overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-07 00:00:00

21.09.2016р. до Словянського міськрайонного суду звернулося КП «ЖЕК № 7» з позовом до [PERSON] про визнання особи такою, що втратиа право користування житловим приміщенням, посилаючись на те, що КП «ЖЕК № 7» є балансоутримувачем жилого будинку № 18 по вул. Донська у м. Словянську Донецької області. Відповідач [PERSON] є наймачем кімнати № 511 в цьому будинку, зареєстрований за цією адресою, на нього відкрито особистий рахунок № 1715. Право власності на це житло до теперішнього часу не зареєстровано. З 2013 року відповідач не мешкає за місцем реєстрації, не сплачує послуги з утримання житла, фактично мешкає за адресою: Харківська область, Боровський район, с. Пески-Радьковські, вул. ЗалізничнаЮ, буд. 17. Просить визнати [PERSON] таким, що втратив право користування жилим приміщенням по вул. Донська, буд. 18, кім. 511 в м. Словянську Донецької області. У судове засіданні представник позивача [PERSON] не зявився, але надав заяву про розгляд справи за його відсутності, на задоволені позову наполягав. Відповідач [PERSON] у судове засідання не зявився, але надав заяву про розгляд справи за його відсутністю, в якій зазначив, що позовні вимоги визнає у повному обсязі та не заперечує проти визнання його таким, що втратив право користування житловим приміщенням по вул. Донська, буд. 18, кім. 511 в м. Словянську Донецької області. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позовні вимоги КП «ЖЕК № 7» з позовом до [PERSON] про визнання особи такою, що втратив право користування житловим приміщенням підлягають задоволенню за наступних підстав: КП «ЖЕК № 7» є балансоутримувачем жилого будинку 3 18 по вул. Донська у м. Словянську Донецької області (а.с. 4-5). [PERSON] зареєстрований з 13.05.2003р. за адресою: [ADDRESS] (а.с. 6, 11-13), а за зазначеною адресою не проживає з 2009 року (а.с.10). Суд, розглядаючи справу, виходив з наступного чинного законодавства України: Згідно ст.71 ЖК України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сімї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців, а відповідно до ст. 72 ЖК України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Таким чином, суд приходить до переконання, що позовні вимоги стосовно визнання [PERSON] таким, що втратив право користування жилим приміщенням підлягають задоволенню з наступних причин: відповідач [PERSON] дійсно зареєстрований в квартирі (кімнаті) № 511 будинку № 18 по вул. Донськка м. \~Словянська Донецької області, власником цієї квартири (кімнати) не являється, не проживає в цій квартирі (кімнаті) без поважних причин тривалий час (більше, ніж 6 місяців поспіль), тому згідно ст.ст. 71, 72 ЖК України [PERSON] втратив право користування квартирою (кімнатою) № 511 у будинку № 511 по вул. Донська у м. \~Словянську Донецької області. Відповідно до ст. 88 ЦК України на користь позивача КП «ЖЕК № 7» з відповідача [PERSON] потрібно стягнути понесені ним та підтверджені судові витрати по сплаті судового збору в сумі 1378,00 грн. На підставі наведеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-19 00:00:00

