overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-26 00:00:00

20.10.2017 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 15.08.2011 року у Міловській сільській раді Балаклійського району Харківської області, актовий запис №02. Мотивуючи позовну заяву вказала, що від шлюбу з відповідачем мають неповнолітню доньку [PERSON] [INFO], яка народилась до реєстрації шлюбу. Спільне життя не склалось через відсутність взаєморозуміння, розходження поглядів на сімейні відносини та сімейні обов'язки. Шлюбні відносини фактично припинені. Кожен з них живе своїм життям та своїми інтересами. Просить розірвати шлюб та зазначає, що примирення з відповідачем не можливе. Позивач в судове засідання не з'явилась. Від представника позивача адвоката [PERSON] надійшла заява, у якій він наполягав на розірванні шлюбу, просив розглянути справу за його відсутності. В судове засідання відповідач не з'явився, про причини своєї неявки суду не повідомив, хоча був належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи. Згідно ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільну справу в межах заявлених вимог та на підставі наданих сторонами доказів. Відповідно до ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Згідно свідоцтва про шлюб [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб 15.08.2011 року (а.с.6). Від шлюбу сторони мають неповнолітню доньку [PERSON] [INFO], яка народилась до реєстрації шлюбу /а.с.7/ Як вбачається з позову, за час подружнього життя сторонами не створено дружньої родини. Спільне життя не склалось через відсутність взаєморозуміння, розходження поглядів на сімейні відносини та сімейні обов'язки з ведення спільного господарства. Шлюбні відносини фактично припинені. Враховуючи зазначені обставини, суд дійшов висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін. Згідно ст.51 Конституції України, ст.24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування до шлюбу не допускається. За ст.112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них або інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. На підставі ст.ст.10,11,60,88,212-215, 224-226 ЦПК України, ст.ст.110-112 Сімейного кодексу України, суд -

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-06 00:00:00

20.10.2017 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів та додаткових витрат на утримання дитини. 07.12.2017 року позивачка надала заяву, згідно якої уточнила позов та просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання малолітніх дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], у розмірі 1/3 усіх видів його доходу щомісячно, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подачі в суд позовної заяви і до досягнення дітьми повноліття. У судове засідання позивачка та відповідач не зявились, надали суду письмові заяви про розгляд справи за їх відсутності, уточнені позовні вимоги позивач підтримала в повному обсязі, відповідач визнав. Суд дослідивши матеріали цивільної справи, вважає що заявлений позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Матеріалами справи встановлено, що позивач та відповідач є батьками неповнолітніх дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], які знаходяться на утриманні у позивачки. У відповідності до ст.180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. У відповідності до ст.182 СК України, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 СК України (яка визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі). Відповідно до ч.1 ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. У відповідності до п.3 ст.88 ЦПК України, суд стягує з відповідача на користь держави судовий збір.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-18 00:00:00

20.10.2017 року [PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про збільшення розміру аліментів, стягнення додаткових витрат та індексації аліментів. Зважаючи на складність у викладенні рішення в повному обсязі, пов'язану з потребою у обгрунтуванні доводів сторін, на що може бути витрачений значний час, суд вважає за необхідне проголосити його вступну і резолютивну частини.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-26 00:00:00

20.10.2017 року директор Городнянського психоневрологічного інтернату звернувся до суду з заявою, в якій просив визнати недієздатною громадянку [PERSON],[INFO], та встановити над нею опіку. Вимоги заяви мотивовані тим, що [PERSON] страждає на тяжке психічне захворювання і постійно потребує стороннього догляду, не може розуміти значення своїх дій та керувати ними, проживає в цьому інтернаті і знаходиться на повному державному забезпеченні. В судовому засіданні представник заявника вимоги заяви підтримала, просила вимоги задовольнити. Представник органу опіки та піклування -\~ Городнянської РДА в судове засідання не з'явилась,\~ надала заяву, в якій просила розглянути справу без їх участі, проти задоволення вимог не заперечувала./а.с. 15/. Суд, перевіривши матеріали справи, встановив наступне. Дослідженням висновку стаціонарної судово-психіатричної експертизи № 718 від 21.11.2017 року встановлено, що [PERSON] виявляє ознаки атеросклеротичної деменції ( F01.8 за міжнародною класифікацією хвороб Х перегляду), за своїм психічним станом не може усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними./а.с.22-24/. Дослідженням довідки Городнянського психоневрологічного інтернату /а.с.3/ встановлено, що\~ [PERSON] проживає в інтернаті з 13 липня 2017 року і знаходиться на повному державному забезпеченні. Відповідно до ч. 1 ст. 39 ЦК України суд може визнати фізичну особу недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу не здатна усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. Згідно положень ст. 58 ЦК України опіка встановлюється над фізичними особами, які визнані недієздатними. \~\~\~\~\~\~\~\~ Відповідно до ч. 1 ст. 60 ЦК України суд встановлює опіку над фізичною особою у разі визнання її недієздатною і призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування. \~\~\~\~\~ Згідно приписів ч. 4 ст. 63 ЦК України опікун призначається переважно з осіб, які перебувають у сімейних, родинних відносинах з підопічним, з урахуванням особистих стосунків між ними, можливості виконувати обовязки опікуна. За правилами ст.66 ЦК України якщо над фізичною особою, яка перебуває у закладі охорони здоров'я, не встановлено опіку або не призначено опікуна, опіку над нею здійснює цей заклад.\~ Зібрані\~ у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для визнання\~ недієздатною [PERSON]. Тому вимоги заявника підлягають задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-19 00:00:00

