overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-19 00:00:00

21.09.2018 року [PERSON] звернулась до суду із заявою про визнання колишнього чоловіка [PERSON] безвісно відсутнім, посилаючись на те, що з листопада 2014 року їй нічого не відомо про його місцеперебування, а з 2015 року його оголошено в розшук. В поданій суду заяві просить визнати його безвісно відсутнім, оскільки встановлення такого факту необхідне їй для отримання соціальної допомоги на утримання спільної з [PERSON] неповнолітньої доньки [PERSON] У судовому засіданні заявник подану заяву підтримала. Водночас пояснила, що визнання її колишнього чоловіка [PERSON] безвісно відсутнім необхідне для наступного. [PERSON] зареєстрований за адресою місця проживання її матері в м. Славута по вул. К. Цеткіна, буд.110, (хоча протягом тривалого часу за там не проживає). Дана обставина є перешкодою для отримання матірю заявника субсидії за місцем свого проживання. Представник заінтересованої особи проти задоволення заяви не заперечує, проте повідомила, що спірне житло знаходиться у м. Славута, тому є незрозумілим чому саме управління праці та соціального захисту населення Славутської районної державної адміністрації є зацікавленою особою при розгляді цієї заяви. Заслухавши учасників справи, дослідивши письмові докази, суд приходить до наступного висновку. Відповідно до даних свідоцтва про народження від 27.12.2001 року серії І НО №263860 [PERSON] є батьком [PERSON], [INFO] (а.с.4). Відповідно до даних свідоцтва про розірвання шлюбу від 16.06.2004 року серії І БВ №078083 шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано 16.06.2004 року (а.с.5). Ухвалою Славутського міськрайонного суду Хмельницької області від 21.082015 року [PERSON] оголошено в розшук (а.с.2). Згідно довідки Славутського ВП ГУНП в Хмельницькій області від 23.02.2018 року №2493/114/01-18 та від 18.10.2018 №10503/114/01-18 [PERSON], житель [INFO], оголошений в розшук та на даний час його місцезнаходження невідоме. Надаючи правову оцінку поданій заяві суд враховує наступне. Відповідно до п.3 ч.2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи провизнання фізичної особи безвісно відсутньою чи оголошення її померлою. Згідно з ст.\~43\~ЦК України фізична особа може бути визнана судом безвісно відсутньою, якщо протягом одного року в місці її постійного проживання немає відомостей про місце її перебування. Разом з тим в судовому засіданні було встановлено, що заявник, просячи визнати свої колишнього чоловіка безвісно відсутнім, має на меті зняття його з реєстрації за адресою вул. К. Цеткіна, буд.110, м. Славута, де вона не є власником, що суперечить меті, викладеній в заяві, оскільки вимоги про визнання особи такою, що втратила право користування житлом, розглядаються у позовному провадженні з врахуванням вимог ст. 72 ЖК УРСР. Враховуючи наведене, суд приходить до висновку, що подана заява є суперечливою та необгрунтованою, а тому не підлягає задоволенню.

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-12 00:00:00

21.09.2018 року [PERSON] звернулась з вищезазначеним позовом. В обґрунтування своїх вимог позивач послалась на те, що з 16.03.2002 року перебуває в шлюбі з відповідачем. Від шлюбу сторони дітей не мають. Позивач не підтримує шлюбні відносини з відповідачем з вересня 2017 року, непорозуміння з питань подружнього життя створили умови, за яких шлюб фактично припинився, відновлювати стосунки не бажає. Позивач в судове засідання не з`явилась, надала заяву, згідно якої позов підтримала та наполягала на його задоволенні, просила розглянути справу без її участі, проти ухвалення заочного рішення не заперечувала. Відповідач в судове засідання не з`явився, повідомлений про розгляд справи належним чином (розписка учасників процесу), про причини неявки не повідомив, заяв про відкладення розгляду справи не надавав. Дослідивши обставини справи та наявні докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 55 Сімейного Кодексу України дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Судом встановлено, що сторони з 16.03.2002 року перебувають у шлюбі, який зареєстрований Відділом реєстрації актів громадянського стану Малиновського районного управління юстиції м.Одеси, актовий запис №134. Від шлюбу сторони дітей не мають. Подружні стосунки між сторонами припинені з вересня 2017 року, сумісне господарство вони не ведуть, не підтримують нормальну атмосферу в сім`ї, не піклуються про побудову сімейних відносин на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Відповідно до ППВСУ № 11 від 21.12.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ майна подружжя» судом використана надана законом можливість для примирення подружжя. Так, ухвалою суду від 04.12.2018 року сторонам був наданий строк на примирення, провадження у справі зупинено. При визначенні строку на примирення судом була врахована думка сторін та конкретні обставини справи, зокрема, на час постановлення такої ухвали позивач не мав наміру на відновлення сім*ї. В подальшому сторони сімейні стосунки не відновили, позивач наполягав на задоволенні позову. З`ясувавши фактичні взаємини подружжя, суд дійшов висновку, що спільне життя сторін та подальше збереження шлюбу суперечило б їх інтересам, примирення неможливе, сім`я розпалась, тому відповідно до ст.112 СК України шлюб підлягає розірванню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-04 00:00:00

21.09.2018 року [PERSON] звернулась з вищезазначеним позовом. В обґрунтування своїх вимог позивач послалась на те, що з 16.07.2005 року перебуває в шлюбі з відповідачем. Від шлюбу сторони мають малолітню доньку [PERSON] Крістіну, [INFO]. Позивач не підтримує шлюбні відносини з відповідачем, непорозуміння з питань подружнього життя створили умови, за яких шлюб фактично припинився, відновлювати стосунки не бажає. Позивач в судове засідання не зявилась, повідомлена про розгляд справи належним чином (поштове повідомлення №6504515067531), надала заяву, згідно якої позов підтримала, просила розглянути справу без її участі. Відповідач в судове засідання не зявився, повідомлявся про розгляд справи, надав заяву, згідно якої позов визнав, що відповідно до ст.200 ЦПК України дозволяє розглянути справу в підготовчому судовому засіданні. Дослідивши обставини справи та наявні докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 55 Сімейного Кодексу України дружина та чоловік зобов'язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім'ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Судом встановлено, що сторони з 16.07.2005 рокуперебувають у шлюбі, який зареєстрований Міським відділом реєстрації актів цивільного стану Одеського обласного управління юстиції, актовий запис №795. Від шлюбу сторони мають малолітню доньку [PERSON] Крістіну, [INFO]. Подружні стосунки між сторонами припинені, сумісне господарство вони не ведуть, не підтримують нормальну атмосферу в сімї, не піклуються про побудову сімейних відносин на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Зясувавши фактичні взаємини подружжя, суд дійшов висновку, що спільне життя сторін та подальше збереження шлюбу суперечило б їх інтересам, примирення неможливе, сімя розпалась, тому відповідно до ст.112 СК України шлюб підлягає розірванню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-18 00:00:00

21.09.2018 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про збільшення розміру пліментів. Свої вимоги обґрунтовувала тим, що рішенням Октябрського районного суду м. Полтави від 23.01.2017 року стягнуто з [PERSON] на її користь аліменти на утримання неповнолітньої доньки, у розмірі 700 грн. до повноліття дитини. Дитина перебуває на її утриманні. З метою забезпечення умов життя дитини, необхідних для її фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку, просила суд збільшити розмір аліментів, що стягуються з відповідача на її користь на утримання доньки з 700 грн. до 1300 грн. щомісяця, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно починаючи з 21.09.2018 року до досягнення дитиною повноліття. Ухвалою від 26 вересня 2018 року відкрито провадження у справі. В судове засідання позивач не з»явилася, надала заяву з проханням слухати справу у її відсутність, позов підтримала, просила задовольнити. Відповідач в судове засідання не з»явився, про дату та час розгляду справи повідомлений належним чином. Суд

