Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-01 00:00:00

20.01.2016 року позивач звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу, мотивуючи його тим, що 25.08.2001 року вона уклала з відповідачем [PERSON] шлюб. Від шлюбу мають спільних дітей [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], які проживають разом з матірю. Сімейні стосунки між подружжям не склалися через різницю в характерах, на даний момент сім'я розпалася. Позивач вважає, що збереження сім'ї у подальшому не можливе, вказує на те, що збереження шлюбу суперечить її інтересам, просить суд розірвати шлюб; після розірвання шлюбу залишити дітей на її вихованні та залишити прізвище «Сидорчук». Позивач в судовому засіданні підтримала позовні вимоги і просила суд задовольнити їх у повному обсязі; щодо надання строку на примирення заперечувала. Відповідач у судовому засіданні позов про розірвання шлюбу визнав повністю, на примирення не згоден, не заперечував щодо залишення дітей на вихованні у позивача. Згідно ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Так, з матеріалів справи вбачається, що 25.08.2001 року сторони по справі уклали шлюб, який зареєстрований Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Житомирського міського управління юстиції у Житомирській області, актовий запис № 1251 (а.с.25). \~\~\~\~ Від шлюбу позивач та відповідач мають спільних дітей [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвами про народження відповідно (а.с. 7, 8, 9). Сторони по справі дійшли згоди стосовно того, що малолітні діти [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], після розірвання шлюбу залишаться проживати з матірю [PERSON] \~\~\~\~ Згідно до\~ст. 105 ч. 3 СК України\~шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду у відповідності до\~ст. 110 цього Кодексу. Відповідно до\~ч. 1, 2 ст. 112 СК України, суд зясовує фактичні взаємовідносини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність неповнолітніх дітей, інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше сумісне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їх дітей, які мають істотне значення. Сімейні відносини сторін припинені, сумісного господарства не ведуть. Оцінивши належність, достовірність, кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний звязок доказів в їх сукупності, враховуючи визнання відповідачем позову про розірвання шлюбу, суд вважає, що підстави, на які посилається позивач, наполягаючи на розірванні шлюбу, є обґрунтованими: збереження сім'ї не можливо, на примирення сторони не згодні, шлюб існує лише формально, відтак позов підлягає\~задоволенню. Суд постановляє рішення в межах заявлених ними вимог і на підставі наданих сторонами доказів. Позивачем заявлені вимоги щодо стягнення з відповідача на її користь судових витрат, а саме судового збору у сумі 551,20 грн. У відповідності до ч. 1 ст. 88\~ ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує\~ з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. З урахуванням вимог діючого законодавства, підлягають стягненню з відповідача на користь позивача сплачений нею судовий збір за подання позову про розірвання шлюбу у розмірі 551,20 грн.

Outcome: approved