Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-15 00:00:00

1. Стислий виклад позовних вимог. В січні 2020 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача, в якому просила визнати за нею право власності у порядку спадкування за законом на 22/150 частини домоволодіння за адресою: [ADDRESS] , після смерті бaбyci (матері батька) [PERSON] , яка померла [INFO] , та фактично прийняла спадщину після смерті своєї матері [PERSON] , яка померла [INFO] та яка фактично прийняла спадщину після смерті свого чоловіка [PERSON] , померлого [INFO] . В обґрунтування позову посилалася на те, що житловий будинок [ADDRESS] перебуває у приватній спільній частковій власності [PERSON] - 44/150 частки та 56/100 частки, [PERSON] - 22/150 частки. Власник 22\\150 частин - [PERSON] перебував у шлюбі з 14.11.1995 року з [PERSON] . Після його смерті спадщину фактично прийняла його дружина - [PERSON] , яка проживала та була зареєстрована з ним за однією адресою. [PERSON] померла [INFO] , та спадщину після неї отримала її донька - [PERSON] , яка проживала з матір`ю за однією адресою. Син [PERSON] - [PERSON] помер [INFO] . [PERSON] померла [INFO] , та після її смерті спадщину прийняла її онука - [PERSON] , поза як її батько помер. 26.12.2019 року приватним нотаріусом Яковлєвою Н.П. винесено постанову про відмову [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом в зв`язку з пропущенням 6-ти місячного строку для прийняття спадщини, відсутністю доказів родинних відносин та відсутністю документів, що підтверджують право власності на успадковане майно. Спадщину позивач фактично прийняла, однак отримати документи, якими підтверджується її право власності на 22/150 частки домоволодіння за адресою: [ADDRESS] , позивач не може. Спадщина не визнана відумерлою. Від спадкування 22/150 частки домоволодіння за адресою: [ADDRESS] , власником яких зазначений [PERSON] , ніхто не заявляв. Підстав для усунення [PERSON] від спадкування немає. Інші спадкоємці відсутні. За таких обставин для захисту законних майнових прав [PERSON] звернення до суду із позовом у порядку цивільного судочинства є належним та допустимим заходом. 2. Заяви, клопотання, інші процесуальні дії у справі. Протоколом автоматизованого розподілу судової справи від 08.01.2020 року справу передано судді Черенковій Н.П. та отримано останньою 27.01.2020 року. Ухвалою від 27.01.2020 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження в даній цивільній справі, розгляд справи призначено в підготовчому засіданні за правилами загального позовного провадження. Ухвалою суду від 04.06.2020 року задоволено клопотання адвоката позивача та постановлено про витребування від приватного нотаріуса ММНО Яковлєвої Н.П. копію спадкової справи після смерті [PERSON] , померлої [INFO] та [PERSON] , який помер [INFO] . 13.06.2020 року на адресу суду направлена копія спадкової справи після смерті [PERSON] та повідомлено про те,що спадкова справа після смерті [PERSON] не заведена у зв`язку з пропуском строку подачі заяви про прийняття спадщини. Ухвалою Центрального районного суду м. Миколаєва від 03.07.2020 року витребувано з Першої Миколаївської державної нотаріальної контори та Державного нотаріального архіву Миколаївської області інформацію, чи заводились спадкові справі після смерті [PERSON] , померлої [INFO] , та [PERSON] , померлого [INFO] . та в разі наявності надати належним чином засвідчені копію вказаних спадкових справ. 05.08.2020 року на адресу суду від Державного нотаріального архіву Миколаївської області надійшло повідомлення про те, що за період з 1984 по 2006 рік включно, спадкові справи після смерті [PERSON] , померлої [INFO] , та [PERSON] , померлого [INFO] не заводились. 05.08.2020 року на адресу суду від Першої Миколаївської державної нотаріальної контори надійшла інформація про те, що за даними інформаційної довідки зі спадкового реєстру, спадкова справа після смерті [PERSON] , померлої [INFO] , заведена у Четвертій Миколаївській державній нотаріальній конторі, а спадкова справа [PERSON] , померлого [INFO] не заводилась. Ухвалою суду від 22.12.2020 року витребувано з Четвертої Миколаївської державної нотаріальної контори копію спадкової справи після смерті [PERSON] , померлої [INFO] . 