Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-05 00:00:00

21 серпня 2017 року [PERSON] звернувся до суду із вказаним позовом. Посилався на те, що він є власником квартири [ADDRESS]. Він отримав лист від відповідача з приводу укладення договору №2324 МЗК (без дати) на опалення місць загального користування (в частині втрат розподільчими трубопроводами) , цим листом його було також повідомлено про те, що за його квартирою рахується заборгованість станом на 01 липня 2017 в сумі 1737, 60 грн. за опалення місць загального користування у минулому опалювальному сезоні (2016-2017 р. р.) Указаний будинок введено в експлуатацію 29.09.2015 року шляхом видачі сертифікату готовності обєкта 5-ї категорії складності ДАБІ України, що означало відповідність фактично зведеного будинку його проекту, технічним умовам, мережам опалення тощо. Згідно даного проекту та технічних умов на весь будинок (Коваля,2) та його майбутня квартира передбачала автономне електроопалення (електрокотел). Такі технічні умови були розроблені проектною організацією ДП «Міськбудпроект», що проектувала весь будинок та затверджені ПАТ «Полтаваобленерго». На квартиру згідно розподілу передбачено не 16 Квт, як на більшість квартир будинку, а 22 Квт, а в проекті відповідною позначкою позначено установку електрокотла. Крім того, згідно паспорту ПП «Полтавське бюро технічної інвентаризації «Інвентаризатор» від 27.11.2015 на підставі всіх дозвільних документів, технічних умов, проекту на будинок нанесено відповідну позначку про розміщення електрокотла у квартирі [ADDRESS]. На підставі отриманих документів у грудні 2015 він звернувся до ПАТ «Полтаваобленерго» з приводу офіційної установки та підключення електроопалення на свою квартиру та укладення договору на електропостачання за пільговими тарифами для квартир з автономним електроопаленням. Після акту здачі - приймання електромонтажних робіт, акту обстеження, документальної експертизи за його зверненням було прийнято позитивне рішення та укладено з ПАТ «Полтаваобленерго» договір про користування електричною енергією №1231354766 від 11.12.2015 з урахуванням установки електрокотла згідно проекту на будинок (п.2.5 договору). Зазначене свідчить, що ніяких дозволів на відключення квартири №18 від центрального опалення на той момент бути і не могло, оскільки квартира не від чого не відключалася, бо ніколи не була підключеною до системи центрального опалення, а проектом на будинок було передбачено саме індивідуальне опалення квартири з самого початку. За таких обставин вимоги відповідача про укладання договору він вважає протиправними, а борг , який нарахував відповідач неіснуючим. Просив визнати дії Полтавського обласного комунального виробничого підприємства теплового господарства «Полтаватеплоенерго» щодо нарахування заборгованості за опалення місць загального користування квартирі [ADDRESS] В.М. станом на 01 липня 2017 в сумі 1737,60 грн. та щодо примушування до укладення договору на опалення місць загального користування (в частині втрат розподільчими трубопроводами) по квартирі [ADDRESS] В.М. незаконними. Зобовязати Полтавське обласне комунальне виробниче підприємство теплового господарства «Полтаватеплоенерго» списати як безпідставно нараховану заборгованість станом на 01 липня 2017 за опалення місць загального користування (втрат розподільчими трубопроводами) на власника квартири [ADDRESS] В.М. в сумі 1737,60 грн. Заборонити Полтавському обласному комунальному виробничому підприємству теплового господарства «Полтаватеплоенерго» в подальшому нараховувати оплату (заборгованість) за опалення місць загального користування, мешканцям (власнику) квартири [ADDRESS] до моменту укладення відповідного договору на опалення місць загального користування з власником квартири та до моменту забезпечення фактичного опалення приладами для обігріву сходової клітки, сходової клітки та ліфтового холу на 6-му поверсі 1-го підїзду будинку 2 по вулиці Коваля у м. Полтава. В ході судового розгляду справи позивач змінював позовні вимоги і остаточно просив визнати дії Полтавського обласного комунального виробничого підприємства теплового господарства «Полтаватеплоенерго» щодо нарахування заборгованості за опалення місць загального користування квартирі [ADDRESS] В.М. станом на 01 липня 2017 в сумі 1737,60 грн. та за жовтень 2017 в сумі 37,74 грн. та щодо примушування до укладення договору на опалення місць загального користування (в частині втрат розподільчими трубопроводами) по квартирі [ADDRESS] В.М. незаконними. Зобовязати Полтавське обласне комунальне виробниче підприємство теплового господарства «Полтаватеплоенерго» списати як безпідставно нараховану заборгованість станом на 01 липня 2017 за опалення місць загального користування (втрат розподільчими трубопроводами) на власника квартири [ADDRESS] В.