Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-16 00:00:00

21.01.2019 року позивач ТОВ «СПОЖИВЧИЙ ЦЕНТР» звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача [PERSON] на його користь заборгованість та штраф за кредитним договором № 12.12.2018-010000636 в розмірі 6 764,00 грн.; суму сплаченого судового збору у розмірі 1921,00 грн. В обґрунтування своїх позовних вимог посилалися на ті обставини, що 16.11.2018 року між ТОВ «СПОЖИВЧИЙ ЦЕНТР» та [PERSON] був укладений кредитний договір 16.11.2018-100002700, відповідно до п. 1.1 якого за цим Договором Кредитор зобов`язується надати Кредит Позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених Договором, а Позичальник зобов`язується повернути Кредит та сплатити Проценти за користування ним. Даний договір укладений на строк до одного місяця (п.8.1. договору), кредит наданий на будь-які законні цілі, включаючи перекредитування, підприємницьку, незалежну професійну діяльність або виконання обов`язків найманого працівника (п.1.2 договору), внаслідок чого цей договір не є договором про споживчий кредит та на нього не поширюється дія Закону України «Про споживче кредитування», так як відповідно до п. 1 ч.2 ст. 3 Закону України «Про споживче кредитування» цей Закон не поширюється на: ... кредитні договори, що укладаються на строк до одного місяця. Відповідно до заявки та підтвердження укладення кредитного договору Кредитор надав Позичальнику Кредит у розмірі 3 800 грн. 00 коп. на 14 календарних днів, з кінцевим терміном повернення Кредиту до 29.11.2018 року та платою за користування Кредитом у розмірі 1 064 грн. 16.11.2018 року позивач видав відповідачу Кредит у розмірі 3 800 грн. 00 коп., що підтверджується квитанцією № 114377264 від 16.11.2018 року, чим виконав свої зобов`язання своєчасно та в повному обсязі. 12.12.2018 року між ТОВ «СПОЖИВЧИЙ ЦЕНТР» та [PERSON] був укладений кредитний договір № 12.12.2018-010000636 з аналогічними умовами як в попередньому договорі. За заявою позичальника про перекредитування/зарахування від 12.12.2018 року та на підставі ст. 601 ЦК України, сторони провели зарахування рівних зустрічних однорідних вимог. Вимогу позичальника про видачу суми кредиту у розмірі 3 800 грн. 00 коп. за кредитним договором № 12.12.2018-010000636 було зараховано в рахунок вимоги кредитора про повернення суми кредиту у розмірі 3800 грн. 00 коп. за кредитним договором 16.11.2018-100002700 від 16.11.2018 року. Відповідно до п.п. 4.1 договору Позичальник зобов`язується забезпечити своєчасне повернення Кредиту та Процентів за користування ними шляхом внесення в касу Кредитора готівкою або перерахування на рахунок кредитора в такі терміни: а) повернення кредиту до 26.12.2018 року; б) проценти за користування кредитом в день повернення кредиту або в останній день строку, на який Кредит пролонгований; в) штрафні санкції, які можуть бути нараховані Кредитором за несвоєчасне виконання зобов`язань за цим Договором, - негайно, з моменту пред`явлення Кредитором вимоги (усної чи письмової) про нарахування таких санкцій. Позивачем та відповідачем строки повернення Кредиту та Процентів не переносились. До теперішнього часу відповідач не сплатила позивачу заборгованість в розмірі 4 864 грн. 00 коп., чим порушила свої зобов`язання, встановлені договором. Пунктом 5.4 договору передбачено, що у випадку невиконання/неналежного виконання Позичальником грошових зобов`язань за Договором Кредитор залишає за собою право нарахування штрафу, розмір якого щодня зростає на 2%, починаючи від 2% у перший день невиконання. Отже, сума штрафу, на яку має право позивач та яку відповідач повинен сплатити позивачу, становить 4 280 грн. 32 коп. відповідно до розрахунку. Однак, в даній позовній заяві позивач просить стягнути лише частину штрафу у розмірі 1 900 грн. 00 коп., що не є відмовою позивача від права на стягнення іншої частини штрафу у майбутньому. Позов просили задовольнити. Від відповідача [PERSON] відзив на позовну заяву до суду не надходив. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Матеріалами справи встановлено, що 16.11.2018 року між ТОВ «СПОЖИВЧИЙ ЦЕНТР» та [PERSON] був укладений кредитний договір 16.11.2018-100002700, відповідно до п. 1.1 якого за цим Договором Кредитор зобов`язується надати Кредит Позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених Договором, а Позичальник зобов`язується повернути Кредит та сплатити Проценти за користування ним (а.с. 4 - 6). Даний договір укладений на строк до одного місяця (п.8.1. договору), кредит наданий на будь-які законні цілі, включаючи перекредитування, підприємницьку, незалежну професійну діяльність або виконання обов`язків найманого працівника (п.1.2 договору), внаслідок чого цей договір не є договором про споживчий кредит та на нього не поширюється дія Закону України «Про споживче кредитування», так як відповідно до п. 1 ч.2 ст. 3 Закону України «Про споживче кредитування» цей Закон не поширюється на: ... кредитні договори, що укладаються на строк до одного місяця. Відповідно до заявки та підтвердження укладення кредитного договору Кредитор надав Позичальнику Кредит у розмірі 3 800.00 гри. на 14 календарних днів, з кінцевим терміном повернення Кредиту до 29.11.2018 року та платою за користування Кредитом у розмірі 1 064 грн. (а.с. 7 - 8). 16.11.2018 року позивач видав відповідачу Кредит у розмірі 3 800 грн. 00 коп., що підтверджується квитанцією № 114377264 від 16.11.2018 року, чим виконав свої зобов`язання своєчасно та в повному обсязі (а.с. 9). 12.12.2018 року між ТОВ «СПОЖИВЧИЙ ЦЕНТР» та [PERSON] був укладений кредитний договір № 12.12.2018-010000636 з аналогічними умовами як в попередньому договорі. За заявою позичальника про перекредитування/зарахування від 12.12.2018 року та на підставі ст. 601 ЦК України, сторони провели зарахування рівних зустрічних однорідних вимог. Вимогу позичальника про видачу суми кредиту у розмірі 3 800 грн. 00 коп. за кредитним договором № 12.12.2018-010000636 було зараховано в рахунок вимоги кредитора про повернення суми кредиту у розмірі 3800 грн. 00 коп. за кредитним договором 16.11.2018-100002700 від 16.11 2018 року (а.с. 10 - 12). Відповідно до п.п. 4.1 договору Позичальник зобов`язується забезпечити своєчасне повернення Кредиту та Процентів за користування ними шляхом внесення в касу Кредитора готівкою або перерахування на рахунок кредитора в такі терміни: а) повернення кредиту до 26.12.2018 року; б) проценти за користування кредитом в день повернення кредиту або в останній день строку, на який Кредит пролонгований; в) штрафні санкції, які можуть бути нараховані Кредитором за несвоєчасне виконання зобов`язань за цим Договором, - негайно, з моменту пред`явлення Кредитором вимоги (усної чи письмової) про нарахування таких санкцій. Позивачем та відповідачем строки повернення Кредиту та Процентів не переносились. До теперішнього часу відповідач не сплатила позивачу заборгованість в розмірі 4 864 грн. 00 коп., чим порушила свої зобов`язання, встановлені договором (а.с. 3). Відповідно до ч.1 ст.526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно з ч.1 ст. 525 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Частиною 1 ст. 530 Цивільного кодексу України передбачено, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ст. 1049 Цивільного кодексу України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно з ч. 1 ст. 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до підп. 3 ч.1 ст. 611 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: ... сплата неустойки. В ч.2 ст. 549 Цивільного кодексу України визначено, що штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пунктом 5.4 договору передбачено, що у випадку невиконання/неналежного виконання Позичальником грошових зобов`язань за Договором Кредитор залишає за собою право нарахування штрафу, розмір якого щодня зростає на 2%, починаючи від 2% у перший день невиконання. Отже, сума штрафу, на яку має право позивач та яку відповідач повинен сплатити позивачу, становить 4 280 грн. 32 коп. відповідно до розрахунку. Однак, в даній позовній заяві позивач просить стягнути лише частину штрафу у розмірі 1 900 грн. 00 коп., що не є відмовою позивача від права на стягнення іншої частини штрафу у майбутньому. На підставі викладеного, суд вважає можливим позов ТОВ «СПОЖИВЧИЙ ЦЕНТР» задовольнити та стягнути з [PERSON] на користь ТОВ «СПОЖИВЧИЙ ЦЕНТР» заборгованість та штраф за кредитним договором № 12.12.2018-010000636 в розмірі 6 764,00 грн. Крім того, відповідно до ч.1 ст. 141 ЦПК України, суд стягує на користь позивача з відповідача витрати, пов`язані зі сплатою ним при пред`явленні позову 1 921 грн. 00 коп. судового збору (а.с.15 ).

Outcome: approved