Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-28 00:00:00

«21» квітня 2015 року Служба у справах дітей Рубіжанської міської ради Луганської області звернулася з позовом до Рубіжанського міського суду Луганської області в інтересах малолітньої [PERSON], [INFO], до [PERSON] про позбавлення її батьківських прав щодо її дочки [PERSON], [INFO]. В обґрунтування позову Служба у справах дітей Рубіжанської міської ради посилається на те, що у жовтні 2013 року рішенням суду малолітня [PERSON], [INFO], була відібрана у матері [PERSON] без позбавлення батьківських прав та рішенням виконавчого комітету Рубіжанської міської ради від 17.12.2013 року [PERSON] була затверджена опікуном малолітньої особи. З 2010 року по час звернення до суду з цим позовом вихованням та утриманням малолітньої [PERSON], [INFO] опікуються її бабусі - опікун [PERSON] та [PERSON]. Мати малолітньої дитини [PERSON] своєю дочкою не цікавиться, участі в її вихованні не приймає, на виклики до Служби з прав дітей не з'являється. Згідно висновку Служби з прав дітей позбавлення батьківських прав [PERSON] відповідає інтересам дитини. В судове засідання представник позивача не з'явилася, про час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, подала суду заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує (а.с. 42). В судове засідання відповідач не з'явилася, причин неявки не повідомила, заяв про розгляд справи за її відсутності не надала, заперечень на позов не надала. Відповідач про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, що підтверджується рекомендованим повідомленням № 9301002880884, яке міститься у справі (а.с. 39). В судове засідання треті особи [PERSON] та [PERSON] не з'явилися, про час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином, надали суду заяви про розгляд справи без їх участі, проти позовних вимог не заперечують (а.с. 46, 52). Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Враховуючи неявку в судове засідання належним чином повідомленого відповідача, відсутності заяви відповідача про розгляд справи за його відсутності та згоду позивача на ухвалення заочного рішення у справі, суд вважає за можливе розглядати цивільну справу у відсутності відповідача та ухвалити заочне рішення по даній справі в порядку ст.ст. 224, 225 ЦПК України. Відповідно до ч. 2 ст. 11 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Відповідно до ч. 2 ст. 158 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Враховуючи, що сторони не скористалися правом брати участь у судовому засіданні та представник позивача заявила клопотання про розгляд справи за її відсутності, суд розглядає цивільну справу за наявними у справі матеріалами. Суд, розглянувши цивільну справу в межах заявлених позовних вимог, об'єктивно оцінивши докази, які містяться в матеріалах справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що згідно копії свідоцтва про народження [PERSON], [INFO], виданого Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Рубіжанського міського управління юстиції Луганської області 15.05.2012 року, матір'ю дитини записана [PERSON], батьком - [PERSON] (а.с. 3). Згідно копії свідоцтва про смерть від 26.06.2010 року [PERSON] помер [INFO] у місті Рубіжне Луганської області (а.с. 4). Рішенням Рубіжанського міського суду Луганської області від 17.04.2012 року по цивільній справі № 2-о/1224/916/12 1224/10/12 за заявою [PERSON] про встановлення факту батьківства, встановлено факт того, що [PERSON], [INFO] є донькою [PERSON], [INFO], який помер [INFO] (а.с. 5). Рішенням Рубіжанського міського суду Луганської області від 15.10.2013 року по цивільній справі № 2/425/711/13 435/2692/13-2 відібрано [PERSON], [INFO], від матері [PERSON] без позбавлення батьківських прав та передано [PERSON] в Службу у справах дітей Рубіжанської міської ради. Рішення набрало законної сили 04.11.2013 року (а.с. 54, 55). Рішенням Рубіжанського міського суду Луганської області від 11.02.2014 року по цивільній справі № 2/425/196/14 425/263/14-ц з [PERSON] стягнуто аліменти на дочку [PERSON], [INFO] у розмірі ? частки всіх видів заробітку (доходу), але не менш 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно починаючи з 22.01.2014 року і до досягнення дитиною повноліття. Рішення набрало законної сили 03.03.2014 року (а.с. 57-58). Вироком Рубіжанського міського суду Луганської області від 05.03.2015 року по кримінальному провадженню № 425/539/15-к 1-кп/425/91/15 затверджено угоду про примирення від 18.02.2015 року між обвинуваченою [PERSON] та потерпілою [PERSON], визнано [PERSON] винуватою у вчиненні кримінального правопорушення (злочині), передбаченого ч. 1 ст. 164 КК України та призначено їй узгоджене сторонами покарання у вигляді громадських робіт строком 100 годин. Вирок набрав законної сили 07.04.2015 року (а.с. 53). Згідно рішення виконавчого комітету № 477 від 17.12.2013 року «Про присвоєння статусу дитині, передачі малолітньої опікуну та призначення відповідального за збереження майна» малолітній [PERSON], [INFO] надано статус дитини, позбавленої батьківської опіки, затверджено опікуном [PERSON], [INFO] над малолітньою онукою [PERSON], [INFO], яка є її бабою та призначено опікуна відповідальною за збереженням права користування жилим приміщенням, де малолітня особа зареєстрована (а.