overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-25 00:00:00

20 вересня 2013 року [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб у відділі ДРАЦС по м. Черкаси реєстраційної служби Черкаського міського управління юстиції за актовим записом № 1340, що стверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] від 20.09.2013 року. Після одруження дружині присвоєно прізвище - [PERSON] . Від шлюбу сторони мають неповнолітню дочку: [PERSON] , [INFO] . За твердженням позивача шлюбні відносини між подружжям не склались. Причиною розпаду сім`ї є різні погляди на сімейне життя та обов`язки. Відповідач постійно нехтує сімейними цінностями, такими як повага, піклування про створення сім`ї, що призвело до втрати поваги один до одного. За таких обставин сторони почали проживати окремо, спільне господарство не ведуть. Оскільки сторони не підтримують шлюбних відносин, спільне господарство не ведуть, проживають нарізно, а тому вважаючи, що збереження шлюбних відносин неможливе, [PERSON] звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу із [PERSON] . Позивач [PERSON] у судове засідання не з`явилася, надіслала на адресу суду заяву, в якій позовні вимоги підтримує повністю та просить суд розглядати справу у її відсутність. Після розірвання шлюбу, просила залишити шлюбне прізвище - [PERSON] . Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, надіслав до суду заяву, в якій позовні вимоги визнає, на розлучення згідний, просить справу розглядати у його відсутності. Оскільки у справі достатньо матеріалів про права та взаємовідносини сторін, суд проводить судовий розгляд за відсутності позивача та відповідача. Суд, вивчивши матеріали справи та враховуючи думку сторін на розірвання шлюбу, вважає, що позов підлягає до повного задоволення з наступних підстав. Згідно із ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає і ст. 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН від 10.12.1948 року, згідно з якою чоловіки та жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей. Оскільки у судовому засіданні було достовірно встановлено, що збереження шлюбу неможливе, так як сторони подружніх стосунків не підтримують, мір до примирення не приймають, вільної згоди сторін на проживання у шлюбі немає, а тому суд вважає, що подальше спільне життя подружжя буде суперечити інтересам сторін, і за таких обставин приходить до висновку про задоволення позовних вимог [PERSON] . Згідно з ч. 2 ст. 114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішення суду про розірвання шлюбу. Враховуючи, що позовні вимоги задоволені повністю, суд на підставі ст. 141 ЦПК України стягує з відповідача [PERSON] на користь позивача судові витрати, що складаються із судового збору. На підставі зазначеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-10 00:00:00

20 вересня 2013 року було укладено шлюб між [PERSON], [INFO], та [PERSON] (дошлюбне прізвище «[PERSON]»), [INFO], зареєстрований 20 вересня 2013 року міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Запорізького міського управління юстиції, актовий запис № 955, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] від 20.09.2013. [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження від 18.02.2014 серії [NUMBER]. Вирішуючи питання про наявність підстав для задоволення позову, суд виходить з наступного. Згідно з ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Обставин, що перешкоджають пред'явленню даного позову, визначених частиною другою зазначеної статті, судом під час розгляду справи не встановлено. Судом, відповідно до ст. 112 СК України, з'ясовано фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу та встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача. Зважаючи на вказані обставини, суд визнав недоцільним вжиття заходів щодо примирення подружжя у даній справі. Враховуючи неможливість примирення сторін, та виходячи із закріпленого у статті 24 СК України принципу добровільності шлюбу, суд дійшов висновку про обґрунтованість заявленого позову в частині вимог про розірвання шлюбу. Позивач, який змінив своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, зазначив про своє бажання відновити дошлюбне прізвище, що є його правом, передбаченим статтею 113 СК України. З огляду на викладене, суд визнає позов обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню в повному обсязі. Відповідно до частини першої статті 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. До позовної заяви позивачем додано квитанцію від 02.08.2017 № 0.0.819797059.1, якою підтверджується сплата ним судового збору в розмірі 640,00 грн., отже відповідна сума підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. Враховуючи вищезазначене та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-22 00:00:00

