overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-14 00:00:00

20.03.2014 року позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом про стягнення аліментів з [PERSON] посилаючись на те, що з відповідачем по справі вона з 12.02.2010 року знаходиться у шлюбі, який зареєстровано Відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Красноармійську Красноармійського міськрайонного управління юстиції Донецької області, актовий запис №35 та від шлюбу у них народився син [PERSON], [INFO]. З серпня 2013 року шлюбні відносини між ними були припинені, відповідач відмовляється добровільно надавати матеріальну допомогу на утримання сина, тому вона просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання сина у розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) до його повноліття, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Позивач в судовому засіданні підтримала заявлені вимоги в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час, дату та місце розгляду справи повідомлений належним чином, позов визнав повністю, надав суду заяву про розгляд справи у його відсутність. Вислухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом установлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Матеріалами справи встановлено, що сторони з 12.02.2010 року знаходяться у шлюбі (а.с.9), від якого у них народився син [PERSON], [INFO] (а.с.10), який мешкає разом з позивачем (а.с.19) та знаходиться на її утриманні. З серпня 2013 року шлюбні відносини між сторонами були припинені, відповідач на утримання дитини матеріальної допомоги не надає, хоча відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Таким чином, зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для задоволення позову. Крім того, з відповідача на користь держави необхідно стягнути судовий збір у розмірі - 243,60грн., згідно до ст. 88 ЦПК України, оскільки позивач звільнена від сплати судового збору при подачі позову про стягнення аліментів.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-10 00:00:00

20.03.2014 року позивач [PERSON] звернулася до суду із позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу посилаючись на те, що вона з відповідачем перебуває у шлюбі з 04.08.2001року, який зареєстровано Відділом реєстрації актів громадянського стану Красноармійського міського управління юстиції Донецької області, актовий запис № 258. Від шлюбу мають неповнолітніх дітей: сина [PERSON], [INFO] та сина [PERSON], [INFO]. Фактичні шлюбні відносини між ними припинені з 15.03.2014 року, спільне життя не склалося через несумісність характерів, тому вона вважає збереження сім'ї неможливим та просить суд розірвати шлюб між нею та відповідачем. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримала у повному обсязі, просила їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не з'явився, надав суду заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги визнає. Вислухавши пояснення позивача, дослідивши докази по справі у їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони знаходяться у шлюбі з 04.08.2001 року (а.с.3), від якого мають неповнолітніх дітей: сина [PERSON], [INFO] (а.с.4) та сина [PERSON], [INFO] (а.с.5). Згідно ст. 112 Сімейного Кодексу України, суд може розірвати шлюб, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Шлюбні відносини між сторонами припинені з 15.03.2014 року, спільне життя не склалося через несумісність характерів, тому суд приходить до висновку, що шлюб може бути розірваний між сторонами. З урахуванням викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-18 00:00:00

20.03.2014 року позивач звернувся до відповідача з вказаним позовом ,та просив стягнути з відповідача борг за кредитним договором від 11.10.2006 року 27 349 .,82 гривень ,так як відповідачі добровільно сплати борг відмовилися ,та за судові витрати 273 ,5 гривень. Представник позивача у судове засідання не з,явився,надав заяву у якій просив розглядати справу у його відсутність . Відповідач у судове засідання не з,явився ,про час та дату розгляду справи його було повідомлено належним чином . дослідив письмові матеріали справи суд встановив наступні обставини : 11.10.2006 року між позивачем та першим відповідачем . було укладено кредитний договір згідно якого позивач надав відповідачу кредит у сумі 2138,4 гривень та відповідач зобов'язався повернути кредит на умовах передбачених договором . На теперішній час першій відповідач не виконує умови договору . Тобто через неналежне виконання відповідачем договору кредиту на 27.02.2014 року склався борг перед банком 27349 ,82 гривень , яка складається з наступного заборгованість за кредитом 832,27 гривень ,заборгованість по процентам за користування кредитом 9619,53 гривень ,заборгованість по комісії за користування кредитом 317 ,57 ,пеня 14 801 ,89 Відповідно до вимог ст. 525ЦК України одностороння відмова від зобов'язання ,або одностороння зміна його умов не допускається,якщо інше не встановлено договором ,або законом. Згідно ст. 526 зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу ,інших актів цивільного законодавства ,а за відсутності таких умов та вимог-відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог,що звичайно ставляться. Відповідно до ч.1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк його виконання ,то воно підлягає виконанню у цей строк . Згідно ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання ,або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання ,відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання грошового зобов'язання.. Відповідно до ст. 1054 за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець ,зобов'язується надати грошові кошти(кредит ) позичальникові у розмірі та на умовах ,встановленнях договором ,а позичальник зобов'язується сплатити кредит та повернути проценти. Суд вважає , що відповідач суттєво порушив умови договору кредиту ,прострочив виплати щомісячних платежів та у позивача є законні підстави вимагати стягнення заборгованості за договором кредиту з відповідача ,тому позов слід задовольнити у повному обсязі .

