overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-12 00:00:00

20.07.2017 року [PERSON] звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу, який укладений з відповідачем [PERSON] 19.05.1984 року у Нововолинському міському відділі ЗАГС Волинської області. Від шлюбу з відповідачем неповнолітніх дітей немає. Вимоги позивач обґрунтовує тим, що спільне життя з відповідачем не склалося, через несумісність характерів та різні погляди на життя. Сторони не розуміють один одного, не можуть знайти спільних рішень при веденні спільного господарства, поділу і використання сімейного бюджету, що врешті призвело до припинення шлюбних відносин. З 2010 року не підтримують шлюбних стосунків, проживають окремо, не ведуть спільне господарство. Вважає, що спільне проживання, примирення і збереження сім'ї є неможливим. В судовому засіданні представники позивача [PERSON], [PERSON] позовні вимоги підтримали, просять їх задовольнити з підстав наведених у позові. У разі неявки відповідача не заперечують щодо постановлення заочного рішення по справі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, залишивши самовільно приміщення суду, не подав суду заяву про розгляд справи за його відсутності чи відкладення розгляду справи з поважних причин. Дослідивши матеріали справи в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позов підлягає до задоволення. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. В судовому засіданні встановлено, що сторони тривалий час не підтримують подружніх стосунків, ведуть окремо господарства, шлюб фактично розпався. Відповідно до ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Приймаючи до уваги, що в судовому засіданні встановлені обставини, які свідчать про неможливість збереження шлюбу і спільного життя подружжя, збереження шлюбу суперечить інтересам подружжя, тому суд шлюб розриває. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, враховуючи, що позивач звільнена від сплати судового збору як інвалід ІІ групи, суд стягує з відповідача в користь держави 640 грн. судового збору.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-22 00:00:00

20.07.2017 року [PERSON] звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу, який укладений з відповідачем [PERSON] 26.09.2009 року у Старолішнянській сільській раді Іваничівського району Волинської області. Від шлюбу з відповідачем дітей немає. Вимоги позивач обґрунтовує тим, що спільне життя з відповідачем не склалося, через несумісність характерів та різні погляди на життя. Сторони не розуміють один одного, не можуть знайти спільних рішень при веденні спільного господарства, розприділення і використання сімейного бюджету, що врешті призвело до припинення шлюбних відносин. Тривалий час не підтримують шлюбних стосунків, проживають окремо, не ведуть спільне господарство. Вважає, що спільне проживання, примирення і збереження сім'ї є неможливим. В судове засідання позивач [PERSON] не з'явилася, подала до суду заяву, в якій просить справу розглядати у її відсутності, позовні вимоги підтримує, просить їх задовольнити. У разі неявки відповідача не заперечує щодо винесення заочного рішення по справі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, через засоби масової інформації. Дослідивши матеріали справи в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позов підлягає до задоволення. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. В судовому засіданні встановлено, що сторони тривалий час не підтримують подружніх стосунків, ведуть окремо господарства, шлюб фактично розпався. Відповідно до ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Приймаючи до уваги, що в судовому засіданні встановлені обставини, які свідчать про неможливість збереження шлюбу і спільного життя подружжя, збереження шлюбу суперечить інтересам подружжя, тому суд шлюб розриває. Відповідно до ст. 88 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь позивача 640 грн. сплаченого судового збору, 150 грн. витрат пов'язаних із публікацією в пресі оголошення про виклик відповідача, всього 790 (сімсот дев'яносто) грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-20 00:00:00