20 вересня 2013 року згідно рішення Шевченківського районного суду м. Запоріжжя відповідачку було позбавлено батьківських прав стосовно її сина, [PERSON]. 26 листопада 2013 року згідно розпорядження № 573р голови районної адміністрації позивачку було призначено опікуном [PERSON], [INFO]. Дитина знаходиться на утриманні позивачки. Відповідачка не надає матеріальної допомоги на утримання сина, тому позивачка просить стягнути з відповідача аліменти на утримання неповнолітнього [PERSON], [INFO] у твердій грошовій сумі в розмірі 500 гривень, щомісячно, починаючи з дня подання заяви до суду й до повноліття дитини. В судове засідання позивач не з'явилася, надала суду письмову заяву про розгляд справи у її відсутності, без проведення фіксування судового процесу, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідач в судове засідання не з'явилася, про час, місце і дату слухання справи повідомлена належним чином, в зв'язку з чим суд,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-16 00:00:00

20 вересня 2013 року між [PERSON], [PERSON] та [PERSON] у простій письмовій формі був укладен договір дарування земельної ділянки, площею 0,0919 га, яка розташована за адресою - [ADDRESS] та квартири [ADDRESS]. При зверненні до нотаріальної контори для посвідчення договору нотаріально з'ясувалось, що на земельній ділянці стоїть ні житловий будинок, а квартира. Оскільки сторонами фактично умови договору були виконані, то позивач звернувся до суду із позовом та просить визнати дійсним договір дарування земельної ділянки площею 0,0919 га, яка розташована за адресою - [ADDRESS] та квартири [ADDRESS] з усіма надвірними спорудами, укладений 20 вересня 2013 року між [PERSON], [PERSON] та [PERSON]; визнати за нею право власності на земельну ділянку площею 0,0919 га, яка розташована за адресою - [ADDRESS] та квартиру [ADDRESS] з усіма надвірними спорудами. Позивач у попереднє судове засідання не з'явився, надавши суду заяву про розгляд справи за її відсутності та про підтримання позовних вимог (а.с.37). Відповідачі у попереднє судове засідання не з'явилися, надавши суду заяву про розгляд справи за їх відсутності та про визнання позову (а.с.36). Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав: Згідно свідоцтва про право власності на житло (а.с.19) квартира [ADDRESS] належить на праві спільної сумісної власності [PERSON] та [PERSON]. 20 вересня 2013 року між [PERSON], [PERSON] та [PERSON] у простій письмовій формі був укладен договір дарування земельної ділянки, площею 0,0919 га, яка розташована за адресою - [ADDRESS] та квартири [ADDRESS]. Згідно до ч.1 ст. 717 ЦК України, за договором дарування одна сторона (дарувальник) передає або зобов'язується передати в майбутньому другій стороні (обдарованому) безоплатно майно (дарунок) у власність. У відповідності з ч. 2 ст. 220 ЦК України, якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. Оскільки фактично умови договору дарування сторонами були виконані, то суд вважає, що цей договір можливо визнати таким, що відбувся та визнати право власності за [PERSON] на земельну ділянку площею 0,0919 га, яка розташована за адресою - [ADDRESS] та квартиру [ADDRESS] з усіма надвірними спорудами.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-03 00:00:00

20 вересня 2013 року позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача, в якому просить стягнути з [PERSON] на її користь аліменти на утримання малолітніх дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], в твердій грошовій сумі в розмірі 1050 грн., щомісяця, до досягнення дітьми повноліття. В обґрунтування заявлених вимог позивачка посилається на те, що з відповідачем [PERSON] вона перебувала у зареєстрованому шлюбі з 16 листопада 2002 року, який розірваний 07 листопада 2012 року рішенням Корабельного районного суду м. Миколаєва. Сторони мають малолітніх дітей: дочку - [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO] року, які знаходяться на утримані позивачки. На теперішній час сторони проживають окремо. Відповідач не піклується про створення нормальних сімейних стосунків, не дбає про матеріальне забезпечення та виховання дитини, тим самим ухиляється від виконання свої батьківських обов'язків. Фізично відповідач здоровий та має можливість надати грошову допомогу на утримання дітей. [PERSON] позбавлена можливості самостійно матеріально утримувати дітей, в зв'язку з чим, вимушена звернутися до суду з позовом, який просить задовольнити. Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явилась, направила до суду заяву відповідно до якої уточнила заявлені позовні вимоги та просила стягнути з відповідача [PERSON] на її користь аліменти тільки на утримання дочки - [PERSON] в розмірі 350 грн. щомісяця, а також розглядати справу за її відсутності. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, направив до суду заяву, відповідно до змісту якої заявлені позовні вимоги визнає частково, на суму 350 грн., тільки на утримання малолітньої доньки - [PERSON]. Дослідивши письмові докази, які представлені сторонами, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. [PERSON] та [PERSON] з 16 листопада 2002 року перебували у зареєстрованому шлюбі, що розірваний рішенням Корабельного районного суду м. Миколаєва від 07 листопада 2012 року (а.с.7). Сторони мають малолітню доньку - [PERSON], [INFO], свідоцтво про народження серії [NUMBER] (а.с. 6). Відповідно до акту про проживання від 20.09.2013 року дитина проживає з позивачкою та знаходиться на її утриманні (а.с. 9). Відповідач фізично здоровий та має можливість надати грошову допомогу на утримання дитини. Таким чином, з урахуванням матеріального становища дитини, яка проживає з матір'ю - позивачкою [PERSON] та знаходиться на її утримані, а також матеріального становища відповідача, який є батьком дитини і зобов'язаний утримувати її до досягнення повноліття, суд на підставі ст. 180, ч. 3 ст. 181 та ст. 183 СК України, визнає позовні вимоги позивачки такими, що підлягають задоволенню повністю - на суму 350 грн.. Відповідно до ст. 79, ст. 88 ЦПК України з відповідача також підлягає стягненню судовий збір в розмірі 243 грн. 60 коп. На підставі п.1 ч. 1 ст. 367 ЦПК України сума платежу по аліментам за один місяць в розмірі 350 грн., підлягає негайному виконанню. Враховуючи вищевикладене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-14 00:00:00

20 вересня 2013 року позивач звернувся до суду з позовом в якому просить розірвати шлюб між ним та відповідачем [PERSON], зареєстрований у Жовтневій сільській раді Харківського району Харківської області, актовий запис №16. В обґрунтування позовних вимог посилаючись на те, що спільне життя з відповідачем не склалося внаслідок втрати почуття любові та поваги один до одного, що призвело до відчуження і розпаду сім'ї, шлюбно-сімейні відносини не підтримують з серпня 2013 року. Від шлюбу мають малолітню дитину [PERSON], [INFO]. В судове засідання позивач не з'явився, надав до суду заяву в якій просить розглядати справу за його відсутністю, позовні вимоги підтримує, строк на примирення не потрібен, у разі неявки відповідача просить ухвалити заочне рішення. Відповідач в судове засідання не з'явилася, причини неявки суду не повідомила, про час дату та місце судового засідання повідомлялася належним чином. Сторонам було надано строк на примирення з 10.10.2013 року по 15.01.2014 року. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи,згідно положень ст.224 ЦПК України. На підставі ч.2 ст.197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень ЦПК України розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши письмові докази, встановив такі факти і відповідні їм правовідносини. Сторони зареєстрували шлюб 16.12.2011 року в Жовтневій сільській раді Харківського району Харківської області за актовим записом №16 (а.с.3). Від шлюбу мають малолітню дитину [PERSON], [INFO].(а.с.4). Згідно ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Виходячи з того, що подальше зберігання сім'ї неможливо та суперечить інтересам подружжя, позов про розірвання шлюбу підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-13 00:00:00

