Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-31 00:00:00

20 січня 2021 року до Дарницького районного суду міста Києва надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] про визначення місця проживання дитини та стягнення аліментів. Згідно із протоколом автоматизованого розподілу судової справи № 753/1225/21 між суддями від 21 січня 2021 року головуючим суддею обрано Шаповалову К.В. Відповідно до реєстрів передачі справ фактично цивільна справа була передана судді 01 лютого 2021 року. Ухвалою суду від 01 лютого 2021 року позовну заяву залишено без руху та надано позивачу строк для усунення недоліків. На виконання вищевказаної ухвали, позивачем було подано заяву від 03 березня 2021 року вх.14758 про усунення недоліків, у якій позивач зазначила, що позовна вимога щодо визначення місця проживання дитини була вказана помилково. У зв`язку з вишезазначеним до суду подано уточнену позовну заяву про стягнення аліментів. 09 березня 2021 року до суду надійшла інформація стосовно місця реєстрації та проживання позивача [PERSON] та відповідача [PERSON] . Ухвалою Дарницького районного суду міста Києва від 11 березня 2021 року відкрито провадження у справі та призначено її розгляд за правилами спрощеного провадження із повідомленням сторін на 1 квітня 2021 року. У судовому засіданні позивач [PERSON] та її представник позовні вимоги підтримали в повному обсязі, просила їх задовольнити, з підстав зазначених у позовній заяві. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги визнав, не заперечував щодо задоволення позовних вимог та ухвалення судового рішення про стягнення з нього на утримання сина щомісячно 1700 грн. Суд, дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення учасників справи, всебічно, повно, об`єктивно та безсторонньо оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, вважає, що позов підлягає задоволенню враховуючи таке. Судом встановлено, що 26 вересня 2014 року між [PERSON] та [PERSON] Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Дарницького районного управління юстиції у місті Києві був зареєстрований шлюб, актовий запис № 2423. Від шлюбу сторони мають малолітнього сина [PERSON] , [INFO] (а.с.13). Рішенням Дарницького районного суду міста Києва від 30 грудня 2020 року у справі № 753/20665/20 шлюб, зареєстрований 26 вересня 2014 року між [PERSON] та [PERSON] Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Дарницького районного управління юстиції у місті Києві, актовий запис № 2423- розірвано . Факт проживання малолітнього [PERSON] , [INFO] із позивачкою не заперечується та не спростовується відповідачем. Відповідно із статті 180 Сімейного кодексу України (далі - СК України) батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно статті 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Відповідно до частин першої, другої статті 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року №789-ХІІ та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. За змістом статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Відповідно до частини другої статті 182 СК України передбачено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Частинами першою, другою статті 184 СК України визначено, що суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом або за домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону. Відповідно до статті 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини і платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав, доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів, інші обставини, що мають істотне значення. Так, суд бере до уваги те, що відповідач є дієздатним, на утриманні немає інших дітей чи непрацездатних батьків, а також не заперечував проти ухвалення рішення щодо стягнення з нього аліментів в твердій грошовій сумі - 1700 грн. щомісячно. Факт відсутності у батька або матері можливості надавати дитині відповідного розміру утримання не знаходиться в переліку обставин, які враховуються судом при визначенні розмірів аліментів і ця обставина не звільняє батьків від обов`язку по утриманню дитини (Постанова Верховного Суду від 11 березня 2020 року у справі №759/10277/18). При ухваленні рішення суд оцінює докази з урахуванням вимог статей 77-80 ЦПК України про їх належність, допустимість, достовірність та достатність. Обставини, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть вважатися встановленими в цивільній справі, якщо такі засоби доказування відсутні. При цьому, згідно зі статтею 81 ЦПК України, обов`язок доказування певних обставин лежить на стороні, яка посилається на них як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях Щодо розміру аліментів слід зазначити, що відповідно до частини третьої статті 70 Закону України «Про виконавче провадження» та пункту 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України про розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» максимальний розмір аліментів, які стягуються з боржника не повинен перевищувати 50 % заробітної плати цієї особи. Приймаючи до уваги викладене, з метою захисту прав та охоронюваних законом інтересів малолітнього [PERSON] , [INFO] , враховуючи вік дитини, працездатний вік відповідача, відсутність у відповідача аліментних зобов`язань стосовно інших осіб, суд дійшов висновку про необхідність визначити розмір аліментів, що підлягають стягненню з відповідача на користь позивачки, на утримання малолітнього [PERSON] , [INFO] в твердій грошовій сумі в розмірі 1700 гривень щомісячно до досягнення ним повноліття. У разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я платника або одержувача аліментів - їх розмір може бути зменшено або збільшено за рішенням суду (частина перша стаття 192 Сімейного кодексу України). Згідно зі статтею 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, тому аліменти слід призначити з 20 січня 2021 року, тобто з дня пред`явлення позивачем вказаного позову. Відповідно до пункту 1 частини першої статті 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. Враховуючи приписи статті 5 Закону України «Про судовий збір» та статті 141 ЦПК України, зважаючи на те, що позивач звільнений від сплати судового збору при зверненні з даним позовом до суду, тому з відповідача в дохід держави підлягає стягненню судовий збір в розмірі 908 гривень. На підставі викладеного та

Outcome: approved