Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-10 00:00:00

1. Короткий виклад доводів пред`явленого позову 1.1. В грудні 2019 року [PERSON] звернулась до суду з вказаним позовом та посилається на те, що 15 червня 2018 року вона уклала шлюб з [PERSON] . Водночас, у Бориспільському МР ВДВС ЦМУ МЮ (м. Київ) перебуває виконавче провадження №480123361 з виконання виконавчого листа №2-496, виданого 15 липня 2010 року Бориспільським міськрайонним судом, про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] аліментів на утримання сина [PERSON] в розмірі 1/4 частки від заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 19 січня 2007 року до досягнення дитиною повноліття. 12 серпня 2019 року головний державний виконавець Бориспіль-ського МР ВДВС ГТУЮ у Київській області Письок Ю.В. виніс постанову про опис та арешт майна (коштів) боржника, якою він наклав арешт на майно, що зберігалось в житловому будинку по [ADDRESS] . 1.2. Однак вказане домоволодіння та майно, що зберігалось в ньому, належить не [PERSON] , а позивачу. Тому [PERSON] просить суд зняти арешт з її майна, накладений на підставі постанови головного державного виконавця Бориспільського МР ВДВС ГТУЮ у Київській області Писька Ю.В. про опис та арешт майна (коштів) боржника від 12 серпня 2019 року. 2. Інформація про рух цивільної справи. 2.1. Ухвалою судді Бориспільського міськрайонного суду від 16 січня 2020 року (а.с.23-24) було відкрито провадження у цивільній справі та призначено підготовче судове засідання. 2.2. Ухвалою Бориспільського міськрайонного суду від 16 березня 2020 року (а.с.33-34) [PERSON] була залучена до участі у розгляді цивільної справи в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача. 2.3. Ухвалою Бориспільського міськрайонного суду, занесеною до протоколу судового засідання від 27 квітня 2020 року (а.с.68-69), було задоволено клопотання представника позивача [PERSON] про допит свідків [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] . 2.4. Ухвалою Бориспільського міськрайонного суду від 27 квітня 2020 року (а.с.70-71) підготовче провадження було закрито, а цивільну справу призначено до судового розгляду по суті. 2.5. Ухвалою Бориспільського міськрайонного суду, занесеною до протоколу судового засідання від 6 жовтня 2020 року (а.с.82-83), допит свідка [PERSON] був виключений з порядку дослідження доказів. 3. Ставлення учасників судового процесу до пред`явленого позову. 3.1. У судовому засіданні [PERSON] та її представник [PERSON] підтримують позов та наполягають на його задоволенні. 3.2. [PERSON] також визнає позов та не заперечує проти його задоволення. 3.3. [PERSON] та представник Бориспільського МР ВДВС ЦМУ МЮ (м. Київ) Письок Ю.В. заперечують проти задоволення позову. В обґрунтування своїх заперечень вони посилаються на те, що зняття арешту з майна, виявленого у житловому будинку по [ADDRESS] , негативно вплине на стан виконання судового рішення про стягнення з [PERSON] аліментів на утримання сина [PERSON] . Тому [PERSON] та представник Бориспільського МР ВДВС ЦМУ МЮ (м. Київ) Письок Ю.В. просять суд відмовити у задоволенні позову. 4. Обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин. 4.1. 15 червня 2018 року [PERSON] уклала з [PERSON] шлюб, зареєстрований Бориспільським МР ВДРАЦС ГТУЮ у Київській області, про що був складений відповідний актовий запис за №267. Ця обставина підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 15 червня 2018 року (а.с.12). 4.2. [INFO] у них народився син [PERSON] . Це підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 26 червня 2019 року (а.с.13). 4.3. У Бориспільському МР ВДВС ЦМУ МЮ (м. Київ) перебуває виконавче провадження №480123361 з виконання виконавчого листа №2-496, виданого 15 липня 2010 року Бориспільським міськрайонним судом, про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] аліментів на утримання сина [PERSON] в розмірі 1/4 частки від заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 19 січня 2007 року до досягнення дитиною повноліття. 4.4. 12 серпня 2019 року головний державний виконавець Бориспільського МР ВДВС ГТУЮ у Київській області Письок Ю.В. виніс постанову про опис та арешт майна (коштів) боржника (а.с.14), якою він наклав арешт на майно, що зберігалось в житловому будинку по [ADDRESS] . 4.5. Спірні правовідносини регулюються розділом VII «Порядок звернення стягнення на майно боржника» Закону України «Про виконавче провадження» та главою 23 «Загальні положення про право власності» розділу І «Право власності» книги третьої «Право власності та інші речові права» ЦК України. 5. Норми права, якими керується суд при вирішенні спору. 5.1. Відповідно до ч.1 ст.59 Закону України «Про виконавче провадження» особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутись до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. 5.2. Згідно з ч.1 ст.319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. 5.3. Відповідно до п.1 ч.3 ст.2, ч.4 ст.10 ЦПК України однією з основних засад цивільного судочинства є верховенство права. Цей принцип полягає у тому, що суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. 5.4. Згідно з п.1 ст.1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права. 5.5. Як роз`яснив Європейський суд з прав людини в пілотному рішенні у справі «Іванов проти України», право на суд, захищене статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, було б ілюзорним, якби національна правова система дозволяла, щоб остаточне, обов`язкове для виконання судове рішення залишалось невиконаним на шкоду будь-якої зі сторін (рішення у справі «Горнсбі проти Греції»). Ефективний доступ до суду включає право на виконання судового рішення без невиправданих затримок (рішення у справі «Іммобільяре Саффі» проти Італії). Необґрунтована затримка у виконанні обов`язкового для виконання судового рішення становить порушення Конвенції (рішення у справі «Бурдов проти Росії»). 5.6. Відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. 5.7. Згідно з ч.2 ст.89 ЦПК України суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів в їх сукупності. 6. Мотиви, якими керується суд при вирішенні спору. 6.1. Встановлено, що спірне майно, на яке накладено арешт, зберігалось в житловому будинку по [ADDRESS] . З копії договору купівлі-продажу домоволодіння з відстроченням платежу (а.с.15) вбачається, що власницею вказаного житлового будинку є [PERSON] . Ці обставини презюмують, що спірне майно належить позивачу, а не [PERSON] . Всупереч ч.1 ст.81 ЦПК України ані [PERSON] , ані представник Бориспільського МР ВДВС ЦМУ МЮ (м. Київ) Письок Ю.В. не подали жодного доказу на спростування вказаної презумпції та на підтвердження того, що арештоване майно належить саме відповідачу, а не [PERSON] . Натомість, в матеріалах цивільної справи містяться фотографії арештованої побутової техніки (а.с.43-60). Допитані у судовому засіданні свідки [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] показали, що зображена на фотографіях побутова техніка була придбана [PERSON] задовго до того, як вона уклала шлюб з відповідачем. Вони стверджують, що вказане майно належить саме позивачу, а не [PERSON] . Показання свідків [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] перебувають у взаємному зв`язку з поданими позивачем фотографіями (а.с.43-60) та технічними документами на побутову техніку (а.с.61-67, 89-90). Кількість цих доказів є достатньою для того, щоб стверджувати, що головний державний виконавець Бориспільського МР ВДВС ЦМУ МЮ (м. Київ) Письок Ю.В. помилково наклав арешт на майно, яке належить [PERSON] , а не відповідачу. 6.3. Безумовно, застосування вказаного обтяження призвело до втручання держави у право позивача на мирне володіння його майном. Таке втручання видається невиправданим, оскільки арешт був накладений на майно особи, яка не боржником у виконавчому провадженні. Виконання судового рішення за рахунок вартості майна, що не належить боржнику, не ґрунтується на п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та свідчить про свавільне порушення прав позивача, гарантованих п.1 ст.1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод. 6.4. З огляду на це суд вважає, що з метою відновлення порушених прав позивача належить зняти арешт з майна [PERSON] , накладений на підставі постанови головного державного виконавця Бориспільського МР ВДВС ГТУЮ у Київській області Писька Ю.В. про опис та арешт майна (коштів) боржника від 12 серпня 2019 року у виконавчому провадженні №48012361. 7. Розподіл судових витрат. 7.1. Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. 7.2. [PERSON] сплатила судовий збір в розмірі 768 гривень 40 копійок. Ця обставина підтверджується квитанцією (а.с.6). Пред`явлений нею позов задоволений в повному обсязі. 7.3. З огляду на це суд вважає, що з [PERSON] на користь позивача належить стягнути витрати на оплату судового збору в розмірі 768 гривень 40 копійок.

Outcome: approved