20 вересня 2013 року Рівненським міським судом ухвалено рішення по цивільній справі за позовом [PERSON] до ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» про визнання правочину недійсним, яке набрало законної сили. У поданій до суду заяві представник позивача просить ухвалити додаткове рішення суду, оскільки у рішенні суду від 20 вересня 2013 року не вирішено питання про стягнення судових витрат з відповідача на користь позивача у вигляді понесених витрат на проведення експертизи згідно ухвали суду від 11 лютого 2013 року в розмірі 900 гривень 48 копійок. Заявник [PERSON] в судовому засіданні заяву підтримав. Представник відповідача в судове засідання не з»явився, про день та час слухання справи повідомлявся належним чином, про причини неявки суду не повідомив. Суд, вивчивши матеріали справи вважає, що заява підлягає задоволенню, оскільки при винесенні рішення судом не вирішено питання щодо стягнення з відповідача судових витрат, понесених позивачем, на користь якого ухвалено рішення. У відповідності до п. 4 ч. 1 ст. 220 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою осіб, які беруть участь у справі чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Згідно ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Відповідно до вимоги ст.. 79 ЦПК України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов»язаних з розглядом справи. До витрат, пов»язаних з розглядом справи належать зокрема витрати, пов»язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів та проведенням судових експертиз. У даній справі витрати пов»язані з розглядом справи складаються із витрат по оплаті проведення експертизи згідно ухвали суду від 11 лютого 2013 року в сумі 900 грн. 48 коп, та належним чином підтверджені копією квитанції № К2/U/80 від 30.04.2013 року. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-09 00:00:00

20 вересня 2014 року представник позивача звернувся до суду з позовом, в якому просить визнати [PERSON], малолітню [PERSON], [INFO], та [PERSON], зареєстрованих за адресою: [ADDRESS], такими, що втратили право користування житлом за місцем реєстрації, обґрунтовуючи позовні вимоги тим, що відповідачібільше 10 років не мешкають за місцем своєї реєстрації, а малолітня [PERSON], [INFO], жодного разу не була на території України. У судовому засіданні позивач та його представник позов підтримали та просили його задовольнити. Представник органу опіки та піклування Деснянської районної у м. Чернігові ради вважає позов таким, що підлягає задоволенню. Відповідачі та представник КП «ЖЕК-10» ЧМР до суду не з'явились, про час та місце розгляду справи оповіщені, про причини неявки суд не повідомили, у зв'язку з чим за згодою позивача суд постановив ухвалу про заочний розгляд справи, відповідно до ст. 224 ЦПК України. Заслухавши пояснення позивача, представник позивача, представника третьої особи, показання свідків, дослідивши матеріали справи, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню з наступних підстав. У судовому засіданні встановлено, що відповідно до особового рахунку КП «ЖЕК-10» ЧМР, позивач зареєстрований в квартирі [ADDRESS], в якій також зареєстровані [PERSON], яка є квартиронаймачем, [PERSON] та [PERSON] (а.с. 13). Рішенням Деснянського районного суду м. Чернігова від 27.09.2010 шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано (а.с. 9). Рішенням Деснянського районного суду м. Чернігова від 12.05.2011 з актового запису про народження [PERSON], [INFO], виключено запис про батьківство [PERSON] (а.с. 10). Відповідно до довідки від 04.02.2010 ДІМ ДВМ ЧМВ УМВС України в Чернігівській області Тищенка А.Ю., встановлено, що при опитуванні мешканців будинку [ADDRESS], громадян [PERSON], меш. [ADDRESS], [PERSON], меш. [ADDRESS], [PERSON] меш. [ADDRESS], [PERSON], меш. [ADDRESS], що [PERSON], [INFO], не мешкає за адресою [ADDRESS] вже близько 6 років. Де на даний час може знаходитись [PERSON], встановити неможливо. Дані обставини повністю підтверджуються також показаннями допитаних у судовому засіданні в якості свідків [PERSON] та [PERSON] Відповідно до положень ст. ст. 71, 72 ЖК України, визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням, яке зберігається за нею та членами її сім'ї протягом шести місяців, в результаті відсутності цієї особи довше встановленого терміну проводиться в судовому порядку. За таких обставин, суд вбачає підстави для визнання [PERSON], малолітньої [PERSON], [PERSON]такими, що втратили право користування житловим приміщенням. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-04 00:00:00

