Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-16 00:00:00

19 лютого 2021 року позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дитини, в якій вказав, що з відповідачем вони мають спільну доньку [PERSON] , [INFO] . Дитина проживає разом з нею, а відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання доньки в добровільному порядку, а тому позивачка просить суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дитини у розмірі 1/2 частини доходу відповідача, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісяця, починаючи з дня подання заяви до повноліття дитини. В судове засідання позивачка [PERSON] не з`явилася, надала заяву, в якій просить справу розглянути без її участі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду сповіщався судом за зареєстрованим місцем проживання. Суд, отримавши згоду позивачки, постановив ухвалу про заочний розгляд справи. Суд, дослідивши докази по справі, встановив такі факти. Сторони мають спільну неповнолітню дитину [PERSON] , [INFO] , що підтверджено свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим виконавчим комітетом Привільської міської ради м. Лисичанськ Луганської області 27 травня 2014 року на підставі актового запису про народження № 17 від 37 травня 2014 року. Відповідно до довідки виконавчого комітету Дружківської міської ради №107 від 18 лютого 2021 року неповнолітня дитина [PERSON] проживає фактично за адресою: [ADDRESS] разом з матір`ю [PERSON] . Згідно зі ст.180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Цей обов`язок батьків не залежить від місця проживання дитини, тому відповідач зобов`язаний утримувати свою неповнолітню доньку. Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до ч. 2 ст. 184 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд, не отримавши допустимих та достатніх доказів того, що відповідач надає матеріальну допомогу на утримання неповнолітньої доньки [PERSON] , приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] про стягнення аліментів на дитину підлягають задоволенню, аліменти підлягають стягненню з відповідача в примусовому порядку у розмірі 1/2 частини з усіх видів його доходу щомісячно до досягнення дитиною повноліття. Відповідно до ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви. З позовом до суду [PERSON] звернулася 19 лютого 2021 року, а тому саме з цієї дати присуджуються аліменти. Відповідно до п)1 ч.1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. Згідно зі ст. 141 ЦПК України з відповідача [PERSON] підлягає стягненню судовий збір у сумі 908,00 грн. на користь державного бюджету.

Outcome: approved