overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2018-08-12 00:00:00

21.03.2018 року [PERSON] звернувся до суду із заявою, якою просить встановити факт того, що він є сином [PERSON], яка померла [INFO] року, мотивуючи тим, що після смерті матері він є спадкоємцем за заповітом та прийняв спадщину у встановленому законом порядку. Заявник посилається на те, що в свідоцтві про смерть матері прізвище вказано «[PERSON]», однак його прізвище за паспортом зазначено «[PERSON]». Тому він позбавлений можливості довести свій родинний зв'язок та нотаріально оформити спадщину після смерті матері. Заявник [PERSON] до суду надав заяву про розгляд справи за його відсутності, просить задовольнити його вимоги. Представник заінтересованої особи - Дмитрівської сільської ради Болградського району Одеської області, в судове засідання не з'явився, не заперечував проти задоволення вимог [PERSON], визнав їх в повному обсязі та просив розглядати справу у його відсутності. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що заява про встановлення факту родинних відносин підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами. В судовому засіданні встановлено, що відповідно до свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 13.07.2016 року, [PERSON] померла [INFO] року (а.с.17). Після її смерті залишилася спадщина, але наявність різних прізвищ спадкодавця у свідоцтві про смерть та у паспорті заявника, створюють заявнику перешкоди у оформленні спадщини. Заявник - рідний син померлої, є спадкоємцем за заповітом після смерті своєї матері та прийняв спадщину у встановленому законом порядку, однак постановою державного нотаріуса Третьої Одеської державної нотаріальної контори [PERSON] від 14.02.2018 року йому було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом у зв'язку з тим, що в свідоцтві по смерть спадкодавця прізвище записано «[PERSON]», а в паспорті спадкоємця «[PERSON]». Оформити спадщину за заповітом на спадкове майно заявник не може у зв'язку з наступними обставинами. Заявник народився [INFO] року, його батьками є «[PERSON]» та «[PERSON]», що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] виданим повторно 23.01.2014 року (а.с.7). Крім вищезазначеного той факт, що померла [PERSON] дійсно є матерю заявника підтверджується довідкою Дмитрівської сільської ради Болградського району Одеської області, з якої вбачається що [PERSON] на час смерті проживала з сином [PERSON] (а.с.8). Таким чином, враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку, що різні прізвище матері заявника в свідоцтві про смерть та прізвище заявника в паспорті, виникла через помилку працівників органів РАЦС, тому докази на які посилається заявник, достатні для встановлення факту того, що він є сином [PERSON], яка померла [INFO] року.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-16 00:00:00

21.03.2018 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позовних вимог [PERSON] зазначала, що 11.09.2009 року між нею та [PERSON] було зареєстровано шлюб про що Заводським відділом реєстрації актів цивільного стану Миколаївського міського управління юстиції зроблено відповідний актовий запис № 423. Від шлюбу мають дітей - доньку [PERSON] [INFO], доньку [PERSON] [INFO], які проживають разом з нею. Подружні відносини фактично припиненні з грудня 2017 року, примирення та збереження сімї неможливе. Ухвалою судді від 26.03.2018 року провадження по справі було відкрито. У судове засідання позивач [PERSON] не зявилась, надала суду заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Після розірвання шлюбу просить залишити їй прізвище «Скопіна». Відповідач [PERSON] у судове засідання не зявився, надав суду заяву з проханням розглянути справу у його відсутності, проти розірвання шлюбу зі [PERSON] не заперечує. Дослідивши матеріали справи суд приходить до наступного. Судом встановлено, що 11.09.2009 року сторони зареєстрували шлюб про що Заводським відділом реєстрації актів цивільного стану Миколаївського міського управління юстиції зроблено відповідний актовий запис № 423. Від шлюбу мають дітей: доньку [PERSON] [INFO], доньку [PERSON] [INFO]. Згідно ч. 1ст. 3 Сімейного кодексу України, сімя є первинним та основним осередком суспільства. Відповідно до положень ст. 24 Сімейного Кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно з приписами ст. 56 Сімейного кодексу України, кожна особа має право припинити свої шлюбні відносини. Відповідно до ст.ст. 110-112 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам дитини, що має істотне значення. Відповідно до ст.109 СК України шлюб розривається судом, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їх права, а також права їх дітей. Спільне життя у сторін не склалося по причині несумісності характерів, різних поглядів на сімейні цінності, що призвело до втрати почуттів кохання та взаємоповаги. Сторони з грудня 2017 року припинили шлюбні відносини, спільне господарство не ведуть. Приймаючи до уваги, що позивач наполягає на розірванні шлюбу, а відповідач дає згоду на розірвання шлюбу, суд вважає що причини, що спонукають позивача наполягати на розірванні шлюбу, є обґрунтованими і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін, що має істотне значення, в наслідок чого позов підлягає задоволенню. Відповідно до ст.113 Сімейного Кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-01 00:00:00