М. в сумі 1737,60 грн. та в сумі 37,74 грн. за жовтень 2017. року Зобовязати Полтавське обласне комунальне виробниче підприємство теплового господарства «Полтаватеплоенерго» не проводити нараховування оплати за опалення місць загального користування або інших абонентських плат за даний вид послуги мешканцям (власнику) квартири [ADDRESS] до моменту забезпечення фактичного опалення приладами для обігріву сходової клітки, сходової клітки та ліфтового холу на 6-му поверсі 1-го підїзду будинку 2 по вулиці Коваля у м. Полтава. У судове засідання позивач та його представник не з»явилдись, надали заяви про розгляд справи у їхню відсутність. Просили задовольнити позовні вимоги повністю. У попередніх судових засіданнях представник позивача позовні вимоги підтримував, пояснював, що квартира , в якій проживає позивач, ніколи не була підключена до централізованого опалення та постачання гарячої води, а отже позивач не зобов»язаний укладати з відповідачем будь-які договори, що стосуються оплати за опалення місць загального користування та витрат в частині втрат розподільчими трубопроводами. Представник відповідача у попередніх судових засідання позовні вимоги не визнав, просив відмовити у задоволенні позовних вимог з підстав викладених у запереченнях та наполягав на позиції про те, що позивач повинен укласти з ними договір на оплату витрат в частині втрат розподільчими трубопроводами. Також представник відповідача надав суду довідку про те, що борг позивача за вказані послуги становить лише на час розгляду справи 37,74 грн. за жовтень 2017 року. Представник відповідача у судове засідання не з»явився, надав заяву про відкладення розгляду справи у зв»язку з відпусткою. Суд вважає неявку відповідача неповажною, оскільки відповідач є юридичною особою і перебування однієї особи у відпустці не позбавляє можливості відповідача направити у судове засідання іншого представника, тим більше, що відповідач у своєму штаті має юридичний відділ працівників. Дослідивши матеріали справи суд дійшов до наступних висновків. Установлено, що позивач є власником квартири [ADDRESS] в м.. Полтава. Будинок № 2 по вул.. Коваля в м. Полтава введено в експлуатацію 29.09.2015 року шляхом видачі сертифікату готовності обєкта 5-ї категорії складності ДАБІ України, що означало відповідність фактично зведеного будинку його проекту, технічним умовам, мережам опалення тощо. Згідно даного проекту та технічних умов на весь будинок (Коваля,2) квартира позивача передбачала автономне електроопалення (електрокотел). Технічні умови були розроблені проектною організацією ДП «Міськбудпроект», що проектувала весь будинок та затверджені ПАТ «Полтаваобленерго». На квартиру згідно розподілу передбачено не 16 Квт, як на більшість квартир будинку, а 22 Квт, а в проекті відповідною позначкою позначено установку електрокотла. Крім того, згідно паспорту ПП «Полтавське бюро технічної інвентаризації «Інвентаризатор» від 27.11.2015 на підставі всіх дозвільних документів, технічних умов, проекту на будинок нанесено відповідну позначку про розміщення електрокотла у квартирі [ADDRESS]. На підставі отриманих документів у грудні 2015 позивач звернувся до ПАТ «Полтаваобленерго» з приводу офіційної установки та підключення електроопалення на свою квартиру та укладення договору на електропостачання за пільговими тарифами для квартир з автономним електроопаленням. Після акту здачі - приймання електромонтажних робіт, акту обстеження, документальної експертизи за його зверненням було прийнято позитивне рішення та укладено з ПАТ «Полтаваобленерго» договір про користування електричною енергією №1231354766 від 11.12.2015 з урахуванням установки електрокотла згідно проекту на будинок (п.2.5 договору). Згідно таблиці 1 доданої до методики, затвердженої наказом №359 від 31.10.2006 року «Про затвердження методики розрахунку кількості теплоти, спожитої на опалення місць загального користування багатоквартирних будинків, та визначення плати за їх користування», зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 27 листопада 2006 року за №1237/13111: «місцями загального користування в багатоквартирних будинках є сходова клітка, сходова клітка та ліфтовий хол, сміттєзбиральна камера, службові приміщення на першому поверсі, загальний коридор, прибудоване приміщення консьержа». Жодне з указаних приміщень протягом всього часу існування будинку (вул. Коваля,2) не опалювалося, чого не заперечував у судовому засіданні представник відповідача. Також не заперечувалось сторонами, що у під»здах ( сходових клітинах та сходах ) взагалі відсутні прилади опалення. Згідно ДБН В.2.2-15-2005 Житлові будинки. Основні положення. Будинки і споруди, підвали є приміщеннями багатоквартирного будинку, а таблиця 4 цих основних положень не передбачає розрахункову температуру взимку для підвалів. Така температура передбачена для вестибюля, загального коридору, сходової клітки, передпокою квартири +16С; приміщення чергового персоналу (консьержа) +16С; машинного приміщення ліфтів, сміттєзбірної кімнати, гараж-стоянки, електрощитової +5С; незадимлюваної сходової клітки Н1 +14С. Однак, вказані нормативні вимоги за період опалювального сезону 2016-2017 ПОКВПТГ «Полтаватеплоенерго» не дотримувалися взагалі із зрозумілих наведених вище причин. Вказана вище методика не передбачає зменшення оплати за надання послуг місць загального користування в разі недотримання температури внутрішнього повітря приміщення (сходової клітки) менше +16С. Тобто, із викладеного слідує висновок, що втрати теплової енергії розподільчими трубопроводами системи опалення будинку, прокладеними в підвалі, можуть враховуватися лише при визначенні загальної кількості теплової енергії на опалення місць загального користування, і не може нараховуватись плата за ці втрати тим