одержують право на спадщину почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняттям ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу. У четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менше як п`ять років до часу відкриття спадщини (стаття 1264 Цивільного кодексу України). Враховуючи вищенаведені приписи Цивільного кодексу України щодо спадкування, встановлення факту проживання однією сім`єю зі спадкодавцем матиме для позивача юридичне значення, оскільки дозволить підтвердити право [PERSON] на спадкування після померлої [PERSON] як спадкоємця четвертої черги. Згідно частини другої, четвертої статті 3 Сімейного кодексу України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Сім`я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства. Отже, для набуття права на спадкування за законом на підставі статті 1264 Цивільного кодексу України необхідне встановлення таких юридичних фактів як: а) проживання однією сім`єю із спадкодавцем; б) на час відкриття спадщини має сплинути щонайменше п`ять років, протягом яких спадкодавець та позивач (заявник) проживали однією сім`єю. Згідно частин 3, 5 статті 1268 Цивільного кодексу України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 Цивільного кодексу України, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Аналогічну норму містить пункт 3.21 глави 10 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5. Як зазначено в Постанові № 7 Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008, при вирішенні спору про право на спадщину осіб, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини (четверта черга спадкоємців за законом), судам необхідно враховувати правила частини другої статті 3 Сімейного кодексу України про те, що сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Зазначений п`ятирічний строк повинен виповнитися на момент відкриття спадщини і його необхідно обчислювати з урахуванням часу спільного проживання зі спадкодавцем однією сім`єю до набрання чинності цим Кодексом. Про ознаки проживання однією сім`єю висловився і Конституційний Суд України у своєму рішенні від 3.06.99 №5-рп/99, в якому зазначив, що до членів сім`ї належать особи, які постійно мешкають разом та ведуть спільне господарство. Ними можуть бути не тільки близькі родичі, а й інші особи, які не перебувають у безпосередніх родинних зв`язках. Обов`язковою умовою для визнання їх членами сім`ї є факт спільного проживання, ведення спільного господарства, наявність спільних витрат, купівлі майна для спільного користування, участі у витратах на утримання житла, його ремонт і т.п. Суд зазначає, що позивачем [PERSON] належними та допустимими доказами доведено факт його постійного проживання разом із спадкодавцем - тіткою [PERSON] , яка померла [INFO] , однією сім`єю не менше як п`ять років до часу відкриття спадщини, за адресою: [ADDRESS] . Щодо позовних вимог в частині встановлення фактів, що мають юридичне значення, а саме встановлення факту родинних відносин, як матері та сина суд зазначає наступне: Встановлено, що батьками [PERSON] , [INFO] є [PERSON] та [PERSON] , копія Свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого повторно Пролетарською сільською радою 25 вересня 1953 року, актовий запис № 17 (а.с. 24). [INFO] [PERSON] померла - копія Свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого 01 вересня 1985 року Готвальдівським відділом ЗАГСу у Харківській області, актовий запис № 244 (а.с. 25). Відповідно до Довідки про останнє місце проживання померлого №2321 від 23.06.2021 наданої Зміївською міською радою Чугуївського району Харківської області, [PERSON] станом на день смерті [INFO] була зареєстрована та проживала за адресою: [ADDRESS] . Разом з померлою на день її смерті були зареєстровані, на підставі даних будинкової книги: син - [PERSON] , [INFO] та невістка [PERSON] , [INFO] (а.с. 26). Відповідно до абзацу 1 пункту 7 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31.03.1995 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки. Заявниками у справі про встановлення факту родинних відносин можуть бути, зокрема, спадкоємці померлої особи, які мають право на спадщину як за законом, так і за заповітом для яких у зв`язку із встановленням факту родинних відносин мають настати певні юридичні наслідки. Таким чином, під юридичними фактами слід розуміти обставини, з наявністю чи відсутністю яких діюче законодавство пов`язує певні правові наслідки, виникнення, зміну та припинення особистих немайнових, а також майнових прав фізичних осіб. