Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-13 00:00:00

20 лютого 2017 року до Зарічненського районного суду Рівненської області надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу. У позовній заяві позивач просить суд розірвати шлюб укладений між сторонами 17 березня 2009 року та зареєстрований у виконкомі Кухченської сільської ради Зарічненського району Рівненської області, актовий запис № 4. Позивач у позовній заяві, як на підстави для задоволення заявлених позовних вимог, покликається на наступні обставини: сторони зареєстрували шлюб 17 березня 2009 року. У шлюбі сторони мають трьох спільних дітей [PERSON] 19 січня 2010 р. н.; [PERSON] 19 січня 2012 р. н. ; [PERSON] [INFO]; з відповідачем позивач фактично подружніх стосунків не підтримує, спільне життя з відповідачем не склалось. З березня 2016 року сторони проживають окремо, а тому [PERSON] не бере участь у вихованні та утриманні дітей. Позивач вважає, що подальше перебування сторін у шлюбі неможливе, шлюбні відносини фактично припинені, усі способи примирення між нею та відповідачем вичерпані, розірвати шлюб за спільною заявою [PERSON] відмовляється, а тому змушена звертатися до суду із позовом про розірвання шлюбу. Спору щодо поділу майна подружжя та визначення місця проживання дітей у сторін немає. На підставі наведеного позивач у позовній заяві просить суд задоволити заявлені позовні вимоги. Позивач [PERSON] у судове засідання з'явилася, надала суду пояснення аналогічні, зазначеним у позовній заяві. Додатково пояснила, що із відповідачем не проживає протягом останнього року, до цього тричі зверталась до суду із позовною заявою про розірвання шлюбу, проте забирала її на прохання відповідача. Зазначила, що відповідач зловживає алкоголем, внаслідок чого чинить скандали, що негативно відбивається на моральному стані дітей. Вважає, що подальше збереження шлюбу неможливе, оскільки відповідач не піклується про дітей, чинить насильство щодо неї. Відповідач [PERSON] у судове засідання з'явився надав суду пояснення, що заперечує щодо розірвання шлюбу. Просить шлюб не розривати. Проаналізувавши матеріали цивільної справи, зокрема: Свідоцтво про шлюб серії 1-ГЮ № 042597 від 17 березня 2009 року, Свідоцтво про народження серії 1-ГЮ № 113421 від 26 січня 2010 року, 1-ГЮ № 161372 від 26 січня 2012 року, 1-ГЮ №213643 від 25 грудня 2014 року, повно та всебічно дослідивши всі докази у справі у їх сукупності, заслухавши пояснення позивачки та відповідача суд прийшов до переконання, що обставини на які покликається позивач у позовній заяві, як на підстави для задоволення заявлених нею позовних вимог знайшли своє підтвердження у представлених суду доказах. Так, судом встановлено, що відповідно до ч. 1 ст. 24 Сімейного кодексу України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ч. 1\~ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Позов про розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. Зважаючи на те, що сторони шлюбних стосунків не підтримують, спільного господарства не ведуть, шлюб між сторонами набув формального характеру, суд вважає, що збереження шлюбу між ними є неможливим. Підстав для надання строку для примирення немає, оскільки позивачка щодо цього заперечує, а відповідач не навів переконливих доказів для надання строку на примирення. На підставі наведеного, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги заявлені позивачкою підставні та підлягають задоволенню. Згідно ч. 1 ст. 88 ЦПК України з відповідача в користь позивача слід стягнути документально підтвердженні судові витрати понесені позивачем, які складаються із судового збору. На підставі наведеного та

Outcome: approved