Jurisdiction: civil
Date: 2018-06-06 00:00:00

21.12.2017 року позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до відповідача [PERSON], зазначивши третьою особою Службу у справах дітей Управління служб дітей Департаменту праці та соціальної політики Харківської міської ради, позовні вимоги в подальшому уточнила і просить суд позбавити відповідача батьківських прав у відношенні сина [PERSON], [INFO], стягнути з відповідача заборгованість по аліментам в розмірі 54 223, 55 грн. В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на те, що вона перебувала з відповідачем по справі у шлюбі з 28 жовтня 2005 року, який був зареєстрований у Київському відділі реєстрації актів цивільного стану Харківського міського управління юстиції, актовий запис №658.Рішенням Московського районного суду м. Харкова від 23.04.2013 року шлюб був розірваний.У позивача та відповідача є неповнолітня дитина - син [PERSON], [INFO]. З 2010 року шлюбні відносини між позивачем та відповідачем були припинені, відповідач забрав належні йому особисті речі та пішов з сім`ї.Після припинення шлюбних відносин відповідач не надавав позивачу матеріальної допомоги на утримання дитини, в зв'язку з чим позивач вимушена була звернутися в суд з заявою про стягнення аліментів на дитину. Рішенням Московського районного суду м. Харкова від 11.04.2013 року з відповідача на користь позивача стягнуті аліменти на утримання сина [PERSON], в розмірі 1/4 частини заробітку (доходу), але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 12.02.2013 року і до досягнення дитиною повноліття. З 2010 року відповідач ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків у відношенні неповнолітнього сина [PERSON]. З зазначеного часу він жодного разу не прийшов до дитини, не цікавиться його розвитком, станом здоров'ям, умовами життя. Позивач займається вихованням дитини одна, відповідач більш ніж сім років не бере участь у вихованні дитини, ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків, жодного разу після припинення шлюбних відносин не приходив до сина, не цікавився його здоров'ям та розвитком, не вітав дитину зі святами, з днем народження, повністю відсторонився від питань, пов'язаних з вихованням, навчанням та утриманням дитини. Син не знає батька.У зв'язку з викладеним позивач звернулася до суду з даним позовом. Ухвалою судді Жовтневого районного суду м. Харкова від 26.12.2017 року позовну заяву [PERSON] залишено без руху, надано позивачу строк для усунення вказаних недоліків протягом десяти днів з дня отримання копії ухвали суду. 19.01.2018 року вказані недоліки були позивачем виправлені, ухвалою Жовтневого районного суду м. Харкова від 24.01.2018 року позовна заява прийнята до розгляду та відкрито загальне позовне провадження у справі, яка призначена до розгляду в підготовчому засіданні. Ухвалою Жовтневого районного суду м. Харкова від 19.03.2018 року підготовче провадження у цивільній справі за позовом [PERSON] до [PERSON], третя особа: Служба у справах дітей Управління служб дітей Департаменту праці та соціальної політики Харківської міської ради про позбавлення батьківських прав та стягнення заборгованості по аліментам - закрито. Призначено справу до судового розгляду по суті. В судове засідання 07.06.2018 року сторони не з'явились, повідомлені належним чином про дату, час і місце розгляду справи. Позивач подала до суду заяву, в якій уточнила і зменшила позовні вимоги про стягнення заборгованості по аліментам в розмірі 58862, 18 грн. до 54 223, 55 грн. та просила проводити розгляд справи у її відсутність, позов задовольнити. Відповідач надав заяву, в якій просив проводити розгляд справи в його відсутність, уточнені позовні вимоги позивача визнав в повному обсязі як щодо позбавлення його батьківських прав відносно малолітнього сина - [PERSON], [INFO], погодившись з наслідками позбавлення його батьківських прав, так і щодо заборгованості по сплаті аліментів на утримання дитини у розмірі 54 223, 55 грн. визнав, Представник третьої особи Управління служб Дітей Департаменту праці та соціальної політики Харківської міської ради у судове засідання не з'явився, про дату, час та місце судового засідання повідомлений належним чином, заява про розгляду справи у його відсутність не надходила. Суд, дослідивши письмові докази, приходить до висновку про те, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлені такі факти та відповідні ним правовідносини. [PERSON] народився [INFO] в м. Харкові та його батьками зазначені [PERSON] та [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про народження [NUMBER], виданого 23.06.2006 року відділом реєстрації актів цивільного стану Жовтневого районного управління юстиції міста Харкова, актовий запис №311 (а.с. 5). На підставі заочного рішення Московського районного суду м. Харкова від 11.04.2013 року позов [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів задоволено. Стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання [PERSON], [INFO], у розмірі 1/4 частини заробітку (доходу), але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 12.02.2013 року до досягнення повноліття [PERSON]Стягнуто з [PERSON] на користь держави судовий збір у розмірі 229 гривень 40 копійок (а.с.8). 23.04.2013 року заочним рішенням Московського районного суду м. Харкова позов [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу задоволено. Шлюб між [PERSON] та [PERSON], зареєстрований 28 жовтня 2005 року у Київському відділі реєстрації актів цивільного стану Харківського міського управління юстиції, актовий запис № 658 - розірвано.Прізвище позивача після розірвання шлюбу залишено «[PERSON]» (а.с.7). Відповідно до копії свідоцтва про зміну імені [NUMBER], виданого 11.08.2016 року Московським районним у місті Харкові відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківській області, актовий запис №66, [PERSON], [INFO], змінила прізвище на «[PERSON]» (а.