Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-20 00:00:00

20 січня 2017 року Моторне (транспортне) страхове бюро України (далі - МТСБУ) звернулося до суду з позовом до [PERSON], в якому просило стягнути з відповідача в порядку регресу суму сплаченого страхового відшкодування у розмірі 23800грн. 51коп. В обґрунтування вимог позивач зазначив, що 17 червня 2015 року сталася дорожньо - транспортна пригода за участю автомобіля марки «КАМАЗ 5320» під керуванням [PERSON] та автомобіля марки «Seat Toledo» під керуванням [PERSON] Внаслідок ДТП автомобіль під керуванням [PERSON] зазнав механічних пошкоджень. МТСБУ також зазначило, що постановою Татарбунарського районного суду Одеської області від 24 липня 2015 року [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП), та притягнуто до адміністративної відповідальності. Крім того, позивач вказав, що на дату настання ДТП відповідач не мав чинного договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, тому завдану ним шкоду у розмірі 23800грн.52 коп. [PERSON] було відшкодовано відповідно до його заяви за рахунок коштів Фонду захисту потерпілих, у зв'язку з чим у МТСБУ виникло право регресної вимоги до [PERSON] у розмірі, відшкодованому страховиком. Посилаючись на те, що цивільно-правова відповідальність [PERSON] на момент ДТП за полісом обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів застрахована не була, на момент звернення до суду відповідач не здійснив виплату страхового відшкодування за шкоду, заподіяну майну потерпілого, позивач вважав, що є підстави для стягнення на його користь у порядку регресу з [PERSON] відшкодування шкоди у згаданому вище розмірі. Представник позивача, належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання не з'явився, надіслав суду заяву в якій позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив розглядати справу без його участі, проти ухвалення заочного рішення не заперечував. В судове засідання відповідач, належним чином сповіщений про дату, час та місце розгляду справи, повторно не з'явився. Про причини неявки суд не повідомив. Суд, у зв'язку з повторною неявкою відповідача та неповідомленням про причини неявки в судове засідання, зі згоди позивача ухвалює заочне рішення у справі в порядку, визначеному главою 8 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України). Перевіривши матеріали справи та дослідивши наявні в них письмові докази, суд вважає, що позовна заява підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що [PERSON] є власником легкового автомобіля [NUMBER] номер шасі (рами) [NUMBER], 1992року випуску (а.с.9). З матеріалів справи вбачається, що внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, яка сталася 17.06.2015 року о 19год.30хв. в м.Одесі на вул.Кордонній, з причини недотримання [PERSON] безпечної швидкості руху, транспортний засіб марки «Seat Toledo» державний номер [NUMBER] під керуванням [PERSON] отримав механічні пошкодження передньої центральної частини, а саме, кришки багажника, правого заднього крила, заднього бампера з правого боку, розбитий правий ліхтар та задній правий повторювач повороту. За фактом правопорушення складено протокол АП1№595305 за ст.124 КУпАП відносно [PERSON] та направлено на розгляд до Татарбунарського районного суду (а.с.а.с.6, 9-зворот). В судовому засіданні також встановлено, що 18.06.2015року [PERSON] повідомив МТСБУ про дорожньо - транспортну пригоду, яка сталася 17.06.2015року, та подав страховику заяву про здійснення відшкодування оціненої шкоди, заподіяної в результаті зазначеної ДТП, зазначивши, що транспортний засіб марки «Seat Toledo» з номерним знаком [NUMBER] за добровільним договором страхування майна КАСКО не застрахований (а.с.а.с.7,8). Зі змісту постанови Татарбунарського районного суду Одеської області від 24.07.2015року у справі №515/1323/15-п вбачається, що [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу (а.с.5). Судом також встановлено, що після дорожньо-транспортної пригоди, що сталася 17.06.2015року, автомобіль «Seat Toledo», державний номер [NUMBER], був оглянутий судовим експертом-товарознавцем, який 01.07.2015року за результатами огляду склав відповідний акт огляду транспортного засобу, в якому відобразив перелік пошкоджень автомобіля та склав ремонтну калькуляцію №2531 від 24.07.2017року, попередньо визначивши вартість ремонту пошкодженого автомобіля у розмірі 57706грн.21коп.(а.с.а.