Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-30 00:00:00

21 жовтня 2015 року [PERSON] звернулася до суду з позовом, предметом якого є: стягнення з [PERSON] на її користь аліментів на утримання сина [PERSON], [INFO], у розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) відповідача, але не менше 30% прожиткового мінімуму, встановленого законодавством України на дитину відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття. Свої вимоги позивачка обґрунтувала тим, що [PERSON], [INFO], є її і відповідача сином та у теперішній час проживає із нею. Відповідач регулярної матеріальної допомоги на утримання сина не надає, у звязку із чим [PERSON] звернулася з позовом до суду. В судовому засіданні [PERSON] позов підтримала, просила його задовольнити. Відповідач [PERSON] проти задоволення позову не заперечував, однак просив стягувати аліменти у твердій грошовій сумі. Дав пояснення, що він має третю групу інвалідності, яку встановлено до 01 грудня 2016 року, отримує пенсію та, крім того, працює. Надав для огляду в судовому засіданні посвідчення та довідку МСЕК. Просив врахувати ці обставини, а також те, що він допомагає дитині в натуральній формі покупає, зокрема, одяг, і визначити аліменти у фіксованій сумі в розмірі 750 гривень. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши долучені до матеріалів справи письмові докази, суд встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON], [INFO], є сином позивачки і відповідача. На час розгляду справи син проживає з позивачкою. Зазначені факти підтверджуються дослідженим у судовому засіданні копією свідоцтва про народження (а.с. 3) та довідкою про склад сім'ї позивачки (а. с. 4). Сторони не заперечують, що на час розгляду справи дитина проживає з позивачкою. За змістом ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. При визначенні розміру аліментів суд, відповідно до ч. 1 ст. 182 СК України, враховує стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів. Згідно з ч. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її батька і (або) у твердій грошовій сумі. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину, згідно з ч. 1 ст. 182 СК України, не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. За змістом ч. 1 ст. 184 СК України, якщо платник має нерегулярний дохід, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Згідно зі ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. З урахуванням викладеного, а також тієї обставини, що позивачка не заперечувала проти стягнення аліментів в розмірі 750 гривень, суд дійшов висновку про обґрунтованість позову та необхідність часткового його задоволення. За приписом ст. 79 ЦПК України, судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи. Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України Про судовий збір від 08 липня 2011 року, від сплати судового збору звільняються, зокрема, позивачі за подання позовів про стягнення аліментів. Якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він, відповідно до ч. 3 ст. 88 ЦПК України, стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Оскільки позивачка звільнена від сплати судового збору, а позовні вимоги про стягнення аліментів підлягають задоволенню, судовий збір в розмірі 487 грн 20 коп. стягується з відповідача на користь держави. На підставі викладеного,

Outcome: partial