Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-27 00:00:00

21 липня 2021 року [PERSON] через свого представника [PERSON] звернулася до Сумського районного суду Сумської області з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за утримання спільного майна. В обґрунтування позовних вимог позивачка зазначила, що вона є власником 13/20 частин будинку садибного типу, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Іншим власником 7/20 частин будинку, як стверджує позивачка, є [PERSON] , як спадкоємець після смерті [PERSON] . Відповідно до договору від 01.03.2021 року, укладеним між позивачкою та ПП «Сумиуправбуд» було визначено, що виконавець зобов`язується провести, а замовник оплатити роботи з ремонту даху будинку, який знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Позивачка зазначає, що сплатила за вказані роботи 10000,00 гривень, а тому вважає, що оскільки у власності відповідача перебуває 7/20 вказаного будинку, то просить стягнути з нього 3000,00 гривень. Позивач та її представник до суду не з`явилися, хоч про час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином. Від представника позивача надійшла заява про відкладення розгляду справи, оскільки позивачка бажає взяти особисто участь у проведенні судового засідання, але на даний час захворіла. Будь-яких доказів поважності неявки суду не надано. Лист направлено електронною поштою, без КЕП. Відповідач в судове засідання не з`явився, хоч про час та місце розгляду справи повідомлявся. Вивчивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази у відповідності до вимог\~ст. 89 ЦПК України, суд вважає, що в задоволенні позовних вимог позивачу слід відмовити з наступних підстав. Кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів (ч. 1.\~ст. 4 ЦПК України). Суд розглядає цивільні справи не інакше, як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього\~Кодексу\~в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі (ч. 1.\~ст. 13 ЦПК України). При розгляді справи встановлено наступні обставини справи і відповідні їм правовідносини. Встановлено, що позивачка є власником 13/20 часток житлового будинку з відповідною часткою господарських будівель та споруд, що знаходяться за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за законом та витягом з державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності (а.с. 9-10). 01 березня 2021 року між позивачкою [PERSON] та ПП «Сумиуправбуд» було укладено договір на проведення ремонту, згідно якого визначено, що виконавець зобов`язується провести, а замовник оплатити роботи з ремонту даху будинку, який знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Вартість ремонту даху будинку згідно договору та калькуляції становить 10000,00 гривень (а.с. 11-12). При цьому суд звертає увагу, що відповідної калькуляції суду не надано, акту про проведення відповідних робіт також не надано, підтвердження оплати також суду не надано. Як зазначає позивачка, власником 7/20 частин спірно будинку є [PERSON] , який прийняв спадщину після смерті [PERSON] . Дійсно, свідоцтвом про смерть підтверджується, що [PERSON] помер [INFO] в с. Прошково Новгородської області, РФ (а.с. 22). Згідно довідки, виданої КП «Ініціатива» Кровненської сільської ради від 10.04.2018 року, що була надана на ім`я [PERSON] вказано, що станом на 29.12.2012 року право власності на об`єкт нерухомого майна за адресою: [ADDRESS] зареєстровано за: [PERSON] 13/20 частин та за [PERSON] - 7/20 частин (а.с. 23). Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно, державного реєстру іпотек, єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна за запитом суду було встановлено, що будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами за адресою: [ADDRESS] , перебуває у приватній спільній частковій власності, власником 13/20 частки будинку є позивачка [PERSON] , відомості про реєстрацію іншого речового права відсутні (а.с. 40-41). Відповідно до копії спадкової справи після померлого [INFO] спадкодавця [PERSON] встановлено, що спадкова справа заведена за заявою [PERSON] , який діяв в інтересах [PERSON] , яка прийняла спадщину у вигляді нерухомого майна, а саме будинку [ADDRESS] . [PERSON] прийняв спадщину у виді іншого майна, яке знаходиться на території Російської Федерації. Відповідно до даної спадкової справи свідоцтво про право на спадщину за законом видавалось [PERSON] , [PERSON] свідоцтва на спадщину не отримувала. Спадкова справа закрита у зв`язку зі смертю спадкоємиці (а.с. 48-64). Відповідно до\~ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ч. 4 і 5\~ст. 82 ЦПК України\~«Підстави звільнення від доказування» 4. Обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. 5. Обставини, встановлені стосовно певної особи рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, проте можуть бути у загальному порядку спростовані особою, яка не брала участі у справі, в якій такі обставини були встановлені. Згідно до\~ст. 19 Конституції України\~ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законом. Згідно\~ст. 82 ЦПК України\~обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Обставини, визнані судом загальновідомими, не потребують доказування. Вирішення даної цивільної справи та прийняття відповідного обґрунтованого по ній рішення неможливе без встановлення фактичних обставин, вибору норми права та висновку про права та обов`язки сторін. Всі ці складові могли бути з`ясовані лише в ході доказової діяльності, метою якої є, відповідно до\~ЦПК, всебічне і повне з`ясування всіх обставин справи, встановлення дійсних прав та обов`язків учасників спірних правовідносин. Подавши свої докази, сторони реалізували своє право на доказування і одночасно виконали обов`язок із доказування, оскільки\~ст. 81 ЦПК\~закріплює правило, за яким кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Обов`язок із доказування покладається також на осіб, яким надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб, або державні чи суспільні інтереси (ст.\~43,\~49 ЦПК України). Тобто, процесуальними нормами встановлено як право на участь у доказуванні (ст. 43 ЦПК України), так і обов`язок із доказування обставини при невизнані них сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Крім того, суд безпосередньо не повинен брати участі у зборі доказового матеріалу. Відповідно до\~ст. 89 ЦПК України\~суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємозв`язок доказів у їх сукупності. Всебічне дослідження усіх обставин справи та письмових доказів, з урахуванням допустимості доказів та узгодженістю і несуперечністю між собою дають об`єктивні підстави вважати, що позов не підлягає задоволенню повністю. Доказами, долученими до позовної заяви, не підтверджується факт належності майна у виді 7/20 часток будинку з господарськими будівлями за адресою: [ADDRESS] , відповідачу. Крім того, позивакою на надано належних доказів підтвердження проведення ремонту даху спірного будинку: відсутня відповідна калькуляція, акт про проведення відповідних робіт, підтвердження оплати виконаних робіт. Сам факт підписання договору не може свідчити про надання послуг в запланованому обсязі. Жодних належних та допустимих доказів позивачем до суду не надано. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях, а позивачка не довела незаконність дій відповідача. Таким чином, викладені позивачкою обставини не знайшли своє підтвердження в ході судового засідання, переконливих доказів сторона позивача суду не надала, позовна заява не ґрунтується на законі та не підлягає задоволенню в повному обсязі. Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed