Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-14 00:00:00

20 листопада 2013 року сторони уклали усний договір купівлі продажу житлової квартири, розташованої в [ADDRESS], за умовами якого позивачка передала відповідачам грошові кошти в сумі 50 000 грн., а останні передали їй ключі від квартири, будівель та зобов'язались в подальшому з'явитись до нотаріуса для посвідчення договору нотаріально. Отримавши доступ до придбаної квартири [PERSON] розпочала там проживати та проводити ремонтні роботи. В подальшому позивачка неодноразово направляла на адресу відповідачів листи з вимогою нотаріально посвідчити договір купівлі - продажу придбаної нею квартири, однак дані дії жодного результату не мали, що призвело до того, що укладений в усній формі договір продавцями виконано не було. Враховуючи вищенаведене, позивачка [PERSON] звернулась до суду з позовом, в якому просить постановити рішення суду яким визнати правочин купівлі - продажу квартири [ADDRESS] дійсним за 50 000 грн. від 20.11.2013 року, укладений між сторонами та визнати за нею право приватної власності на квартиру [ADDRESS] загальною площею - 109,5 кв.м., житловою площею - 51,1 кв.м., тамбур -а, погріб а/під, навіс - а-1 та стягнути судові витрати. Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явилась, однак надала до суду заяву про підтримання позовних вимог та розгляд справи за її відсутності. Відповідачі до суду також не з'явились, однак до початку розгляду справи по суті надали на адресу суду письмові заяви, в яких позовні вимоги визнали в повному обсязі та просили розгляд справи проводити без їх участі. Враховуючи те, що сторони скористались своїм правом передбаченим ч.2 ст.158 ЦПК України, заявляти клопотання про розгляд справи за їх відсутності, суд не вбачає підстав для відкладення розгляду справи та проводить його в даному судовому засіданні на підставі доказів наявних у справі. Оскільки розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи суд встановив, що 20 листопада 2013 року між [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON] було укладено усний договір купівлі продажу житлової квартири, розташованої в [ADDRESS]. На виконання даного договору позивачка передала відповідачам грошові кошти в сумі 50 000 грн. а останні надали розписку про отримання грошей та передали [PERSON] технічну документацію на придбануквартиру, копія якої міститься в матеріалах справи (а.с.8-15) та ключі від вхідних дверей. Однак, посвідчити договір купівлі - продажу будівлі сторони не мають можливості у зв'язку з тим, що відповідачі неодноразово на вимогу позивача відмовляються являтись до нотаріальної контори, а без їх особистої участі посвідчити договір є неможливим. На підтвердження звернення до відповідачів із проханням посвідчити договір нотаріально позивач надала поштові повідомлення про вручення( а.с. 18-22). При цьому між сторонами відбулося повне виконання істотних умов договору, а саме: відповідачі отримали оплату за договором та передали позивачеві всі документи на придбану нерухомість, позивач прийняла документи, оплатила вартість майна, фактично почала проживати у квартирі та проводити ремонтні роботи. Згідно з ст. 655 ЦК України а договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму. Ст. 657 цього ж кодексу визначено, що договір купівлі-продажу земельної ділянки, єдиного майнового комплексу, житлового будинку (квартири) або іншого нерухомого майна укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню та державній реєстрації, крім договорів купівлі-продажу майна, що перебуває в податковій заставі. Отже, договір, укладений між сторонами 20.11.2013 року є двостороннім та потребує нотаріального посвідчення. При цьому у зв'язку з неодноразовою відмовою відповідачів особисто являтись до нотаріальної контори, оформити даний договір згідно вимог чинного законодавства та правил ділового обороту позивач не має можливості. При цьому факт належності даної будівлі відповідачам доведений наступними документами, копії яких додані до позовної заяви: технічним паспортом, свідоцтвом про право власності на житло № 3523 від 27.05.1996 року (а.с.8-13). А факт передачі ними придбаної квартири позивачеві у власність доведено розпискою про отримання коштів від 20.11.2013 року. Крім того, сторонами виконано ряд істотних умов договору, а саме: відповідачі отримали оплату за договором та передали позивачеві всі документи на будівлю, остання прийняла документи, оплатила вартість будівлі, розпочала проводити ремонтні роботи, тобто фактично користуватися придбаним майном. Отже, між ними відбулося повне виконання договору. Відповідно до ч. 2 ст. 218 ЦК України якщо правочин, для якого законом встановлена його недійсність у разі недодержання вимоги щодо письмової форми, укладений усно і одна із сторін вчинила дію, а друга сторона підтвердила її вчинення, зокрема шляхом прийняття виконання, такий правочин у разі спору може бути визнаний судом дійсним. Ч. 2 ст. 220 цього ж кодексу встановлено, що якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. У цьому разі наступне нотаріальне посвідчення договору не вимагається. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Враховуючи викладене, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги [PERSON] є законними та обґрунтованими, а отже такими, що підлягають до задоволення. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Outcome: approved