Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-28 00:00:00

21.03.2016 року позивач звернулася до суду з вказаним позовом посилаючись на те, що 18.03.2014 року померла її бабуся [PERSON], після\~ смерті якої відкрилася спадщина у вигляді земельної ділянки площею 7,5 га, що розташована на території [PERSON] селищної ради. Позивач є спадкоємицею за заповітом. Після смерті бабусі вона виявила, що в державному акті на право приватної власності на землю прізвище бабусі написано Коробенкова замість [PERSON]. Вона звернулася із заявою до Комсомольського районного суду м. Херсона про встановлення факту належності правовстановлюючого документу, яку було задоволено. Позивач постійно проживала разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, оскільки [PERSON] потребувала догляду, лікування та утримання, які позивач надавала їй протягом 4 років, проживали однією сімєю. Відповідач [PERSON] є єдиною дочкою спадкодавця, але у встановлений законом строк вона не звернулася із заявою про прийняття спадщини. Позивач просить встановити факт її постійного проживання зі спадкодавцем [PERSON] на час відкриття спадщини 18 березня 2014 року; визнати за нею право власності на земельну ділянку площею 7,5 га, що розташована на території [PERSON] селищної ради згідно з Державним актом на право приватної власності на землю ІІ-ХС № 022012, який видано на підставі рішення [PERSON] народних депутатів № 140 від 30.05.2001 року, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити.\~ \~\~\~\~ Відповідач в судовому засіданні позов визнала. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі. Судом встановлено, що рішенням Комсомольського районного суду м. Херсона від 11.02.2016 року заяву [PERSON] про встановлення факту належності правовстановлюючого документу задоволено. Встановлено факт, що має юридичне значення, а саме що державний акт на право приватної власності на землю ІІ-ХС № 02012, відповідно до якого передано у приватну власність земельну ділянку площею 7,5 га в межах згідно з планом, яка розташована на території [PERSON] селищної ради, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, належить [PERSON], [INFO]. Відповідно до ч. 3 ст. 61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. 18.03.2014 року [PERSON] померла у м.Херсоні та після його смерті відкрилася спадщина, яка складається з земельної ділянкиплощею 7,5 га, що розташована на території [PERSON] селищної ради згідно з Державним актом на право приватної власності на землю ІІ-ХС № 022012, який видано на підставі рішення [PERSON] народних депутатів № 140 від 30.05.2001 року, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. [PERSON] все належне їй майно заповіла [PERSON], що підтверджується копією заповіту від 31.07.2001 року. Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. З пояснень сторін вбачається, що [PERSON] проживала разом з нею протягом 4 років та повністю перебувала на її утриманні. Суд вважає позовні вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню, оскільки зазначені позивачем обставини унеможливлюють іншим способом захистити її права та інтереси. На підставі викладеного та

Outcome: approved