overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2018-07-24 00:00:00

21 березня 2018 року позивач [PERSON] звернувся до Київського районного суду м. Одеси з позовною заявою, в якій просить розірвати шлюб, посилаючись на те, що з грудня 2014 року сторонами припинено ведення спільного господарства, примирення та відновлення сім`ї є неможливими, сторони втратили почуття любові та поваги, шлюб має формальний характер. Позивач [PERSON] у судове засідання не з'явився, до суду надав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує та просить задовольнити, не заперечує проти ухвалення заочного рішення. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явилася, повідомлялася належним чином, про причини неявки суд не сповістила, відзив на позов не надала. Згідно з ч. 2 ст. 282 ЦПК України, розгляд справи і ухвалення рішення проводяться за правилами загального чи спрощеного позовного провадження з особливостями, встановленими цією главою. Відповідно до ч. 8 ст. 178 ЦПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Згідно з ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з'явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку про наявність підстав для ухвалення заочного рішення на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовна заява є обґрунтованою та підлягає задоволенню з наступних підстав Судовим розглядом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 19 серпня 1995 року, від шлюбу мають дітей: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. З грудня 2014 року сторони остаточно припинили ведення сумісного господарства, подальше сумісне життя та збереження шлюбу суперечить інтересам сторін. Відповідно до ст. 51 Конституції України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Згідно зі ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше сумісне життя подружжя та збереження шлюбу суперечить інтересам одного з них, що має істотне значення. Суд дійшов висновку, що шлюб сторін має формальний характер, подальше сумісне життя та збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, що має для них істотне значення, тому позовну заяву слід задовольнити.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-07-16 00:00:00

21 березня 2018 року позивач [PERSON] звернувся до\~суду з\~позовом до\~ [PERSON] про розірвання шлюбу. Свої вимоги обґрунтував тим, що 21 жовтня 2013 року він зареєстрував шлюб з відповідачем. Від шлюбу мають неповнолітню дитину сина [PERSON], [INFO]. З лютого 2017 року вони припинили сімейні стосунки, сумісне господарство не ведуть. Позивач вважає, що шлюб розпався остаточно й родину зберегти неможливо, на примирення позивач не згоден. Просить розірвати шлюб між ним та відповідачем. Позивач [PERSON] у судове засідання не зявився, але надав заяву про розгляд справи за його відсутністю, позовні вимоги підтримує та не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON] у судове засідання не зявилася, про дату, час і місце судового засідання повідомлена належним чином. Відзив на позовну заяву суду не надала. Оскільки відповідачем не було надано відзиву на позов, тому суд приймає до уваги лише надані докази позивачем. Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України,\~суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов:\~ 1)відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; \~2) відповідач не зявився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; \~3) відповідач не подав відзив; \~4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. На підставі ст. 280 ЦПК України суд вважає за можливе розглянути справу на підставі наявних матеріалів, ухваливши заочне рішення. Позивач не заперечує проти такого вирішення справи, про що зазначив у позовній заяві. Проаналізувавши в сукупності зібрані в справі докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, що об'єктивно підтверджується матеріалами справи. Судом встановлено, що згідно свідоцтва про шлюб сторони одружилися 21 жовтня 2013 року та зареєстрували свій шлюб у Виконавчому комітеті\~Нижньокринської селищної\~ради Совєтського\~району м.Макіївки,\~актовий запис\~№ 96 (а.с.19). Від шлюбу мають неповнолітню дитину - сина [PERSON], [INFO] (а.с.6). Відповідно до ст. 110 ч. 1 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя. Відповідно до ст. 112 СК України, суд зясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. \~ \~ \~ \~Суд вважає, що доводи позивача про розпад родини й неможливості надалі зберігати сімейні відносини знайшли підтвердження в судовому засіданні. \~ \~ \~ \~ Таким чином, суд вважає, що подальше збереження сімейних відносин при сформованих взаєминах між сторонами неможливо, позивач категорично наполягає на розірванні шлюбу, перспектива відновлення родини втрачена. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-23 00:00:00

