Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-21 00:00:00

21.09.2015 року представник позивача [PERSON] [PERSON] звернулася в суд з позовом до Омельненської сільської ради Ківерцівського району Волинської області про визнання права власності на спадкове майно. Позивач свої вимоги обґрунтовує тим, що 13.10.2002 року померла його матір, [PERSON], після смерті якого відкрилася спадщина, а саме: житловий будинок з надвірними господарськими будівлями і спорудами в с. Омельне по вул. Шляхова, 39 Ківерцівського району Волинської області. 26.04.2001 року від імені [PERSON] було залишено заповіт, згідно якого остання заповіла все належне їй на день смерті майно своєму синові [PERSON] У даний час він звернувся до нотаріальної контори для документального оформлення свого права на спадщину за заповітом, однак нотаріусом було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії у звязку з відсутністю правовстановлюючих документів на спадкове майно. Просить суд визнати за ним право власності на житловий будинок з надвірними господарськими будівлями і спорудами в с. Омельне по вул. Шляхова, 39 Ківерцівського району Волинської області, в порядку спадкування за заповітом, після смерті батька [PERSON] Позивач [PERSON] в судове засідання не зявився, від його представника [PERSON] до суду подана заява, згідно якої позовні вимоги підтримує та просить розгляд справи проводити у її відсутності та відсутності позивача /а.с. 21/. Представник відповідача від Омельненської сільської ради Ківерцівського району Волинської області в судове засідання не зявився, подав до суду заяву про визнання заявленого позову та розгляд справи у їх відсутності /а.с. 26/. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі, якщо відповідно до положень Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснюється. У зв'язку з чим, на підставі ст. 197 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу без фіксування судового процесу. Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши обставини справи та надані докази, суд дійшов до наступного висновку. Судом встановлено, що згідно свідоцтва про смерть серії І-ЕГ № 116929, актовий запис № 13, виданого 16.10.2002 року Омельненською сільською радою Ківерцівського району Волинської області, [PERSON] померла 13.10.2002 року /а.с. 4/. Таким чином, на момент відкриття спадщини діяв Цивільний Кодекс України в редакції 1963 року, оскільки часом відкриття спадщини визнається день смерті спадкодавця, тому при вирішенні даного позову слід застосовувати норми даного Кодексу. Статтею 549 ЦК України (редакції 1963 року) визначено, що спадкоємець, який фактично вступив в управління або володіння спадковим майном, визнається таким, що прийняв спадщину. Згідно довідки виконавчого комітету Дідичівської сільської ради Ківерцівського району Волинської області №474 від 10.11.2014 року, після смерті [PERSON] залишилася спадщина, до складу якої увійшов житловий будинок з надвірними господарськими будівлями і спорудами в с. Омельне по вул. Шляхова, 39 Ківерцівського району Волинської області, у фактичне володіння яким вступив [PERSON], шляхом постійного догляду за будинком та присадибною земельною ділянкою, а також поданням заяви на оформлення спадщини до нотаріальної контори /а.с. 5/. Належність вищезгаданого майна померлій [PERSON] підтверджується витягом з по господарської книги № 3 за 2014 рік Омельненської сільської ради Ківерцівського району Волинської області /а.с. 6/. Статтею 527 ЦК України (в редакції 1963 року) передбачено, що спадкоємцями можуть бути особи, що були живими на момент смерті спадкодавця, а також діти померлого, зачаті при його житті і народженні після його смерті. Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 524 ЦК України (редакції 1963 року), спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Спадкоємство за законом має місце, коли і оскільки воно не змінено заповітом. Відповідно до заповіту, посвідченого Омельненською сільською радою Ківерцівського району Волинської області 26.04.2001 року, [PERSON] заповіла все належне їй на день смерті майно своєму синові [PERSON] /а.с. 8/. Родинні відносини спадкодавиці [PERSON] та позивача [PERSON], а саме що останній приходиться їй сином, підтверджується свідоцтвом про народження серії І-ЯР № 128201 від 27.09.1956 року /а.с. 9/. Як вбачається з повідомлення Ківерцівської державної нотаріальної контори № 1211/01-16 від 02.10.2015 року та інформаційної довідки зі Спадкового реєстру № 41614709 від 25.09.2015 року, після смерті [PERSON], на підставі заяви [PERSON] від 27.11.2008 року, яка діяла від імені [PERSON], була заведена спадкова справа №854/2008. Інші спадкоємці до нотаріальної контори не зверталися та свідоцтва про право на спадщину не видавалося /а.с. 22-23/. Разом з тим, постановою державного нотаріуса Ківерцівської державної нотаріальної контори № 924/02-31 від 10.11.2014 року [PERSON] було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, у звязку з відсутністю оригіналів правовстановлюючих документів на спадкове нерухоме майно /а.с. 10/. Відповідно до ст. 328 ЦК України, особи вправі набути право власності на підставах, що не заборонені законом і згідно зі ст. 392 ЦК України, можуть звертатись до суду з позовом про визнання права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати документа, який засвідчує його право власності. Таким чином, оцінивши зібрані та досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позов слід задовольнити та визнати за [PERSON] право власності на житловий будинок з надвірними господарськими будівлями і спорудами в с. Омельне по вул. Шляхова, 39 Ківерцівського району Волинської області, в порядку спадкування за заповітом, після смерті матері, [PERSON], яка померла 13.10.2002 року. Судові витрати у виді судового збору, розмір якого у даній справі складає 487, 20 грн., слід стягнути з позивача в дохід держави для зарахування до спеціального фонду державного бюджету України, оскільки згідно копії наданого позивачем пенсійного посвідчення про наявність ІІ групи інвалідності, термін його дії закінчився 30.11.2013 року, тоді як позов поданий до суду 21.09.2015 року.

Outcome: approved