Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-02 00:00:00

21 серпня 2017 року представник публічного акціонерного товариства «Державний Ощадний банк України» надіслав засобами поштового звязку на адресу суду позовну заяву до [PERSON], в якому просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором в розмірі 19420 грн. 39 коп. та витрати на судовий збір. В обґрунтування заявленого позову публічне акціонерне товариство «Державний Ощадний банк України», посилається на те, що відповідно до кредитного договору № 1948768 від 14 травня 2014 року, укладеного між публічним акціонерним товариством «Державний Ощадний банк України» та [PERSON], остання отримала кредит у розмірі 10300 грн., зі сплатою 24% річних за користування кредитом. Відповідач свої зобовязання за кредитним договором належним чином не виконав, у звязку з чим, станом на 06 липня 2017 року у відповідача перед позивачем виникла заборгованість на загальну суму 19420 грн. 39 коп., яка складається з тіла кредиту 10261 грн. 99 коп., заборгованості по процентам 6976 грн. 49 коп., інфляційне збільшення заборгованості 1861 грн. 72 коп., трьох процентів річних від суми заборгованості 320 грн. 19 коп. У судове засідання представник позивача не зявився, надав суду заяву, згідно з якою позовні вимоги підтримав, просив суд розглянути справу за його відсутності, та проти заочного розгляду справи не заперечував. Відповідач у судове засідання повторно не зявилась, про час і місце судового засідання повідомлялась належним чином, причину неявки суду не повідомила. Суд, враховуючи думку представника позивача, ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши письмові докази, які містяться в матеріалах справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі. Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що 14 травня 2014 року за договором про кредит № 1948768, укладеним між публічним акціонерним товариством «Державний Ощадний банк України» та [PERSON], остання отримала кредит у розмірі 10300 грн., зі сплатою 24% річних за користування кредитом. Відповідач в порушення умов договору не виконала взятих на себе обовязків, у звязку з чим станом на 06 липня 2017 року у відповідача перед позивачем виникла заборгованість на загальну суму 19420 грн. 39 коп., яка складається з тіла кредиту 10261 грн. 99 коп., заборгованості по процентам 6976 грн. 49 коп., інфляційне збільшення заборгованості 1861 грн. 72 коп., трьох процентів річних від суми заборгованості 320 грн. 19 коп. Відповідно до ст. 1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові в розмірах та на умовах, установлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти (ч. 1 ст. 1048 ЦК). Відповідно до ст. 629 Цивільного кодексу України договір є обовязковим для виконання сторонами. Згідно з нормою ст. 526 ЦК зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. У разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобовязання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди (ст.611 ЦК). Порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання) (ст.610 ЦК). Одним з видів порушення зобовязання є прострочення невиконання зобовязання в обумовлений сторонами строк. Якщо в зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню в цей строк (термін). Наслідки прострочення позичальником повернення позики визначено в ст.1050 ЦК. Якщо договором установлений обовязок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст.1048 цього кодексу (ч.2 ст.1050 ЦК). Згідно з ст.625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Таким чином, суд вважає, що позовні вимоги позивача доведені матеріалами справи, обґрунтовані та підлягають задоволенню в повному обсязі. На підставі ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Outcome: approved