Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-28 00:00:00

21 жовтня 2014 року позивач ПАТ Банк «Траст» звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості по кредитним договорам, мотивуючи свої вимоги наступним: 22 серпня 2013 року між публічним акціонерним товариством Банк «Траст» (далі ПАТ Банк «Траст») та [PERSON] укладено кредитний договір №R161.0032469, відповідно до умов якого остання отримала кредит у розмірі 18 616 гривень, зі сплатою відсоткової ставки за користування кредитом у розмірі 16,99% річних та 1,47% комісії за обслуговування кредиту, строком на 48 місяців з щомісячною сплатою частини кредиту, відсотків та комісії за користування кредитом. Відповідачка не в повному обсязі виконувала взяті на себе зобов'язання перед позивачем, чим порушила умови кредитного договору, внаслідок чого утворилась заборгованість за кредитним договором, яка станом на 15 серпня 2014 року складає 23 886, 40 гривень, з них: 17 341,15 гривень сума заборгованості по тілу кредиту; 1 829,91 гривень сума заборгованості за відсотками за фактичне користування кредитом; 2 462,94 гривень комісія за обслуговування кредиту; 2 252, 41 гривень сума пені за прострочення платежів. Крім того, 22 серпня 2013 року ПАТ Банк «Траст» отримав від [PERSON] пропозицію про укладення договору R161.0032484 від 22 серпня 2013 року, в якій [PERSON] пропонувала відкрити їй поточний рахунок з використанням кредитної картки. ПАТ Банком «Траст» було акцептовано вищезазначену оферту і надано [PERSON] кредит в розмірі 5000 гривень, зі сплатою відсоткової ставки за користування кредитом в розмірі 39,99% та 0% комісії за обслуговування кредиту, строком до 21 вересня 2014 року з щомісячною сплатою частини кредиту, відсотків та комісії за користування кредитом. Відповідачка не в повному обсязі виконувала взяті на себе зобов'язання перед позивачем, чим порушила умови кредитного договору, внаслідок чого утворилась заборгованість за кредитним договором, яка станом на 15 серпня 2014 року складає 6 788,85 гривень, з них: 5 000,00 гривень сума заборгованості по тілу кредиту; 1 088,64 гривень відсотки за фактичне користування кредитом; 0,0 гривень комісія за обслуговування кредиту; 700,21 гривень сума пені за прострочення кредиту. Тому, позивач звернувся до суду із зазначеним позовом про стягнення з відповідачки заборгованості за кредитним договором та судових витрат. 07 листопада 2014 року заочним рішенням Краснолиманського міського суду Донецької області позовні вимоги публічного акціонерного товариства Банк «Траст» до [PERSON] про стягнення заборгованості задоволено. Стягнуто з [PERSON] на користь публічного акціонерного товариства Банк Траст, загальну суму заборгованості за кредитними договорами №№R161.0032469, R161.0032484 від 28 серпня 2013 року в розмірі 30 675,25 гривень та суму сплаченого позивачем судового збору в розмірі 306,75 гривень, а всього 30982,00 гривні. 14 листопада 2016 року ухвалою Краснолиманського міського суду Донецької області заяву представника відповідача [PERSON] - [PERSON] про перегляд заочного рішення Краснолиманського міського суду Донецької області від 07 листопада 2014 року за позовом ПАТ Банк «Траст» до [PERSON] про стягнення заборгованості залишено без задоволення. Заяву [PERSON] про зупинення виконавчого провадження по справі за позовом ПАТ Банк «Траст» до [PERSON] про стягнення заборгованості залишено без задоволення. Не погодившись з рішенням суду представником відповідача [PERSON] - [PERSON] подана апеляційна скарга, в якій просить суд скасувати заочне рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким відмовити позивачу в повному обсязі, мотивуючи неправильним застосуванням судом першої інстанції норм матеріального права та порушенням норм процесуального права. В обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначає наступне: - задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що поміж сторонами склалися договірні відносини, однак позивач до суду не надав жодного кредитного договору (договору який мав би такі ж суттєві умови), а ті на які суд послався не встановлюють даних правовідносин; - суд в рішенні не зазначив розрахунок заборгованості та з чого вона складається, період заборгованості та яким розрахунком вона доведена; - суд у порушенні вимог ст.130 ЦПК України не проводив попереднього судового засідання; - суд безпідставно стягнув з відповідачки витрати по сплаті судового збору, оскільки вона звільнена від сплати судового збору В судове засідання не зявилися представник позивача ПАТ Банк «Траст» та відповідачка [PERSON], про час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином, відповідачка відповідно до вимог ч.5 ст.76 ЦПК України. До апеляційного суду від позивача надійшли заява про підтримання доводів апеляційної скарги та клопотання про розгляд справи за їх відсутності (а.