Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-25 00:00:00

20.02.2019 року позивач, [PERSON] в інтересах малолітньої [PERSON] , звернулася до суду з позовом до відповідачів, Управління освіти виконавчого комітету Полтавської міської ради, комунального закладу «Полтавська загальноосвітня школа І-ІІІ ступенів №19 Полтавської міської ради» про стягнення матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок ушкодження здоров`я дитини. Прохала суд стягнути солідарно з Управління освіти виконавчого комітету Полтавської міської ради та з комунального закладу «Полтавська загальноосвітня школа І-ІІІ ступенів № 19 Полтавської міської ради Полтавської області» на її користь матеріальну шкоду в розмірі 782 грн. 00 коп. та моральну шкоду в розмірі 50 000 гривень 00 коп., завдану внаслідок ушкодження здоров`я [PERSON] , [INFO] , під час навчального процесу. В обґрунтування позовних вимог позивач посилалася на те, що 19.03.2018 року близько 13.00 год., під час перебування за місцем навчання в комунальному закладі «Полтавська загальноосвітня школа І-ІІІ ступенів № 19 Полтавської міської ради Полтавської області» в приміщенні класу №30, у її доньки, [PERSON] , виникла сварка з однокласницею [PERSON] . Остання почала ображати [PERSON] , і в результаті перепалки вона жбурнула в доньку позивачки підручник «Образотворче мистецтво», який потрапив [PERSON] в ділянку потилиці. Потім [PERSON] підійшла до [PERSON] , схопила рукою в ділянці шиї за светра, «скрутила» та почала їй погрожувати. Після цього в дитині відразу почалося запаморочення, але свідомість вона не втрачала. [PERSON] самостійно вийшла з класу, зателефонувала матері, повідомила про те, що сталося. Після закінчення уроку подруга на ім`я [PERSON] привела [PERSON] додому. Підвечір в неї посилилися головокружіння, головний біль, почало нудити, в результаті чого неодноразово спостерігалася блювота. Злякавшись за стан здоров`я доньки ввечері позивач викликала швидку медичну допомогу, яка доставила доньку в ДМКЛ м. Полтава, де вона знаходилися на стаціонарному лікуванні в хірургічному відділенні з діагнозом: закрита черепно-мозкова травма, струс головного мозку, вегетативна дисфункція. Ураховуючи те, що шкода здоров`ю [PERSON] була завдана малолітньою [PERSON] під час її перебування під наглядом ЗОШ, тому має бути відшкодована цим навчальним закладом, оскільки працівники цього закладу неналежним чином виконували покладені на них обов`язки щодо нагляду за поведінкою учнів та не забезпечили збереження здоров`я учениці [PERSON] під час перебування останньої в ЗОШ 19.03.2018 року. Ухвалою суду від 21.02.2019 року відкрито провадження по справі та призначено по справі підготовче судове засідання на 13.03.2019 року, запропоновано відповідачам надати суду відзив на позову заяву. Відповідачем Управління освіти виконавчого комітету Полтавської міської ради в особі начальника управління освіти Матвієнко Ю.С., у встановлений судом строк, наданий відзив на позовну заяву, відповідно до якого представником позовні вимоги не визнано повністю. Представник відповідача обґрунтовувала свої заперечення, вказуючи наступне. Управління освіти не є навчальним закладом в розумінні ч. 2 ст. 1178 ЦК України. Крім того, в силу ст. 96 ЦК України як уповноважений орган засновника КЗ «Полтавська загальноосвітня школа І-ІІІ ступенів № 19 Полтавської міської ради Полтавської області» не може нести відповідальність за зобов`язаннями навчального закладу. Таким чином, Управління освіти не має обов`язку відповідати за завдання шкоди малолітній [PERSON] , а отже не є належним відповідачем, тож має бути залучене до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача. Наголошувало, що належним відповідачем по справі є навчальний заклад - КЗ «Полтавська загальноосвітня школа І-ІІІ ступенів № 19 