overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-06 00:00:00

19 травня 2016 року позивач звернулась до суду з вищезазначеним позовом, в обґрунтування якого посилається на те, що 30 червня 2007 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем, від якого вони мають доньку - [PERSON], [INFO], яка на даний момент проживає разом з нею. Спільне життя з відповідачем не склалося оскільки останній поїхав на півроку за кордон і не надавав жодної матеріальної допомоги на дитину. Шлюбні відносини припинили 27 січня 2016 року з того часу спільне господарство разом не ведуть та проживають окремо. Спору щодо поділу майна не мають, спір щодо утримання дитини буде вирішено окремо. Просить розірвати шлюб, укладений з відповідачем. В судове засідання сторони не з'явились, надавши суду заяви про розгляд справи без їхньої участі, оскільки позивач позовні вимоги підтримує, а відповідач їх визнає. На підставі неявки осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, і журнал судового засідання не ведеться. Суд, дослідивши наявні письмові докази, приходить до висновку про задоволення позову, виходячи з встановлених у судовому засіданні наступних обставин. Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 30 червня 2007 року, про що в книзі реєстрації шлюбів Відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Новомосковську Новомосковського міськрайонного управління юстиції Дніпропетровської області зроблено відповідний актовий запис за № 190 та видане свідоцтво про шлюб (а.с. 4). [INFO] народилась [PERSON], батьками якої є позивач та відповідач, що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 01 липня 2007 року (а.с. 5). Спільне життя з відповідачем не склалося через неналежне матеріальне забезпечення відповідачем його дитини. Шлюбні відносини між сторонами припинені у вересні 2015 року, з того часу спільне господарство вони не ведуть та проживають окремо. У своїх письмових заявах, поданих до суду, сторони наполягали на розірванні шлюбу, пояснюючи свою позицію тим, що їх сім'я розпалася остаточно і примирення між ними неможливе. Таким чином, враховуючи обставини, встановлені в суді, відповідно до ст. 110, 112 Сімейного кодексу України, суд приходить до висновку, що підстави, які спонукали позивача до розірвання шлюбу, обґрунтовані, подальше спільне життя подружжя та збереження сім'ї неможливо, суперечить інтересам позивача, сім'я розпалася остаточно та відновлена бути не може, тому позов підлягає задоволенню. Враховуючи вищевикладене і

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-29 00:00:00

19 травня 2016 року позивач звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу. В обґрунтування заявлених вимог позивач посилається на те, що знаходиться в шлюбі з відповідачем, зареєстрованому 25 квітня 2014 року міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Горлівського міського управління юстиції у Донецькій області, за актовим записом № 224. Під час спільного проживання 22 жовтня 2011 року у них народилася донька [PERSON]. Сумісне життя не склалося в звязку з різними поглядами на життя. На теперішній час шлюбні відносини припинені, спільне господарство не ведеться, повністю втрачено почуття любові і взаємоповаги. Відповідно до розпорядження Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 02.09.2014 року № 27/0/38-14 дана позовна заява підлягає розгляду Дзержинським міським судом Донецької області. Позивач у судове засідання не зявилася, надавши суду письмову заяву, в якій просила розглянути справу без її участі, заявлені вимоги підтримує повністю, наполягає на їх задоволенні. При чому, просила суд залишити їй прізвище «Дончук». Відповідач в судове засідання не зявився, надавши суду письмову заяву, в якій просив розглянути справу без його участі, заявлені позовні вимоги визнає повністю, проти їх задоволення не заперечує. Дослідивши матеріали справи та надані докази в їх сукупності, суд вважає, що заявлені вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. На підставі ст. 112 Сімейного Кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного із них. Виходячи з того, що сторони написали заяви про слухання справи у їх відсутності, не бажають зберегти шлюб, суд приходить до висновку, що примирення сторін не можливе і подальше збереження шлюбу не буде відповідати інтересам подружжя. Майнового спору та питань щодо утримання дитини у сторін не має. Враховуючи діючі положення законодавства щодо шлюбу та сімї, фактичні обставини справи, а також той факт, що судом не встановлено обставин, які б свідчили про спільне бажання сторін зберегти сімю, відновити шлюбні відносини, в основі яких би полягали почуття взаємної любові та поваги, спільні інтереси, суд приходить до висновку, що за таких умов можливо розірвати шлюб між сторонами по справі. Залишити позивачу прізвище Дончук. Відповідно до ч.1 ст. 88 ЦПК України стороні на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Позивачем при зверненні до суду сплачено судовий збір, що підтверджено документально: квитанцією № 46 від 18.05.2016 року (а.с. 1) у розмірі 551 грн. 20 коп., який підлягає стягненню з відповідача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-01 00:00:00

