Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-28 00:00:00

19 серпня 2016 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до Річківської сільської ради Білопільського району Сумської області про визначення додаткового строку для прийняття спадщини. Свої вимоги позивачка мотивує тим, що 14 липня 2004 року померла [PERSON]. Після смерті останньої відкрилася спадщина на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 2,65 га, розташовану на території Річківської сільської ради Білопільського району Сумської області, посвідчену державним актом серії ІІІ-СМ №036811. За життя [PERSON] склала заповіт, яким заповіла їй вказану земельну ділянку. Своєчасно спадщину після смерті [PERSON] вона не прийняла у звязку із скрутним матеріальним становищем та юридичною необізнаністю. На даний час вона не може отримати в нотаріальній конторі свідоцтво про право на спадщину і вільно користуватись спадковим майном, так як пропустила встановлений законом строк для прийняття спадщини. Посилаючись на викладені вище обставини, [PERSON] просить визначити їй додатковий строк для прийняття спадщини після [PERSON], яка померла 14 липня 2004 року, тривалістю в два місяці. В судове засідання позивачка [PERSON] не зявилася, представник останньої за довіреністю [PERSON] подала заяву про розгляд справи в її відсутність, позов підтримує (а. с. 26). Представник відповідача Річківської сільської ради Білопільського району Сумської області в судове засідання також не зявився. Сільський голова надіслав листа про розгляд справи без участі їх представника, позов визнають (а. с. 24). Представник третьої особи Білопільської районної державної нотаріальної контори Сумської області в судове засідання не зявився. Завідувач держнотконтори [PERSON] надіслала листа про розгляд справи у відсутність їх представника, при ухваленні рішення покладаються на розсуд суду (а. с. 18). Третя особа - [PERSON] у судове засідання також не зявилася. Надіслала заяву про розгляд справи без її участі, в якій зазначила, що не має наміру на оформлення спадщини після смерті [PERSON], до суду з приводу даного питання звертатись не буде (а. с. 27). У звязку з неявкою сторін, третіх осіб, суд розглядає справу без їх участі, на підставі наявних доказів, у відповідності до ч. 2 ст. 197 ЦПК України без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Повно, всебічно і обєктивно дослідивши матеріали справи та оцінивши їх у сукупності, суд приходить до наступних висновків. Згідно з ч. 1, ч. 2 ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою. Статтею 1233 ЦК України визначено, що заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Відповідно ч. 1 ст. 1235 ЦК України заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин. За приписами ч. 1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом має право прийняти спадщину. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (ч. 1 ст. 1270 ЦК України). Частиною 3 статті 1272 ЦК України визначено, що за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Судом встановлено, що 14 липня 2004 року в с. Річки Білопільського району Сумської області померла [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть серії 1-БП №202857 (а. с. 4). Відповідно до державного акту на право приватної власності на землю серії ІІІ-СМ №036811, виданого Річківською сільською радою 31 травня 1999 року на підставі рішення VIII сесії 23 скликання Річківської сільської ради від 30 квітня 1999 року, зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів на право приватної власності на землю за №682, [PERSON] на праві власності належала земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 2,65 га в межах згідно з планом, розташована на території Річківської сільської ради Білопільського району Сумської області (а. с. 9). У відповідності до заповіту, посвідченого 20 вересня 2000 року секретарем Річківської сільської ради Білопільського району, зареєстрованого в реєстрі за №598, [PERSON] заповіла вищевказану земельну ділянку позивачці (а. с. 3, 5-8). Згідно із заповітом, посвідченим 20 вересня 2000 року секретарем Річківської сільської ради Білопільського району, зареєстрованим у реєстрі за №597, [PERSON] все своє майно заповіла [PERSON] (а. с. 28). Як вбачається з довідки Річківської сільської ради від 22 серпня 2016 року [PERSON] була зареєстрована та проживала на день смерті 14 липня 2004 року в с. Річки по вул. Петровського (Бухкалівка), 44 разом із позивачкою та [PERSON]. Заповіти від імені [PERSON], посвідчені виконкомом Річківської сільської ради 20 вересня 2000 року за №597 та №598, реєстраційні номери 44145692 та 44145757 відповідно, не змінювалися та не відмінялися (а. с. 21). Відповідно до інформаційної довідки зі Спадкового реєстру від 26 серпня 2016 року спадкова справа після [PERSON], яка померла 14 липня 2004 року, не заводилася (а. с. 19). Таким чином, у судовому засіданні встановлено, що позивачка має право на спадщину після [PERSON] за заповітом, однак вона не може реалізувати його у звязку з пропуском встановленого законом строку для прийняття спадщини. З огляду на положення абз. 6 п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року №7, вирішуючи питання при визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, повязані з обєктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Позивачка пропустила встановлений законом строк для прийняття спадщини після померлої [PERSON] у звязку зі скрутним матеріальним становищем та юридичною необізнаністю. Суд вважає причини пропуску позивачкою строку для прийняття спадщини поважними і приходить до висновку про задоволення позову [PERSON] у повному обсязі. На підставі викладеного

Outcome: approved