с. 3 зворот). Згідно довідки № 2366 від 23.06.2015 року КП «Бюро технічної інвентаризації» відповідач [PERSON] разом з малолітньою дочкою [PERSON], [INFO] зареєстровані за адресою: [ADDRESS], проте малолітня [PERSON] в квартирі не проживає (а.с. 30). Згідно акту обстеження житлово-побутових умов від 23.07.2015 року, у житловому будинку по [ADDRESS], в якому разом проживають опікун [PERSON] та малолітня [PERSON], [INFO], умови проживання для дитини добрі, у дитини окрема дитяча кімната, є місце для відпочинку, занять та розваг; дитина має необхідний одяг, взуття, іграшки; дитині приділяється багато уваги та піклування; відносини між дитиною та опікуном спокійні, доброзичливі, опікун користується авторитетом у дитини (а.с. 43). Згідно акту обстеження житлово-побутових умов від 23.07.2015 року у квартирі [ADDRESS], двері ніхто не відчиняє, зі слів сусідів [PERSON] в квартирі з'являється рідко (а.с. 44). Згідно інформації Комунального навчально-виховного комплексу «Загальноосвітня школа І-ІІ ступенів № 5 - дошкільний навчальний заклад (дитячий садок)» Рубіжанської міської ради від 19.02.2015 року, від 04.06.2015 року, від 09.06.2015 року малолітня [PERSON], [INFO] відвідує заклад, зовнішній вигляд дитини охайний, зарекомендувала себе як старанна і уважна учениця, школу відвідує регулярно, користується авторитетом серед однокласників, підтримує дружні стосунки з багатьма учнями; мати дитини [PERSON] не підтримує зв'язок з класним керівником, жодного разу не відвідала заклад, не приймає участі у громадському житті школи та класу; опікун [PERSON] приділяє належну увагу вихованню та навчанню дитини, підтримує тісний зв'язок зі школою та класним керівником, займається вихованням та розвитком дитини (а.с. 32, 49, 50). Згідно інформації відділу державної виконавчої служби Рубіжанського міського управління юстиції від 14.07.2015 року [PERSON] має заборгованість по сплаті аліментів на користь [PERSON] на дитину [PERSON], [INFO] станом на 01.07.2015 року у розмірі 12597,85 гривень (а.с. 47). Відповідно до ст. 150 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 164 Сімейного кодексу України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони ухиляється від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Відповідно до п.п. 15, 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 30.03.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених ст. 164 СК України. Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. Згідно з ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства», кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного та соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. У відповідності до вимог ст. 8 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод у частині права заявників на повагу до сімейного життя, зокрема, судове рішення має бути побудоване на з'ясованих обставинах: чи були мотиви для позбавлення батьківських прав доречними і достатніми, чи здатне рішення про позбавлення батьківських прав забезпечити належний захист дитини, чи було проведено ретельний аналіз можливих наслідків пропонованого заходу з опіки для батьків і дитини, чи ґрунтується висновок органу опіки на достатній доказовій базі, чи мали батьки достатні можливості брати участь у вирішенні такого питання. Відповідно до висновку Служби у справах дітей Рубіжанської міської ради № 80 від 08.04.2015 року, в інтересах дитини [PERSON], [INFO], доцільно позбавити батьківських прав [PERSON] та залишити дитину для подальшого проживання та виховання з опікуном [PERSON] (а.с. 2). Жодних доказів, які б свідчили про належне піклування відповідача про свою дочку, у справі немає. Відповідно до ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини, частини 7, 8 ст. 7 СК України при вирішенні будь-яких питань щодо дітей суд повинен керуватися максимальним забезпеченням інтересів дітей. За таких обставин, оскільки відповідач [PERSON] не піклуються про свою дочку, не займаються її лікуванням, вихованням, навчанням, фізичним, духовним та моральним розвитком дитини, з 2010 року не підтримує з дочкою жодних стосунків, не надає матеріальної та грошової допомоги на утримання дочки, тобто фактично самоусунулася від виконання батьківських обов'язків, чим порушує права малолітньою [PERSON], [INFO] на належне батьківське виховання, суд приходить до висновку, що позовні вимоги про позбавлення батьківських прав [PERSON] щодо її малолітньої дочки, підлягають задоволенню, так як відповідають інтересам дитини. Разом з цим судом враховується, що у [PERSON] відповідно до рішення Рубіжанського міського суду Луганської області від 15.10.2013 було відібрано малолітню дочку [PERSON], [INFO] без позбавлення батьківських прав, проте з часу набрання законної сили рішенням суду відповідач жодного разу не відвідала дитину, участі в її вихованні не приймала, тобто відповідач не здійснила жодних дій на відновлення своїх батьківських прав як матері. Суд вважає, що позбавлення батьківських прав [PERSON] буде підставою для визначення статусу малолітньої дочки та надання їй державних гарантій соціального захисту, яких на теперішній час дитина не має. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь держави слід стягнути судовий збір у розмірі 243,60 гривень.

Outcome: approved