Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-06 00:00:00

21 квітня 2017 року позивач [PERSON] звернулась до суду із позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилається на те, що 02 грудня 2011 року вона уклала шлюб із [PERSON], який був зареєстрований Красногвардійським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Дніпропетровського міського управління юстиції (актовий запис № 199). Від шлюбу мають дочку - [PERSON], [INFO], та сина - [PERSON], [INFO]. Діти проживають разом із нею та на її утриманні. Відповідач ухиляється в добровільному порядку надавати матеріальну допомогу на утримання дітей, хоча зобов'язаний надавати таку допомогу, що і слугує підставою для звернення позивача із цим позовом до суду. 22 березня 2017 року Самарським районним судом м.Дніпропетровська було розірвано шлюб між [PERSON] та [PERSON]. Позивач просить стягнути [PERSON] на її користь аліменти на утримання дочки, [PERSON], [INFO], та сина [PERSON], [INFO] у розмірі 1/3 частки з усіх видів його заробітку, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для кожної дитини відповідного віку. (а.с.а.с. 1-3). Позивач [PERSON] в судовому засіданні уточнила позовні вимоги, просила стягнути на її користь аліменти на утримання дітей в твердій грошовій сумі в розмірі 1500 грн. (а.с.15) Відповідач в судовому засіданні не заперечував, щодо стягнення з нього аліментів на утримання дітей в розмірі 1500 грн. (а.с. 16) Таким чином, враховуючи вищезазначені обставини, суд вважає можливим розглянути справу у відсутність відповідача згідно положень ст.ст. 169, 224 ЦПК України за правилами глави 8 розділу ІІ ЦПК України та винести по справі заочне рішення. Дослідивши матеріали справи в їх сукупності, суд доходить висновку, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебували у шлюбі з 02.12. 2011 року який був зареєстрований Красногвардійським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Дніпропетровського міського управління юстиції (актовий запис № 199) . Позивач [PERSON] та відповідач [PERSON] є батьками неповнолітніх [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] року, чкі проживають на утриманні позивача. Відповідно до ст. 51 Конституції України, батьки зобов'язані утримувати дітей до їх повноліття. Статтею 180 СК України визначено, що батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. У відповідності до ст. 181 СК України - способи виконання батьками обов'язку утримування дітей визначаються за домовленістю ними, а в разі відсутності такої домовленості кошти (аліменти) на утримання дітей стягуються за рішенням суду, вони присуджуються у частці від доходу матері, батька або у твердій грошовій сумі. Положеннями ч. 2 ст. 182 СК України визначено, що мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути менш, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. В силу ч. 1 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Враховуючи те, що нормами чинного законодавства, зокрема ст. 180 СК України, визначений чіткий імперативний припис щодо обов'язку батьків утримувати їх дітей до досягнення ними повноліття, приймаючи до увагу ту обставину, що відповідач в дійсності є батьком [PERSON], [INFO] та [PERSON] [INFO], вимоги позивача про стягнення із відповідача аліментів є повністю обґрунтованими. Вирішуючи питання щодо розміру аліментів, які підлягають стягненню з відповідача, суд приймає до уваги дійсні обставини справи, зокрема матеріальне становище сторін, а також обов'язок відповідача по належному утримуванню неповнолітніх дітей, що заявлена позивачем сума аліментів повністю відповідатиме інтересам дітей та співмірна із матеріальним становищем сторін. У відповідності до п. 2 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» від 08 липня 2011 року, із відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 640 грн. На підставі викладеного і

Outcome: approved