overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-27 00:00:00

19 травня 2015 року позивач ПАТ «Дельта Банк», що є правонаступником ТзОВ «Комерційний Банк «Дельта», звернувся до суду з позовом до суду про стягнення з [PERSON] заборгованості за кредитним договором, мотивуючи свої позовні вимоги тим, що згідно договору № 003-13961-290611 від 29 червня.2011 року відповідачці було відкрито картковий рахунок № [NUMBER] та надано платіжну картку, відкрито кредитну лінію на загальну суму 100\~000,00грн. та на день укладання кредитного Договору встановлено ліміт Кредитної лінії на рахунку в сумі 4\~000,00грн. Відповідачка зобов`язання за кредитним договором належним чином не виконувала, щомісячних погашень кредиту не здійснювала, внаслідок чого виникла заборгованість, яка станом на 14.04.2015 року становить 2508,27 грн.(тіло кредиту 1402,13 грн.; прострочене тіло кредиту - 451,85грн.; заборгованість за відсотками - 654,26 грн.). Оскільки, відповідачка добровільно не погашає заборгованість по кредиту, позивач просить стягнути з неї зазначену заборгованість. В судове засідання представник позивача не з»явився, в позовній заяві позивач просить розглянути справу у відсутності представника позивача. Відповідачка [PERSON] в судове засідання не з»явилася, направила в суд заяву в якій позовні вимоги визнала, просить справу розглядати у її відсутності. Суд, дослідивши письмові докази по справі дав їм оцінку, і вважає, що заявлені вимоги є підставними. Згідно ст.526 ЦК України, зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства. Статтями 1049, 1054 Цивільного кодексу України передбачено, що Позичальник зобов'язаний повернути Кредитору надані грошові кошти (кредит) та сплатити проценти у строки та на умовах, встановлених договором. Згідно розрахунку станом на 14.04.2015 р. відповідачка має прострочену заборгованість на суму 2508,27 грн.(тіло кредиту 1402,13 грн.; прострочене тіло кредиту - 451,85грн.; заборгованість за відсотками - 654,26 грн.). Стягненню з відповідачки в користь держави підлягає судовий збір в розмірі 243 грн.60 коп., поскільки позивач при подачі позову згідно п.22 ст. 5 ЗУ « Про судовий збір» звільнений від сплати судового збору.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-18 00:00:00

19 травня 2015 року представник позивача [PERSON] подав до суду клопотання про витребування належним чином засвідчених копій документів, що є доказами по справі, а саме: що містять інформацію про укладені між банком та відповідачем [PERSON], договорів банківських депозитних рахунків або відкриття рахунків, які діяли з 24 листопада 2000 року по 26 червня 2012 року від ПАТ «Акціонерний банк Новий» та ПАТ КБ «Приватбанк» із зазначенням розміру дати вкладу або відкриття рахунків, а також руху коштів. Представник позивача в судовому засіданні клопотання підтримав в повному обсязі, та просив його задовольнити на підставі обставин викладених у позовній заяві. Представник відповідача в судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання та вважав його завчасним. Вважаючи, що позивач не має можливості подати необхідні докази, суд вважає що клопотання позивача підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч.1 ст.133 ЦПК України особи, які беруть участь у справі і вважають що подання потрібних доказів є неможливим або у них є складнощі в поданні цих доказів, мають право заявити клопотання про забезпечення цих доказів. Відповідно до ст.137 ЦПК України у випадках, коли щодо отримання доказів у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, є складнощі суд за їх клопотанням зобовязаний витребувати такі докази.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-13 00:00:00

