Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-14 00:00:00

1. Короткий зміст позовних вимог 13.02.2018 р. [PERSON] звернулася до Борівського районного суду Харківської області із позовом до територіальної громади в особі Борівської селищної ради Борівського району Харківської області, в якому вказала, що 30 серпня 2000 року вона уклала договір купівлі-продажу з [PERSON], посвідчений державним нотаріусом Ізюмської державної нотаріальної контори [PERSON], зареєстрований в реєстрі за № 1774. Відповідно до вказаного договору позивач придбала у [PERSON] жилий будинок з надвірними будівлями, що знаходиться в смт. Борова Харківської області по вул. Радянській (відповідно до рішення виконкому Борівської селищної ради від 21.01.2016 р. про перейменування вулиць та провулків селищної ради перейменовано на вул. Затишна), буд. 6, жилою площею 29,4 кв.м., розташований на земельній ділянці Борівської селищної ради Харківської області. Земельна ділянка, яка розташована за адресою: вул. Радянська, б. 6 смт. Борова Борівського району Харківської області, загальною площею 0,1727 га, з якої 0,1500 га для обслуговування житлового будинку, 0,0227 га для ведення особистого підсобного господарства, на час укладення договору належала на праві приватної власності [PERSON] (згідно Державного акту на право приватної власності на землю серії І-ХР № 028240 від 05.11.1999 р., зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 355). Після укладення договору купівлі-продажу житлового будинку [PERSON] передала позивачу оригінал зазначеного державного акта на право приватної власності на землю від 05.11.1999 року та оригінал свідоцтва про право на спадщину за законом від 09.07.1999 р., на підставі якого остання переоформила на своє імя державний акт на право приватної власності на землю після смерті свого чоловіка [PERSON], який помер 07.01.1999 року. У тексті договору купівлі-продажу будинку від 30.08.2000 р. про те, що земельна ділянка приватизована продавцем будинку, та про передачу у власність покупцю земельної ділянки не йдеться. Нотаріусом зазначено, що будинок знаходиться на земельній ділянці Борівської селищної ради. Дій для переоформлення за собою права власності на земельну ділянку по вул. Радянській (Затишній), б. 6 у смт. Борова Борівського району Харківської області одразу після укладення договору купівлі-продажу будинку позивачем здійснено не було. В листопаді 2017 р., у звязку з прийняттям рішення відчужити вказаний житловий будинок за договором дарування, постало питання щодо наявності правовстановлюючих документів на земельну ділянку. Відповідно до повідомлення ГТУЮ у місті Києві, у відділі проведена реєстрація смерті [PERSON], про що складено актовий запис про смерть № 12494 від 02.10.2000 р., дата смерті 02.10.2000 р. З моменту набуття права власності на житловий будинок по сьогоднішній день позивач постійно в ньому проживає, слідкує за охайністю подвіря, утримує в належному стані город, який засаджує на земельній ділянці для ведення особистого селянського господарства. Регулярно з року в рік до виходу у 2015 р. на пенсію позивач сплачувала податки на землю. Земельною ділянкою площею 0,1727 га, з якої 0,1500 га відведено для обслуговування житлового будинку, 0,0227 га для ведення особистого підсобного господарства, позивач користується за її цільовим призначенням. 2. Позиції учасників справи Ухвалою Борівського районного суду Харківської області від 14.02.2018 р. було відкрито провадження і вирішено розгляд справи проводити в порядку спрощеного провадження. Станом на 15.03.2018 р. до Борівського районного суду Харківської області відзиву на вказану позовну заяву не надійшло. Згідно ч. 2 ст. 191 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи. 15.03.2018 р. від представника Борівської селищної ради Борівського району Харківської області надійшла заява про визнання позову та розгляд справи за його відсутності. Позивач надала заяву про розгляд справи за її відсутності та підтримання позовних вимог. Суд вважає можливим розглянути справу у відсутності сторін, які заявили про розгляд справи за їх відсутності, на підставі наявних у справі матеріалів, без здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, що відповідає вимогам ч. 3 ст.211, ч. 2 ст. 247 ЦПК України. 3. Встановлені в судовому засіданні обставини справи Згідно копії Витягу із технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки станом на 15.01.2018 р. нормативна грошова оцінка земельної ділянки площею 1700 кв.м., розташованої по вул. Затишній, б. 6 в смт. Борова, складає 57176.87 грн. (а.с.8). Копією договору купівлі-продажу від 30.08.2000 р., зареєстрованого в реєстрі за № 1774, підтверджується, що [PERSON] купила у [PERSON] жилий будинок з надвірними будівлями, що знаходиться в смт. Борова Харківської області, вул. Радянська, б. 6 на земельній ділянці Борівської селищної ради Харківської області (а.с.9). Вулиця Радянська в смт. Борова була перейменована на вулицю Затишна, що вбачається з копії рішення виконкому Борівської селищної ради Борівського району Харківської області від 21.01.2016 р. № 7 «Про перейменування вулиць та провулків селищної ради» (а.с.10). З копії свідоцтва про право на спадщину за законом від 09.07.1999 р. зареєстрованого в реєстрі за № 969, вбачається, що земельну ділянку площею 0,17 га, розташовану в с. Борова Харківської області на землях Борівської селищної ради Харківської області, [PERSON] успадкувала після смерті свого чоловіка [PERSON] (а.