Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-06 00:00:00

20 квітня 2015 року [PERSON] звернувся до суду із указаною позовною заявою, в якій зазначив, що [INFO] у с. Політанки Шаргородського району Вінницької області помер його батько - [PERSON]. Після його смерті залишилось спадкове майно. Спадкоємцем після смерті [PERSON] по закону є позивач, оскільки є сином спадкодавця. Дружина спадкодавця та мати позивача [PERSON] спадщини після смерті чоловіка не прийняла і на неї не претендує, про що подала відповідну заяву. Під час оформлення спадщини, з'ясувалось, що позивач пропустив шестимісячний строк, встановлений для прийняття спадщини, у зв'язку із чим нотаріус відмовив йому у вчиненні нотаріальної дії. Причиною пропуску строку звернення у нотаріальну контору для оформлення спадщини стало те, що позивач до самої смерті батька проживав разом з ним у будинку в с. Політанки по вул. Ватутіна, 6, проте зареєстрований був за іншою адресою. Похованням батька займався позивач, він же отримав свідоцтво про смерть. Окрім того, позивач вважав, що прийняв спадщину, фактично вступивши в управління спадковим майном та розпорядившись речами померлого. Просить визнати, що строк для прийняття спадщини після смерті батька пропущений ним з поважних причин та визначити йому додатковий строк у три місяці для подання заяви про прийняття спадщини. У судовому засіданні позивач [PERSON] підтримав позовні вимоги, просив визнати, що строк для прийняття спадщини після смерті батька пропущений ним з поважних причин та визначити додатковий строк для подачі заяви в нотаріальну контору про прийняття спадщини після смерті батька, посилаючись на обставини, зазначені у позові. Представник відповідача - Політанківської сільської ради Шаргородського району Вінницької області - сільський голова Єпур К.А. у судовому засіданні позовні вимоги визнала повністю, зазначивши, що позивач пропустив строк для подання заяви про прийняття спадщини після смерті батька з поважних причин. Заслухавши пояснення позивача та представника відповідача, дослідивши докази, що є у справі, суд установив наступні обставини. [INFO] у с. Політанки Шаргородського району Вінницької області помер [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть Серія [NUMBER] (а.с. 5). Після його смерті залишилось спадкове майно, зокрема, земельна ділянка, що вбачається із державного акта на право власності на земельну ділянку Серія [NUMBER] (а.с. 7). Спадкоємцем після смерті [PERSON] по закону є позивач, оскільки є його сином, що підтверджується свідоцтвом про народження [NUMBER] (а.с. 4). Інший спадкоємець за законом, дружина спадкодавця - [PERSON] спадщину не прийняла, що вбачається з її письмової заяви та інформаційної довідки зі Спадкового реєстру, якою підтверджується, що спадщини після смерті [PERSON] ніхто не прийняв (а.с. 8, 18). Постановою державного нотаріуса Шаргородської державної нотаріальної контори Вінницької області Масилюк Р.М. № 600/02-31 від 8.04.2015 позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, з підстави пропуску ним строку для подання заяви про прийняття спадщини (а.с. 9). Судом установлено, що позивач пропустив шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини після смерті батька, оскільки до самої смерті батька проживав разом з ним у будинку в с. Політанки по вул. Ватутіна, 6, проте зареєстрований був за іншою адресою. Похованням батька займався позивач, він же отримав свідоцтво про смерть. Окрім того, позивач вважав, що прийняв спадщину, фактично вступивши в управління спадковим майном та розпорядившись речами померлого. Установленим судом обставинам відповідають цивільні правовідносини, пов'язані із спадкуванням, які регулюються Цивільним кодексом України (далі - ЦК України). Так, згідно статей 1216 та 1217 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Частинами 1 та 2 ст. 1220 ЦК України встановлено, що спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою. Місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця (ч. 1 ст. 1221 ЦК України). Відповідно до ч. 1 ст. 1222 ЦК України, спадкоємцями за заповітом і за законом, зокрема, можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини. Частиною 1 ст. 1268 ЦК України передбачено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Згідно з ч. 2 ст. 1269 ЦК України, заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто. Відповідно до ч. 1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Згідно з частинами 1 та 3 ст. 1272 ЦК України, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого ст. 1270 ЦК України, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Відповідно до статей 10, 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. З огляду на викладене, суд вважає поважною та обґрунтованою причину пропуску позивачем строку для подачі заяви про прийняття спадщини після смерті батька, а тому, на переконання суду, позивачу слід визначити додатковий строк для подачі заяви про прийняття спадщини тривалістю два місяці, який слід відраховувати з дня набрання рішенням суду законної сили. Отже, позов належить задовольнити лише частково. Пунктом 6 ч. 1 ст. 214 ЦПК України встановлено, що під час ухвалення рішення суд вирішує як розподілити між сторонами судові витрати. Згідно ч. 1 ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. Отже, у зв'язку із задоволенням позову, підлягає стягненню з відповідача на користь позивача судовий збір в сумі 243,60 грн.

Outcome: partial