Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-13 00:00:00

20 листопада 2018 року до суду надійшла вказана позовна заява. Позивачка в позовних вимогах просить: стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дитини у розмірі 1/4 частки від усіх видів заробітку відповідача, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення дитиною повноліття; стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання дружини в розмірі 1/6 частини від всіх видів доходів відповідача, щомісячно і до досягнення дитиною трирічного віку, а саме до [INFO] року. Свої вимоги позивачка обґрунтовує тим, що від шлюбу у сторін народився син [PERSON] Позивач не проживає разом з відповідачем, спільного господарства не ведуть, дитина проживає разом з позивачкою і знаходиться на її матеріальному забезпеченні, а відповідач не надає матеріальну допомогу на його утримання, та як стверджує позивачка не цікавиться фізичним та психологічним розвитком свого сина. Також, позивач зазначає, що дитина часто хворіє простудними захворюваннями, у зв'язку з чим потребує домашнього догляду та санаторного оздоровлення, що відповідно потребує грошових коштів. Крім того, як стверджує заявниця, відповідач працездатний, фізично здоровий та має постійний дохід, а тому має можливість сплачувати аліменти на утримання дружини, до досягнення дитиною трьох років. При цьому, позивачка зазначає, що інших утриманців відповідач не має, стягнення за виконавчими документами не відбуваються. 11 січня 2019 року до суду надійшов відзив представника відповідача на позовну заяву, в якій представник зазначає, що посилання позивача на те, що дитина наразі часто хворіє не підтверджується жодними доказами, окрім виписки з амбулаторної картки. Відповідач заперечує щодо обставин викладених у заяві, зокрема, щодо того, що він не цікавиться фізичним та психічним здоров'ям дитини, при цьому зазначає, що відкрив на ім'я дитини депозитний рахунок від 01.12.2018 року, за яким згідно відповідного договору, отримувачем грошових коштів буде його син. Також, відповідач надав до відзиву відповідні копії чеків на придбання дитині товарів, зокрема, одягу та побутових речей. Крім цього, в своєму відзиві, відповідач заперечує щодо вимог позову про стягнення аліментів на утримання дружини, так як відповідно до положень СК України, однією з умов отримання дружиною аліментів на своє утримання є факт, що з нею проживає їх спільна з платником аліментів дитина. Проте, як зазначає відповідач, позивачка не надала суду доказів, що дитина проживає окремо від відповідача, саме з матір'ю. В судовому засіданні позивачка підтримала вимоги позовної заяви та просила їх задовольнити. Представник відповідача в судовому засіданні заперечував щодо задоволення позовних вимог, зазначаючи, що розмір аліментів, які позивачка просить стягнути є не обґрунтованим. При цьому, стверджує що відповідач безпосередньо бере участь у матеріальному забезпеченні дитини. Відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, тобто обов'язок доказування покладений на сторони. Оцінивши в сукупності надані суду докази, врахувавши заяви сторін, суд приходить до висновку про задоволення заявлених вимог за наступних підстав. Перевіряючи обставини справи судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 30.08.2015 року, який зареєстрований відділом державної реєстрації актів цивільного стану по м. Жмеринці реєстраційної служби Жмеринського міськрайонного управління юстиції у Вінницькій області, про що складено актовий запис №219. Під час шлюбу у сторін народилась дитина: [PERSON], [INFO]. В свідоцтві про народження дитини, батьками зазначені - [PERSON] - батько та [PERSON] - мати. Як встановлено в судовому засіданні, сторони не проживають разом, не ведуть спільне господарство та не підтримують сімейно-шлюбні стосунки з вересня 2017 року. З довідки про склад сім'ї або зареєстрованих у житловому приміщенні будинку осіб від 07.11.2018 року, наданої ОСББ «8-Березня 18» м. Жмеринки Вінницької області, дитина та позивачка проживають разом у м. Жмеринка без реєстрації. Разом з тим, згідно довідки Дошкільного навчального закладу № 6 «Казочка» Жмеринської міської ради Вінницької області №81 від 07.11.2018, [PERSON] з 01.06.2018 року по теперішній час відвідує вказаний дошкільний заклад. Відповідач суду не надав доказів, що дитина проживає за іншою адресою. При цьому, на даний час позивачка не працює, так як доглядає за малолітнім сином, а її доходи за І-ІІ квартали 2018 року становлять 2580 грн., про що свідчить відповідні відомості з Державного реєстру фізичних осіб - платників податків про суми виплачених доходів та утриманих податків від 20.09.2018 року. Як зазначила в судовому засіданні позивачка, вказаних коштів не вистачає на утримання дитини, так як на ці кошти вона купує одяг, предмети побуту, гігієни та ліки для себе та сина. В судовому засіданні, також було встановлено, що відповідач проходить службу в Збройних силах України та отримує грошове забезпечення приблизно 12 000 гривень щомісячно. Представник відповідача визнав зазначену обставину в судовому засіданні. Водночас, в судовому засіданні позивачка пояснила, що останнім часом дитина часто хворіє та потребує лікування, про що свідчить відповідна виписка з медичної картки амбулаторного хворого [PERSON] Відповідно до статті 180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Частина 3 статті 181 Сімейного кодексу України передбачає, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. У відповідності до ч.1 ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку (ч.2 ст.182 СК України). Стаття 183 СК України визначає, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом (ч.1). Згідно ст. 84 ч. 2 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу (ч. 3 ст. 84 СК України). У відповідності до ст. 80 СК України аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів одному з подружжя суд визначає з урахуванням можливості одержання утримання від повнолітніх дочки, сина, батьків та з урахуванням інших обставин, що мають істотне значення. Так, відповідач надав суду докази, що він сплачував кошти на утримання дитини до травня 2018 року, про що свідчать відповідні платіжні доручення про перерахування грошових коштів відповідачем на рахунок позивачки. Водночас суду не надано належних та допустимих доказів, що після травня 2018 року відповідач приймав участь у матеріальному забезпеченні дитини . Позивачка зазначила в позовній заяві, що коштів, які вона отримує по догляду за дитиною не вистачає на утримання дитини і наразі вона перебуває в скрутному матеріальному становищі. При визначенні розміру аліментів суд враховує, що дитина знаходиться на утриманні позивачки, стан здоров'я дитини. При цьому, відповідач є працездатним, отримує постійний дохід, враховуючи засади розумності та справедливості, суд приходить до висновку про стягнення аліментів в розмірі 1/4 частини доходів відповідача, з дня звернення до суду з позовом до досягнення дитиною повноліття. Водночас, у відповідності до положень СК України дружина, з якою проживає дитина, незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати таку матеріальну допомогу, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Так, з урахуванням того, що дитина проживає з матір'ю, перебуває на її утриманні, а відповідач має фінансову можливість надавати дружині матеріальну допомогу, суд оцінюючи, належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності - вважає за можливе стягнути з відповідача аліменти на утримання дружини до досягнення дитиною трьох років в розмірі 1/6 частини заробітку (доходу) [PERSON], щомісячно починаючи з 14 листопада 2018 року до досягнення дитиною трирічного віку, тобто до [INFO] року. Крім того, на підставі статті 141 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягають стягненню судові витрати. Враховуючи положення ст. 430 ЦПК України, суд вважає за доцільне допустити негайне виконання рішення суду в межах суми платежу за один місяць. На підставі викладеного,

Outcome: approved