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що заявник не має іншої можливості підтвердити юридичні факти - родинних відносин його двоюрідного дядька та матері двоюрідного дядька, а встановлення таких фактів породжує юридичні наслідки, оскільки з такими фактами законодавство пов`язує можливість реалізації спадкових прав позивача. На підставі зазначених вище доводів заявника [PERSON] , викладених у заяві, та письмових доказів судом достовірно встановлено, що [PERSON] , [INFO] , був сином [PERSON] , яка померла [INFO] . За таких обставин, позовні вимоги в частині встановлення фактів, що мають юридичне значення, а саме встановлення факту родинних відносин, як матері та сина [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , яка померла [INFO] є обґрунтованою та підлягають задоволенню. Щодо вимог позивача про визнання права власності в порядку спадкування за законом після померлої [PERSON] , суд зазначає наступне: Встановлено, що [INFO] померла [PERSON] - копія Свідоцтва про смерть, серії [NUMBER] , виданого 30 жовтня 2020 Зміївським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків), актовий запис № 302 (а.с. 11). Після померлої [INFO] [PERSON] залишилася спадщина до складу якої входить житловий будинок з надвірними будівлями, що розташований за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до Довідки про останнє місце проживання померлого №89 від 12 січня 2021 року наданої Зміївською міською радою Чугуївського району Харківської області, [PERSON] станом на день смерті [INFO] була зареєстрована за адресо: [ADDRESS] . За даними будинкової книги з померлою на день її смерті ніхто крім неї не був зареєстрований за вказаною вище адресою (а.с. 12). Відповідно до Довідки КП «Зміївське БТІЗМА» № 1316 від 06.05.2021, згідно архівних матеріалів КП «Зміївське БТІЗМА», житловий будинок [ADDRESS] належав: в 3/4 частці [PERSON] на підставі свідоцтва про право на спадщину виданого Зміївською державною нотаріальною конторою 16.02.1960, р-р № 160 ( в ј ч.), зареєстрованого в Харківському МБТІ 15.02.1960, в книзі 12-1027 та свідоцтва про право власності, виданого Зміївською державною нотаріальною конторою 16.02.1960 року, р-р № 158 (1/2 частині), зареєстрованого в Харківському МБТІ 20.02.1960, в книзі 12-1027 ; в 1/4 частці [PERSON] на підставі свідоцтва про право па спадщину виданого Зміївською державною нотаріальною конторою 16.02.1960, р-р № 160 ( в ј ч.), зареєстрованого в Харківському МБТІ 20.02.1960, в книзі 12-1027. Дійсна інвентаризаційна вартість житлового будинку з надвірними будівлями станом на 09.04.2021 р. складає 64 271 грн. (а.с. 19) З копії Свідоцтва про одруження серії [NUMBER] , виданого 27.02.1971 між [PERSON] та [PERSON] 27.02.1971 зареєстровано шлюб. Після реєстрації шлюбу чоловіку та дружині присвоєно прізвище « [PERSON] », актовий запис № 23 (а.с 20). [INFO] [PERSON] помер - копія Свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого 28 квітня 2015 Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Зміївського районного управління юстиції у Харківській області, актовий запис № 117 (а.с. 21). Відповідно до Довідки про останнє місце проживання померлого №185 від 15 січня 2021 року наданої Зміївською міською радою Чугуївського району Харківської області, [PERSON] станом на день смерті [INFO] був зареєстрований та проживав за адресо: [ADDRESS] . Разом з померлим на день його смерті була зареєстрована на підставі даних будинкової книги дружина - [PERSON] , [INFO] (а.с. 22). Після смерті [INFO] чоловіка [PERSON] - [PERSON] у передбачений законом строк звернулася до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини за законом після смерті чоловіка. Згідно з копією Витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі № 41197910, дата видачі 12.08.2015 після смерті [PERSON] Зміївською державною нотаріальною конторою 12.08.2015 було відкрито спадкову справу № 57802748 (а.