20 вересня 2016 року [PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON] селищної ради Шацького району Волинської області про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування за заповітом на житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами, що розташований по вул. Незалежності, 5 у смт. Шацьк Шацького району Волинської області. Позовну заяву обґрунтовано тим, що 02 грудня 2015 року померла [PERSON]. Внаслідок її смерті відкрилася спадщина, у тому числі, на вказаний житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами, що розташований по вул. Незалежності, 5 у смт. Шацьк Шацького району Волинської області. За життя [PERSON] склала заповіт, яким заповіла усе своє майно [PERSON]. Спадкоємець за заповітом [PERSON] спадщину прийняв шляхом подання заяви нотаріусу про прийняття спадщини. Інших спадкоємців за заповітом, а також спадкоємців, які мають право на обовязкову частку, немає. У звязку з відсутністю правовстановлювальних документів про право власності спадкодавця на вказане спадкове нерухоме майно, [PERSON] відмовлено в нотаріальному оформленні його спадкових прав. Тому він просить суд визнати його право власності на це нерухоме майно в порядку спадкування за заповітом. Позивач в попереднє судове засідання не зявився, подав суду письмову заяву, у якій просить проводити розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує, просить позов задовольнити повністю. Відповідач [PERSON] селищна рада Шацького району Волинської області свого представника в попереднє судове засідання не направила. Суду подано письмову заяву про розгляд справи за відсутності представника відповідача. У заяві вказано, що [PERSON] селищна рада Шацького району Волинської області позовні вимоги визнає повністю. Проаналізувавши обставини справи, письмові докази, суд дійшов висновку, що вимоги позивача є обгрунтованими, викладені в позові обставини підтверджуються наданими суду доказами, визнання відповідачем позову не суперечить вимогам закону і не порушує права, свободи та інтереси інших осіб, тому позов слід задовольнити і рішення про задоволення позову може бути ухвалене в попередньому судовому засіданні. На підставі статей 328, 392, 1217, 1220, 1233, 1268, 1296 ЦК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-19 00:00:00

20 вересня 2016 року [PERSON] звернувся до Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Свої вимоги мотивував тим, що подружнє життя з відповідачем не склалося, вони не підтримують подружні стосунки, не ведуть спільне господарство, разом не проживають з листопада 2007 року, фактично подружні відносини припинилися. Вважає, що подальше спільне життя з відповідачем суперечать інтересам сім'ї. За таких обставин збереження шлюбу та подальше сумісне життя, як і примирення є неможливим. До судового засідання позивач не зявився, надав до суду письмову заяву про розгляд справи за його відсутності. Відповідач до судового засідання не зявилася, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, шляхом надання оголошення в газеті «Вісті Придніпровя» від 13.12.2016 №95 (1794). Позивач не заперечував проти ухвалення заочного рішення на підставі наявних у справі доказів у звязку з чим суд на підставі ст. 224 ЦПК України, вважає за можливе вирішити справу без відповідача за наявними у справі доказами, ухваливши заочне рішення. Згідно із вимогами ч. 2 ст.197 ЦПК України судове засідання проведено без фіксації технічними засобами, без участі всіх осіб, які беруть участь у справі. У судовому засіданні встановлено, що 23 грудня 1995 року зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON] (дошлюбне прізвище Дудкіна) [PERSON] (а.с. 4). Подружжя має повнолітнього сина [PERSON], [INFO] (а.с. 5). Спору про розподіл майна на даний час немає. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню за таких підстав: сторони припинили шлюбні відносини, проживають окремо, спільне господарство не ведуть, подальше сімейне життя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, тому шлюб можливо розірвати. На підставі викладеного та

Outcome: approved