Полтавської міської ради Полтавської області». На думку Управління освіти, обставини, викладені позивачкою, не відповідають дійсності, є надуманими та сфальсифікованими. Так як за результатами звернення позивачки до адміністрації навчального закладу та безпосередньо до Управління освіти зі скаргою, на підставі п. 13 розділу II Положення про порядок розслідування нещасних випадків, що сталися під час навчального процесу в навчальних закладах, затвердженого наказом МОН від 31.08.2001 р. № 616 (зі змінами), було створено комісію з розслідування нещасного випадку, в ході роботи якої відібрано пояснення у вчителів та докладно вивчено ситуацію, що склалась навколо інциденту між ученицями 7Б класу. На підставі отриманої інформації комісія дійшла висновку про те, що обставини заподіяння тілесних ушкоджень [PERSON] підручником не підтвердились. Враховуючи, що обставин, які могли б кваліфікувати даний випадок як нещасний, встановлено не було, акт за формою Н-Н не складався. Також представник відповідача звертав увагу суду на те, що копії медичної документації, яка долучена позивачкою до матеріалів справи, і з якої вбачається, що лише о 22:00 год. [PERSON] стало зле, не можуть беззаперечно вказувати на те, що різке погіршення стану здоров`я дівчинки пізно ввечері перебуває у причинно- наслідковому зв`язку з інцидентом, який стався вдень у школі, адже часовий проміжок між цими подіями досить значний. При цьому, в матеріалах справи немає жодної інформації про те, де саме перебувала [PERSON] після занять у школі, чи відвідувала вона які-небудь позакласні заняття (спортивні тощо), де їй могла бути заподіяна травма, яка насправді призвела до погіршення стану здоров`я (а.с.39-42). Відповідачем комунального закладу «Полтавська загальноосвітня школа І-ІІІ ступенів №19 Полтавської міської ради», у встановлений судом строк, наданий відзив на позовну заяву, відповідно до якого представником відповідача в особі директора закладу Манько К.П. позовні вимоги не визнано повністю. Директор вказувала, що з їх сторони було створено комісію з розслідування випадку, який трапився з ученицею [PERSON] , здійснено всі необхідні дії щодо встановлення всіх обставин подій 19.03.18, надано вичерпні відповіді на запити позивача, управління освіти, правоохоронних органів. При цьому, під час розслідування даного випадку ні правоохоронними органами, ні школою, ні управлінням освіти не встановлено факту, що учениця [PERSON] отримала ушкодження здоров`я під час навчального процесу на території їх навчального закладу. Фактів неналежного виконання своїх службових обов`язків фахівцями навчального закладу не підтверджено та не встановлено ні правоохоронцями, ні вищим органом з розслідування інциденту (а.с.58-63). У судовому засіданні позивач, представник позивача позовні вимоги підтримали та просили їх задовольнити з підстав, викладених у позові. Представник відповідача Управління освіти виконавчого комітету Полтавської міської ради - адвокат Пожидаєв В.О. проти задоволення позову заперечував. Представник відповідача комунального закладу «Полтавська загальноосвітня школа І-ІІІ ступенів №19 Полтавської міської ради» Костенко В.О., позовні вимоги не визнав, пояснення надав аналогічні змісту наданого відзиву на позовну заяву. Просив відмовити у задоволенні позову в повному обсязі. Заслухавши пояснення сторін, розглянувши матеріали справи, дослідивши та оцінивши подані сторонами належні та допустимі докази окремо та в їх сукупності, встановивши фактичні обставини справи, заслухавши покази свідків, проаналізувавши законодавство, що регулює спірні правовідносини між сторонами, суд дійшов висновку про часткове задоволення позову з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] є матір`ю малолітньої дитини - [PERSON] , [INFO] (а.