с.11). Відповідно до копії Державного акту на право приватної власності на землю серії І-ХР № 028240, [PERSON] передано у приватну власність земельну ділянку площею 0,1727 гектарів (для обслуговування житлового будинку 0.1500 га та ведення особистого підсобного господарства 0.0227 га) (а.с.12). Згідно копії повідомлення Відділу державної реєстрації смерті ГТУЮ у м. Києві від 16.01.2018 р., [PERSON] померла 02.10.2000 р., про що складено актовий запис про смерть № 12494 від 02.10.2000 р. (а.с.13). Копіями платіжних доручень, податкових повідомлень-рішень та квитанцій підтверджується, що [PERSON] сплачувала з 2001 р. по 2015 р. земельний податок з фізичних осіб (а.с.14-19). З Акту обстеження домоволодіння за адресою: смт. Борова вул. Затишна, б.6 Борівського району Харківської області від 25.01.2018 р. вбачається, що вказаний будинок належить [PERSON] За вказаною адресою з вересня 2000 р. проживають та зареєстровані [PERSON] та [PERSON] Земельна ділянка використовується за цільовим призначенням і знаходиться завжди в належному стані (а.с.20). Згідно копії домової книги в будинку, розташованому за адресою: вул. Радянська, б. 6 смт. Борова зареєстровані [PERSON] та [PERSON] (а.с.21-23). З повідомлення відділу у Борівському району Головного управління Держгеокадастру у Харківській області від 13.02.2018 р. вбачається, що на земельну ділянку, яка розташована за адресою: вул. Затишна (Радянська), б. 6 смт. Борова Борівського району Харківської області було видано Державний акт на право приватної власності на землю серії І-ХР № 028240, зареєстрований в Книзі записів Державних актів на право приватної власності на землю за № 355, а кадастровий номер вищезазначеній земельній ділянці не було визначено, оскільки згідно ухвали КМУ № 440 від 24.03.1999 р. форма державного акту не вимагала визначення кадастрового номеру земельної ділянки (а.с.24). Довідкою № 553 від 29.01.2018 р. виданою виконкомом Борівської селищної ради Борівського району Харківської області підтверджується, що [PERSON] дійсно була зареєстрована та проживала в [INFO] (Радянській), б. 6 з 15.09.1993 р. по 15.09.2000 р. (відповідно до даних будинкової книги) (а.с.25). Довідкою № 548 від 29.01.2018 р. виданою виконкомом Борівської селищної ради Борівського району Харківської області підтверджується, що [PERSON] дійсно зареєстрована та постійно проживає в [INFO] (Радянській), б. 6 з 29.09.2000 р. по теперішній час (відповідно до даних будинкової книги) (а.с.26). 4. Релевантні джерела права й акти їх застосування Відповідно до абз. «ґ» п. 18 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ» при переході права власності на будівлі та споруди за цивільно-правовими угодами, укладеними до 1 січня 2002 р., згідно з положеннями чинної до цієї дати статті 30 ЗК до набувача від відчужувача переходить належне йому право власності або право користування земельною ділянкою, на якій розташовані будівлі та споруди, якщо інше не передбачалось у договорі відчуження. Згідно ст. 377 ЦК України до особи, яка набула право власності на житловий будинок (крім багатоквартирного), будівлю або споруду, переходить право власності, право користування на земельну ділянку, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення в обсязі та на умовах, встановлених для попереднього землевласника (землекористувача). Зазначена норма закріплює загальний принцип цілісності обєкту нерухомості із земельною ділянкою, на якій цей обєкт розташований. За цією нормою визначення правового режиму земельної ділянки перебуває у прямій залежності від права власності на будівлю і споруду та передбачається механізм роздільного правового регулювання нормами цивільного законодавства майнових відносин, що виникають при укладенні правочинів щодо набуття права власності на нерухомість, і правового регулювання нормами земельного і цивільного законодавства відносин при переході прав на земельну ділянку у разі набуття права власності на нерухомість. Наведене узгоджується з правовою позицією, висловленою Верховним Судом України 13 квітня 2016 р. по справі № 6-253цс16. 5. Мотиви, з яких виходить суд при ухваленні рішення Як вбачається із встановлених судом обставин, позивач за договором купівлі-продажу від 30.08.2000 р. набула право власності на жилий будинок з надвірними будівлями, що знаходиться в смт. Борова Харківської області, вул. Радянська, б. 6 на земельній ділянці Борівської селищної ради Харківської області. Напротязі сімнадцяти років позивач користується вказаною земельною ділянкою без зміни цільового призначення, сплачувала за неї земельний податок. Так як порядок переходу права власності на земельну ділянку передбачений законодавством України при переході права власності на будівлі та споруди за цивільно-правовими угодами, укладеними до 1 січня 2002 р., у вказаному договору купівлі-продажу протилежне не вказано, суд вважає за необхідне визнати за [PERSON] право власності на оспорювану земельну ділянку. 6. Висновки суду за результатами розгляду справи З дотриманням передбаченого законодавством порядку дослідження доказів, ухвалення судових рішень, судом було повно та всебічно зясовано всі обставини справи, на підставі яких, враховуючи визнання позову відповідачем, суд вважає за необхідне позовні вимоги [PERSON] задовольнити. З урахуванням матеріалів справи,

Outcome: approved