overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-30 00:00:00

20 лютого 2007 року між позивачем та відповідачем [PERSON] був укладений договір № б/н, згідно якого позивач надав відповідачу кредит у розмірі 4400,00 гривень у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Однак отримавши кредит, відповідач [PERSON] свої зобовязання належним чином не виконав, в результаті чого станом на 28 лютого 2017 року виникла заборгованість за кредитом у сумі 40386,62 грн., заборгованність за кредитом 4170,69 грн, заборгованість по процентам за користування кредитом 308163,57 грн, заборгованність за пенею та комісією 3000,00 грн, а також штраф (фіксована частина) 500,00 грн., штраф (процентна складова) 1899,36 грн., всього загальна сума забогованості склала 40386,62 гривень. Тому представник позивача просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором № б/н від 20 лютого 2007 року в розмірі 40386,62 грн. та судові витрати. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, про день розгляду справи сповіщений належним чином, заяви про розгляд справи за його відсутності суду не надав, за таких обставин суд вважає можливим розглянути позов за його відсутності на підставі доказів, наданих у справі, постановивши заочне рішення, відповідно до ст.224 ЦПК України. Дослідивши докази по справі суд вважає, що вимоги позивача підлягають задоволенню. Судом встановлено, що між позивачем та відповідачем [PERSON] 20 лютого 2007 року укладено кредитний договір № б/н, згідно якого позивач надав відповідачу кредит у розмірі 4400,00 гривень у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Відповідно до умов договору погашення заборгованості здійснюється в наступному порядку: щомісяця в період сплати позичальник повинен надавати банку грошові кошти (щомісячний платіж) для погашення заборгованості за кредитом, яка складається із заборгованості за кредитом, за відсотками, комісією, а також інші витрати згідно умов. Однак отримавши кредит, відповідач [PERSON] всупереч вимогам ст.526 ЦК України свої зобовязання належним чином не виконав, в результаті чого станом на 28 лютого 2017 року виникла заборгованість за кредитом у сумі 40386,62 грн., заборгованність за кредитом 4170,69 грн, заборгованість по процентам за користування кредитом 308163,57 грн, заборгованність за пенею та комісією 3000,00 грн, а також штраф (фіксована частина) 500,00 грн., штраф (процентна складова) 1899,36 грн., всього загальна сума забогованості склала 40386,62 гривень. Задоволення позову згідно ст.88 ЦПК України покладає на відповідачку обов'язок по сплаті судових витрат.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-27 00:00:00

20 лютого 2014 р. до Ленінського районного суду м. Харкова звернулася [PERSON] з позовом, в якому просила розірвати шлюб з [PERSON], мотивуючи тим, що спільне життя з відповідачем не склалося, у них різні погляди на життя, шлюбні відносини припинені остаточно, вони проживають окремо, спільного господарства не ведуть, втратили почуття любові та поваги один до одного. Просить розглянути справу за її відсутністю, проти винесення заочного рішення не заперечує. У судове засідання сторони не з»явилися. Відповідач про слухання справи був повідомлений у встановленому законом порядку. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-23 00:00:00

20 лютого 2014 р. до суду з позовною заявою звернулась [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позову позивач зазначила, що 09 жовтня 2010 р. позивач зареєструвала шлюб з відповідачем. [INFO]. у них народився син - [PERSON], який мешкає з позивачем та знаходиться на її утриманні. Їх сімейне життя не склалося, вони припинили між собою шлюбні стосунки та перестали вести спільне господарство з грудня 2013 р. Cпільне життя з відповідачем не склалося внаслідок різних характерів, поглядів на життя, введення домашнього господарства, через що між сторонами постійно відбувалися суперечки та сварки. Від шлюбу вони мають малолітню дитину. Позивач в судове засідання не з'явилась, про розгляд справи повідомлена, до суду надійшла заява відповідно до якої позивач свої позовні вимоги підтримуює у повному обсязі, просить справу розглянути за її відсутності. Відповідач подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, проти задоволення позову не заперечує, позовні вимоги визнає у повному обсязі, проти розірвання шлюбу не заперечує. Згідно ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд, дослідив матеріали справи, встановив факти та відповідні їм правовідносини. Позивач зареєструвала шлюб з відповідачем 09.10.2010 р. у Будянській селищній раді Харківського району Харківської області, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER], виданого Коротичанською селищною радою Харківського району Харківської області 13.04.2011 р., актовий запис № 19 (а.с.3). Від шлюбу у них народився син - [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER], Будянською селищною радою Харківського району Харківської області від 09.10.2009 р., актовий запис № 31 (а.с.4). Однак сторони сумісно не проживають з грудня 2013 р., спільного господарства не ведуть, подружніх стосунків не підтримують, в наслідок чого ставлення один до одного склалося як між сторонніми особами. За таких обставин примирення сторін та поновлення подружніх стосунків, відновлення сім'ї, яка фактично розпалася, є неможливим. І подальше формальне збереження шлюбу не відповідає інтересам позивача. Тому шлюб необхідно розірвати. Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судові витрати суд покладає на відповідача на підставі ст. 88 ЦПК України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-16 00:00:00

20 лютого 2014 р. до суду з позовною заявою звернулась [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини - [PERSON], [INFO] у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не менше 30% мінімальної заробітної плати, починаючи з дня подання позовної заяви до суду. В обґрунтування позову позивач зазначила, що сторони зареєстрували шлюб 22.08.2009 р. у Коротичанській селищній раді Харківського району Харківської області, актовий запис № 15. [INFO] у них народився син - [PERSON], який мешкає з позивачем та знаходиться на її утриманні. Їх сімейне життя не склалося, вони припинили між собою шлюбні стосунки та перестали вести спільне господарство. Відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини не надає. Позивач в судове засідання не з'явилась, про розгляд справи повідомлена, до суду надійшла заява відповідно до якої позивач підтримала їх у повному обсязі, просила справу розглянути за її відсутності. Відповідач подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, проти задоволення позовних вимог не заперечує та визнає їх у повному обсязі. Згідно ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд, дослідив матеріали справи, встановив факти та відповідні їм правовідносини. Сторони зареєстрували шлюб 22.08.2009 р. у Коротичанській селищній раді Харківського району Харківської області, актовий запис № 15. Батьками [PERSON], [INFO] є [PERSON] та [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження [NUMBER], виданим 14 травня 2010 р. у Відділі реєстрації актів цивільного стану по м.Харкову Харківського міського управління юстиції, актовий запис № 2133 (а.с.8). [PERSON], [INFO], проживає разом з матір'ю та знаходиться на її утриманні, що підтверджується довідкою Виконавчого комітету Коротичанської селищної ради Харківського району Харківської області від 17.02.2014 р. за № 114 (а.с.10). Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідач працездатний, має можливість надавати матеріальну допомогу на дитину до досягнення нею повноліття. Таким чином, наявні підстави для задоволення позову про стягнення з відповідача аліментів на утримання малолітньої дитини.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-23 00:00:00

20 лютого 2014 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого відділом реєстрації актів цивільного стану Волочиського районного управління юстиції Хмельницької області 28 травня 2010 року, актовий запис № 76, посилаючись на те, що їх сім'я не може бути збереженау зв'язку ізвідсутністю спільних інтересів, втратою почуття любові та поваги. Від даного шлюбу неповнолітніх дітей немає. Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явився, подав заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримує, зазначив, що у наданий судом строк з відповідачкою не помирилися, просить провести заочний розгляд справи. Відповідачка в судове засідання не з'явилася, про час та місце розгляду справи повідомлена відповідно до вимог ст.ст. 74, 76 ЦПК України, про причини неявки суд не повідомила. Тому, за згодою позивача, згідно вимог ст. 224 ЦПК України, суд проводить заочний розгляд справи. Дослідивши докази по справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі, від якого неповнолітніх дітей немають. Сторони припинили шлюбні відносини, проживають окремо, спільного господарства не ведуть і в наданий судом для примирення строк не помирилися. Дані факти підтверджуються: свідоцтвом про шлюб, показаннями позивача і ніким не оспорюються. За таких обставин по справі суд приходить до висновку, що сім'я сторін розпалась, їх подальше спільне життя та збереження шлюбу неможливе та суперечить їх інтересам.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-19 00:00:00

20 лютого 2014 року [PERSON] звернувся до суду із позовом, в якому просить розірвати шлюб, зареєстрований 07 серпня 2010 року із [PERSON], посилаючись на формальний характер сімейних відносин. В обгрунтування своїх вимог позивач посилається на те, що подружнє життя з відповідачкою не склалося. Вони втратили почуття любові, поваги один до одного, що привело до припинення шлюбно-сімейних відносин. Подальше спільне проживання і примирення між ними неможливе. В судове засідання сторони не з'явились. Позивач надав заяву, в якій підтримав позовні вимоги, просив розглянути справу без нього. Відповідачка також надала заяву, в якій визнала позов та просила справу розглянути без її участі. Суд вважає можливим постановити рішення без участі сторін на підставі наявних у справі доказів. Вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню за таких підстав. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб 07 серпня 2010 року (а.с.5). Від шлюбу мають малолітню доньку [PERSON], [INFO].народження /а.с.6/. Як вбачається із пояснень позивача, викладених у позовній заяві, які не заперечуються відповідачкою, за час спільного проживання подружжя не створило міцної і дружної сім'ї, різні погляди на сімейне життя привели до втрати почуттів розуміння, поваги та любові, шлюбно-сімейні відносини припинені, спільне господарство не ведеться. Спору про поділ майна немає. Оцінюючи викладене, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу неможливе, оскільки суперечить інтересам сторін. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-23 00:00:00

20 лютого 2014 року [PERSON] звернулась в суд з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дитини, посилаючись на те, що знаходиться у шлюбі з відповідачем з 8 липня 2000 року. Від цього шлюбу вони мають малолітню дочку [PERSON], [INFO]. Відповідач з родиною не проживає, на утримання дитини матеріально не допомагає, тому просила стягнути з нього на її користь аліменти на утримання дитини в розмірі 1/4 частини від його заробітку (доходу) щомісяця до повноліття дочки. У судовому засіданні позивачка підтримала заявлені вимоги, посилаючись на ті ж обставини, що й у позовній заяві. Відповідач позов визнав повністю та не заперечує проти стягнення з нього аліментів на утримання дочки в розмірі 1/4 частини його доходу. З'ясувавши у попередньому судовому засіданні вказану позицію сторін, а також те, що визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, за наявністю для того законних підстав, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що сторони знаходяться у шлюбі з 8 липня 2000 року. Від цього шлюбу вони мають малолітню дочку, [PERSON], [INFO]. Відповідач з родиною не проживає, та не виконує своїх обов'язків по утриманню дитини, передбачених ст.180 Сімейного кодексу України. Тому, з нього повинні бути стягнені аліменти в судовому порядку у відповідності зі ст.181 ч.3 Сімейного кодексу України. Суд вважає, що розмір стягуваних з нього аліментів повинен складати 1/4 частину від його доходу. Визначаючи такий розмір аліментів, суд враховує стан здоров'я і матеріальне становище дитини, відповідача, а також те, що відповідач не має інших дітей, непрацездатних батьків. На підставі ст.ст.180-183,191 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-02 00:00:00

20 лютого 2014 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позовних вимог зазначила, що уклала шлюб з [PERSON] 7 вересня 2013 року, зареєстрований відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Кіровського міського управління юстиції у Донецькій області, про що зроблено відповідний актовий запис № 146. Від шлюбу є дитина - дочка [PERSON], [INFO]. Спільне життя з відповідачем не склалося через те, що відповідач не бажає надавати матеріальну допомогу на утримання родини, ухиляється від виконання обов'язків по вихованню дитини, у зв'язку з чим шлюбні стосунки були припиненні з листопада 2013 року. Примирення між ними неможливе. З урахуванням вищезазначеного просить шлюб з відповідачем розірвати. В судовому засіданні позивачка [PERSON] підтримала позовні вимоги, просила їх задовольнити. Відповідач [PERSON] позов визнав повністю, визнання позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, у зв'язку з чим судом за наявності законних підстав ухвалено рішення про задоволення позову відповідно до ч.4 ст.174 ЦПК України. Судом встановлені такі обставини та відповідні ним правовідносини. Сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 7 вересня 2013 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Кіровського міського управління юстиції у Донецькій області, актовий запис № 146, від шлюбу мають малолітню дитину - дочку [PERSON], [INFO]. Шлюбні відносини між подружжям припинені з листопада 2013 року. Сім'я у сторін розпалась через поведінку відповідача, який не бажає надавати матеріальну допомогу на утримання родини, ухиляється від виконання обов'язків по вихованню дитини. Сторони проживають окремо, не пов'язані спільним побутом та взаємними права та обов'язками. Примирення між сторонам неможливе і недоречне. Відповідно до ч.2 ст.112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Суд приходить к висновку про те, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивачки, а тому шлюб між сторонами слід розірвати. Відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України понесені позивачкою судові витрати, що складаються з судового збору, підлягають відшкодуванню відповідачем на її користь. Відповідно до ст. ст.104, 105, 110, 112, 114 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-10 00:00:00

20 лютого 2014 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини. Свої позовні вимоги мотивує тим, що з 16.11.2005 року вона з відповідачем зареєстрували шлюб. Від спільного подружнього життя мають неповнолітнього сина: [PERSON], [INFO]. З відповідачем шлюбні відносини припинили. Відповідач матеріальної допомоги на утримання сина не надає, що ставить їх у скрутне матеріальне становище. У судовому засіданні позивачка свої позовні вимоги підтримала та просила позов задовольнити. Відповідач у судовому засіданні позовні вимоги визнав та не заперечував проти стягнення аліментів на користь позивачки на утримання неповнолітнього сина. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб 16 листопада 2005 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб виданим відділом реєстрації актів цивільного стану Южноукраїнського міського управління юстиції Миколаївської області серії [NUMBER] за актовим записом №334 (а.с. 6). Від спільного подружнього життя мають сина [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження виданого відділом реєстрації актів цивільного стану Южноукраїнського міського управління юстиції Миколаївської області серії [NUMBER] за актовим записом № 159 (а.с.5). Вивчивши матеріали справи, вислухавши позивача, відповідача, суд приходе до висновку, що позов підлягає задоволенню. В силу ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч.3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) стягуються в частині від доходу його батька або в твердій грошовій сумі. Відповідно до вимог ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. У відповідності до ст. 88 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь держави витрати пов'язані зі сплатою судового збору. На підставі ст. 367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-27 00:00:00

20 лютого 2014 року [PERSON] звернулася до Річківської сільської ради з позовом, в якому вказує, що [INFO] помер її чоловік [PERSON], у зв'язку з чим відкрилася спадщина, яку ніхто не прийняв. Посилаючись на те, що строк для прийняття спадщини пропустила через поважні причини, просить постановити рішення, яким визначити їй додатковий строк для прийняття спадщини. У судове засідання [PERSON] не з'явилася, подала заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі (а. с. 16). Представник відповідача у судове засідання не з'явився, подав заяву про розгляд справи без участі представника ради, проти задоволення позовних вимог не заперечує (а. с. 19). [PERSON] у судове засідання не з'явився подав заяву про розгляд справи без його участі та в якій просить постановити рішення про задоволення позовних вимог (а. с. 17). Представник нотаріальної контори в судове засідання не з'явився, подав заяву про розгляд справи без його участі (а. с. 18). Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що 19 грудня 1987 року позивачка уклала шлюб з [PERSON], від якого мають сина [PERSON], [INFO] (а. с. 7, 8). Як вбачається з довідки Виконавчого комітету Річківської сільської ради від 24 січня 2014 року [PERSON] належала земельна частка (пай) розміром 3,09 га (а. с. 11). [INFO] [PERSON] помер (а. с. 9). Відповідно до листа Білопільської районної державної нотаріальної контори від 28 лютого 2014 року спадкова справа після смерті [PERSON] не заводилася (а. с. 18). Згідно з ч. 1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. У відповідності з ч. 3 ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. З огляду на положення абз. 6 п. 24 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року №7 вирішуючи питання при визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Враховуючи викладене, суд вважає за необхідне визначити [PERSON] додатковий строк для прийняття спадщини тривалістю один місяць. На підставі викладеного, відповідно до ст. ст. 1270, 1272 ЦК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-17 00:00:00

20 лютого 2014 року [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON], в якій зазначила, що вони з відповідачем мають неповнолітніх синів - [PERSON] [INFO], [PERSON] [INFO] та [PERSON] [INFO]. Посилаючись на те, що на утримання дітей відповідач коштів не надає [PERSON] просить ухвалити рішення, яким щомісячно стягувати з відповідача аліменти на її користь на утримання дітей в твердій грошовій сумі в розмірі по 500 грн. на кожну дитину, щомісячно, починаючи з дня подачі заяви, до досягнення дітьми повноліття. В судове засідання позивачка та відповідач не з'явилися, згідно поданих до суду заяв, просили розглядати справу у їх відсутність. При цьому позивачка позовні вимоги підтримала, а відповідач позов визнав. Відповідно до статті 180 Сімейного Кодексу України (далі СК України) на відповідача покладається обов'язок утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з частиною 4 статті 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Враховуючи, що визнання відповідачем позовних вимог не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд приходить до висновку про необхідність їх задоволення. Згідно частини 3 статті 88 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню на користь держави судовий збір у розмірі, передбаченому статтею 4 Закону України «Про судовий збір».

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-25 00:00:00

20 лютого 2014 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, в якому зазначає, що шлюб між ними укладений в 2011 році, мають одного малолітнього сина, [INFO], який живе з позивачкою. Подружнє життя не склалось з причини несумісності поглядів на життя, тому 25 вересня 2013 року припинили шлюбні стосунки. Просить залишити їй прізвище «[PERSON]». В суді позивачка доводи позову підтримує. Відповідач з доводами позову згідний. Сторони після наданого судом строку для примирення наполягають на розірванні шлюбу. Вивчивши матеріали справи, заслухавши пояснення сторін, суд вважає можливим задовольнити позов. Судом встановлено такі факти і відповідні їм правовідносини. Сторони через непорозуміння між собою припинили подружні стосунки у вересні 2013 року, ведення спільного господарства. Вказані обставини встановлені з пояснень сторін та доказів, доданих до позовної заяви - свідоцтва про шлюб та народження сина, довідка про склад сім»ї позивачки. Відповідно до ст..112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. З огляду на зазначені правові положення та встановлені судом обставини суд вважає, що позовні вимоги обґрунтовані. Подальше сумісне життя сторін є неможливим і буде суперечити їх інтересам, тому шлюб необхідно розірвати.

Outcome: approved