Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-15 00:00:00

20.08.2020 року на розгляд суду пред`явлено вказану заяву, в якій заявлено наступні вимоги: - визнати недійсним рішення Першотравневої сільської ради народних депутатів Покровського району Донецької області від 09.04.1998 року про передачу [PERSON] у приватну власність земельну ділянку площею 0,1408 гектарів в межах згідно з планом на території селища Перше Травня Першотравневої сільської ради, Покровського району, Донецької області; - визнати недійсним державний акт на право приватної власності на землю серія ДН № 3197 від 12.04.1998року, зареєстрований в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 3197. Позовні вимоги обґрунтовані наступним. Відповідно до свідоцтва про право власності на житло, видане комітетом приватизації радгоспу «Красноармієць» Донецької області Покровського району від 27 січня 1994 року, виданого згідно розпорядження від 26 січня 1994 року б/н, зареєстрованого в Бюро технічної інвентаризації міста Покровська від 01.02.1994 року на праві приватної спільної (сумісної) власності на підставі свідоцтва на право власності в реєстровій книзі за №6, реєстр №823, житловий будинок розташований за адресою: [ADDRESS] , (адреса уточнена на підставі рішення виконкому Першотравневої сільської ради від 14.07.2020 року №98) належить на праві спільної (сумісної) власності позивачу [PERSON] , [INFO] , її сину [PERSON] , [INFO] , донці [PERSON] , [INFO] , донці [PERSON] , яка померла [INFO] та чоловікові [PERSON] , [INFO] . На підставі рішення Першотравневої сільської ради народних депутатів від 09.04.1998 року чоловікові позивача - [PERSON] було передано у приватну власність земельну ділянку площею 0,1408 гектарів в межах згідно з планом на території селища Перше Травня Першотравневої сільської ради землю для будівництва та обслуговування житлового будинку і господарських споруд на підставі державного акту на право власності на землю серії ДН №3197 від 12 квітня 1998 року, зареєстрованого в Книзі записів державних актів, на право приватної власності на землю за №3197. [INFO] чоловік позивача [PERSON] помер, свідоцтво про смерть серії [NUMBER] , повторно видане 21 жовтня 2016 року. Позивач [PERSON] є спадкоємцем першої черги після смерті чоловіка [PERSON] , який помер [INFO] та протягом шестимісячного строку з дня смерті спадкодавця звернулася з заявою про прийняття спадщини до нотаріальної контори. Приватним нотаріусом Покровського районного нотаріального округу Донецької області Власенко М. І. відкрито провадження по спадковій справі до майна померлого [INFO] [PERSON] №106/2016, однак свідоцтво про право на спадщину видане не було, оскільки Рішенням реєстратора, оформленого у протоколі від 12.12.2019 року №ПП-1400342482019 про проведення перевірки електронного документу у внесенні відомостей до Державного земельного кадастру їй було відмовлено, через не відповідність наданих документів, на підставі яких видано державний акт на право власності на землю вимогам установленим законом України «Про державний земельний кадастр» і Порядку ведення Державного земельного кадастру, а саме державний акт серії ДН №3197 від 12 квітня 1998 року зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю №3197 не відповідає вимогам статті 120 Земельного кодексу України. Відповідно до п. 1 Порядку передачі земельних ділянок у приватну власність громадянам України, затвердженого Наказом Державного Комітету України по земельних ресурсах №10 від 15.02.1993 року (чинний на час передачі земельної ділянки у власність) у приватну власність, згідно з Декретом Кабінету Міністрів України від 26 грудня 1992 року №15-92 «Про приватизацію земельних ділянок», громадянам України передаються безоплатно земельні ділянки, надані їм для ведення особистого підсобного господарства, будівництва і обслуговування житлового будинку і господарських будівель, садівництва, індивідуального, дачного і гаражного будівництва. Згідно ст. 40 Земельного кодексу України за Громадянами України за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування можуть передаватися безоплатно у власність або надаватися в оренду земельні ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і гаражного будівництва в межах норм, визначених цим Кодексом. Відповідно до ч. 4 ст. 120 Земельного кодексу України у разі набуття права власності на житловий будинок, будівлю або споруду кількома особами право на земельну ділянку визначається пропорційно до часток осіб у праві власності житлового будинку, будівлі або споруди. За таких обставин позивач [PERSON] змушена була звернутися з даним позовом до суду з вимогою про визнання недійсності рішення органу місцевого самоврядування від 09.04.1998 року про передачу у приватну власність чоловіку позивача [PERSON] земельної ділянки площею 0,1408 гектарів в межах згідно з планом на території селища Перше Травня, Першотравневої сільської ради землю для будівництва та обслуговування житлового будинку. Ухвалою судді від 27.08.2020 року за позовною заявою [PERSON] до Першотравневої сільської ради Покровського району Донецької області, відкрито провадження у справі, між сторонами виникли матеріально-правові і процесуально-правові наслідки такого рішення; розгляд справи призначено в порядку загального позовного провадження, що узгоджується з ч. ч. 4, 6 ст. 19, ст. 274 ЦПК України (а.