05.02.2021 року до суду від Четвертої Миколаївської державної нотаріальної контори надійшла копія спадкової справи за № 193\\2014 після смерті [PERSON] . Ухвалою суду від 13.05.2021 року витребувано з Четвертої Миколаївської державної нотаріальної контори копію спадкової справи після смерті [PERSON] , померлого [INFO] . 21.05.2021 року на адресу суду від Четвертої Миколаївської державної нотаріальної контори надійшло повідомлення про те, що у нотаріальній конторі заведено спадкову справу №86/85 до майна померлого [INFO] [PERSON] та 27.03.1986 року видано свідоцтво про право на спадщину та після закінчення десятирічного строку зберігання дана спадкова справ передана на зберігання до Державного нотаріального архіву Миколаївської області. Ухвалою суду від 16.06.2021 року витребувано з Державного нотаріального архіву Миколаївської області копію спадкової справи №86/85, заведену Четвертою Миколаївською державною нотаріальною конторою до майна [PERSON] , померлого [INFO] . 04.08.2021 року на виконання даної ухвали, від Державного нотаріального архіву Миколаївської області надійшла копія витребуваної спадкової справи. Ухвалою суду від 28.09.2021 року підготовче провадження закрито, справу призначено до розгляду по суті. Ухвалою від 28.09.2021 року постановлено про витребування від Державного нотаріального архіву Миколаївської області даних про те, ким із спадкоємців [PERSON] , померлого [INFO] подавалась заява про прийняття спадщини, та кому не видано свідоцтво про право власності в порядку спадкування за законом на 2\\3 частини майна будинку [ADDRESS] та надіслати копії вказаних документів. Слухання справи відкладено на 16.12.2021 року. Із повідомлення Державного нотаріального архіву за № 1609\\01-21-2, яке надійшло до суду 09.12.2021 року, вбачається наступне. Згідно записів Книги обліку та реєстрації, виявлено, що 24.05.1985 року [PERSON] подано заяву № 124 до Четвертої Державної нотаріальної контори про прийняття спадщини після померлого [INFO] [PERSON] . 28.05.1985 року [PERSON] подано заяву № 127 до Четвертої Державної нотаріальної контори про прийняття спадщини, та 27.03.1986 року [PERSON] подана заява № 87 про видачу свідоцтва про право на спадщину після померлого [PERSON] . За свідоцтвом про право власності, виданого Четвертою державною нотаріальною конторою 27 березня 1986 року за реєстровим номером 633, [PERSON] належить 11\\25 частин житлового будинку [ADDRESS] . Згідно Свідоцтва про право на спадщину, виданого Четвертою Державною нотаріальною конторою 27.03.1986 року за № 635 вбачається, що данесвідоцтво видане на 1\\3 частину домоволодіння, а на 2\\3 частини спадкового майна свідоцтво про право на спадщину не видано. При цьому повідомлено суду, що матеріали спадкової справи, направлені до суду є вичерпними і не містять заяв про прийняття спадщини. Представник позивача - адвокат Камінський В.І. просив про задоволення позову, який розглянути у його відсутності та позивача. Представник відповідача просив про розгляд даної справи за його відсутності. Судом постановлено про розгляд справи у відсутності сторін, що відповідає приписам ст. 223 ЦПК України. 3. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин. [PERSON] належало право власності на будинок [ADDRESS] на підставі свідоцтва про право власності, виданого на підставі рішення виконкому Миколаївської ради народних депутатів № 464 від 06.04.1971 року. 17.04.2009 року Адміністрацією Центрального району виконавчого комітету Миколаївської міської ради дублікат цього свідоцтва виданий [PERSON] замість втраченого. [PERSON] зареєстрував шлюб з [PERSON] 14.11.1955 року, та вона змінила прізвище на « [PERSON] ». [PERSON] , [INFO] , є донькою [PERSON] , що встановлено рішенням Центрального районного суду міста Миколаєва від 12.08.2014 р. у цивільній справі №490/12276/14-ц. 25.02.1960 р. [PERSON] зареєструвала шлюб з [PERSON] та змінила своє прізвище на « [PERSON] », що підтверджується свідоцтвом про одруження Серія [NUMBER] , виданим 25.02.1960 р. Варварівським райвідділом ЗАГС Миколаївської області. [INFO] народився [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом пpo народження Серії [NUMBER] , виданим 04.04.1961 р. Варварівським райвідділом ЗАГС Миколаївської області. Шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано 17.10.1962 р., у зв`язку з чим [PERSON] змінила своє прізвище на « [PERSON] », що підтверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу Серії [NUMBER] . Згідно договору дарування від 24.08.1971 р., посвідченого нотаріусом Четвертої Миколаївської державної нотаріальної контори Богуславською Л.