20.10.2017 року заявник звернувся до суду із заявою про госпіталізацію [PERSON], [INFO], яка мешкає за адресою:Дніпропетровська обл., Юріївський р-н, с.Новомосковське, вул. Центральна,30. Свої вимоги заявник обґрунтував тим, що 19.10.2017р. [PERSON] була госпіталізована до психіатричного стаціонару. За думкою комісії лікарів, хвора агресивна та становить безпосередню небезпеку для себе та оточуючих, лікування можливе лише у стаціонарних умовах. У судовому засіданні представник заявника підтримав вимоги, прокурор не заперечує проти задоволення заяви. [PERSON] письмової поінформованої згоди на госпіталізацію до КЗ «ДКПЛ» ДОР не давала, що стало підставою для звернення до суду із даною заявою. Розглянувши матеріали справи, вислухавши пояснення представника заявника, заінтересованої особи, думку прокурора, суд вважає, що заява підлягає задоволенню за наступних підстав. В силу ст. 14 Закону України від 22.02.2000р. № 1489-ІІІ «Про психіатричну допомогу» особа, яка страждає на психічний розлад, може бути госпіталізована до психіатричного закладу без її усвідомленої згоди або без згоди її законного представника, якщо її обстеження або лікування можливі лише в стаціонарних умовах, та при встановленні в особи тяжкого психічного розладу, внаслідок чого вона: вчиняє чи виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї чи оточуючих, або неспроможна самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує її життєдіяльність. У судовому засіданні було встановлено, що 19.10.2017р. [PERSON] була госпіталізована до КЗ «Дніпропетровська клінічна психіатрична лікарня» Дніпропетровської обласної Ради за направленням лікаря-психіатра Балачивцева лікарні КЗ «Софіївської ЦРЛ» ДОР. При обстеженні її психічного стану в КЗ «ДКПЛ» ДОР комісія лікарів виявила, що хвора 06.10.2017 року народила дитину, але не визнає її, не займається дитиною. [PERSON] було поставлено попередній діагноз психічні розлади та розлади поведінки з повязані з післяродовим періодом. Представник психіатричного закладу підтвердив обставини щодо поведінки та діагнозу захворювання та зазначив, що її необхідно пройти курс лікування у стаціонарних умовах. Таким чином, суд вважає, що вимоги заявника, про госпіталізацію [PERSON] до психіатричного стаціонару без її усвідомленої згоди, обґрунтовані. Враховуючи викладене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-19 00:00:00

20.10.2017 року заявник звернувся до суду із заявою про госпіталізацію [PERSON], [INFO], яка мешкає за адресою: Донецька обл., м.Авдіївка, бульвар Шевченко,2/20. Свої вимоги заявник обґрунтував тим, що 19.10.2017р. [PERSON] була госпіталізована до психіатричного стаціонару. За думкою комісії лікарів, хвора обумовлює небезпеку для себе та оточуючих, лікування можливе лише у стаціонарних умовах. У судовому засіданні представник заявника підтримав вимоги, прокурор не заперечує проти задоволення заяви. [PERSON] письмової поінформованої згоди на госпіталізацію до КЗ «ДКПЛ» ДОР не давала, що стало підставою для звернення до суду із даною заявою. Розглянувши матеріали справи, вислухавши пояснення представника заявника, заінтересованої особи, думку прокурора, суд вважає, що заява підлягає задоволенню за наступних підстав. В силу ст. 14 Закону України від 22.02.2000р. № 1489-ІІІ «Про психіатричну допомогу» особа, яка страждає на психічний розлад, може бути госпіталізована до психіатричного закладу без її усвідомленої згоди або без згоди її законного представника, якщо її обстеження або лікування можливі лише в стаціонарних умовах, та при встановленні в особи тяжкого психічного розладу, внаслідок чого вона: вчиняє чи виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї чи оточуючих, або неспроможна самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує її життєдіяльність. У судовому засіданні було встановлено, що 19.10.2017р. [PERSON] була госпіталізована до КЗ «Дніпропетровська клінічна психіатрична лікарня» Дніпропетровської обласної Ради за направленням лікаря-психіатра [PERSON]. лікарні КЗ «ДОКЛ ім. Мечникова» ДОР. При обстеженні її психічного стану в КЗ «ДКПЛ» ДОР комісія лікарів виявила, що хвора тривожна, до чогось прислухається. Настрій знижений. [PERSON]. було поставлено попередній діагноз важкий депресивний розлад із психотичною симптоматикою, суїцидальна спроба. Представник психіатричного закладу підтвердив обставини щодо поведінки та діагнозу захворювання та зазначив, що ій необхідно пройти курс лікування у стаціонарних умовах. Таким чином, суд вважає, що вимоги заявника, про госпіталізацію [PERSON] до психіатричного стаціонару без її усвідомленої згоди, обґрунтовані. Враховуючи викладене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-16 00:00:00

20.10.2017 року позивач [PERSON] звернулась до суду із позовом про розірвання шлюбу з відповідачем \~[PERSON] вказує, що шлюб був зареєстрований \~між ними 25.04.2003 року, від даного шлюбу мають сина - [PERSON] [INFO]. Свої\~\~вимоги\~\~обґрунтовує тим, що вони з відповідачем виявилися різними за характером людьми, через що постійно виникали сварки та не порозуміння. На підставі цього між ними відсутні нормальні відносини і вони з травня 2017 року фактично припинили шлюбні відносини, проживають окремо, спільне господарство не ведуть, тому посилаючись на вищевикладене просив розірвати між ним шлюб. Позивач [PERSON] в судове засідання не зявилась про час та місце слухання справи повідомлена належним чином, надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності та підтримання позовних вимог, просила після розірвання шлюбу залишити їй прізвище «Полтарецька».\~ Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився про час та місце слухання справи повідомлений належним чином, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності та визнання позовних вимог. Дослідивши письмові докази по даній справі, суд дійшов до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу неможливе з причин, вказаних позивачем та суперечить їх інтересам, тому позов підлягає задоволенню. Сторони перебувають у шлюбі, що підтверджується свідоцтвом про одруження від 25.04.2003року серії 1-ФП № 063181 та мають сина [PERSON] 18.07.2005року народження ( а.с.3,5). Згідно ст.112 Сімейного кодексу України, суд, зясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову, постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше сумісне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що має істотне значення. З урахуванням викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-10 00:00:00

20.10.2017 року позивач [PERSON] звернулася до суду із позовом до відповідача, в якому просить розірвати шлюб, укладений 19.09.2015 року між сторонами та зареєстрований Відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Київському районі Одеського міського управління юстиції, актовий запис № 1946. При цьому позивач посилається на те, що шлюбні стосунки між сторонами фактично припинені понад 1,5 роки тому. Позивач зазначає, що від шлюбу у сторін дітей немає, примирення подружжя неможливе, у зв'язку із чим, позивач змушена звернутися до суду із позовом. До судового засідання позивач [PERSON] не зявилася, повідомлялася належним чином, до суду надано заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує та просить задовольнити. Відповідач [PERSON] до судового засідання не зявився, повідомлявся належним чином, до суду надано заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги визнає та просить позов задовольнити. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Як встановлено у судовому засіданні, 19.09.2015 року [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб, який зареєстрований Відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Київському районі Одеського міського управління юстиції, актовий запис № 1946, що вбачається із свідоцтва про шлюб серії І-ЖД № 241092 /а.с. 6/. Судом встановлено, що від шлюбу у сторін дітей немає. Шлюб у сторін носить формальний характер, подружні стосунки між ними не підтримуються понад 1,5 роки тому, спільного господарства сторони на теперішній час не ведуть, спорів стосовно поділу спільного майна на теперішній час сторони не заявляють. Згідно з ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Загальна декларація прав людини у ч. 2 ст. 16 містить положення, за яким шлюб може укладатися тільки при вільній і повній згоді сторін, що одружуються, а за ст. 23 Міжнародного пакту про громадянські і політичні права, жоден шлюб не може бути укладений без вільної і цілковитої згоди тих, що одружуються. За аналогією можливо зробити висновок, що й подальше існування сім'ї як добровільного союзу у разі відсутності добровільної згоди чоловіка чи жінки на такий союз - сім'ю - шлюб, не може мати місце, а також, приймаючи бажання й право одного з них розірвати шлюб не може бути незаконно порушене або одного з подружжя не можливо насильно, без його волі змусити перебувати у таких зареєстрованих як шлюб відносинах. За таких обставин, з урахуванням визнання відповідачем позову, суд вважає, що вимоги позивача підлягають задоволенню, так як обґрунтовані та доведені.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-31 00:00:00

20.10.2017 року позивач звернувся в суд з позовом і просить розірвати шлюб з відповідачем, зареєстрований 11.08.2007 року /актовий запис № 108/ Відділом реєстрації актів цивільного стану Корсунь-Шевченківського районного управління юстиції Черкаської області. Від даного шлюбу сторони мають двох малолітніх дочок: [PERSON], [INFO]; [PERSON], [INFO]. Свій позов позивач мотивує тим, що сім`я розпалася через відсутність взаєморозуміння, різні погляди на сімейне життя та ведення спільного господарства. В суд позивач [PERSON] зявився, позовні вимоги підтримав повністю та надав пояснення аналогічні позовній заяві. Відповідач, будучи належним чином повідомленою про час і місце розгляду справи в порядку ч.6 ст.128 ЦПК України, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення №1940201900642, в судове засідання не зявилася без пояснення причини неявки. Суд, вислухавши пояснення позивача, зясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами, вважає необхідним задовольнити позов. У суді встановлено, що 11.08.2007 року /актовий запис № 108/ Відділом реєстрації актів цивільного стану Корсунь-Шевченківського районного управління юстиції Черкаської області між сторонами був зареєстрований шлюб, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії І-СР № 031815 (а.с.3). Від даного шлюбу сторони мають двох малолітніх дочок: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Сім`я розпалася через відсутність взаєморозуміння, різні погляди на сімейне життя та ведення спільного господарства. Строк для примирення не потрібний. Відповідно до ч.3 ст.105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу, яка передбачає, що позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Частиною 2 ст.112 СК України передбачено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Суд вважає, що при таких обставинах подальше спільне проживання сторін неможливе і буде суперечити їхнім інтересам та інтересам дітей, що має істотне значення по справі, а тому позов задовольняється і шлюб між сторонами розривається. Спору за поділ майна та місце проживання дітей сторони на сьогодні не мають. У звязку із задоволенням даного позову, суд, відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України, стягує з відповідача на користь позивача судові витрати (сплачений судовий збір) в сумі 640 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-07 00:00:00

20.10.2017 року позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, мотивуючи вимоги тим, що 06 червня 2008 року відділомреєстрації актів цивільного стану по місту Ясинувата Ясинуватського міськрайонного управління юстиції Донецької області між ним та відповідачем було зареєстровано шлюб. Від подружнього життя мають дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] подружнє життя не склалосяу звязку з відсутністю взаєморозуміння. На даний час шлюбні відносини фактично припинені. Сторони не ведутьспільнегосподарство, з вересня 2017 року проживаютьокремо. За таких обставин, позивачвважає,щозбереженняшлюбу та подальше спільнежиттясуперечитьінтересамсімї та унеможливлюєпримирення з відповідачем. Таким чином, позивач просить суд розірватишлюбміж ним та відповідачем. В судове засідання позивач не зявився, через канцелярію суду надав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує. Відповідач в судове засідання не зявилась, через канцелярію суду надала заяву, в якій позовні вимоги визнає, просить розглядати справу у її відсутність. Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов до висновку, що позов підлягаєзадоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 06 червня 2008 року відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Ясинувата Ясинуватського міськрайонного управління юстиції Донецької області зареєстровано шлюбміж [PERSON] та Леоненко(після реєстрації шлюбу [PERSON]) [PERSON], про що зроблений відповідний актовий запис № 69 (а.с.5). Від спільного подружнього життя сторони мають дітей [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження, виданим 11.09.2009 року Відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Ясинувата Ясинуватського міськрайонного управління юстиції Донецької областіта [PERSON] Єсенію Сергіївну, [INFO],що підтверджується свідоцтвом про народження, виданим 14.07.2012 року Міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Макіївського міського управління юстиції у Донецькій області (а.с.6-7). Частиною третьою статті 105 Сімейного кодексу України визначено, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Відповідно до частини другої статті 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання\~ шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Як вбачається з позовної заяви, сторони не підтримують шлюбних відносин, з вересня 2017 року проживають окремо, примирення не бажають, заперечують проти подальшого збереження шлюбу. Суд дійшов висновку, що шлюб між сторонами носить формальний характер, збереження їх сім'ї є неможливим, подальше спільне життя подружжя буде суперечити їхнім інтересам, а тому є усі підстави для розірвання шлюбу та задоволення позову. Враховуючи зазначене, відповідно до статей 105, 110, 112 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved