Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-14 00:00:00

\~\~ \~ \~ 21.08.2015 року позивачка [PERSON]С звернулась до суду із позовом до [PERSON]М про надання дозволу на виїзд неповнолітньої дитини на неконтрольовану територію України без згоди та супроводу батька. Посилалась на те, що з січня 2013 року по липень 2014 року мешкала разом з відповідачем однією родиною та 02.01.2014 року народила доньку [PERSON]. У звязку з веденням бойових дій на Донбасі вона починаючи з літа 2014 року відвозила доньку до місті Волноваха для оздоровлення та відпочинку. На теперішній час має намір виїхати разом із дитиною до міста Донецьк, де вона постійно мешкала до початку бойових дій. Посилаючись на те, що на теперішній час для перетинання лінії зіткнення на Донбасі дитини, яка не досягла 16 років без супроводу обох батьків необхідний дозвіл, а відповідач будучи батьком добровільно його не надає, просила суд надати дозвіл на тимчасовий виїзд неповнолітньої дитини без згоди та супроводу батька на неконтрольовану територію України м. Донецьк до досягнення дитиною шістнадцяти років. Позивачка у судове засідання не з явилась, але надала заяву у якій просить суд розглянути справу за її відсутністю, на позові наполягає. Не заперечує проти ухвалення заочного рішення. Відповідач у судове засідання не зявився, належним чином був повідомлений про час слухання справи, що підтверджується повідомленням про вручення йому судової повістки, заперечень проти позову не надав, тому суд вважає можливим розглянути справу за його відсутністю, оскільки в матеріалах справи є для цього достатньо підстав без особових пояснень відповідача. Тому за згодою позивачки суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням статті 224 ЦПК України. Представник зацікавленої особи у судове засідання не зявився, але надав заяву у якій просить суд розглянути справу за відсутністю представника, рішення прийняти на розсуд суду. Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до наступного. Відповідно до положень статті 10 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Частиною 1 статті 11 ЦПК України встановлено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Судом\~\~встановлені наступні обставини у справі та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що сторони по справі є батьками неповнолітньої [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження дитини серії\~ 1-НО № 552558. Відповідно до змісту статті 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. В відповідності до пункту 1 Постанови Верховної Ради України «Про визнання окремих районів, міст, селищ і сіл Донецької та Луганської областей тимчасово окупованими територіями» від 17 березня 2015 року\~за №254-УІІІ, Верховна Рада України постановила: визнати тимчасово окупованими територіями окремі райони, міста, селища і села Донецької та Луганської областей в яких відповідно до Закону України «Про особливий порядок місцевого самоврядування в окремих районах Донецької та Луганської областей» запроваджується особливий порядок місцевого самоврядування, до моменту виведення усіх незаконних збройних формувань, російських окупаційних військ, їх військової техніки, а також бойовиків та найманців з території України та відновлення повного контролю України за державним кордоном України. Згідно пункту 5.1.1 вїзд на неконтрольовану територiю дiтей, якi не досягли 16-рiчного вiку, здiйснюється з дотриманням вимог передбачених для таких осiб\~Правилами перетинання державного кордону громадянами України, затвердженими постановою Кабiнету Мiнiстрiв України вiд 27 сiчня 1995 року № 57\~. Відповідно до\~статті 4 Закону України «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України»\~та правил перетинання державного кордону громадянами України, затверджених\~постановою Кабінету Міністрів України від 27.01.1995 року\~\~№57, перетинання державного кордону для виїзду за межі України громадянами, які не досягли 16-річного віку, здійснюються лише за згодою обох батьків (усиновлювачів) та в їх супроводі або в супроводі осіб, уповноважених ними, які на момент виїзду з України досягли 18-річного віку. Виїзд за межі України громадян, які не досягли 16-річного віку, в супроводі одного з батьків або інших осіб, уповноважених одним з батьків за нотаріально посвідченою згодою, згода другого з батьків не вимагається у разі пред'явлення рішення суду про надання дозволу на виїзд з України громадянину, який не досяг 16-річного віку, без згоди та супроводу другого з батьків. Відповідно до частини 1 статті 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, підписаною Україною 21.02.1990 року, ратифікована Україною 27.02.1991\~\~року, встановлено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Згідно до статті 313 Цивільного кодексу України\~\~фізична особа, яка не досягла шістнадцяти років, має право на виїзд за межі України лише за згодою батьків (усиновлювачів), піклувальників та в їхньому супроводі або в супроводі осіб, які уповноважені ними. Правилами оформлення і видачі паспорта громадянина України для виїзду за кордон і проїзного документа дитини, їх тимчасового затримання та вилучення, затверджених постановою КМУ від 31 березня 1995 року № 231 (із змінами) визначено зокрема, що виїзд неповнолітніх громадян України за межі території України здійснюється за одним із таких документів: паспорт громадянина України для виїзду за кордон, виданий дітям громадянам України згідно з цими правилами; проїзний документ дитини, виданий відповідно до Правил; паспорт громадянина України для виїзду за кордон одного з батьків, у який, відповідно до Правил, записано дитину, яка прямує у його супроводі через державний кордон.\~\~ Пунктом 18 цих Правил передбачено, що оформлення паспорта/проїзного документа здійснюється на підставі заяви батьків (законних представників батьків чи дітей), а у разі, коли батьки не перебувають у шлюбі між собою, - того з них, з ким проживає дитина, справжність підпису яких засвідчено нотаріально. За наявності заперечень одного з батьків документ може бути оформлено на підставі рішення суду. З огляду на викладене, діючим законодавством не встановлено обмеження щодо вїзду неповнолітньої дитини на тимчасово окуповану територію, а лише встановлено певний порядок її вїзду за згодою батьків або дозволу суду при відсутності згоди одного з батьків.\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ Беручи до уваги те, що відповідач безпідставно не надає згоди на на виїзд його доньки разом із матірю на тимчасово окуповану територію України та враховуючи інтереси дитини, суд вважає, що\~ надання дозволу на виїзд неповнолітньої дитини на неконтрольовану територію України без згоди та супроводу батька необхідно задовольнити.

Outcome: approved