Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-01 00:00:00

21 грудня 2020 року до Харківського районного суду Харківської області надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу. Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 21 грудня 2020 року вищевказану цивільну справу передано в провадження судді Карасави І.О. Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 25 січня 2021 року провадження по справі відкрито в порядку спрощеного позовного провадження, справа призначена до судового розгляду. Позивач у судове засідання не з`явилась, надала до суду заяву, в якій просить розглянути справу за її відсутності та задовольнити позовні вимоги, у разі неявки відповідача просить розглядати справу у заочному порядку. Відповідач у судове засідання повторно не з`явився, про день та час слухання справи був повідомлений своєчасно і належним чином в порядку статті 128 ЦПК України, шляхом направлення судової повістки за зареєстрованим місцем проживання відповідно до відомостей Відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання Головного Управління ДМС України в Харківській області, отриманих судом відповідно до вимог частини 6 статті 187 ЦПК України, причини неявки суду не повідомив. Будь-яких клопотань від відповідача не надходило. Враховуючи, що в судове засідання не з`явились всі учасники справи, відповідно до частини 2 статті 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. У зв`язку з повторною неявкою в судове засідання належним чином повідомленого про дату, час та місце судового засідання відповідача, яка не повідомила про причини неявки та не подала відзив відповідно до статті 280 ЦПК України суд вважає за можливе проводити заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення. Встановлені фактичні обставини, застосовані норми права та мотиви суду [PERSON] ( далі- позивач) звернулась до суду з позовною заявою до [PERSON] (далі-відповідач), якою просить розірвати шлюб з відповідачем, зареєстрований 09 квітня 2011 року відділом державної реєсрації актів цивільного стану по м. Харкову Харківского міського управлння юстиції, за актовим записом №348. В обґрунтування позовних вимог зазначила, що 09 квітня 2011 року уклала шлюб з відповідачем, який був зареєстрований відділом державної реєсрації актів цивільного стану по м. Харкову Харківского міського управлння юстиції. Під час державної реєстрації шлюбу позивач змінила прізвище з дошлюбного « [PERSON] » на « [PERSON] ». Від шлюбу у сторін народилась дитина: [PERSON] , [INFO] . Позивач зазначає, що сімейне життя з відповідачем не склалося, шлюбно-сімейні відносини припинені, між сторонами зникло взаєморозуміння та взаємоповага, сторони мешкають окремо та спільного господарства не ведуть. Під час розгляду справи судом встановлені наступні обставини. Сторони перебувають у шлюбі, який був зареєстрований 09 квітня 2011 року відділом державної реєсрації актів цивільного стану по м. Харкову Харківского міського управлння юстиції, за актовим записом №348, під час державної реєстрації шлюбу позивач змінила прізвище з « [PERSON] » на « [PERSON] » (свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] , видане повторно 22 листопада 2019 року Харківським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківській області). Від вказаного шлюбу сторони мають дитину: [PERSON] , [INFO] (свідоцтво про народження серії [NUMBER] , видане 25 квітня 2012 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по м. Харкову реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції). В силу статті 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, чоловіки та жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватись і засновувати сім`ю. Шлюб може укладатись тільки при вільній і повній згоді сторін, що одружуються. Сім`я є природним і основним осередком суспільства і має право на захист з боку суспільства та держави. За змістом положень частини 1 статті 24 СК України та статті 51 Конституції України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Частинами 3, 4 статті 56 СК України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування їх до збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Згідно статті 112 СК України суд ухвалює рішення про розірвання шлюбу, коли буде встановлено, що подальше сімейне життя подружжя і зберігання шлюбу буде суперечити одному з них, інтересам їх дітей, що має суттєве значення. Суд, з`ясувавши причини розірвання шлюбу, фактичні взаємовідносини подружжя, дійшов до висновку, що подальше сімейне життя подружжя і збереження сім`ї неможливим. За таких обставинах, суд вважає, що шлюб підлягає розірванню. Відповідно до статті 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Оскільки позивач [PERSON] у своїй позовній заяві виявила бажання змінити прізвище на дошлюбне, суд після розірвання шлюбу прізвище позивача змінює на дошлюбне « [PERSON] ». Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до вимог статті 141 ЦПК України, а саме судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки суд прийшов до висновку про задоволення позовних вимог у повному обсязі, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати по сплаті судового збору в розмірі 908,00 гривень. На підставі викладеного і

Outcome: approved