21.09.2016 року [PERSON], [INFO], звернулась до суду із заявою про надання їй права на шлюб з [PERSON], [INFO], посилаючись на те, що після знайомства у 2014 році між ними склалися дуже теплі і щирі стосунки, взаємні міцні почуття любові та поваги один до одного. [PERSON] проживає у м. Одеса, що ускладнює часті зустрічі, а спільне проживання без реєстрації шлюбу суперечить релігійним переконанням [PERSON] При зверненні із заявою про реєстрацію шлюбу до органів реєстрації актів цивільного стану заявнику було відмовлено, у зв'язку з недосягненням нею шлюбного віку. Зазначила, що реєстрація шлюбу відповідає її інтересам та інтересам [PERSON], оскільки вони хочуть створити сім`ю, їхні батьки не заперечують проти укладення шлюбу, тому просить задовольнити заяву та надати право на шлюб. В судовому засіданні заявник [PERSON] та її батьки [PERSON] і [PERSON] підтримали вимоги заяви та просили суд їх задовольнити. Заінтересована особа [PERSON] в судовому засіданні також підтримав заявлені вимоги та просив їх задовольнити. Представник Дарницького районного у м. Києві відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у м. Києві в судове засідання не з'явився, повідомлявся належним чином, надіслав заяву про розгляд справи за їх відсутності (а.с.25). Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, вважає, що заява підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Згідно паспорту серії ТТ 299725, виданого Дарницьким РВ ГУ ДМС України в м. Києві 18.07.2015 року, [PERSON] народилась [INFO] року в м. Києві, зареєстрована за адресою: [ADDRESS] (а.с.4). З наданих суду пояснень заявника [PERSON] та [PERSON] вбачається, що звернення до суду з заявою про надання права на шлюб є взаємним і реєстрація шлюбу відповідає їх інтересам. На час звернення до суду заявник досягла повних сімнадцяти років. Відповідно до ст. 22 СК України шлюбний вік для чоловіків та жінок встановлюється у вісімнадцять років. Особи, які бажають зареєструвати шлюб, мають досягти шлюбного віку на день реєстрації шлюбу. Відповідно до ч. 2 ст. 23 СК України за заявою особи, яка досягла шістнадцяти років, за рішенням суду їй може бути надано право на шлюб, якщо буде встановлено, що це відповідає її інтересам. Враховуючи наведене, суд вважає, що надання права на шлюб відповідає інтересам [PERSON], а тому заява підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-16 00:00:00

21.09.2016 року [PERSON] звернувся в суд з позовною заявою про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що спільне життя з відповідачкою у нього не склалося. Відносини між ними погіршились, виникають непорозуміння, сварки, вони проживають окремо біля 25 років. Дітей не мають. Спільних поглядів на сімейне життя не мається, що ускладнює їх відносини. Позивач з 1993 року має іншу сім»ю та дитину, бажає узаконити свої відносини. Дослідивши матеріали справи, суд доходить такого висновку. Встановлено, що сторони перебували у шлюбних відносинах з 17.03.1990 року, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу. Відповідачка будучи належним чином, через ЗМІ, повідомленою про місце та час слухання справи в судове засідання не з»явилася. Позивач просить про постановлення у справі рішення, наполягаючи на задоволенні своїх вимог. За таких обставин, суд приходить до висновку, що факт збереження сім'ї буде носити формальний характер. Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного Кодексу України шлюб розривається, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що має істотне значення. Суд задовольняє позовні вимоги про розірвання шлюбу зважаючи на їх доведеність і обгрунтованість.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-14 00:00:00

21.09.2016 року [PERSON] звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування своїх позовних вимог вказує, що він з відповідачем по справі перебувають у зареєстрованому шлюбі з 19.08.2005 року, який був зареєстрований Тернівським районним у місті [PERSON] відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис №301. Від даного шлюбу мають доньку Дарину, [INFO]. Шлюбні відносини припинили у серпні 2015 року, проживають окремо, спільне господарство не ведуть, взаємних інтересів не мають. Таким чином позивач вважає, що їх сімя розпалася повністю та остаточно і ніякого бажання на примирення в нього немає. Майнового спору та спору стосовно місця проживання дитини не мають. В судове засідання позивач не зявився, надав суду письмову заяву, в якій позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить суд розглядати справу за його відсутністю. Відповідач в судове засідання не зявився, надав суду письмову заяву, про визнання позовних вимог та розгляд справи у його відсутність. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що з 19.08.2005 року сторони знаходяться в зареєстрованому шлюбі, що підтверджується свідоцтвом про шлюб, - а.с.3. Від даного шлюбу мають доньку Дарину, [INFO], а.с. 5. Шлюбні відносини припинили у серпні 2015 року, спільне господарство вони не ведуть, взаємних інтересів не мають. Спір про місце проживання дитини і щодо майна відсутній. За таких обставин, суд вважає, що сім`я розпалася, зберегти її неможливо,\~тому, відповідно до ст.ст.100, 112 СК України, позов [PERSON] про розірвання шлюбу слід задовольнити. На підставі ст.ст.110-112 Сімейного Кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-22 00:00:00

