Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-18 00:00:00

20.10.2017 року позивач звернувся до суду із вищевказаним позовом до [PERSON] В обґрунтування своїх вимог посилався на те, що відповідач є його рідним батьком. На даний час він навчається у Гірничому коледжі Державного вищого навчального закладу «Криворізький національний університет» на бюджетній формі навчання. Відповідач у добровільному порядку матеріальної допомоги на його утримання не надає, що для нього є обтяжуючим фактором. Просить стягнути з відповідача аліменти на своє утримання, в розмірі 1/4 частині його заробітної плати (доходів) щомісячно, до закінчення навчання. У судовому засіданні [PERSON] позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив їх задовольнити, посилаючись на підстави викладені у позові. Відповідач [PERSON] позовні вимоги визнав частково, в розмірі 1/6 частині його заробітку. При цьому вказав, що у разі стягнення судом аліментів у розмірі, який просить позивач, він залишиться без засобів для існування та не зможе сплачувати кошти за утримання квартири. Заслухавши сторони та дослідивши матеріали справи, оцінивши в сукупності всі досліджені у справі докази, суд знаходить позов [PERSON] таким, що підлягає частковому задоволенню. До такого висновку суд приходить на підставі наступного. Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, позивач є рідним сином [PERSON], що підтверджено копією свідоцтва про народження, серії І-КИ № 002445 від 19.08.1998 року видане відділом реєстрації актів громадянського стану виконкому Тернівської районної ради м. Кривого Рогу Дніпропетровської області (а.с. 3). Згідно довідок Державного вищого навчального закладу «Криворізький національний університет», [PERSON] є студентом І курсу, денної форми навчання, за державним замовленням. Тривалість навчання з 01.09.2017 року по 30.06.2020 рік, строк навчання 1 курсу по 31.01.2018 р. Як встановлено судом та підтверджено наданими доказами, позивач проживає разом з матірю [PERSON] за однією адресою, яка працює у ПАТ «Криворізький залізорудний комбінат» на посаді секретар-друкарка, її середній заробіток без урахування обовязкових платежів складає 3996,48 грн. Відповідач працює слюсарем ремонтником на ПАТ «Криворізький залізорудний комбінат» , його середній заробіток без урахування обовязкових платежів складає 6213,02 грн. У відповідність ст. 199 Сімейного Кодексу України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення 23 років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. У відповідність ст. 200 Сімейного Кодексу України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у ст. 182 ЦПК України. У п. 20 постанови Пленуму від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» Верховний Суд України роз'яснив, що обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов'язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв'язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. За змістом ст. 199 СК України обов'язок утримувати повнолітнього доньку (сина), яка (який) продовжує навчання, покладено на обох батьків. Судом встановлено, що позивач є повнолітнім, продовжує навчання та потребує допомоги батька в зв'язку з навчанням. Відповідач має змогу сплачувати аліменти на повнолітнього сина, в зв'язку з його навчанням. Враховуючи вищевикладене, на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які посилалася позивач як на підставу своїх вимог, підтверджених доказами, дослідженими в судовому засіданні, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, а також достатність і взаємний зв'язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача слід задовільнити частково, так як повнолітній син відповідача продовжує навчання, в зв'язку з цим потребує матеріальної допомоги, при цьому проживає з матір'ю, яка працює, отримує постійний стабільний дохід, відповідач працює, тому суд вважає, що він спроможний сплачувати аліменти на повнолітнього сина, який продовжує навчання в розмірі 1/6 частки. На думку суду, такий розмір аліментів не є завищеним в нинішніх умовах проживання, з урахуванням віку позивача, його потреб та матеріального становища. Суд зазначає, що частиною 2 ст. 199 Сімейного кодексу України закріплено, що право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує питання про розподіл між сторонами судових витрат, а тому, згідно з вимогами ст. 141 ЦПК України, з відповідача слід стягнути судовий збір на користь держави в розмірі 640,00 грн.

Outcome: partial