20.07.2017 року головний лікар Комунальної лікувально-профілактичної установи «Міський протитуберкульозний диспансер м. Краматорська» - [PERSON] звернувся в суд із заявою про обовязкову госпіталізацію для лікування [PERSON], посилаючись на те, що [PERSON], [INFO], що проживає: [INFO], перебуває на лікуванні з 04.11.2016р. в КЛПУ «Міський протитуберкульозний диспансер м. Краматорська» з діагнозом: ВДТБ (11.2016) легенів (інфільтративний), Д+, МБТ+. З 21.06.2017 року по теперішній час хворий ухиляється від лікування, чим порушує свої обовязки згідно р.3 ст.20, р. У та ст.13 Закону України «Про боротьбу із захворюванням туберкульозу», ст.ст.9, 10 «Основ законодавства України про охорону здоровя». В судовому засіданні представник заявника підтримав заяву, та просив суд госпіталізувати до КЛПУ «Міський протитуберкульозний диспансер м. Краматорська» [PERSON], 04.10.1971р.н., який мешкає: Донецька область м. Краматорськ вул. Миколаївська, 36. Захисник [PERSON] заяву підтримав та не заперечував проти її задоволення. [PERSON] до суду не викликався у звязку з тим, що за даними протитуберкульозного закладу він становить загрозу розповсюдження хвороби. Вислухавши думку прокурора, представника заявника, представника хворого, дослідивши матеріали справи, суд уважає, що заява підлягає задоволенню по наступних підставах. Судом встановлено, що [PERSON], має захворювання ВДТБ (11.2016) легенів (інфільтративний), Д+, МБТ+, неодноразово викликалася на обстеження й лікування, однак відмовляється від них, хоча має потребу в лікуванні в умовах стаціонару. Згода [PERSON] на лікування відсутня. Таким чином, суд вважає, що його варто примусово залучити на лікування.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-15 00:00:00

20.07.2017 року до Краматорського міського суду Донецької області надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що 02.03.1985 року він зареєстрував шлюб з відповідачкою. Від шлюбу мають неповнолітню дитину [PERSON], [INFO]. Сімейне життя видалось невдалим, сімейні відносини припинені через відсутність порозуміння. Його особистим інтересам суперечить надходження з відповідачкою в юридичному шлюбі. Позивач просить суд розірвати шлюб з відповідачкою, а також стягнути з відповідачки на його користь судовий збір. Позивач у судове засідання не зявився, але надав до суду заяву з проханням розглянути справу у його відсутність, позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити, не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідачка у судове засідання не зявилася по невідомій суду причині, про час та місце судового розгляду була повідомлена належним чином. Суд вважає, що в матеріалах справи досить доказів, щодо правовідносин сторін, а тому по справі варто ухвалити заочне рішення. Судом встановлено, що сторони 02.03.2005 року зареєстрували шлюб. (а.с.27). Від шлюбу мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO]. (а.с.28) Згідно ч. 1 ст. 24 Сімейного Кодексу України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушення жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно ст.112 Сімейного Кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Проаналізувавши зібрані в справі докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, оскільки як встановлено в судовому засіданні, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін. Крім того, у відповідності зі ст. 88 ЦПК України, з відповідача на користь позивача необхідно стягнути витрати по сплаті судового збору у розмірі 640 грн., які були понесені позивачем при звернені до суду.(а.с.1)