с. 23). Встановлено, що батьками [PERSON] є [PERSON] та [PERSON] - копія Свідоцтва про народження, серії [NUMBER] , виданого 25 вересня 1953 року Пролетарською сільською радою, актовий запис № 17 (а.с. 24). [INFO] [PERSON] померла - копія Свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого 01 вересня 1985 року Готвальдівським відділом ЗАГСу у Харківській області, актовий запис № 244 (а.с. 25). [INFO] помер [PERSON] - копія Свідоцтва про смерть серії [NUMBER] виданого 28.04.2015 Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Зміївського районного управління юстиції у Харківській області, актовий запис № 117 (а.с. 21). Відповідно до Довідки про останнє місце проживання померлого № 2321 від 23.06.2021 наданої Зміївською міською радою Чугуївського району Харківської області, [PERSON] станом на день смерті [INFO] була зареєстрована та проживала за адресою: [ADDRESS] . Разом з померлою на день її смерті були зареєстровані, на підставі даних будинкової книги: син [PERSON] , [INFO] та невістка [PERSON] , [INFO] (а.с. 65). З інформації наданої завідувачем Зміївської державної нотаріальної контори Харківської області Чернолясовою Т.В. від 01.07.2021 вих. № 530/01-16, вбачається, що після померлої [INFO] [PERSON] з заявами про прийняття або відмову від спадщини, у встановлений законом шестимісячний термін до нотаріальної контори ніхто із спадкоємців не звертався. Після померлого [INFO] [PERSON] , до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини звернулася дружина померлого - [PERSON] (а.с. 55). Відповідно до роз`яснень, даних в п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» №7 від 30.05.2008 року, відносини спадкування регулюються правилами ЦК України, якщо спадщина відкрилась не раніше 1 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила Цивільного кодексу УРСР, у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом. У разі коли спадщина, яка відкрилась до набрання чинності ЦК України і строк на її прийняття не закінчився до 1 січня 2004 року, спадкові відносини регулюються цим Кодексом. З огляду на вищезазначені нормативні положення, норми ЦК України застосовуються до спадщини, яка відкрилась, але була прийнята спадкоємцями після 1 січня 2004 року, а якщо спадщина була прийнята до 1 січня 2004 року - застосовуються норми Цивільного кодексу Української РСР 1963 року. Враховуючи що спадщина після померлої [PERSON] відкрилася [INFO] то до даних правовідносин застосовуються норми Цивільного кодексу Української РСР 1963 року. Згідно зі статтею 524 Цивільного кодексу Української РСР в редакції 1963 року, спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Спадкоємство за законом має місце, коли і оскільки воно не змінено заповітом. Якщо немає спадкоємців ні за законом, ні за заповітом, або жоден з спадкоємців не прийняв спадщини, або всі спадкоємці позбавлені заповідачем спадщини, майно померлого за правом спадкоємства переходить до держави. Відповідно до статті 525 Цивільного кодексу Української РСР в редакції 1963 року часом відкриття спадщини визнається день смерті спадкодавця, а при оголошенні його померлим - день, зазначений в статті 21 цього Кодексу. Відповідно до статті 548 Цивільного кодексу Української РСР в редакції 1963 року для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженнями. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Відповідно до частин 1, 2 статті 549 Цивільного кодексу Української РСР в редакції 1963 року визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. [PERSON] на день смерті матері [PERSON] проживав разом з нею, вів спільне господарство та даний факт ніким не оспорюється, а відповідно [PERSON] фактично прийняв спадщину після смерті матері [PERSON] , яка складається з ѕ частин житлового будинку, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Щодо спадкових відносин після смерті [PERSON] та [PERSON] то вони регулюються нормами діючого Цивільного кодексу України Відповідно до статті 1216 Цивільного кодексу України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). Згідно статті 1217 Цивільного кодексу України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно зі статтею 1218 Цивільного