19 травня 2016 року позивач звернулася до суду із позовом до відповідача про розірвання шлюбу. В обґрунтування позовних вимог посилалася на те, що вона з відповідачем з 19 лютого 2011 року перебуває у шлюбі, зареєстрованому Жовтневим відділом державної реєстрації актів цивільного стану Маріупольського міського управління юстиції, актовий запис № 95. Від шлюбу мають двох неповнолітніх дітей [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. Фактично шлюбні стосунки між ними припинені через постійні сварки та скандали через небажанні відповідача знайти роботу та утримувати сім'ю. Просила позов задовольнити, шлюб розірвати. У судове засідання позивач не з'явилася, надала заяву з проханням розглядати справу за її відсутності, позовні вимоги підтримала у повному обсязі, просила шлюб розірвати. Відповідач до судового засідання не з'явився, надавши заяву про розгляд справи за його відсутності, не заперечував проти задоволення позовних вимог. Дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню за наступних підстав. Згідно свідоцтва про шлюб серії [NUMBER], виданого 19 лютого 2011 року Жовтневим відділом державної реєстрації актів цивільного стану Маріупольського міського управління юстиції, [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб, про що зроблено відповідний актовий запис №95, після реєстрації шлюбу дружині присвоєно прізвище - [PERSON]. Від шлюбу мають двох неповнолітніх дітей [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. Судом встановлено, що фактично шлюбні відносини між сторонами припинені. Аналізуючи вищевикладене та з урахуванням обставин, передбачених ст.ст. 110, 112 Сімейного кодексу України, суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить їх інтересам, а тому задовольняє позов. Згідно до ч.8 ст. 235 ЦПК України, після розірвання шлюбу прізвище позивачу залишити без змін - «[PERSON]». Відповідно до ст.88 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь позивача судовий збір у розмірі 551,20 гривень.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-29 00:00:00

19 травня 2016 року позивач звернулася до Хмільницького міськрайонного суду Вінницької області з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дітей. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 08 листопада 2003 року сторони уклали шлюб. Від даного шлюбу у них народилось двоє дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], 29 жовтня 2010 року, які проживають разом з позивачем та знаходяться на її утриманні. Відповідач добровільно матеріальної допомоги на утримання дітей не надає, а тому просила стягнути з [PERSON] на її користь аліменти на утримання дітей у розмірі 1/3 частини з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 30 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно і до їх повноліття. Сторони в судове засідання не зявились, будучи належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду справи. При цьому позивач надала заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримала повністю та просила їх задовольнити, проти заочного розгляду не заперечувала. Відповідач заяви про розгляд справи у його відсутності не надав, причини неявки суду не повідомив. За наявності умов, передбачених ч. 1 ст. 224 ЦПК України, судом було ухвалено проводити заочний розгляд справи. Дослідивши матеріали справи судом встановлено, що 08 листопада 2003 року сторони зареєстрували шлюб (а.с.4), від якого у них народились діти: [PERSON], [INFO] та [PERSON], 29 жовтня 2010 року(а.с. 5,6). Як вбачається з довідки Уланівської сільської ради № 1049 від 10 травня 2016 року, [PERSON], яка проживає в [INFO], має на утриманні двоє дітей: сина [PERSON], [INFO] та дочку [PERSON], [INFO] (а.с.6). Оскільки, відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, а [PERSON] матеріальної допомоги на утримання дітей не надає, хоча в стані її надавати та зобов'язаний це робити згідно закону, суд приходить до висновку про задоволення позову. Згідно ст. 88 ЦПК України, судовий збір підлягає стягненню з відповідача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-26 00:00:00

19 травня 2016 року позивачка [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позовних вимог зазначила, що 08 жовтня 2010 року уклала шлюб з відповідачем, зареєстрований Жовтневим відділом реєстрації актів цивільного стану Криворізького міського управління юстиції Дніпропетровської області. Від шлюбу мають малолітню дитину-сина [PERSON], [INFO], який проживає разом із нею та знаходиться на її утриманні. Шлюбні стосунки фактично припинено у листопаді 2015 року, спільне господарство не ведеться, з відповідачем проживають окремо. Подальше збереження шлюбу неможливо, оскільки між сторонами втрачене взаємне порозуміння, повага та почуття одне до одного. Позивачка в судове засідання не зявилась, надала до суду заяву, в якій позовні вимоги підтримала, просила задовольнити з підстав викладених в позовній заяві, справу просила розглянути за її відсутності. Просила прізвище після розірвання шлюбу змінити на дошлюбне «Бондаренко». Відповідач у судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про причини неявки суду не повідомив. Згідно ст. 169 ЦПК України, якщо суд не має відомостей про причину неявки відповідача, повідомленого належним чином, або причину неявки буде визнано неповажною, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів, також на підставі ст.ст. 224, 225, 226 ЦПК України, суд за згодою позивача вправі постановити заочне рішення. Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно зясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, обєктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, застосувавши до спірних правовідносин відповідні норми матеріального та процесуального права, встановив наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. Сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 08 жовтня 2010 року, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії 1-КИ №175674 (а.с.5). Сторони від шлюбу мають малолітню дитину: сина [PERSON], [INFO] (а.с.6). З матеріалів справи вбачається, що подружні стосунки сторони фактично припинили у листопаді 2015 року. Згідно ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що причина розладу подружніх відносин між сторонами є справжньою, глибинною, подружжя фактично припинили спільне проживання і сімейне життя з поважних причин, а також встановлено у судовому засіданні, що сторони не підтримують сімейних відносин, в звязку з чим суд прийшов до висновку, що у даний час шлюб носить формальний характер, подальше спільне життя сторін і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, а тому\~\~вважає, що шлюб між сторонами повинний бути розірваний. Згідно ч. 2 ст. 114 Сімейного кодексу України, у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. \~

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-20 00:00:00

19 травня 2016 року позивачка звернулась до суду з указаним позовом, в якому просила стягнути с відповідача аліменти на утримання доньки [PERSON], [INFO] , батьком якої є відповідач, в твердій грошовій сумі у розмірі 600 грн. щомісячно до досягнення нею повноліття, мотивуючи свої вимоги тим, що дочка проживає разом з нею, відповідач добровільно матеріальну допомогу не надає. Позивачка до суду не з'явилась, надала заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги змінила, просила стягувати з відповідача аліменти у розмірі 400 грн. щомісячно Відповідач до суду також не з'явився, надав заяву про розгляд справи у його відсутності, позов зі змінами визнав повністю. Суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності сторін. Дослідивши докази, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Сторони перебували у цивільному шлюбі, від якого [INFO] року у них народилась донька [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про її народження серії [NUMBER] (а.с.5). З 05.09.2014 року сторони разом не проживають. З довідки про склад сім'ї №21 від 18 травня 2016 року , виданої виконавчим комітетом Роменської міської ради Сумської області, вбачається, що дочка [PERSON] проживає разом з матір'ю (а.с.3). Відповідач добровільно допомогу на утримання дитини не надає Наведене свідчить, що між сторонами виникли сімейні правовідносини з приводу виплати аліментів на дитину. Дані правовідносини регулюються ст. ст. 180, 181, 184 Сімейного Кодексу України, згідно з якими батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття; за рішенням суду кошти на утримання дитини присуджуються у частці від доходу батька, або у твердій грошовій сумі. Судом встановлено, що сторони в даний час спільно не проживають, дитина знаходиться на утриманні позивачки, відповідач не працює і добровільно матеріальну допомогу на неї не надає. За таких обставин з нього необхідно стягнути аліменти через суд в твердій грошовій сумі в розмірі 400 грн. щомісячно. Крім того, в силу ст. 4 п.1 Закону України «Про судовий збір» необхідно стягнути з відповідача на користь держави судовий збір в сумі 551 грн. 20 коп.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-15 00:00:00

19 травня 2016 року суддею Балтського районного суду Одеської області винесено судовий наказ про стягнення з [PERSON] на користь обєднання співвласників багатоквартирного будинку «Добробут» заборгованості по житлово-експлуатаційним послугам у розмірі 12930,37 грн., інфляційних витрат у розмірі 10462,95 грн., 3% річних простроченої суми у розмірі 1423,80 грн. та стягнуто з боржника [PERSON] на користь держави судові витрати у розмірі 689,00 грн. 06 червня 2016 року до суду надійшла заява [PERSON], в якій він просить скасувати судовий наказ судді Балтського районного суду Одеської області від 19.05.2016 року по справі №493/648/16-ц (провадження №2-н/493/1/16) про стягнення з нього заборгованості по оплаті послуг з обслуговування будинку та прибудинкової території, стверджуючи, що він не погоджується з приведеними ОСББ «Добробут» розрахунками за період з 01.01.2008 року по 31.03.2016 року по причині порушення стягувачем трирічного строку позовної давності, що між ним і стягувачем виник цивільно-правовий спір про право, який повинен розглядатися в порядку позовного провадження. Представник заявника за довіреністю [PERSON] надав суду заяву, в якій просить розглянути справу без його участі, заявлені вимоги [PERSON] підтримав, просить їх задовольнити у повному обсязі. Представник обєднання співвласників багатоквартирного будинку «Добробут» до судового засідання не зявився, хоча про день, час, місце розгляду справи повідомлявся належним чином, причин неявки суду не повідомив. Згідно вимог ч.6 ст.105-1 ЦПК України заява про скасування судового наказу розглядається судом протягом десяти днів з дня постановлення ухвали про прийняття такої заяви до розгляду у відкритому судовому засіданні. Неявка осіб, належним чином повідомлених про час і місце розгляду заяви про скасування судового наказу, не перешкоджає розгляду такої заяви. Вивчивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що заява про скасування судового наказу підлягає задоволенню з наступних підстав. Належна оцінка наданих заявників доводів вказує на те, що між сторонами виник цивільно-правовий спір. Згідно ч.8 п.2 ст.105-1 ЦПК України за результатами розгляду заяви про скасування судового наказу суд має право скасувати судовий наказ та розяснити, що заявлені стягувачем вимоги можуть бути розглянуті у позовному провадженні з додержанням загальних правил щодо предявлення позову. Відповідно до вимог ч.2 ст.99 ЦПК України у разі скасування судового наказу внесена сума судового збору стягувачеві не повертається, у разі предявлення стягувачем позову до боржника у порядку позовного провадження сума судового збору сплаченого за подання заяви про видачу судового наказу зараховується до суми судового збору, встановленої за позовну заяву. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-22 00:00:00

