Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-15 00:00:00

20.11.2014 року позивач [PERSON] звернулася до суду із позовом, який 26.02.2015 рок уточнила, та просить визнати за нею право власності на 9/100 частин житлового будинку під [ADDRESS] в порядку спадкування за законом. При цьому, позивач посилається на те, що їй та [PERSON], який помер [INFO] належить на праві власності 58/500 частини житлового будинку під [ADDRESS]. Позивач звернулася до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, однак нотаріусом будо відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, через те, що у правовстановлюючому документі є розбіжності щодо часток права власності та площі житлового будинку. У зв'язку із чим, позивач змушена була звернутися до суду із позовом. До судового засідання позивач не з'явилася, повідомлялася належним чином, до суду надано заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити. Представник відповідача Одеської міської ради до судового засідання не з'явився, повідомлявся належним чином. До суду надано письмові заперечення на позов та заяву про розгляд справи за відсутності представника Одеської міської ради. При цьому зазначено, що позовні вимоги [PERSON] необґрунтовані та незаконні, а тому не підлягають задоволенню. Оскільки, неможливе застосування позивачем такого способу захисту права як визнання права власності, відсутні оригінали документів, необхідних для видачі свідоцтва про право на спадщину, а також відсутнє оспорювання права позивача на нерухоме майно. Третя особа державний нотаріус Третьої одеської державної нотаріальної контори Білик О.Г. до судового засідання не з'явилася, повідомлялася належним чином, причини неявки суду невідомі. Матеріали справи містять лист, в якому нотаріус просить розглядати справу за її відсутності, розгляд справи залишає на розсуд суду. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Як встановлено у судовому засіданні, згідно свідоцтва про право на спадщину серії ААО № 550214 та ААО № 550215, виданих 02.06.1998 року державним нотаріусом Третьої одеської державної нотаріальної контори, посвідчено, що спадкоємцями за майном померлого [INFO] [PERSON], є його батьки [PERSON] та [PERSON] /а.с. 7-8/. Свідоцтва видані на майно, що складається 58/500 частин житлового будинку під [ADDRESS]. Зареєстровано у реєстрі № 3-2047. Між [PERSON] та [PERSON] 14.11.1970 року було зареєстровано шлюб, актовий запис № 1277, що вбачається із свідоцтва про одруження, серія [NUMBER] /а.с./. Листом КП «БТІ» ОМР № 6486-10/394-Л від 15.10.2014 року повідомлено, що співвласниками [PERSON], рішенням ОМР № 827 від 25.11.1999 року була прийнята в експлуатацію 2-х поверхова квартира, у зв'язку із чим було здійснено розрахунок частин /а.с. 11/. Згідно розпорядження № 879 від 06.06.2000 року, виданого КРА ВК ОМР про затвердження розрахунку ідеальних часток у домоволодінні [ADDRESS], у фактичному користуванні [PERSON] та [PERSON] знаходиться 9/100 частин домоволодіння /а.с. 12-13/. [INFO] у віці 75 років помер [PERSON], що вбачається зі свідоцтва про смерть, серія [NUMBER], виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Одесі реєстраційної служби Одеського міського управління юстиції, актовий запис № 12712 /а.с. 15/. Під час розгляду справи судом досліджено копію спадкової справи № 592/2014 року до майна померлого [INFO] [PERSON] /а.с. 31-92/. З якої вбачається, що 20.06.2014 року [PERSON] звернулася до державного нотаріуса Третьої одеської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини. 05.08.2014 року державним нотаріусом Третьої одеської державної нотаріальної контори Білик О.Г. відмовлено у вчиненні нотаріальних дій стосовно частини житлового будинку [ADDRESS], у зв'язку із наявними розбіжностями щодо часток права власності та площі житлового будинку. Заперечення відповідача ОМР суд не приймає до уваги, так як відповідно до п. 3.1. Листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту у судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визначається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності (ст. 392 ЦК України). Оскільки, в матеріалах справи наявна постанова держаного нотаріуса про відмову у вчиненні нотаріальних дій, суд приходить до висновку, що позивач [PERSON] правомірно звернулася до суду за захистом своїх прав, та вірно вказала відповідачем по справі саме Одеську міську раду. Крім того, на спростування заперечень представника ОМР щодо відсутності оригіналів документів, необхідних для видачі свідоцтва про право на спадщину, судом досліджено завірену належним чином копію спадкової справи. Відповідно до ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Положеннями ст. 1216 ЦК України передбачено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно з ст. 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Таким чином, з урахуванням того факту, що на момент смерті [PERSON] йому та позивачу належало право власності на частину житлового будинку [ADDRESS], та розпорядженням № 879 від 06.06.2000 року, виданим КРА ВК ОМР затверджено розрахунок частин вказаного домоволодіння, а саме, що [PERSON] та [PERSON] належить 9/100 частин житлового будинку [ADDRESS], суд приходить до висновку, що позовна заява [PERSON] підлягає задоволенню, так як обґрунтована та доведена.

Outcome: approved