21.03.2018 року [PERSON] звернулася до суду з заявою про встановлення факту спільного проживання із [PERSON], посилаючись на те, що вона до смерті батька [PERSON], 02.07.2014 року, проживала з ним. Свою заяву обґрунтовує тим, що вона доглядала за батьком, вела з ним спільне господарство, постійно з ним проживала без реєстрації. У 2017 році вона звернувся до нотаріуса із заявою про видачу свідоцтва на спадщину. Однак, у звязку з тим, що відсутній факт проживання з батьком на день смерті нотаріус їй відмовив у видачі свідоцтва про право на спадщину. Отже, встановлення вказаного факту необхідно для прийняття спадщини. Заявник у судове засідання не зявилася, надала заяву про розгляд справи у її відсутність, вимоги заяви підтримала. Представник зацікавленої особи в судове засідання не зявився. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Так, судом встановлено, що [PERSON] є донькою померлого [PERSON] (а.с 6). [PERSON] та [PERSON] постійно проживали разом та вели спільне господарство. 02.07.2014 року помер [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть (а.с. 4). Згідно пояснень свідків [PERSON] та Хрущак [PERSON] В.П. дійсно з 1987 року до дня смерті проживав з донькою [PERSON] та вели спільне господарство. Донька доглядала його та провела поховання. У звязку з відсутністю рішення суду про встановлення факту постійного проживання, постановою державного нотаріуса [PERSON] було відмовлено [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті батька (а.с. 15). Відповідно до ч. 2 ст. 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Оскільки для встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем однією сімєю законом не визначено іншого, окрім судового порядку, а встановлення вказаного факту необхідно для прийняття спадщини, факт проживання [PERSON] з її батьком має бути встановлений. Враховуючи вищевикладене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-28 00:00:00

21.03.2018 року в Донецькій області, в місті Макіївка помер батько [PERSON] [PERSON] , [INFO] у віці 86 років. Місце смерті померлого : [ADDRESS] померлого є - [PERSON] . Радянським відділом запису актів громадянського стану м. Макіївка Державної Реєстраційної палати Міністерства юстиції Донецької народної Республіки 23.03.2018 року було видано свідоцтво про смерть [NUMBER] , про що зроблено актовий запис за № 269. Заявник звернулась до Комунарського районного у місті Запоріжжі відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області із заявою про реєстрацію факту смерті [PERSON] , мною було отримано лист про відмову у проведенні державної реєстрації смерті. Причиною відмови є те, що мною пред`явлено документ який не відповідає формі визначеній наказом Міністерства охорони здоров`я України від 08.08.2016 року № 545 «Про впорядкування ведення медичної документації, яка засвідчує випадки народження та смерті». Встановлення факту смерті необхідно мені для отримання свідоцтва про смерть. В судове засідання представник заявника не з`явився. Представник заінтересованої особи в судове засідання не з`явився. Дослідив матеріали справи та інші наявні докази, суд приходить до висновку, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. 21.03.2018 року в Донецькій області, в місті Макіївка помер батько [PERSON] [PERSON] , [INFO] у віці 86 років. Місце смерті померлого : [ADDRESS] померлого є - [PERSON] . Радянським відділом запису актів громадянського стану м. Макіївка Державної Реєстраційної палати Міністерства юстиції Донецької народної Республіки 23.03.2018 року було видано свідоцтво про смерть [NUMBER] , про що зроблено актовий запис за № 269. Заявник звернулась до Комунарського районного у місті Запоріжжі відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області із заявою про реєстрацію факту смерті [PERSON] , мною було отримано лист про відмову у проведенні державної реєстрації смерті. Причиною відмови є те, що мною пред`явлено документ який не відповідає формі визначеній наказом Міністерства охорони здоров`я України від 08.08.2016 року № 545 «Про впорядкування ведення медичної документації, яка засвідчує випадки народження та смерті». Встановлення факту смерті необхідно мені для отримання свідоцтва про смерть. Згідно п. 8 ч. 1 ст. 315 ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені факти, смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. Відповідно до ч. 1 ст. 317 ЦПК України заява про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана родичами померлого або їхніми представниками до суду за межами такої території України. Згідно ч.4 ст.257-1 ЦПК України\~ Ухвалене судом рішення у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, підлягає негайному виконанню. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-22 00:00:00