19 травня 2015 року сторони зареєстрували шлюб. Від шлюбу дітей не має. Позивач посилаючись на те, що він з відповідачкою спільно більше не проживає, сімейні відносини не підтримують. Майнового спору між сторонами не має. Позивач в ході судового розгляду справи направив заяву з якої видно, що на позові наполягає просить справу розглянути в його відсутність. Відповідачка копію позову та матеріали до нього отримала належним чином, з позовом погоджується. Дослідивши письмові докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. З позову та матеріалів справи видно, що з серпня 2018 року сторони спільне проживання припинили, строк на примирення сторони брати не бажають. З позову, який надійшов до суду, спору про розподіл майна не має. При таких обставинах, суд приходить до висновку, що сім?я розпалася остаточно, зберегти її не можливо. Спору щодо поділу майна між сторонами не має. Позивач при поданні позову сплатив судовий збір в повному обсягу, питання про поділ судових витрат позивач не ставить, а тому відповідно до ст. 141 ЦПК України судові витрати розподілу не підлягають.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-04 00:00:00

19 травня 2016 року [PERSON], [INFO] звернулась до суду з заявою про надання їй права на укладання шлюбу з [PERSON], [INFO], де зазначила,що вона бажає зареєструвати шлюб з [PERSON] який позитивно характеризується, не має шкідливих звичок та вважає, що вони можуть створити дружню родину, яка відповідає інтересам суспільства. Просили надати право на шлюб з [PERSON]. В судовому засіданні заявниця підтримала заявлені вимоги і пояснила, що вона вагітна, з [PERSON] вже пів року мешкає разом. Законний представник [PERSON]. пояснила,що вона є матірю заявниці та проти надання право на шлюб не заперечує. Зацікавлена особа: [PERSON]. пояснив, що вони з заявницею підтримують стосунки вже пів року, в наступний час у них з заявницею очікується сумісна дитина і вони бажають створити родину, у звязку з чим просив надати заявниці право на шлюб із ним. Він працює на МК ім. Ілліча та в змозі утримувати жінку з дитиною. Представник зацікавленої особи: Іллічівський відділ РАЦС Маріупольського міського управління юстиції Донецької області у судове засідання не зявився, в матеріалах справи є заява, з проханням розглянути справу у їх відсутність. Представник зацікавленої особи органу опіки та піклування Маріупольської міської ради - [PERSON], що діяла на підставі довіреності, вважала,що заява підлягає задоволенню та це відповідає інтересам неповнолітньої заявниці. Суд, вислухавши заявника та зацікавлених осіб, дослідивши матеріали справи, вважає, що заява підлягає задоволенню з таких підстав. Згідно ст. 22 СК України шлюбний вік для жінки встановлюється у вісімнадцять років. У наступний час заявниці виповнилося 16 років. Згідно ч.2 ст. 23 СК України за заявою особи, яка досягла шістнадцяти років, за рішенням суду їй може бути надано право на шлюб, якщо буде встановлено, що це відповідає її інтересам. Судом достовірно встановлено, що між [PERSON] та [PERSON]. тривалий час існують близькі, теплі стосунки, обидва мають намір зареєструвати шлюб. Крім того заявниця очікує дитину, строк вагітності становить 10 тижнів, що підтверджується довідкою перинатального центру м. Маріуполя. [PERSON] має постійну роботу та заробіток, позитивно характеризується за місцем проживання та роботи. Через те, що заявниця не досягла 18 річного віку, вона не має змоги зареєструвати шлюб. Аналізуючи вищевикладене, суд вважає можливим надати заявниці право на шлюб, оскільки це відповідає інтересам [PERSON]