21 березня 2018 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що вони зареєстрували шлюб 12 жовтня 2013 року у міському відділі ДРАЦС реєстраційної служби Макіївського міського управління юстиції у Донецькій області, актовий запис № 988, від спільного проживання дітей не мають, також зазначив, що шлюбно-сімейні відносини припинили з 2017 року через непорозуміння і виникаючими в зв'язку з цим сварками. Позивач вважає, що сімю зберегти неможливо, в позовній заяві просив шлюб між ним та відповідачем розірвати. Позивач [PERSON] в судове засідання не зявився, надав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримав в повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявилась, надала до суду заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги визнала в повному обсязі. Відповідно до ч.3 ст.200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Суд, зясувавши позицію сторін, дослідивши письмові докази по справі, встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. 12 жовтня 2013 року сторони зареєстрували шлюб у міському відділі ДРАЦС реєстраційної служби Макіївського міського управління юстиції у Донецькій області, актовий запис № 988, що підтверджується відповідним свідоцтвом про шлюб № І-НО № 461578 (а.с.13). Сторони від спільного проживання дітей не мають. З 2017 року сторони спільний побут не ведуть, шлюбно-сімейні відносини припинили через непорозуміння і виникаючими в зв'язку з цим сварками, неможливістю знайти спільний погляд на життя. Сторони до примирення не прийшли, поновлювати сімейні відносини не мають наміру. Вказані обставини мають істотне значення, тому шлюб між сторонами підлягає розірванню. Спір між сторонами про поділ спільного майна відсутній. Відповідно до ч.3 ст.105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за заявою одного з подружжя на підставі рішення суду. \~Відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхньої дитини, що мають істотне значення. Суд вважає, що позов підлягає задоволенню, оскільки подальше спільне проживання сторін і збереження шлюбу суперечило б їх інтересам. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-08-14 00:00:00

21 березня 2018 року позивачка звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. [PERSON] вимоги обґрунтовано тим, що сторони перебувають у шлюбі від серпня 2006 року. Від шлюбу сторони мають малолітню дитину. Стосунки з відповідачем розладилися. Сторони проживають окремо одне від одного, не ведуть спільне господарство, шлюбних відносин не підтримують. Зберігати сімю позивачка не бажає, вважає, що шлюб носить формальний характер і просить суд шлюб розірвати (а.с.а.с. 2 4, 17, 26, 27). Позивачка, її представниця у судовому засіданні підтримали заявлений позов, пояснивши, що позивачка перебуває з відповідачем у шлюбі від 26.08.2006 року. Сторони мають малолітнього сина. Від січня 2016 року сторони проживають окремо одне від одного, не ведуть спільне господарство, шлюбних відносин не підтримують. Відповідач до суду не зявився, був повідомлений належним чином. У справі є достатньо доказів для її вирішення, що у сукупності з викладеними обставинами дає суду підстави для застосування положень частини 4 статті 223, статті 280 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК). Суд, заслухавши пояснення позивачки, її представниці, вивчивши матеріали справи, дійшов висновку про те, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Відповідно до частини 3 статті 105 Сімейного кодексу України (далі СК) шлюб припиняється шляхом його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду у відповідності зі статтею 110 цього Кодексу. Згідно зі статтею 112 СК суд зясовує фактичні взаємовідносини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, приймає до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інших обставин життя подружжя. Суд ухвалює рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило би інтересам одного з них, інтересам їх дітей, які мають суттєве значення. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі від 26.08.2006 року. Шлюб зареєстровано у Кіровському відділі реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції Дніпропетровської області (актовий запис 361) (а.с. 8). Від шлюбу сторони мають малолітнього сина, [PERSON], [INFO], який після розірвання шлюбу мешкатиме разом з позивачкою (а.с. 9). Через відсутність взаєморозуміння та постійних сварок, які виникають в родині з різноманітних причин, відсутність у сторін бажання створити міцну та дружню сімю від січня 2016 року сторони мешкають окремо одне від одного, не ведуть спільне господарство та не підтримують шлюбних відносин. Позивачка зберігати сімю не бажає, вважає, що сімя розпалася остаточно і її збереження неможливе. Спору щодо поділу спільно нажитого майна між сторонами не існує. За вказаних обставин суд вважає, що позовні вимоги обґрунтовані й підлягають задоволенню. У порядку статті 141 ЦПК з відповідача на користь позивачки підлягає стягнення компенсація судових витрат у сумі 704,80 грн. (а.с. 1).

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-25 00:00:00

21 березня 2019 року [PERSON] звернувся до Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що з відповідачем знаходиться в зареєстрованому шлюбі з 23 червня 2012 року, який було зареєстровано виконкомом Іванівської селищної ради Антрацитівського району Луганської області, актовий запис № 15. Від даного шлюбу сторони мають доньку - [PERSON] , [INFO] . Одруження виявилося невдалим, внаслідок того, що кожен з них має різні погляди на сімейне життя та ведення спільного господарства. У зв`язку з чим, сторони припинили шлюбні стосунки, перестали вести спільне господарство і вирішили розірвати шлюб. В підготовче засідання позивач не з`явилася, звернувшись до суду з заявою в якій просить цивільну справу за її позовом розглянути у підготовчому засіданні без неї, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач в підготовче засідання не з`явився, але звернувся до суду з заявою в якій просить цивільну справу розглянути у підготовчому засіданні без його участі, позовні вимоги визнає в повному обсязі. На підставі ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. У відповідності до ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання позову відповідачем, за наявності для того законних підстав, суд ухвалює рішення про задоволення позову. Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося, на підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи. Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов до наступного. Згідно свідоцтва про одруження, сторони знаходяться в зареєстрованому шлюбі з 23 червня 2012 року (а.с.7), від даного шлюбу сторони мають дитину - [PERSON] , [INFO] (а.с. 5). Відповідно до ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, коли буде встановлено, що подальше сімейне життя подружжя і зберігання шлюбу буде суперечити одному з них, інтересам їх дітей, що має суттєве значення. Відповідно до ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Оскільки відповідачка при реєстрації шлюбу змінила прізвище, вона має право залишити його після розірвання шлюбу. Відповідно до ч.2 ст. 114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішення суду про розірвання шлюбу. Відповідно до ч. 3 ст. 115 СК України - документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. В підготовчому засіданні встановлено, що сторони припинили сімейно-шлюбні відносини, спільного господарства не ведуть, сімейні відносини не поновлювали, а тому суд у відповідності до ст.112 СК України, прийшов до висновку, що подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін. Враховуючи викладене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-10 00:00:00

21 березня 2019 року [PERSON] звернувся до Очаківського міськрайонного суду Миколаївської області із зазначеним позовом до [PERSON] . Свої вимоги обґрунтовував тим, що він перебуває з відповідачкою у шлюбі, зареєстрованому 31 березня 2001 року відділом реєстрації одружень м. Миколаєва. Від шлюбу з відповідачкою має неповнолітню доньку [PERSON] , [INFO] та малолітню доньку [PERSON] , [INFO] . Через непорозуміння та припинення шлюбних відносин сумісне життя неможливе, а тому просив розірвати їхній з відповідачкою шлюб. Позивач в судове засідання не з`явився, надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує та просить про їх задоволення. Крім того, зазначив, що не заперечує проти ухвалення заочного рішення по справі. Відповідачка в судове засідання не з`явилася, про причини неявки суд не повідомила, про час та місце судового засідання повідомлена належним чином. Суд, на підставі ч. 1 ст. 280 ЦПК України, враховуючи згоду позивача і наявність достатніх даних для вирішення спору, вважає можливим провести заочний розгляд справи. Дослідивши письмові докази по справі, суд дійшов наступного. Сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 31 березня 2001 року відділом реєстрації одружень м. Миколаєва, про що складено відповідний запис за № 200. Зазначений факт підтверджується дослідженим у судовому засіданні свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] . Від шлюбу сторони мають неповнолітню доньку [PERSON] , [INFO] , та малолітню доньку [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копіями свідоцтв про народження серії [NUMBER] та серії [NUMBER] . Причинами розпаду сім`ї стала втрата почуттів та взаєморозуміння, подружні стосунки фактично припинені. Враховуючи викладене, суд вважає, що шлюб, укладений між сторонами, фактично розпався, та що за зазначених обставин їх подальше сумісне життя і збереження сім`ї є неможливим, тому, в силу ч. 1 ст. 110, ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України, вимоги позивача про розірвання шлюбу є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 113 Сімейного кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Згідно з ч. 2 ст. 114 Сімейного кодексу України, у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Позивачем сплачено в рахунок судового збору за звернення до суду із цим позовом 768 грн. 40 коп., що підтверджується відповідною квитанцією. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України стороні, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а тому з відповідача на користь позивача слід стягнути судові витрати у розмірі 768 грн. 40 коп. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-18 00:00:00

21 березня 2019 року [PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, який було укладено 03 серпня 2013 року у Відділі державної реєстрації актів цивільногостану реєстраційної служби Нововолинського міського управління юстиції Волинської області, актовий запис №191. \~ \~ \~ \~Свої вимоги обґрунтовує тим, що 03 серпня 2013 року уклала шлюб з відповідачем [PERSON] В шлюбі народився син [PERSON], [INFO]. Подружнє життя з відповідачем не склалося, причиною цьому стали постійні конфлікти та суперечки між ними. Крім того, вважає, що відповіда не здатен підтримувати нормальну атмосферу в сімї, піклуватися про побудову сімейних відносин. Більше року вони не проживають разом, не підтримують подружніх стосунків. Оскільки шлюб носить формальний характер, кожен з них живе окремим життям та інтересами, просить розірвати шлюб між нею і відповідачем в судовому порядку. Зазначає також, що між ними досягнуто згоду щодо місця проживання їх спільного сина. Після розірвання шлюбу просила відновити її дошлюбне прізвище Студняк. \~ \~ \~ \~ У підготовче засідання позивач [PERSON] не з'явилася, подала до суду письмову заяву, в якій просила справу розглядати у її відсутності, позов підтримала, просила його задоволити (а.с. 17). \~ \~ \~ \~У підготовче засідання відповідач [PERSON] не з'явився, подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності, позов визнав, просив його задоволити (а.с. 16). Відповідно до ст.112 СК України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу і постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Враховуючи визнання позову відповідачем, що визнання позову відповідачем не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб та наявність законних підстав, шлюб між позивачем та відповідачем суд розриває. Відповідно до ст.113 ЦПК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. За клопотання позивача, суд після розірвання шлюбу відновлює [PERSON] дошлюбне прізвище Студняк. Також, враховуючи вимоги ст.141, ст.142 ЦПК України, стягує з відповідача [PERSON] в користь позивача [PERSON] 50% сплаченого нею судового збору, що становить 384,20 грн., а решта 50% суд повертає позивачу з державного бюджету. \~ \~ \~ \~

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-23 00:00:00

21 березня 2019 року [PERSON] звернулася в суд із заявою про встановлення факту родинних відносин вказуючи, що [INFO] року померла її мати [PERSON], а єдиним спадкоємцем за законом після її смерті є вона, рідна дочка, однак на даний час не може вирішити свої спадкові права, так як в свідоцтві про народження в графі батьки ім'я матері записано «[PERSON]», тоді як у всіх інших документах, зокрема в свідоцтві про смерть, ім'я матері записано «[PERSON]», в зв'язку із чим вона не може підтвердити свої родинні відносини з матір'ю в нотаріальній конторі з метою прийняття спадщини після її смерті. Заявник [PERSON] про дату, час та місце розгляду справи повідомлена вчасно, в судове засідання не з'явилася, надала заяву, в якій просить розгляд справи проводити у її відсутності, вимоги, викладені в заяві, підтримала, просила їх задовольнити. Заінтересована особа Ямпільська селищна рада про дату, час та місце розгляду справи повідомлена вчасно, представник в судове засідання не з'явився. Вивчивши та дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає задоволенню, виходячи із наступного. Пунктом 1 ч. 1 ст. 315 ЦПК України встановлено, що суд має право встановити факт родинних відносин між фізичними особами. Із свідоцтва про смерть від [INFO] року серії [NUMBER], складеного виконавчим комітетом Ямпільської селищної ради Білогірського району Хмельницької області [INFO] року, актовий запис № 41, встановлено, що [PERSON] померла [INFO] року. Той факт, що [PERSON] є дочкою померлої [PERSON], окрім свідоцтва про народження від 18 серпня 1967 року [NUMBER] та свідоцтва про укладення шлюбу від 14 серпня 1990 року [NUMBER], яким змінилося прізвище «[PERSON]» на «[PERSON]», підтверджується інформацією Ямпільської селищної ради Білогірського району Хмельницької області, а саме: - даними довідки від 20 березня 2019 року № 849/02-29 про те, що [PERSON], яка померла [INFO] року, на день смерті проживала та була зареєстрована в [ADDRESS] і в склад її сім'ї входила дочка [PERSON], [INFO]; - даними довідок від 20 березня 2019 року № 850/02-29, № 851/02-29, № 852/02-29, № 853/02-29, № 854/02-29, а також даними записів з погосподарської книги № 1-Н про те, що в різні періоди (1961-2015 рр.) в склад сім'ї голови домогосподарства [PERSON], а згодом [PERSON], [INFO], входили, крім інших, дочка [PERSON], [INFO]. Крім того, з письмових пояснень жителів с. Норилів Білогірського району Хмельницької області [PERSON] та [PERSON], які прийнятті судом як письмові докази, слідує, що померла [PERSON] є матір'ю заявника [PERSON] Наявність спадкового майна та прийняття заявником [PERSON] спадщини після смерті матері [PERSON] підтверджується державним актом на право власності на земельну ділянку від 24 червня 2009 року серії [NUMBER], довідкою приватного нотаріуса від 12 квітня 2019 року № 56/01-16 та інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру від 12 квітня 2019 року № 55837796. Викладене свідчить про те, що заявник [PERSON] дійсно є дочкою померлої [PERSON] і встановлення цього факту має для неї правове значення. Виходячи з наведеного,

Outcome: approved