Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-31 00:00:00

21.09.2016 року позивач звернувся до суду із зазначеним позовом, покликаючись на те, що 16.11.2007року між ним та відповідачкою [PERSON] укладено шлюб, який зареєстрований Відділом РАЦС Мостиського РУЮ за актовим записом №96. Від даного шлюбу у них народилося двоє дітей дочка [PERSON], 20.05.2008року народження, та син [PERSON], 13.12.2013року народження. Стверджує, що спільне сімейне життя у них з відповідачкою не склалося через протилежні погляди на шлюб та сімю, в результаті чого постійно виникали сварки та непорозуміння, що призвело до втрати почуття поваги та довіри один до одного. Більше 6 місяців з відповідачкою проживають окремо та не підтримують подружніх відносин. Вважає подальше підтримування сімейних відносин з відповідачкою недоцільним та небажаним. Залишатися і надалі у такому шлюбі наміру немає, будь-яке примирення між ними неможливе. Крім того зазначає, що малолітня дочка [PERSON] проживає разом із ним, а син [PERSON] з матірю, проте згоди щодо місця проживання дочки і передачі її під його піклування з відповідачкою не досягнуто. Вважає, що в інтересах дитини дочки [PERSON] проживати саме з ним, а не з матірю, оскільки він має можливість забезпечити дочці належні умови проживання, займатися її вихованням, дитина хоче жити з ним, має окрему кімнату з сучасним ремонтом, спиртними напоями він не зловживає, не палить, за місцем роботи та проживання характеризується позитивно, до дочки відноситься добре. З огляду на наведене, просить суд розірвати шлюб укладений між ним та відповідачкою, а також визначити місце проживання дитини - дочки [PERSON], 20.05.2008року народження, та залишити її для подальшого виховання разом з ним (батьком) [PERSON] В судовому засіданні позивач [PERSON] та його представник адвокат [PERSON] позовні вимоги підтримали в повному обсязі з вищенаведених підстав. Відповідачка [PERSON] в судовому засіданні позов визнала, не заперечила проти розірвання шлюбу з позивачем та визначення місця проживання малолітньої дочки [PERSON] разом з батьком. Представник третьої особи - Мостиської районної державної адміністрації Львівської області як органу опіки та піклування в судовому засіданні проти позову не заперечила. Згідно із ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Заслухавши пояснення сторін та представника третьої особи, дослідивши подані сторонами документи, всебічно і повно зясувавши всі фактичні обставини справи, суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають між собою у шлюбі, який зареєстровано 16.11.2007 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Мостиського районного управління юстиції Львівської області за актовим записом №96. За час даного шлюбу у сторін народилося двоє дітей: дочка [PERSON], 20.05.2008року народження, та син [PERSON], 13.12.2013року народження. Між сторонами відсутні почуття любові та взаємоповаги. Подружжя вже тривалий час разом не проживають та жодних шлюбних стосунків не підтримують, шлюб існує лише формально. Позивач несе моральні страждання, тому наполягає на розірванні шлюбу. Відповідачка не заперечує проти розірвання шлюбу з позивачем, примирення не бажає. При таких обставинах, суд прийшов до переконання, що сімя сторін розпалась остаточно і зберегти її не можливо.Сторони згідні на розірвання шлюбу, збереження якого суперечить інтересам кожного з подружжя та дітей, а тому згідно з ст.112 Сімейного кодексу України є всі підстави для розірвання шлюбу. Щодо позовних вимог в частині визначення місця проживання дитини дочки [PERSON], то судом встановлено, що на даний час малолітня дочка [PERSON], 20.05.2008року народження, проживає разом із батьком позивачем [PERSON] за адресою: м.Мостиська, вул.Я.Мудрого, 243-а, Львівської області. Відповідачка [PERSON] проживає з молодшим сином [PERSON], 13.12.2013року народження, за адресою: м.Мостиська, вул.Я.Мудрого, 243, Львівської області, і така у судовому засіданні надала згоду на визначення місця проживання дочки [PERSON] разом із батьком. Вищевказані обставини сторонами не оспорюються та підтверджуються оригіналом свідоцтва про шлюб між сторонами серії 1-СГ №082149 від 16.11.2007 року, копіями свідоцтв про народження дітей [PERSON] та [PERSON], копією паспорта громадянина України позивача [PERSON], копією паспорта громадянина України відповідачки [PERSON], довідкою, виданою виконавчим комітетом Мостиської міської ради про склад сімї [PERSON] №1930 від 30.08.2016року, довідкою, виданою виконавчим комітетом Мостиської міської ради про склад сімї [PERSON] №1931 від 30.08.2016року, висновком органу опіки та піклування Мостиської РДА Львівської області щодо визначення місця проживання малолітніх дітей №02-29/2744 від 01.11.2016року. Статтями 155, 157 Сімейного кодексу України передбачено, що здійснення батьками своїх батьківських обовязків має ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Відповідно до ст.ст.160, 161 Сімейного Кодексу України місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. Якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обовязків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоровя та інші обставини, що мають істотне значення. Згідно п.7 ст.7 Сімейного Кодексу України дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини, іншими міжнародними договорами України, згода на обовязковість яких надана Верховною Радою України. Відповідно до п.8 ст.7 Сімейного Кодексу України регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим врахуванням інтересів дитини. Згідно висновку Мостиської РДА Львівської області як органу опіки та піклування № 02-29/2744 від 01.11.2016 року вирішено після розірвання шлюбу між [PERSON] та [PERSON] визначити місце проживання малолітніх дітей: [PERSON], 20.05.2008року народження з батьком, а [PERSON], 13.12.2013року народження, з матірю за адресами їхньої реєстрації. За таких обставин, зокрема беручи до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обовязків, а також враховуючи те, що позивач є рідним батьком дитини дочки [PERSON], 20.05.2008року народження,такий є працездатним, має постійне місце праці та стабільний регулярний заробіток, мешкає в належних для проживання та виховання дитини умовах, наполягає на реалізації свого права доглядати та піклуватись дочкою, має можливість та бажання займатись її вихованням, про що свідчить даний позов до суду, беручи до уваги рекомендований органом опіки і піклування висновок щодо визначення місця проживання малолітніх дітей, суд приходить до висновку, що місце проживання малолітньої дитини дочки [PERSON] після розірвання шлюбу між сторонами слід визначити з батьком позивачем [PERSON] Відповідно до ст.141 Сімейного Кодексу України мати, батько мають рівні права та обовязки щодо дитини. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обовязків щодо дитини. Таким чином, визначаючи місце проживання малолітньої [PERSON] з батьком, позивачем по справі, суд не позбавляє матері, відповідачки по справі, права та можливості особистого спілкування з дитиною, обовязку брати участь у її вихованні. Отже, позовні вимоги позивача підлягають задоволенню в повному обсязі. У відповідності до вимог ст.88 ЦПК України підлягають стягненню з відповідачки в користь позивача понесені ним та документально підтверджені судові витрати по сплаті судового збору на загальну суму 1102,40 гривень. На підставі вищенаведеного,

Outcome: approved