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-02 00:00:00

19 травня 2016 року [PERSON] звернувся до Кіровського районного суду м. Дніпропетровська з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись у позовній заяві та у судовому засіданні на те, що він з відповідачкою одружений з 04.11.2007 року, від шлюбу мають малолітню дитину [PERSON], [INFO]. Також, зазначивши, що спільне життя з відповідачем не склалося, оскільки мають різні погляди на життя та на сімейні відносини, втратили порозуміння і взаємне кохання, що в кінцевому результаті призвело до неможливості співіснування. З жовтня 2014 року припинені подружні стосунки та ведення спільного господарства, з цього часу шлюбно-сімейні стосунки між ними не поновлювались, зберігати шлюб з відповідачкою він не бажає, вважає, що збереження шлюбу не можливе, тому просив шлюб розірвати (а.с. 2). Позивач та представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримали в повному обсязі та наполягали на розірвання шлюбу між сторонами. Відповідач та представник відповідача у судовому засіданні не заперечували проти задоволення позову та просили шлюб розірвати. Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 04 листопада 2007 року, шлюб зареєстровано відділом реєстрації актів цивільного стану Магдалинівського районного управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис № 127, від шлюбу мають малолітню дитину [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про одруження та копією свідоцтва про народження дитини, наявними в матеріалах справи. (а.с. 3 - 4). Також у судовому засіданні судом встановлено, що з жовтня 2004 року між сторонами по даній справі були припинені подружні стосунки, ведення спільного господарства, з цього часу сторони не поновлювали подружні стосунки, зберігати сім`ю сторони не бажають та наполягають на розірванні шлюбу, дані обставини підтверджуються поясненнями сторін у судовому засіданні. Згідно ст. 110 Сімейного Кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Відповідно до ст. 112 Сімейного Кодексу України, при розгляді справи про розірвання шлюбу суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи вищезазначені обставини, та приймаючи до уваги, що шлюбно-сімейні відносини між сторонами по даній справі припинені з жовтня 2014 року, та з цього часу відносини між сторонами по справі не поновлювались, сторони наполягають на розірванні шлюбу, зберігати шлюб не бажають й вважають, що це не можливо, суд приходить до висновку про те, що шлюб сторін по даній справі розпався остаточно, відновлений бути не може, а тому шлюб між сторонами по даній справі підлягає розірванню. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-20 00:00:00

19 травня 2016 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, мотивуючи свої вимоги тим, що з відповідачем зареєстрували шлюб 13 травня 1989 року, про що було зроблено актовий запис № 888. Від шлюбу сторони спільних неповнолітніх дітей не мають. Вказує, що спільне життя з відповідачем не склалося. Шлюбні відносини припинили своє існування, відповідач протягом останніх п'яти років зловживає алкогольними напоями. В сім'ї часто виникали сварки та суперечки з суттєво важливих питань. Між сторонами втрачені почуття поваги та взаємо порозуміння. За таких обставин вважає збереження шлюбу неможливим. Звертаючись до суду позивач просить розірвати шлюб, укладений між нею та відповідачем; дошлюбне прізвище просить не відновлювати. Позивач в судове засідання не з'явилась, через канцелярію суду надала заяву про розгляд справи за її відсутності. Додатково зазначила, що позов підтримує в повному обсязі, просить його задовольнити. Проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач в судове засідання не з'явився. Про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином в порядку, встановленому ст. 74 ЦПК України. Причини неявки суду невідомі. Суд вважає за можливе відповідно до ч. 4 ст. 169 ЦПК України розглянути справу у відсутність відповідача та на підставі ст. 224 ЦПК України ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Оскільки всі особи, що беруть участь у справі в судове засідання не з'явились, відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, який зареєстрований 13 травня 1989 року, про що було зроблено актовий запис № 888 (а.с.). Від шлюбу сторони мають спільних неповнолітніх дітей не мають. Суд, приймаючи до уваги обставини справи, письмові пояснення сторін, які визнаються судом достовірними, дійшов висновку, що шлюб на підставі ст. 112 Сімейного кодексу України належить розірвати, оскільки перебування сторін у шлюбі носить формальний характер, примирення між подружжям неможливо і збереження шлюбу буде суперечити їх інтересам, що підтверджено дослідженими судом доказами. Також суд приходить до висновку, що задоволенню у відповідності до ст. 113 СК України підлягає позовна вимога щодо не відновлення після розірвання шлюбу дошлюбного прізвища позивачки. У відповідності до ст. 88 ЦПК України, стягненню з відповідача на користь позивача підлягають судові витрати в сумі 551 грн. 20 коп. судового збору.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-22 00:00:00