М., [PERSON] подарував [PERSON] 56/100 часток домоволодіння, що знаходиться у [ADDRESS] . Договір зареєстровано 16.12.1971 р. Миколаївським міжміським бюро технічної інвентаризації. [INFO] народилася [PERSON] , батьками якої є [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження Серії [NUMBER] , виданим Палацом урочистої реєстрації новонароджених міста Миколаєва [PERSON] та [PERSON] розірвали шлюб 04.09.2008 року, що підтверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу [NUMBER] , виданого 04.09.2008 року Центральним відділом реєстрації актів цивільного стану Миколаївського міського управління юстиції. [INFO] [PERSON] помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть Серії [NUMBER] , виданим 01.01.1985 р. Миколаївським районним відділом 3АГС Миколаївської області. Спадщина відкрилась на 44\\100 частин будинку [ADDRESS] . 3гідно свідоцтва про право власності на спадщину від 27.03.1986 р., виданого державним нотаріусом Четвертої Миколаївської державної нотаріальної контори Видок С.А., [PERSON] прийняла у спадок після смерті [PERSON] , який помер [INFO] , 1/3 частку належного йому майна, що складається з 11/50 частин вищевказаного домоволодіння. На 2/3 частки спадкового майна свідоцтво про право на спадщину не видано. Свідоцтво зареєстровано 12.04.1986 р. Миколаївським міжміським бюро технічної інвентаризації. Згідно свідоцтва про право власності від 27.03.1986 р., виданого державним нотаріусом Четвертої Миколаївської державної нотаріальної контори Видок С.А., [PERSON] належить право власності на 1/2 частку домоволодіння., що складається з 11/25 домоволодіння, що знаходиться у [ADDRESS] . Свідоцтво зареєстровано 12.04.1986 р. Миколаївським міжміським бюро технічної інвентаризації. [PERSON] померла [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про смерть Серії [NUMBER] , виданим 19.08.1991 р. Миколаївським районним відділом ЗАГС Миколаївської області. 23.12.2014 року [PERSON] - дочка померлої отримала свідоцтво про право власності в порядку спадкування після її смерті на 44\\150 частин будинку [ADDRESS] . 08.10.2005 р. [PERSON] , зареєструвала шлюб з [PERSON] та змінила прізвище на « [PERSON] », що підтверджується свідоцтвом про шлюб [NUMBER] , виданим Міським відділом реєстрації актів цивільного стану Миколаївського міського управління юстиції. [INFO] [PERSON] (батько [PERSON] ) помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть [NUMBER] , виданим 07.10.2008р. Міським відділом реєстрації актів цивільного стану Миколаївського міського управління юстиції. 3гідно договору дарування від 09.07.2009 р., посвідченого приватним нотаріусам Миколаївського міського нотаріального округу Добриновою Л.А., [PERSON] подарувала [PERSON] 56/100 часток домоволодіння, що знаходиться у [ADDRESS] . [INFO] [PERSON] померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть Серії [NUMBER] , виданим 02.10.2018р. Миколаївським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління Миколаївської області. Згідно свідоцтва про право на спадщину за законом від 27.06.2019 р., виданого приватним нотаріусом Миколаївського міського нотаріального округу Яковлєвою Н.П., [PERSON] (онука), прийняла у спадок після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , 44/150 часток вказаного домоволодіння. 3гідно записів будинкової книги домоволодіння, що знаходиться у [ADDRESS] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] постійно проживали та були зареєстровані на день смерті за адресою: [ADDRESS] . Син померлої [INFO] [PERSON] - [PERSON] помер [INFO] . Після його смерті спадкова справа не заводилась. 