19 травня 2016 р. рішенням Білокуракинського районного суду був задоволений позов [PERSON] до [PERSON], [PERSON] про визнання права власності на житловий будинок в порядку спадкування за законом, а саме: визнано за [PERSON], [INFO], ІПН: [NUMBER], зареєстрованої за адресою: [ADDRESS], фактично мешкає: [ADDRESS], як за спадкоємцем першої черги за законом право власності на житловий будинок садибного типу після смерті [INFO] року в смт. Білокуракине Луганської області її чоловіка - [PERSON], [INFO]. У судове засідання сторони не з'явилися, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, клопотання про відкладення розгляду справи не заявляли. Відповідно до ст. 220 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою осіб, які беруть участь у справі, чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: 2) суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної суми грошових коштів, які підлягають стягненню, майно, яке підлягає передачі, або які дії треба виконати… У судовому засіданні встановлено, що в резолютивній частині рішення Білокуракинського районного суду від 19.05.2016 р. не вказано адресу спадкового майна, тобто житлового будинку садибного типу. Тому суд постановляє додаткове рішення за позовом, в якому позовні вимоги задоволені. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-25 00:00:00

19 травня 2016 р. ухвалене рішення, яким позов задоволений. У відповідності до ст. 88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Між тим, питання щодо судових витрат не вирішено. Згідно ст. 220 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою осіб, які беруть участь у справі, чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. За такого, суд вважає за необхідне ухвалити додаткове рішення, яким стягнути з відповідача на користь позивачки сплачений нею при подачі позову судовий збір в розмірі 551,20 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-12 00:00:00

19 травня 2017 року [PERSON] (далі - позивач) звернувся із вказаним вище позовом та зазначив, що він з 15.10.2004 року перебуває в шлюбних відносинах з [PERSON] (далі - відповідач). Від шлюбу дітей не мають. Їхнє спільне життя не склалося, упродовж останнього часу вони проживають як байдужі один до одного люди. На ґрунті частих непорозумінь, між ними виникають сварки. Все це призвело до втрати взаємних почуттів, розладу і фактичного припинення шлюбних відносин. Подальше спільне життя між ним та відповідачем та примирення не можливе, оскільки суперечить інтересам позивача. З огляду на вказане, позивач просить розірвати шлюб між ним та відповідачем, зареєстрований 15.10.2004 року відділом реєстрації актів цивільного стану Гребінківського районного управління юстиції, актовий запис № 76. В судове засідання сторони не з'явилися, подали заяви про розгляд справи у їх відсутність. З'ясувавши обставини, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що позов належить задовольнити повністю, виходячи з наступних встановлених обставин і відповідних їм правовідносин. Відповідно до частини 1 статті 112 СК України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітніх дітей, інші обставини справи. Судом встановлено, що згідно свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] сторони з 15 жовтня 2004 року перебувають в зареєстрованому шлюбі /а.с. 7/. Як вбачається із позовної заяви шлюбні стосунки між сторонами припинені. Спільних дітей немає. Подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача. Вказане згідно частини 2 статті 112 СК України є підставою для постановлення рішення про розірвання шлюбу з огляду на вимоги частини 1 статті 24 СК України, де встановлено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається, а тому суд, вбачає підстави для постановлення рішення про розірвання шлюбу. На підставі, викладеного, суд вважає, що позов належить задовольнити повністю. З огляду на вищевикладене, на підставі частини 1 статті 24, статті 112 СК України,

Outcome: approved