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-02 00:00:00

21.09.2018 року [PERSON] звернулася до суду з позовом про стягнення з відповідача [PERSON] аліментів на утримання неповнолітньої дитини [PERSON], [INFO] у розмірі 3000 грн щомісячно, до досягнення дитиною повноліття, посилаючись на те, що відповідач є працездатною особою, може надавати кошти на утримання дитини. А також стягнути з відповідача аліменти за минулий час у розмірі 6500 грн. Ухвалою суду від 30.10.2018 року відкрито у справі спрощене позовне провадження. 03.12.2018 року позивач уточнила позовні вимоги в частині стягнення, просить стягнути 1/4 частину усіх видів заробітку відповідача, а позовні вимоги щодо стягнення з відповідача аліментів за минулий час без розгляду. Ухвалою суду від 03.12.2018 року позовні вимоги в частині стягнення аліментів з відповідача за минулий час в сумі 6500 грн залишено без розгляду. У судове засідання позивач та відповідач не зявилися, про дату, час та місце слухання справи були повідомлені своєчасно та належним чином, відповідач надав суду заяву про розгляд справи без його участі, з позовом в частині стягнення з нього 1/4 частини заробітку згоден. Розгляд справи здійснюється за правилами спрощеного провадження. Відповідно до ч.1ст.206 ЦПК України відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві . Відповідно до ст.211 ЦПК України учасник справи має право зачвити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Виходячи з наведених обставин, суд розглядає справу у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України без фіксування судового засідання технічними засобами. Судом встановлено, що [PERSON] і [PERSON] з 09.06.2010 року перебували у зареєстрованому шлюбі, від якого мають неповнолітню дитину [PERSON], [INFO], в свідоцтві про народження якої батьком записаний відповідач [PERSON] Неповнолітня дитина проживає разом з матірю позивачем по справі та знаходиться на її утриманні. Згідно ст. 180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. У відповідності до вимог ст. 182 СК України, при призначенні розміру аліментів, суд враховує розмір установленого законодавством прожиткового мінімуму, який повинні забезпечувати дитині обидва батьки, стан здоров'я і матеріальне становище позивача, яка самостійно утримує неповнолітню дитину, матеріальний стан відповідача, який є працездатною особою, та з якого стягнень по іншим виконавчим листам не проводиться, а також інші істотні обставини справи. На підставі викладеного, суд дійшов висновку про стягнення з відповідача [PERSON] аліментів на користь позивача [PERSON] на утримання неповнолітньої дитини [PERSON], [INFO] у розмірі 1/4 частини усіх видів його заробітку (доходів), але не менше 50 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку до повноліття дитини.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-11 00:00:00

21.09.2018 року відкрито провадження у даній справі та призначено підготовче судове засідання. До початку проведення підготовчого судового засіданні від відповідача - [PERSON], надійшла заява про визнання позову. Одночасно з цим від позивача - [PERSON], надійшла заява про розгляд справи у його відсутності. Встановлено, що позивач - [PERSON], звернувся до суду і просить розірвати шлюб, зареєстрований між ним та відповідачем - [PERSON]. Від спільного шлюбу сторони мають неповнолітню дитину: дочку - [PERSON], [INFO] Вимоги обґрунтовані тим, що спільне життя не склалось, і вони не проживають разом як подружжя. Позивач зазначає, що примирення з відповідачем неможливе. В судове засідання позивач не з'явився, подав до суду заяву в якій позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити. Відповідач подала заяву про визнання позову. На підставі ст. 247 ч. 2 ЦПК України справа розглянута за відсутності сторін без фіксування судового засідання технічними засобами. У відповідності до положень ст.200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання відповідачем позову. Суд дослідивши письмові докази по справі, прийшов до наступного. Судом встановлено наступне. Сторони зареєстрували шлюб 10.01.2004 року у Данилівській сільській раді Васильківського району Київської області, актовий запис № 1. Від спільного життя мають неповнолітню дитину: дочку - [PERSON], [INFO] Норми частин 3 і 4 статті 56 Сімейного кодексу України (далі по тексту СК України) передбачають, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини; примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до ст.110 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Відповідно до ст.112 Сімейного кодексу України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. При таких обставинах суд приходить до висновку, що дальше спільне життя подружжя та збереження їх сім'ї неможливе, оскільки буде суперечити інтересам кожної з сторін. Таким чином, вимоги обґрунтовані і підлягають задоволенню. На підставі ч. 1 ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача слід присудити понесені останнім і документально підтверджені судові витрати. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-23 00:00:00