26.12.2019 року приватним нотаріусом Яковлєвою Н.П. винесено постанову про відмову [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом в зв`язку з пропущенням 6-ти місячного строку для прийняття спадщини, відсутністю доказів родинних відносин та відсутністю документів, що підтверджують право власності на успадковане майно. 4. Мотиви, з яких виходить суд, та застосовані норми права. Згідно ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. За приписами ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Статтею328 ЦК України передбачено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно ст.1216 ЦК Україниспадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). За ст. 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ст. 1218 ЦК України,до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою.(ст.1220 ЦК України). За приписами ст.1223 ЦК України, у разі відсутності заповіту, неприйняття спадщини, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом здійснюється за правилами ст.ст. 1261-1265 ЦК України. За приписами ст.1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Статтею 1266 ЦК України визначається, що внуки, правнуки спадкодавця спадкують ту частину, яка б належала за законом їхнім матері, батькові, бабі, діду, якби вони були живими на час відкриття спадщини. Спадкування за правом представлення має місце за умови, коли : спадкоємець не склав заповіт; спадкоємець за законом помер до відкриття спадщини, тобто до дня смерті спадкодавця або одночасно в один день з ним ; спадкоємець, якого представляють, за свого життя не втратив права на спадщину, як негідний. За приписами ст. 1267 ЦК України, частки у спадщині кожного із спадкоємців за законом є рівними . За ч.3 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець, який проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину. За приписами ч.5 даної статті, незалежно від часу прийняття спадщини, вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Пунктом 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» №7 від 30.05.2008 року передбачено, що свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Підпункт 4.12 пункту 4 Глави 10 Розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 року №296/5, зареєстрованого у Міністерстві юстиції України 22.02.2012 року №285/20595 (далі - Порядок): свідоцтво про право на спадщину видається за наявності у спадковій справі документів, що підтверджують право власності. Підпункт 4.18 пункту 4 Глави 10 Розділу ІІ Порядку: за відсутності у спадкоємця необхідних для видачі свідоцтва про право на спадщину документів нотаріус роз`яснює йому процедуру вирішення зазначеного питання в судовому порядку. За приписами ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом. Примусове відчуження об`єктів права власності може бути застосоване лише як виняток з мотивів суспільної необхідності на підставі і в порядку, встановлених законом, та за умови попереднього та повного відшкодування їх вартості, крім випадків, встановлених частиною другою статті 353 цього Кодексу. Судом встановлено, що позивач не може оформити спадщину у нотаріуса на нерухоме майно шляхом отримання свідоцтва про право на спадщину за законом у зв`язку з відсутністю правовстановлюючого документу щодо належності спадкового нерухомого майна спадкодавцеві. Отже, позивач позбавлена можливості іншим шляхом, окрім судового, захистити свої спадкові права. Оцінюючи зібрані по справі докази в їх сукупності та співставленні, належності, допустимості, достовірності кожного доказу окремо, а також їх достатності та взаємному зв`язку, враховуючи те, що право власності на 22\\150 частини домоволодіння виникло у спадкодавця у встановленому законом порядку, суд визнає позовні вимоги обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню. Конституція Україниустатті 41 гарантує право кожному володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року). На підставі вищевикладеного та ст.ст. 15, 16, 1258, 1261, 1266, 1268, 1270 ЦК України, ст.ст. 2, 4, 12, 13, 76-78, 258, 259, 273, 264, 265, 354, 355 ЦПК України, суд,-

Outcome: approved