Jurisdiction: civil
Date: 2021-08-25 00:00:00

1. Описова частина. Короткий зміст позовних вимог. Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача. 05.07.2021 до Шполянського районного суду Черкаської області надійшов даний позов, у якому позивач просить стягнути з відповідача заборгованість у розмірі 83904,01 грн. за кредитним договором №б/н від 23.12.2014. Свій позов позивач обґрунтовує тим, що 23.12.2014 відповідач отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг» та «Тарифами» складає між ним та банком Договір про надання банківських послуг, що підтверджується підписом у заяві. При укладенні договору сторони керувалися ч.1 ст.634 ЦК України. АТ КБ «ПриватБанк» свої зобов`язання за Договором виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачеві кредит у розмірі, встановленому Договором. Відповідач не надав своєчасно банку кошти для погашення заборгованості за Кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов Договору. В результаті ухилення від поточних зобов`язань за договором виникла заборгованість, станом на 16.05.2021 в розмірі 83904,01 грн. Виниклу заборгованість відповідач добровільно погашати не бажає. Тому позивач і пред`явив даний позов. У судове засідання позивач не з`явився, про час, дату та місце судового розгляду був належним чином повідомлений, подав клопотання про розгляд справи у його відсутність та вказав, що не заперечує щодо винесення заочного рішення . Відповідач у суд не з`явився, про час, дату та місце судового розгляду був належним чином повідомлений, причини неявки не повідомив, відзив до суду не подав. Інші процесуальні дії у справі Ухвалою судді Шполянського районного суду Черкаської області від 26.07.2021 відкрито провадження у справі, вирішено розгляд даної цивільної справи здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження з повідомлення сторін. Ухвалою судді Шполянського районного суду Черкаської області від 26.08.2021 було вирішено розглянути справу заочно у відсутність відповідача. Згідно з ч. 2 ст.247 ЦПК України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідач у встановлений судом строк, відзив до суду на позов, не надав, про причини неподання суду відзиву не повідомив, зустрічного позову не пред`являв, а тому враховуючи ч.8 ст.178 ЦПК України, суд вирішує справу за наявними матеріалами. 2. Мотивувальна частина: Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини Суд, вивчивши та дослідивши матеріали справи, повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, розглянувши справу в межах заявлених вимог, приходить до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення з наступних підстав. Акціонерне товариство Комерційний банк «ПриватБанк» (АТ КБ «ПриватБанк») відповідно до статуту є правонаступником всіх прав та зобов`язань Публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» (а.с. 96-97). Згідно з випискою з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань від 14.06.2018 АТ КБ «ПриватБанк» зареєстроване як юридична особа 19.03.1992, основний вид економічної діяльності, 64.19 - інші види грошового посередництва (а.с.95). Відповідно до банківської ліцензії № 42 від 05.10.2011, АТ КБ «ПриватБанк» має право надання банківських послуг, визначених ч. 3 ст. 47 ЗУ «Про банки та банківську діяльність» (а.с.94). Згідно з відомостями з ЄДРПОУ від 01.03.2018 ПАТ КБ «ПриватБанк» має організаційну правову форму акціонерного товариства, правовий статус суб`єкта - юридична особа, види діяльності за КВЕД - 2010: 64.19. Інші види грошового посередництва; 64.92. Інші види кредитування; 64.99.Надання інших фінансових послуг (крім страхування та пенсійного забезпечення); 66.11 Управління фінансовими ринками; 66.12. Посередництво за договорами по цінних паперах або товарах; 66.19 Інша допоміжна діяльність у сфері фінансових послуг, крім страхування та пенсійного забезпечення (а.с. 93). Відповідно до розрахунку заборгованості АТ «ПриватБанк» за договором № б/н від 23.12.2014 [PERSON] , платежі, спрямовані на погашення заборгованості вніс 06.06.2020 та 09.03.2021 в розмірі 3030,00 грн та 09,83 грн (а.с. 5-16). Згідно з довідкою АТ «ПриватБанк» про зміну умов кредитування та обслуговування кредитної картки, оформленої на [PERSON] відбулося збільшення кредитного ліміту до 25000,00 грн (а.с. 18). Відповідно до довідки АТ «ПриватБанк» між АТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON] був підписаний кредитний договір № б/н, за яким було надано кредитні картки: [NUMBER] з терміном дії до 11/17, [NUMBER] з терміном дії до 02/18, [NUMBER] з терміном дії до 05/21 (а.с. 17). Згідно зі змісту анкети-заяви про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг у ПриватБанку дана заява разом з Пам`яткою клієнта, Умовами та Правилами надання банківських послуг, а також Тарифами складають договір про надання банківських послуг. [PERSON] ознайомився та погодився з Умовами та Правилами надання банківських послуг, що підтверджуєтеся його підписом в заяві (а.