Jurisdiction: civil
Date: 2020-12-09 00:00:00

20.11.2020 представник позивача адвокат Козирєв І.М. звернувся до суду із відповідним клопотанням, у якому повідомив суд про понесені [PERSON] витрати на професійну правничу допомогу в сумі 5 000 грн. та просив постановити рішення, яким дані витрати у вказаному розмірі покласти на відповідача. Сторони та представник третьої особи в судове засідання не з`явилися. Від представників [PERSON] та Житомирського міськрайонного відділу ДРАЦС надійшли заяви про розгляд справи у їх відсутність, представник позивача у поданій заяві підтримав вимоги клопотання про стягнення судових витрат. Відповідно до ч.ч. 1, 3, 4 ст.\~270\~ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, в тому числі, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів із дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. У разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви. Вивчивши й дослідивши клопотання та додані до нього документи, а також окремі матеріали справи суд приходить до наступного висновку. Рішенням Богунського районного суду м. Житомира від 16.11.2020 у справі №295/7698/20 позовні вимоги [PERSON] задоволено частково: визнано [PERSON] батьком дитини [PERSON] , [INFO] ; внесено зміни до актового запису про народження дитини; ухвалено рішення про стягнення із відповідача аліментів на утримання дитини та позивача; вирішено питання розподілу судових витрат у вигляді судового збору. Згідно з ч.ч. 1-2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача, у разі відмови у задоволення позову - на позивача, у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Визначені ЦПК України види судових витрат є вичерпними, тому на сторони та інших осіб, які беруть участь у справі, не може покладатися обов`язок нести інші витрати, не передбачені законодавством. Склад судових витрат по окремим його видам не є вичерпним. Відповідно до ст. 133 ЦПК України до судових витрат відносяться витрати, пов`язані з розглядом справи, до яких належать, зокрема, і витрати на професійну правничу допомогу адвоката. Частиною 2 ст. 137 ЦПК України встановлено, що за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами. Встановлено, що 01.07.2020 року між [PERSON] та адвокатом Козирєвим І.М., який діє на підставі свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю №000863, виданого 26.07.2017 року, був укладений договір про надання правової допомоги, представлення інтересів та процесуальне представництво №02/30. Пунктом 4.1 договору встановлено, що на визначення розміру гонорару впливають строки та результати вирішення спірних правовідносин, ступінь важності справи, обсяг правових послуг, необхідних для досягнення бажаного результату та належного виконання окремих доручень клієнта. Оплата встановлюється за домовленістю сторін. Також у матеріалах справи міститься копія акту виконаних робіт та наданих послуг від 16.11.2020 року, з якого вбачається, що загальна вартість наданих адвокатом послуг склала 5 000,00 грн., з яких: консультація попередня 500 грн.; опрацювання законодавчої бази, що регулюють спірні правовідносини, - 500 грн.; підготовка документів для подачі позову до суду (довідка про склад сім`ї, довідка про доходи клієнта) 1 000 грн.; написання позову та подача пакету документів до суду 1 000 грн.; судове представництво інтересів замовника в суді (2 судових засідання) 2 000 грн. На підтвердження оплати витрат на правову допомогу в розмірі 5 000,00 грн. надано копію квитанції до прибуткового касового ордера №16/11 від 16.11.2020 року. Частинами 2, 3 ст. 137 ЦПК України передбачено, що за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи (ч. 4 ст. 137 ЦПК України). Відповідно до пунктів 1, 2 частини 3 статті 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес. Тобто, при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їх дійсності та необхідності), а також критерію розумності розміру цих втрат, виходячи з конкретних обставин справи, фінансового стану обох сторін та інших обставин. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 27 червня 2018 року у справі №826/1216/16 (провадження № 11-562ас18) зроблено висновок, що склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат. Частиною восьмою статті 141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. В підготовчому засіданні 05.10.2020 року представником позивача в усній формі був озвучений намір в майбутньому згідно з вимогами ЦПК України надати суду відповідні документи, що підтверджують витрати [PERSON] на професійну правничу допомогу адвоката. Вирішуючи питання про стягнення з відповідача витрат на професійну правничу допомогу суд враховує, що відповідно до акту виконаних робіт та надання послуг адвокатом здійснювалося судове представництво інтересів замовника в двох судових засіданнях, проте в судове засідання 16.11.2020 року представник позивача не з`явився, подав заяву про розгляд справи без його участі. Отже судове засідання 16.11.2020 за участі адвоката фактично не відбулось. Крім того, до вартості виконаних робіт та наданих послуг згідно з актом входить підготовка адвокатом документів для подачі позову до суду (довідка про склад сім`ї, довідка про доходи клієнта), проте дана обставина спростовується матеріалами справи, в яких відсутні копії згаданих документів. У свою чергу наявні у матеріалах справи довідка про реєстрацію місця проживання особи видана 23.09.2019 року, а довідка Департаменту соціальної політики міської ради видана 23.06.2020, тобто до укладення договору про надання правової допомоги. Із урахуванням наведених у попередніх двох абзацах обставин розмір заявлених стороною позивача витрат на професійну правничу допомогу підлягає зменшенню на 2\~000 грн. Враховуючи викладене, а також складність справи та час, витрачений адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг), обсяг фактично наданих адвокатом послуг, їх реальність, виходячи з критерію розумності розміру цих втрат та з огляду на часткове задоволення позову, суд приходить до висновку про стягнення з відповідача витрат на правову допомогу в сумі 3 000 грн.

Outcome: partial