Jurisdiction: civil
Date: 2021-01-10 00:00:00

20 жовтня 2020 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] , третя особа: Управління державної міграційної служби України в Полтавській області про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням. Ухвалою судді від 26 жовтня 2020 року провадження у зазначеній справі відкрито. 11 січня 2021 року винесено ухвалу про заочний розгляд справи. В судовому засіданні позивача [PERSON] позов підтримав, суду пояснив, що 17 серпня 2012 року він придбав у сім`ї [PERSON] квартиру [ADDRESS] . На момент вчинення договору йому було відомо, що квартирі залишається бути зареєстрованим [PERSON] , оскільки на той час він зловживав спиртним і через цю обставину зняти його з реєстрації не виявилось можливим. Згодом він звернувся до дружини відповідача - [PERSON] з проханням вирішити це питання, однак вона повідомила, що більше не проживає з чоловіком і його місце перебування їй не відоме. Потім він ще неодноразово звертався до неї з даного приводу, однак безрезультатно, тому змушений звернутися до суду. Просив визнати [PERSON] таким, що втратив право на користування цим жилим приміщенням. [PERSON] в судове засідання не з`явився, про час і місце судового засідання повідомлений належним чином через оголошення на офіційному веб - сайті «Судова влада», причину неявки відповідач суду не повідомив, а також не надав відзив на позовну заяву. Третя особа про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, про що свідчить зворотне повідомлення в матеріалах справи. Судом встановлено, що [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу від 17 серпня 2012 року є власником квартири [ADDRESS] , що також підтверджується витягом про Державну реєстрацію прав. Розпорядженням Полтавської обласної державної адміністрації № 206 від 20.05.2016 вулицю 50 років Жовтня перейменовано на вулицю Полтавська. Згідно довідки Гадяцької міської ради в квартирі [ADDRESS] зареєстровані: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] . Актами обстеження домоволодіння від 19.11.2019, 18.12.2019, 20.01.2020, 18.02.2020, 17.03.2020, 16.04.2020, 14.05.2020, 15.06.2020, 16.07.2020 , 17.08.2020, 14.09.2020 ТА 12.10.2020 на предмет проживання [PERSON] у квартирі [ADDRESS] встановлено, що відповідач не проживає за даною адресою, його особистих речей в даному господарстві не виявлено. Таким чином, суд встановив, що відповідач не проживає у квартирі [ADDRESS] більше, ніж один рік з моменту звернення до суду. Причин поважної відсутності відповідача за зареєстрованим місцем проживання судом не встановлено. Відповідно до ст. 71 ЖК України при тимчасовій відсутності наймача за ним зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Згідно з вимогами ч. 1 ст. 382 ЦК України, квартирою є ізольоване приміщення у житловому будинку, призначене для постійного у ньому проживання. Відповідно до вимог ч. 1 ст.383 ЦК України, власник квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім`ї та інших осіб. На підставі вимог ст. 386 ЦК України, держава забезпечує рівний захист усіх суб`єктів права власності, а власник може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення іншою особою дій, які порушують його право власності та з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню. Згідно з нормою ст. 391 ЦК України, власник має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Враховуючи, що відповідач не проживає у спірному житлі більше шести місяців, не являється членом сім`ї [PERSON] , а його реєстрація у помешканні створює перешкоди для власника квартири, викликані необхідністю сплачувати вартість комунальних послуг з урахуванням реєстрації відповідача, а також позбавляє можливості вільно розпоряджатись своїм майном, суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] ґрунтуються на вимогах чинного законодавства, є законними та обґрунтованими, тому підлягають задоволенню. В зв`язку з повним задоволенням позовних вимог, відповідно до п.1 ч.2 ст. 141 ЦПК України з [PERSON] на користь [PERSON] слід стягти понесені ним судові витрати, які складаються з судового збору та витрат на правничу допомогу.

Outcome: approved