Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-19 00:00:00

1. Описова частина Короткий зміст позовних вимог та заперечень на позов 01.07.2019 року до Малиновського районного суду м. Одеси звернулася [PERSON] з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначила, що з відповідачем по справі перебуває у шлюбі. У період шлюбу у сторін народився син [PERSON] , [INFO] . Дитина проживає разом з позивачкою. Відповідач допомоги на утримання дитини не надає, у дитини наявні проблеми зі здоров`ям з народження, що потребує достатньо великих затрат на лікування, обстеження та профілактику. У зв`язку з чим просить суд стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] у вигляді щомісячних платежів у розмірі 1/3 частини всіх видів його заробітку (доходу), щомісячно, починаючи стягнення з моменту подання позову і до досягнення сином повноліття. Ухвалою Малиновського районного суду м. Одеси судді Бобуйка І.А. від 02.07.2019 року вказану позовну заяву залишено без руху та надано строк для усунення недоліків. Ухвалою Малиновського районного суду м. Одеси судді Бобуйка І.А. від 26.07.2019 року відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання. 17.09.2019 року ухвалою судді Малиновського районного суду м. Одеси Бобуйка І.А. підготовче провадження по вказаній цивільній справі закрито та справу призначено до судового розгляду по суті. 30.09.2019 через канцелярію суду від відповідача, надійшов відзив на позов (вхід.№44274), в якому відповідач зазначив наступне. Відповідач, не згоден з твердженням позивача, про той факт, що він не приймає участі у матеріальному забезпеченні родини, оскільки вказаний факт не відповідає дійсності, а він приймає участь у матеріальному забезпеченні дитини, що підтверджується квитанціями та виписками з банку. Додатково, відповідач також вказав, що вважає, що його дружина не приймає участі в належному догляді та вихованні дитини. 23.10.2019 року через канцелярію від представника позивача до суду надійшла відповідь на відзив (вхід.№48101), в якому представник позивача зазначила, що факти викладені відповідачем у відзиві на позов є безпідставними, з огляду на наступне. Відповідач лише одноразово надав кошти на утримання дитини, під час перебування дитини в лікарні на стаціонарному лікуванні. Позивачка постійно проживає з дитиною, забезпечує дитину необхідним для гармонійного та здорового розвитку дитини. 01.11.2019 року через канцелярію суду від відповідача надійшли (вхід.№49707) заперечення щодо відповіді позивача на відзив відповідача на позов. В яких зазначив, що не згоден з твердженнями представника позивача викладеними у відповіді на відзив від 23.10.2019 року. Та, зазначив, що факти викладені у відповіді та відзив є такими, що не відповідають дійсності. Вважає, що мати дитини неналежно виконує свої материнські обов`язки, а в матеріалах справи відсутні факти, що підтверджують ухилення відповідача від виконання батьківських обов`язків. 12.11.2019 року на підставі розпорядження керівника апарату Малиновського районного суду м. Одеси, про призначення повторного автоматизованого розподілу судових справ у зв`язку з перебування судді Бобуйка І.А. на лікарняному, на підставі п. 7 ст. 33 ЦПК України, було проведено повторний автоматизований розподіл судової справи між суддями від 12.11.2019 року, та визначено головуючого суддю Леонова О.С., справу передано судді 13.11.2019 року. Ухвалою судді Малиновського районного суду м. Одеси Леонова О.С. від 13.11.2019 року прийнято до провадження та призначено справу до судового розгляду по суті. 03.12.19 року через канцелярію суду від відповідача надійшла заява (вхід.№54659) про долучення до матеріалів справи додаткових доказів, що стосуються матеріалів справи та не могли бути подані раніше, а саме копії фіскальних чеків, скриншоти телефонних дзвінків та смс-повідомлень, копії заяви до Департаменту внутрішньої безпеки Національної поліції України. 24.01.2020 року через канцелярію суду від відповідача надійшла заява (вхід.№3078) про долучення до матеріалів справи доказів, які не могли бути подані раніше. 28.01.2020 року ухвалою Малиновського районного суду м. Одеси, було витребувано з Військової частини № [NUMBER] відомості про розмір заробітної плати [PERSON] . У судовому засіданні позивачка [PERSON] позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила суд їх задовольнити. Відповідач [PERSON] , у судовому засіданні, заперечував проти задоволення позовних вимог з підстав того, що йому не відомо де на теперішній час перебуває його син. Окремо звернув увагу суду, що дитина проживає не з батьком. Йому відомо, що син [PERSON] періодично проживає у батьків позивачки на [ADDRESS] . Відповідач зазначив, що на даний час він працює у Військовій частині [NUMBER] , отримує постійне грошове забезпечення, за станом здоров`я вважає себе відносно здоровим, інших утриманців не має. Бажає надавати синові матеріальну допомогу у повному обсязі. Заяви, клопотання, інші процесуальні дії у справі (вжиття заходів забезпечення позову, зупинення і поновлення провадження, тощо): не застосовувалися. 2. Мотивувальна частина Фактичні обставини, встановлені судом Дослідивши обставини справи та наявні докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню частково з наступних підстав. Сторони по\~справі [PERSON] та [PERSON] перебувають у шлюбі зареєстрованому 14.08.2014 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Малиновському районі реєстраційної служби Одеського міського управління юстиції, актовий запис №1789, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] (т.1, а.с.7). У період шлюбу у сторін народився син [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження виданого Відділом держаної реєстрації актів цивільного стану у місті Одесі Одеського міського управління юстиції, актовий запис №10914, серії [NUMBER] (т.1, а.с.8). У судовому засіданні сторони визнали, що після припинення шлюбних відносин, відповідач проживає окремо від позивачки з дитиною. Мотиви, з яких виходить суд та застосовані норми права Відповідно до ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Аналогічне відображено в ч. 8\~ст. 7 СК України, де вказано, що регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН «Про права дитини» від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована\~Постановою Верховної Ради України № 789 Х11\~(78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає правом кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного морального і соціального розвитку дитини. Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України, батьки зобов`язані утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття. Згідно ч. 3\~ст.181 Сімейного кодексу України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ч. 3\~ст. 181 СК України\~\~за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Частиною першою\~ст.\~182\~СК України,\~передбачено обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів, а саме: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ч. 2\~ст. 182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. З урахуванням встановлених обставин, приймаючи до уваги, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини, а мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, суд дійшов висновку, що вимоги позивача є такими, що відповідають інтересам дитини. Згідно ч.1 ст.191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви. Визначаючи розмір аліментів, які необхідно стягувати з відповідача на користь позивача на утримання сина [PERSON] , [INFO] , суд враховуючи стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, а також те, що мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Враховуючи потреби дитини у матеріальній допомозі батька, враховуючи той факт, що батько виявляє бажання приймати участь у вихованні та утриманні сина та здійснює для цього можливі заходи, а тому вважає за необхідне визначити розмір аліментів у розмірі у розмірі 1/4 заробітку (доходу) платника аліментів (боржника), але не менше ніж 50% від встановленого законом прожиткового мінімум на дитину відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, починаючи з дня подання позовної заяви 01.07.2019 року до повноліття дитини. Згідно ст. 27 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року держави-учасниці признають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального та соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, що виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення умов життя, необхідних для розвитку дитини, в межах своїх здатностей та фінансових можливостей. Суд роз`яснює, що згідно зі ст. 185 СК Українитой з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно. Згідно зіст. 191 СК Україниаліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Суд роз`яснює, що згідно зі ст. 192 СК Українирозмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них. Вирішуючи питання про стягнення судових витрат, суд керується вимогами ч. 6\~ст. 141 ЦПК України, відповідно до якої, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Судовий збір по справі складає 768,40 гривень, який підлягає стягненню, з відповідача в дохід держави. Приймаючи до уваги вищенаведене та

Outcome: partial