Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-03 00:00:00

21.02.2017 року позивач [PERSON] та його представник [PERSON] звернулися до суду з позовом до Новосанжарської районної державної адміністрації, в якому просили визнати поновленим Договір оренди землі від 20 червня 2003 року, укладений між Новосанжарською районною державною адміністрацією та [PERSON], на земельну ділянку площею 65,7622 га з кадастровим номером [NUMBER] до 04 липня 2018 року на умовах договору оренди від 20 червня 2003 року, зареєстрований 04 липня 2003 року за № 6 в Новосанжарському районному відділі земельних ресурсів. Вимоги мотивовані тим, що між позивачем та відповідачем укладено договір від 20 червня 2003 року оренди землі загальною площею 350,59 га, що знаходяться за межами населених пунктів на території Лівенської сільської ради Новосанжарського району Полтавської області, з цільовим призначенням - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що підтверджується Додатковою угодою від 20 вересня 2007 року до договору оренди землі від 20 червня 2003 року. Вищезазначений договір було зареєстровано 04 липня 2003 року за № 6 в Новосанжарському районному відділі земельних ресурсів. Розпорядженнями голови Новосанжарської РДА № 361 від 04.08.2008 року «Про продовження терміну оренди земельної ділянки», № 156 від 15.04.2011 року «Про внесення змін до розпорядження голови райдержадміністрації» від 04.08.2008 року № 361 «Про продовження терміну оренди земельної ділянки» та № 420 від 18.11.2011 року «Про внесення змін до розпорядження голови райдержадміністрації від 04.08.2008 року № 361 «Про продовження терміну оренди земельної ділянки» позивачу було продовжено термін оренди земельної ділянки на 5 років, загальна площа 171,2472 га ріллі (в тому числі 65,7622 га ріллі із земель сільськогосподарського призначення державної власності кадастровий номер [NUMBER] та 101,26 га ріллі із невитребуваних земельних часток (паїв). Площа визначена відповідно до технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Лівенської сільської ради Новосанжарського району Полтавської області), терміном на п'ять років до 04.08.2013 року. На протязі періоду часу - починаючи з 2003 року і по сьогодні позивач використовує вищезазначені землі для товарного сільськогосподарського виробництва, відкрито і безперервно, сплачує орендні платежі, що підтверджується довідкою від 16.02.2017 р. за № 02-27/81, виданою виконкомом Лівенської сільської ради та відповідними квитанціями про перерахування орендної плати. Вважає, що раніше укладений договір від 20 червня 2003 року оренди землі в частині 65,7622 га ріллі із земель сільськогосподарського призначення державної власності, кадастровий номер [NUMBER], що знаходиться за межами населених пунктів на території Лівенської сільської ради Новосанжарського району Полтавської області, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, зареєстрований 04 липня 2003 року за № 6 в Новосанжарському районному відділі земельних ресурсів, підлягає поновленню. Ухвалою суду від 10.04.2017 року до участі у справі залучено, як третю особу на стороні відповідача, що не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - Головне управління Держгеокадастру в Полтавській області. В судове засідання позивач [PERSON] не з'явився, до суду направив заяву про розгляд справи за його відсутності. Представник позивача [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві. Представник відповідача [PERSON] в судовому засіданні проти позову заперечував, посилаючись на письмові заперечення, надані до справи. Представник третьої особи [PERSON] в судовому засіданні проти позову також заперечувала, посилаючись на письмові заперечення, надані до справи. Суд, заслухавши учасників судового розгляду, дослідивши матеріали справи в їх сукупності, повно і всебічно з'ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, вивчивши законодавство, що регулює зазначені правовідносини, дійшов до висновку, що позов підлягає задоволенню виходячи з наступного. В статті 93 ЗК України, в Законі України «Про оренду землі» зазначено, що право оренди земельної ділянки - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для провадження підприємницької та іншої діяльності. Земельні ділянки можуть передаватися в оренду громадянам та юридичним