Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-13 00:00:00

20 листопада 2013 року, [PERSON], звернулася до суду з вищеназваним позовом, в якому, посилаючись на припинення шлюбних відносин з відповідачем, з яким вона не підтримує будь-яких відносин, і який з 2008 року не проживає у її будинку, не сплачує комунальні послуги, забравши з нього всі свої особисті речі, просила суд, визнати відповідача [PERSON] таким, що втратив право користування жилим приміщенням - будинком [ADDRESS] та зобов'язати Овідіопольський РС ГУДМС України в Одеській області зняти [PERSON] з реєстраційного обліку за вищевказаною адресою, зазначивши при цьому, що реєстрація останнього у її будинку заважає їй, як законній власниці вільно розпоряджатися вказаним будинком. Позивачка в судове засідання не з`явилася, про дату, час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, однак надіслала на адресу суду своє письмове клопотання, в якому повністю підтримала свій позов, і посилаючись на ч. 2 ст. 158 ЦПК України, просила слухати справу без її участі (а.с. 20). Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, особисто під розписку, надіславши на адресу суду письмову заяву, в якій повністю визнав позов та просив суд слухати справу за його відсутністю (а.с. 21,22). Представник відповідача Овідіопольського РС ГУДМС України в Одеській області, в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце слухання справи, був повідомлений належним чином, однак надіслав суду заяву, в якій просив суд, розглянути вказану справу без його участі (а.с. 23,24). Дослідивши письмові докази по справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Статтями 316 та 317 ЦК України передбачено, що правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування, розпорядження своїм майном. Статтями 71,72 ЖК України передбачено - при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім`ї, за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться у судовому порядку. Згідно із ч. 4 ст. 156 ЖК України, до членів сім`ї власника будинку (квартири) належать особи, зазначені в частині другій статті 64 цього Кодексу. Припинення сімейних відносин з власником будинку (квартири) не позбавляє їх права користування займаним приміщенням. У разі відсутності угоди між власником будинку (квартири) і колишнім членом його сім`ї про безоплатне користування жилим приміщенням, до цих відносин застосовуються правила, встановлені статтею 162 цього Кодексу. Згідно із ст. 150 ЖК України, громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд : продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші, не заборонені законом угоди. Статтею 405 ЦК України передбачено, що члени сім`ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Суд встановив, що позивачці [PERSON] на праві власності належить житловий будинок [ADDRESS], який вона отримала в дар, за договором дарування від своєї матері, що підтверджується нотаріально-посвідченим договором дарування (реєстр. № 5687) від 12.12.2002 р., зареєстрованого у Овідіопольському РБТІ за № 6-783 від 25.12.2002 р. (а.с. 12). Після того, як позивачка розірвала шлюб з відповідачем [PERSON] 02.07.2008 р., що підтверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу серії [NUMBER] від 02.07.2008 р., і з цього часу, останній забрав з вищезазначеного будинку всі свої особисті речі і добровільно виселився з будинку, проживаючі на даний час за іншою адресою зі своєю новою сім`єю та дітьми, що підтверджується довідками Великодолинської сільради та актом Великодолинського селищного голови (а.с. 4,5,13). В свою чергу, позивачка, як законна власниця свого будинку, зареєстрована у вказаному будинку та постійно в ньому проживає як до, так і після розірвання шлюбу з відповідачем, чия реєстрація у будинку позивачки тягне за собою додаткові витрати по оплаті комунальних послуг, неможливість отримати субсидії, а також перешкоджає позивачці у повній мірі реалізувати своє законне право власниці будинку на продаж будинку та вільного ним розпорядження по закону. Отже, суд дійшов висновку, що відповідач, починаючи з 2008 р., не проживає у будинку позивачки понад один рік без поважних причин. На думку суду, в даному випадку має місце спір про захист законного права власності позивачки, як власниці житлового будинку з боку відповідача. З наведених підстав суд приходить до висновку, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню.

Outcome: approved