Jurisdiction: civil
Date: 2020-06-22 00:00:00

20 листопада 2019 року [PERSON] звернулася до Самарського районного суду м. Дніпропетровська з позовом до [PERSON] , третя особа Управління-служба у справах дітей Соборної районної у м. Дніпрі ради про встановлення місця проживання дитини. В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що 03.06.2006 був зареєстрований між нею та відповідачем шлюб. [INFO] у них народилась спільна дитина - [PERSON] . [INFO] них народився другий син - [PERSON] . В вересні 2017 року [PERSON] покинув її з дітьми та пішов до іншої жінки. В черевні 2018 року було винесене рішення суду про розірвання шлюбу між ними. Відповідач зареєстрував шлюб з іншою жінкою, живе однією сім`єю з нею та її дитиною. Спільні діти, [PERSON] та [PERSON] , залишились проживати з нею. Вона опікується всіма справами дітей: водить до школи старшого сина, молодший не відвідує дитячий садок через часті хвороби, тому весь час знаходиться з нею. Вона водить дітей на спортивні секції та опікується питаннями здоров`я дітей. Відповідач періодично за її подачі цікавиться дітьми та бере участь у рішеннях, що стосуються їх життя, однак його поведінка дуже непередбачувана і залежить від настрою. Відповідач з байдужістю надає дозволи на будь-які рішення, що потребують його згоди, то навпаки, без будь-яких пояснень блокує звичайні і логічні дії для облаштування життя дітей. Зараз вони з синами переїхали у більш зручний район для їх способу життя. Вона винаймає квартиру, облаштовану для максимально комфортного життя родини. Однак, вона постійно стикається з необхідністю продемонструвати місце реєстрації дітей для отримання ними тих чи інших послуг. Діти ніде не зареєстровані, хоча мають таку потребу і можливість. Така ситуація склалась через небажання батька надавати згоду на таку реєстрацію через лише йому відомі переконання. На неодноразові прохання дозволити реєстрацію дітей, він відповідав відмовою. Вона має бажання періодично вивозити дітей на відпочинок за кордон, однак не може купити авіаквитки або путівки через невпевненість, що отримає згоду батька на такий виїзд. Батько не бажає брати активну участь в житті дітей, проводити з ними час, хотів би, щоб його зайвий раз не турбували, оскільки в нього інша родина і при цьому блокує рішення необхідні для комфортного життя як її та і їх синів. Вона має власний дохід і може утримувати дітей. Просить встановити місце проживання малолітніх дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] разом з нею. 29 листопада 2019 року ухвалою Самарського районного суду м. Дніпропетровська провадження по справі було відкрито та призначено судове засідання в порядку загального позовного провадження (а.с.24-25). 17 грудня 2019 року від представника відповідача [PERSON] надійшов відзив на позовну заяву в якому він заперечує проти позову та просить відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі (а.с.32-33). 03 січня 2020 року від позивача [PERSON] надійшла відповідь на відзив в якій вона вважає відзив відповідача на позовну заяву необґрунтованим, таким, що містить неправдиві відомості та викривлення фактів з метою введення суду в оману. Наполягає на задоволенні позовних вимог у повному обсязі (а.с.75-76). 21 січня 2020 року від представника відповідача [PERSON] надійшли заперечення на відзив [PERSON] в яких він зазначає, що доводи та відповідь на відзив позивача є такими, що суперечать дійсним обставинам справи та спрямовані на викривлення фактів, які на думку позивача, вказують на його відповідність вимогам СК України, що є обов`язковими для визначення місця проживання дітей з один з батьків у судовому порядку. Просить відмовити [PERSON] у задоволенні позовних вимог у повному обсязі (а.с.94-96). Позивач [PERSON] у судовому засіданні позов підтримала та пояснила, що батько відмовляється сплачувати аліменти. На дзвінки дітей, коли вони просять батька погуляти з ним, він відмовляє. В нього постійно якісь причини, спочатку обіцяє дітям, потім відмовляється, діти чекають батька. Батько завжди працює, а на дітей у нього часу ніколи немає, він тільки обіцяє їм, але обіцянки не виконує, на прохання дітей прогулятись з ними, відмовляє або везе їх до себе додому. Діти не хочуть бути у батька вдома, оскільки в нього там вагітна дружина. Два роки відповідач переводив їй 35000 грн., цю суму він вирішив сам давати. Коли вона попросила його взяти дітей на період її хвороби до себе, він відмовив. Просила задовольнити позовні вимоги. Представник позивача [PERSON] у судовому засіданні позов підтримав та пояснив, що при розлученні сторони прийняли рішення, що діти будуть мешкати разом з позивачем. Позивач винайняла квартиру, створила усі потрібні умови для нормального мешкання дітей, вони стоять на обліку у лікаря, ходять до дитсадка, школи. Відповідач вирішив не реєструвати дітей разом з позивачем, це створило певні проблеми у влаштуванні дітей до різних установ. На розмову батько з матір`ю не виходить. Мати запрошує батька до спілкування з дітьми, але батько ігнорує. У позивача є транспортний засіб, зареєстрований на позивача та відповідача, який був вилучений, оскільки у відповідача була заборгованість по аліментам. Автомобіль один. Допомагати у період карантину з перевезенням дітей на необхідні огляди до лікаря та інше, відповідач не хоче. Просить визначити місце проживання дітей разом з матір`ю. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні заперечував проти позову та пояснив, що він не проти того, щоб діти жили разом з матір`ю, але він також бажає проводити два тижні на місяць з дітьми. Позивач маніпулює дітьми, втягує їх в конфлікт, принижує його на очах дітей. Діти останнім часом не хочуть з ним спілкуватися. Мати постійно наговорює на нього дітям. Аліменти він постійно сплачує, заборгованості по аліментам у нього немає. Діти відвідують школу, дитсадок, басейн за місцем проживання матері. Коли діти будуть мешкати з ним, вони також зможуть ходити у ті ж гуртки, школи, садочки, він має можливість їх привозити. Представник відповідача [PERSON] у судовому засіданні заперечував проти позову та пояснив, що безліч доказів позивач документально не підтверджує. Позивач говорить, що відповідач жодним чином фінансово не допомагає на утримання дітей, але вони мають документально підтверджені витрати на дітей. Жодного самостійного доходу у позивача немає, тому діти не можуть мешкати з нею. Щодо оренди квартири, її власником є [PERSON] , а договір оренди складено на [PERSON] квартири не достатня для мешкання позивача з дітьми. Строк оренди квартири закінчився ще у 2019 році, а фактів пролонгування договору немає. Щодо висновку Органу опіки та піклування стосовно проживання дітей по 2 тижні з батьком та матір`ю, остання перешкоджає батькові у спілкуванні з дітьми. Просять відмовити позивачу у відповідній позовній вимозі. Представник третьої особи - Управління-служби у справах дітей Соборної районної у м. Дніпрі ради в судовому засіданні пояснила, що управлінням було визначено такий порядок місця проживання дитини - два тижні у матері, та два тижні у батька. Неповнолітній [PERSON] , [INFO] , в судовому засіданні пояснив, що бажає проживати з матір`ю, а до батька приїздити в гості, мати проти побачень з батьком не заперечує, біля місця проживання мами знаходиться школа і гуртки, йому зручніше проживати з нею. Дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення сторін, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. У судовому засіданні встановлено, що сторони перебували у шлюбі з 03 червня 2006 року, який рішенням Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 12 червня 2018 року - розірвано (а.с.6). Від шлюбу сторони мають малолітніх синів: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] (а.с.4-5). Зазначені обставини підтверджуються письмовими доказами, які містяться у матеріалах справи. Позивач посилається на ті обставини, що наразі вона опікується усіма справами дітей, старшого сина водить до школи, молодший не відвідує дитячий садок, через систематичні хвороби, тому весь час знаходиться з нею, а тому цілком закономірним буде визначити їх місце проживання разом з нею. Позивач [PERSON] мешкає в орендованій квартирі по [ADDRESS] , що підтверджується відповідним договором від 01.01.2020 ( а.с.115). Відповідно до довідок ТОВ «Медичний центр Клініка сімейної медицини» Кишко Т.О. перебуває на обліку в центрі та супровід на прийом лікарів, контроль за виконанням призначень здійснює [PERSON] І .Ю . ( а.с. 7-8). Відповідно до довідки ТОВ «Кінезю дзен» Кишко [PERSON] перебуває на фізіофункціональному реабілітаційному лікуванні центрі та всі питання щодо здійснення процедур вирішуються [PERSON] ( а.с. 9). Відповідач приймає участь у матеріальному забезпеченні дітей та здійснює систематичні платежі на рахунок позивача, що підтверджується відповідними платіжними дорученнями ( а.с.39-52). Відповідно до статті 160 СК України місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. Місце проживання дитини, яка досягла десяти років, визначається за спільною згодою батьків та самої дитини. Якщо батьки проживають окремо, місце проживання дитини, яка досягла чотирнадцяти років, визначається нею самою. За частинами першою, другою статті 161 цього Кодексу якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення. Орган опіки та піклування або суд не можуть передати дитину для проживання з тим із батьків, хто не має самостійного доходу, зловживає спиртними напоями або наркотичними засобами, своєю аморальною поведінкою може зашкодити розвиткові дитини. У принципі 6 Декларації прав дитини проголошено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона повинна, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю своїх батьків і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості; малолітня дитина не повинна, крім тих випадків, коли є виняткові обставини, бути розлучена зі своєю матір`ю. Згідно висновку Виконавчого комітету Соборної районної у м. Дніпрі ради №70/05-38 від 25.03.2020 доцільним визначено місце проживання дітей, [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , таким чином: перший та третій тиждень місяця з матір`ю [PERSON] , другий та четвертий тиждень місяця з батьком [PERSON] . Малолітні діти [PERSON] та [PERSON] мешкають разом з матір`ю [PERSON] , яка піклується про здоров`я синів, забезпечує їх всім необхідним для розвитку та виховання, приділяє дітям достатньо уваги. Батько [PERSON] мешкає окремо від синів та приймає участь у їх матеріальному забезпеченні. Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини на які вона посилається як на вимогу своїх вимог або заперечень. Так, в судовому засіданні не було наведено належних чи допустимих доказів щодо здійснення перешкод або неможливості приймати участь у вихованні та відвідування відповідачем своїх синів. Аналізуючи вищенаведене, беручи до уваги пояснення сторін, письмові матеріали справи, а також безпосередньо думку неповнолітнього [PERSON] , який виявляє бажання проживати з матір`ю, суд приходить до висновку, про можливість задоволення позовних вимог та визначення місяця проживання дітей разом з матір`ю за адресою її мешкання. Крім того, у відповідності до вимог ст.141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 768,40 грн. На підставі викладеного і

Outcome: approved