Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-09 00:00:00

21 вересня 2016 року Перший заступник керівника Миргородської місцевої прокуратури [PERSON] звернувся до суду в інтересах держави в особі Фінансового управління Миргородської районної державної адміністрації із позовом до [PERSON] про відшкодування витрат на стаціонарне лікування особи, яка потерпіла внаслідок кримінального правопорушення. У позові вказував, що вироком Миргородського міськрайонного суду від 26.05.2016 [PERSON] засуджено за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України. Відповідно до вищезгаданого вироку суду від 26.05.2016 року [PERSON], перебуваючи за кермом автомобіля «Камаз» д.н.з. [NUMBER] в порушення вимог ПДР допустив зіткення з автомобілем «Мазда 626» під керуванням [PERSON] В результаті ДТП потерпілий [PERSON] отримав тілесні ушкодження та знаходився на стаціонарному лікуванні у реанімаційному відділі Миргородської ЦРЛ; в хірургічному відділенні Миргородської ЦРЛ та в травматологічному відділенні Миргородської ЦРЛ, де на його лікування витрачено 13\~655 грн. 54 коп. Прокурор просить стягнути з відповідача на користь Фінансового управління Миргородської райдержадміністрації у відшкодування понесених лікувальним закладом витрат\~ 13 655 грн. 54 коп. В судовому засіданні представник позивача, прокурор Степанько Р.О. позовні вимоги підтримувала, просила їх задовольнити. Представник Фінансового управління Миргородської районної державної адміністрації в судове засідання не зявився. Установа належним чином повідомлена про місце та час судового розгляду. \~ Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги визнав в повному обємі і не заперечував проти їх задоволення. Заслухавши пояснення представника позивача, відповідача, дослідивши та проаналізувавши письмові докази по справі, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних обґрунтувань. Судом встановлено, що 18.10.2015, близько 00 години 05 хвилин,\~ в м. Миргороді, водій автомобіля «Камаз» д.н.з. [NUMBER] з причепом-самоскидом д.н.з. [NUMBER] [PERSON], рухаючись по вулиці Сорочинській, виконуючи маневр поворот ліворуч на Київську, зїжджаючи з головної дороги, в порушення вимог п.п. 10.1, 10.5, 10.6 ПДР України не врахував дорожню обстановку та дорожні умови, щоб мати змогу постійно контролювати рух та безпечно керувати транспортним засобом, виїхав на зустрічну смугу руху, чим створив аварійну ситуацію та допустив зіткнення з автомобілем «Мазда 626» д.н.з. 229- 49 СА під керуванням [PERSON] Вказана обставина підтверджується вироком Миргородського міськрайонного суду від 26.05.2016 року, відповідно до якого [PERSON]\~ засуджено за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України. (а.с.5-6). В звязку з отриманими внаслідок злочинних дій [PERSON] тілесних ушкоджень потерпілий [PERSON] знаходився на стаціонарному лікуванні у реанімаційному відділенні Миргородської ЦРЛ з 18.10.2015 по 21.10.2015; в хірургічному відділенні Миргородської ЦРЛ з 21.10.2015 по 04.11.2015 та в травматологічному відділенні Миргородської ЦРЛ з 04.11.2015 по 11.11.2015, що підтверджується довідками на а.с.7,8,9 і чого не заперечував сам відповідач. Частинами 1, 3 ст. 1206 ЦК України передбачено, що особа, яка вчинила злочин, зобов'язана відшкодувати витрати закладові охорони здоров'я на лікування потерпілого від цього злочину. Якщо лікування проводилося закладом охорони здоров'я, що є у державній власності, у власності Автономної Республіки Крим або територіальної громади, кошти на відшкодування витрат на лікування зараховуються до відповідного бюджету. За змістом ст. 11 ч.2 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Згідно ч.4\~ст.174 ЦПК України\~у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до п.24\~Постанови Пленуму Верховного Суду України від 12.06.2009р. № 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції», у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи та інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без зясування і дослідження інших обставин справи. Оскільки відповідач визнав позовні вимоги позивача, таке визнання є безумовним, не суперечить закону й не порушує права, свободи та інтереси інших осіб, суд вважає необхідним задовольнити позов без зясування і дослідження інших обставин справи. Відповідно\~ ст. 88 ч.3 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Тому з відповідача підлягає стягненню в дохід держави 551 грн. 20 коп.\~ судового збору.

Outcome: approved