Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-20 00:00:00

1. Описова частина Короткий зміст позовних вимог та заперечень на позов До Малиновського районного суду м. Одеси звернулася [PERSON] з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу та визначення місця проживання дитини. Позивач просить розірвати шлюб, зареєстрований між [PERSON] та [PERSON] , зареєстрований 07 вересня 2016 року у Малиновському районному у місті Одесі відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області, актовий запис № 1615 та визначити місце проживання малолітньої дитини - [PERSON] , [INFO] , разом з матір`ю [PERSON] . Позивач позов обґрунтовує тим, що 07 вересня 2016 року між сторонами було укладено шлюб. У шлюбі у них народився син. Проте сімейне життя не склалось, між сторонами відсутні спільні інтереси, наявні різні погляди на життя, відсутнє взаєморозуміння. Вважає, що подальше сумісне життя і збереження їх сім`ї є неможливими, що є підставою для розірвання їх шлюбу. Згідно з вимогами Положення про автоматизовану систему документообігу суду, що затверджується Радою суддів України за погодженням з Державною судовою адміністрацією України визначення судді щодо розгляду цієї справи було здійснено 02.07.2021 року відповідно до автоматизованої системи документообігу суду, справу передано судді 05.07.2021 року. Ухвалою Малиновського районного суду м. Одеси від 06.07.2021 року позов залишено без руху. 06.08.2021 року на адресу суду від представника позивача- адвоката Печериця М.П. надійшла заява (вх. № 36757) про усунення недоліків. 06.08.2021 р. судом отримано інформацію з відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання ГУ ДМС України в Одеській області, відповідно до ст. 187 ЦПК України про зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання відповідача та позивача. Ухвалою судді Малиновського районного суду м. Одеси Леонова О.С. від 09.08.2021 року відкрито провадження по справі за правилами спрощеного позовного провадження. Заяви, клопотання, інші процесуальні дії у справі (забезпечення доказів, вжиття заходів забезпечення позову, зупинення і поновлення провадження, тощо): не застосовувалися. Позивач та відповідач по справі про дату, час та місце судового засідання повідомлялись судом відповідно до вимог ст. 128 ЦПК України Позивач в судове засідання не з`явилась, проте подала заяву (вх. №39750 від 21.09.2021 року) про розгляд справи за її відсутність, в якій додатково зазначила, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі, та просить суд їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не з`явився, проте подала через канцелярію суду заяву (вх. №39748 від 21.09.2021 року) в якому зазначив, що позовні вимоги визнає та просить суд розглянути справу за його відсутності. Згідно ч. 2 ст.\~247\~ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Згідно ч. ч. 3, 4 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу. Відповідно до ст. 206 ЦПК України, відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання позову. 2. Мотивувальна частина Фактичні обставини, встановлені судом Судом встановлено, що сторони перебувають в шлюбі зареєстрованому 07 вересня 2016 року у Малиновському районному у місті Одесі відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області, актовий запис № 1615, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] . У період шлюбу у подружжя народилась дитина [PERSON] , [INFO] , про що 05.04.2017 року складено відповідний актовий запис № 2457, Одеським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області, що підтверджується свідоцтвом про народження серія [NUMBER] . 3. Мотиви, з яких виходить суд та застосовані норми права У відповідності ст. 51 Конституції України, ч.1 ст.24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст. 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Шлюб може укладатися тільки при вільній і повній згоді сторін, що одружуються. Згідно ст.\~110\~СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Відповідно до ст.\~112\~СК України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причину позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини та інші обставини життя подружжя. Щодо вимог про визначення місця проживання неповнолітньої дитини з матір`ю суд зазначає наступне. Загальні засади регулювання сімейних відносин визначено положеннями ст.7 СК України, згідно яких жінка та чоловік мають рівні права й обов`язки у сімейних відносинах, шлюбі та сім`ї; дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її\~прав, установлених\~Конституцією України, Конвенцією про\~права дитини, іншими міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини. Згідно зі статтями 141, 150, 153, 155 СК України мати і батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини. Мати, батько та дитина мають право на безперешкодне спілкування між собою, крім випадків, коли таке право обмежене законом. Батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Відповідно до ч.1 ст.157 СК України питання виховання дитини вирішується батьками спільно. У даному випадку сторони дійшли згоди щодо місця проживання дитини з матір`ю. Питання утримання дитини сторони вирішили між собою. За загальним правилом за відсутності спору щодо того з ким із батьків будуть проживати неповнолітні діти суд може вирішити питання про залишення проживання дитини з матір`ю чи батьком одночасно з вимогою про розірвання шлюбу (постанова Верховного Суду від 15.01.2020 у справі №200/952/18 ). Враховуючи, що відповідачем визнано вимоги про визначення місця проживання сина [PERSON] , [INFO] разом з матір`ю, суд приходить до висновку про задоволення вимог позивача про залишення проживання дитини [PERSON] , [INFO] , з матір`ю [PERSON] . На підставі ч.3 ст. 105, ст. ст. 110, 112, 115, 161 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved