Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-16 00:00:00

20.07.2017 року [PERSON] звернулася до суду з вище вказаним позовом, в якому просила позбавити відповідача [PERSON] батьківських прав відносно неповнолітньої доньки [PERSON]. В обгрунтування позовних вимог [PERSON] зазначила, що 02.02.2008 р. між [PERSON] та [PERSON] був зареєстрований шлюб, від якого у них є неповнолітня донька [PERSON], [INFO], яка проживає разом з матір'ю. Рішенням Київського районного суду м. Харкова від 19.06.2013 року по цивільній справі №640/8142/13-ц, н/п 2/640/2318/13 було розірвано шлюб між [PERSON] та [PERSON], зареєстрований 02.02.2008 р. міським відділом реєстрації актів громадянського стану м. Харкова, актовий запис №111. Відповідач [PERSON] з моменту розірвання шлюбу ніякої допомоги на утримання своєї дитини не надає, всіляко ухиляється від будь-якої майнової участі в її утриманні, не приймає участі у вихованні дитини, не спілкується та не цікавиться нею та фактично самоусунувся від виконання своїх батьківських обов'язків, хоча перешкод у вихованні доньки йому ніхто не чинить та ніколи не чинив. Позивач вважає, що відповідач свідомо ухиляється від виконання своїх обов'язків, нехтуючи ними, оскільки взагалі не піклується про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечує необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; взагалі не спілкується з дитиною; не надає дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяє засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; взагалі не виявляє інтересу до її внутрішнього світу; та не створює умов для отримання нею освіти. Позивач вважає, що зазначене свідоме ухилення відповідачем від виконання своїх обов'язків є підставою для позбавлення відповідача батьківських прав відносно доньки [PERSON]. Позивач у судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила їх задовольнити, проти винесення заочного рішення не заперечувала. Відповідач повторно в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, причини неявки суду не повідомив. Представник Управління служб у справах дітей Департаменту праці та соціальної політики Харківської міської ради в судове засідання не з'явився, надіславши до суду відповідну заяву з проханням слухати справу за його відсутністю відповідно до вимог чинного законодавства, направив до суду висновок, в якому Управління служб у справах дітей вважає за доцільне позбавлення батківських прав [PERSON] Суд, дослідивши матеріали справи, та докази, надані в їх обгрунтування, вважає, що позовні вимоги законні, обгрунтовані та підлягають задоволенню в повному обсязі з наступних підстав. Як вбачається з матеріалів справи рішенням Київського районного суду м.Харкова від 19.06.2013 року розірвано шлюб між сторонами. / а.с. 13 / Від шлюбу сторони мають доньку [PERSON], [INFO] р.н./ а.с.14 / Відповідно до ст. 165 Сімейного кодексу України право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім'ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров'я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. Відповідно до п.2 ч.1 ст. 164 Сімейного кодексу України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. У силу ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року (ратифікована Україною 27 лютого 1991 року, дата набуття чинності для України 27 вересня 1991 року) в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питанням соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Відповідно до ч. 2 ст. 141 Сімейного кодексу України розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини. На підставі ч. 2, 3 ст. 150 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов'язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Згідно ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст. 155 Сімейного кодексу України ухилення батьків від виконання батьківських обов'язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. Положеннями п. 16 Постанови Пленуму ВСУ від 30.03.2007 N 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. Відповідно до ч.1,2 ст. 171 Сімейного кодексу України дитина має право бути вислуханою батьками, іншими членами сім'ї, посадовими особами з питань, що стосуються її особисто, а також питань сім'ї. Згідно з п. 7 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 30.03.2007 року «Про застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» факт ухилення від виховання може бути підтверджено наведеними доказами. Суду надано достатньо доказів, що свідчать виключно про одне - відповідач самоусунувся від виконання батьківських обов'язків. Зокрема, згідно висновку Управління сліжб у справах дітей від 24.10.2017 року №599, малолітня [PERSON] проживає разом із матір'ю, батько ухиляється від виконання батьківських обов'язків, не приймає участі у вихованні та матеріальному забезпеченні дитини, не цікавиться станом здоров'я доньки, її навчанням та дозвіллям, у зв'язку із чим управління вважає за доцільне позбавлення батьківських прав відповідача. / а.с. 32-33/ Враховуючи вищевикладене, аналізуючи надані докази та даючи їм правову оцінку, враховуючи встановлені судом і наведені вище обставини, підтверджених доказами, дослідженими в судовому засіданні, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, а також достатність і взаємний зв'язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин, та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню в повному обсязі. Судовий збір, сплачений позивачем у розмірі 640 грн., суд на підставі положень ст. 88 ЦПК України стягує на її користь з відповідача.

Outcome: approved