с.111-113). Відповідно до частини 2 ст. 305 ЦПК України неявка сторін або інших осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про час і місце розгляду справи, не перешкоджає розглядові справи. У судовому засіданні апеляційної інстанції представник відповідачки [PERSON] [PERSON] просив апеляційну скаргу задовольнити, рішення суду першої інстанції скасувати. Вислухавши суддю - доповідача, представника відповідачки [PERSON], дослідивши матеріали цивільної справи, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга. підлягає частковому задоволенню, а рішення суду першої інстанції скасуванню з ухваленням нового рішення з наступних підстав. Відповідно до вимог ч.1 ст. 303 ЦПК України, апеляційний суд під час розгляду справи в апеляційному порядку перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції. Перевіряючи справу в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, апеляційний суд виходить з наступного: Відповідно до вимог ст.213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим, ухваленим на основі повно і всебічно зясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Згідно із розясненням Пленуму Верховного Суду України, що міститься в п.2 постанови «Про судове рішення у цивільній справі» № 14 від 18 грудня 2009 року, рішення є законним тоді, коли суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства відповідно до ст.2 ЦПК, вирішив справу згідно з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин відповідно до ст.8 ЦПК, а також правильно витлумачив ці норми. Якщо спірні правовідносини не врегульовані законом, суд застосовує закон, що регулює подібні за змістом відносини (аналогія закону), а за відсутності такого суд виходить із загальних засад законодавства (аналогія права). Обґрунтованим вважається рішення, ухвалене на основі повно всебічно зясованих обставинах, на які сторони посилаються, як на підставу своїх вимог та заперечень, підтверджених доказами, які були досліджені у судовому засіданні і які відповідають вимогам закону про їх належність та допустимість, або обставин, що не підлягають доказуванню, а також, якщо рішення містить вичерпні висновки суду, що відповідають встановленим на підставі достовірних доказів обставинам, які мають значення для вирішення справи. Суд першої інстанції, задовольняючи позовні вимоги публічного акціонерного товариства Банку «Траст» про стягнення заборгованості за кредитними договорами зазначив, що відповідачка порушувала умови кредитних договорів, щодо повернення в передбачений договором строк сум кредиту та сплати відсотків. Але, з таким висновком суду повністю погодитися неможливо з наступних підстав. Задовольняючи позовні вимоги у повному обсязі, суд першої інстанції, відповідно до положень п. 42 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 березня 2012 року N 5 «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин», у разі задоволення позовних вимог стягувача в рішенні суду в обов'язковому порядку має зазначати: загальний розмір вимог та всі його складові, що підлягають сплаті. Згідно ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути грошові кошти та сплатити проценти. Відповідно до ч. 1 ст. 626, ч. 1 ст. 628 ЦК України встановлено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Відповідно до ч. 1 ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Згідно з положеннями статей 207, 640 ЦК України сторони уклали кредитний договір, у якому передбачили умови його виконання, тому ці умови мають виконуватись і свідчать про те, що момент досягнення домовленості настав. Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України, зобов'язання повинне виконуватись у строк, що встановлений у договорі. У відповідності до ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватись належним чином, відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог, - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Положеннями ст. 525 ЦК України передбачено неможливість односторонньої відмови від виконання зобов'язання або його зміна, якщо інше не встановлено договором або законом. Статтею 536 ЦК України встановлено, що боржник зобов'язаний сплачувати проценти за користування чужими грошовими коштами. У відповідності до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання. Згідно ст.212 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Результати оцінки доказів суд відображає в рішенні, в якому наводяться мотиви їх прийняття чи відмови у прийнятті. З матеріалів справи вбачається наступне. 22 серпня 2013 року [PERSON] уклала з ПАТ Банком «Траст» кредитний договір №R161.0032469, за яким одержала у кредит 18 616 гривень строком на 48 місяців. Відповідно до п.2.5 та п. 2.6 договору процентна ставка за користування кредитом складає 16,99% річних та щомісячна комісія 1,47% (а.с.7). Відповідно до копії меморіального ордеру №Loan - 39061 від 22 серпня 2013 року ПАТ Банк «Траст» перерахував [PERSON], кошти у сумі 18 616 гривень (а.с.17). Відповідно до п.1.4 Умов надання та обслуговування кредитів на споживчі цілі договір змішаний договір, укладений між кредитором та клієнтом в порядку, визначеному ст.638 ЦК України шляхом акцепту кредитором Заяви (оферти), який включає в себе елементи договору банківського рахунку фізичної особи договору про відкриття поточного рахунку фізичної особи з використанням платіжної картки (в залежності від обраного клієнтом типу рахунку, про що зазначається у заяві) і кредитного договору. Договір включає в себе в якості складових та невідємних частин ці Умови надання та обслуговування кредитів на споживчі цілі, Тарифи ПАТ Банк «ТРАСТ» на розрахунково-касове обслуговування поточних рахунків фізичних осіб, Графік платежів, Розпис сукупної вартості кредиту із зазначенням в ньому реальної процентної ставки та абсолютно значення подорожчання кредиту, Заяву про надання кредиту на споживчі цілі (а.с.8-11). Відповідно до додатку №1 до кредитного договору №R161.0032469 від 22 серпня 2013 року «Графік платежів» щомісячна сума внеску складає 805,66 гривень (а.с.12). Тому, при укладенні кредитного договору, [PERSON], зобовязана була за період з 02 вересня 2013 року по 18 серпня 2017 року сплатити загальну суму 38 680,13 гривень, з яких: тіло кредиту 18 616,00 гривень, відсотки 6 928,45 гривень, комісія 13135,68 гривень (а.с. 12). Порядок погашення заборгованості по кредиту, який відповідачка зобовязалася сплачувати, встановлений п.3 Умов надання та обслуговування кредитів на споживчі цілі, які є невідємною частиною кредитного договору від 22 серпня 2013 року. Пунктом 3.2.5 даних умов встановлено, що заборгованість по кредиту погашається в строки та в сумах, які вказані в графіку платежів, який дійсний в редакції до здійснення часткового дострокового чи повного дострокового погашення. Відповідно до п.4.3 умов надання та обслуговування кредитів на споживчі цілі за несвоєчасне виконання зобовязань з погашення заборгованості по кредиту, кредитор (ПАТ Банк «Траст») нараховує, а клієнт ([PERSON]В.) сплачує пеню у розмірі 0,3 процента від суми прострочених зобовязань за кожний день прострочення (а.с.9). Відповідно до розрахунку заборгованості за кредитним договором №R161.0032469 від 22 серпня 2013 року відповідачкою [PERSON] були проведені погашення заборгованості за кредитом на загальну суму 3 326,64 гривень, а саме: - за тілом кредиту сплачено 1 274, 85 гривень, з них: за період з 22 серпня 2013 року по 02 вересня 2013 року - сплачено 436,68 гривень; за період з 03 вересня 2013 року по 01 жовтня 2013 року сплачено 286,60 гривень; за період з 02 листопада 2013 року по 02 грудня 2013 року сплачено 551,57 гривень. - відсотки за користування кредитом у сумі 957,15 гривень, з них: за період з 22 серпня 2013 року по 02 вересня 2013 року сплачено 95,32 гривень; за період з 03 вересня 2013 року по 01 жовтня 2013 року сплачено 245,40 гривень; за період з 02 жовтня 2013 року по 01 листопада 2013 року сплачено 258,19 гривень; за період з 02 листопада 2013 року по 02 грудня 2013 року сплачено 425,01 гривень; за період з 03 грудня 2013 року по 01 січня 