Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-02 00:00:00

21.09.2015 року Комунальний заклад охорони здоров'я Обласний протитуберкульозний диспансер № 3 (далі - КЗОЗ ОПТД № 3) звернувся до суду із заявою про примусову госпіталізацію до протитуберкульозного закладу, заінтересована особа - [PERSON], в якій вказано, що у [PERSON], [INFO], що проживає за адресою: [ADDRESS], зміни в легенях туберкульозного характеру вперше виявлено в січні 2015 року під час перебування останнім в хірургічному відділенні Харківської міської клінічної лікарні, де він проходив лікування після ножового поранення. З 26.01.2015 року по 29.01.2015 року хворий проходив обстеження в Обласному протитуберкульозному диспансері № 1. Хворий був виписаний зі стаціонару за самовільне залишення медичного закладу та відмову від лікування і в подальшому на лікування та обстеження не з'являвся. Лише 14.08.2015 року лікарю - фтизіатру Обласного протитуберкульозного диспансеру № 3 вдалося обстежити [PERSON] 14.08.2015 року хворий госпіталізований до ОПТД № 3, де він перебуває і по-теперішній час. 18.08.2015 року рішенням ЦЛКК [PERSON] встановлено діагноз вперше діагностований туберкульоз верхніх долей легень (ВДТБ) інфільтративний. З момента виявлення туберкульозу хворий схильний до порушення режиму, у нього відсутнє бажання лікуватися. Перебуваючи в стаціонарному відділенні ОПТД № 3 хворий систематично порушує режим медичного закладу, вимоги медиків не виконує. На виклики медиків з'явитися до диспансеру не реагує. Тобто, в добровільному порядку хворий бажання до лікування не проявляє і не розуміє небезпеки туберкульозу. З 07.09.2015 року по теперішній час хворий відсутній в стаціонарному відділенні ОПТД № 3. Вимоги протиепідемічного режиму [PERSON] не виконуються. Відповідно до висновку ЛКК Обласного протитуберкульозного диспансеру № 3 від 15.09.2015 року за № 70 [PERSON] має діагноз - вперше діагностований туберкульоз легень інфільтративний, в зв'язку з чим він потребує примусового лікування від заразної форми туберкульозу в КЗОЗ «Обласний протитуберкульозний диспансер № 3», терміном на три місяці. Отже, оскільки, [PERSON] створює загрозу розповсюдження небезпечної хвороби, а в ОПТД № 3 є відділення закритого типу для лікування хворих на туберкульоз, то буде найдоцільнішим направити його на примусове лікування саме в цей медичний заклад і саме на три місяці, бо в коротший термін лікування буде неефективним та недостатнім. На підставі викладеного, представник заявника Сергієнко С.М. просила госпіталізувати [PERSON], [INFO], до КЗОЗ «Обласний протитуберкульозний диспансер № 3», терміном на три місяці для примусового лікування заразної форми туберкульозу та алкоголізму. Представник КЗОЗ «ОПТД № 3» Сергієнко С.М. у судове засідання не з'явилася, до суду надала заяву, в якій на задоволенні вимог наполягала в повному обсязі, справу просила розглядати за її відсутності. Відповідно до ч.ч. 3, 4 ст. 235 ЦПК України справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду. Інші особливості розгляду цих справ встановлені цим розділом. Справи окремого провадження суд розглядає за участю заявника і заінтересованих осіб. Таким чином, до справ окремого провадження підлягають застосуванню, зокрема, положення ЦПК щодо заочного розгляду справи. Згідно з ч. 1 ст. 224 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Відповідно до ч. 9 ст. 74 ЦПК України відповідач, зареєстроване місце проживання (перебування), місцезнаходження чи місце роботи якого невідоме, викликається в суд через оголошення у пресі. З опублікуванням оголошення про виклик відповідач вважається повідомленим про час і місце розгляду справи. На ці випадки поширюється правило частини четвертої цієї статті. Заінтересована особа [PERSON] у судове засідання не з'явився, про час, місце розгляду справи, враховуючи положення ч. 9 ст. 74 ЦПК України, був повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив, заперечень проти заяви КЗОЗ «ОПТД № 3» та заяв про розгляд справи за його відсутності не надавав, тому зі згоди позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України, на підставі наявних у ній даних і доказів. Оскільки розгляд справи проводиться без участі сторін, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, що відповідає положенням ч. 2 ст. 197 ЦПК України. Дослідивши наявні у справі докази, суд дійшов висновку, що заява обґрунтована і підлягає задоволенню з наступних підстав: Відповідно до висновку ЛКК ОПТД № 3 від 15.09.2015 року № 70 [PERSON] має діагноз - вперше діагностований туберкульоз верхніх долей легень інфільтративний, в зв'язку з чим він потребує примусового лікування від заразної форми туберкульозу в КЗОЗ «Обласний протитуберкульозний диспансер № 3», терміном на три місяці /а.с. 3/. Наявність захворювання на небезпечну форму туберкульозу, порушення умов перебування в ОПТД № 3 та режиму лікування [PERSON] підтверджується етапним епікризом з історії хвороби № 2015/126, випискою епікризу з амбулаторної карти [PERSON], копіями доповідних, з яких вбачається, що хворий постійно відсутній в медичному закладі, медикаменти не приймає /а.с. 4, 5, 6/. Відповідно до п. 10 ч. 2 ст. 234 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про примусову госпіталізацію до протитуберкульозного закладу. Згідно з ч.ч. 1, 3 ст. 11 ЗУ «Про протидію захворюванню на туберкульоз», у разі якщо хворі на заразні форми туберкульозу, у тому числі під час амбулаторного чи стаціонарного лікування, порушують протиепідемічний режим, що ставить під загрозу зараження туберкульозом інших осіб, з метою запобігання поширенню туберкульозу за рішенням суду вони можуть бути примусово госпіталізовані до протитуберкульозних закладів, що мають відповідні відділення (палати) для розміщення таких хворих. Примусова госпіталізація осіб, стосовно яких судом ухвалено відповідне рішення, здійснюється з урахуванням висновку лікаря на строк до трьох місяців. Таким чином, зважаючи на те, що [PERSON] хворий на заразну форму туберкульозу, створює загрозу розповсюдження хвороби для оточуючих, ухиляється від лікування, суд прийшов до висновку про необхідність задоволення заяви Обласного протитуберкульозного диспансеру № 3 і постановлення рішення про примусову госпіталізацію хворого до КЗОЗ «ОПТД № 3» для примусового лікування строком на три місяці.

Outcome: approved