с. 39-40). Відзив на позовну заяву відповідачем Першотравневою сільською радою Покровського району Донецької області, а також третіми особами Гавриленко С. М. та [PERSON] в порядку та строк, передбачені ст. 191 ЦПК України - не подано. Суд вирішив спір за наявними матеріалами справи. Сторони про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином з дотриманням ст. 128, 130 ЦПК України, на виклик до суду не з`явилися. Позивачем [PERSON] суду адресовано заяву про розгляд справи в її відсутність, позов підтримано, просить ухвали рішення на підставі письмових матеріалів у справі. Відповідачем Першотравневою сільською радою Покровського району Донецької областізаперечень проти позову не надано, суду адресовано заяву про розгляд справи у відсутність представника органу місцевого самоврядування. Третіми особами Гавриленко С. М. та [PERSON] подано заяви про розгляд справи без їх участі з одночасним визнання позовних вимог [PERSON] в повному обсязі. Згідно ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень ЦПК України розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, повно і всебічно з`ясувавши обставини, на які посилались сторони, як на підставу своїх вимог, дослідивши докази, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, - приходить до наступних висновків. З матеріалів справи встановлено наступні факти та відповідні правовідносини. Позивач [PERSON] , [INFO] , уродженка с. Русакове, Петропавлівського району, Дніпропетровської області, громадянка України, адреса реєстрації місця проживання: [ADDRESS] (відомості підтверджено копією паспорта - а.с. 25-27). Позивач [PERSON] є дружиною [PERSON] , відносини документально підтверджено копією свідоцтва про шлюб. (а.с. 29). [INFO] [PERSON] помер (копія свідоцтва про смерть - а.с. 9). Третя особа [PERSON] , [INFO] є сином позивача [PERSON] (копія свідоцтва про шлюб, паспорт, а.с. 29, 30-31); Третя особа [PERSON] , [INFO] є донькою позивача [PERSON] та її покійного чоловіка [PERSON] , який помер [INFO] . ( копія свідоцтва про народження, копія свідоцтва про розірвання шлюбу, копія свідоцтва про шлюб, паспорт, а.с. 33,34, 35,36) Після смерті [PERSON] в силу ст. 1220 ЦК України, відкрилася спадщина. Згідно ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. До складу спадщини після смерті [PERSON] входить нерухоме майно - частка домоволодіння за адресою: [ADDRESS] (належить спадкодавцю на підставі свідоцтва про право власності на житло від 27.01.1994 року - а.с. 7) та земельна ділянка площею 0,1408 гектарів, в межах згідно з планом на території селища Перше Травня Першотравневої сільської ради землю для будівництва та обслуговування житлового будинку і господарських споруд на (належить на підставі державного акту на право власності на землю серії ДН №3197 від 12 квітня 1998 року), зареєстрованого в Книзі записів державних актів, на право приватної власності на землю за №3197, виданого на підставі рішення Першотравневої сільської ради Покровського району, Донецької області від 09.04.1998 року. Відповідачем не надано суду рішення Першотравневої сільської ради Покровського району, Донецької області від 09.04.1998 року, яке стало підставою для видачі державного акту на право власності на земельну ділянку площею 0,1408 гектарів, серії ДН №3197 від 12 квітня 1998 року з причин його відсутності в архіві Першотравневої сільської ради, починаючи з 1998 року. Відповідно до довідки архівного відділу Покровської райдержадміністрації від 26 листопада 2019 року за №140, в протоколі Першотравневої сільської ради ХХШ скликання від 9.04.1998 року , інформації про передачу у приватну власність земельної ділянки [PERSON] не має. Згідно зі статтями 15, 16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого порушеного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Згідно ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом. Відповідно до статті 41 Конституції України, ч. 1 ст. 319, ч. 2 ст. 321 ЦК України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю; ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності чи обмежений у його здійсненні; право приватної власності є непорушним. Відповідно до ст. 1 Протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном; ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. З викладених в позовній заяві обставин, які знайшли підтвердження під час розгляду справи вбачається, що на підставі рішення Першотравневої сільської ради Покровського району, Донецької області від 09.04.1998 року про передачу у приватну власність земельної ділянки площею 0,1408 гектарів в межах згідно з планом для будівництва та обслуговування житлового будинку і господарських будівель за №3197. Зазначене рішення, що стосується позивача, оскаржується в судовому порядку. Самостійний позов про визнання незаконними та скасування рішень органів державної влади про передачу земельних ділянок не виконує функції захисту прав особи, оскільки не впливає на права та обов`язки сторін таких правовідносин (у зв`язку з тим, що дія цих ненормативних актів вичерпується фактом їх виконання), що однак не виключає можливості оскарження зазначених актів у комплексному поєднанні із вимогами про визнання недійсними правовстановлюючих документів, виданих на підставі цих оскаржуваних актів. Аналогічну правову позицію висловлено Верховним судом України у постанові № 3-553гс15 від 30.09.2015 р. Відповідно до абз. 2 п. 7 постанови Пленуму Верховного суду № 7 від 16.04.2004 року «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ» захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється у спосіб згідно з ч. 3 ст. 152 ЗК України та ч. 2 ст. 16 ЦК України шляхом, зокрема, визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування. Статтею 152 Земельного кодексу України регламентовано, що захист прав на земельні ділянки здійснюється, зокрема, шляхом визнання недійсним рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування. Відповідно до ч. 1 ст. 393 ЦК України правовий акт органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, який не відповідає законові і порушує права власника, за позовом власника майна визнається судом незаконним та скасовується. Положенням ст. 155 ЗК України передбачено, що у разі видання органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування акта, яким порушуються права особи щодо володіння, користування чи розпорядження належною їй земельною ділянкою, такий акт визнається недійсним. Суд, з урахуванням фактичних обставин справи, оскільки Першотравневої сільської ради Покровського району Донецької областівидано державний акт серійний номер ДН №3197 від 12 квітня 1998 року, яким порушуються права [PERSON] щодо володіння, користування та розпорядження належною їй земельною ділянкою,

Outcome: approved