Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-11 00:00:00

20 грудня 2016 року позивач звернувся з даним позовом до суду, мотивуючи його тим, що 29.12.2006 року помер його батько [PERSON]. Відповідно до свідоцтва про право власності на будинковолодіння батькові належав будинок з господарськими будівлями та спорудами в с. Велика Камянка по вул. П. Мирного, № 1. Згідно довідки, виданої Великокамянською сільською радою Коломийського району, Івано-Франківської області, від 24.11.2016 року за № 373/02-24/010, вбачається, що померлому [PERSON] станом на 01.07.1990 року належала частка житлового будинку в с. Велика Камянка, вул. П. Мирного, 1. Господарство за вказаною адресою відноситься до колгоспного двору. Станом на 01.07.1990 р. в цьому господарстві проживали: [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], тобто їм належить по 1/6 частині право власності на вищевказане майно, хоча частки членів колгоспного двору не виділені. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина, яка складається з 1/6 частини будинку з належною частиною господарських будівель та споруд. Він являється сином померлого. З народження до сьогоднішнього дня він проживає в даному будинку. Відповідачі не претендують на виділення частки майна колгоспного двору та відмовляються від своєї частки на його користь. З метою оформлення спадщини він звернувся до державного нотаріуса першої Коломийської районної державної нотаріальної контори, [PERSON]. Однак йому було відмовлено в одержанні свідоцтва про право на спадщину, у звязку з тим, що нерухоме майно зареєстроване за померлим головою колгоспного двору [PERSON], правовстановлюючий документ на нерухоме майно, що підтверджує право власності померлого на житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами, виданий тільки на голову двору, частки померлого голови двору та інших членів колгоспного двору не виділено. Оскільки він фактично прийняв спадщину, то просять суд визнати за ними право власності на спадкове майно, до складу якого входить житловий будинок, загальною площею 103,1 кв.м., позначеного літерою А, прибудова А2 та господарські будівлі та споруди: стайня Б, стодола В, вбиральня Д, літня кухня Е, криниця N, ворота, огорожа, N1 N2, вимощення ІІ, що знаходиться за адресою: вул. П. Мирного, 1 в с. Велика Камянка, Коломийського району. Позивач подав до суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідачі теж подали до суду заяви, згідно яких позов визнають та просять справу розглядати без їх участі. Зясувавши обставини, на які позивач посилається як на підставу своїх вимог, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, суд вважає, що позов підлягає до задоволення з таких підстав. Судом встановлено, що 29.12.2006 року помер [PERSON], про що в Книзі реєстрації смертей зроблено відповідний актовий запис за № 1. Згідно довідки, виданої Великокамянською сільською радою Коломийського району, Івано-Франківської області, від 24.11.2016 року за № 373/02-24/010, вбачається, що померлому [PERSON] станом на 01.07.1990 року належала частка житлового будинку в с. Велика Камянка, вул. П. Мирного, 1. Господарство за вказаною адресою відноситься до колгоспного двору. Станом на 01.07.1990 р. в цьому господарстві проживали: [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON]. Згідно п. 6 Постанови Пленуму Верховного Суду від 22 грудня 1995 року № 20 із змінами Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності передбачено, що право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. Розмір частки члена двору визначаться виходячи з рівності часток усіх його членів, включаючи неповнолітніх та непрацездатних. Таким чином, оскільки на час ліквідації колгоспних дворів в господарстві проживало їх шестеро, то кожному з них належить по 1/6 частині житлового будинку з господарськими спорудами. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на 1/6 частину будинку з належною частиною господарських будівель та споруд в с. Велика Камянка по вул. П. Мирного, 1. Заповіт від імені померлого [PERSON] не посвідчувався виконкомом Великокамянської сільської ради. Відповідно до ч.2 ст.1223 ЦК України право на спадкування мають особи визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. [PERSON] являється сином померлого. З народження до сьогоднішнього дня він проживає в даному будинку, а тому згідно ст. 1268 ЦК України фактично прийняв спадкове майно. З метою оформлення спадщини після смерті батька позивач звернувся до державного нотаріуса першої Коломийської районної державної нотаріальної контори [PERSON] із заявою про прийняття спадщини. Однак йому було відмовлено в одержанні свідоцтва про право на спадщину, у звязку з тим, що нерухоме майно зареєстроване за померлим головою колгоспного двору [PERSON], правовстановлюючий документ на нерухоме майно, що підтверджує право власності померлого на житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами, виданий тільки на голову двору, частки померлого голови двору та інших членів колгоспного двору не виділено. Відповідно до вимог ст.ст.346, 347 ЦК України особа може відмовитись від права власності на майно, заявивши про це або вчинивши інші дії, які свідчать про її відмову від права власності. Відповідачі на власність в колгоспному дворі не претендують і не заперечують проти визнання права власності на житловий будинок за позивачем. Статтею 392 ЦК України передбачено, що власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. На підставі ч. 5 ст.1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. При таких обставинах, у відповідності до ч. 1 ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Крім того, п. 23 Постанови Пленуму Верховного суду України Про судову практику у справах про спадкування від 30 травня 2008 року за № X передбачено, що свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду з правилами позовного провадження. Оскільки позивач фактично прийняв спадщину, інших спадкоємців та осіб, передбачених законом, зокрема малолітніх, неповнолітніх, недієздатних осіб, а також осіб, цивільна дієздатність яких обмежена не має, а відповідачі не заперечують проти задоволення позову, то суд приходить до висновку, що необхідно визнати за [PERSON] право власності на спадкове майно, до складу якого входить житловий будинок, загальною площею 103,1 кв.м., позначеного літерою А, прибудова А2 та господарські будівлі та споруди: стайня Б, стодола В, вбиральня Д, літня кухня Е, криниця N, ворота, огорожа, N1 N2, вимощення ІІ, що знаходиться за адресою: вул. П. Мирного, 1 в с. Велика Камянка, Коломийського району. Наведене стверджується: копією технічного паспорта /а.с.6-9/, копією виписки з інвентаризаційних матеріалів /а.с.10/, постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії /а.с.11/, копією свідоцтва про смерть /а.с.12/, копією свідоцтва про народження /а.с.13/, довідками Великокамянської сільської ради /а.с.14-15/, копією свідоцтва про право особистої власності на будинковолодіння /а.с.16/, копією звіту про оцінку майна /а.с.17-25/. На підставі ст. 41 Конституції України, ст.,ст. 16, 328, 392, 1233, 1268 ЦК України та

Outcome: approved