Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-14 00:00:00

21.02.2018 року позивач звернувся до Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області з позовом, в якому просить розірвати шлюб між ним та відповідачем, зареєстрований 29 жовтня 2015 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Білгород-Дністровського міськрайонного управління юстиції в Одеській області, актовий запис №566. Позивач мотивує свій позов тим, що подружні стосунки між ними припинені, а причиною розпаду сімї стали різні погляди на життя. Від шлюбу сторони мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. Спір між сторонами з приводу місця проживання дитини відсутній. Збереження сім'ї позивач вважає неможливим, спору про розподіл майна не має. Позивач в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. 15.03.2018 року на адресу суду надійшла заява [PERSON] у якій останній зазначає, що позов підтримує, просить суд його задовольнити та розглядати справу за його відсутності. Відповідач в судове засідання не з'явилася, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, 15.03.2018 року [PERSON] надала до суду заяву, у якій зазначає, що позовні вимоги [PERSON] визнає, просить шлюб розірвати, справу розглядати за її відсутності. Перевіривши матеріали справи, суд приходить до наступного. Відповідно до ч. 4\~ст. 206 ЦПК України\~у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Як встановлено в судовому засіданні, між [PERSON] та [PERSON] (дошлюбне прізвище Прісекар), 29 жовтня 2015 року було укладено шлюб, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії І-ЖД № 239631, виданим відділом державної реєстрації актів цивільного стану Білгород-Дністровського міськрайонного управління юстиції в Одеській області, актовий запис № 566. Шлюбні стосунки між сторонами припинені, а причиною розпаду сімї стали різні погляди на життя. Від шлюбу сторони мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. Спір між сторонами з приводу місця проживання дитини відсутній. Збереження сім'ї позивач вважає неможливим, спору про розподіл майна не має. Відповідно до ст. 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов'язки у шлюбі та сім'ї. Згідно ст. 105 Сімейного кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Згідно ч. 3 ст. 109 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей. Згідно ч. 1 ст. 110 Сімейного кодексу України,\~позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше сумісне проживання подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їх дітей, які мають істотне значення. Оскільки сторони однією сімєю не проживають, поновити шлюбно-сімейні стосунки наміру не мають, подальше сумісне проживання сторін і збереження шлюбу є неможливим та суперечить інтересам позивача, а також з огляду на те, що відповідач позов визнала, суд вважає за можливе розірвати шлюб між сторонами. На підставі викладеного та

Outcome: approved