Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-15 00:00:00

21.09.2016 року позивач звернулася до Самарського районного суду м. Дніпропетровська із позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на повнолітню дитину, яка продовжує навчання. В своїй позовній заяві позивач посилається на те, що 20.11.1992р. між нею та [PERSON] було укладено шлюб. Від шлюбу сторони мають повнолітню дитину [PERSON], [INFO]. З відповідачем вона проживала однією сімєю до 2007 року. Спільне життя з відповідачем не склалося. З вини відповідача шлюб було розірвано. Рішенням Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 27.02.2015р. за її позовом до [PERSON] про стягнення аліментів стягнуто з відповідача на її користь на утримання неповнолітньої дитини, аліменти у розмірі 1/3 частини з усіх видів заробітної плати, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 02.09.2014 р. до повноліття дитини, тобто до 08.08.2016р. Вказане рішення Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 27.02.2015 року визнано та дозволено виконання останнього на території Російської Федерації ухвалою Алтайського крайового суду м. Барнаула від 13.07.2015р. На даний час рішення Самарського районного суду м. Дніпропетровська виконується, аліменти на утримання дитини їй перераховуються. Однак вона вважає, що відповідач сплату аліментів припинить в повному обсязі після досягнення їх спільною донькою повноліття. Їх спільна з відповідачем донька поступила на денну форму навчання у Національний технічний Університет «Київський політехнічний інститут» та на даний час перебуває на другому курсі. Строк навчання доньки у вказаному ВУЗі встановлено до 30.06.2019 р. У звязку з тим, що донька навчається на денній формі навчання, вона не має можливості десь працювати, потребує коштів для оплати витрат повязаних з навчанням, харчуванням, придбанням одягу, проїздом в транспорті до місця навчання, а також інші витрати. Відповідач не є інвалідом, знаходиться у працездатному віці, він зобовязаний та має можливість утримувати свою повнолітню доньку, яка продовжує навчання та потребує матеріальної допомоги, так як працює та отримує грошові кошти. Просить стягнути з [PERSON] на її користь аліменти на утримання [PERSON], 08.07.1998р.н., яка продовжує навчання, у розмірі 1/3 частики від всіх доходів відповідач, починаючи з моменту подання позову та до закінчення навчання останньою, чи до досягнення [PERSON] 23-річного віку. 22 вересня року ухвалою Самарського районного суду м. Дніпропетровська було відкрито провадження по справі (а.с.19). 31.10.2016 року ухвалою Самарського районного суду м. Дніпропетровська по справі було надано окреме доручення компетентному суду Російської Федерації, надіславши його через Головне територіальне управління юстиції в Дніпропетровській області, про вручення копій процесуальних документів та про проведення окремих процесуальних дій відносно [PERSON] Провадження по справі зупинено до надходження відповіді від компетентного суду РФ на судове доручення про надання правової допомоги (а.с.28-29). 20.03.2018 року ухвалою Самарського районного суду м. Дніпропетровська було відновлено провадження по справі та призначено судове засідання (а.с.54). 20.03.2018 року ухвалою Самарського районного суду м. Дніпропетровська по справі було надано окреме доручення компетентному суду Російської Федерації, надіславши його через Головне територіальне управління юстиції в Дніпропетровській області, про вручення копій процесуальних документів та про проведення окремих процесуальних дій відносно [PERSON] Провадження по справі зупинено до надходження відповіді від компетентного суду РФ на судове доручення про надання правової допомоги (а.с.55-56). 17.09.2018 року ухвалою Самарського районного суду м. Дніпропетровська було відновлено провадження по справі та призначено судове засідання (а.с.79-80). Позивач в судовому засіданні позов підтримала та наполягала на його задоволенні. Відповідач в судове засідання не зявився, був повідомлений належним чином про розгляд даної справи, надав відзив на позов відповідно до якого пояснив, що отримує заробітну плату на рівні прожиткового мінімуму, у звязку з чим, сплачувати аліменти в розмірі 1/3 від свого доходу не має змоги, так як це призведе його до категорії малозабезпечених. При цьому він не ухиляється від своїх обовязків по сплаті аліментів і вважає, що вони підлягають стягненню в розмірі ? від заробітної плати відповідача або в розмірі 30% прожиткового мінімуму в Україні. Просив при винесенні рішення врахувати матеріальне становище відповідача та призначити аліменти в розмірі ? від заробітної плати відповідача, або в розмірі 30% прожиткового мінімуму в Україні та справу розглядати за його відсутності. \~ \~ \~ \~Вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] є батьком [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про народження (а.с.6). Відповідно до довідки №358 від 26.08.2016 року, [PERSON] є студенткою ІІ курсу, групи ФБ-52 фізико-технічного інституту Національного технічного університету України «Київський політехнічний інститут» денної форми навчання та навчається за контрактом (договором), строк закінчення 30.06.2019 року (а.с.12). Положеннями ст.199 СК України передбачено, що якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Тобто право на утримання аліментів на повнолітню дитину виникає тільки за певних необхідних умов. Першої умовою є те, що повнолітня донька, син у віці від 18 років до 23 років має навчатися, у звязку з чим потребує матеріальної допомоги, а другою умовою є фінансова спроможність батьків надавати допомогу на утримання. У разі настання таких обставин, утримання повнолітніх дітей на період їх навчання до 23 років є для батьків саме обовязком. Оскільки письмовими доказами була підтверджена та обставина, що [PERSON], [INFO], в дійсності є донькою відповідача, наразі навчається на контрактній формі навчання та не має змоги заробити на життя самостійно у звязку із навчанням, вимоги позивача про стягнення аліментів є обґрунтованими. Змістом ч.1 ст.200 СК України передбачено, що суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці у заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у ст. 182 цього кодексу. Згідно ч.1 ст.191 Сімейного кодексу України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову. В силу ч.1 ст.183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Суд приймає до уваги дійсні обставини справи, зокрема матеріальне становище позивача, яка навчається і не має змоги заробляти самостійно, а тому приходить до висновку, що заявлена позивачем вимога про стягнення аліментів на період навчання є обґрунтованою і підлягає частковому задоволенню. Враховуючи вищевикладені обставини, суд вважає за необхідне задовольнити позовні вимоги [PERSON] про стягнення з [PERSON] на її користь, аліментів на утримання [PERSON] в розмірі 1/4 частини з усіх видів його доходів щомісячно, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для працездатної особи, починаючи з 21.09.2016 року і до закінчення навчання, а саме до 30.06.2019 року. Допустити негайне виконання рішення в межах суми платежу за 1 місяць. Оскільки при подані позову позивач була звільнена від обовязку сплати судового збору, то у відповідності до ч.6 ст.141 ЦПК України він підлягає стягненню з відповідача [PERSON] На підставі викладеного,

Outcome: partial