Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-05 00:00:00

20.10.2015 року позивачка звернулась до районного суду з позовом про розірвання шлюбу з відповідачем, мотивуючи свої позовні вимоги тим, що спільне життя між ними не склалося через різні характери, різні погляди на сімейні цінності,зловживання спиртними напоями чоловіком та небажання матеріально утримувати сім»ю, що ганебно вплинуло на їхні стосунки як подружжя. Шлюбні відносини перестали існувати з серпня 2015 року. Від даного шлюбу є двоє дітей. Питання щодо проживання дітей біля матері вирішено добровільно. Майнового спору у сторін немає. Терміну на примирення сорони не потребують. Під час судового розгляду, позивачка позов підтримала повністю та просила його задовольнити. Просила термін на примирення не надавати, так як шлюб носить формальний характер. Проживають окремо з серпня 2015 року. Неповнолітня дитина проживає біля неї та з цього питання між сторонами досягнуто згоди. Відповідач позовні вимоги визнав повністю та не заперечував проти розірвання шлюбу. Термін на примирення сім»я не потребує через її відсутність, так як кожен проживає своїм життям та окремо один від одного. Спору щодо проживання дітей та майнового між ними немає. Заслухав пояснення сторін, дослідив письмові докази справи, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню. Так, як вбачається з матеріалів справи сторони уклали шлюб 19 жовтня 1991 року у Врадіївському райвідділі РАГС Миколаївської області, актовий запис № 95 ( свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] від 19.10.2015 року). Прізвище дружини після реєстрації шлюбу з дошлюбного «[PERSON]» було змінено на «[PERSON]». Подружжя [PERSON] не підтримують сімейних відносин з серпня 2015 року та шлюб носить формальний характер. З вказаного часу чоловік та дружина проживають окремо один від одного - позивачка біля своєї матері з неповнолітнім сином, відповідач за місцем реєстрації у квартирі. Сторони не ведуть спільного побуту. Від шлюбу сторони мають двоє дітей - [PERSON], [INFO], який є студентом та окремо проживає від батьків, та [PERSON], [INFO], який за згодою батьків проживає біля матері. Як визнали сторони спору щодо проживання дітей у них немає. Також відсутні спірні відносини щодо спільного майна. За вимогами ст. 112 СК України, суд з»ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно ст. 3 СК України, сім»ю складають особи, які спільно проживають, пов»язані спільним побутом, мають взаємні права та обов»язки. Шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у державному органі реєстрації актів цивільного стану. ( ст. 21 СК України) На підставі викладеного, суд приходить до висновку, що між сторонами склалися правовідносини з приводу спору про розірвання шлюбу, після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права. Подальше спільне життя подружжя [PERSON] і збереження шлюбу суперечить інтересам як дружини, так і чоловіка. При прийнятті рішення суд керується ч.2 ст.104, ч.3 ст.105, ст. ст. 110, 112 Сімейного Кодексу України.

Outcome: approved