Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-08 00:00:00

1. Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача. 19 вересня 2018 року позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до відповідача [PERSON] про зміну розміру аліментів. В обґрунтування позовних вимог вказала, що рішенням Полонського районного суду від 08 квітня 2010 року з відповідача на її користь було стягнуто аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO], у твердій грошовій сумі в розмірі по 300 гривень щомісяця до досягнення дитиною повноліття. На даний час сума 300 грн. на дитину не відповідає рівню життя (інфляція, син росте, потребує все більших витрат). Просить суд змінити розмір аліментів та стягувати з відповідача по 1700 грн. щомісячно та стягнути з відповідача витрати на правничу допомогу в сумі 600 грн. Відповідно до ч.5 ст.279 ЦПК України, розгляд справи проводиться у порядку спрощеного провадження. Відповідач у відзиві на позовну заяву заперечив проти позовних вимог, вважаючи їх необґрунтованими. 2. Заяви, клопотання, інші процесуальні дії у справі. Ухвалою суду від 05 листопада 2018 року відкрито провадження у справі та призначено її до розгляду у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін. 20 листопада 2019 року відповідач надав відзив на позовну заяву та клопотання про розгляд справи у звичайному позовному провадженні з викликом сторін. 09 січня 2019 року розгляд справи закінчено ухваленням рішення у справі. 3. Фактичні обставини встановлені судом та зміст спірних правовідносин. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що вимоги позивача знайшли своє підтвердження та підлягають до задоволення частково з наступних підстав. Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. Відповідно до даних рішення Полонського районного суду від 08 квітня 2010 року з [PERSON] на користь [PERSON] було стягнуто аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO], в розмірі 300 грн. щомісячно, починаючи з 16 січня 2010 року і до досягнення нею повноліття (а.с.4). Відповідно до даних свідоцтва про народження серії [NUMBER] сторони у справі є батьками [PERSON] (а.с.5). Згідно з даними довідки про склад сім'ї [PERSON] проживає з матір'ю [PERSON] (а.с.8). За даними свідоцтва про шлюб [PERSON] після реєстрації шлюбу отримала прізвище «[PERSON]» (а.с.12). Згідно з ч.1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до вимог ч.1 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. 4. Мотивована оцінка аргументів, наведених учасниками та норми права, які застосував суд. Доводи позивача щодо можливості стягнення з відповідача аліментів на утримання їх спільного сина знаходять своє підтвердження та вимоги позивача підлягають частковому задоволенню. При визначенні розміру аліментів, відповідно до ст. 182 СК України, суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. У п. 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15 травня 2006 року (далі Постанова) роз'яснено, що вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів, наявність в останнього інших неповнолітніх дітей; непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. До ч. 1 ст. 182 Сімейного кодексу України внесено зміни і крім перерахованих у вищезазначеній Постанові обставин, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів, також наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів. Згідно ч. 2 ст. 182 Сімейного кодексу України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Судом встановлено, що дитина здорова, відповідач також має задовільний стан здоров'я, на сьогоднішній день є працездатним, інших обставин, які мають значення для справи не встановлено. Доказів протилежного сторонами для суду не надано. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно зі ст. 184 СК України суд, за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. У ч. 1 ст. 192 Сімейного кодексу України передбачено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Відповідно до п. 23 Постанови розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв'язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров'я когось із них. У новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили. Враховуючи зміст ст.ст. 181, 192 Сімейного кодексу України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не може вважатися незмінним. У ст. 192 Сімейного кодексу України лише вказується на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених в судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану платника або одержувача аліментів, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Судом об'єктивно встановлено, що після ухвалення рішення суду про стягнення аліментів у зв'язку із збільшенням вікових потреб дитини, зростанням цін, витрати, які несе позивач на утримання дитини значно перевищують розмір сплачуваних відповідачем аліментів, в зв'язку з чим матеріальне становище отримувача аліментів погіршується. Наведене є підставою для застосування положень ч. 1 ст. 192 СК України. Можливість змінити розмір аліментів в сторону їх збільшення, яка в даному випадку, обумовлена також мінливістю життєвих обставин, зазначених в ст.ст. 182-184 СК України, не може обмежуватися разовим її здійсненням. Розмір аліментів та спосіб його визначення не є величинами сталими. З урахуванням встановлених судом обставин та наведених правових норм, суд вважає можливим збільшити розмір стягуваних аліментів. При цьому, визначаючи розмір стягуваних з відповідача аліментів, суд зважає на його стан здоров'я, а саме те, що він є працездатним, а також зміну мінімальних життєвих стандартів з часу ухвалення рішення та враховуючи те, що визначений ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2019 році» прожитковий мінімум на дитину з 6 до 18 років з 01.01.2019 року становить 2027 грн., вважає за необхідне визначити такий у розмірі 1200 грн. Згідно з ч.1, ч.2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог; інші судові витрати, пов'язані з розглядом справи, у разі задоволення позову покладаються на відповідача. Частиною другою статті 137 ЦПК України встановлено, що за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами. На підставі викладеного,

Outcome: approved