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-15 00:00:00

20.03.2014 року позивач звернувся до суду з вказаною позовною заявою посилаючись на те, що 01.10.2013 року під час проведення рейду представниками енергопостачальника за місцем проживання відповідача за адресою [ADDRESS], в порушення ПКЕЕН був виявлений факт без облікового користування електричною енергією, шляхом самовільного підключення фазного і нульового дроту для живлення струмоприймачів по мимо електролічильника, електрична енергія споживається електролічильником не враховується та не сплачується. У зв»язку з виявленим порушенням був складений акт про порушення правил користування електроенергією від 01.10.2013 року за № 225063. На теперішній час в добровільному порядку вартість не облікованої електричної енергії, внаслідок порушення правил користування електричною енергією не відшкодовано, сума не сплачених коштів складає 936,49 грн., яку позивач просить стягнути з відповідачів, а також судовий збір. Представник позивача за дорученням Остапенко Р.М. своєю заявою просить розглядати справу без її участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з»явилась, про розгляд справи повідомлена належним чином, шляхом оголошення пресі, в зв»зку з чим суд вважає можливим ухвали заочне рішення по наявним у справі доказам, позивач проти такого вирішення справи не заперечує. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов обгрунтований та підлягає задоволенню, оскільки відповідно ст.1166 ЦК України шкода завдана майну юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до п. 3 ПКЕЕН споживання електричної енергії здійснюються на підставі договору про користування електричною енергією між споживачем та енергопосточальником. Судом встановлено, що на ім.»я [PERSON] відкритий особовий рахунок [NUMBER] за адресою [ADDRESS]. Під час проведення перевірки 01.10.2013 року представниками енергопостачальника за місцем проживання [PERSON] за адресою [ADDRESS], в порушення ПКЕЕН був виявлений факт без облікового користування електричною енергією, шляхом самовільного підключення фазного і нульового дроту для живлення струмоприймачів по мимо електролічильника, електрична енергія споживається електролічильником не враховується та не сплачується. У зв»язку з виявленим порушенням був складений акт про порушення правил користування електроенергією від 01.10.2013 року за № 225063. Суму збитків позивач нарахував відповідно Правил користування електричною енергією для населення, затвердженими постановою КМУ від 26.07.99 року № 1357 (із змінами та доповненнями) та Методики визначення обсягу та вартості електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення споживачами ПКЕЕН за формулою: сума = потужність (Р)*соs* час(Т)*дні(D)*тариф(грн), сума нарахування складає 4,18 кВт*0.9 соs*8год./доб*76 днів= спожив.норм. 450 кВт*0,2802 грн., сверхнорм. 1602 кВт*0,3648 грн., 3 блок ттарифу 236 кВи*0,9576 грн. = 936,49 грн. Отже, з відповідача підлягають стягненню збитки завдані позивачу в сумі 936,49 грн. та, згідно ст. 88 ЦПК України, витрати понесені позивачем в сумі 243,60 грн. судового збору. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-15 00:00:00

20.03.2014 року позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення суми заборгованості та пені по договору. В обґрунтування своїх вимог позивач зазначив, що він з 31.08.2004 року зареєстрований як фізична особа - підприємець та займається роздрібною торгівлею. 30.06.2013 року між ним та [PERSON] було укладено договір на поставку йому метало пластикових вікон за адресою [ADDRESS]. Вартість вікна складала 1855 грн., із яких відповідачем було сплачено перший внесок 950грн. Суму, яку залишалося сплатити складала 905 грн., яку відповідач був зобов'язаний сплатити за 5 місяців, до 31.12.2013року. Матеріал, колір конструкцій та доповнень, розмір, тип відкривання та застеклення, вартості і якості були узгоджені та прийняті відповідачем, про що і було укладено договір купівлі-продажу. Але, до 31.12.2013р. відповідачем було сплачено лише 500 грн., що є порушенням умов укладеного з відповідачем договору. Відповідач був погоджений з умовами договору купівлі - продажу, відповідно до яких за прострочення погашення розстрочки більш ніж на 15 календарних днів покупець зобов'язаний виплатити пеню в розмірі 3 % від несплаченої суми за кожний день прострочення, але не менше ніж 20 грн. за добу. Строк погашення останньої суми заборгованості закінчується 15.01.2014р. Пеня нараховується з 15.01.2014р. по 19.03.2014р., сума пені складає 1200 грн., сума заборгованості 405 грн. В судовому засіданні [PERSON] позовні вимоги підтримав, та просив суд стягнути на його користь з відповідача заборгованість у розмірі 1605 грн. Відповідач в судове засідання без поважної причини не з'явився, хоча про дату, час, та місце слухання справи був повідомлений належним чином, про що свідчать поштові повідомлення. Заяв про розгляд справи за його відсутності до суду не надходило. Взявши до уваги думку представника позивача, що не проти розгляду справи під час відсутності відповідача, що не з'явився,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-15 00:00:00

20.03.2014 року позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення суми заборгованості та пені по договору. В обґрунтування своїх вимог позивач зазначив, що він з 31.08.2004 року зареєстрований як фізична особа - підприємець та займається роздрібною торгівлею. 30.06.2013 року між ним та [PERSON] було укладено договір на поставку йому метало пластикових вікон за адресою [ADDRESS]. Вартість вікон складала 6360 грн., із яких відповідачем було сплачено перший внесок 3000 грн. Суму, яку залишалося сплатити складала 3360 грн., яку відповідач був зобов'язаний сплатити за 6 місяців, до 30.12.2013року. Матеріал, колір конструкцій та доповнень, розмір, тип відкривання та застеклення, вартості і якості були узгоджені та прийняті відповідачем, про що і було укладено договір купівлі-продажу. Але, до 30.12.2013р. відповідачем було сплачено лише 1160 грн., що є порушенням умов укладеного з відповідачем договору. Відповідач був погоджений з умовами договору купівлі - продажу, відповідно до яких за прострочення погашення розстрочки більш ніж на 15 календарних днів покупець зобов'язаний виплатити пеню в розмірі 3 % від несплаченої суми за кожний день прострочення, але не менше ніж 20 грн. за добу. Строк погашення останньої суми заборгованості закінчується 15.01.2014р. Пеня нараховується з 15.01.2014р. по 19.03.2014р., сума пені складає 4158 грн., сума заборгованості 2200 грн. В судовому засіданні [PERSON] позовні вимоги підтримав, та просив суд стягнути на його користь з відповідача заборгованість у розмірі 6358 грн. Відповідач в судове засідання не з'явився, хоча про дату, час, та місце слухання справи був повідомлений належним чином, про що свідчать поштові повідомлення. Заяв про розгляд справи за його відсутності до суду не надходило. Взявши до уваги думку позивача, який не проти розгляду справи у відсутність відповідача,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-01 00:00:00

