Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-12 00:00:00

21 вересня 2018 року позивач звернулася до суду Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області \~ \~ \~ \~з вищевказаною позовною завою, мотивуючи наступним. 24 березня 2017 року померла її рідна тітка - [PERSON], яка до дня смерті проживала за адресою вул. В. Ємця в м. Нікополь Дніпропетровської області. Після її смерті відкрилася спадщина, до складу якої входить житловий будинок № 48 з надвірними будівлями загальною площею - 70,9 кв.м., житловою площею - 50,2 кв.м., допоміжною площею - 20,7 кв.м. по вул. В. Ємця в м. Нікополь Дніпропетровської області. За життя [PERSON] заповіту не склала, спадкоємців, які б мали право на обовязкову частку у спадщині померлої немає. У встановлений законом строк вона звернулася до приватного нотаріуса Нікопольського міського нотаріального округу, [PERSON] із заявою про прийняття спадщини та про видачу свідоцтва про право на спадщину після смерті [PERSON] отримала повідомлення, що неможливо видати свідоцтво про право на спадщину за законом, так як не надано документів, що підтверджують факт родинних відносин з померлою [PERSON] Для вирішення цього питання запропоновано звернутися до Нікопольського міськрайонного суду Дніпропет ровської області. Зазначає, що факт родинних відносин не змогла підтвердити, оскільки у її свідоцтві про народження її батька в графі «по-батькові» зазначено як «Михайлович», а у свідоцтві про смерть її тітку [PERSON] по-батькові зазначено як «Михеївна». Її батько, [PERSON] помер 08 серпня 2000 року. Її спроби отримати копії правовстановлюючих документів, що підтверджують її родинний звязок з померлою [PERSON] виявилися безрезультатними, оскільки такі документи видаються тільки родичам за умови предявлення документів, що підтверджують родинні стосунки. На підставі викладеного, просить встановити факт того, що вона є рідною племінницею [PERSON], яка померла 24 березня 2017 року; - визнати за нею право власності на житловий будинок № 48 з надвірними будівлями загальною площею - 70,9 кв.м., житловою площею - 50,2 кв.м., допоміжною площею - 20,7 кв.м. по вул. В. Ємця в м. Нікополь Дніпропетровської області у порядку спадкування за законом після смерті [PERSON], яка померла 24 березня 2017 року. Ухвалою суду від 16 жовтня 2018 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито загальне позовне провадження та по справі призначено підготовче судове засідання. Відповідачу був наданий строк 15 днів з дня отримання ним такої ухвали суду, на подачу відзиву на позовну заяву. Клопотань до суду не надійшло, відповідач не скористався правом на відзив. Ухвалою Нікопольського міськрайонного суду від 29 листопада 2018 року закрито підготовче провадження по справі, справу призначено до судового розгляду. У судовому засіданні позивач [PERSON] та її представник [PERSON], кожен окремо позовні вимоги підтримали у повному обсязі та просили їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не з'явилася, про день, час і місце розгляду справи повідомлялася належним чином за місцем реєстрації (а.с. 37), про що свідчить поштове повідомлення з викликом на 13 березня 2019 року на 14-00 год, яке повернулося на адресу суду 12 лютого 2019 року з відміткою про вручення (а.с. 141). Причини неявки відповідача суду не відомі. Заяву про відкладення справи чи про розгляд справи за її відсутності суду не надано, не подано і відзиву на позов. Від приватного нотаріуса Нікопольського міського нотаріального округу Дніпрпоетровської області, [PERSON] на адресу суду від 17.12.2018 року надійшло клопотання про розгляд справи без його участі (а.с. 127). Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо даних про права та взаємовідносини сторін, суд вважає можливим вирішити справу на підставі наявних у ній матеріалів та ухвалити заочне рішення, у зв'язку з неподанням відповідачем відзиву, та відсутністю заперечень позивача щодо заочного розгляду справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Позивач [PERSON] та її представник [PERSON] не заперечували проти заочного розгляду справи. Суд, вислухавши позивача [PERSON], її представника [PERSON], допитавши свідків [PERSON], [PERSON], [PERSON], та вивчивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню з наступних підстав. У судовому засіданні встановлено, що дошлюбне прізвище позивача - «Фоменко». Після укладення шлюбу позивачу було присвоєно прізвище «Мисік» (а.с. 15). 24 березня 2017 року померла [PERSON], яка до дня смерті проживала за адресою вул. В. Ємця в м. Нікополь Дніпропетровської області (а.с. 7, 21). Після її смерті відкрилася спадщина, до складу якої входить житловий будинок № 48 з надвірними будівлями загальною площею - 70,9 кв.