2014 року сплачено 104 гривні. - сума комісії 1 094,64 гривні, з них: за період з 22 серпня 2013 року по 02 вересня 2013 року сплачено 273,66 гривень; за період з 03 вересня 2013 року по 01 жовтня 2013 року сплачено 273,66 гривень; за період з 02 листопада 2013 року по 02 грудня 2013 року сплачено 547,32 гривень. - сума пені 179,36 гривень, з них: за період з 03 вересня 2013 року по 01 жовтня 2013 року сплачено 7,26 гривень; за період з 02 листопада 2013 року по 02 грудня 2013 року сплачено 172,10 гривень. Відповідачка належним чином не виконувала взяті на себе зобов'язання перед позивачем, а тому 19 червня 2014 року позивачем на адресу відповідачки було надіслано вимогу про дострокове повернення суми кредитів у повному обсязі, процентів, комісії та штрафних санкцій, у тридцятиденний строк з дня отримання цієї вимоги. На день направлення цієї вимоги заборгованість за кредитним договором №R161.0032469 від 22 серпня 2013 року складала - 21 529,94 гривень, а заборгованість за кредитним договором №R161.0032484 від 22 серпня 2013 року складала - 5 008,10 гривень (а. с. 19-20). Звертаючись до суду про стягнення заборгованості за кредитним договором №R161.0032469 від 22 серпня 2013 року з [PERSON], позивач, відповідно до змісту розрахунку заборгованості зазначив, що станом на 15 серпня 2014 року вона складає 23 886, 40 гривень, з них: 17 341,15 гривень сума заборгованості по тілу кредиту; 1 829,91 гривень сума заборгованості за відсотками за фактичне користування кредитом; 2 462,94 гривень комісія за обслуговування кредиту; 2 252, 41 гривень сума пені за прострочення платежів (а.с. 18). 22 серпня 2013 року ПАТ Банк «Траст» отримав від [PERSON] пропозицію (оферту) про укладення договору №R161.0032484, за яким остання отримала 5 000 гривень строком до 21 вересня 2014 року зі сплатою за користування кредитом 39,99% річних та 0% комісії за обслуговування кредиту. Відповідно до копії позабалансового меморіального ордеру №IMYRONOVA-223 від 22 серпня 2013 року ПАТ Банк «Траст» перерахував [PERSON] кошти за даним кредитним договором (а.с.40). Пунктом 5.4 Умов відкриття та обслуговування поточного рахунку фізичної особи для здійснення операцій з використанням кредитних карток в ПАТ Банк «Траст», які є невідємною частиною кредитного договору, відповідач, який є позичальником зобовязався своєчасно та у повному обсязі сплачувати позивачу відсотки за користування кредитом та комісії, повертати кредит частинами у сумах та терміни, визначені у графіку платежів (Додаток №1 до кредитного договору). Згідно п.5.19 умов відкриття та обслуговування поточного рахунку фізичної особи для здійснення операцій з використанням кредитних карток в ПАТ Банк «Траст» затвердженого Протоколом Правління №130430 від 30 квітня 2013 року у разі несвоєчасного погашення клієнтом заборгованості за кредитом банк нараховує на суму простроченої заборгованості за основною сумою кредиту пеню, розмір якої визначений у тарифах (п.18.1: пеня за прострочення щомісячного мінімального платежу 0,3% за кожний день прострочки (а.с. 31-37, 39). Відповідно до розрахунку заборгованості за кредитним договором №R161.0032484 від 22 серпня 2013 року відповідачкою [PERSON] були проведені погашення заборгованості за кредитом на загальну суму 447,22 гривень, а саме: - за тілом кредиту сплачено 368, 82 гривень, з них: за період з 01 жовтня 2013 року по 31 жовтня 2013 року - сплачено 24,09 гривень; за період з 01 грудня 2013 року по 31 грудня 2013 року сплачено 79,17 гривень; за період з 01 січня 2014 року по 31 січня 2014 року сплачено 265,56 гривень. - відсотки за користування кредитом у сумі 72,63 гривень, з них: за період з 01 жовтня 2013 року по 31 жовтня 2013 року сплачено 06,42 гривень; за період з 01 грудня 2013 року по 31 грудня 2013 року сплачено 30,57 гривень; за період з 01 січня 2014 року по 31 січня 2014 року сплачено 34,44 гривень; за період з 01 лютого 2014 року по 28 люте 2014 року сплачено 01,20 гривень. - сума пені 5,77 гривень, з них: за період з 01 жовтня 2013 року по 31 жовтня 2013 року сплачено 0,27 гривень; за період з 01 грудня 2013 року по 31 грудня 2013 року сплачено 05,50 гривень (а.