особам України, іноземцям і особам без громадянства, іноземним юридичним особам, міжнародним об'єднанням і організаціям, а також іноземним державам. Частиною 4 ст. 124 ЗК України передбачено, що передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у власності громадян і юридичних осіб, здійснюється за договором оренди між власником земельної ділянки і орендарем. В частині 1 ст. 6 Закону України «Про оренду землі» встановлено, що орендарі набувають права оренди земельної ділянки на підставах і в порядку, передбачених Земельним кодексом України, Цивільним кодексом України, цим та іншими законами України і договором оренди землі. Статтею 13 Закону України «Про оренду землі» встановлено, що договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов'язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов'язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства. Об'єктом оренди є земельна ділянка. Закон України «Про оренду землі» є спеціальним законом переважно перед іншими законодавчими актами, що регулюють земельні правовідносини в Україні, а отже цей Закон підлягає пріоритетному застосуванню до спірних правовідносин, що склались між сторонами. В судовому засіданні встановлено, що 20 червня 2003 року між позивачем [PERSON] та Новосанжарською районною державною адміністрацією було укладено договір оренди земельної ділянки площею 350,59 га, що розташована на території Лівенської сільської ради Новосанжарського району Полтавської області, строком на 5 (п'ять) років. Вказаний договір зареєстровано 04 липня 2003 року за № 6 в Новосанжарському районному відділі земельних ресурсів (а.с.33-38). 20 вересня 2007 року між [PERSON] та Новосанжарською районною державною адміністрацією було укладено додаткову угоду до договору оренди землі від 20 червня 2003 року (а.с.8). Розпорядженнями голови Новосанжарської РДА № 361 від 04.08.2008 року «Про продовження терміну оренди земельної ділянки», № 156 від 15.04.2011 року «Про внесення змін до розпорядження голови райдержадміністрації» від 04.08.2008 року № 361 «Про продовження терміну оренди земельної ділянки» та № 420 від 18.11.2011 року «Про внесення змін до розпорядження голови райдержадміністрації від 04.08.2008 року № 361 «Про продовження терміну оренди земельної ділянки» позивачу було продовжено термін оренди земельної ділянки на 5 років, загальна площа 171,2472 га ріллі (в тому числі 65,7622 га ріллі із земель сільськогосподарського призначення державної власності кадастровий номер [NUMBER] та 101,26 га ріллі із невитребуваних земельних часток (паїв). Площа визначена відповідно до технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Лівенської сільської ради Новосанжарського району Полтавської області), терміном на п'ять років до 04.08.2013 року. Протягом строку дії договору позивач в повному обсязі виконував зобов'язання, передбачені договором оренди земельної ділянки, користувався земельною ділянкою за її цільовим призначенням та своєчасно сплачував орендну плату, що підтверджується договором оренди землі від 20.06.2003 року з відповідними додатками (а.с.33-38), довідкою виконкому Лівенської сільської ради від 17.11.2016 року за № 2-27/423 про оренду [PERSON] земельної ділянки 65,7622 га ріллі із земель сільськогосподарського призначення державної власності кадастровий номер [NUMBER], довідкою виконкому Лівенської сільської ради від 16.02.2017 року за № 02-27/81 про сплату [PERSON] орендної плати за користування землями запасу державної власності та невитребуваними паями в період з 2012 року по 2016 рік, квитанціями про сплату [PERSON] орендної плати за користування землями запасу державної власності та невитребуваними паями з січень 2017 року на суму 11 500 грн., що не оспорюється сторонами і, відповідно до вимог ст.61 ЦПК України, не підлягає доказуванню. Будь-яких повідомлень про припинення договору оренди землі або про відмову в продовженні оренди землі до позивача від відповідача і третьої особи не надходило. Стаття 33 Закону України «Про оренду землі» регламентує процедуру поновлення договору оренди землі. За положеннями цієї норми по закінченню строку, на який було укладено договір оренди землі, орендар, який належно виконував обов'язки за умовами договору, має переважне право перед іншими особами на укладення договору оренди землі