21.09.2018 року заявник звернулася до Марківського районного суду Луганської області з заявою про встановлення факту народження, в обгрунтування якої посилається на те, що [INFO] року вона у медичному закладі на території смт Лутугине Луганської області народила першу за рахунком дитину, дівчинку. З метою проведення реєстрації народження дитини 21.09.2018 року вона звернулася до Марківського районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Луганській області. Однак в реєстрації народження було відмовлено на підставі того, що документи, які потрібні для проведення державної реєстрації народження, видані на території, де органи державної влади України тимчасово не здійснюють свої повноваження. Заявник у судове засідання не з'явилася, просила розглянути справу за її відсутності. Від Марківського районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Луганській області заперечень не надійшло. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про задоволення заяви з наступних підстав. Відповідно до п. 7 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження. Судом установлено, що [INFO] року на тимчасово окупованій території України, в с. Весела Тарасівка Лутугинського району Луганської області, громадянка України [PERSON], [INFO], яка зареєстрована за адресою: [ADDRESS], народила першу за рахунком дитину, дівчинку. 11.09.2018 року у медичному закладі на території м. Луганська Луганської області видано дублікат медичного свідоцтва про народження дитини № 88. 17.05.2016 року на тимчасово окупованій території України видано свідоцтво про народження дитини. На момент народження дитини [PERSON] у шлюбі не перебувала. Заявник 21.09.2018 року звернулася до Марківського районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Луганській області з метою проведення реєстрації народження дитини, однак їй було відмовлено на підставі того, що відсутні документи, які потрібні для проведення державної реєстрації народження дитини, а саме медичне свідоцтво про народження дитини було видане на території, де органи державної влади України тимчасово не здійснюють свої повноваження. Відповідно до ч. 1 ст. 144 СК України батьки зобов'язані невідкладно, але не пізніше одного місяця від дня народження дитини, зареєструвати народження дитини в органі державної реєстрації актів цивільного стану. Приймаючи до уваги викладені заявником обставини, підтвердження їх належними доказами, відсутність заперечень з боку заінтересованої особи, суд вважає, що підстав для відмови у задоволенні заяви немає. Відповідно до ч.4 ст. 317 ЦПК України рішення підлягає негайному виконанню. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-31 00:00:00

21.09.2018 року позивач [PERSON] звернувся до Білоцерківського міськрайонного суду Київської області з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на наступні обставини. Він, [PERSON], перебуває в юридичному шлюбі з відповідачем [PERSON] з 23 квітня 2014 року, який зареєстрований відділом державної РАЦС реєстраційної служби Прилуцького міськрайонного управління юстиції Чернігівської області. Від подружнього життя дітей не мають. Подружнє життя не склалося через несумісність характерів та різні погляди на життя. Спільне подружнє життя між ними припинено з серпня 2018 року. Відповідач у добровільному поряду через органи РАЦС відмовляється розірвати шлюб. На примирення він не згодний. Просив суд розірвати шлюб між ним та відповідачем, [PERSON], [INFO], укладений відділом державної РАЦС реєстраційної служби Прилуцького міськрайонного управління юстиції Чернігівської області 23 квітня 2014 року, актовий запис № 90. Розгляд справи просив слухати без його участі. Проти заочного розгляду справи не заперечував (а. с. 3). Ухвалою судді від 11 жовтня 2018 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у вищезазначеній цивільній справі. Постановлено провести розгляд справи за правилами загального позовного провадження. Призначено підготовче судове засідання на 10 годину 30 хвилин 01 листопада 2018 року (а. с. 11-12). В судове засідання позивач [PERSON] не з'явився, звертаючись з позовною заявою про розірвання шлюбу одночасно просив справу слухати у його відсутність (а. с. 3). Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явилася, надала до суду заяву, отримана судом 01.11.2018 року за вх. № 35340, в якій просила справу за позовом [PERSON] до неї про розірвання шлюбу розглядати за її відсутності. Позов визнає в повному обсязі. Враховуючи те, що відповідачем визнано позов в повному обсязі, визнання позову відповідачем не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-06 00:00:00