с. 19). Відповідно до Витягу з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна» «Універсальна, 30 днів пільгового періоду» базова відсоткова ставка в місяць (начисляється на залишок, виходячи з розрахунку 360 днів в році) - 3,0%, розмір щомісячних платежів (включаючи плату за використання кредитних засобів у звітному періоді) - 7% від заборгованості, але не менше 50 грн і не більше залишку заборгованості, термін внесення щомісячних платежів - до 25 числа місяця, наступного за звітним, пеня за несвоєчасне погашення заборгованості - ПЕНЯ = пеня (1) + пеня (2), де пеня (1) базова процентна ставка по договору)/30 - нараховується за кожний день прострочки кредиту, пеня (2) = 1% від заборгованості, але не менше 30 грн в місяць нараховується 1 раз в місяць, при наявності прострочки по кредиту чи відсоткам 5 і більше днів при виникненні прострочки на суму більше 50 грн, штраф при порушенні строків платежів по будь-якому з грошових обов`язків, передбачених договором більше, ніж на 30 днів - 500 грн + 5% від суми позову (а.с. 23). Докази, відхилені судом, та мотиви їх відхилення Також до анкети-заяви позивач додав Витяг з Умов та правил надання банківських послуг в АТ КБ «ПРИВАТБАНК», як невід`ємну частину цього договору, який не містить підпису позичальника. При цьому, матеріали справи не містять підтверджень, що саме з цими Витягом та Умовами ознайомився відповідач та погодився з ними, підписуючи заяву-анкету про приєднання до умов та Правил надання банківських послуг ПриватБанку, а також те, що вказані документи на момент отримання відповідачем кредитних коштів взагалі містили умови, зокрема й щодо сплати неустойки (пені, штрафів), та саме у зазначеному в цих документах, що додані банком до позовної заяви розмірах і порядках нарахування. В заяві позичальника від 23.12.2014 процентна ставка не зазначена, крім того, у вказаній заяві, підписаній сторонами, відсутні умови договору про строк та порядок погашення заборгованості тіла кредиту, встановлення відповідальності за порушення зобов`язання у вигляді грошової суми та її визначеного розміру. Крім того, роздруківка з сайту позивача належним доказом бути не може, оскільки цей доказ повністю залежить від волевиявлення і дій однієї сторони (банку), яка може вносити і вносить відповідні зміни в умови та правила споживчого кредитування, що підтверджено й у постанові Верховного Суду України від 11.03.2015 (провадження № 6-16цс15) і не спростовано позивачем при розгляді вказаної справи. Велика Палата Верховного Суду в постанові від 03.07.2019, справа №342/180/17, висловила позицію, що неможливо застосувати до вказаних правовідносин правила частини першої статті 634 ЦК України за змістом якої - договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому, оскільки Умови та правила надання банківських послуг, що розміщені на офіційному сайті позивача (www.privatbank.ua) неодноразово змінювалися самим АТ КБ «ПриватБанк» в період - з часу виникнення спірних правовідносин до моменту звернення до суду із вказаним позовом, тобто кредитор міг додати до позовної заяви Витяг з Тарифів та Витяг з Умов у будь-яких редакціях, що найбільш сприятливі для задоволення позову. За таких обставин та без наданих підтверджень про конкретні запропоновані Умови та правила банківських послуг, відсутність у анкеті-заяві домовленості сторін про сплату відсотків за користування кредитними коштами, пені та штрафів за несвоєчасне погашення кредиту, надані банком Витяг з Умов не можуть розцінюватися як стандартна (типова) форма, що встановлена до укладеного із відповідачем кредитного договору, оскільки достовірно не підтверджують вказаних обставин. Велика Палата Верховного Суду (постанова від 03.07.2019 по справі № 342/180/17) дійшла висновку, що Витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна» «Універсальна, 30 днів пільгового періоду» та Витяг з Умов та правил надання банківських послуг в ПриватБанку ресурс: Архів Умов та правил надання банківських послуг розміщені на сайті: https://privatbank.ua/terms/, які містяться в матеріалах даної справи не визнаються відповідачкою та не містять її підпису, тому їх не можна розцінювати як частину кредитного договору, укладеного між сторонами 11.09.2012 шляхом підписання заяви-анкети. Отже, відсутні підстави вважати, що сторони обумовили у письмовому вигляді ціну договору, яка встановлена у формі сплати процентів за користування кредитними коштами, а також відповідальність у вигляді неустойки (пені, штрафів) за порушення термінів виконання договірних зобов`язань. Також Велика Палата Верховного Суду в постанові від 07.08.2019, справа №182/1806/17 зазначила, що оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст статей 633, 634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений. Так, одним із основоположних принципів цивільного судочинства є справедливість, добросовісність та розумність, що передбачено у пункті 6 частини першої статті 3 ЦК України. У даному випадку договірні правовідносини виникли між банком та фізичною особою - споживачем банківських послуг (частина перша статті 11 Закону України від 12 травня 1991 року № 1023-XII«Про захист прав споживачів» (далі - Закон №1023-XII). Згідно з п. 22 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про захист прав споживачів» споживач - фізична особа, яка придбаває, замовляє, використовує або має намір придбати чи замовити продукцію для особистих потреб, безпосередньо не пов`язаних з підприємницькою діяльністю або виконанням обов`язків найманого працівника. З урахуванням основних засад цивільного законодавства та необхідності особливого захисту споживача у кредитних правовідносинах Верховний Суд у вищезазначеній постанові (постанова від 03.07.2019 по справі № 342/180/17) зауважив, що пересічний споживач банківських послуг з урахуванням звичайного рівня освіти та правової обізнаності, не може ефективно здійснити свої права бути проінформованим про умови кредитування за конкретним кредитним договором, який укладений у вигляді заяви про надання кредиту та Умов та правил надання банківських послуг, оскільки Умови та правила надання банківських послуг це значний за обсягом документ, що стосується усіх аспектів надання банківських послуг та потребує як значного часу, так і відповідної фахової підготовки для розуміння цих правил тим більше співвідносно з конкретним видом кредитного договору. З урахуванням вищенаведеного суд приходить до висновку, що Витяг з Умов та правил надання банківських послуг в АТ КБ «ПриватБанк» та Витяг з тарифів не є достовірними доказами у справі. До того ж в анкеті-заяві від 23.12.2014 не передбачено, що Витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна» «Універсальна, 30 днів пільгового періоду» є невід`ємною частиною договору. З приводу паспорт споживчого кредиту (а.с. 20-22) суд зазначає, що він не може бути підставою для повного задоволення позову, оскільки термін «Паспорт споживчого кредиту» випливає зі змісту Умов та Правил надання банківських послуг в ПриватБанку, які [PERSON] не підписані, а зазначені у цьому Паспорті споживчого кредиту процентна ставка та інші штрафні санкції за порушення умов договору містять інформаційний характер. Крім того, оскільки умови паспорту споживчого кредиту діяли до 26.06.2020 - він мав тимчасовий характер. До того ж даний паспорт містить пункт в Розділі 7, відповідно до якого умови договору про споживчий кредит можуть відрізнятися від інформації, наведеної в цьому Паспорті споживчого кредиту, та будуть залежати від проведеної кредитодавцем оцінки кредитоспроможності споживача з урахуванням, зокрема, наданої ним інформації про майновий та сімейний стан, розмір доходів тощо. Отже, цей документ, який підписаний [PERSON] , має загально-інформаційний характер та не визначає дійсні умови кредитного договору б/н від 23.12.2014, укладеного між учасниками справи. Крім того, в даному паспорті визначено вартість кредиту за картками: картка Універсальна, картка Універсальна Gold, картка Platinum, картка МС World Black Edition, картка МС World Elite, картка VISA Infinite, картка VISA Signature, водночас даних, яку саме картку отримано відповідачем матеріали справи не містять. Вказане має суттєве значення, оскільки відсоткові ставки та штрафні санкції за ними відрізняються. Отже, паспорт споживчого кредиту також не є достовірним доказом у справі. Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування Згідно з п.1 ч.2 ст.11 Цивільного Кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини. Відповідно до ч. 1 ст. 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Частиною 1 ст. 628 ЦК України визначено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Відповідно до ч. 1 ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Згідно зі ст. 627 ЦК України відповідно до ст. 6 цього Кодексу, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Згідно з ч.1 ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Згідно з ч.1 ст. 207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Правочин, який вчиняє юридична особа, підписується особами, уповноваженими на це її установчими документами, довіреністю, законом або іншими актами цивільного законодавства. Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно з ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. Відповідно до ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Крім того, згідно з ч. 1 ст.546 ЦК України виконання зобов`язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком. За змістом статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. Частинами першою, другою статті 551 ЦК України визначено, що предметом неустойки може бути грошова сума, рухоме і нерухоме майно. Якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства. Згідно зі ст. 