Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-16 00:00:00

20.02.2015 року до Малиновського районного суду м. Одеси звернувся громадянин [PERSON] з позовом до [PERSON] про визнання правочину удаваним. Після уточнення позовної заяви просив визнати правочин удаваним та визнати право власноті. По суті позову позивач суду пояснив, що 29.01.2014 року між ним та [PERSON], який діяв в інтересах [PERSON], на придбання автомобіля марки « АUDI A6 2,4», випуску 1998 року, об`єм двигуна 2400, шасі ( кузов, рама) № [NUMBER], д/н [NUMBER] , зареєстрованого в Калужському РЕВ ДАІ УМВС України в Івано- Франківській області 04.02.2006 року , було укладено договір купівлі-продажу , згідно з яким позивач передав відповідачу обумовлену заздалегідь суму грошей, останній передав йому у власність вказаний автомобіль. [PERSON] на ім.`я [PERSON] було видано доручення на право розпорядження та експлуатації з правом тимчасового виїзду за кордон за умови оформлення такого права у встановленним чинним законодавством порядку, автомобіля марки « АUDI A6 2,4», випуску 1998 року, об`єм двигуна 2400, шасі ( кузов, рама) № [NUMBER], д/н [NUMBER] , зареєстрованого в Калужському РЕВ ДАІ УМВС України в Івано- Франківській області 04.02.2006 року,посвідчену державним нотаріусом Ананіївської районної державної нотаріальної контори Одеської області, зареєстровану в реєстрі нотаріальних дій за № 159 від 29.01.2014 року , терміном на 5 років. Позивач надав заяву про розгляд справи за його відсутності, про можливість розгляду справи у відсутності відповідача та постановлення заочного рішення. Відповідач в судове засідання не зявився, про день та час розгляду справи повідомлявся завчасно та належним чином. Дослідивши матеріали справи, суд встановив, що 29.01.2014 року між [PERSON] та [PERSON], який діяв в інтересах [PERSON], на придбання автомобіля марки « АUDI A6 2,4», випуску 1998 року, об`єм двигуна 2400, шасі ( кузов, рама) № [NUMBER], д/н [NUMBER] , зареєстрованого в Калужському РЕВ ДАІ УМВС України в Івано- Франківській області 04.02.2006 року , було укладено договір купівлі-продажу , згідно з яким позивач передав відповідачу обумовлену заздалегідь суму грошей, останній передав йому у власність вказаний автомобіль. В матеріалах цивільної справи міститься рописка про те, що [PERSON] отримав від [PERSON] грошову суму у розмірі 82000, 00 американських долларів за автомобіль марки « АUDI A6 2,4», випуску 1998 року, об`єм двигуна 2400, шасі ( кузов, рама) № [NUMBER], д/н [NUMBER] , зареєстрованого в Калужському РЕВ ДАІ УМВС України в Івано- Франківській області 04.02.2006 року. [PERSON] на ім.`я [PERSON] було видано доручення на право розпорядження та експлуатації з правом тимчасового виїзду за кордон за умови оформлення такого права у встановленним чинним законодавством порядку, автомобіля марки « АUDI A6 2,4», випуску 1998 року, об`єм двигуна 2400, шасі ( кузов, рама) № [NUMBER], д/н [NUMBER] , зареєстрованого в Калужському РЕВ ДАІ УМВС України в Івано- Франківській області 04.02.2006 року,посвідчену державним нотаріусом Ананіївської районної державної нотаріальної контори Одеської області, зареєстровану в реєстрі нотаріальних дій за № 159 від 29.01.2014 року , терміном на 5 років. Дослідивши докази суд приходить до висновку, що позовна заява підлягає задоволенню з таступних підстав. Відповідно до ч.1.ст. 235 ЦК України Удаваним є правочин, який вчинено сторонами для приховання іншого правочину, який вони насправді вчинили. 2. Якщо буде встановлено, що правочин був вчинений сторонами для приховання іншого правочину, який вони насправді вчинили, відносини сторін регулюються правилами щодо правочину, який сторони насправді вчинили. Доручення, видане [PERSON] , який діяв від імені [PERSON] на ім`я [PERSON] є удаваним правочином. Згідно з ч. 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Згідно з ч. 1 ст 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Згідно з ч. 1 ст. 334 ЦК України право власності у набувача майна за договором виникає з моменту передання майна, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму. Відповідно до ст. 656 ЦК України предметом договору купівлі-продажу може бути товар, який є у продавця на момент укладення договору або буде створений (придбаний, набутий) продавцем у майбутньому. Відповідно до ст. 662 ЦК України продавець зобов'язаний передати покупцеві товар, визначений договором купівлі-продажу. Продавець повинен одночасно з товаром передати покупцеві його приналежності та документи (технічний паспорт, сертифікат якості тощо), що стосуються товару та підлягають переданню разом із товаром відповідно до договору або актів цивільного законодавства. Відповідно до ст. 692 ЦК України покупець зобов'язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару. Відповідно до ст.. 41 Конституції України , ст.1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод , до якої Укарїна приєднался 17.07.1997 року , закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватись і розпоряджатись належним йому майном, на власний розсуд вчиняти щодо свого майна будь-які угоди , відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб . Таким чином, судом встановлено, що між сторонами договір фактично виконаний та досягнуто усіх домовленостей щодо змісту договору купівлі-продажу, суд вважає за можливим захистити право позивача та визнати за ним право власності.

Outcome: approved