Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-12 00:00:00

21 лютого 2017 року [PERSON] звернулась з позовом, в якому просила стягнути з Військової частини польова пошта [NUMBER] смт Десна Козелецького району Чернігівської області на її користь середній заробіток за час затримки виконання рішення суду про поновлення на роботі за період з 20.12.2016 по 20.02.2017 в сумі 6 961 грн 27 коп. 24 квітня 2017 року [PERSON] подала до суду заяву про збільшення позовних вимог, в якій просила стягнути з Військової частини польова пошта [NUMBER] смт Десна Козелецького району Чернігівської області на її користь середній заробіток за час затримки виконання рішення суду про поновлення на роботі за період з 20.12.2016 по 24.04.2017 (86 робочих днів) в сумі 13922,54 грн. Рішенням Козелецького районного суду Чернігівської області від 24 квітня 2017 року позов задоволено. Стягнуто із Військової частини польова пошта [NUMBER] \~\~ на користь [PERSON] грошові кошти в розмірі 13922,54 грн середнього заробітку за час затримки виконання судового рішення про поновлення на роботі за період з 20 грудня 2016 року до 24 квітня 2017 року включно, а також грошові кошти в розмірі 3000 гривень 00 копійок витрат на правову допомогу. Стягнуто із Військової частини польова пошта [NUMBER] у дохід держави\~ 640 гривень 00 копійок судового збору. В апеляційній скарзі відповідач просить скасувати рішення Козелецького районного суду Чернігівської області від 24 квітня 2017 року та ухвалити нове рішення, яким відмовити в задоволенні позовних вимог. Доводи апеляційної скарги зводяться до того, що рішення суду не відповідає нормам матеріального та процесуального права, а також фактичним обставинам справи. Так, на думку апелянта, судом неповно встановлено обставини, які мають значення по справ, а саме не встановлено, чи видавався наказ про поновлення на роботі.\~ Командиром військової частини неодноразово пропонувалося працевлаштувати позивача на вакантні посади. Робота, що пропонувалася могла виконуватися [PERSON] \~ з врахуванням її освіти, кваліфікації і досвіду, щоб не допустити затримку виконання рішення суду, а відмову [PERSON] від запропонованого працевлаштування слід розцінювати як навмисне відтягування часу для подальшого отримання середнього заробітку за час затримки виконання рішення суду. В судовому засіданні представники апелянта підтримали доводи апеляційної скарги і просили її задовольнити. Позивач та її представник послалися на безпідставність апеляційної скарги, просили в її задоволенні відмовити, надавши усні та письмові заперечення. Заслухавши суддю-доповідача, пояснення учасників судового розгляду, дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Відповідно до ст. 213, 214 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим та відповідати на питання: чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані (пропущення строку позовної давності тощо), які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин. Таким вимогам рішення суду першої інстанції не відповідає. Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції керувався ст. 236 КЗпП України, відповідно до якої у разі затримки власником або уповноваженим ним органом виконання рішення органу, який розглядав трудовий спір про поновлення на роботі незаконно звільненого або переведеного на іншу роботу працівника, цей орган виносить ухвалу про виплату йому середнього заробітку або різниці в заробітку за час затримки. Проте, такі висновки суду не відповідають матеріалам справи та встановленим обставинам справи. Відповідно до статті 65 Закону України «Про виконавче провадження», рішення про поновлення на роботі незаконно звільненого або переведеного працівника виконується невідкладно в порядку, визначеному статтею 63 цього Закону. Рішення вважається виконаним боржником з дня видання відповідно до законодавства про працю наказу або розпорядження про поновлення стягувача на роботі та внесення відповідного запису до трудової книжки стягувача, після чого виконавець виносить постанову про закінчення виконавчого провадження. По справі встановлено, що рішенням Козелецького районного суду Чернігівської області від 19.12.2016 задоволено позов [PERSON] до Військової частини польова пошта [NUMBER] смт Десна Козелецького району Чернігівської області. Наказ № 209 від 05.10.2016 командира військової частини польова пошта [NUMBER] [ADDRESS] про звільнення [PERSON] з роботи із посади друкарки групи секретного документального забезпечення військової частини польова пошта [NUMBER] був судом скасований. [PERSON] була поновлена на посаді друкарки групи секретного документального забезпечення військової частини польова пошта [NUMBER] з 05.10.2016. Крім того судом в резолютивній частині було зазначено: «У випадку відсутності на момент поновлення посади друкарки групи секретного документального забезпечення військової частини польова пошта [NUMBER] [ADDRESS] , зобов`язати військову частину польова пошта [NUMBER] [ADDRESS] розглянути питання про переведення [PERSON] на рівнозначну посаду чи роботу за відповідною професією чи спеціальністю, чи іншу вакантну посаду чи роботу, яку вона може виконувати з урахуванням її освіти, кваліфікації і досвіду». Стягнуто з Військової частини польова пошта [NUMBER] на користь [PERSON] грошові кошти в розмірі 8418 грн 28 коп. середнього заробітку за час вимушеного прогулу; 500 грн 00 коп. для відшкодування моральної (немайнової) шкоди; 551 грн 21 коп. судового збору та 2421 грн 33 коп. витрат на правову допомогу. Рішення в частині поновлення [PERSON] на роботі підлягало негайному виконанню.\~\~\~\~\~ 19.12.2016 Козелецьким районним судом видано виконавчий лист № 734/3232/16-ц\~ про поновлення [PERSON] на роботі. Наказом командира Військової частини польова пошта [NUMBER] № 268 від 20.12.2016 на виконання рішення Козелецького районного суду Чернігівської області від 19.12.2016 пункт 12 наказу командира військової частини польова пошта [NUMBER] від 05.10.2016 №209 про звільнення з посади друкарки групи секретного документального забезпечення [PERSON] був скасований. [PERSON] була поновлена на посаді друкарки групи секретного документального забезпечення. Відповідні відомості були внесені в трудову книжку [PERSON] . Подальші дії відповідача щодо працевлаштування позивача, як пояснили представники відповідача, пов`язані з неможливістю допустити [PERSON] до роботи. Згідно з статтями 1 та 10 частиною 4 ЦПК України, завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Суд сприяє всебічному і повному з`ясуванню обставин справи: роз`яснює особам, які беруть участь у справі, їх права та обов`язки, попереджує про наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій і сприяє здійсненню їхніх прав у випадках, встановлених цим Кодексом. Під час розгляду справи суд першої інстанції не роз`яснив сторонам положення ч.4 ст.10 ЦПК України, не витребував ані дані щодо наявного наказу, ані трудову книжку [PERSON] , ані дані по виконавчому провадженню за виконавчим листом № 734/3232/16-ц\~ від 19.12.2016 про поновлення [PERSON] на роботі. Про існування наказу про поновлення на роботі позивач була обізнана, про що свідчить зміст її листа до командира Військової частини пп [NUMBER] від 23.01.2017 (а.с.30). Даний лист додано самою [PERSON] до заяви про збільшення позовних вимог від 24.04.2017 (а.с.23). Факт обізнаності позивач під час розгляду справи в суді апеляційної інстанції не заперечувала. Колегією суддів було оглянуто під час розгляду справи виконавче провадження № 53193372, з якого вбачається його закінчення в зв`язку з повним фактичним виконанням на підставі наказу від 20.12.2016. З огляду на це, підстави для задоволення позову відповідно до положень ст.236 КЗпП України відсутні. За наведених обставин рішення суду першої інстанції є незаконним і необґрунтованим, таким, що підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про відмову в задоволенні позову [PERSON] . Відповідно до ст.88 ЦПК України з позивача на користь відповідача підлягає стягненню судовий збір сплачений при подачі апеляційної скарги в сумі 704 грн як відшкодування судових витрат.

Outcome: approved