Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-19 00:00:00

20.09.2021 позивач звернувсяв суд з позовною заявою, в якій просить стягнути з відповідача на його користь 1000000 грн. на відшкодування моральної шкоди. Вимоги обґрунтовані тим, що він звернулась до відповідача із запитом про надання публічної інформації про наявність на території населеного пункту вільних земельних ділянок, що можуть бути використані під забудову жилого будинку, господарських будівель і споруд. Відповідач не надав відповідь на запит на отримання інформації. Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 22.06.2021 у справі №380/6029/21 визнано протиправною бездіяльність Виконавчого комітету Червоноградської міської ради Львівської області щодо ненадання [PERSON] відповіді на запит від 03.03.2021. Протиправними діями відповідача йому була завдана моральна шкода, яка полягає у стражданні та приниженні, яких він зазнав. Розмір моральної шкоди підтверджується тим, що завдана шкода спричинила негативні переживання, стан постійної психоемоційної напруги, важкість виконання повсякденних обов`язків, тимчасову відірваність від активного суспільно-політичного життя громади міста, знижений і нестійкий настрій, нервозність, дратівливість, порушення сну, гіпертонічні кризи, побоювання про майбутній стан здоров`я. Нехтування відповідачем під час здійснення розгляду його запиту порушило його законні права, що призвело до сильного психологічного дискомфорту, погіршення самочуття, емоційного хвилювання, порушені його нормальні життєві зв`язки з партнерами, друзями, яким він змушений додатково пояснювати чому став менш привітним, менше приділяти часу друзям, сім`ї, родичам. Моральні страждання також підсилювались тим, що він є людиною з інвалідністю ІІ групи. Кожен місяць порушеного права він оцінив у розмірі мінімальної заробітної плати для працездатних осіб у січні 2021 р., тобто 6000 грн., а тому моральну шкоду оцінює у 1000000 грн. 30.09.2021 представник відповідача подав відзив на позовну заяву, у якому просить відмовити у задоволенні позову. Зазначив, що позивач звернувся із запитом на отримання публічної інформації від 03.03.2021, який отримано 10.03.2021 року. Листом від 15.03.2021 №3/38-2229/7-17 надано відповідь на запит позивача, про що в журналі реєстрації вихідної документації зроблено відмітку. Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 22.06.2021 у справі №380/6029/21 позов [PERSON] до Виконавчого комітету Червоноградської міської ради Львівської області про визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання до вчинення дій задоволено частково, визнано протиправною бездіяльність Виконавчого комітету Червоноградської міської ради Львівської області щодо ненадання відповіді на запит від 03.03.2021 у строк, встановлений законом. З метою дотримання Конституції України та виконання вищевказаного рішення суду ними було повторно надіслано на адресу позивача лист виконавчого комітету №3/38-2229/7-17 від 15.03.2021 року (відповідь на запит на отримання публічної інформації від 03.03.2021 року), однак уже рекомендованим листом з описом вкладення. Вважає, що позивачем не надано жодних доказів заподіяння моральних страждань поведінкою відповідача, зокрема, доказів погіршення здоров`я або настання інших втрат немайнового характеру внаслідок моральних страждань, або інших негативних явищ, що настали внаслідок незаконних дій або бездіяльності відповідача у справі. Вважає, що позивач звертається до суду не з метою захисту свого порушеного права, а з метою безпідставного збагачення. 21.09.2021 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито загальне позовне провадження. \~ \~ \~ \~19.10.2021 підготовче провадження закрито. \~ \~ \~ \~Позивач подав заяву про розгляд справи у його відсутності. Представник відповідача в судовому засіданні позов заперечив. Вказав, що підтримує обставини, викладені у відзиві. Просив відмовити у позовних вимогах повністю. Судом встановлено, що 03.03.2021 позивач звернувся до Виконавчого комітету Червоноградської міської ради із запитом на отримання публічної інформації з приводу наявності на території м. Червоноград вільних земельних ділянок, що можуть бути використані під забудову жилого будинку, господарських будівель і споруд з місцями (орієнтирами) розташування, який отримано 10.03.2021 року, що підтверджується копією вказаного запиту. Згідно з копією листа від 15.03.2021 №3/38-2229/2-17 Виконавчим комітетом Червоноградської міської ради оформлено відповідь на запит позивача. Однак відповідачем не було надано жодних належних та допустимих доказів саме надсилання на поштову адресу позивача чи вручення позивачеві в інший спосіб вказаної відповіді у встановлений законом термін до 16.03.2021. 15.04.2021 позивач звернувся із позовом до Львівського окружного адміністративного суду про визнання протиправними дій відповідача. Рішенням від 22.06.2021 у справі №380/6029/21 визнано протиправною бездіяльність Виконавчого комітету Червоноградської міської ради Львівської області щодо ненадання [PERSON] відповіді на запит від 03.03.2021, у задоволенні решти позовних вимог відмовлено. На час прийняття зазначеного рішення належні докази отримання позивачем запитуваної інформації також були відсутні в справі. 12.08.2021 позивачу було надіслано лист виконавчого комітету №3/38-2229/2-17 від 15.03.2021 року. Відповідно до ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Відповідно до ст.\~40\~Конституції України усі мають право направляти індивідуальні чи колективні письмові звернення або особисто звертатися до органів державної влади, органів місцевого самоврядування та посадових і службових осіб цих органів, що зобов`язані розглянути звернення і дати обґрунтовану відповідь у встановлений законом строк. Згідно зі ст.