overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-12 00:00:00

21.03.2019 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення боргу за договором позики в розмірі 2500 доларів США. Ухвалою суду від 01 квітня 2019 року прийнято позовну заяву, відкрито провадження у справі та призначено до судового розгляду. Розгляд справи здійснюється за правилами спрощеного провадження. Обгрунтовуючи позовні вимоги, позивач [PERSON] вказує, що в червні 2018 року позичив відповідачу кошти в розмірі 2500 доларів США, які [PERSON] зобов`язався повернути до 31.12.2018 року. Проте, взяті на себе зобов`язання не виконав по даний час, тому він вимушений звернутися з позовом до суду та просить його задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, про день та час розгляду справи повідомлявся своєчасно, належним чином. Подав суду заяву про визнання позову та розгляд справи у його відсутності. Суд вважає за можливе справу розглядати у відсутності відповідача. Заслухавши пояснення позивача, вивчивши та дослідивши матеріали справи, судом встановлено, що між сторонами [PERSON] і [PERSON] , 30.06.2018 року було укладено договір позики, про що відповідач видав позивачу власноручно написану розписку, згідно якої позивач передав відповідачу кошти в розмірі 2500 доларів США, які останній зобов`язався повернути до 31.12.2018 року. Дана обставина підтверджується копією розписки від 30.06.2018 року, приєднаної до матеріалів справи. Проте, взяті на себе зобов`язання не виконав, кошти станом на 21.03.2019 року, тобто на день звернення позивача до суду, не повернув. Статтею 1047 Цивільного кодексу України передбачено, що на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Крім того, відповідно до вимог ст. 1049 Цивільного кодексу України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Статтею 629 Цивільного Кодексу України передбачено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами. Згідно ст. 526 ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Відповідно до ч.2 ст.625 ЦК України боржник,який прострочив виконання грошового зобов`язання,на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення,а також три проценти річних за період прострочення. Відповідно з відповідача підлягає стягненню основна сума боргу в розмірі-2500 доларів США та 2037 грн. за прострочення виконання зобов`язання. Судові витрати підлягають стягненню з відповідача на користь позивача, відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України, -

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-29 00:00:00

21.03.2019 року [PERSON] звернулася в суд з позовною заявою, в якій просить постановити рішення, яким збільшити розмір стягуваних аліментів з [PERSON] , [INFO] , ІПН [NUMBER] на її користь на утримання сина [PERSON] , [INFO] до розміру у твердій грошовій сумі, що буде становити 50% прожиткового мінімуму відповідного віку дитини щомісяця, починаючи стягнення від дня пред`явлення заяви і до досягнення ним повноліття. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, однак, подала суду заяву, в якій просить слухання справи проводити у її відсутності, позов підтримує, просить його задовольнити Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, однак, подав суду заяву, в якій просить суд слухання справи проводити у його відсутності, позов визнає, не заперечує щодо його задоволення. Взявши до уваги заяву позивача, заяву відповідача про визнання позову, з`ясувавши обставини по справі, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з слідуючих підстав. Згідно з ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Встановлено, що відповідач [PERSON] є батьком [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 27 вересня 2011 року (а.с. 2). Рішенням Бродівського районного суду Львівської області від 13.02.2013 року вирішено стягувати з відповідача на користь позивача аліменти на утримання сина [PERSON] в твердій грошовій сумі в розмірі 400,00 гривень щомісячно до досягнення дитиною повноліття (а.с. 8). \~ \~ \~ \~З пояснень позивача, зазначених в позовній заяві вбачається, що їй відомо, що мінімальний розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини, тому вона, як одержувач аліментів, змушена звернутися до суду із заявою про збільшення розміру аліментів для повноцінного та гармонійного розвитку дитини. У відповідності до ч. 2 ст. 182 Сімейного кодексу України розмір аліментів має бути необхідним і достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно Закону України «Про державний бюджет 2019 року» прожитковий мінімум для дітей від 6 до 18 років на даний час становить 2027 грн. Частиною 1 ст. 192 Сімейного кодексу України передбачено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду, може бути зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-24 00:00:00

21.03.2019 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 24 червня 2015 року, відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Камянець-Подільському реєстраційної служби Камянець-Подільського міськрайонного управління юстиції у Хмельницькій області, актовий запис № 388. Ухвалою суду від 22.03.2019 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено підготовче судове засідання. 09.04.2019 року по справі проведено підготовче судове засіданні. Справу призначено до судового розгляду, про що постановлено ухвалу суду і повідомлено учасників справи. Обгрунтовуючи позовні вимог [PERSON] вказує, що причиною розірвання шлюбу є неналежне відношення чоловіка до сімейного життя. Відсутність взаєморозуміння та поваги. Все це привело до припинення подружніх відносин і ведення спільного господарства. Шлюб носить формальний характер. Миритися категорично не бажає. Майнового спору та спору про місце проживання дитини на даний час не має. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позов визнав і пояснив, що проти розірвання шлюбу не заперечує, так як мають різні характери, різні погляди на життя. Заслухавши учасників справи, вивчивши та дослідивши матеріали справи, судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 24.06.2015 року. Від шлюбу мають дочку [PERSON], [INFO]. Позивач вказує, що чоловік не приділяє належної уваги їй та дитині. Миритись категорично не бажає. Сімя розпалася повністю і зберегти її вже не можливо. Відповідач не заперечує проти розірвання шлюбу, так як не можуть жити разом, оскільки мають різні характери та різні погляди на життя. Дані обставини підтверджуються матеріалами справи.\~\~\~Тому суд вважає, що збереження шлюбу між подружжям є недоцільним. Майнового спору на даний час не має. Дитина проживає з матірю. Відповідно до ч. 3\~ст. 56 СК України\~кожен із подружжя має право припинити шлюбні відносини.\~\~ \~

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-28 00:00:00

21.03.2019 року до Солом'янського районного суду м. Києва надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу. 26.03.2019 року ухвалою суду було відкрито провадження у справі та призначено підготовче судове засідання. Позивач звернувся до суду із зазначеною позовною заявою, мотивуючи свої вимоги тим, що спільне життя з відповідачем не склалося, втрачено почуття любові, у зв'язку з чим подальше збереження сім'ї вважає неможливим. На даний час вони спільного господарства не ведуть, сім'я носить формальний характер, подружні стосунки не підтримують. В судове засідання позивач не з'явився, надав заяву у якій позовні вимоги підтримав, просив розірвати шлюб, справу розглядати без його участі. Відповідач в судове засідання не з'явилась. Надала заяву у якій не заперечувала проти розірвання шлюбу, не просила надавати строк на примирення. Згідно вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Беручи до уваги заяви сторін, вивчивши та дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Встановлено, що сторони перебувають в шлюбі з 20.10.2006 року, від шлюбу мають неповнолітніх дітей. Також, встановлено, що сторони не підтримують шлюбних стосунків, не ведуть спільного господарства, на примирення не згодні. За таких обставин, суд приходить до висновку, що збереження сім'ї буде носити формальний характер. Відповідно до ч. 2 ст.112 Сімейного Кодексу України шлюб розривається, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. З огляду на вищевикладене, суд приходить до висновку, що існування даного шлюбу суперечить інтересам позивача та моральним засадам суспільства, а тому позовні вимоги підлягають задоволенню. Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-12 00:00:00

21.03.2019 року до суду надійшов позов [PERSON] про розірвання шлюбу з [PERSON] , оскільки: протягом останніх декількох років стосунки розладились, зникло взаєморозуміння і взаємоповага, стали частими сварки, вже тривалий час кожен живе окремим життям та своїми інтересами; фактично сім`я припинила своє існування, шлюб носить формальний характер, фактично шлюбно-сімейні відносини припинені 1 місяць, проживають окремо, шлюбних стосунків не підтримують; подальше збереження сім`ї і шлюбу є неможливим і суперечить його інтересам. Позивач надав письмову заяву про підтримку позову, розгляд справи за його відсутності. Відповідач надала письмову заяву про визнання позову, обізнаність з наслідками його визнання, розгляд справи за її відсутності. Виявила бажання залишити шлюбне прізвище. Частиною 3 ст. 200 ЦПК України встановлено, що за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Згідно з ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до ст. 51 Конституції України, ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування до шлюбу не допускається. Таким чином, визнання відповідачем позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Внаслідок задоволення позову судові витрати покладаються на відповідача. Оскільки відповідач визнала позов до початку розгляду справи по суті, то на підставі ч. 1 ст. 142 ЦПК України позивачу необхідно повернути з Державного бюджету України 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-28 00:00:00

21.03.2019 року позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що з відповідачем перебувають у зареєстрованому шлюбі. Від спільного життя мають дочку [PERSON] . Спільне подружнє життя не склалось через різні характери та погляди на життя, що призвело до втрати почуттів. На даний час шлюбні відносини фактично припинені. Сторони не ведуть спільне господарство, проживають окремо. Ухвалою Фастівського міськрайонного суду Київської області від 12.04.2019 року відкрито загальне позовне провадження у справі та призначено підготовче судове засідання. Ухвалою Фастівського міськрайонного суду Київської області від 15.03.2019 року підготовче провадження у справі закрите, а справу призначено до судового розгляду по суті у відкритому судовому засіданні. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала та просив їх задовольнити. Проти винесення заочного рішення не заперечувала. В судове засідання відповідач повторно не з`явився, про час і місце судового засідання повідомлений вчасно та належним чином, причини неявки суду невідомі, заяв чи клопотань про розгляд справи в його відсутність до суду не надходило. У встановлений строк відзиву на позовну заяву до суду не надійшло, а тому в силу ч. 8 ст. 178 ЦПК України, суд вирішує справу за наявними матеріалами. Зі згоди позивача, суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України. Заслухавши пояснення позивача, дослідивши наявні в матеріалах справи письмові докази у їх сукупності, суд вважає встановленими наступні обставини та відповідні їм правовідносини. При розгляді справи, судом встановлено, що 06 лютого 2004 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Ємільчинського районного управління юстиції Житомирської області зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON] , про що зроблений відповідний актовий запис № 3. Від подружнього життя сторони мають дочку [PERSON] , [INFO] . На даний час сторони шлюбні стосунки не підтримують, спільне господарство не ведуть, примирення неможливо. Згідно статті 56 Сімейного Кодексу України примушування до збереження шлюбних відносин є порушенням права чоловіка, дружини на особисту свободу. Відповідно до частини 2 статті 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно частиною другою статті 114 Сімейного кодексу України, у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-14 00:00:00

\~ \~ \~ \~21.03.2019 року позивач звернувся до суду з вказаним позовом, посилаючись на те, що сторони знаходяться в зареєстрованому шлюбі з 05.08.2017 року, шлюбні відносини з відповідачем\~ припинені через постійні сварки та непорозуміння, подальшого сумісного життя і збереження сім`ї не бажає. \~ \~ \~ \~Позивач в судове засідання не з`явилася, надіслала заяву про розгляд справи у її відстутність, позов підтримує. Відповідач в судове засідання не з`явився, надіслав заяву про розгляд справи у його відсутність, позов визнає. \~ \~ \~ \~Відповідно до ч.3 ст.200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. 05.08.2017 року між сторонами було укладено шлюб, відповідно до свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] . Шлюбні\~ відносини припинили з жовтня місяця 2018 року через постійні сварки та непорозуміння, розірвання шлюбу відповідає інтересам позивача, відповідач не заперечує проти розірвання шлюбу, тому суд вважає, що позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-04 00:00:00

21.03.2019 року позивач звернувся з позовом про стягнення з відповідача 60036 грн завданої шкоди та витрати по сплаті судового збору, а саме 768,40 грн. судовий збір та 40 грн. комісійних. Позовні вимоги мотивовані тим, що позивач, який являється фізичною особою-підприємцем, прийняв до себе продавцем магазину «Щедрий» в м. Первомайськ Миколаївської області відповідачку. 16.09.2017 року між позивачем та відповідачем було укладено договір про повну індивідуальну матеріальну відповідальність. Відповідно до п.1.2 вказаного договору відповідач, як працівник, який прийнятий на роботу в якості продавця, бере на себе матеріальну відповідальність за збереження всіх товаро-матеріальних цінностей, отриманих для реалізації в торговій точці магазин «Щедрий». П.3.5 вказаного договору передбачено що заподіяна власнику шкода, яка підлягає відшкодуванню, відшкодовується працівником у повному обсязі. 04.12.2018 року відповідач зізналась у тому, що без попередження взяла з каси магазина «Щедрий», розташованого по вул [ADDRESS] Марата, 45-б в м. Первомайськ, виручку в сумі 60036 грн., які зобов`язалась повернути до 01.04.2019 року, про що написала відповідне зобов`язання, але кошти не повернула, в зв`язку з чим позивач змушений звернутись до суду з даним позовом. В судовому засіданні позивач, підтримавши позов, пояснив що частину шкоди відповідачка добровільно відшкодувала і залишилось невідшкодованими 53500 грн., які він просить стягнути з відповідачки, а також витрати по сплаті судовго збору. Відповідачка та її представник в судовому засіданні визнали та підтвердили те, що відповідачка повинна відшкодувати позивачу 53500 грн. шкоди та згодні на стягнення судового збору. Суд, вислухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Ст. 82 ч.1 ЦПК України передбачає, що обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників. На підставі викладеного, враховуючи відсутність обґрунтованих сумнівів в достовірності визнаних обставин та добровільності їх визнання, суд знаходить доведеними позовні вимоги про стягнення на користь позивача 53500 грн. відшкодування з відповідача відповідно до вимог ст. 1166 ч.1 ЦК України та підлягаючими задоволенню. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача необхідно стягнути понесені ним витрати по сплаті судового збору.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-14 00:00:00

21.03.2019 року позивач звернулася до суду з вказаним позовом, посилаючись на те, що відповідач не надає допомоги на утримання їх дитини - сина [PERSON] , [INFO] , просить стягнути аліменти в розмірі 1/4 частки доходу (заробітку), але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку щомісячно до досягнення дитиною повноліття та на її утримання в сумі 1500 гривень щомісячно до досягнення сином трьохрічного віку. Позивач в судове засідання не з`явилася, надіслала заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримала. Відповідач в судове засідання не з`явився, надіслав заяву про розгляд справи у його відсутність, позов визнав. Відповідно до ч.3 ст.211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. [PERSON] являється батьком малолітнього [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] . [PERSON] являється матір`ю малолітнього [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] . Відповідно до довідки, виданої Плетеноташлицькою сільською радою Маловисківського району Кіровоградської області від 25 березня 2019 року за № 409, [PERSON] , [INFO] знаходяться на утриманні [PERSON] . Враховуючи положення ч.1 ст.3 Конвенції про права дитини, ч.7 ст.7 СК України при вирішенні будь-яких питань щодо дітей суд повинен виходити з якнайкращого забезпечення інтересів дітей. \~ \~ \~ \~Відповідно до ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства», кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. \~ \~ \~ \~Статтею 180 СК України передбачено, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. \~ \~ \~ \~Частиною 2 статті 182 СК України, передбачено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. В порушення вимог ст. ст. 84, 180 СК України, відповідач не допомагає утримувати свого сина, добровільно не надає матеріальної допомоги на утримання дитини, малолітній [PERSON] знаходиться на утриманні матері та проживає біля неї, крім того, дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка-батька дитини до досягнення дитиною трьох років. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ Тому, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. \~ \~ \~ \~

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-07 00:00:00

21.03.2019 року позивач звернулася до суду з даним позовом, посилаючись у своїх вимогах на те, що з відповідачем перебувала у шлюбі, від якого мають сина [PERSON] , [INFO] . З 2014 року син знаходиться на її утриманні, оскільки відповідач ухиляється від обов`язку матеріально забезпечувати дитину. Позивач просить суд стягнути з відповідача аліменти на утримання сина в розмірі однієї чверті заробітку (доходу) відповідача, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісяця, починаючи з моменту звернення до суду і до досягнення дитиною повноліття. Сторони про місце та час розгляду справи були повідомлені належним чином. Відзив на позовну заяву відповідач у встановлений судом строк не подав. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з таких підстав. Згідно зі ст.180, 181 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Судом установлено, що сторони мають неповнолітнього сина, [PERSON] , [INFO] , який проживає з матір`ю і знаходиться на її утриманні. Відповідач цим обставинам заперечень не надав. Відповідно до ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достанім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. При визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини та платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів та інші обставини, що мають істотне значення. Зважаючи на те, що відповідач заперечень на позов не надав, суд вважає можливим визначити розмір аліментів у частці від заробітку (доходу) відповідача, що відповідає приписам ст. 181, 182 та 183 СК України. Відповідно до ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. Оскільки позивач при зверненні до суду була звільнена від сплати судового збору, останній стягується, згідно зі ст. 141 ЦПК України, з відповідача в дохід держави. На підставі викладеного,

Outcome: approved