Jurisdiction: civil
Date: 2020-05-24 00:00:00

1. Описова частина Короткий зміст позовних вимог та заперечень на позов У лютому 2020 року [PERSON] звернулася до Малиновського районного суду м. Одеса з вказаним позовом до [PERSON] , в якому просила суд визнати [PERSON] таким що втратив право користування житловим приміщення, а саме квартирою за адресою: [ADDRESS] та примусово зняти його з реєстраційного обліку. В обґрунтування позовних вимог зазначили наступне. Позивачка з 15.07.2013 року на підставі договору купівлі-продажу є власницею квартири за [ADDRESS] . У вказаній квартирі зареєстрований [PERSON] з 2013 року, проте відповідач з моменту купівлі квартири не проживає у вказаній квартирі з моменту її придбання, не сплачує комунальні платежі, особистих речей в квартирі не має, Оскільки відповідач за вказаною адресою не проживає виникають проблеми із оплатою надмірних комунальних послуг, які не надаються, але нараховуються за нього, також позивач планує здійснити продаж вказаної квартири, у зв`язку з чим позивач і змушений звернутися до суду. Ухвалою Малиновського районного суду м. Одеси від 02.03.2020 року відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання. Ухвалою Малиновського районного суду м. Одеси від 25.05.2020 року закрито підготовче судове засідання та призначено розгляд справи в заочному порядку. Заяви, клопотання, інші процесуальні дії у справі (забезпечення доказів, вжиття заходів забезпечення позову, зупинення і поновлення провадження, тощо): не застосовувалися. Позивач подав через канцелярію суду заяву (вхід.№20974 від 25.05.2020 року) в якій просив суд розглянути справу за його відсутності, також зазначив, що заявлені позовні вимоги підтримує в повному обсязі, не заперечує проти ухвалення заочного рішення по справі. Відповідач про дату, час та місце судового засідання повідомлявся судом відповідно до вимог ст. 128 ЦПК України, відзив на позов до суду не надав, в судове засідання не з`явився, про причини неявки не повідомляв, заяви про розгляд справи за його відсутності не подавав. Відповідно до ч. 4 ст. 223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Відповідно до ч. 1 ст.\~280\~ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, відповідно до ч. 2\~ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється. 2. Мотивувальна частина Фактичні обставини, встановлені судом Суд, вивчивши позовну заяву, дослідивши матеріали справи, проаналізувавши і оцінивши докази в їх сукупності вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено наступні фактичні обставини справи. Позивачу [PERSON] , належить на праві приватної власності квартира за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується копією договору купівлі-продажу від 15.07.2013 року (а.с.4). Наведене, також підтверджується витягом з Державного реєстр речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності індексний №6232880 від 15.07.2013 року, згідно якого на праві приватної власності позивачці належать квартира за адресою: [ADDRESS] (а.с. 4-5). Із копії довідки-виписки із домової книги про склад сім`ї та реєстрацію №74/02/№1 вбачається, що у вказаній квартирі за адресою: [ADDRESS] , серед інших осіб зареєстрований відповідач [PERSON] (племінник) з 20.07.2013 року (а.с. 8). Згідно відповіді від 28.02.2020 року наданої Відділом адресно-довідкової роботи ГУ ДМС України в Одеській області [PERSON] зареєстрований за адресою: [ADDRESS] (а.с. 12). Позивачка стверджує, що Відповідач не користується спірним житловим приміщенням з 2013 року. Також, факт відсутності відповідача за вказаною адресою підтверджується актом про не проживання, затвердженим Головою Житлово Будівельного кооперативу «Іллічівський-4» (а.с.9). Мотиви, з яких виходить суд та застосовані норми права Як регламентує стаття 1 Першого Протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Проте попередні положення жодним чином не обмежують право держави вводити в дію такі закони, які вона вважає за необхідне, щоб здійснювати контроль за користуванням майном відповідно до загальних інтересів або для забезпечення сплати податків чи інших зборів або штрафів. Як регламентує ст. 29 ч.1 ЦК України, місцем проживання фізичної особи є житловий будинок, квартира, інше приміщення, придатне для проживання в ньому (гуртожиток, готель тощо), у відповідному населеному пункті, в якому фізична особа проживає постійно, переважно або тимчасово. Згідно із ст.\~317\~ч.ч.1,2\~ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна. У силу ст.\~321\~ч.1\~ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Як чітко регламентує ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Згідност.405\~ЦК України при відсутності члена сім`ї власника житла без поважних причин понад один рік, він втрачає право на користування цим житлом та у відповідності дост.72\~ЖК України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Як зазначає ст. 3 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», реєстрація - внесення інформації до реєстру територіальної громади, документів, до яких вносяться відомості про місце проживання/перебування особи, із зазначенням адреси житла/місця перебування із подальшим внесенням відповідної інформації до Єдиного державного демографічного реєстру в установленому Кабінетом Міністрів України порядку; зняття з реєстрації - внесення інформації про зняття з реєстрації до реєстру територіальної громади, документів, до яких вносяться відомості про місце проживання/перебування особи, із зазначенням адреси житла/місця перебування із подальшим внесенням відповідної інформації до Єдиного державного демографічного реєстру в установленому Кабінетом Міністрів України порядку. Відповідно до ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі зокрема судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою. Зняття з реєстрації здійснюється в день звернення особи. За заявою особи зняття з реєстрації може бути здійснено одночасно з реєстрацією нового місця проживання з урахуванням вимог, визначених частиною одинадцятою статті 6 цього Закону. Як роз`яснює ст. 11 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», орган реєстрації здійснює: формування та ведення Реєстру територіальних громад; реєстрацію та зняття з реєстрації місця проживання/перебування осіб у межах відповідної адміністративно-територіальної одиниці; передачу інформації та/або внесення у встановленому законом порядку відомостей про реєстрацію та зняття з реєстрації місця проживання/перебування до Єдиного державного демографічного реєстру. Таким чином, суд задовольняє позовні вимоги позивачки, визнає відповідача таким, що втратив право користування жилим приміщенням, так як в судовому засіданні встановлено, що він понад один рік не проживає на спірній житловій площі. Враховуючи викладене, суд доходить висновку про обґрунтованість визнання [PERSON] такими, що втратив право користування жилим приміщенням у вигляді квартири за адресою [ADDRESS] . Відповідно до ст.\~141\~ч.1\~ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, позивачем по справі повністю сплачено судовий збір, що підтверджується квитанцією долученою до матеріалів справи.

Outcome: approved