21.09.2016 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON]про стягнення аліментів, вказуючи, що 01.06.2016 року розірвала шлюб з відповідачем. Від шлюбу має двох доньок: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Вказує, що відповідач матеріальної допомоги на утримання дітей не надає, тому вона вимушена звертатися до суду про стягнення аліментів в судовому порядку. Просить стягнути із відповідача аліменти на утримання дітей в розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку (доходів) щомісяця, але не менше 30 % від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Позивачка в судове засідання не зявилась, подала заяву про слухання справи за її відсутності, позов підтримала, просила задовольнити вимоги у повному обсязі. Відповідач в судове засідання не зявився, про час і місце слухання справи повідомлявся шляхом розміщення оголошення в засобі масової інформації «Урядовий курєр» № 77 та «Час Київщини» № 15, причини та докази поважності неявки суду не повідомив, тому суд,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-18 00:00:00

21.09.2016 року [PERSON] звернулася до Самарського районного суду м. Дніпропетровська з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись у позовній заяві на те, що вони з відповідачем перебувають у шлюбі з 17.10.2013 року, зареєстрованим Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Торезького міського управління юстиції у Донецькій області, актовий запис №338. Від шлюбу мають малолітню дитину - [PERSON], [INFO]. Через відсутність взаєморозуміння, між ними з листопада 2014 року були припинені шлюбні відносини, ведення спільного господарства, спільне мешкання, зберігати шлюб з відповідачем вона не бажає, вважає, що збереження шлюбу не можливо, просить суд шлюб розірвати. Позивач в судове засідання не з'явилася, надіслала на адресу суду заяву про розгляд справи за її відсутності, в якій підтримала позовні вимоги та просила їх задовольнити. Відповідач у судове засідання не з'явився, причини неявки суду невідомі, повідомлявся належним чином, через засоби масової інформації газету «Вісті Придніпров'я», у зв'язку з чим суд вважає за можливе розглянути справу в заочному порядку відповідно до ст.ст. 224-225 ЦПК України. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 17.10.2013 р., шлюб зареєстровано у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Торезького міського управління юстиції у Донецькій області, актовий запис №338 (а.с.5). Від шлюбу мають одну малолітню дитину - доньку [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження (а.с.6). Зазначені обставини підтверджуються письмовими доказами, які є у матеріалах справи. Також судом встановлено, що з листопада 2014 року між сторонами по справі були фактично припинені шлюбні стосунки, ведення спільного господарства та спільне проживання через різні погляди на життя, зберігати сім`ю позивач не бажає та наполягає на розірванні шлюбу. Згідно ст.110 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Відповідно до ст.112 Сімейного кодексу України, при розгляді справи про розірвання шлюбу суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи вищезазначені обставини та приймаючі до уваги, що шлюбно-сімейні відносини між сторонами по даній справі припинені з листопада 2014 року, позивач наполягає на розірванні шлюбу, зберігати шлюб з відповідачем не бажає, суд приходить до висновку, що шлюб сторін по даній справі розпався остаточно, відновлений бути не може, а тому підлягає розірванню. У відповідності до ст.88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати по справі. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-29 00:00:00

