Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-23 00:00:00

19 серпня 2014 року Новоайдарським районним судом Луганської області було відкрито провадження у цивільній справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення боргу. Відповідно до Закону України «Про здійснення правосуддя та кримінального провадження у зв'язку з проведенням антитерористичної операції» та розпорядження № 29/0/38-14 від 12.09.2014 року голови Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про визначення територіальної підсудності справ» визначено, що розгляд цивільних справ, підсудних Новоайдарського районного суду Луганської області здійснюється Рубіжанським міським судом Луганської області. 16.10.2014 року дану справу прийнято до провадження Рубіжанського міського суду Луганської області. 18 серпня 2014 року [PERSON] звернулася до Новоайдарського районного суду Луганської області з позовом, який уточнила 02.09.2014 року, до [PERSON] про стягнення боргу за договором позики у розмірі 14650,26 гривень, свої вимоги обґрунтовує тим, що 05.04.2012 року між позивач позичила відповідачу гроші в сумі 31100,00 гривень, які відповідач зобов'язувалася повернути до 05.04.2013 року, на підтвердження укладення договору позики відповідач надала розписку. Відповідач частинами повертала борг, на час звернення до суду повернула 18500,00 гривень, вимоги про подальше повернення позики відповідач ігнорує. Залишок боргу складає 12600,00 гривень, сума інфляційних втрат 1568,70 гривень, 3% річних 481,56 гривень, а вського 14650,26 гривень, які й просить стягнути позивач з відповідача, також просить стягнути судові витрати у розмірі 243,60 гривень. В судове засідання позивач та її представник не з'явилися, про час та місце розгляду справи повідомленні належним чином, 03.11.2014 року від представника позивача до суду надійшла заява про розгляд справи за відсутності позивача та її представника, проти ухвалення заочного судового рішення не заперечує (а.с. 38). Відповідач в судове засідання не з'явилася, причин неявки в судове засідання відповідач суду не повідомила, заяви про розгляд справи в її відсутності суду не надала, заперечень на позов не надала. Відповідачу було надіслано виклики в судове засідання за адресою, зазначеною в позовній заяві, який було повернуто на адресу суду з позначкою «за закінченням терміну зберігання» (а.с. 41-44). Інших відомостей про місце роботи або фактичне місце проживання, перебування відповідача суд не має. Відповідно до вимог ч. 5 ст. 74 ЦПК України судова повістка разом із розпискою, а у випадках, встановлених цим Кодексом, разом з копіями відповідних документів надсилається поштою рекомендованим листом із повідомленням або через кур'єрів за адресою, зазначеною стороною чи іншою особою, яка бере участь у справі. Відповідно до ч. 1 ст. 77 ЦПК України сторони та інші особи, які беруть участь у справі, зобов'язані повідомляти суд про зміну свого місця проживання (перебування, знаходження) або місцезнаходження під час провадження справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання або місцезнаходження судова повістка надсилається на останню відому судові адресу і вважається доставленою, навіть якщо особа за цією адресою більше не проживає або не знаходиться. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Враховуючи неявку в судове засідання належним чином повідомленого відповідача, відсутності заяви відповідача про розгляд справи за його відсутності та згоду позивача на ухвалення заочного рішення у справі, суд вважає за можливе розглядати цивільну справу у відсутності відповідача та ухвалити заочне рішення по даній справі в порядку ст.ст. 224, 225 ЦПК України. Відповідно до ч. 2 ст. 11 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Відповідно до ч. 2 ст. 158 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Враховуючи, що представник позивача скористалася правом заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності, суд розглядає цивільну справу за наявними у справі матеріалами. Суд, розглянувши цивільну справу в межах заявлених позовних вимог, об'єктивно оцінивши докази, які містяться в матеріалах справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] 05.04.2012 року позичила у [PERSON] гроші в загальній сумі 31100,00 гривень та зобов'язувалася їх повернути до 05 квітня 2013 року, про що в матеріалах справи міститься оригінал розписки відповідача (а.с. 30). Таким чином, вищевикладене свідчить про те, що сторонами було досягнуто згоди стосовно всіх істотних умов договору позики й розписка свідчить про укладення договору позики між позивачем та відповідачем, відповідно до якого відповідач отримала від позивача 31100,00 гривень, які вона зобов'язувалася повернути до 05.04.2013 року. Відповідно ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Відповідно до ст. 1047 ЦК України договір позики укладається в письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподаткованого мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. В позовній заяві позивач зазначає, що відповідач повернула борг частково у сумі 18500,00 грривень. Як вбачається з розписки відповідач в період з 01.05.2012 року по 01.08.2014 року частково повернула боргу у загальній сумі 18500,00 гривень. Таким чином, суд приходить до висновку, що відповідач несвоєчасно та частково повернула суму боргу у розмірі 18500,00 гривень, залишок боргу у розмірі 12600,00 гривень (31100 - 18500 = 12500 грн.) відповідач не повернула, тобто не виконала свого обов'язку з повернення позики у встановлений строк, чим припустила порушення умов договору позики. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Відповідно ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, що були передані йому позичальником) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно ч. 1 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції, а також 3% річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Отже, у зв'язку з невиконанням відповідачем грошових зобов'язань за договором позики, позивач має право вимагати від відповідача сплати 3% річних від простроченої суми. З розписки вбачається, що строк виконання зобов'язання відповідача з повернення боргу позивачу становить 05 квітня 2013 року, розмір процентів в розписці встановлений не був, позивачем зроблений розрахунок 3% річних у розмірі 481,56 гривень за період з 05.04.2013 року по 14.08.2014 року, тобто до дати звернення до суду, що становить 465 днів з розрахунку суми боргу у 12600,00 гривень (а.с. 4, 30). Таким чином, суд приходить до висновку, що на користь позивача підлягає стягненню з відповідача 3% річних у розмірі 481,56 гривень (12600 грн. х 3% / 365 днів х 465 дні = 481,56 грн). Також, позивач має право вимагати від відповідача сплати боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за період з 05.04.2013 року. Індекси інфляції становлять: за квітень 2013 року 100,0; травень 2013 року 100,1; за червень 2013 року 100,00; за липень 2013 року 99,9; за серпень 2013 року 99,3; за вересень 2013 року 100,00; за жовтень 2013 100,4; за листопад 2013 року 100,2; за грудень 2013 року 100,5; за січень 2014 року 100,2; за лютий 2014 100,6; за березень 2014 102,2; за квітень 2014 103,3; за травень 2014 103,8; за червень 2014 101,0;; за липень 2014 100,4. Позивачем надано розрахунок інфляційних у розмірі 1568,70 гривень (12600 х 100,х100,1 х 100,0 х99,9 х 99,3 х 100,0 х 100,4 100,02 х 100,5 х 100,2 х 100,6 х 102,2 х 103,3 х 103,8 х 101,0 х 100,4) / 100 - 12600 = 1568,70 грн.), який перевірено судом (а.с. 5). Таким чином, вимоги позивача про стягнення з відповідача інфляційних втрат у розмірі 1568,70 гривень також є підставними. За таких обставин, з врахуванням порушення [PERSON] умов договору позики від 05.04.2012 року щодо своєчасного повернення позики [PERSON], суд приходить до висновку, що наявні підстави для стягнення з відповідача на користь позивача позики у розмірі 12600,00 гривень, 3% річних 481,56 гривень та інфляційних 1568,70 гривень, а всього 14650,26 гривень, тому позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі. Відповідно до ст. 88 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь позивача понесені ним і документально підтверджені витрати по сплаті судового збору в сумі 243,60 гривень.

Outcome: approved