кодексу України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Частиною 1 статті 1220 Цивільного кодексу України передбачено, що спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Відповідно до частини першої статті 1221 Цивільного кодексу України місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця. Згідно частин 3, 5 статті 1268 Цивільного кодексу України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 Цивільного кодексу України, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Аналогічну норму містить пункт 3.21 глави 10 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5. Відповідно до ч. 1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (стаття1270 ЦК України). Таким чином, обставинами, які підлягають встановленню та доказуванню у даній справі, є встановлення кола спадкоємців та наявність підстав для переходу права власності в порядку спадкування. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 Цивільного кодексу України, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини (частина 3, 5 статті 1268 Цивільного кодексу України). Відповідно до статті 1264 Цивільного кодексу України у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менше як п`ять років до часу відкриття спадщини. З досліджених судом доказів вбачається, що після смерті [PERSON] відкрилася спадщина яка складається із прав спадкоємиці майна на ј частина житлового будинку, розташованого за адресою [ADDRESS] , після смерті її чоловіка [PERSON] , також до складу спадщини входить ѕ частини цього ж будинку, які [PERSON] успадкував після смерті своєї матері [PERSON] . За інформацією приватного нотаріуса Зміївського районного нотаріального округу Харківської області Лещенко Л.В. від 07.05.2021 № 128/01-16 після смерті [INFO] [PERSON] відкрита спадкова справа № 19/2021 на майно померлої на підставі заяви про прийняття спадщини [PERSON] . За даними спадковї справи № 19/2021 інших спадкоємців, передбачених законом або заповітом немає, однак [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва на право на спадщину після смерті [PERSON] та повідомлено про те, що відповідно до статті 1264 Цивільного кодексу України та згідно п. 4.4. глави 10 розділу 11 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 року № 296/5, факт проживання однією сім`єю зі спадкодавцем підтверджуються рішенням суду, яке набрало законної сили та відповідні правовстановлюючі документи на майно, що належить спадкодавцю (а.с. 27). Оскілки за життя [PERSON] не отримала Свідоцтво про право на спадщину після смерті свого чоловіка [PERSON] , а її чоловік в свою чергу не отримав Свідоцтво про право на спадщину після смерті своєї матері [PERSON] , надати нотаріусу правовстановлюючі документи, які підтверджують належність майна спадкодавцю [PERSON] , позивач не має можливості. Отже, [PERSON] на момент смерті [INFO] [PERSON] , проживав разом із спадкодавцем в одному будинку однією сім`єю понад п`ять років, з квітня 2015 року та звернувся до нотаріуса в передбачений законом строк з заявою про прийняття після померлої [PERSON] . Проте, у позивача наявні складнощі у зв`язку з викладеними вище обставинами в оформленні спадкових прав. З огляду на викладене, враховуючи, що судом встановлений факт проживання зі спадкодавцем [PERSON] , яка померла [INFO] однією сім`єю не менше як п`ять років до часу відкриття спадщини за адресою [ADDRESS] , суд приходить до висновку про наявність підстав для визнання за [PERSON] права власності в порядку спадкування за законом після смерті [INFO] [PERSON] на житловий будинок літ. А, прибудову літ. А1-1, а; гараж - літ. Б; погріб - літ. В; вбиральня - літ. Г; літня кухня - літ. Д; душ - літ. Е; огорожа № 1, 2; хвіртка № 3; вигрібна яма № 4, що розташовані за адресою: [ADDRESS] . Отже, суд вбачає підстави для задоволення позову в повному обсязі. Оскільки позивач на підставі пункту 9 частини 1 статті 5 Закону України «Про судовий збір» звільнений від сплати судового збору, доказів на підтвердження понесення інших витрат ним не надано, у відповідності до частини 6 статті 141 Цивільного процесуального кодексу України, підстав для стягнення з відповідача відповідних сум не вбачається.

Outcome: approved