на новий строк (поновлення договору оренди землі). Орендар, який має намір скористатись переважним правом на укладення договору оренди землі на новий строк, зобов'язаний повідомити про це орендодавця до спливу строку договору оренди землі у строк, встановлений договором, але не пізніше ніж за місяць до спливу строку договору оренди землі. При поновленні договору оренди землі його умови можуть бути змінені за згодою сторін. У разі недосягнення домовленості щодо орендної плати та інших істотних умов договору переважне право орендаря на укладення договору оренди землі припиняється. Орендодавець у місячний термін розглядає надісланий орендарем лист-повідомлення з проектом додаткової угоди, перевіряє його на відповідність вимогам закону, узгоджує з орендарем (за необхідності) істотні умови договору і, за відсутності заперечень, приймає рішення про поновлення договору оренди землі (щодо земель державної та комунальної власності), укладає з орендарем додаткову угоду про поновлення договору оренди землі. За наявності заперечень орендодавця щодо поновлення договору оренди землі орендарю направляється лист - повідомлення про прийняте орендодавцем рішення. У разі якщо орендар продовжує користуватися земельною ділянкою після закінчення строку договору оренди і за відсутності протягом одного місяця після закінчення строку договору листа-повідомлення орендодавця про заперечення у поновленні договору оренди землі такий договір вважається поновленим на той самий строк і на тих самих умовах, які були передбачені договором. У цьому випадку укладання додаткової угоди про поновлення договору оренди землі здійснюється із: власником земельної ділянки (щодо земель приватної власності); уповноваженим керівником органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування без прийняття рішення органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування про поновлення договору оренди землі (щодо земель державної або комунальної власності). Додаткова угода до договору оренди землі про його поновлення має бути укладена сторонами у місячний строк в обов'язковому порядку. Відмова, а також наявне зволікання в укладенні додаткової угоди до договору оренди землі може бути оскаржено в суді. Як бачимо, законодавець закріпив декілька умов щодо процедури поновлення договірних відносин по оренді землі: 1) при використанні принципу переважності права на оренду землі бувшого орендаря, дотримання останнім терміну повідомлення орендодавця про такі наміри (поновлення договору на новий строк) до закінчення строку дії договору; 2) у разі де-факто користування орендарем земельною ділянкою після сплину строку договору оренди землі і за відсутності протягом одного місяця після закінчення строку договору листа-повідомлення орендодавця про заперечення у поновленні договору оренди землі. Як засвідчують матеріали справи, взаємовідносини сторін щодо поновлення договору оренди землі підпадають під дію другої умови, наведеної вище та врегульованої ст. 33 ЗУ «Про оренду землі», оскільки орендар продовжує платно користуватися земельною ділянкою, що підтверджується вищевказаними доказами. У місячний строк після закінчення строку дії договору орендодавцем не було письмово повідомлено (листом-повідомленням) про заперечення у поновленні договору. При цьому, за положеннями відміченої норми законодавець не позбавляє саме орендодавця (в такій ситуації де - факто користування земельною ділянкою після закінчення строку договору) ініціювати свій проект додаткової угоди. Доводи відповідача і третьої особи, викладені у запереченнях на позов та озвучені в судовому засіданні, щодо недотримання з боку орендаря процедури поновлення договірних відносин в порядку ст. 33 ЗУ «Про оренду землі», не прийняті судом як не суттєві та спростовуються наведеним вище та зокрема тією обставиною, що листом від 07.02.2017 р. за №1185/6-17 Головне управління Держгеокадастру у Полтавській області відмовило позивачу у передачі спірної земельної ділянки площею 65,7622 га йому в оренду терміном на 7 років з орендною платою в розмірі 8% від нормативної грошової оцінки. Статтею 11 Цивільно - процесуального кодексу України встановлено принцип змагальності цивільного судочинства, згідно якого сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів , їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Відповідно до ст. 60 Цивільно-процесуального кодексу України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Правову позицію Верховного Суду України по даному питанню визначено Постановою ВСУ у справі № 6-219цс14 від 25.02.2015 р., в якій зазначено, що для поновлення договору оренди землі з підстав, передбачених частиною шостою статті 33 Закону України «Про оренду землі», необхідна наявність наступних юридичних фактів: орендар продовжує користування виділеною земельною ділянкою; орендар належно виконує свої обов'язки за договором; відсутнє письмове повідомлення орендодавця про відмову у поновленні договору оренди. Аналізуючи пояснення представника позивача, додані до справи заперечення, досліджуючи письмові докази суд дійшов висновку, що позивач звертався до Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області з клопотанням про затвердження технічної документації із землеустрою площею 65,7622 га на території Лівенської сільської ради та про передачу земельної ділянки в оренду терміном на 7 років з орендною платою в розмірі 8% від нормативної грошової оцінки і продовжував користуватися земельною ділянкою. Як слідує з листа № 1185/6-17 від 07.02.2017 року третьої особи позивачу було відмовлено в його клопотанні. В судовому засіданні представник третьої особи зазначила, що позивач не звертався жодного разу з клопотанням про передачу в оренду землі. До цих пояснень суд відноситься критично, позаяк вони спростовуються вищезазначеним листом. Статтею 764 ЦК України передбачено, що якщо наймач продовжує користуватися майном після закінчення строку договору найму, то, за відсутності заперечень наймодавця протягом одного місяця, договір вважається поновленим на строк, який був раніше встановлений договором. В той же час, ні Головне управління Держземагенства у Полтавській області, ні його правонаступник - Головне управління Держгеокадастру у Полтавській області не надало суду доказів на підтвердження того, що відповідач в місячний строк після закінчення строку дії Договору, а саме до 04.07.2013 року направляв позивачу свої заперечення про поновлення договору. Позивач продовжує користуватись земельною ділянкою, сплатив орендну плату в повному обсязі, заборгованості не має, що відповідає вимогам ст. 764 ЦК України, тобто договір вважається поновленим. При встановлених обставинах, виходячи з наведених приписів закону, аналізуючи вимоги чинного законодавства , що регулює зазначені правовідносини щодо оренди земельних ділянок, враховуючи, що позовні вимоги про визнання договору оренди землі поновленим обгрунтовуються тим, що позивач не лише належним чином виконував свої обов'язки за договором оренди землі, але й за відсутності протягом одного місяця після закінчення строку договору листа -повідомлення орендодавця про заперечення у поновленні договору оренди землі майже 4 роки продовжує користуватись земельною ділянкою, сплачує орендну плату, тому судом встановлено, що договір від 20 червня 2003 року оренди землі, що знаходиться за межами населених пунктів на території Лівенської сільської ради Новосанжарського району Полтавської області, з цільовим призначенням - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, укладений між позивачем та Новосанжарською районною державною адміністрацією, який було зареєстровано 04 липня 2003 року за №6 в Новосанжарському районному відділі земельних ресурсів підлягає поновленню на умовах договору оренди від 20 червня 2003 року, зареєстрований 04 липня 2003 року за № 6 в Новосанжарському районному відділі земельних ресурсів, в цілому, зокрема щодо об'єктів оренди 65,7622 га ріллі - із земель сільськогосподарського призначення державної власності кадастровий номер [NUMBER], невитребуваних земельних часток (паїв) - 57,75 га та земельних часток (паїв) громадян, які не реалізували своє право - 45,15 га. Таким чином, позовні вимоги про визнання договору оренди землі поновленим підлягають задоволенню, як обгрунтовані, відповідно до положень ст.33 Закону України «Про оренду землі», ст. 764 ЦК України шляхом визнання договору оренди землі від 20.06.2003 року поновленим по 04.07.2018 року на тих самих умовах, які передбачені договором. Суд стягує з відповідача на користь позивача судові витрати згідно ст. 88 ЦПК України.

Outcome: approved