21.03.2018 року до Вінницького районного суду з позовом звернувся [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позов позивачем обґрунтовано тим, що 11.03.2003 року між позивачем та відповідачем було зареєстровано шлюб у виконкомі Вінницько-Хутірської сільської ради Вінницького району Вінницької області, актовий запис №10 . Вказує, що в період шлюбу в сторін народилась донька [PERSON], [INFO]. Зазначає, що їх спільне життя з відповідачем не склалося через відсутність взаєморозуміння між ними, розходження поглядів на сімейні відносини й сімейні обов'язки з ведення спільного господарства та сумісного проживання, а також через різні погляди щодо виховання доньки. Просить суд розірвати шлюб між [PERSON] до [PERSON] В підготовче засідання позивач [PERSON] не зявився, проте надав до суду заяву в якій зазначив, що позов підтримує в повному обсязі, просить його задовольнити та розглядати справу у його відсутність. Відповідач [PERSON] також до підготовчого засідання не з'явилася, надала суду заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги визнає. Суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності сторін. Дослідивши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, дійшов до висновку, що позовна заява обґрунтована та така, що підлягає задоволенню виходячи з наступного. Судом встановлено, що 11.03.2003 року сторони зареєстрували шлюб у виконкомі Вінницько-Хутірської сільської ради Вінницького району Вінницької області, актовий запис №10, про що свідчить свідоцтво про одруження (а.с.3). В період шлюбу в сторін народилася донька [PERSON], [INFO], про що свідчить копія свідоцтва про народження дитини (а.с.5). Відповідно до ч. 2 ст. 104, ч. 3 ст. 105 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. З'ясувавши фактичні взаємовідносини подружжя, обставини, викладені у позові, те, що позивач не бажає підтримувати подружні стосунки з відповідачем, їх взаємовідносини, суд вважає, що немає підстав для вжиття заходів для примирення подружжя, спільне життя подружжя та подальше збереження шлюбу буде суперечити інтересам сторін, що мають істотне значення, тому шлюб необхідно розірвати. Відповідно до ст. 113 СК України особа, яка змінила прізвище у звязку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Відповідач бажає після розірвання шлюбу відновити своє дошлюбне прізвище «Крижанівська», що відповідає вимогам закону.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-22 00:00:00

21.03.2018 року до Вінницького районного суду з позовом звернувся [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позов позивачем обґрунтовано тим, що 24.06.2014 року між позивачем та відповідачем було зареєстровано шлюб у Виконавчому комітеті Гніванської міської ради Тиврівського району Вінницької області , актовий запис №41 . Вказує, що в період шлюбу в сторін народився син [PERSON], [INFO]. Зазначає, що їх спільне життя з відповідачем не склалося через відсутність взаєморозуміння між ними, розходження поглядів на сімейні відносини й сімейні обов'язки з ведення спільного господарства та сумісного проживання, а також через різні погляди щодо виховання сина. Просить суд розірвати шлюб між [PERSON] до [PERSON] В підготовче засідання позивач [PERSON] не зявився, проте надав до суду заяву в якій зазначив, що позов підтримує в повному обсязі, просить його задовольнити та розглядати справу у його відсутність. Відповідач [PERSON] також до підготовчого засідання не з'явилася, надала суду заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги визнає. Суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності сторін. Дослідивши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, дійшов до висновку, що позовна заява обґрунтована та така, що підлягає задоволенню виходячи з наступного. Судом встановлено, що 24.06.2014 року сторони зареєстрували шлюб у Виконавчому комітеті Гніванської міської ради Тиврівського району Вінницької області , актовий запис №41, про що свідчить свідоцтво про шлюб (а.с.4). В період шлюбу в сторін народився син [PERSON], 02.09.2014 року, про що свідчить копія свідоцтва про народження дитини (а.с.5). Відповідно до ч. 2 ст. 104, ч. 3 ст. 105 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. З'ясувавши фактичні взаємовідносини подружжя, обставини, викладені у позові, те, що позивач не бажає підтримувати подружні стосунки з відповідачем, їх взаємовідносини, суд вважає, що немає підстав для вжиття заходів для примирення подружжя, спільне життя подружжя та подальше збереження шлюбу буде суперечити інтересам сторін, що мають істотне значення, тому шлюб необхідно розірвати. Відповідно до ст. 113 СК України особа, яка змінила прізвище у звязку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Відповідач бажає після розірвання шлюбу надалі іменуватися прізвищем «Осадча», що відповідає вимогам закону. Відповідно до ст.141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають до с стягнення судові витрати по сплаті судового збору в сумі 704 грн.80 коп.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-06-17 00:00:00

21.03.2018 року до Солом`янського районного суду м. Києва надійшла позовна [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу. 26.03.2019 року ухвалою суду було відкрито провадження у справі та призначено підготовче судове засідання. Позивач звернувся до суду із зазначеною позовною заявою, мотивуючи свої вимоги тим, що спільне життя з відповідачем не склалося, втрачено почуття любові, у зв`язку з чим подальше збереження сім`ї вважає неможливим. На даний час вони спільного господарства не ведуть, сім`я носить формальний характер, подружні стосунки не підтримують. В судове засідання позивач не з`явився, надав заяву у якій позовні вимоги підтримав, просив розірвати шлюб, справу розглядати без його участі. Відповідач в судове засідання не з`явилась, надала заяву у якій визнала позов в повному обсязі, строк на примирення просила не надавати, справу розглядати без її участі. Згідно вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Беручи до уваги заяви сторін, вивчивши та дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Встановлено, що сторони перебувають в шлюбі з 21.01.2009 року, від шлюбу мають неповнолітнього сина. Також, встановлено, що сторони не підтримують шлюбних стосунків, не ведуть спільного господарства, на примирення не згодні. За таких обставин, суд приходить до висновку, що збереження сім`ї буде носити формальний характер. Відповідно до ч. 2 ст.112 Сімейного Кодексу України шлюб розривається, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. З огляду на вищевикладене, суд приходить до висновку, що існування даного шлюбу суперечить інтересам позивача та моральним засадам суспільства, а тому позовні вимоги підлягають задоволенню. Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позивач просив не стягувати з відповідача понесені ним судові витрати. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-17 00:00:00

21.03.2018 року (згідно штампу поштового відправлення) [PERSON] звернувся до суду з позовною заявою про розірвання шлюбу з відповідачкою, вказавши, що з [PERSON]. перебувають у шлюбі з 10 серпня 2013 року. Від шлюбу з відповідачем неповнолітніх дітей не мають. Шлюбні стосунки з відповідачкою припинені через наявність різних поглядів на життя, втрату взаєморозуміння. Оскільки примирення неможливе, просив шлюб між ним та відповідачкою розірвати. В судове засідання позивач надав заяву про розгляд справи у його відсутність, наполягав на задоволенні позову. Відповідач [PERSON] в наданій суду письмовій заяві позов визнала в повному обсязі , справу просила розглядати у її відсутність. З огляду на визнання відповідачем позову, суд на підставі ч.3 ст. 200, ч.4 ст. 206 ЦПК України вважає за можливе ухвалити рішення за результатами підготовчого провадження. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов слід задовольнити з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони з 10 серпня 2013 року перебувають в зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу неповнолітніх дітей не мають. Відповідно до ч.1 ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ст.ст. 110-112 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя . Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що має істотне значення. Відповідно до ст.109 СК України шлюб розривається судом, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їх права, а також права їх дітей. Відповідно до пояснень сторін , викладених в наданих суду заявах , вони не бажають більше підтримувати шлюбні стосунки . Вважають, що сім'я розпалась остаточно, на примирення не згодні. За таких обставин, суд вважає, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін в розумінні ст. 112 СК України, тому позов підлягає задоволенню. Спору про розподіл майна суду не заявлено. На підставі ст. ст. 105, 110-112 Сімейного Кодексу України,

Outcome: approved