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Відповідно до ст. 530 ЦК України якщо зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства. Частини 1-2 ст. 625 ЦК України передбачають, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Мотивована оцінка кожного аргументу, наведеного учасниками справи, щодо наявності чи відсутності підстав для задоволення позову Так, позивач визначив розмір заборгованості, який станом на 16.05.2021 становить 83904,01 грн, яка складається з наступного: 61571,40 грн - заборгованість за кредитом; 22332,61 грн заборгованість за відсотками за користування кредитом. Згідно з п.1.1.1.86 Умов та правил надання банківських послуг, прострочений кредит - кредитні кошти, які були надані Клієнту і не були повернуті Банку в термін, передбачений договором. З наданої банком виписки по рахунку відповідача встановлено, що [PERSON] з моменту укладення договору користувався кредитним лімітом, знімав кошти, частково погашав заборгованість (а.с. 57-88 ). Враховуючи, що фактично отримані та використані позичальником кошти за тілом кредиту в сумі 61571,40 грн в добровільному порядку АТ КБ «ПриватБанк» не повернуті, а також вимоги частини другої статті 530 ЦК України за змістом якої, якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання в будь-який час, що свідчить про порушення його прав, суд доходить до висновку, що банк вправі вимагати захисту своїх прав через суд - шляхом зобов`язання виконати боржником обов`язку з повернення фактично отриманої суми кредитних коштів. Крім того, позивач, пред`являючи вимоги про погашення кредиту, просив у тому числі, крім тіла кредиту, стягнути складові його повної вартості, зокрема заборгованість за простроченими відсотками. Позивач, обґрунтовуючи право вимоги в цій частині, в тому числі їх розмір і порядок нарахування, крім самого розрахунку кредитної заборгованості за договором, посилався на Витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна» та Витяг з Умов та правил надання банківських послуг в АТ КБ «ПРИВАТБАНК». Оскільки, як уже зазначав суд, вищевказані докази, надані позивачем, не можуть вважатися достовірними - позивач у встановленому законодавством порядку не довів, що сторони обумовили у письмовому вигляді ціну договору, яка встановлена у формі сплати процентів за користування кредитними коштами. Отже, є безпідставними вимоги позивача щодо стягнення з відповідача заборгованості у вигляді прострочених відсотків, оскільки сторони письмово не узгоджували такі умови договору. Такі висновки відповідають правовому висновку Великої Палати Верховного Суду у справі № 342/180/17 (постанова від 03.07.2019). Крім того, відповідно до висновку, викладеного в постанові Верховного Суду у справі № 191/2648/17 від 23.12.2020 разом з тим вимоги про стягнення заборгованості за процентами за користування кредитом, пені та комісії за несвоєчасне виконання зобов`язань за договором, а також штрафів є безпідставними, оскільки наявні у матеріалах справи Умови та правила надання банківських послуг, які передбачали сплату процентів, пені, комісій не містять підпису [PERSON] , а отже, позивачем не доведено, що відповідач, підписуючи анкету-заяву, погодилася на приєднання до цих Умов та правил надання банківських послуг ПриватБанку, ознайомившись з ними. Позивачем не доведено належними та допустимими доказами, що відповідач розуміла саме ці умови та погодилася з ними, а також те, що вказані документи на момент отримання відповідачем кредитних коштів взагалі містили умови, зокрема й щодо сплати процентів за користування кредитними коштами та щодо сплати неустойки (пені, штрафів), саме у зазначених у цих документах, що додані банком до позовної заяви, розмірах і порядках нарахування. Тому у цій справі не можна вважати Умови та правила надання банківських послуг ПриватБанку складовою частиною укладеного між сторонами договору, а тому такі вимоги не підлягають задоволенню. Чи були і ким порушені, не визнані або оспорені права, свободи чи інтереси, за захистом яких мало місце звернення до суду За вищенаведених обставин справи, суд приходить до переконання про те, що відсутні підстави вважати, що при укладенні договору з [PERSON] ПАТ КБ «ПриватБанк» дотримався вимог, передбачених ч. 2 ст. 11 Закону України «Про захист прав споживачів» про повідомлення споживача про умови кредитування та узгодження зі споживачем саме тих умов, про які вважав узгодженими банк. За зазначених обставин та без наданих підтверджень про конкретні запропоновані відповідачу Умови та правила банківських послуг, відсутність у анкеті-заяві домовленості, Витяг з тарифів та Умови кредитування не можуть розцінюватися як стандартна (типова) форма, що встановлена до укладеного із відповідачем кредитного договору, оскільки достовірно не підтверджують вказаних обставин, наведених позивачем в позовній заяві. Отже, суд приходить до висновку про часткове задоволення позову. До початку розгляду справи по суті позивач не змінив предмет або підставу позову, не збільшив та не зменшив розмір позовних вимог, заяви про застосування строку позовної давності від відповідача до суду не надходили, а тому суд розглянув цивільну справу в межах пред`явлених вимог і на підставі поданих сторонами доказів. Заходи забезпечення позову судом не вживалися. При задоволенні позову суд стягує з відповідача на користь позивача понесені ним судові витрати в справі, пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а саме судовий збір в розмірі 1665,80 грн.

Outcome: partial