Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-21 00:00:00

20.07.2016 р. позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом про стягнення матеріальної та моральної шкоди з [PERSON], яким просить суд стягнути у відшкодування спричиненої матеріальної шкоди кошти у сумі 6138,43 грн., моральної шкоди - кошти в сумі 10000,00 грн., витрати на експерта в розмірі 850,00 грн. та 1290,00 грн., витрати за правову допомогу адвоката 2500,00 грн., та судовий збір 2030,00 грн. В обґрунтування вказує, що 16.03.2016 р. о 10 год. 00 хв. відповідач [PERSON] керував автомобілем Ауді н.з. [NUMBER] в м. Кривий Ріг по вул. Маршака з боку вул. Адм. Головка вбік вул. Арсеньєва та здійснив зіткнення з автомобілем Хюндай, н.з. [NUMBER], внаслідок якого автомобіль позивача отримав механічні пошкодження. Вина відповідача у скоєні дорожньо-транспортної пригоди встановлена постановою Тернівського районного суду м. Кривого Рогу від 20.04.2016 р. Внаслідок вищевказаної дорожньо-транспортної пригоди позивачу було завдано як матеріальної, так і моральної шкоди. Так, відповідно до висновку експертного автотоварознавчого дослідження № Д12/06/16 від 03.06.2016 р. по визначенню матеріального збитку, виконаного судовим експертом Чивчиш О.П. вартість матеріальної шкоди, спричиненої з технічної точки зору склала 30497,43 грн. Оскільки згідно стархового полісу відповідальність відповідача була застрахована, тому страхова компанія «Київський страховий дім» виплатила позивачу страхове відшкодування у сумі 24358,57 грн., яке є недостатнім, оскільки не покриває вартості відновлювального ремонту. Різниця становить 6138,43 грн. Також позивач змушений був нести непередбачувані витрати на паливні матеріали у сумі 1290,00 грн, витрати на експерта у сумі 850,00 грн., витрати на правову допомогу адвоката у сумі 2500,00 грн. Крім того, позивачу спричинена моральна шкода, яка полягає у душевних хвилюваннях, які виникли внаслідок ДТП. Душевні хвилювання обумовлені тим, що недбалість відповідача на дорозі стала причиною ДТП, а це змінило усталений ритм життя позивача. Позивач замість реалізації своїх планів вимушений докладати зусиль для відновлення автомобіля, турбуватися про можливість купити запчастини, якість ремонту. Завдану моральну шкоду позивач оцінює в сумі 10000,00 грн. Також позивач просить стягнути з відповідача судовий збір сплачений ним при подачі позову до суду у сумі 2030,00 грн. Позивач в судове засідання не з'явився, надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутністю, на позові наполягає, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, про час, дату та місце розгляду справи повідомлений у встановленому Законом порядку. Дослідивши письмові докази, суд вважає, що в порядку заочного провадження позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 16.03.2016 р. о 10 год. 00 хв. відповідач [PERSON] керував автомобілем Ауді, н.з. [NUMBER], в м. Кривий Ріг по вул. Маршака з боку вул. Адм. Головка в бік вул. Арсеньєва, не був уважний, не стежив за дорожньою обстановкою, не обрав безпечну швидкість, не мав змоги постійно контролювати рух, безпечно керувати автомобілем, під час виникнення для руху перешкод, яку об'єктивно виявив та не вчинив заходів для змінення швидкості для зупинення транспортного засобу або безпечного об'їзду, не дотримався безпечної дистанції та здійснив зіткнення з автомобілем Хюндай, н.з. [NUMBER], під керуванням позивача - [PERSON], який рухався по ряду у тому ж напрямку та перед пішохідним переходом здійснив зупинку та дав дорогу пішоходу, чим порушив ПДР України та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП. Відповідно до постанови Тернівського районного суду м. Кривого Рогу від 20.04.2016 р., [PERSON] визнано винним в скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та піддано адміністративному стягненню у вигляді штрафу у розмірі 340,00 грн. на користь держави, (а.с. 7). Згідно до ст. 61 ЦПК України, обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі підлягають доказуванню. Згідно до вимог п.4 ст. 61 ЦПК України вирок у кримінальній справі, що набрав законної сили, або постанови суду в справі про адміністративне правопорушення обов'язкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Постанова Тернівського районного суду м.Кривого Рогу від 20.04.2016 р. набрала законної сили, а тому є достатньо підстав для звільнення позивача від доказування даного позову в частині питань, чи мали місце дії відповідача, а саме дії, що містять в собі склад порушення, наявність причинно наслідкового зв'язку між винними діями, пов'язаними з порушенням вимог чи Правил дорожнього руху України, відповідача і завданням шкоди позивачу. Відповідно до ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно ч. 2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Відповідно до ч. 5 цієї статті, особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого. Відповідно до ст.22 ЦК України, збитками є витрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для встановлення свого порушеного права (реальні збитки); збитки відшкодовуються в повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі. Судом встановлено, що внаслідок дорожньо-транспортної пригоди з вини відповідача було пошкоджено автомобіль Хюндай, н.з. [NUMBER], який відповідно належить позивачу [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу від 17.09.2008 р., виданим Криворізьким ВРЕР ДАІ УМВС України в Дніпропетровській області, серія [NUMBER], (а.с. 29). Згідно висновку експертного автотоварознавчого дослідження № Д12/06/16 від 13.06.2016 р. по визначенню матеріального збитку, виконаного судовим експертом Чивчиш О.П., вартість матеріальної шкоди, спричиненої з технічної точки зору склала 30497,43 грн., (а.с. 8-9). Оскільки цивільно-правова відповідальність відповідача була застрахована в страховій компанії «Київський страховий дім», тому останньою на користь позивача виплачено страхове відшкодування завданої шкоди на суму 24358,57 грн., (а.с.10), що є недостатнім і не покриває вартості відновлювального ремонту в повному обсязі. Різниця становить 6138,43 грн. Як передбачено статтею 1194 ЦК України, в разі, якщо страхової виплати (страхового відшкодування) недостатньо для повного відшкодування шкоди, завданої особою, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, ця особа зобов'язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Оскільки виплачена страховою компанією «Київський страховий дім» страхове відшкодування у сумі 24358,57 грн. є недостатнім, а тому обов'язок сплати різниці між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою в сумі 6138,43 грн. повинен бути покладений на відповідача . Таким чином, матеріальна шкода, завдана позивачу внаслідок ДТП, складає 7428,43 грн. грн. , з яких : 6138,43 грн. - різниця вартості між сплаченим страховим відшкодуванням та загальною вартістю відновлювального ремонту, 1290,00 грн. - витрати на пальне, що підтверджується квитанціями ( а.с. 11). Відтак, позовні вимоги в цій частині є обгрунтованими та підлягають задоволенню . Відповідно до ч. 1 ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Згідно ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Виходячи з загальних принципів доказування, принципу розумності і справедливої сатисфакції та враховуючи, що цивільним позивачем по справі є особа, яка зазнала порушення нормальних життєвих зв'язків у зв'язку з викладеним, суд вважає за необхідне частково задоволити позовні вимоги у частині відшкодування моральної шкоди та стягнути з відповідача 5000 грн.

Outcome: partial