21.09.2018 року позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що вона з відповідачем перебуває в зареєстрованому шлюбі з 04.05.1983 року. Подружнє життя не склалося через несумісність характерів, втрати поваги один до одного та почуття любові. Подальше спільне життя вважає неможливим, на розірванні шлюбу наполягає, просить позов задовольнити, шлюб розірвати. Позивач [PERSON] в судове засідання не зявилася, попередньо надала заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить задовольнити. В судове засідання відповідач [PERSON] не зявився, про причини неявки суд не повідомив, заяв чи клопотань про відкладення розгляду справи чи розгляд справи за його відсутності на адресу суду не надходило. За наявності у справі достатніх доказів, суд приходить до висновку про розгляд справи за відсутності сторін, що не зявилися з постановленням заочного рішення. Суд, вивчивши та дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони з 04.05.1983 року перебувають в зареєстрованому шлюбі, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії І-КЕ № 421452 від 04.05.1983 року, актовий запис № 827 (а.с.3). Подружнє життя не склалося через несумісність характерів, втрати один до одного почуття поваги та любові. Сторони шлюбно-сімейні відносини не підтримують. Згідно ч. 1 ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається, а тому, збереження шлюбу між сторонами на паритетних засадах неможливе, вжиття судом заходів щодо примирення буде суперечити інтересам подружжя та моральним засадам суспільства. Враховуючи те, що позивач наполягає на розірванні шлюбу та на примирення не згодна, суд приходить до висновку, що сімя розпалась остаточно, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу неможливе, та суперечать інтересам позивача, тому шлюб необхідно розірвати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-04 00:00:00

21.09.2018 року позивач звернувся до суду з позовом про розірвання шлюбу. На обґрунтування позовних вимог зазначив, що з відповідачем перебуває у шлюбі, зареєстрованому 11 лютого 2014 року Ленінським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Луганського міського управління юстиціїі. Від шлюбу неповнолітніх дітей не мають. Шлюбні відносини фактично припинились з лютого 2018 року через відсутність взаєморозуміння, втрату почуття поваги та любові один до одного. Позивач вважає, що сім'я розпалась остаточно і збереження шлюбу буде суперечити їхнім інтересам. Позивач просив справу розглянути без його участі. Відповідач повторно не з'явилася у судове засідання, про дату, час і місце судового розгляду повідомлялася через оголошення на сайті «Судова влада України». Дослідивши матеріали справи, суд установив наступне. Сторони перебувають у шлюбі, який відповідно до свідоцтва про укладення шлюбу зареєстрований 11 лютого 2014 року Ленінським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Луганського міського управління юстиціїі, актовий запис № 44. Від шлюбу неповнолітніх дітей немає. Згідно зі ст. 104,112 СК України шлюб розривається шляхом розводу за заявою одного з подружжя або обох. Суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини та інші обставини життя подружжя. Шлюб розривається тоді, коли буде встановлено, що спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що має істотне значення. Шлюбні відносини сторін припинились з лютого 2018 року і не відновлювались, відповідач у судове засідання не з'явилася, заперечень обставинам, зазначеним у позові, не надала. Оскільки відповідно до ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, суд вважає, що збереження шлюбу буде суперечити інтересам позивача. Згідно зі ст. 113 СК України особа, яка змінила прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Як убачається із матеріалів справи, відповідач при реєстрації шлюбу змінила прізвище «[PERSON]» на «[PERSON]», але клопотань з цього приводу вона суду не надавала, тому при ухваленні рішення суд вважає за необхідне залишити відповідачу шлюбне прізвище. Судовий збір на підставі ч.1 ст. 141 ЦПК України покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. При поданні позову позивачем був сплачений судовий збір у сумі 704,80 грн., а тому ця сума підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved