Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-22 00:00:00

19 червня 2019 року [PERSON] звернулася в суд із позовною заявою до [PERSON] про стягнення боргу, у якому просить суд ухвалити рішення, яким стягнути з [PERSON] на її користь 85536,00 грн., що еквівалентно 3200 доларів США боргу за договором позики, а також 3% річних за несвоєчасне виконання грошового зобов`язання у сумі 196,17 грн. В обґрунтування своїх вимог покликаються на те, що 09 травня між нею та відповідачем було укладено усний договір позики. Відповідач взяв у неї в борг грошові кошти на суму 3200 доларів США, що станом на день звернення з позовом до суду становить 85536,00 грн. у відповідності до офіційного курсу гривні щодо іноземних валют встановленого Національним банком України станом на 15.06.2020 року. При цьому відповідач власноручно склав та надав їй розписку в отриманні зазначених грошових коштів від 11.05.2020 року. Відповідно до вказаної розписки відповідач зобов`язувався повернути отримані грошові кошти у повному обсязі у строк до 18.05.2020 року. Проте, до часу звернення до суду з позовом, відповідач борг не повернув, що і змусило її звернутися до суду. В судовому засіданні представник позивач [PERSON] надав пояснення, аналогічні викладеній у позовній заяві, позов підтримав повністю, просив задовольнити позовні вимоги, проти винесення заочного рішення не заперечував, оскільки не з`явився відповідач. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився жодного разу з невідомих суду причин, хоча належним чином повідомлявся про час та місце розгляду справи, що стверджується відмітками у журналі реєстрації вихідної кореспонденції, відзив відповідачем до суду подано не було, а тому оскільки в матеріалах справи достатньо доказів для розгляду справи без його участі, представник позивача не заперечував проти заочного розгляду справи, суд у відповідності до вимог статтей 280-283 ЦПК України вважає за можливе провести заочний розгляд справи на підставі наявних доказів. Заслухавши пояснення представника позивача, з`ясувавши дійсні обставини справи, права та обов`язки сторін, дослідивши зібрані по справі докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що 09 травня між позивачем та відповідачем було укладено усний договір позики. Відповідач взяв у позивача в борг грошові кошти на суму 3200 доларів США, що станом на день звернення з позовом до суду становить 85536,00 грн. у відповідності до офіційного курсу гривні щодо іноземних валют встановленого Національним банком України станом на 15.06.2020 року. Крім того, 11 травня 2020 року було складено розписку від 11.05.2020 року про те, що [PERSON] зобов`язується до 18 травня 2020 року повернути грошові кошти у сумі 3200 доларів США, які він позичив 09.05.2020 року у [PERSON] . Позивач неодноразово зверталася з вимогою повернути їй гроші, однак [PERSON] гроші їй не повертає. Станом на 15 червня 2020 року відповідачем не вчинено жодних дій по поверненню коштів, наданих йому у позику. Згідно боргової розписки від 11.05.2020 року, кінцевою датою повернення суми наданої у позику є 18 травня 2020 року. Однак дані грошові кошти повернуті не були. Отже, днем початку прострочення заборгованості є 18 травня 2020 року. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Проте, відповідачем умови договору позики не виконуються. Згідно до ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики). Положеннями ст. 1046-1047 цього Кодексу передбачено, що договір позики є укладеним з моменту передання грошей, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподаткованого мінімуму доходів громадян. Відповідно до ч. 2 ст. 1047 ЦК України на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Згідно вимог ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Якщо договором не встановлений строк повернення позики або цей строк визначений моментом пред`явлення вимоги, позика має бути повернена позичальником протягом тридцяти днів від дня пред`явлення позикодавцем вимоги про це, якщо інше не встановлено договором. Станом на 18.05.2020 року, після закінчення строку на повернення грошових коштів, що були передані у позику, відповідач не здійснив жодних дій щодо повернення коштів, відтак станом на дату подачі цього позову зобов`язаний повернути суму заборгованості у розмірі 3200 доларів США, що згідно офіційного курсу долара США до гривні за НБУ станом на 15.06.2020 року становить 85536,00 гривень. Відповідно до ч.1, ч.2 ст. 207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Відповідно до вимог ЦК України розписка є одночасно документом, який підтверджує й передачу грошей позикодавцем позичальнику, й укладення договору позики. Згідно правовим висновком, викладеним в постанові Верховного Суду України № 6-1967цс15 від 11.11.2015 року, за своєю суттю розписка про отримання в борг грошових коштів є документом, який видається боржником кредитору за договором позики, підтверджуючи як його укладення, так і умови договору, а також засвідчуючи отримання боржником від кредитора певної грошової суми. Відповідно до ст. 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму по зики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 ЦК України. Оскільки на підтвердження укладення договору позики між [PERSON] та [PERSON] на суму 3200 доларів США, що згідно офіційного курсу долара США до гривні за НБУ станом на 15.06.2020 року становить 85536,00 гривень, була видана розписка, а кошти отримані у борг не були своєчасно повернуті, то позовні вимоги в цій частині підлягають до задоволення. Крім того у відповідності до ст.ст. 610, 612, 625 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник вважається таким, що прострочив зобов`язання, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Відповідно до ч. 1,2 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Таким чином має місце прострочення відповідачем грошового зобов`язання за період з 18.05.2020 до 15.06.2020, що складає три проценти річних від простроченої суми та становить суму у розмірі 196,17 грн., яка підлягає стягненню з відповідача на користь позивача в примусовому порядку. Оцінюючи зібрані по справі докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають до задоволення. Відповідно до ч. 2 ст. 141 ЦПК України. інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача, таким чином з відповідача на користь позивача слід стягнути сплачений позивачем судовий збір у сумі 840 грн., 80 коп.

Outcome: approved