с.6). [PERSON], [INFO], зареєстрована за адресою: [ADDRESS]. Разом з нею зареєстровані та проживають за вказаною адресою [PERSON] (батько), [PERSON] (брат) та [PERSON], [INFO] (син), що підтверджується копією довідки Адміністрації Московського району Харківської від 14.12.2017 року за вих. №17 (а.с.9). Як вбачається з довідки від 18.12.2017 року за вих. №268 виданої Харківською загальноосвітньою школою І-ІІІ ступенів №98 Харківської міської ради Харківської області, [PERSON] навчається в 6-Б класі Харківській загальноосвітній школі І-ІІІ ступенів №98 Харківської міської ради Харківської області.Батько дитини з сім'єю не проживає. За період навчання батько учня, [PERSON] навчальними досягненнями сина не цікавився, не приймав участі в вихованні дитини, в класних заходах, не відвідував батьківські збори, матеріальної допомоги школі та класу не надавав, всі матеріальні витрати, пов'язані з навчанням, вихованням сина надає мати дитини [PERSON] (а.с.12). Старшим державним виконавцем Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Холодногірському та Новобаварському районах міста Харків Головного територіального управління юстиції у Харківській області [PERSON] 19.12.2017 року зроблено розрахунок боргу по аліментах [PERSON] за виконавчим листом №639/1755/13-ц, виданим 28.04.2014 року, в якому зазначено, що станом на 18.12.2017 року борг по аліментам складає 58 862, 18 грн. (а.с. 10-11). Однак, згідно з наступним розрахунком боргу по аліментах [PERSON] за виконавчим листом №639/1755/13-ц, виданим 28.04.2014 року, старшим державним виконавцем Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Холодногірському та Новобаварському районах міста Харків Головного територіального управління юстиції у Харківській області [PERSON] 18.05.2018 року визначено, що станом на 18.05.2018 року борг [PERSON] по аліментам складає 54 223, 55 грн. Відповідно до п.2 ч.1 ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, зокрема, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Згідно з ч.6 ст. 164 СК України рішення суду про позбавлення батьківських прав після набрання ним законної сили суд надсилає органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем реєстрації народження дитини. Відповідно до ст. 18 Конвенції про права дитини, батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Статтею 165 СК України передбачено, що право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім'ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров'я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. Пунктом 16 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» від 30.03.2007 року №3 встановлено, що особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених ст. 164 СК. Також у п. 16 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення батьківських прав та поновлення батьківських прав» № 3 від 30 березня 2007 року роз'яснено, що ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. Згідно зі ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. В ст. 166 СК України, яка передбачає правові наслідки позбавлення батьківських прав, в частині другій закріплено, що особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов'язку щодо утримання дитини. Стаття 194 СК України передбачає стягнення аліментів за минулий час та заборгованості за аліментами. Відповідно до ч.1, 2 зазначеної статті аліменти можуть бути стягнуті за виконавчим листом за минулий час, але не більш як за три роки, що передували пред'явленню виконавчого листа до виконання. Якщо за виконавчим листом, пред'явленим до виконання, аліменти не стягувалися у зв'язку з розшуком платника аліментів або у зв'язку з його перебуванням за кордоном, вони мають бути сплачені за весь минулий час. Згідно з ч.3 ст. 195 СК України розмір заборгованості за аліментами обчислюється державним виконавцем, приватним виконавцем, а в разі виникнення спору - судом, щовідповідає положенням ч.3 ст. 71 Закону України «Про виконавче провадження», де зазначено, що визначення суми заборгованості із сплати аліментів, присуджених як частка від заробітку (доходу), визначається виконавцем у порядку, встановленому СК України. Відповідно до ч.1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Згідно з ч.1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Положеннями ч. 1 ст. 13 ЦПК України визначено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до статті 12 ЦПК України, та згідно з ч.ч. 1, 5 та 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасникам справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Статтею 82 ЦПК України передбачені підстави звільнення від доказування, зокрема, в ч.1 зазначеної статті визначено, що обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників. Крім того, відповідно до ч.4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлені ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Відповідно до ч.1 ст. 206 ЦПК України позивач може відмовитись від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. Згідно з ч.4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Враховуючи наведені вище вимоги закону, досліджені судом докази, а також беручи до уваги те, що відповідач уточнений позов визнав в повному обсязі, що не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог щодо стягнення з відповідача на користь позивача суми заборгованості по сплаті аліментів на утримання дитини [PERSON], [INFO], у розмірі 54 223, 55 грн., також судом встановлено і визнано відповідачем, що останній ухиляється від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини, що є підставою для задоволення позовних вимог про позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно його малолітнього сина [PERSON], [INFO]. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог в повному обсязі. Задовольняючи позов, суд вважає за необхідне відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України стягнути з відповідача судовий збір, сплачений позивачем на користь останньої, а також стягнути судовий збір в дохід держави в розмірі 640 грн., від якого позивач була звільнена при зверненні з даним позовом. На підставі викладеного та

Outcome: approved