м., житловою площею - 50,2 кв.м., допоміжною площею - 20,7 кв.м. по вул. В. Ємця в м. Нікополь Дніпропетровської області, що належав померлій на праві приватної власності на підставі свідоцтва про право власності від 07 квітня 1998 року, видане Першою Нікопольською державною нотаріальною конторою, реєстровий № 1-1258 та свідоцтва пр. оправо на спадщину від 07 квітня 1998 року, видане Першою Нікопольською державною нотаріальною конторою, реєстровий № 1-1260 (а.с. 26). За життя [PERSON] заповіту не склала, спадкоємців, які б мали право на обовязкову частку у спадщині померлої немає. У встановлений законом строк позивач звернулася до приватного нотаріуса Нікопольського міського нотаріального округу [PERSON] із заявою про прийняття спадщини та видачу свідоцтва про право на спадщину після смерті [PERSON], але отримала повідомлення, що неможливо їй видати свідоцтво про право на спадщину за законом, так як не надано документів, що підтверджують факт родинних відносин з померлою [PERSON] (а.с. 14). Як вбачається з листа приватного нотаріуса Нікопольського міського нотаріального округу [PERSON] за вих. № 886/02-14/147/2017 від 07 листопада 2018 року та Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) № 53872351, Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) № 53872369 виданих 30 жовтня 2018 року, після смерті [PERSON], яка померла 24 березня 2017 року, заведено спадкову справу № 147/2017 на підставі заяви [PERSON] про прийняття спадщини (а.с. 48-112). Також в матеріалах спадкової справи № 147/2017, заведеної після смерті [PERSON] є заява [PERSON] про прийняття спадщини після смерті [PERSON], що подана 19 вересня 2017 року приватному нотаріусу Нікопольського міського нотаріального округу, [PERSON] та заява [PERSON] про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом, що подана 18 травня 2018 року приватному нотаріусу Нікопольського міського нотаріального округу, [PERSON] (а.с. 74, 77). В обґрунтування позову позивач зазначила, що факт родинних відносин не змогла підтвердити, оскільки у її свідоцтві про народження її батька в графі «по-батькові» зазначено як «Михайлович», а у свідоцтві про смерть її тітки [PERSON] по-батькові зазначено як «Михеївна». Батько позивача - [PERSON], помер 08 серпня 2000 року (а.с. 18). Спроби позивача отримати копії правовстановлюючих документів, що підтверджують її родинний звязок з померлою [PERSON] виявилися безрезультатними, оскільки такі документи видаються тільки родичам за умови предявлення документів, що підтверджують родинні стосунки. Згідно п. 5 ч. 1\~ст. 293 ЦПК України\~суд розглядає справи встановлення фактів, що мають юридичне значення. Відповідно до п. 1 ч. 1\~ст 315 ЦПК України\~суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин. Матеріалами справи встановлено, що в особистих документах позивача, зокрема у свідоцтві про її народження, її батька [PERSON] в графі «по-батькові» зазначено як «Михайлович»; у свідоцтві про смерть [PERSON], його по батькові зазначено як «Михайлович», у справці про народження №\~535 [PERSON], у графі «батько» зазначено [PERSON]. В той же час, у свідоцтві про смерть [PERSON], її «по батькові» зазначено як «Михеївна», у трудовій книжці, заповненій на імя [PERSON] є напис про зміну прізвища на «Ніколенко» у звязку з реєстрацією шлюбу (а.с. 15-18). У судовому засіданні свідки під присягою підтвердили факт, що позивач є рідною племіннецею [PERSON], яка померла 24 березня 2017 року. Встановлення даного факту має для позивача юридичне значення, оскільки породжує право на спадщину. На підставі\~ст. 1218 ЦК України\~до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно положень ст.\~1258 ЦК України, спадкоємці зазаконом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановленихстаттею 1259 цього Кодексу. Відповідно до ч. 3 ст. 1266 ЦК України, племінники спадкодавця спадкують ту частку спадщини, яка належала б за законом їхнім матері, батькові (сестрі, братові спадкодавця), якби вони були живими на час відкриття спадщини. За ч. 5\~ст. 1268 ЦК України\~незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Згідно з ч.ч. 1,3\~ст. 1296 ЦК України\~спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину, а відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Судом встановлено факт того, що [PERSON] є рідною племінницею [PERSON], яка померла 24 березня 2017 року, тому суд вважає, що [PERSON] набула право на спадкування майна, що залишилося після смерті [PERSON] На підставі викладеного, суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] є обґрунтованими, а тому їх слід задовольнити.

Outcome: approved