Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-17 00:00:00

1. Описова частина Короткий зміст позовних вимог та заперечень на позов У серпні 2020 року до Малиновського районного суду м. Одеси звернулась [PERSON] з позовом до ОМР про визнання права власності у порядку спадкування за заповітом. Позовні вимоги мотивовані наступними обставинами. [INFO] померла [PERSON] , яка була власником квартири за адресою: [ADDRESS] на підставі Свідоцтва про право власності на житло від 26.04.1993р., право власності було зареєстровано в КП «БТІ» ОМР. Відповідно до вказаного правовстановлюючого документу, загальна площа квартири є 41,3 кв.м., житлова 18,6 кв.м. За життя, 30.07.1993р. [PERSON] склала заповіт, яким вказану квартиру заповіла [PERSON] , як своїй доньці. Після смерті [PERSON] спадкоємець першої черги, її донька, [PERSON] , подала заяву до нотаріальної контори про прийняття спадщини, проте їй відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, через розбіжність у написанні прізвища матері у свідоцтві про смерть та у заповіті. Та запропоновано звернутись до суду за захистом своїх прав. З відповіді Малиновської державної нотаріальної контори у м. Одеса від 03.08.2020року вбачається, що видати свідоцтво про право на спадщину за заповітом неможливо через розбіжності в наданих документах. Тому позивач не може отримати свідоцтво про право на спадщину. На підставі викладеного, позивачка просить визнати за нею, [PERSON] право власності на квартиру за адресою: [ADDRESS] , яка має загальну площу 41,3 кв.м., житлову 18,6 кв.м. Ухвалою Малиновського районного суду м. Одеси від 21.07.2020 року відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання. Ухвалою Малиновського районного суду м. Одеси від 28.08.2020 року витребувано з Малиновської Державної нотаріальної контори у м. Одеса належним чином засвідчену копію спадкової справи, відкритої після смерті [PERSON] , померлої [INFO] . Ухвалою Малиновського районного суду м. Одеси від 07.12.2020 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті. Від представника позивачки [PERSON] , адвоката Чорнуцького В.П. через канцелярію суду надійшла заява (вхід. № 53211) від 07.12.2020 року, в якій зазначено, що сторона позивача позовні вимоги підтримують в повному обсязі, просять справу розглядати за їх відсутності, не заперечують проти заочного розгляду справи та ухваленні судом заочного рішення. Представник відповідача про дату, час та місце судового засідання повідомлявся судом відповідно до вимог ст. 128 ЦПК України, відзив на позов до суду не надавав, в судове засідання не з`явився, про причини неявки не повідомляв, заяви про розгляд справи за його відсутності не подавав. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється. Відповідно до ч. 4 ст. 223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. 2. Мотивувальна частина Фактичні обставини, встановлені судом Дослідивши обставини справи та наявні докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Позивачка [PERSON] , [INFO] , є донькою: [PERSON] , що підтверджено свідоцтвом про народження [PERSON] , [INFO] , серії [NUMBER] , виданим Іллічівським р/б РАЦС м. Одеси 14.11.1961 року, актовий запис № 2522 від 14.11.1961 року У вказаному документі, прізвища дитини та матері записані російською як « [PERSON] » (а. с. 8). Позивачка після реєстрації шлюбу, змінила прізвище на « [PERSON] », що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу виданого Київським відділом РАЦС м. Одеса, актовий запис № 662 від 27.06.1981 року (а. с. 14). 30.07.1993року [PERSON] склала заповіт, посвідчений державним нотаріусом Сьомої одеської державної нотаріальної контори Лічман І.М., за реєстровим №3-6650, яким вказану квартиру заповіла своїй доньці [PERSON] . У заповіті прізвище заповідача вказано як « [PERSON] ». Судом встановлено, що [PERSON] померла [INFO] ., про що 20.07.2020 року Одеським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеси), видано свідоцтво про смерть, актовий запис № 7147 від 20.07.2020 року. Прізвище померлої зазначено « [PERSON] ». Відповідно до Свідоцтва про право власності на житло, виданого 26.04.1993 року за № 11-467 Управлінням житлово-комунального господарства виконкому Одеської міської ради народних депутатів, [PERSON] на праві власності належала квартира за адресою: [ADDRESS] , яка має загальну площу 41,3 кв. м., житлову 18,6 кв. м. Право власності було зареєстровано в КП «БТІ» ОМР 17.06.1993 року за №25 пр - стор. 80 - реєстр 428 (а. с. 10). 29.09.1998 року [PERSON] було видано довідку про присвоєння ідентифікаційного номера [NUMBER] (а. с. 6). Судом встановлено, що зміна прізвища померлої [PERSON] з « [PERSON] » на « [PERSON] » відбулася після отримання нею 14.01.2000 року паспорта громадянки України, серії [NUMBER] , який був виданий Малиновським РВ ОМУ УМВС України в Одеській області. До видачі вказаного документа, прізвище [PERSON] повсякчас вказувалось як « [PERSON] » (а. с. 7). Як вбачається з матеріалів спадкової справи № 608/2020 до майна померлої [PERSON] , яка померла [INFO] , позивачкою було подано заяву до Малиновської державної нотаріальної контори у м. Одеса, інших спадкоємців першої черги немає. 3. Мотиви, з яких виходить суд та застосовані норми права На підставі встановлених обставин по справі, суд дійшов до висновку, що спадкоємиця не може набути право власності на заповідане їй майно в порядку спадкування через нотаріальну контору та отримати на нього свідоцтво про право на спадщину. Відповідно до ст.16 ЦК України це право підлягає захисту в судовому порядку. Відповідно абзацу 3 п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. За змістом ст. 13 Конвенції про захист прав і основоположних свобод, кожна особа має право на ефективний засіб правового захисту, не заборонений законом. Відповідно до ст. 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. За приписами ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Згідно ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно ч. 3 ст.1296 ЦК України, відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Відповідно до ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або не законність набуття права власності не встановлена судом. Постановою пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» від 16.05.2013р. № 24-753/0/4-13 передбачено, що свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Відповідно до ст. 19 ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», державна реєстрація прав та обтяжень здійснюється на підставі рішень судів, які набрали законної сили. Відповідно до ст.81ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підстав у своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ЦПК України. Згідно ст. 13 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи в межах заявлених вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом, у передбачених ЦПК України випадках. Право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі передбачено ст. 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Під ефективним засобом слід розуміти такий, що призводить до потрібних результатів, наслідків, дає найбільший ефект і повинен забезпечити поновлення порушеного права та бути адекватним наявним обставинам. Суд вважає, що ефективним способом захисту порушених прав є визнання за позивачкою право власності на спадкове майно. Відповідно до ст. 141 ч.1 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, позивачем по справі повністю сплачено судовий збір, що підтверджується квитанцією долученою до матеріалів справи.

Outcome: approved