20.03.2014 року позивач звернувся до суду з позовом про розірвання шлюбу з відповідачем, посилаючись на те, що з 11.07.2012 року перебуває з нею у зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу мають двох неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO].. Шлюбні відносини між сторонами припинені з січня 2013 року, по причині відсутності взаєморозуміння та взаємоповаги. Позивач вважає, що сім'ю зберегти неможливо, просить шлюб розірвати. До початку судового засідання сторони надали письмові заяви, згідно яких просять справу розглянути без їх участі. Позивач позов підтримав, відповідач позов визнав. Вивчив письмові пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку про те, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 11.07.2012 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Сніжнянського міського управління юстиції у Донецькій області, актовий запис № 111. Позивач наполягає на розірванні шлюбу, остаточно вважає, що їх подальше спільне проживання та збереження сім'ї неможливе, до цього часу у період припинення сумісного проживання примирення і збереження сім'ї стало неможливим. Відповідно до ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено саме такі обставини, а тому необхідно позов задовольнити.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-09 00:00:00

20.03.2014 року позивач звернувся до суду з позовом про розірвання шлюбу з відповідачем, посилаючись на те, що з 25.01.2008 року перебуває з ним у зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу сторони дітей не мають. Шлюбні відносини між сторонами припинені з 22.01.2014 року, по причині відсутності взаєморозуміння та взаємоповаги. Позивач вважає, що сім'ю зберегти неможливо, просить шлюб розірвати. До початку судового засідання сторони надали письмові заяви згідно яких просять суд справу розглянути без їх участі, позивач позовні вимоги підтримала, відповідач позов про розірвання шлюбу визнав. Вивчив письмові пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку про те, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 25.01.2008 року виконкомом Северної селищної ради м.Сніжне Донецької області, актовий запис № 03. Позивач наполягає на розірванні шлюбу, остаточно вважає, що їх подальше спільне проживання та збереження сім'ї неможливе, до цього часу у період припинення сумісного проживання примирення і збереження сім'ї стало неможливим. Відповідно до ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено саме такі обставини, а тому необхідно позов задовольнити.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-14 00:00:00

20.03.2014 року позивач звернувся з позовом і вимоги мотивує тим, що з відповідачем має дочку [PERSON], [INFO]. Дочка повністю перебуває на утриманні позивача і навчається на денному відділенні коледжу Сумського національного аграрного університету. У зв'язку з навчанням дитина потребує матеріальної допомоги. Тому позивач просить стягнути з відповідача на її користь допомогу на утримання дитини в розмірі 1000 грн. щомісяця до закінчення навчання 25.06.2014 року. Учасники розгляду повідомлялися про час і місце судового розгляду, однак не з'явилися. Позивач і третя особа подали заяву про розгляд справи за їх відсутності, вимоги підтримують. Відповідач не з'являвся для отримання повісток. На підставі ст. 224 ЦПК України суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що сторони мають спільну дитину, дочку [PERSON], [INFO]./а.с.7/ Дитина повністю перебуває на утриманні позивача. Окрім того дочка навчається на денному відділенні коледжу Сумського національного аграрного університету. У зв'язку з навчанням вона потребує матеріальної допомоги. Кінцевий строк навчання 25.06.2014 року. /а.с.11/ Разом з цим встановлено, що сторони не дійшли згоди щодо утримання дитини. З встановленого вбачається, що спірні правовідносини між сторонами є сімейними і врегульовані ст.ст. 198-201 Сімейного кодексу України, відповідно до положень яких якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років або до закінчення навчання за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Враховуючи встановлені факти та вказані положення закону, суд вважає, що відповідач здатен надавати допомогу на утримання дочки у заявленому розмірі. У зв'язку з викладеним суд вважає за можливе задовольнити заявлений позов. Відповідно до положень ст. 88 ЦПК України з відповідача необхідно стягнути судові витрати на користь держави. На підставі викладеного і

