Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-15 00:00:00

20 квітня 2015 року [PERSON] звернулася до суду із вказаною заявою. В обґрунтування своїх вимог зазначила, що з 1992 року постійно проживала разом із [PERSON] та вели спільне господарство. Після виходу на пенсію вона була непрацездатною не тільки по віку, а і за станом здоров»я, оскільки хворіє і має третю групу інвалідності. За життя [PERSON] отримував значно вищу пенсію, чим у неї, постійно надавав їй матеріальну допомогу, що було основним, постійним і головним джерелом її існування. 17 січня 2000 року він помер. Після його смерті залишилося спадкове майно: право на земельну частку (пай) розміром 3,13 умовних кадастрових гектари, посвідчене сертифікатом на право на земельну частку (пай) серії ПЛ № 0248319, виданим на ім»я спадкодавця . Відповідно до ст. 531 ЦК УРСР , яка була чинною на час відкриття спадщини, вона (заявник), як непрацездатна особа, що перебувала на утриманні померлого не менше одного року до його смерті, є спадкоємцем [PERSON]. Градизька державна нотаріальна контора відмовила їй у видачі свідоцтва про право на спадщину померлого, мотивуючи відсутністю даних, які б підтверджували факт її перебування на утриманні спадкодавця. . Посилаючись на викладене, заявник прохала встановити факт її перебування на утриманні [PERSON], який помер 17 січня 2000 року, в період з 1992 року по день смерті останнього. У судове засідання заявник [PERSON] не зявилася. Належним чином повідомлена про дату, час та місце розгляду справи. В заяві, адресованій суду, прохала розглянути справу за її відсутності, вказала, що заяву підтримує. Представники заінтересованих осіб - Градизької державної нотаріальної контори, Броварківської сільської ради, у судове засідання не зявилися. Належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду справи. В заявах , адресованих суду, прохали розглянути справу у їх відсутності, вказали, що проти задоволення заяви не заперечують. Суд, дослідивши надані письмові докази, їх належність, допустимість, достовірність, достатність та їх зв»язок у сукупності, встановив наступне. Згідно довідок № 139/02-31 від 6.03.2015 року та № 222/03-21 від 07.03.2015 року, виданих виконкомом Броварківської сільської ради, заявник [PERSON], [INFO], постійно проживала разом із [PERSON] в с. Броварки Глобинського району Полтавської області по вул. Леніна, 24, значилася в складі його сім»ї, як племінниця, та вела з ним спільне господарство до дня його смерті. Свідоцтвом про смерть серії І-КЕ № 121935, виданим 18 січня 2000 року виконкомом Броварківської сільської ради підтверджено, що [PERSON] помер 17 січня 2000 року у віці 93 роки в с. Броварки Глобинського району Полтавської області. Після його смерті залишилося спадкове майно: право на земельну частку (пай) розміром 3,13 умовних кадастрових гектари, посвідчене сертифікатом на право на земельну частку (пай) серії ПЛ № 0248319, виданим на ім»я спадкодавця . З письмових пояснень односельців заявниці - [PERSON] та [PERSON], які проживають в [INFO] з народження, вбачається, що вони добре знали покійного [PERSON] дядька заявниці, і підтверджують , що дійсно, починаючи з 1992 року вона проживала разом з ним в с. Броварки Глобинського району по вул. Леніна, 24 та вели спільне господарство. [PERSON] був ветераном війни, учасником бойових дій, отримував високу пенсію, користувався пільгами, також мав доходи у виді орендної плати за належну йому земельну ділянку і надавав суттєву матеріальну допомогу племінниці, яка є і на той час була інвалідом внаслідок загального захворювання. Це було постійним і головним джерелом її існування. З довідок про розмір отримуваних пенсій, наданих Управлінням пенсійного фонду України в Глобинському районі та Управлінням праці та соціального захисту населення Глобинської районної державної адміністрації, вбачається, що пенсія, яку в період з 01.01.1998 року по 31.12.1999 року отримував [PERSON] значно перевищувала розмір пенсії [PERSON] [PERSON] на той час мав підвищення пенсії як ветеран війни в розмірі 24.93. грн. Заявником в якості доказу надано копію військового квитка та посвідчення ветерана війни - учасника бойових дій на ім»я [PERSON] , які також є підтвердженням вищеназваної обставини. Також судом досліджені фото, які є свідченням того, що заявниця та [PERSON] проживали однією сім»єю і вказують на родинний характер їх відносин. Повно і всебічно встановлюючи обставини, на які послалася заявник в обґрунтування заявлених вимог, суд з відповідей Градизької державної нотаріальної контори та Полтавського обласного державного нотаріального архіву з»ясував, що спадкова справа після померлого 17 січня 2000 року [PERSON] не заводилася. Це вказує на відсутність спору з приводу спадщини померлого. Відповідно до вимог ст. 256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту перебування фізичної особи на утриманні, а також інші факти від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб. Згідно ст. 531 ЦК Української РСР від 18.07.1963 року до числа спадкоємців за законом належать непрацездатні особи, що перебували на утриманні померлого не менше одного року до його смерті. При наявності інших спадкоємців вони успадковують нарівні з спадкоємцями тієї черги, яка закликається до спадкоємства. Згідно ст. 38 Закону України «Про пенсійне забезпечення» члени сім»ї померлого вважаються такими, що були на його утриманні, якщо вони були на його повному утриманні або одержували від нього допомогу, яка була для них постійним і основним джерелом засобів до існування. Іншої дефініції перебування особи на утриманні в чинному законодавстві немає. Відповідно до п. 8\~Постанови Пленуму Верховного суду України № 5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», встановлення факту перебування особи на утриманні померлого має значення для одержання спадщини, призначення пенсії або відшкодування шкоди, якщо допомога, яка надавалась, була для заявника постійним і основним джерелом засобів до існування. Одержання заявником заробітку, пенсії, стипендії, інших доходів не є підставою для відмови у встановленні факту перебування на утриманні, коли суд встановить, що основним і постійним джерелом засобів до існування була для заявника допомога з боку особи, яка надавала йому утримання. Такі обставини щодо [PERSON] встановлені, тому заява підлягає задоволенню. Встановлення факту перебування на утриманні необхідне заявниці для одержання спадщини.

Outcome: approved