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-01 00:00:00

20.07.2017 року до суду звернулася [PERSON] з заявою про встановлення факту, що має юридичне значення, мотивуючи заяву тим, що вона 05.05.1988 року придбала житловий будинок з господарськими будівлями, що розташовані за адресою: с.Жуки, Полтавського району Полтавської області. Проте, право власності на даний будинок нею зареєстровано не було. На даний час, під час оформлення правовстановлюючих документів було з'ясовано, що в договорі купівлі-продажу будинку від 05.05.1988 року невірно записано її прізвище - «[PERSON]» в той час згідно паспорту громадянина України вона має прізвище «[PERSON]». В зв'язку з чим просила суд встановити факт належності їй, [PERSON], договіру купівлі-продажу житлового будинку з господарськими будівлями в с.Жуки Полтавського району Полтавської області від 05.05.1988 року, який посвідчено в реєстрі за №60 на ім'я [PERSON]. В судове засідання [PERSON] не з'явилася, попередньо надала заяву про розгляд справи за її відсутності, заяву підтримує в повному обсязі, просить задовольнити. Заінтересована особа Тахтаулівська сільська рада Полтавського району Полтавської області в судове засіданні свого представника не направила, попередньо надала заяву про розгляд справи за її відсутності, при винесенні рішення покладаються на розсуд суду. За наявності по справі достатніх доказів, суд приходить до висновку про розгляд заяви за відсутності осіб, що не з'явилися в судове засідання. Суд, вивчивши та дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що заява підлягає задоволенню в повному обсязі з наступних підстав. Судом встановлено, що 05.05.1988 року [PERSON] придбала житловий будинок з господарськими будівлями, які знаходяться за адресою: с.Жуки Полтавського району Полтавської області, що підтверджується договором купівлі-продажу житлового будинку з господарськими будівлями в с.Жуки Полтавського району Полтавської області від 05.05.1988 року, який посвідчено в реєстрі за №60. Крім того, судом встановлено, що у визначеному законом порядку [PERSON] не зареєструвала право власності на вищевказаний житловий будинок, що підтверджується довідкою Полтавського бюро технічної інвентаризації «Інвентаризатор» від 12.04.2017 року №317. Також судом встановлено, що на даний час [PERSON] бажає зареєструвати право власності на житловий будинок з господарськими будівлями, які знаходяться за адресою: с.Жуки Полтавського району Полтавської області. Під час оформлення документів було виявлено, що в договорі купівлі-продажу будинку від 05.05.1988 року невірно записано прізвище заявниці як «[PERSON]», в той час згідно паспорту громадянина України заявниця має прізвище «[PERSON]». Частиною 2 ст.256 ЦПК України передбачено, що в судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Тому на підставі вищевикладеного, приходжу до висновку про задоволення заяви [PERSON] про встановлення факту, що має юридичне значенняв повному обсязі.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-20 00:00:00

20.07.2017 року до суду надійшла заява лікаря 4-А відділення Полтавської обласної клінічної психіатричної лікарні імені [PERSON] [PERSON] про визнання доцільною госпіталізацію до психіатричного стаціонару [PERSON]. В заяві просили суд визнати доцільною госпіталізацію [PERSON] до психіатричного стаціонару ПОКПЛ ім.О.Ф.Мальцева. В судове засідання лікар [PERSON] не з»явилась, але просила слухати справу у її відсутності. Опікун [PERSON] в судове засідання не зявилася. Просила слухати справу за її відсутності. Заяву підтримує в повному обсязі. [PERSON] не була доставлена в судове засідання в звязку зі станом здоровя. Прокурор Сазонова О.В. в судовому засіданні заяву підтримала, просила задовольнити. Суд, заслухавши думку прокурора Сазонову О.В., вивчивши та дослідивши матеріали справи, приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що 19.07.2017 року об 9 год. 55 хв. до Полтавської обласної клінічної психіатричної лікарні ім.О.Ф.Мальцева за направленням районного психіатра Гадяцької ЦРЛ, ПОПНД та заявою опікуна [PERSON] була госпіталізована [PERSON], [INFO] з діагнозом: шизофренія, параноїдна форма, галюцинаторно-параноїдний синдром, епізодичний тип перебігу, стадія загострення. 20.07.2017 року висновком комісії лікарів-психіатрів ПОКПЛ ім.О.Ф.Мальцева [PERSON] встановлено клінічний діагноз: шизофренія, параноїдна форма, галюцинаторно-параноїдний синдром, епізодичний тип перебігу, стадія загострення. Рішенням Конституційного суду України від 01.06.2016 року № 2-рп/2016 у справі за конституційним поданням Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини щодо відповідності Конституції України (конституційності) положення третього речення частини першої статті 13 Закону України «Про психіатричну допомогу» (справа про судовий контроль за госпіталізацією недієздатних осіб до психіатричного закладу) визнано таким, що не відповідає Конституції України (є неконституційним), положення третього речення частини першої статті 13 Закону України «Про психіатричну допомогу» від 22 лютого 2000 року № 1489-ІІІ з наступними змінами у взаємозвязку з положенням частини другої цієї статті стосовного госпіталізації особи, визнаною у встановленому законом порядку недієздатною, до психіатричного закладу на прохання або за згодою її опікуна за рішенням лікаря-психіатра без судового контролю. У звязку з вищевикладеним, суд вважає за можливе госпіталізувати [PERSON], [INFO] до Полтавської обласної клінічної психіатричної лікарні імені [PERSON].

