Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-20 00:00:00

21.06.2017 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про зміну способу стягнення аліментів, який збільшила в ході судового розгляду, й просила змінити розмір аліментів, що стягуються за рішенням суду у твердій грошовій сумі та стягувати з відповідача аліменти на її користь на утримання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], у розмірі 1/4 частки заробітку (доходу), але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно до досягнення дитиною повноліття, обґрунтовуючи позов тим, що їхній син проживає разом з нею та знаходяться на її утриманні, крім сплати аліментів у твердій грошовій сумі у розмірі 300,00 грн. відповідач іншої допомоги на утримання сина не надає. На даний час матеріальний стан відповідача змінився, оскільки він має постійне місце роботи та отримує заробітну плату, і має можливість сплачувати аліменти на утримання дитини в більшому розмірі, ніж у розмірі ухваленому рішенням суду. У судове засідання [PERSON] не зявилася, про час та місце судового розгляду повідомлена належним чином, подала до суду письмове клопотання про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, не заперечує проти заочного розгляду справи (а.с.40, 43). Відповідач у судове засідання не зявився, про час та місце судового розгляду повідомлений належним чином (а.с.39, 42), про причини неявки суд не повідомив, клопотання про відкладення розгляду справи та заперечень по суті позову до суду не подавав. Відповідно до вимог ч.2 ст.197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Зі згоди позивачки суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст.224 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до переконання, що позов слід задовольнити повністю з таких підстав. Відповідно до рішення Котелевського районного суду Полтавської області від 24.10.2013 року (справа №535/803/13-ц), шлюб, зареєстрований 04.04.2009 року у Савинській сільській раді Оржицького району Полтавської області між [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], за актовим записом №2, розірвано (а.с. 8). За час перебування в шлюбі сторони мають спільну дитину [PERSON], [INFO], що посвідчується свідоцтвом про народження серії 1-КЕ №092860, виданим Савинською сільською радою Оржицького району Полтавської області 15.07.2009 року (а.с. 7). Згідно з рішенням Котелевського районного суду Полтавської області від 28.12.2011 року (справа №1613/2-403/11) з [PERSON], [INFO], стягуються на користь [PERSON], [INFO], аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO], в розмірі 300,00 грн. щомісячно, починаючи з 30.11.2011 року й до досягнення дитиною повноліття (а.с. 9). Відповідно до довідки виконавчого комітету Котелевської селищної ради Полтавської області від 19.06.2017 року за №2879, позивачка зареєстрована за адресою: [INFO], разом з неповнолітнім сином сторін (а.с. 11). Відповідач працює трактористом-машиністом сільськогосподарського виробництва в СТОВ «ВИШНЕВЕ-АГРО» з 19.06.2014 року, що підтверджується довідкою, виданою 19.07.2017 року за №1783, його дохід за січень-червень 2017 року склав 31386,01 грн. (а.с.44). Позивачка на даний час не працює (трудова книжка серії АХ№570972 від 28.10.2014 року) (а.с. 13). Відповідно до ст.180 Сімейного кодексу України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з ч. 3 ст. 181 Сімейного кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Стаття 192 СК України передбачає, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. При вирішення даної справи, суд враховує правову позицію Верховного Суду України від 05.02.2014 року у справі за № 143цс13, яка, відповідно до приписів ч. 1, ч. 2 ст. 360-7 ЦПК України, є обовязковою для всіх субєктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить зазначену норму права, висновок щодо застосування норм права, викладений у постанові Верховного Суду України, має враховуватися іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм права, та згідно якої з огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст. 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою й зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів у певній твердій грошовій сумі та навпаки). При розгляді позовів, заявлених з зазначених підстав, застосуванню підлягає не тільки ст. 192 СК України, але й низка інших норм, присвячених обовязку батьків утримувати своїх дітей (ст. 182 «Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів», ст. 183 «Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини», ст. 184 «Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі»). Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів» №2037 від 17.05.2017 року, внесені зміни до ст. 182 СК України, якими передбачено, що мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, та які набирають чинності через місяць з дня опублікування. [PERSON] України опубліковано 08.06.2017 року в газеті «Голос України» №102, тобто він набрав чинності 08.07.2017 року. Враховуючи обставини, передбачені ст. 182 СК України, суд приходить до висновку про необхідність стягнення відповідача на користь позивачки аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO], у розмірі 1/4 частки заробітку (доходу), але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня набрання рішенням суду законної сили та до досягнення дитиною повноліття. Позивачка відповідно до п.3 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» звільнена від сплати судового збору, а тому згідно з ч.3 ст.88 ЦПК України, з відповідача в дохід держави слід стягти судові витрати по сплаті судового збору.

Outcome: approved