Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-07 00:00:00

1. Відомості про рух справи. Заяви і клопотання, процесуальні дії у справі. [PERSON] звернулася до Любешівського районного суду Волинської області з цим позовом 05 лютого 2019 року. Ухвалою суду від 15 лютого 2019 року у справі відкрито загальне позовне провадження з призначенням підготовчого судового засідання. Підготовче провадження у справі закрито 20 березня 2019 року, судовий розгляд справи призначено на 08 квітня 2019 року. На призначену дату судового розгляду сторони не з'явилися. Від позивача надійшла заява про розгляд справи у її відсутності, проти її заочного розгляду [PERSON] не заперечила. Відповідач, який належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи, не повідомив про причини неявки у судове засідання, відзиву на позов не подав. Ухвалою від 08 квітня 2019 року постановлено провести заочний розгляд цієї справи. Відповідно до частини другої статті 247 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК) фіксування судового засідання технічним засобом не здійснювалось. 2. Стислий виклад позиції позивача. В обґрунтуванні позову позивач вказує, що 18 квітня 1997 року вона уклала шлюб з відповідачем. Від шлюбу сторони мають сина [PERSON], [INFO]. Через зловживання алкоголем відповідачем у сімї почастішали конфлікти. [PERSON] не бажає підтримувати сімейні стосунки та доброзичливу атмосферу у сімї. За таких обставин позивач вважає неможливим подальше збереження шлюбу. 3. Стислий виклад позиції відповідача. Відповідач будь-яких заяв по суті справи не подавав. 4. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини. Згідно з свідоцтвом про шлюб серії 1-ЕГ № 143791 [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб 18 квітня 1997 року у Любешівсько-Волянській сільській раді Любешівського району Волинської області. Від шлюбу подружжя має неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. 5. Норми права, які застосував суд. Мотиви суду щодо позовних вимог. Згідно з частиною першою статті 24 Сімейного кодексу України (далі СК) шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до частин третьої, четвертої статті 56 СК кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. У відповідності з частиною першою статті 110 СК позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Частиною другою статті 112 СК визначено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи обґрунтування позову, суд вважає, що збереження шлюбу суперечитиме інтересам позивача та інтересам неповнолітнього сина подружжя, а надання строку на примирення суперечитиме моральним засадам суспільства. Отже, позов необхідно задовольнити. 6. Питання розподілу судових витрат. Позивач при поданні позовної заяви сплатила 768,40 гривень судового збору, які відповідно до частини другої статті 141 ЦПК необхідно стягнути з відповідача. У матеріалах справи відсутні будь-які інші відомості про понесені сторонами судові витрати. Враховуючи наведене,

Outcome: approved