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-15 00:00:00

20.07.2017 року заявник звернулася до суду з вказаною заявою посилаючись на те, що 23.08.2002 року помер її чоловік [PERSON], після його відкрилась спадщина, вона є спадкоємцем померлого, однак оформити спадщину вона не може в зв'язку з тим, що чоловіка не було доставлено до моргу та у неї відсутнє лікарське свідоцтво про смерть. Просить суд встановити факт смерті громадянина [PERSON], 03.06.1937 року , уродженця [INFO], жителя [INFO], днем смерті [PERSON] вважати -23.08.2002 року, місцем смерті вважати с. Леніна Маловисківського району Кіровоградської області. Представник заявника надав суду заяву про розгляд справи у його відсутність, заяву підтримав посилаючись на вказані обставини. Представник заінтересованої особи в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні обставини. Відповідно до п.8 ч.1 ст. 256 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. Відповідно до довідки виданої Ленінською сільською радою від 31.01.2017 року, [PERSON], [INFO], дійсно помер 23.08.2002 року. Крім того, той факт, що [PERSON] помер 23.08.2002 року та знаходиться на сільському кладовищі в с. Гаївка ( Леніна), підтверджується актом обстеження поховання та записом в книзі погосподарського обліку ( 2001-2005 рр) №01 особливий рахунок № 47 с. Гаївка ( с. Леніна) Ленінської сільської ради. З довідки виданої Ленінською сільською радою Маловисківського району від 10.07.2017 року встановлено, що [PERSON] проживав разом з своєю дружиною [PERSON] з 10.06.1976 року по день смерті. Оскільки, після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на земельну ділянку, площею 6,10 га, що розташована на території Ленінської сільської ради Маловисківського району Кіровоградської області, відповідно до Державного акту на право приватної власності на землю, серія І-КР № 003739, а заявник є спадкоємцем першої черги, і для отримання спадку необхідно подати свідоцтво про смерть спадкодавця, відділ реєстрації актів цивільного стану відмовив у видачі свідоцтва, тому суд вважає, що заява підлягає задоволенню. За таких обставин, суд вважає, що заява підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-31 00:00:00

20.07.2017 року позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] сільської ради Кобеляцького району Полтавської області про визнання права власності на спадкове майно. У позовній заяві вказує, що 05.12.2016 року померла його тітка [PERSON]. На день її смерті залишилося спадкове майно, що складається з земельної ділянки площею 3,64 га, призначеної для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території [PERSON] сільської ради Кобеляцького району Полтавської області. [PERSON] є спадкоємцем за заповітом на вказане майно, однак отримати свідоцтво про право на спадщину в Кобеляцькій державній нотаріальній конторі не має можливості, у зв`язку з відсутністю оригіналу державного акта на земельну ділянку. Позивач просить суд визнати за ним право власності на земельну ділянку площею 3,64 га, призначену для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території [PERSON] сільської ради Кобеляцького району Полтавської області в порядку спадкування за заповітом після [PERSON], що померла 05.12. 2016 року. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав, прохав задовольнити. Представник відповідача [PERSON] сільської ради Кобеляцького району Полтавської області сільський голова [PERSON] надала суду письмову заяву, в якій просить суд розглянути справу в її відсутність та не заперечувала проти задоволення позову. Суд, заслухавши представника позивача адвоката [PERSON] та дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини. Судом установлено, що 05.12.2016 року померла [PERSON] ( а.с. 8), яка є тіткою та спадкодавцем [PERSON], згідно заповіту від 08.06.2011 року, посвідченого секретарем Озерянської сільської ради Кобеляцького району Полтавської області за реєстраційним № 24, за яким вона заповіла останньому, зокрема, земельну ділянку площею 3,64 га, призначену для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території [PERSON] сільської ради Кобеляцького району Полтавської області, згідно Державного акту серії ПЛ № 160992 ( а.с. 11). Внаслідок відсутності оригіналу державного акту на спадкову земельну ділянку, нотаріусом відмовлено позивачеві у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом (а.с.14). Оскільки, внаслідок відсутності оригіналу державного акту на спадкову земельну ділянку, [PERSON] не може оформити спадщину, належність цього майна померлій [PERSON] підтверджується належними та допустимими доказами ( а.с. 12,15,16), відповідач не заперечує проти задоволення позову, а позивач має право на це майно в порядку спадкування за заповітом, то позов підлягає задоволенню. Отже, необхідно визнати за [PERSON], [INFO], ІПН [NUMBER], право власності на земельну ділянку площею 3,64 га, призначену для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території [PERSON] сільської ради Кобеляцького району Полтавської області в порядку спадкування за заповітом після [PERSON], що померла 05.12. 2016 року.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-27 00:00:00