власникам квартир багатоквартирного житлового будинку, в яких встановлено автономне опалення в квартирі та яким місця загального користування (в даному випадку сходова клітка) фактично не опалюються. Згідно п.2.1.4. згаданої Методики загальна кількість теплової енергії на опалення місць загального користування визначається за формулою Qмзк=Q к мзк+Qвтр, де Q к мзк кількість теплової енергії на опалення окремого приміщення місць загального користування в Гкал.; Q втр втрати теплової енергії розподільчими трубопроводами системи опалення будинку, прокладеними в підвалі або на горищі в Гкал. Тобто, Методикою розрахунку кількості теплоти, спожитої на опалення місць загального користування багатоквартирних будинків, та визначення плати за їх опалення витрати теплової енергії розподільчими трубопроводами системи опалення будинку, прокладеними в підвалі або на горищі, передбачені лише як складова формули розрахунку кількості теплової енергії на опалення місць загального користування, окремого розрахунку зазначених витрат Методикою не передбачено. Із ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16 травня 2016 року рішення у Єдиному державному реєстру судових рішень реєстрі за № 57786923 встановлено, що «Згідно п.5 ч.3 ст.20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач зобов'язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Відповідно до п.28 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 року № 630, споживачі, які встановили у квартирі багатоквартирного будинку індивідуальні (автономні) системи опалення, оплачують послуги з централізованого опалення місць загального користування будинку відповідно до методики затвердженої наказом Міністерства будівництва, архітектури та житлово-комунального господарства України від 31 жовтня 2006 року № 359. Разом з тим, опалювальні прилади в місцях загального користування будинку, в якому знаходиться квартира відповідача, демонтовані балансоутримувачем. Вищевказаною методикою не передбачено окремого розрахунку оплати споживачами витрат теплової енергії розподільчими трубопроводами системи опалення будинку, прокладеними в підвалі або на горищі» у зв»язку з цим ВССУ визнав позовні вимоги теплопостачальної організації про стягнення з відповідача плати за теплопостачання до МЗК безпідставними. Як встановлено під час розгляду справи опалювальні прилади у місцях загального користування у вказаному будинку не встановлювались при будівництві будинку, взагалі їх встановлення не передбачене проектом забудови та технічна можливість їх встановлення втрачена. Із договору, який відповідач пропонує позивачеві укласти для оплати витрат на МЗК в частині втрат розподільчими трубопроводами не убачається на підставі якої методики відповідач провів нарахування та чи зазначені ним суми до сплати становлять тільки вартість втрат розподільчих трубопроводів чи інші витрати по опаленню МЗК. В квартирі позивача за проектом будівництва не передбачене централізоване опалення та гаряче водопостачання, а отже слід дійти до висновку, що позивач ніколи не відключався від надання послуг з централізованого опалення , підвід гарячої води та центрального опалення до квартири [ADDRESS] з грудня 2016року ніколи не проводився, що підтверджується опечатаними пломбами ПОКВПТГ «Полтаватеплоенерго». Враховуючи приписи наказу №359 від 31.10.2006 «Про затвердження методики розрахунку кількості теплоти, спожитої на опалення місць загального користування багатоквартирних будинків, та визначення плати за їх користування», зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 27 листопада 2006 року за №1237/13111 наявні підстави для задоволення позовних вимог про скасування заборгованості за опалення МЗК за жовтень 2017 року. Щодо заборгованості станом на 1 липня 2017 року у розмірі 1737, 6 грн., то відповідач надав докази того, що така заборгованість за спірною квартирою не рахується, а отже позовні вимоги в цій частині не можуть бути задоволені . Згідно ст. 19 п.1 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги», який є чинним на час розгляду справи, визначено, що відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах. Згідно ст.16 п.1 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги» порядок надання житлово-комунальних послуг, їх якісні та кількісні показники мають відповідати умовам договору та вимогам законодавства. Оскільки запропонований відповідачем для підписання договір на опалення місць загального користування ( в частині втрат розподільчими трубопроводами) містить обґрунтування нарахування оплати за вказані послуги як різниця між кількістю теплової енергії на опалення будинку та загальною кількістю теплової енергії на опалення всіх інших приміщень, пропорційно площі квартири не відповідає вимогам нормативним документам в цій галузі, що зазначено вище, квартира позивача взагалі ніколи не мала централізованого теплопостачання та централізованого гарячого водопостачання позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню. Так як позивач звільнений від сплати судового збору на підставі ЗУ « Про захист прав споживачів», його позовні вимоги задоволені, слід дійти до висновку про стягнення з відповідача на користь держави судові витрати у розмірі по 1600грн. за кожну позовну вимогу, а саме 4\~800 грн.

Outcome: approved