\~56\~Конституції України кожен має право на відшкодування за рахунок держави чи органів місцевого самоврядування матеріальної та моральної шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових і службових осіб при здійсненні ними своїх повноважень. Порядок здійснення та забезпечення права кожного на доступ до інформації, що знаходиться у володінні суб`єктів владних повноважень, інших розпорядників публічної інформації, визначених цим Законом, та інформації, що становить суспільний інтерес, врегульовано Законом України\~«Про доступ\~до публічної\~інформації» від\~13.01.2011\~№2939-VI (далі - Закон №2939-VI). Відповідно до ст.\~1\~Закону №2939-VI публічна інформація - це відображена та задокументована будь-якими засобами та на будь-яких носіях інформація, що була отримана або створена в процесі виконання суб`єктами владних повноважень своїх обов`язків, передбачених чинним законодавством, або яка знаходиться у володінні суб`єктів владних повноважень, інших розпорядників публічної інформації, визначених цим Законом. Публічна інформація є відкритою, крім випадків, встановлених законом. Згідно із ст.\~5\~Закону №2939-VI одним із способів доступу до інформації є надання такої за запитами на інформацію. Відповідно до ч. 1 ст.\~20\~Закону №2939-VI розпорядник інформації має надати відповідь на запит на інформацію не пізніше п`яти робочих днів з дня отримання запиту. Частиною 4 тієї ж статті закріплено, що у разі якщо запит стосується надання великого обсягу інформації або потребує пошуку інформації серед значної кількості даних, розпорядник інформації може продовжити строк розгляду запиту до 20 робочих днів з обґрунтуванням такого продовження. Про продовження строку розпорядник інформації повідомляє запитувача в письмовій формі не пізніше п`яти робочих днів з дня отримання запиту. Відповідно до ст.\~4\~ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно із ч.1 ст.\~1167\~ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Шкода, завдана фізичній або юридичній особі незаконними рішеннями, дією чи бездіяльністю органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування при здійсненні ними своїх повноважень, відшкодовується державою, Автономною Республікою Крим або органом місцевого самоврядування незалежно від вини цих органів. (ч.1 ст. 1173 ЦК України) Відповідно до ч.ч. 2, 3 ст. 23 ЦК України моральна шкода полягає у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або і інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Пленум Верховного Суду України у своїй постанові № 4 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», з подальшими змінами до неї (далі постанова ПВСУ № 4 від 31.03.1995 року), звертає увагу судів на те, що відповідно до ст.\~137\~ЦПК у позовній\~заяві про\~відшкодування моральної\~(немайнової)\~шкоди має\~бути зазначено,\~в чому\~полягає ця\~шкода,\~якими неправомірними\~діями чи\~бездіяльністю її\~заподіяно позивачеві,\~з яких\~міркувань він\~виходив,\~визначаючи розмір\~шкоди,\~та якими\~доказами це\~підтверджується. Відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору (абз. 1 п. 4, абз. 2 п. 5). Відповідно до ч.1 ст. 81, ч.4 ст.82 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Так, судом визнано протиправною бездіяльність Виконавчого комітету Червоноградської міської ради Львівської області щодо ненадання позивачу відповіді на запит від 03.03.2021 у встановлений законом строк. У практиці Європейського Суду з прав людини порушення державою прав людини, що завдають психологічних страждань, розчарувань та незручностей зокрема через порушення принципу належного врядування, кваліфікуються як такі, що завдають моральної шкоди. Отже, психологічне напруження, розчарування та незручності, що виникли внаслідок порушення органом держави чи місцевого самоврядування прав людини, навіть якщо вони не потягли вагомих наслідків у вигляді погіршення здоров`я, можуть свідчить про заподіяння їй моральної шкоди. При цьому слід виходити з презумпції, що порушення прав людини з боку суб`єктів владних повноважень прямо суперечить їх головним конституційним обов`язкам (ст. 3, 19 Конституції України) і завжди викликає у людини негативні емоції. Проте, не всі негативні емоції досягають рівня страждання або приниження, які заподіюють моральну шкоду. Оцінка цього рівня залежить від усіх обставин справи, які свідчать про мотиви протиправних дій, їх інтенсивність, тривалість, повторюваність, фізичні або психологічні наслідки та, у деяких випадках, стать, вік та стан здоров`я потерпілого. Наведений правовий висновок був висловлений Верховним Судом у постанові від 22.01.2020 у справі №560/798/16-а. Отже, негативні емоції позивача внаслідок тривалого та умисного ненадання інформації на його запит перебувають у причинно-наслідковому зв`язку із бездіяльністю відповідача, а відтак завдали їй моральної шкоди, тому позивач має право на її відшкодування. У зв`язку з наведеним, безпідставними є відповідні доводи відповідача щодо відсутності доказів погіршення здоров`я або настання інших втрат немайнового характеру внаслідок моральних страждань, або інших негативних явищ, що настали внаслідок незаконних дій або бездіяльності відповідача. Вирішуючи питання про розмір відшкодування моральної шкоди, судом ураховано тяжкість завданої позивачеві моральної шкоди, глибину, тривалість моральних страждань які, на думку суду охоплюють, період з 16.03.2021 (сплив п`ятиденного строку надання інформації на запит позивача) по 12.08.2021 (надання інформації на запит позивача) та характер моральних страждань. При цьому суд виходить із засад розумності, виваженості та справедливості, що відповідає вимогам п. 9 постанови ПВСУ від 31 березня 1995 року № 4. Тому суд вважає, що сума компенсації спричиненої позивачеві моральної шкоди повинна складати 2000,00 грн. Отже, позов задовольняється частково в межах, зазначених вище. Судовий збір підлягає стягненню ст.141 ЦПК України з відповідача в порядку на користь держави пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Outcome: partial