20.07.2017 року позивач [PERSON]звернувся до суду з позовом про розірвання шлюбу з відповідачем [PERSON] вказуючи, що шлюб був зареєстрований між ними 22.06.1996 року відділом реєстрації актів громадянського стану Вознесенського міськвиконкому Миколаївської області, актовий запис №112, від даного шлюбу мають неповнолітнього сина [PERSON] [INFO], який проживає з позивачем. Посилаючись на те, що єдиною сімєю перестали проживати з листопада 2013 року через поведінку відповідача, який нехтує її інтересами та почуттями, суперечки, що мало наслідком також припинення ведення спільного господарства, виникнення відчуження, позивач просив позов задовольнити. Позивач [PERSON]в судове засідання не зявилася, суду надала заяву про розгляд справи за її відсутності та підтримання позовних вимог, на примирення не згодна. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, за телефоном повідомив про згоду на розірвання шлюбу та про розгляд справи за його відсутності. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу неможливе з причин, вказаних позивачем та суперечить їх інтересам, тому позов підлягає задоволенню. Сторони тривалий час (більше 3 років) спільно не проживають однією сімєю, позивачка наполягає на розірванні шлюбу, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушення жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно ст.112 Сімейного кодексу України, суд, зясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову, постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше сумісне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-03 00:00:00

20.07.2017 року позивач [PERSON] звернулась в суд з позовом, в якому просить винести рішення про стягнення з відповідача [PERSON] аліментів в її користь на утримання двох дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], в розмірі по 1500 грн. щомісячно на кожну дитину, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи від дня пред'явлення позову і до повноліття дітей. Свій позов позивач обґрунтовує наступним.09.08.2002 року між сторонами по справі був зареєстрований шлюб. За час спільного проживання у сторін народилося двоє дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Відповідач від виконання обовязку з утримання дітей ухиляється. На даний час діти проживають разом з позивачем та повністю перебувають на її утриманні. В судове засідання позивач [PERSON] не з'явилась, однак подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги змінила, просила стягувати з відповідача аліменти на утримання дітей в розмірі по 1000 (одній тисячі) грн. щомісячно на кожну дитину, до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, однак подав до суду заяву, в якій позовні вимоги визнав та не заперечив щодо їх задоволення. Дослідивши подані документи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини справи на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступні обставини справи та надав їм правову оцінку. Сторони у справі є батьками [PERSON] та [PERSON], [INFO]. Діти проживають разом з позивачем та знаходитяся на її утриманні. Відповідно до ст.180 Сімейного кодексу України кожен з батьків повинен утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Відповідно до ст. 184 СК України суд може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Цей розмір підлягає індексації відповідно до закону. Судом встановлено, що відповідач є працездатним, офіційно не працює, інших утриманців не має. При визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дітей та відповідача. Оцінюючи зібрані по справі докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення. З відповідача слід стягнути в користь позивача аліменти на утримання дітей в розмірі по 1000 грн. щомісячно на кожну дитину, який підлягає індексації відповідно до закону, до досягнення найстаршою дитиною повноліття, починаючи з 20.07.2017 року. З відповідача підлягає стягненню судовий збір по справі в розмірі 640,00 грн. в дохід держави.

Outcome: approved