Jurisdiction: civil
Date: 2019-08-05 00:00:00

20.03.2019 року [PERSON] звернулася до Шевченківського районного суду м.Києва з позовом до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, згідно з яким просить суд: зобов`язати Фонд гарантування вкладів фізичних осіб здійснити виплату стягнутих з банку грошових коштів у розмірі 1 000 000.00 грн. на її користь. Позов мотивовано тим, що 11.09.2013 року та 30.09.2013 року між [PERSON] та ПАТ КБ «Експобанк» було укладено Договір № 2142/14939/2013 банківського вкладу «Класичний» та Договір № 2571/14939/2013 банківського вкладу «Класичний» відповідно. При цьому, оскільки у жовтні 2014 року ПАТ «Експобанк» не було виконано свого обов`язку щодо повернення позивачу суми вкладу, рішенням Печерського районного суду м. Києва від 25.11.2014 року по справі № 757/29646/14-ц, залишеного без змін ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 15.01.2015 року, з ПАТ КБ «Експобанк» на користь [PERSON] було стягнуто 1 000 000,00 грн. Разом з тим, станом на дату звернення до суду з цим позовом рішення Печерського районного суду м. Києва є невиконаним, а виконавчий лист, виданий на виконання вказаного рішення, постановою державного виконавця від 15.12.2015 року у ВП №4801162 направлено до уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «КБ «Експобанк» у зв`язку з завершенням виконавчого провадження. За вказаних обставин, а також посилаючись на невиконання відповідачем рішення суду, позивач звернулася до суду з цим позовом, який просить задовольнити в повному обсязі. Ухвалою від 25.03.2019 року відкрито провадження у вказаній справі, розгляд якої вирішено проводити за правилами загального позовного провадження. 02.05.2019 року до суду надійшов відзив відповідача на позовну заяву, в якому він просив у задоволенні позову відмовити з огляду на наступні обставини в їх сукупності: задоволення вимог вкладників/кредиторів Банку здійснюється виключно в порядку, визначеному Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», який є спеціальним у цих правовідносинах; кошти Фонду гарантування стягувати заборонено в силу положень спеціального Закону; решта незадоволених вимог позивача за рішенням суду є кредиторськими вимогами до Банку, що приймаються та задовольняються в порядку, передбаченому ст.ст. 45, 49, 52 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб». Ухвалою від 13.06.2019 року закрито підготовче засідання та призначено справу до судового розгляду по суті. 02.08.2019 року до суду надійшли заперечення відповідача на письмові пояснення позивача. 06.08.2019 року до суду надійшли письмові пояснення щодо позову. Представник позивача у судовому засіданні заявлені позовні вимоги підтримав та просив позов задовольнити в повному обсязі. Представник відповідача в судовому засіданні проти задоволення позову заперечував в повному обсязі з підстав, викладених у відзиві. Вислухавши пояснення позивача та представника відповідача, дослідивши письмові докази, зібрані в матеріалах справи, судом встановлені наступні обставини та відповідні ним правовідносини. Відповідно до ч. 1 ст. 1058 ЦК України за договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобов`язується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку, встановлених договором. Згідно положень ч.ч. 1, 2 ст. 1060 ЦК України договір банківського вкладу укладається на умовах видачі вкладу на першу вимогу (вклад на вимогу) або на умовах повернення вкладу зі спливом встановленого строку (строковий вклад). Договором може бути передбачено внесення грошової суми на інших умовах її повернення. За договором банківського вкладу незалежно від його виду банк зобов`язаний видати вклад або його частину на першу вимогу вкладника. Перевіряючи обставини справи, судом встановлено, що 11.09.2013 року та 30.09.2013 року між [PERSON] та ПАТ КБ «Експобанк» було укладено Договір № 2142/14939/2013 банківського вкладу «Класичний» на строк з 11.09.2013 року по 11.10.2014 року включно та Договір № 2571/14939/2013 банківського вкладу «Класичний» на строк з 30.09.2014 року до 30.10.2014 року включно. Відповідно до умов п.п. 1.3, 1.4 цих Договорів позивач внесла на рахунки банку вклад на суму 500 000,00 грн. за кожним договором. При цьому, оскільки у жовтні 2014 року ПАТ «Експобанк» не було виконано свого обов`язку щодо дострокового повернення позивачу суми вкладу, рішенням Печерського районного суду м. Києва від 25.11.2014 року по справі № 757/29646/14-ц, залишеного без змін ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 15.01.2015 року, з ПАТ КБ «Експобанк» на користь [PERSON] було стягнуто 1 000 000,00 грн. Разом з тим, як встановлено у судовому засіданні, рішення Печерського районного суду м. Києва є невиконаним, а виконавчий лист, виданий на виконання рішення, постановою державного виконавця від 15.12.2015 року у ВП №4801162 направлено до уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «КБ «Експобанк» у зв`язку з завершенням виконавчого провадження. Звертаючись до суду з позовом, позивач, як на підставу для його задоволення, посилався на те, що відповідач не виконує рішення суду. Водночас, як встановлено в судовому засіданні та є загальновідомою обставиною, що згідно з постановою Правління Національного банку України від 24.09.2014 року №597 «Про віднесення ПАТ КБ «Експобанк» до категорії неплатоспроможних» виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 25.09.2014 року за № 97 «Про запровадження тимчасової адміністрації у ПАТ КБ «Експобанк» , згідно з яким з 25.09.2014 року запроваджено тимчасову адміністрацію строком на три місяці з 25.09.2014 року по 25.12014 року та призначено уповноважену особу. При цьому, на підставі постанови Правління Національного банку України від 22.01.2015 року за № 41 «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію ПАТ КБ «Експобанк» виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 26.01.2015 року за № 15 «Про початок процедури ліквідації ПАТ КБ «Експобанк». В подальшому, на підставі відповідних рішень виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб строки здійснення процедури ліквідації банку продовжувалися та згідно з останнім рішенням від 14.03.2019 року за № 576 - продовжені до 25.01.2020 року включно. В свою чергу, як передбачено положеннями ч. 1 ст. 1074 ЦК України, обмеження прав клієнта щодо розпорядження грошовими коштами, що знаходяться на його рахунку, не допускається, крім випадків обмеження права розпоряджання рахунком за рішенням суду або в інших випадках, встановлених законом, а також у разі зупинення фінансових операцій, які можуть бути пов`язані з легалізацією (відмиванням) доходів, одержаним злочинним шляхом, або фінансування тероризму, передбачених законом. Тобто, випадки обмеження прав клієнта щодо розпоряджання грошовими коштами, що знаходяться на його рахунку, можуть бути передбачені в спеціальному законі. При цьому, процедура щодо виведення неплатоспроможних банків з ринку врегульована Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» (надалі - Закон), який є спеціальним законом, що регулює дані правовідносини. Так, відповідно до положень ч. 1, п. 1 ч. 5 ст. 36 Закону з дня призначення уповноваженої особи Фонду призупиняються всі повноваження органів управління банку (загальних зборів, спостережної ради і правління (ради директорів) та органів контролю (ревізійної комісії та внутрішнього аудиту). Уповноважена особа Фонду від імені Фонду набуває всі повноваження органів управління банку та органів контролю з дня початку тимчасової адміністрації і до її припинення. Під час тимчасової адміністрації не здійснюється, зокрема, задоволення вимог вкладників та кредиторів банку. При цьому, п. 1 ч. 6 ст. 36 Закону визначено, що обмеження, встановлене п. 1 ч. 5 ст. 36 Закону, не поширюється на зобов`язання банку щодо виплати коштів за вкладами вкладників за договорами, строк яких закінчився, та за договорами банківського рахунку вкладників. Зазначені виплати здійснюються в межах суми відшкодування, що гарантується Фондом. Згідно положень ч.ч. 1, 2 ст. 26 Закону Фонд гарантує кожному вкладнику банку відшкодування коштів за його вкладом. Фонд відшкодовує кошти в розмірі вкладу, включаючи відсотки, станом на день початку процедури виведення Фондом банку з ринку, але не більше суми граничного розміру відшкодування коштів за вкладами, встановленого на цей день, незалежно від кількості вкладів в одному банку. Сума граничного розміру відшкодування коштів за вкладами не може бути меншою 200000 гривень. Адміністративна рада Фонду не має права приймати рішення про зменшення граничної суми відшкодування коштів за вкладами. Вкладник набуває право на одержання гарантованої суми відшкодування коштів за вкладами за рахунок коштів Фонду в межах граничного розміру відшкодування коштів за вкладами після прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку. Крім того, відповідно до ч. 2 Закону України «Про банки і банківську діяльність» ліквідація банку - процедура припинення функціонування банку як юридичної особи відповідно до положень цього Закону та Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб». Частиною 5 ст. 77 Закону України «Про банки і банківську діяльність» встановлено, що Фонд гарантування вкладів фізичних осіб у день отримання рішення Національного банку України про ліквідацію банку набуває прав ліквідатора банку та розпочинає процедуру його ліквідації відповідно до Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб». Положеннями ч. 1 ст. 48 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» визначено повноваження уповноваженої особи Фонду, яка з дня свого призначення, зокрема складає реєстр акцептованих вимог кредиторів та здійснює заходи щодо задоволення вимог кредиторів. При цьому, після затвердження переліку вимог кредиторів їх задоволення здійснюється в порядку, встановленому ст. 52 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб». Зокрема, відповідно до ч. 1 ст. 52 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» кошти, одержані в результаті ліквідації та продажу майна (активів) банку, спрямовуються Фондом на задоволення вимог кредиторів. У четвертій черзі задовольняються грошові вимоги вкладників - фізичних осіб у частині, що перевищує суму, виплачену Фондом. Відтак, оскільки з 26.01.2015 року в ПАТ КБ «Експобанк» розпочата процедура ліквідації, вкладники цього банку мають право отримати належні їм суми виключно у порядку та на умовах, передбачених Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» та підзаконними актами до нього, відповідно до встановленого порядку. Як встановлено в судовому засіданні та не заперечувалось сторонами по справі, 23.01.2015 року позивачу було виплачено гарантовану суму вкладу у розмірі 200 000,00 грн. Крім того, як вбачається з листа ПАТ КБ «Експобанк» від 29.04.2015 року вимоги [PERSON] у сумі 819 337,50 грн. включено до Реєстру акцептованих вимог кредиторів Банку у 4 чергу. Отже, враховуючи вищенаведені положеннями законодавства, а також беручи до уваги ті обставини, що Фондом було здійснено відшкодування вкладів у граничному розмірі 200 000,00 грн., в той час, як решта незадоволених вимог позивача є кредиторськими вимогами до банку, що включені до Реєстру акцептованих вимог кредиторів банку у 4 чергу та задовольняються в порядку, передбаченому ст.ст. 45, 49, 52 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] є безпідставними та такими, що не ґрунтуються на вимогах закону, а тому задоволенню не підлягають. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed