Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-11 00:00:00

20.05.2015 року прокурор Глобинського району звернувся до суду з зазначеною заявою, в якій (з урахуванням уточнених вимог) прохав визнати спадщину, яка відкрилася після померлого 23.03.1999 року в с. Гриньки Глобинського району [PERSON], у виді права на земельну частку (пай) розміром 2, 79 умовних кадастрових гектари - безхазяйною; передати це право територіальній громаді Гриньківської сільської ради. Мотивував тим, що [PERSON] мав сертифікат, виданий 10.01.1997 року на підставі рішення Глобинської районної державної адміністрації від 28.12.1996 року № 664, серії ПЛ № 0156555, на право на земельну частку (пай) розміром 2.79 умовних кадастрових гектари у землі, яка перебувала у колективній власності КСП ім. Лисенка. 23.03.1999 року названий громадянин помер. Жоден із спадкоємців спадщину не прийняв. Гриньківська сільська рада, як орган місцевого самоврядування, який зобов»язаний своєчасно виявляти не прийняту спадщину, в установленому законом порядку вказане майно безхазяйним не визнав. В цьому прокурор вбачає порушення інтересів держави, тому в порядку представництва - на підставі ст. 121 Конституції України та ст.36-1 Закону України «Про прокуратуру», звернувся за їх захистом. У судовому засіданні представник заявника - прокурор Нечипоренко В.В., заяву підтримував, посилаючись на підстави та обставини викладені в ній. Представник Гриньківської сільської ради сільський голова [PERSON], у судовому засіданні прохала заяву прокурора задовольнити. Підтвердила обставини, викладені в ній. Пред»явила для огляду у судовому засіданні оригінал сертифікату про право на земельну частку (пай) на ім»я [PERSON]. Вказала, що сільська рада має велику потребу у земельних ділянках для забезпечення ними воїнів АТО, тому заява прокурора відповідає інтересам держави та сільської громади. Представники заінтересованих осіб Глобинської державної нотаріальної контори, відділу Держземагенства у Глобинському районі у судове засідання не з'явилися, належним чином повідомлені про час і місце розгляду справи. Заперечень на заяву не надали. Суд, заслухавши пояснення представника заявника, представника заінтересованої особи, дослідивши надані докази, встановив наступне. Згідно свідоцтва про смерть серії І-КЕ № 107858 [PERSON] помер 23 березня 1999 року в с. Гриньки Глобинського району Полтавської області. З довідки, виданої виконавчим комітетом Гриньківської сільської ради, вбачається, що [PERSON] до дня смерті був зареєстрований та проживав один в [INFO] . До складу спадкового майна названого громадянина входить право на земельну частку (пай) у землі, що перебуває у колективній власності КСП ім. Лисенка, розміром 2.79 умовних кадастрових гектари , посвідчене сертифікатом, виданим 10.01.1997 року на підставі рішення Глобинської районної державної адміністрації від 28.12.1996 року № 664, серії ПЛ № 0156555. Згідно інформаційної довідки зі Спадкового реєстру спадкова справа після померлого 23.03.1999 року [PERSON] не заводилася, що означає, що в установлений законом строк жодна особа не прийняла спадщину. Відповідно до п.3 ст. 524 ЦК Української РСР, у разі якщо немає спадкоємців ні за законом ні за заповітом, або жоден з спадкоємців не прийняв спадщину, або всі спадкоємці позбавлені заповідачем спадщини, майно померлого за правом спадкоємства переходить до держави. Згідно п.2, п.5 ч.1 ст. 555 ЦК Української РСР від 18.07.1963 року, спадкове майно за правом спадкоємства переходить до держави, якщо у спадкодавця немає спадкоємців ні за законом, ні за заповітом, якщо ні один із спадкоємців не прийняв спадщини. Ч.1 ст.137 ЦК Української РСР від 18.07.1963 року було встановлено, що майно яке не має власника або власник якого невідомий (безхазяйне майно), надходить у власність держави за рішенням виконавчого комітету районної, міської [PERSON] народних депутатів, винесеним за заявою фінансового органу. Згідно ч.3 цієї ж статті заява про визнання майна безхазяйним може бути подана не раніше як через один рік після прийняття майна на облік відповідним фінансовим органом або виконавчим комітетом селищної, сільської [PERSON] народних депутатів. Відповідно до ст. 525, ст. 526 ЦК Української РСР від 18.07.1963 року часом відкриття спадщини визнається день смерті спадкодавця, а місцем відкриття спадщини - останнє постійне місце проживання спадкодавця, а якщо воно невідоме, - місцезнаходження майна або його основної частини. Згідно п. 4 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України від 16.01.2003 року № 435-ІV, положення даного Кодексу застосовується до цивільних відносин, що виникли після набрання ним чинності. Щодо цивільних відносин, які виникли до набрання ним чинності, положення ЦК України застосовуються до тих прав і обов»язків, що виникли або продовжують існувати після набрання ним чинності. У п.1 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року № 7 « Про судову практику у справах про спадкування», вказано, що відносини спадкування регулюються правилами ЦК України, якщо спадщина відкрилася не раніше 1 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила ЦК УРСР від 18.07.1963 року № 1540-VІ, у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців по закону. Встановивши, що спадкоємці [PERSON] за законом та за заповітом відсутні, а Гриньківська сільська рада після смерті спадкодавця у визначеному на той час порядку спадкове майно безхазяйним не визнала, суд вбачає законні підстави для визнання спадщини у виді права на земельну частку (пай) - безхазяйною, та передачу цього права Гриньківській сільській раді. Заява ґрунтується на законі і підлягає задоволенню.

Outcome: approved