Jurisdiction: civil
Date: 2020-06-14 00:00:00

19 травня 2020 року позивачка звернулась до суду з позовом до відповідача, в якому просить стягнути на її користь аліменти на своє утримання в розмірі 1/6 частини з усіх видів його заробітку (доходу), починаючи з дати подачі позову та до досягнення сином 3-х років. Посилалася на те, що відповідач є батьком їх дитини - [PERSON] , [INFO] , який проживає разом з нею, але останнім часом їх відносини з чоловіком погіршилися і вони проживають окремо. В той же час він не надає стабільної та постійної матеріальної допомоги, хоча офіційно працевлаштований і має постійний дохід. Вказуючи на положення ст. 77 та ст. 84 СК України, які передбачають право дружини на утримання від чоловіка під час вагітності та до досягнення дитиною трирічного віку, просила позов задовольнити. В судове засідання позивачка не з`явилася, про його час та місце була повідомлена належним чином, у поданій нею заяві вона зазначила прохання здійснити розгляд за її відсутності. Проти винесення заочного рішення не заперечувала. Відповідач в судове засідання не з`явився, про дату та час слухання справи судом повідомлений своєчасно та належним чином. Відповідно до частини 2 статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Відповідно до вимог ст. ст. 223, 280, 281 ЦПК України, суд, вважаючи за можливе здійснити заочний розгляд, дослідивши докази в справі, дійшов до наступного висновку. Сторони перебувають у шлюбі, який до цього часу не розірваний, хоча через погіршення взаємних відносин фактично припинили шлюбно-сімейні відносини і проживають окремо. За час їх шлюбу у них народилося двоє дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . Діти проживають разом з матір`ю і перебувають на її утримані. За Конституцією України, статтею 4 ЦПК України та ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка є частиною національного законодавства, кожній особі, як фізичній так і юридичній, а також державі гарантовано судовий захист їх інтересів. Відповідно до статей 1, 3 ЦК України, статей 2, 4, 12-13, 367 ЦПК України завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення, в порядку позовного, наказного та окремого провадження, цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин, а також справ, розгляд яких, в порядку цивільного судочинства, прямо передбачено законом. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України і обраний позивачем. Суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до ЦПК України, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів, наданих сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. При цьому, суд сприяє всебічному і повному з`ясуванню обставин справи, для чого роз`яснює особам, які беруть участь у справі, їх права та обов`язки, попереджує про наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій і допомагає здійсненню їхніх прав. Згідно ч. 2 ст. 84 СК України, дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Відповідно до ч.ч. 4, 6 ст. 84 СК України право на утримання дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу, таке залишається і в разі розірвання шлюбу. Отже, за змістом вказаної норм права, розмір утримання не пов`язаний з розміром доходу дружини, а залежить від можливості чоловіка надавати матеріальну допомогу. Таким чином, враховуючи вимоги сімейного закону і виходячи з виписаних вище обставин, суд приходить висновку про те, що у відповідача є обов`язок по утриманню дружини до досягнення сином [PERSON] трирічного віку. Відповідно до ст. 77 ЦПК України утримання одному з подружжя надається другим із подружжя у натуральній або грошовій формі за їхньою згодою; за рішенням суду аліменти присуджуються одному з подружжя, як правило, у грошовій формі; аліменти сплачуються щомісячно. За взаємною згодою аліменти можуть бути сплачені наперед. Тобто цією нормою закону, як і іншими нормами Глави 9 Сімейного кодексу України не визначено в якій грошовій формі можлива сплата утримання дружини: в твердій грошовій сумі чи у частці від доходу. В Сімейному кодексі України - главі 15, передбачено порядок сплати аліментів батьками на утримання неповнолітніх дітей, зокрема передбачено можливість сплати аліментів щомісячно у твердій грошовій сумі або ж у частці від доходу. В теперішній редакції СК України не визначено у яких випадках можливо стягнення аліментів у частці від доходу платника, а у яких - в твердій грошовій сумі. Визначення форми стягнення належить отримувачу аліментів - це його (її) право. В той же час, на думку суду, виходячи із логічного аналізу норм СК України щодо порядку стягнення аліментів (утримання), слід вважати, що стягнення аліментів у частці від доходу доцільно за наявності у їх платника постійного місця роботи та офіційного і рівномірно-стабільного заробітку (доходу), а у разі відсутності такого, та отримання доходів не постійно і не стабільно, то доцільно стягнення аліментів у твердій грошовій сумі. Такі обставини при визначенні способи стягнення аліментів належним чином забезпечать право отримувача грошових коштів та їх постійне отримання в межах розміру, передбаченого законом та в розмірі, необхідному для забезпечення цілей їх надання. Виходячи з обставин справи та матеріалів у ній, суд вважає, що він має змогу надавати дружині матеріальну допомогу, яку суд визначає в розмірі 1/6 частини всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно до досягнення [PERSON] трирічного віку. На підставі частини 6 статті 141 ЦПК України, статті 5 Закону України «Про судовий збір» з відповідача підлягає стягненню на користь держави судовий збір в розмірі 840,80 грн. оскільки позивачка звільнена від сплати судового збору. За викладеного,

Outcome: approved