с.43). Відповідачка належним чином не виконувала взяті на себе зобов'язання перед позивачем, а тому 19 червня 2014 року позивачем на адресу відповідачки було надіслано вимогу про дострокове повернення суми кредитів у повному обсязі, процентів, комісії та штрафних санкцій, у тридцятиденний строк з дня отримання цієї вимоги. На день направлення цієї вимоги заборгованість за кредитним договором №R161.0032469 від 22 серпня 2013 року складала - 21 529,94 гривень, а заборгованість за кредитним договором №R161.0032484 від 22 серпня 2013 року складала - 5 008,10 гривень (а. с. 19-20). Пунктом 29 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 березня 2012 року N 5 «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» передбачено, що при вирішенні спорів про дострокове повернення кредиту суд має враховувати положення статей 1050, 1054 ЦК і виходити з того, що якщо договором встановлено обов'язок позичальника повернути кредит частинами (із розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини кредитодавець має право вимагати дострокового повернення частини кредиту, що залишилася, та сплати процентів, належних йому від суми кредиту. Звертаючись до суду про стягнення заборгованості за кредитним договором №R161.0032484 від 22 серпня 2013 року з [PERSON], позивач, відповідно до змісту розрахунку заборгованості зазначив, що станом на 15 серпня 2014 року вона складає 6 788,85 гривень, яка складається з: 5 000,00 грн. - заборгованість за кредитом, 1 088,64 гривень - заборгованість по відсоткам за користування кредитом, 700,21 гривень пеня за несвоєчасне виконання зобовязань за кредитним договором (а.с. 43). Крім того, в судове засідання апеляційного суду від позивача надійшли письмові пояснення стосовно доводів апелянта щодо заперечення факту укладення договору №R161.0032469 від 22 серпня 2013 року та договору №R161.0032484 від 22 серпня 2013 року та зазначено наступне: - договір №R161.0032469 від 22 серпня 2013 року є змішаним договором, який включає в себе елементи договору банківського вкладу фізичної особи договору про відкриття поточного рахунку фізичної особи та кредитного договору, про що також зазначено в заяві про надання кредиту на споживчі цілі від 22 серпня 2013 року. Тобто невідємними та складовими частинами цього договору є: умови надання та обслуговування кредитів на споживчі цілі від 22 серпня 2013 року; заява про надання кредиту на споживчі цілі (оферта) від 22 серпня 2013 року; Додаток №1 до договору №R161.0032469 від 22 серпня 2013 року; Додаток №2 №R161.0032469 від 22 серпня 2013 року; Додаток №3 №R161.0032469 від 22 серпня 2013 року. - договір №R161.0032484 від 22 серпня 2013 року теж є змішаним договором, який включає в себе елементи договору банківського рахунку фізичної особи про відкриття поточного рахунку фізичної особи з використанням кредитної картки та кредитного договору, в рамках якого відповідачу було відкрито кредитний ліміт у вигляді відновлювальної кредитної лінії по рахунку. Невідємними та складовими частинами договору №R161.0032484 від 22 серпня 2013 року є: заява-анкета клієнта; пам'ятка клієнта ПАТ Банк «Траст» про основні умови кредитування та орієнтовну сукупну вартість кредиту; умови відкриття та обслуговування поточного рахунку фізичної особи для здійснення операцій з використанням кредитних карток; стандартні тарифи комісійної винагороди по операціях емісії і обслуговування особистих кредитних платіжних карток Visa Instant; заява-опитувальник на відкриття поточного рахунку з використанням кредитної картки; копія Додатку №1 до договору №R161.0032484 від 22 серпня 2013 року. Колегія апеляційного суду перевірила письмові докази, письмові пояснення надані банком та прийшла до висновку, що відповідачка перестала сплачувати заборгованість за кредитом, що і призвело до нарахування штрафних санкцій банком та погашення заборгованості, які визначені за домовленістю сторін у кредитному договорі та відповідають принципу свободи договору. Це узгоджується з правовою позицією висловленою Верховним судом України в постанові від 23 грудня 2015 року (справа №6-845цс15),якщо сторони досягли домовленості згідно з положеннями статей 207, 640 ЦК України та уклали кредитний договір, у якому передбачили умови його виконання, то ці умови мають виконуватись і свідчать про те, що момент досягнення домовленості настав. Розмір та умови надання та повернення грошових коштів, а також сплати процентів, у тому числі черговість погашення заборгованості, визначаються за домовленістю сторін у кредитному договорі, що відповідає принципу свободи договору. Виходячи з встановлених обставин, наданих сторонами доказів та вимог закону, рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню, з ухваленням нового рішення. Позовні вимоги ПАТ Банк «Траст» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитними договорами в частині тілу кредиту, відсотків та суми комісії підлягають задоволенню, а саме. З [PERSON] на користь публічного акціонерного товариства Банк «Траст» підлягає стягненню заборгованість за кредитним договором №R161.0032469 від 22 серпня 2013 року станом на 15 серпня 2014 року: 17 341,15 гривень - тіло кредиту, 1 829,91 гривень - відсотки за фактичне користування кредитом, 2 462,94 гривень заборгованість за комісією за обслуговування кредиту. З [PERSON] на користь публічного акціонерного товариства Банк «Траст» підлягає стягненню заборгованість за кредитним договором №R161.0032484 від 22 серпня 2013 року станом на 15 серпня 2014 року: 5 000,00 гривень - тіло кредиту, 1088,64 гривень - відсотки за фактичне користування кредитом. Проте, позовні вимоги ПАТ Банк «Траст» до [PERSON]В щодо стягнення заборгованості за пенею, підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Статтею 2 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» від 02 вересня 2014 року на час проведення антитерористичної операції забороняється нарахування пені та/або штрафів на основну суму заборгованості із зобов'язань за кредитними договорами та договорами позики з 14 квітня 2014 року громадянам України, які зареєстровані та постійно проживають або переселилися у період з 14 квітня 2014 року з населених пунктів, визначених у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція, а також юридичним особам та фізичним особам - підприємцям, що провадять (провадили) свою господарську діяльність на території населених пунктів, визначених у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція. Банки та інші фінансові установи, а також кредитори зобов'язані скасувати зазначеним у цій статті особам пеню та/або штрафи, нараховані на основну суму заборгованості із зобов'язань за кредитними договорами і договорами позики у період проведення антитерористичної операції. Згідно п. 15 розпорядження Кабінету Міністрів України від 02 грудня 2015 року №1275-р затверджено перелік населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, яким вказане населений пункт м. Красний Лиман Донецької області. Відповідно до даних паспорту [PERSON] зареєстрована у [INFO]. З наданих позивачем розрахунків заборгованості за кредитними договорами вбачається, що [PERSON] за невиконання своїх обовязків зобовязана сплатити станом на 15 серпня 2014 року штрафні санкції, у звязку з чим підлягає застосуванню ст. 2 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції». Згідно зазначеного Закону на час проведення антитерористичної операції забороняється нарахування пені та/або штрафів на основну суму заборгованості із зобов'язань за кредитними договорами та договорами позики з 14 квітня 2014 року. Апеляційний суд вважає, що нарахування пені саме з 14 квітня 2014 року позивачем відповідачки є безпідставним. Позивачем безпідставно в порушенні вимог зазначеного закону нарахована пеня станом на 15 серпня 20104 року: - за кредитним договором №R161.0032469 від 22 серпня 2013 року у сумі 2 252, 41 гривень; - за кредитним договором №R161.0032484 від 22 серпня 2013 року у сумі 700,21 гривень. Тому, колегія апеляційного суду вважає, що позовні вимоги ПАТ Банк «Траст» до [PERSON] підлягають частковому задоволенню в частині стягнення суми пені. Отже, сума заборгованості за пенею станом на 14 квітня 2014 року складає: - за кредитним договором R161.0032469 від 22 серпня 2013 року - 683,03 гривень, - за кредитним договором R161.0032484 від 22 серпня 2013 року 55,61 гривень. Виходячи з встановлених обставин, позовні вимоги в частині стягнення заборгованості за пенею підлягають частковому задоволенню з вищенаведених підстав. Відповідно до п.4 ч.1 ст. 309 ЦПК України порушення або неправильне застосування норм матеріального або процесуального права є підставою для скасування рішення суду першої інстанції і ухвалення нового рішення або зміни рішення.

Outcome: partial