19 травня 2016 року [PERSON] звернулась до суду з цією заявою та просила ухвалити додаткове рішення, яким визнати за [PERSON] право власності в порядку спадкування на гараж, площею 22 кв.м по [ADDRESS], після смерті [PERSON], який помер [INFO] в м. Умані. В обґрунтування заяви посилалася на те, що в провадженні Уманського міськрайонного суду знаходилась справа за її позовом до Уманської міської ради про визнання права власності на спадкове майно. Після отримання правовстановлюючого документа на спадкове майно вона звернулась до Управління містобудування та архітектури за призначенням номеру гаражеві, який був предметом спадкування, в результаті чого йому було присвоєно адресу: [ADDRESS]. В реєстраційній службі їй було видано рішення про відмову у державній реєстрації, оскільки в рішенні суду не зазначено адрес та номер гаража, який успадковано (хоча до отримання рішення просто фізично не можливо було отримати номер для даного об'єкту нерухомого майна). В судове засідання [PERSON] не з'явилась, хоча належним чином була повідомлена про час та місце розгляду заяви, від неї також не надходило заяви про розгляд заяви без її участі. Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку про задоволення заяви з таких підстав. Рішенням Уманського міськрайонного суду від 02.10.2015 року за [PERSON], як спадкоємцем за законом визнано право власності в порядку спадкування на гараж площею 22 кв.м по [ADDRESS], після смерті [PERSON], який помер [INFO] в м. Умані Черкаської області. Відповідно до довідки Управління містобудування та архітектури від 03.12.2015 р. за № 722 з метою упорядкування нумерації будівель, розглянувши звернення громадян та на підставі поданих документів, присвоєно номер гаражу за адресою: [ADDRESS]. Реєстраційною службою Уманського міськрайонного управління юстиції [PERSON] на її усне звернення було відмовлено у реєстрції, оскільки у рішенні суду не зазначено адрес та номер гаража, який успадковано. Згідно п. 2 ч. 1 ст. 220 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення може за заявою осіб, які беруть участь у справі, чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної суми майна, яке підлягає передачі.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-15 00:00:00

19 травня 2016 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дитини, вказуючи, що вони з відповідачем 30 травня 2014 року зареєстрували шлюб, від якого мають неповнолітню дитину сина [PERSON], [INFO], який проживає з позивачкою та на утримання якого відповідач не надає матеріальної допомоги, в звязку з чим просить стягнути з нього на її користь на утримання дитини аліменти в розмірі ? частки заробітку щомісячно до повноліття дитини. У судове засідання позивачка не зявилася, надала заяву про розгляд справи за її відсутності, підтримує свої вимоги (а.с. 10). Відповідач, думка якого по суті позовних вимог з*ясована у порядку судового доручення, позовні вимоги визнав, про що надав письмову заяву (а.с. 29). З*ясувавши позицію сторін, дослідивши матеріали справи, суд встановив такі факти та відповідні їм правовідносини. Судовим розглядом встановлено, що сторони по справі 30 травня 2014 року зареєстрували шлюб (а.с. 6), від якого мають неповнолітню дитину сина [PERSON], [INFO] (а.с. 7), який згідно довідки КП «Служби єдиного замовника № 4» від 17 травня 2016 р. зареєстрований та проживає разом із позивачкою (а.с. 9). Відповідач згідно матеріалів судового доручення (а.с. 28-30) є фізичною особою-підприємцем, одержувачем пенсії по інвалідності І групи від загального захворювання, тобто має постійний дохід, не має інших аліментних зобовязань, на утримання дитини матеріальної допомоги не надає. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Приймаючи до уваги викладене, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача [PERSON] аліменти на утримання неповнолітньої дитини в порядку ст.ст. 181, 182 СК України у розмірі ? частки заробітку, але не меншому, ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно до повноліття дитини, оскільки відповідач має постійний дохід, не має інших аліментних зобовязань. Оскільки відповідач є інвалідом І групи від загального захворювання та звільнений в силу ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судових витрат, відповідно до ст. 88 ЦПК України судові витрати у даній справі слід віднести на рахунок держави.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-20 00:00:00