21.09.2016 року [PERSON] звернулася до суду з заявою про визнання [PERSON] померлим; заінтересовані особи - Криворізьке північне обєднане Управління Пенсійного фонду України Дніпропетровської області, Управління праці та соціального захисту населення виконкому Тернівської районної у місті ради. Заяву обґрунтовує тим, що вона [PERSON] 15.04.2005 року зареєструвала шлюб з [PERSON], від даного шлюбу у них народилась донька [PERSON], 24.12.2005 року. Рішенням суду від 05.03.2013 року шлюб між сторонами було розірвано, та стягнуто з [PERSON] аліменти на утримання дитини на користь матері дитини [PERSON] [PERSON] з квітня 2012 року перестав мешкати з сімєю, про його місце знаходження ніхто з близьких не знає. З метою стягнення аліментів [PERSON] було оголошено в розшук, але це теж не дало ніяких результатів. Задоволення цієї заяви про визнання [PERSON] померлим має для позивачки юридичне значення, що дозволить їй отримувати допомогу на дитину. Представник заявника надав клопотання про підтримку заяви та її розгляд за його та заявника відсутності. Заінтересована особа виконком Тернівської районної у м.Кривому Розі ради надав клопотання про розгляд справи без участі їх представника та про відсутність заперечень проти заяви. Судом встановлено, що 15.04.2005 року між [PERSON] та [PERSON] укладено шлюб, а.с.6. Згідно довідки відділу реєстрації місця проживання громадян від 24.10.2016, [PERSON] зареєстрований у [INFO]. Рішенням Тернівського районного суду м.Кривого Рогу від 05.03.2013 року шлюб між сторонами розірвано та стягнуто з [PERSON] аліменти на утримання доньки [PERSON], [INFO], а.с. 7, 8, 9. Згідно ухвали Тернівського районного суду м.Кривого Рогу від 16.07.2014 року [PERSON] перебуває у розшуку, а.с.10, і з квітня 2012 року по цей час його місце знаходження невідоме, що підтверджується інформаціями Тернівського ВП КВП ГУНП в області та виконкому Тернівської районної у місті ради, а.с.14,34,42. Дані правовідносини регулюються ст. 46 ЦК України, яка передбачає, що фізична особа може бути оголошена судом померлою, якщо у місці її постійного проживання немає відомостей про місце її перебування протягом трьох років. Фізична особа оголошується померлою від дня набрання законної сили рішенням суду про це. Згідно ч.1 ст.246 ЦПК України, заява про визнання фізичної особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою подається до суду за місцем проживання заявника або за останнім відомим місцем проживання (перебування) фізичної особи, місцеперебування якої невідоме, або за місцезнаходженням її майна. Суд, виходячи з того, що в місці постійного проживання [PERSON] [INFO] в Тернівському районі м. Кривого Рогу немає відомостей про місце його перебування більше трьох років, вважає, що його слід оголосити померлим. На підставі викладеного, ст.46 ЦК України, ст.ст. 3, 10, 15, 60, 169, 209, 213, 215, 246, 249 ЦПК України, суд -

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-14 00:00:00

21.09.2016 року [PERSON] звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу, який укладений з відповідачем [PERSON] 22.05.2010 року в відділі реєстрації актів цивільного стану Нововолинського міського управління юстиції Волинської області. Від шлюбу мають неповнолітню дочку [PERSON], [INFO]. Вимоги позивач обґрунтовує тим, що спільне життя з відповідачем не склалося, через різні погляди на життя, відсутності між сторонами спільних інтересів, внаслідок протилежних понять щодо розуміння сімї та відносин між чоловіком та дружиною. Тривалий час сторони не підтримують шлюбних стосунків, ведуть окремо свої господарства. Вважає, що спільне проживання та примирення і збереження сім?ї є неможливим. Оскільки сторони мають неповнолітніх дітей, і не можуть розірвати шлюб через відділ РАЦС, тому позивач звернувся до суду з позовом про розірвання шлюбу. В судове засідання позивач [PERSON] не зявилася, подала суду заяву, в якій просить справу розглядати у її відсутності, позовні вимоги підтримує, просить шлюб розірвати. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, подав суду заяву, в якій просить справу розглядати у його відсутності, позовні вимоги визнає. В судовому засіданні встановлено, що сумісне життя подружжя є неможливим, збереження сім'ї суперечать інтересам сторін, які тривалий час не живуть однією сім'єю, не підтримують подружніх взаємин, тому позов підлягає до задоволення. Відповідно до ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Враховуючи визнання позову відповідачем, що визнання позову відповідачем не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, а збереження шлюбу суперечить інтересам подружжя, суд позов задовольняє.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-13 00:00:00

