Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-07 00:00:00

20.07.2017 року позивач звернувся до суду з вказаним позовом до відповідача,посилаючись на те ,що 25 вересня 2010 року він уклав шлюб із [PERSON], який вони зареєстрували у відділі реєстрації актів цивільного стану по місту Артемівську Артемівського міськрайонного управління юстиції Донецької області, про що у Книзі реєстрації шлюбів було зроблено відповідний актовий запис № 433.13 липня 2016 року Новомосковьским міськрайонним судом Дніпропетровської області було винесене заочне рішення, позовні вимоги [PERSON] до нього про розірвання шлюбу були задоволені. Від шлюбу з нею він має сина - [PERSON], [INFO], який після розлучення спочатку залишився проживати разом з відповідачкою. На підставі рішення Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 04 жовтня 2016 року він виплачує на користь [PERSON] , аліменти на утримання дитини - [PERSON], [INFO] у розмірі 700 грн. щомісяця, починаючи з 02.серпня 2016 року . При винесенні вказаного рішення одним з основних аргументів стало те, що дитина проживає разом із матірю. На теперішній час обставини змінились. Відповідно до акту про проживання, [PERSON] , 17.12.2010 року проживає разом з ним за місцем реєстрації : Донецька область, м. Бахмут, пер. Г. Сковороди 21.Крім того на теперішній час змінилось і його матеріальне становище. Також хочу зазначити, що згідно ст. 180 СК України батьки повинні утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Тож утримувати повинні і мати і батько , але виходячи з усіма наведеними вище обставинами утримання їхнього сина було покладено тільки на нього . Мати в цьому випадку нібито відсторонена від цього обовязку. Згідно ст. 180 СК України, батьки повинні утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття. Їх син [PERSON] не має нерухомості , цінних паперів , вкладів в банку, які б приносили йому дохід . Дитина повністю знаходиться на його утриманні та за підтримки його батьків [PERSON] нормального розвитку дитині потрібне повноцінне харчування , одяг та взуття , книжки , канцтовари , іграшки для розвитку і інше. Відповідач, як мати повинна приймати участь в утриманні дитини. Відповідач працює, має стабільний дохід, який її точний дохід від роботи він не знає. Відповідач фізично та психічно здорова. На утриманні у неї нікого не має. Згідно сімейного законодавства батьки повинні утримувати дитину до повноліття. Відповідно до ч.2 ст.182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути менший ЗО відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Дослідивши обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів згідно ст. 182,183 СУ України, він вважає що відповідач повинен сплачувати аліменти на його користь на утримання доньки в розмірі 1/4 частки з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку щомісяця. У відповідності до ч. 1 ст. 191, СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. На підставі наведеного ,просив у звязку із тим, що дитина проживає разом з ним , припинити стягнення аліментів з нього - [PERSON], на користь [PERSON] , аліменти на утримання дитини - [PERSON], [INFO] у розмірі 700 грн. щомісяця Стягнути з відповідача - [PERSON], на його користь у розмірі 1/4 частки з усіх видів її заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно на утримання сина [PERSON], [INFO] до досягнення ним повноліття, з дня подачі позовної заяви до суду. Представник позивача [PERSON]А у судовому засіданні підтримала заявлені вимоги ,надала пояснення аналогічно викладеним у позовні заяві ,просила позов задовольнити та припинити стягнення аліментів зЗвонарьова [PERSON], на користь [PERSON] , аліменти на утримання дитини - [PERSON], [INFO] у розмірі 700 грн. щомісяця Стягнути з відповідача - [PERSON], на його користь аліменти у розмірі 1/4 частки з усіх видів її заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно на утримання сина [PERSON], [INFO] , до досягнення ним повноліття , з дня подачі позовної заяви до суду. Представник відповідача у судовому засіданні просила у задоволенні позову відмовити пояснила ,що після розірвання шлюбу дитина залишилась проживати з відповідачкою ,після чого відповідач самовільно викрав дитину ,на даний час є рішення суду щодо визначення місця проживання дитини разом з матірю . Заслухав пояснення сторін суд встановив наступні обставини : Відповідно до вимог ст. 180 СК України Батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Статтею 181СК України визначені способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину,а саме : 1. Способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. 2. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. 3. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Позивач та відповідач є батьками [PERSON], [INFO]. 13 липня 2016 року Новомосковьским міськрайонним судом Дніпропетровської області постановлене заочне рішення про розірвання шлюбу між сторонами. Неповнолітній [PERSON] , [INFO] після розлучення залишився проживати разом з матірю. На підставі рішення Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 04 жовтня 2016 року з відповідача стягнуто аліменти на користь [PERSON] , на утримання дитини - [PERSON], [INFO] у розмірі 700 грн. щомісяця, починаючи з 02 серпня 2016 року. Як вбачається з пояснень представника позивача та представника відповідача ,та копії акту (арк.с.11) з осені 2016 року [PERSON], [INFO] мешкає разом з батьком у м. Бахмут вул. Г.Сковороди б.21. без надання на це згоди відповідача матері дитини. Рішенням від 29.08.2017 року Артемівського міськрайонного суду Донецької області визначено місце проживання неповнолітнього [PERSON]а Денисовича, [INFO] за місцем мешкання його матері [PERSON] за адресою м Новомосковськ ,[ADDRESS] . Як вбачається з пояснень представника позивача ,з позовної заяви , позивач просить припинити стягнення з нього аліментів на утримання сина з тих підстав ,що дитина мешкає разом з ним та стягнути аліменти з відповідача на його користь . Але у судовому засіданні ні представником позивача ні позивачем не наданого жодного доказу для підтвердження правомірності вище вказаних обставин. У судовому засіданні достовірно встановлене ,що відповідач мешкає з позивачем без достатніх правових підстав ,що підтверджується рішенням Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 29.08.2017 року відповідно до якого визначено місце проживання неповнолітнього [PERSON]а Денисовича, [INFO] за місцем мешкання його матері [PERSON] за адресою [ADDRESS] . Враховуючи викладене суд вважає , що у задоволенні заявлених вимог слід відмовити так як вони не знайшли свого підтвердження доказами у судовому засіданні .

Outcome: dismissed