Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-15 00:00:00

1. Описова частина. Короткий зміст позовних вимог. Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача 11.06.2020 до Шполянського районного суду Черкаської області надійшов даний позов, в якому позивач просить визначити йому додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини за законом після смерті матері [PERSON] , яка померла [INFO] . Свій позов позивач мотивує тим, що [INFO] померла його мати [PERSON] , яка заповіту не залишала. Як син померлої та спадкоємець першої черги позивач має право на спадкування. Спадкове майно складається із земельної ділянки, яка розташована в с. Сигнаївка Шполянського району Черкаської області. Оскільки позивач не проживав разом з померлою матір`ю та є інвалідом першої групи (обмежений в пересуванні) 15.11.2019, в межах шестимісячного строку позивач викликав нотаріуса Першої Черкаської державної нотаріальної контори Починок Ю.В., до місця свого проживання, де і була складена заява про прийняття спадщини позивачем, зареєстрована в реєстрі за №8-3365. Нотаріус усно повідомив позивача про те, що через півроку позивач повинен знову звернутися до нотаріуса за отриманням свідоцтва про право на спадщину. Коли 19.05.2020 позивач звернувся до нотаріуса з письмовою заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину, то отримав постанову про відмову у вчинені нотаріальної дії. Позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом у зв`язку з тим, що позивач вважається таким, що пропустив строк на прийняття спадщини. Відмову нотаріус мотивував тим, що спадкова справа у Першій Черкаській нотаріальній конторі не заводилася і ніхто з спадкоємців [PERSON] до нотаріальної контори не звертався. Позивач просить суд, зазначені обставини, вважати причинами пропуску строку для прийняття спадщини поважними з врахуванням стану здоров`я, що створює складнощі для вчинення відповідних дій. Крім того, позивач об`єктивно вважав, що ним була подана заява про прийняття спадщини шляхом її засвідчення нотаріусом 19.11.2019, в межах строку на прийняття спадщини, і що якихось додаткових дій від нього не вимагалося. Тому позивач звернувся до суду з даним позовом. У судове засідання позивач з`явився, позов підтримав. Відповідач у судове засідання не з`явився, надав до суду заяву, в якій просив розглядати справу без його участі. Інші процесуальні дії у справі Суддя Шполянського районного суду Черкаської області своєю ухвалою від 11.06.2020 відкрив провадження по справі та призначив підготовче судове засідання. Суддя Шполянського районного суду Черкаської області своєю ухвалою від 01.10.2020 задовольнив клопотання представника позивача про заміну неналежного відповідача Сигнаївську сільську раду Шполянського району Черкаської області на Шполянську міську раду об`єднаної територіальної громади. Суддя Шполянського районного суду Черкаської області своєю ухвалою від 01.10.2020 закрив провадження по справі та призначив справу до розгляду по суті. 2. Мотивувальна частина: Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини Суд, з`ясувавши всі обставини справи та перевіривши їх доказами, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, вважає, що позов підлягає до задоволення на підставі наступного. Відповідно до пенсійного посвідчення серії [NUMBER] [PERSON] є інвалідом І (першої) групи (а.с. 6). Згідно з Довідкою до акта огляду медико-соціальною експертною комісією [PERSON] має І (першу) групу інвалідності, яка встановлена на безтерміновий строк. Відповідно до висновку про умови та характер праці [PERSON] потребує постійного стороннього догляду (а.с. 7). Відповідно до свідоцтва про смерть, виданого Черкаським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Черкаській області [PERSON] померла [INFO] у м. Черкаси, про що 23.09.2019 складено відповідний актовий запис №2606 (а.с. 8). Згідно із заявою про прийняття спадщини, складеною 15.11.2019 у [ADDRESS] , за місцем проживання [PERSON] , державним нотаріусом Першої черкаської державної нотаріальної контори Починок Ю.В., [PERSON] була прийнята спадщина після смерті матері [PERSON] (а.с. 9). Відповідно до свідоцтва про народження [PERSON] серії [NUMBER] , актовий запис №51, батьками [PERSON] є [PERSON] та [PERSON] (а.с. 10). Згідно зі свідоцтвом про розірвання шлюбу від 13.07.1993, актовий запис №99, серія [NUMBER] , шлюб між [PERSON] та [PERSON] було розірвано 13.07.1993 (а.с. 11). Відповідно до свідоцтва про укладення шлюбу, виданого 15.08.1993, актовий запис №12, серія [NUMBER] , було укладено шлюб між [PERSON] та [PERSON] , після укладення шлюбу [PERSON] було присвоєно прізвище « [PERSON] » (а.с. 12). Згідно з державним актом на право власності на земельну ділянку, серія ЧР № 2044131, розпорядженням Шполянської райдержадміністрації від 07.10.2003 №509 [PERSON] є власником земельної ділянки площею 2.29 га, яка розташована в межах Сигнаївської сільської ради Шполянського району Черкаської області, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (а.с. 14). Відповідно до свідоцтва про право власності на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства, виданого 04.12.2001 Сигнаївською сільською радою, серія ЧЕ-ХХ №317117 [PERSON] належить частка на пайовий фонд майна колективного сільськогосподарського підприємства ім. Леніна, СТОВ «Сигнаївка» в с. Сигнаївка, Шполянського району Черкаської області в розмірі 5759 гривень, або 0.179 відсотків (а.с. 14). Згідно з копією заяви про видачу свідоцтва про право на спадщину від 19.05.2020, [PERSON] подав заяву до Першої черкаської державної нотаріальної контори, що підтверджується вхідним штампом, в якій просив видати йому свідоцтво про право на спадщину, або постанову про відмову у вчиненні такої нотаріальної дії з зазначенням законних підстав відмови (а.с. 15). Відповідно до постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 20.05.2020, виданої державним нотаріусом Першої черкаської державної нотаріальної контори Починок Ю.В., [PERSON] було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом у зв`язку з тим, що він вважається таким, що пропустив строк для прийняття спадщини, а отже її не прийняв і тому у нотаріуса немає правових підстав для видачі свідоцтва про право на спадщину (а.с. 16). Також в судовому засіданні була допитана свідок [PERSON] , яка повідомила, що 15.11.2019, в межах шестимісячного строку за дорученням позивача викликала нотаріуса Першої Черкаської державної нотаріальної контори Починок Ю.В. до місця свого проживання, де і була складена заява про прийняття спадщини позивачем, зареєстрована в реєстрі за №8-3365. Нотаріус усно повідомила про те, що через півроку позивач повинен знову звернутися до нотаріуса за отриманням свідоцтва про право на спадщину Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування Згідно з ч.1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно зі спадкодавцем, повинен подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Заява про прийняття спадщини подається до нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини і лише особисто. Відповідно до ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Якщо виникнення у особи права на спадкування залежить від неприйняття спадщини або відмови від її прийняття іншими спадкоємцями, строк для прийняття нею спадщини встановлюється у три місяці з моменту неприйняття іншими спадкоємцями спадщини або відмови від її прийняття. Якщо строк, що залишився, менший як три місяці, він продовжується до трьох місяців. Відповідно до ст. 1221 ЦК України, місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця. Якщо місце проживання спадкодавця невідоме, місцем відкриття спадщини є місцезнаходження нерухомого майна або основної його частини, а за відсутності нерухомого майна - місцезнаходження основної частини рухомого майна. Так, судом встановлено, що спадкодавець [PERSON] померла [INFO] . Позивач на час відкриття спадщини постійно разом з спадкодавцем не проживав, однак . За загальним правилом положення про спадкування право на спадщину виникає в день відкриття спадщини. Таким чином, з урахуванням положень ч.2 ст.1220 ЦК України, строк прийняття спадщини після смерті [PERSON] закінчився 23.03.2020. Відповідно до ч.3 ст. 1272 ЦК України, за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Тобто, якщо спадкоємець пропустив шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини з поважних причин, закон гарантує йому право на звернення до суду з позовом про визначення додаткового строку на подання такої заяви. Верховний Суд України на засіданні Судової палати у цивільних справах 04.11.2015 розглянув справу № 6-1486цс15, предметом якої був спір про визначення додаткового строку для прийняття спадщини, зробив правовий висновок про те, що поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є ті, які пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Отже, правила частини третьої статті 1272 ЦК України можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини визнані судом поважними. Така ж правова позицію викладена і постанові Верховного Суду України справа №6-1320цс17 від 23.08.2017. В листі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» вказано, що судом не можуть бути визнані поважними такі причини пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини як юридична необізнаність позивача щодо строку та порядку прийняття спадщини, необізнаність особи про наявність спадкового майна, похилий вік, непрацездатність, незнання про існування заповіту, встановлення судом факту, що має юридичне значення для прийняття спадщини. Отже, вирішуючи питання визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. У постанові Верховного Суду № 565/1145/17 від 26.06.2019 визначено, що вирішуючи питання визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Поважними причинами пропуску строку визнаються, зокрема: 1) тривала хвороба спадкоємців; 2) велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна; 3) складні умови праці, які, зокрема, пов`язані з тривалими відрядженнями, в тому числі закордонними; 4) перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил України; 5) необізнаність спадкоємців про наявність заповіту тощо. В постанові Верховного Суду від 22.05.2019 у справі №351/2403/17 та від 24.01.2020 у справі 192/1663/17 висвітлено висновок, згідно якого судом не можуть бути визнані поважними такі причини пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини як юридична необізнаність позивача щодо строку та порядку прийняття спадщини, необізнаність особи про наявність спадкового майна, похилий вік, непрацездатність, встановлення судом факту, що має юридичне значення для прийняття спадщини (наприклад, встановлення факту проживання однією сім`єю), невизначеність між спадкоємцями хто буде приймати спадщину, відсутність коштів для проїзду до місця відкриття спадщини, несприятливі погодні умови. Якщо у спадкоємця перешкод для подання заяви не було, а він не скористався правом на прийняття спадщини, то правові підстави для визначення додаткового строку для прийняття спадщини відсутні. Позивач просить суд врахувати, що встановлений ст. 1270 ЦК України строк на прийняття спадщини, пропущено ним з об`єктивних причин, а саме через те, що він є інвалідом І (першої) групи та обмежений в пересуванні, у зв`язку з чим він викликав нотаріуса Першої Черкаської державної нотаріальної контори Починок Ю.В., до міста свого проживання, де і була складена заява про прийняття спадщини позивачем, зареєстрована в реєстрі за №8-3365. Нотаріус усно повідомив позивача про те, що через півроку позивач повинен знову звернутися до нотаріуса за отриманням свідоцтва про право на спадщину. Зважаючи на наведене, позивач вважав, що ним була подана заява про прийняття спадщини в межах строку на прийняття спадщини, і що додаткових дій від нього не вимагається. Згідно з пунктами 2, 3 глави 1 розділу І «Порядок вчинення окремих видів нотаріальних дій» Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5, нотаріальні дії вчиняються у приміщенні державної нотаріальної контори, у державному нотаріальному архіві, приміщенні, яке є робочим місцем (конторою) приватного нотаріуса. В окремих випадках, коли фізична особа не може з`явитися в зазначене приміщення, а також коли того вимагають особливості посвідчуваного правочину, такі нотаріальні дії можуть бути вчинені поза вказаними приміщеннями, але в межах нотаріального округу. Якщо нотаріальна дія вчинюється поза приміщенням державної нотаріальної контори, державного нотаріального архіву, приміщенням, яке є робочим місцем (конторою) приватного нотаріуса, у посвідчувальному написі та в реєстрі для реєстрації нотаріальних дій зазначається місце вчинення нотаріальної дії (удома, у лікарні, за місцезнаходженням юридичної особи тощо) із зазначенням адреси, а також причин, з яких нотаріальна дія була вчинена поза вказаними приміщеннями. Отже, оскільки у матеріалах справи наявна копія заяви [PERSON] про прийняття спадщини, складена 15.11.2019 у [ADDRESS] , за місцем проживання позивача, посвідчена державним нотаріусом Першої черкаської державної нотаріальної контори Починок Ю.В., запис в реєстрі №1-3365, в якій вказано, що у зв`язку зі станом здоров`я заявника заява посвідчена за місцем його проживання, суд вважає, що позивач вжив усіх необхідних дій для подання заяви про прийняття спадщини відповідно до законодавства чинного на той час. Відповідно до ч. 2 ст. 78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Згідно з ч. 1 ст. 80 ЦПК України достатніми є докази, які в своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Відповідно до статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Згідно з ч.ч. 1, 5, 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Отже, суд вважає, що зазначені позивачем причини пропуску прийняття спадщини, а саме переконання щодо того, що позивачем вжито усіх необхідних дій для прийняття спадщини, є об`єктивними причинами поважності пропуску строку для прийняття спадщини. Відтак, суд задовольняє позовні вимоги щодо визначення позивачеві додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини за законом після смерті матері, [PERSON] , яка померла [INFO] та визначає такий строк - три місяці. Заходи забезпечення позову не застосовувались. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Згідно п.9 ч.1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються особи з інвалідністю I та II груп.

Outcome: approved