Jurisdiction: civil
Date: 2021-07-28 00:00:00

21.05.2021 року позивач звернулася до суду з даним позовом, мотивуючи його тим, що 06 серпня 2010 року, зареєструвала шлюб з відповідачем, в якому у них народилась дочка: [PERSON] , [INFO] . Вказує, що відповідач не підтримує жодним чином свою дитину, а її доходів не вистачає для забезпечення належного рівня життя та розвитку дитини. Просить суд стягувати з [PERSON] аліменти в розмірі 3000 грн. до повноліття дитини, а також 3000 грн. витрат на професійну правничу допомогу. Від позивача надійшов відзив на позовну заяву в якому [PERSON] частково визнав позовні вимоги, однак заперечив проти розміру стягуваних аліментів з підстав відсутності доказів щодо саме такого їх розміру та сйого скрутного матеріального становища. Погоджується сплачувати аліменти в розмірі 1300 грн. В судовому засіданні представник позивача позов підтримала повністю, просила суд позов задовольнити. Відповідач в судовому засіданні позов визнав частково. Суд, заслухавши пояснення представника позивача, пояснення відповідача, дослідивши письмові докази, прийшов до висновку, що позов слід задовольнити частково, з наступних підстав. Між сторонами виник спір з приводу стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини. Згідно копії свідоцтва про народження [PERSON] , [INFO] (а.с. 9), вбачається, що сторони по справі є батьками малолітньої дочки. Відповідно до ч. 2 ст. 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року (ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789-XII від 27 лютого 1991 року) держави-учасниці зобов`язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів. Відповідно до ст.180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч.1 ст.181 СК України, способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. Крім того ст.182 СК України передбачає, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Враховуючи вищевикладене, беручи до уваги, встановлений законом мінімальний розмір аліментів на дитину, суд доходить висновку, що буде законним і справедливим проводити стягнення з відповідача аліментів на користь позивача: на утримання дитини у твердій грошовій сумі в розмірі 1600 гривень щомісячно на дитину до досягнення повноліття. Тому позов слід задовольнити частково. Відповідно до ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Тобто, стягнення аліментів слід розпочати з 21.05.2021 року. Питання судових витрат суд вирішує у відповідності з вимогами ст. 141 ЦПК України. Отже, слід стягнути з відповідача в дохід держави судовий збір в розмірі 908 гривень, а також слід стягнути з відповідача в користь позивача судові витрати саме в розмірі 2500 гривень витрат на професійну правничу допомогу. В решті позову слід відмовити. На підставі вищенаведеного, відповідно до ст. ст. 180,181,182,184,191 Сімейного кодексу України,

Outcome: partial