19 травня 2016 року гр. [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON], [PERSON] про усунення перешкод в користуванні власністю, посилаючись в своїй заяві на те, що відповідно до договору купівлі - продажу від 31 березня 2016 року йому на праві приватної власності належить квартира, розташована за адресою: [ADDRESS] Після купівлі вказаної квартири в ній залишились зареєстровані повнолітні діти колишнього власника квартири: [PERSON] та [PERSON], хоча фактично вони там не мешкають з 2011 року. На теперішній час позивач вимушений сплачувати комунальні послуги з врахуванням того, що у квартирі прописані діти колишнього власника, що завдає йому зайвих витрат та негативно відображається на матеріальному становищі. Тому позивач вимушений звернутися до суду з позовом про визнання відповідачів такими, що втратили право користування житловим приміщенням. Позивач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив суд їх задовольнити. Відповідачі в судове засідання не з'явились, хоча були своєчасно та належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду справи, про що свідчать поштові повідомлення в матеріалах справи.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-14 00:00:00

19 травня 2016 року гр. [PERSON] звернулась до суду із заявою про визнання громадянина [PERSON], [INFO] безвісно відсутнім. В судовому засіданні заявниця пояснила, що 18 червня 1992 року вона уклала шлюб з [PERSON], [INFO] в міському палаці одруження міста Горлівка, актовий запис № 887. Заявниця перебувала у шлюбі з [PERSON] до лютого 2000 року, потім його заарештували за злочин і він відбував покарання, але де саме заявниці невідомо. Останній раз заявниця бачила [PERSON] у 2000 році, шлюб з ним не розривала. До теперішнього часу місцезнаходження [PERSON]В заявниці не відомо. З 2002 року заявниця спільно проживає з [PERSON], від нього народила дитину [PERSON], [INFO]. В зв'язку з тим, що шлюб з [PERSON] не розірвано, її дочка в свідоцтві про народження зареєстрована, як [PERSON]. Визнання [PERSON] безвісно відсутнім необхідно для заявниця для розірвання шлюбу з ним. Заявниця в судовому засіданні підтримала заявлені вимоги. Від представника заінтересованої особи - Добропільського міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області до суду надійшла заява про розгляд справи про визнання [PERSON] безвісно відсутнім, без участі представника. Прокурор Костянтинівської місцевої прокуратури [PERSON] в судовому засіданні проти заявлених вимог [PERSON] не заперечував. Допитаний в судовому засіданні свідок [PERSON], [INFO] підтвердила, що [PERSON] дійсно з 2002 року мешкає з [PERSON] та вони мають свільну дитину [PERSON]. Згідно свідоцтва про народження серії 1 НО № 123740, як видане відділом реєстрації актів цивільного стану по Добопільському району Добропільського міськрайонного управління юстиції Донецької області, батьками [PERSON], [INFO] є [PERSON] та [PERSON]. Згідно довідки Добропільського ВП Красноармійського ВП ГУНП в Донецькій області від 29.03.2016 року гр. [PERSON], [INFO], уродженець [INFO], станом на 29.03.2016 рік в розшуку за Добропільським ВП як особа, яка ухиляється від слідства, суду, або безвісті зникла особа не значиться. Суд вислухавши пояснення заявника, прокуратура, свідка, вивчивши матеріали справи, вважає, що заява підлягає задоволенню, тому що відомостей про місцезнаходження [PERSON] не має вже більше 15 років. Відповідно до ст.43 ЦК України, фізична особа може бути визнана судом безвісно відсутньою, якщо протягом року в місці її постійного проживання немає відомостей про місце її перебування.

Outcome: approved