Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-28 00:00:00

\~ \~ \~ \~1. Відомості про рух справи. Заяви і клопотання, процесуальні дії у справі. [PERSON] звернувся до Любешівського районного суду Волинської області з цим позовом 20 грудня 2018 року. \~ \~ \~ \~Ухвалою суду від 22 січня 2019 року у справі відкрито загальне позовне провадження з призначенням підготовчого судового засідання. \~ \~ \~ \~Підготовче провадження у справі закрито 19 лютого 2019 року, судовий розгляд справи призначено на 29 березня 2019 року. \~ \~ \~ \~На призначену дату судового розгляду сторони не з'явилися. Від позивача надійшла заява про розгляд справи у його відсутності, [PERSON] при цьому не надав згоди на проведення заочного розгляду справи. Відповідач, яка належним чином сповіщена про час і місце розгляду справи, не повідомила суд про причини неявки у судове засідання, відзиву на позов не подала. Отже, передбачених статтею 280 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК) умов для проведення заочного розгляду справи немає. Справу розглянуто на підставі доказів, поданих позивачем. \~ \~ \~ \~Відповідно до частини другої статті 247 ЦПК фіксування судового засідання технічним засобом не здійснювалось. \~ \~ \~ \~2. Стислий виклад позиції позивача. \~ \~ \~ \~В обґрунтуванні позову позивач вказує, що 02 червня 1987 року він зареєстрував шлюб з відповідачем. Від шлюбу сторони мають сина [PERSON], який уже досяг повноліття. Подружжя з червня 2008 року проживає окремо. За таких обставин позивач вважає неможливим подальше збереження шлюбу. 3. Стислий виклад позиції відповідача. Відповідач будь-яких заяв по суті справи не подавала. 4. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини. Згідно з свідоцтвом про шлюб серії 1-ЕГ № 390176 сторони зареєстрували шлюб 02 червня 1987 року у Березичівській сільській раді Любешівського району Волинської області. Від шлюбу у подружжя неповнолітніх дітей немає. 5. Норми права, які застосував суд. Мотиви суду щодо позовних вимог. Згідно з частиною першою статті 24 Сімейного кодексу України (далі СК) шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до частин третьої, четвертої статті 56 СК кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. У відповідності з частиною першою статті 110 СК позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Частиною другою статті 112 СК визначено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи обґрунтування позову, суд вважає, що збереження шлюбу суперечитиме інтересам сторін. Отже, позов необхідно задовольнити. 6. Питання розподілу судових витрат. Позивач при поданні позовної заяви сплатив 704,8 гривні судового збору, які відповідно до частини другої статті 141 ЦПК необхідно стягнути з відповідача. У матеріалах справи відсутні будь-які інші відомості про понесені сторонами судові витрати. Враховуючи наведене,

Outcome: approved