Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-26 00:00:00

19 серпня 2017 року позивач звернувся до Самарського районного суду м. Дніпропетровська з зазначеним позовом. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилається на те, що 20.06.2011 року самарським районним судом м. Дніпропетровська прийнято рішення по цивільній справі №2-376/11, яким позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] про стягнення боргу за договором позики від 10 грудня 2009 року в сумі 43683 грн. Вказане рішення суду залишене без змін ухвалою апеляційного суду Дніпропетровської області від 18 жовтня 2011 року та набуло законної сили. Таким чином, відповідач мав виконати своє зобов'язання з повернення суми позики у строк до 30.08.2010 року включно, протягом 30 днів з дня пред'явлення вимоги 29.07.2010 року. Станом на даний час відповідач не сплатив позивачу суму боргу за договором позики, що підтверджується постановою Самарського ВДВС Дніпровського МУЮ від 23.12.2013 року про повернення виконавчого документа стягувачеві у зв'язку з відсутністю майна у боржника, на яке можливо звернути стягнення. Договором позики, що укладений між позивачем та відповідачем, розмір процентів не встановлений, тому розмір процентів за договором позики визначається на рівні облікової ставки НБУ. На підставі викладеного просить суд стягнути з [PERSON] (і.н. [NUMBER], місце проживання: [ADDRESS]) на користь [PERSON] (і.н. [NUMBER], місце проживання: [ADDRESS]) 68983,04 грн., з яких: 24589,11 грн. - проценти від суми позики, 40459,19 грн. - інфляційні збитки, 3934,74 грн. - три проценти річних та судові витрати покласти на відповідача (а.с. 1-5). Представник позивача в судовому засіданні позов підтримав просив його задовольнити. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, через засоби масової інформації газету «Вісті Придніпров'я» (а.с. 34). Суд вважає можливим розглянути справу у відсутність відповідача згідно положень ст.ст. 169, 224 ЦПК України за правилами глави 8 розділу ІІ ЦПК України та винести по справі заочне рішення. Беручи до уваги письмові пояснення позивача, дослідивши письмові матеріали справи в їх сукупності, суд приходить до висновку про необхідність задовольнити позовні вимоги в повному обсязі з наступних підстав. В судовому засіданні було встановлено, що відповідно до рішення Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 20.06.2011 року, по цивільній справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення боргу за договором позики, було ухвалено рішення, яким позовні вимоги позивача були задоволені. Стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] заборгованість за договором позики від 10 грудня 2009 року в сумі 43683,00 гривень, судовий збір у розмірі 436,83 гривень та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в розмірі 120,00 гривень (а.с. 6) Ухвалою Апеляційного суду Дніпропетровської області від 18 жовтня 2011 року, апеляційну скаргу [PERSON] - відхилено. Рішення Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 20 червня 2011 року залишено без змін (а.с. 7). 23.12.2013 року виконавчий лист №2-376/11 про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] боргу у розмірі 44239, 83 грн. відповідно до постанови був повернутий (а.с. 9). У відповідності до ст.526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. В силу ч.1 ст.625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконанням ним грошового зобов'язання. Так, в обумовлений строк відповідачем не було сплачено кошти у загальному розмірі 43683 грн. Проценти від суми позики відповідно до розрахунку складають: в період часу з 18.08.2014 року по 12.11.2014 року, 43683,00 х 0,125 / 365 х 87 = 1301,51 грн.; з 13.11.2014 року по 05.02.2015 року, 43683,00 х 0,14 / 365 х 85 = 1424,19грн.; з 06.02.2015 року по 03.03.2015 року, 43683,00 х 0,195 / 365 х 26 = 606,77 грн.; з 04.03.2015 року по 27.08.2015 року, 43683,00 х 0,27 / 365 х 28 = 904,78грн.; з 25.09.2015 року по 21.04.2016 року, 43683,00 х 0.22 / 365 х 210 = 5514,08грн.; з 22.04.2016 року по26.05.2016 року, 43683,00 х 0,19 / 365 х 35 = 793,69 грн.; з 27.05.2016 року по 23.06.2016 року, 43683,00 х 0,18 / 365 х 28 = 601,54 грн.; з 24.06.2016 року по 28.07.2016 року, 43683,00 х 0,165 / 365 х 35 = 689,26грн.; з 29.07.2016 року по 15.09.2016 року, 43683,00 х 0,155 / 365 х 49 = 906,48 грн.; з 16.09.2016 року по 27.10.2016 року, 43683,00 х 0,15 / 365 х 42 = 751,92 грн.; з 28.10.2016 року з 13.04.2017 року, 43683,00 х 0,14 /365 х 168 = 2814,86грн.; з 14.04.2017 року по 25.05.2017 року, 43683,00 х 0,13 / 365 х 42 = 653,45грн.; з 26.05.2017 року по 18.08.2017 року, 43683,00 х 0,125 / 365 х 85 = 1271,59 грн. Шляхом складання процентів, загальна сума процентів, що підляга складає 24589,11грн. Індекс інфляції за період часу з 18.08.2014 року по 18.08.2017 року складає 192,62%, а отже відповідно до розрахунку: 43683,00 х 192,62% / 100% = 40459,19 грн. інфляційних збитків. Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Враховуючи викладене в задоволенні вимоги позивача про стягнення з відповідача 3% річних слід відмовити, оскільки розмір процентів не встановлений договором. Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 137 ЦК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов'язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою. Вимоги позивача, щодо стягнення з відповідача витрат на правову допомогу підлягають частковому задоволенню, а саме в 1240,00грн., оскільки на думку суду дана сума є обґрунтованою позивачем. В задоволенні стягнення витрат в іншій частині витрат на правову допомогу слід відмовити. Враховуючи вище приведені обставини, яким встановлено наявність між сторонами відносин, суд приходить до висновку про необхідність часткового задоволення позовних вимог позивача, стягнувши заявлену суму грошових коштів, оформленого розпискою від 10.12.2009 року, що утворилася станом на 18.08.2017 року, яка складається із 24589 грн. 11 коп. процентів, 40459 грн. 19 коп. інфляційних збитків, а також судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 650 грн. 48 коп., витрат, пов'язаних з розглядом справи: 300,00грн. витрат на публікацію у пресі оголошення про виклик відповідача, 1240,00 грн. компенсації витрат на правову допомогу. У задоволені решти позовних вимог відмовити. На підставі викладеного та

Outcome: partial