с.23-28). Зі звіту експертного авто товарознавчого дослідження з визначення ринкової вартості, вартості відновлювального ремонту, коефіцієнта зносу, вартості відновлювального ремонту з урахуванням коефіцієнта фізичного зносу автомобіля Seat Toledo слідує, що вартість відновлювального ремонту автомобіля та, відповідно, розмір шкоди, завданої його власнику в результаті пошкодження транспортного засобу внаслідок ДТП складає 28560грн.61коп. (а.с.а.с.14-28). Зі змісту довідки про розмір відшкодування шкоди з фонду захисту потерпілих №1 від 18.08.2015року вбачається, що страховиком - МТСБУ - підтверджено майнову шкоду, завдану [PERSON] внаслідок ДТП, яка мала місце 17.06.2015року, у розмірі 23800грн.51коп. (а.с.12-зворот). Судом також встановлено, що на підставі зазначеної довідки та документів, наданих [PERSON] страховику, МТСБУ видало наказ про відшкодування шкоди з фонду захисту потерпілих №4425 від 28.08.2015року та доручило фінансовому управлінню сплатити на рахунок [PERSON] на відшкодування шкоди, заподіяної в результаті дорожньо - транспортної пригоди у розмірі 23800грн.51коп. (а.с.12). З платіжного доручення №4425рв від 31 серпня 2015 року вбачається, що позивачем відповідно до наказу №4425 від 28.08.2015року здійснено виплату страхового відшкодування [PERSON] у розмірі 23800грн. 51коп. (а.с.13). Вирішуючи цивільно-правовий спір, що виник між сторонами, суд виходить з такого. Згідно з ч.1 ст.16 Цивільного кодексу (далі - ЦК) України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Одним із способів захисту цивільних прав та інтересів є відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди (п.8 ч.2 ст.16 ЦК). За змістом ст.22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі (ч.3 ст.22 ЦК). Згідно з ч.1 ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. За змістом ч.2 ст.1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. При цьому шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою (п.1 ч.1 ст.1188 ЦК). Відповідно до ч.1 ст.1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Дії осіб у разі настання дорожньо-транспортної пригоди, яка може бути підставою для здійснення страхового відшкодування, визначені статтею 33 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (далі - Закон). Відповідно до пп.33.1.4 п.33.1 ст.33 Закону у разі настання дорожньо-транспортної пригоди, яка може бути підставою для здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати), водій транспортного засобу, причетний до такої пригоди, зобов'язаний невідкладно, але не пізніше трьох робочих днів з дня настання дорожньо-транспортної пригоди, письмово надати страховику, з яким укладено договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ), повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду встановленого МТСБУ зразка, а також відомості про місцезнаходження свого транспортного засобу та пошкодженого майна, контактний телефон та свою адресу. За змістом пп. «а» п.41.1 ст.41 Закону МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим Законом, у разі її заподіяння транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність. Підпунктом 38.2.1 п.38.2 ст.38 Закону передбачено, що МТСБУ після сплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до власника водія транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність. З огляду на викладене, враховуючи, що дорожньо-транспортна пригода настала внаслідок винних дій [PERSON], що підтверджується постановою суду у справі про адміністративне правопорушення, при цьому третя особа [PERSON] в установлений законом строк звернувся до МТСБУ із відповідною заявою-повідомленням про настання ДТП, що стало підставою для відшкодування йому позивачем завданих збитків у повному обсязі, оскільки цивільно-правова відповідальність заподіювача шкоди - відповідача у справі не була застрахована, суд вважає, що у МТСБУ виникло право регресної вимоги до [PERSON] у розмірі виплаченого відшкодування, яка підлягає задоволенню. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд виходить з такого. Відповідно до ст.79 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи. Частиною 1 ст.88 ЦПК України встановлено, що стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Судом встановлено, що при подачі позову позивач сплатив судовий збір у розмірі 1600грн. (а.с.а.с.1, 36). За таких обставин, сплачений позивачем судовий збір підлягає стягненню з відповідача на користь Моторного (транспортного) страхового бюро України З огляду на викладене,

Outcome: approved