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-06 00:00:00

20.03.2014 року позивач звернулась до суду з вказаним позовом. Свої позовні вимоги обґрунтувала тим, що з відповідачем перебувала у фактичних шлюбних відносинах з 25.10.2012 року. Сторони мають спільну доньку - [PERSON], [INFO]. Відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання дитини. Просила стягнути з [PERSON] на її користь аліменти на утримання дочки у розмірі ? частини від усіх видів заробітку щомісячно до повноліття дитини, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. В судове засідання позивач не з'явилась, надала заяву про розгляд справи у її відсутність та уточнила позовні вимоги, просила суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання донька - [PERSON], [INFO] у розмірі 1/6 частини від усіх видів заробітку щомісячно до повноліття дитини, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, так як відповідач від іншого шлюбу має на утриманні ще одну дитину - сина, 2007 року народження. Відповідач у судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Надав заяву про розгляд справи у його відсутність, зазначив, що позовні вимоги визнає, згоден сплачувати [PERSON] аліменти на утримання донька - [PERSON], [INFO], у розмірі 1/6 частини від усіх видів заробітку щомісячно до повноліття дитини, так як має на утриманні сина - [PERSON], [INFO]. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати своїх неповнолітніх дітей. Судом встановлено, що відповідно до актового запису про народження №768, зробленого міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного управління юстиції у Херсонській області 03.09.2013 року, батьками [PERSON], [INFO], є [PERSON] та [PERSON] Дитина проживає разом з позивачем та знаходиться на її утриманні, зазначена обставина сторонами не оспорюються. Відповідач [PERSON] має на утриманні неповнолітнього сина - [PERSON], [INFO], зазначена обставина сторонами не оспорюються. Враховуючи, те що відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання доньки, з врахуванням наявності у нього неповнолітньої дитини у іншому шлюбі, суд вважає доцільним позовні вимоги [PERSON] задовольнити, стягнути з [PERSON] на її користь аліменти на утримання доньки у розмірі 1/6 частини від усіх видів заробітку щомісячно до повноліття дитини, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Також відповідно до ст. 88 ЦПК України з [PERSON] на користь держави належить стягнути 243,60 грн. судового збору. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-13 00:00:00

20.03.2014 року позивач звернулась до суду з позовом до відповідача, в якому просить визнати право власності в порядку спадкування за законом на 14/100 часток домоволодіння [ADDRESS]. Позивач в судове засідання не з'явилась, для захисту своїх інтересів направила представника. Представник позивача в судове засідання не з'явилась, надала заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала у повному обсязі, просила позов задовольнити, у разі відсутності представника відповідача просила провести розгляд справи в порядку заочного провадження. Представник відповідача в судове засідання не з'явився, про день та час розгляду був повідомлений належним чином, причину неявки суду не повідомив. Представник третьої особи в судове засідання не з'явився про день та час розгляду був повідомлений належним чином, причину неявки суду не повідомив. Ухвалою суду справа розглянута за відсутності сторін в порядку заочного провадження, оскільки в справі достатньо даних про права та взаємини сторін. Дослідивши письмові докази, судом встановлені наступні факти та відповідні ним правовідносини. Як вбачається із матеріалів справи, [PERSON] є рідною донькою [PERSON], яка померла [INFO]. Після її смерті відкрилась спадщина у вигляді 14/100 часток домоволодіння [ADDRESS]. Вказане майно належало [PERSON] на підставі свідоцтва про право приватної власності на домоволодіння від 30.11.1989 року, виданого районним житлово-комунальним об'єднанням Заводського району. Позивач звернулась до третьої Миколаївської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, однак постановою державного нотаріуса позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва на право на спадщину за законом, оскільки у позивача відсутній оригінал правовстановлюючого документу - свідоцтва про право власності на 14/100 часток домоволодіння. Вказане свідоцтво було втрачено, залишилась його копія, отримати дублікат можливості немає, у зв'язку з чим позивач звернувся до суду із позовом про встановлення факту родинних відносин. Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Згідно ч. 3 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, вставленого статтею 1270 цього кодексу, він не заявив про відмову від неї. Таким чином вимоги заяви обґрунтовані та підлягають задоволенню.

Outcome: approved