Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-10 00:00:00

21 березня 2017 року позивач [PERSON] звернулася до Орджонікідзевського районного суду міста Маріуполя з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей. В обґрунтування заявлених вимог позивач [PERSON] посилалася на те, що вони з відповідачем з 27 вересня 2003 року перебували у зареєстрованому шлюбі, який було розірвано рішенням Орджонікідзевського районного суду міста Маріуполя від 30 жовтня 2014 року. Від шлюбу мають двох неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], батьком яких є відповідач. На даний час діти проживають разом з нею і знаходяться на повному її утриманні. З моменту фактичного припинення шлюбних відносин вона самостійно несе витрати по утриманню дітей, а відповідач у добровільному порядку відмовляється надавати їй допомогу на утримання дітей, що ставить її у скрутне матеріальне становище. Проте вважає, що відповідач має можливість надавати таку допомогу. Просила стягнути з [PERSON] аліменти на утримання неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно на кожну дитину, до досягнення дітьми повноліття. У подальшому позивач [PERSON] уточнила позовні вимоги, та просила суд стягнути з [PERSON] аліменти на утримання неповнолітніх дітей [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], у розмірі 1/3 частини з усіх видів заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину, щомісячно, починаючи з 21 березня 2017 року і до досягнення дітьми повноліття. У судове засідання позивач [PERSON] не з'явилася, від якої до адреси суду надійшла заява з проханням справу розглянути за її відсутності, уточнені позовні вимоги підтримала у повному обсязі, просила задовольнити позов. Відповідач [PERSON] до суду також не зявився, надавши заяву про розгляд справи за його відсутності, в якій уточнені позовні вимоги про стягнення з нього аліментів на утримання неповнолітніх дітей у розмірі 1/3 частини з усіх видів заробітку до досягнення дітьми повноліття, визнав повністю, проти задоволення позову не заперечував. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Матеріалами справи встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 27 вересня 2003 року, який було розірвано рішенням Орджонікідзевського районного суду міста Маріуполя від 30 жовтня 2014 року, що набрало законної сили 11 листопада 2014 року. Відповідно до свідоцтва про народження серія І-НО № 271360, виданого Орджонікідзевським Відділом РАЦС Маріупольського МУЮ Донецької області, 29 травня 2009 року, [PERSON] народилася 14 травня 2009 року, актовий запис № 492, в графі «батьки» зазначені: батько [PERSON], та мати [PERSON]. Згідно зі свідоцтвом про народження серія І-НО № 474015, виданого Орджонікідзевським Відділом РАЦС Маріупольського МУЮ Донецької області, 12 вересня 2012 року, [PERSON] народилася 21 серпня 2012 року, актовий запис № 712, в графі «батьки» зазначені: батько [PERSON], та мати [PERSON]. Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Частина 1 ст.181 СК України передбачає, що способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. Судом встановлено, що між позивачем [PERSON] та відповідачем [PERSON] не досягнуто згоди щодо виконання останнім обов'язку з утримання дітей. Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Частина ч.1 ст.182 СК України передбачає, що при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина та інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж зазначений у ч. 2 ст.182 СК України, тобто 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Враховуючи, що відповідач [PERSON] добровільно позивачу [PERSON] грошової допомоги на утримання неповнолітніх дітей не надає, про інші обставини, що мають істотне значення для визначення розміру аліментів суд не повідомив, а також приймаючи до уваги, що відповідач визнав позовні вимоги, суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Відповідно до ч. 3 ст.88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від плати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Таким чином, з відповідача [PERSON] також підлягають стягненню в дохід держави витрати з оплати судового збору в сумі 640 гривень. На підставі викладеного,

Outcome: approved