с. 11). [PERSON] є ученицею 7-Б класу комунального закладу «Полтавська загальноосвітня школа І-ІІІ ступенів № 19 Полтавської міської ради Полтавської області». Перебуваючи в школі 19 березня 2018 року дитина [PERSON] близько 13.00 за місцем навчання в комунальному закладі «Полтавська загальноосвітня школа І-ІІІ ступенів № 19 Полтавської міської ради Полтавської області», в приміщенні класу №30, отримала тілесні ушкодження. Відповідно до картки виклику швидкої медичної допомоги від 19.03.2018 року о 22 год. 06 хв. [PERSON] для своєї доньки [PERSON] було здійснено виклик швидкої медичної допомоги, приводом для виклику зазначено: травматичні пошкодження черепно-мозкова травма (а.с.16). Відповідно до медичної документації (а.с.17) [PERSON] отримала ушкодження здоров`я, а саме травми, з послідуючим діагнозом: закрита черепно-мозкова травма. Струс головного мозку. Вегетативна дисфункція, в графі «скарги» задукоментовано, що [PERSON] в школі 19 березня 2018 року побила однокласниця. 23.03.2018 року [PERSON] звернулася до СВ Полтавського відділу поліції із заявою про вчинення кримінального правопорушення, а саме про отримання [PERSON] тілесних ушкоджень за ч. 1 ст. 125 КК України. По даному факту було відкрито кримінальне провадження № 12018170040000942 від 23.03.2018 року, в заяві про вчинення кримінального правопорушення вказано, що 19.03.2018 року близько 13 год.00 хв. Малолітня [PERSON] , [INFO] у приміщенні Полтавської ЗОШ № 19, яка знаходиться за адресою: м. Полтава, вул. І. Мазепи, 8, отримала тілесні ушкодження від однокласниці [PERSON] (а.с.14). Відповідно до довідки від 20.03.2018 року, виданої Дитячою міською клінічною лікарнею м. Полтави Управління охорони здоров`я Полтавської міської ради (а.с.13), дитина [PERSON] , [INFO] , знаходилась на стаціонарному лікуванні в хірургічному відділенні ДМКЛ м. Полтава з 19.03.2018 року, на дату видачі довідки стан здоров`я зазначено як задовільний, діагноз: ЗЧМТ. Струс головного мозку. Відповідно до розрахунку матеріальної шкоди, поданим представником позивача, вказано, що із виписки з медичної карти стаціонарного хворого хірургічного відділення № 2635 від 26.03.2018 року вбачається, що дитина за 7 днів перебування у лікарні пройшла наступне лікування: аспакарм 1 таблетка 2 рази на день, аскорутін 1 таблетка 2 рази на день, гліцисед 1 таблетка 3 рази на день, діакарб 1 таблетка 1 раз у день, нейровітин 1 таблетка 2 рази на день. Так на ліки під час перебування дитини [PERSON] у лікарні було витрачено 662 грн. , на лікування вдома було затрачено 120 грн., так як після виписки лікування рекомендовано було продовжити. Загальна вартість медикаментозного лікування (матеріальна шкода) складає 782 грн.00 коп. Відповідно до ст. 26 Закону України «Про освіту» керівник навчального закладу забезпечує створення у закладі освіти безпечного освітнього середовища, вільного від насильства та булінгу (цькування). Відповідно до ч. 2 статті 54 «Про освіту» педагогічні, науково-педагогічні та наукові працівники зобов`язані, зокрема: сприяти розвитку здібностей здобувачів освіти, формуванню навичок здорового способу життя, дбати про їхнє фізичне і психічне здоров`я; захищати здобувачів освіти під час освітнього процесу від будь-яких форм фізичного та психічного насильства, приниження честі та гідності, дискримінації за будь - якою ознакою, пропаганди та агітації, що завдають шкоди здоров`ю здобувана освіти, запобігати вживанню ними та іншими особами на території закладів освіти алкогольних напоїв, наркотичних засобів, іншим шкідливим звичкам. Згідно п. п. 4.6.1. «Положення про організацію роботи з охорони праці та безпеки життєдіяльності учасників освітнього процесу в установах і закладах освіти», затвердженого наказом Міністерства освіти і науки України № 1669 від 26.12.2017 року викладач, учитель, класовод, куратор