21.09.2016 року до Краматорського міського суду надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей. Позовні вимоги обґрунтувала тим, що вона з 25.11.2011 року перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем, від якого вони мають неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Після фактичного припинення шлюбних відносин відповідач допомоги на утримання дітей не надає. Просить стягнути з відповідача на її користь на утримання дітей аліменти в розмірі 1/3 частки його заробітку кожного місяця до досягнення старшою дитиною повноліття, та в подальшому у розмірі 1/4 частки заробітку доходу відповідача, але не менш ніж 30 % прожиткового мінімуму на кожну дитину відповідного віку. У судове засідання позивачка [PERSON] не зявилася, надала суду заяву, в якій просила справу розглянути у судовому засіданні за її відсутності та задовольнити позовні вимоги. Відповідач [PERSON] у судове засідання не зявився, надав суду заяву, в якій просить справу розглядати без його участі, позовні вимоги визнає в повному обсязі. Згідно ст. 212 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Всебічно та об'єктивно вивчивши матеріали справи, суд вважає за можливе ухвалити рішення, яким задовольнити позовні вимоги. Судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі, від котрого вони мають неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], про що свідчить свідоцтво про одруження серії І-НО № 268188, свідоцтво про народження серії І-НО № 452331, свідоцтво про народження серії І-НО № 682494. Згідно зі статтею 180 Сімейного кодексу України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення повноліття. Стаття 181 Сімейного Кодексу України передбачає, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються в частці від доходу його матері, батька або у твердій грошовій сумі. Відповідно до ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Виходячи з обставин справи, з урахуванням того, що кожен з батьків повинен утримувати дитину до досягнення повноліття, суд дійшов висновку про необхідність стягнення з відповідача на користь позивачки аліменти у частці від його доходу, яка складатиме 1/3 частки його заробітку кожного місяця до досягнення старшою дитиною повноліття, та в подальшому у розмірі 1/4 частки заробітку доходу відповідача, але не менш ніж 30 % прожиткового мінімуму на кожну дитину відповідного віку, на утримання дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], щомісяця, починаючи з 21.09.2016 року. В силу статті 88 ЦПК України підлягає стягненню з відповідача судовий збір в сумі 551,20 гривень у дохід держави. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-20 00:00:00

21.09.2016 року до суду надійшов вищевказаний позов, який позивачка підписала в цей же день і в якому просить стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини в розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку (доходу), посилаючись на ухилення відповідача від утримання дитини. У судовому засіданні позивачка позов підтримала. Відповідач у судове засідання не з'явився і доказів про поважність причин своєї неявки, суду не надав, хоча про час і місце розгляду справи, неодноразово повідомлявся належним чином за місцем своєї реєстрації, що підтверджується наявними в матеріалах справи, письмовими доказами. Позивачка не заперечувала проти заочного розгляду справи по суті. З урахуванням положень ст. ст. 74-77, 169, 224 ЦПК України та з метою уникнення затягування розгляду справи, суд вважає, що в матеріалах справи, є достатньо даних про права та взаємовідносини сторін по справі для її розгляду по суті заочно за відсутності відповідача. Вислухавши пояснення позивачки, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, суд у судовому засіданні встановив наступне. Відповідно до наявної в матеріалах справи, копії свідоцтва про зміну прізвища від 25.06.2015 року, позивачка змінила своє прізвище з [PERSON] на [PERSON]. Відповідно до наявної в матеріалах справи, копії свідоцтва про народження від 22.01.2002 року, сторони мають дитину: [PERSON], [INFO]. Згідно зі ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з ч. 1 ст. 183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. З урахуванням положень ст. 182 СК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивачки на утримання неповнолітньої дитини до досягнення нею повноліття аліменти в розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку (доходу) але не менше, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. За таких обставин, позов підлягає задоволенню. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 367 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. Оскільки позов задовольняється, а позивачка при подачі позову була звільнена від сплати судових витрат, то відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України, з відповідача у дохід держави підлягають стягненню понесені по справі судові витрати, пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Outcome: approved