Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-27 00:00:00

20 червня 2018 року позивач звернувся з вищевказаним позовом, в якому зазначив, що він є власником земельної ділянки, у 2017 році відповідач самовільно перемістив свою огорожу на його земельній ділянці, а тому позивач просить суд усунути перешкоди у користуванні земельною ділянкою шляхом зобов`язання відповідача знести за власний рахунок самовільно зведену огорожу та приведення частини земельної ділянки у придатний для використання стан, яка розташована за адресою: [ADDRESS] . В ході судового розгляду представник позивача направив заяву (лист) з якої видно, що на позові наполягає, просить справу розглянути без його участі на підставі поданих до суду доказів. Відповідач копію позову та матеріали до нього отримав належним чином, з позовом не погоджується. Представник третьої особи до суду не з`явився та направив до суду заперечення, з яких вбачається, що просить розглянути справу відповідно до чинного законодавства. Дослідивши письмові докази по справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Так судом встановлено, що позивач [PERSON] , [INFO] є власником земельної ділянки, розміром 0,0300 га, кадастровий номер № 5123782000:02:004:4672, цільове призначення для індивідуального садівництва, яка розташована за адресою: [ADDRESS] , на підставі рішення Молодіжненської с/ради № 421-V11 від 29.09.2016 року та витягу ДЗК виданого 04.08.2016 року, зареєстрованого 19 червня 2017 року належним чином, та дачного будинку з господарчими спорудами площею 169.60 кв.м., житловою площею 121.3 кв.м. (а.с.12). Відповідач [PERSON] є власником земельної ділянки площею 0.0266 га. кадастровий номер № 5123782000:02:004:4560, цільове призначення для індивідуального дачного будівництва, яка розташована за адресою: [ADDRESS] , на підставі рішення Молодіжненської с/ради № 1905-У1 від 15.06.2015 року. Сторони по справі є суміжними землекористувачами. Відповідач [PERSON] збудував залізо-бетонний фундамент висотою 120 см., довжиною 1020 см., шириною 40 см., з якого виходять випуски металевого квадрату чорного металу 40х40 мм, висотою 130 см, у кількості семи штук, на яких у два ряди закріплені металеві пластини чорного металу шириною 10 мм., довжиною 1020 см., на яких закріплений металевий профіль, висотою 120 см. та довжиною 1020 см. та септик (локальна очисна установка (вигрібна яма)) і каналізаційні споруди. Факт самовільного зайняття відповідачем [PERSON] частини спірної земельної ділянки площею 0.0024 га, підтверджується результатами перевірки дотримання вимог земельного законодавства, проведеною Управлінням контролю за використанням та охороною земель Головного Управління Держгеокадастру в Одеській обл. від 17 липня 2018 року (а.с.55) та перевіркою сільської ради, де зазначено у листі вих. 800/1 від 26.09.2017 року (а.с.20). Виходячи з вищевказаного суд приходить до висновку, що з боку відповідача є порушення правил добросусідства, та права власників суміжних земельних ділянок, передбачених ст. 91 ЗК України, а тому відповідно до ст. 15,16, 391 ЦК України суд вважає, що позивачем вибраний правильний спосіб судового захисту згідно, якого необхідно зобов`язати відповідача не чинити перешкоди у користуванні власністю, шляхом знесення за власний рахунок самовільно зведену огорожу та септик (локальна очисна установка (вигрібна яма)) і каналізаційних споруд; та приведення самовільно зайнятої відповідачем частини земельної ділянки площею суміжної з позивачем у придатний для використання стан. При поданні позову позивач сплатив судовий збір в розмірі 704.80 грн., суд прийшов до висновку, що позов є обґрунтований, а тому відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в повному обсягу.

Outcome: approved