групи, класний керівник, вихователь є відповідальним за збереження життя і здоров`я здобувачів освіти під час освітнього процесу. Порушивши вимоги зазначеного Положення та Закону України «Про освіту» навчальний заклад, зокрема, класний керівник та вчителі не забезпечили дотримання належної поведінки учнів під час відпочинку між заняттями та не здійснили контроль за збереженням життя та здоров`я вихованців під час навчально-виховного процесу, чим у сукупності створено умови для спричинення тілесних ушкоджень у вигляді ЗЧМТ та струсу головного мозку [PERSON] . Згідно вимог частини 1ст. 1172 ЦК України юридична або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових службових) обов`язків. Відповідно до ч. 3 ст. 22 Закону України «Про освіту» заклад освіти залежно від засновника може діяти як державний, комунальний, приватний чи корпоративний. Відповідно до ч. 2 статті 24 Закону України « Про освіту» управління закладом освіти в межах повноважень, визначених законами та установчими документами цього заклад\ управління закладу освіти; колегіальний орган громадського самоврядування; інші органи, передбачені спеціальними законами та/або установчими документами закладу освіти З матеріалів справи вбачається, що шкода здоров`ю [PERSON] була завдана під час її перебування під наглядом навчального закладу - ЗОШ, а тому суд вважає, що відповідачем комунальним закладом «Полтавська загальноосвітня школа І-ІІІ ступенів №19 Полтавської міської ради» має бути відшкодована матеріальна шкода у розмірі 782 грн.00 коп., оскільки працівники цього закладу неналежним чином виконували покладені на них обов`язки щодо нагляду за поведінкою учнів та не забезпечили збереження здоров`я учениці [PERSON] під час перебування останньої в ЗОШ 19.03.2018 року. Окрім того позивач зазнала моральної шкоди, яку обґрунтовує наступним чином. Так її донька протягом майже року знаходилась в тяжкому моральному та психологічному стані, після того, як її виписали з лікарні в неї відзначалася часткова втрата пам`яті, часто турбували головокружіння та головний біль. Крім різкого погіршення стану фізичного та психічного здоров`я порушень зазнали і соціальні зв`язки. Протягом значного часу донька не відвідувала школу, в повній мірі не спілкувався з однокласниками, не приймала участь разом з однокласниками в шкільних заходах, була позбавлена можливості займатися спортом. Так, школа не вжила жодних заходів та дій для того, що не допускати в подальшому подібних випадків, навпаки намагалися примусити мою доньку почуватися винною за те, що її травмували. Перед донькою позивача не вибачилися та не намагалися підтримати в складеній ситуації, а навпаки з незрозумілих причин, виставляли її в поганому світлі, та навіть наполягали на тому, щоб позивач забрала свою дитини зі школи. В класі склалася напружена ситуація, а керівництво школи жодним чином не вирішувало складну для доньки позивача ситуацію. Згідно ч.1 ст. 1167 ЦК України, моральна шкода завдана фізичній особі неправомірними діями, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. За ст. 23 ч.2 ЦК України моральна шкода полягає: У фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів;у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна;у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Відповідно до ст.23 ч.3 та ч.4 ЦК України моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування. Ураховуючи вищевикладене, позовні вимоги в частині стягнення моральної шкоди підлягають частковому задоволенню в сумі 3000,00 грн.. Вимоги до Управління освіти виконавчого комітету Полтавської міської ради не підлягають задоволенню, так як шкода ні матеріальна ні моральна позивачу безпосередньо даною установою не завдавалася. Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат,

Outcome: partial