Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-28 00:00:00

1.Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача. [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання, посилаючись на те, що [PERSON] є матір`ю їх сина [PERSON] , [INFO] . На даний час син досяг повноліття і навчається в Люблінській політехніці в Польщі, денної платної форми навчання, у зв`язку з чим потребує матеріальної допомоги. Враховуючи те, що відповідач має можливість надавати таку допомогу, просив стягувати з відповідача аліменти на утримання повнолітнього сина, який продовжує навчання в розмірі ј частини з усіх його доходів, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, до досягнення ним 23 років за умови, що він буде продовжувати навчання. Позивач у судовому засіданні позов підтримав, суду пояснив, що перебував у шлюбі з відповідачем, мають сина [PERSON] , [INFO] , який проживає з батьком, досяг повноліття і навчається у Люблінській політехніці в Польщі на контрактній формі навчання, його доходів не вистачає на утримання сина. Вважає, що відповідач має можливість сплачувати аліменти у заявленому ним розмірі, оскільки працює в міграційній службі, попри перебування у декретній відпустці, у 2020 році задекларувала доходи, грошові валютні кошти на рахунках у банківських установах, має нерухоме майно. Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору [PERSON] у судовому засіданні позов підтримав з тих же підстав, просив стягнути з матері на користь його батька аліменти у заявленому ним розмірі. Послався на те, що потребує матеріальної допомоги на навчання, оскільки навчається в іншій країні, батько повністю оплачує вартість навчання, проживання у гуртожитку, щомісячно витрачає на свої потреби близько 10\~000 грн на придбання продуктів харчування, необхідних речей для навчання, стипендію не отримує. Мати жодного разу не надавала йому матеріальної допомоги на навчання, лише сплачувала аліменти як на неповнолітнього. Вважає, що мати має можливість та зобов`язана надавати йому допомогу до закінчення навчання 21.02.2024р. У подальшому у судове засідання не з`явився, просив розглядати справу за його відсутності. Представник відповідача позов визнав частково, не заперечив проти потреби дитини у матеріальній допомозі, яку відповідач має можливість сплачувати у розмірі 1/15 частини від її доходів, оскільки вона на даний час перебуває у декретній відпустці та отримує допомогу у розмірі 860 грн щомісячно. 2.Заяви, клопотання та інші процесуальні дії у справі. Ухвалою суду від 15.09.2021 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження, справу призначено до розгляду на 19.10.2021 року, до участі в справі залучено третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору [PERSON] . У зв`язку із зайнятістю суду в іншій справі судове засідання відкладено на 29.10.2021, яке в подальшому за клопотанням позивача відкладено на 29.11.2021. 3.Фактичні обставини, встановлені судом та зміст спірних правовідносин, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини. Між сторонами виникли правовідносини щодо утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання, які регулюються нормами Сімейного кодексу України (далі СК України). Судом встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, який був розірваний рішенням Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області від 25.08.2016р. [PERSON] проживає разом з сином [PERSON] , працює начальником караулу 5ДПРЗ Головного управління ДСНС України у Хмельницькій області, отримує заробітну плату близько 15\~000 грн, одноособово сплачує за навчання сина, який досяг повноліття. [PERSON] є матір`ю [PERSON] , [INFO] , проживає у м. Хмельницький, працює в управлінні Державної міграційної служби у Хмельницькій області, з 27.01.2021 та на даний час перебуває у соціальній відпустці для догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку. Має неповнолітню дитину [PERSON] , [INFO] , отримує щомісячну одноразову допомогу при народженні у розмірі 860 грн. Відповідно до декларації про доходи за 2020 рік задекларувала свої доходи: заробітна плата 128071 грн, дохід від відчуження майна 249215 грн, допомога у зв`язку з вагітністю та пологами 80419 грн, допомога при народженні дитини 12040 грн, соціальні виплати 3820 грн, а також кошти, розміщені на банківських рахунках 11000 доларів США, вказавши на відсутність фінансових зобов`язань. Сплачувала аліменти на утримання сина [PERSON] до його повноліття, заборгованість зі сплати аліментів відсутня, матеріальної допомоги на навчання повнолітнього сина не надає. [PERSON] повнолітній, зареєстрований в [ADDRESS] та проживає з батьком, з 2020 року навчається у Державному університеті «Люблінська Політехніка» Польща, на факультеті основ техніки, на даний час на 2 курсі бакалаврату стаціонарного відділення, закінчує навчання 21.02.2024р. [PERSON] навчається на контрактній формі, вартість навчання за один семестр становить 2313 злотих (близько 15000 грн), проживає у гуртожитку, плата за який становить 345 злотих щомісячно (близько 2240 грн), не працює, а тому потребує матеріальної допомоги на період навчання. [PERSON] фактично переклала обов`язок піклуватися та матеріально забезпечувати повнолітнього сина, який навчається, винятково на батька [PERSON] , що є грубим порушенням норм закону, оскільки обов`язок по утриманню дітей покладається законом на кожного з батьків, матір і батька, рівною мірою. Вказані обставини підтверджуються письмовими доказами: копіями свідоцтв про народження, копією рішення Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області від 25.08.2016р., копією довідки про відсутність заборгованості зі сплати аліментів №33101 від 09.08.2021, копією довідки про доходи позивача №380/35 від 02.08.2021, копією довідки про склад сім`ї від 06.08.2021, копіями довідок про навчання, про оплату навчання та гуртожитку від 29.10.2021, довідками про отримання допомоги від 06.10.2021, довідкою від 01.10.2021, копією електронної декларації про доходи [PERSON] від 26.03.2021р. 4.Норми права, які застосував суд. Згідно з частиною другою статті 27 Конвенції Організації Об`єднаних Націй про права дитини від 20 листопада 1989 року батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Згідно з ч. 1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого\~та нерухомого\~майна,\~грошових коштів; доведені\~стягувачем аліментів\~витрати платника\~аліментів,\~у тому\~числі на\~придбання нерухомого\~або рухомого\~майна,\~сума яких\~перевищує десятикратний\~розмір прожиткового\~мінімуму для\~працездатної особи,\~якщо платником\~аліментів не\~доведено джерело\~походження коштів;інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ч. 1 та ч. 3 ст. 199 СК України, якщо повнолітня дитина продовжує навчання і в зв`язку з цим потребує матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати її до 23 років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів мають самі дочка, син, які продовжують навчатися, а також той із батьків, з яким вони проживають. Згідно зі ст. 200 СК України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. Відповідно до ч. 1 ст. 201 СК України, до відносин щодо обов`язку батьків утримувати повнолітніх дітей застосовуються норми статей 187, 189-192, 194-197 цього Кодексу. Згідно зі статтею 81\~ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. 5.Оцінка суду. Заслухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з огляду на таке. Стягнення аліментів на утримання дитини, яка продовжує навчання є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності, оскільки на період навчання вона не має самостійного заробітку та потребує матеріальної допомоги з боку батьків, які зобов`язані утримувати своїх повнолітніх дітей, що продовжують навчатися, до досягнення ними двадцяти трьох років. Відповідно до пункту 20\~постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів»\~обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: 1) досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; 2) продовження ними навчання; 3) потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; 4) наявність у батьків можливості надавати таку допомогу (батьки самі мають бути працездатними та мати такий заробіток, який дозволив би їм утримувати себе та свою повнолітню дитину). При визначенні розміру аліментів мають бути враховані, зокрема, вартість навчання, вартість підручників тощо, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження. [PERSON] обґрунтовано звернувся до суду в інтересах повнолітнього сина, який продовжує навчання, про стягнення аліментів. Враховуючи встановлені конкретні обставини справи і те, що мати повнолітньої дитини має можливість надавати матеріальну допомогу у зв`язку з продовженням навчання, суд дійшов висновку, що з відповідача слід стягувати аліменти на період навчання [PERSON] , [INFO] у розмірі\~1/8\~частини усіх\~видів заробітку\~(доходу)\~відповідача щомісячно\~з 18.08.2021р.\~(дня\~пред`явлення\~позову)\~до 21.02.2024р.\~(закінчення\~навчання), що буде необхідною і достатньою матеріальною допомогою останньому на період навчання. З врахуванням того, що повнолітній [PERSON] у судовому засіданні наполягав на тому, щоб аліменти на навчання стягувалися саме на користь його батька [PERSON] , а не на його користь, суд дійшов висновку, що аліменти слід стягувати на користь позивача. Позивач не довів суду належними і допустимими доказами, що відповідач спроможна сплачувати аліменти у заявленому ним розмірі та не довів того, що повнолітній син потребує допомоги саме у такому розмірі. Відповідач, в свою чергу, не надала суду доказів про відсутність можливості надавати повнолітній дитині матеріальну допомогу на навчання у розмірі, яку визначив суд, з врахуванням задекларованих нею доходів, що свідчить про достатній рівень матеріального забезпечення, і того, що життєві обставини можуть змінюватися та у будь-який момент розмір її доходів збільшиться (вихід на роботу, отримання додаткових доходів тощо). Вимоги позивача в частині встановлення мінімального розміру аліментів - 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку не відповідають вимогам закону та не підлягають задоволенню, оскільки аліменти стягуються не на неповнолітню дитину. 6.Розподіл судових витрат. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України з відповідача в дохід держави підлягає стягненню судовий збір у сумі 908 грн.

Outcome: partial