Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-18 00:00:00

20 листопада 2013 року сторони уклали попередній договір купівлі продажу житлового будинку, розташованого в [ADDRESS] та земельної ділянки площею - 0, 1000 га, що розташована в [ADDRESS], за умовами якого позивачка передала відповідачам грошові кошти в сумі 70 000 грн., а останні передали їй ключі від будівель, документи на нерухоме майно та зобов'язались в подальшому з'явитись до нотаріуса для посвідчення договору нотаріально. Отримавши доступ до придбаного будинку [PERSON] розпочала там проживати та проводити ремонтні роботи. В подальшому позивачка неодноразово направляла на адресу відповідачів листи з нагадуванням про необхідність нотаріально посвідчити договір купівлі - продажу придбаного нею нерухомого майна: будинку та земельної ділянки, однак дані дії жодного результату не мали, що призвело до того, що укладений попередній договір продавцями виконано не було. Враховуючи вищенаведене, позивачка [PERSON] звернулась до суду з позовом, в якому просить постановити рішення суду яким визнати правочин купівлі - продажу житлового будинку та земельної ділянки за державним актом серії ВН за №000058 від 02.12.1993 року, розташованих в [ADDRESS] за 70 000 грн. від 20.11.2013 року дійсним; визнати за нею право приватної власності на житловий будинок -А, загальною площею -36,9 кв.м., житловою площею -21,2 кв.м., тамбур -а, ганок - а-1, вбиральня -Т, що розташовано в [ADDRESS] вінницької області і на земельну ділянку. площею - 0, 1000 га, що розташована в [ADDRESS] за державним актом на право власності на земельну ділянку серії ВН №000058 від 02.12.1993 року, кадастровий номер 0520480600:01:003:0140 та судові витрати. Позивач [PERSON] в судовому засіданні просила позов задовольнити з підстав, викладених у ньому та у зв'язку з неявкою відповідачів просила провести заочний розгляд справи за наявних в матеріалах справи доказів. Відповідачі до суду двічі не з'явились, хоча про час та місце розгляду справи повідомлялись завчасно та належним чином. Причнини неявки суду не повідомили, заяв та клопотань від них на адресу суду не надходило. Відповідно до ч.4 ст.169 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення), а тому суд прийшов до висновку про можливість розгляду справи за наявних у ній доказах. Відповідно до ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Дослідивши матеріали справи суд встановив, що 20 листопада 2013 року між [PERSON], [PERSON] та [PERSON] було укладено попередній договір купівлі продажу житлового будинку, розташованого в [ADDRESS] та земельної ділянки площею - 0, 1000 га, що розташована в [ADDRESS] (а.с. 35). На виконання даного договору позивачка передала відповідачам грошові кошти в сумі 70 000 грн. під час підписання договору сторонами, що вказано у п.1 ч. 5 договору (а.с.35), а відповідачі передали їй ключі від будівель, документи на нерухоме майно та зобов'язались в подальшому з'явитись до нотаріуса для посвідчення договору нотаріально (п.6 договору а.с. 35). З метою належного виконання попереднього договору від 20.11.2013 року позивачка звернулась до відповідачів із нагадуванням про взяте ними на себе зобов'язання посвідчити договір у нотаріуса ( а.с. 12,14), які направила за місцем проживання [PERSON] та [PERSON] рекомендованим листом з повідомленням. Двічі [PERSON] повернулись повідомлення про отримання відповідачами нагадування (а.с.11,13). Однак, незважаючи на це вони для посвідчення договору до нотаріальної контори не з'явились, а без їх особистої участі посвідчити договір є неможливим. При цьому між сторонами відбулося повне виконання істотних умов договору, а саме: відповідачі отримали оплату за договором та передали позивачеві всі документи на придбану нерухомість, позивач прийняла документи, оплатила вартість майна, фактично почала проживати у квартирі та проводити ремонтні роботи. Так в розпорядження позивача власниками нерухомого майна (продавцями) було передано технічну документацію на будинок та земельну ділянку (а.с.15-29). Із вказаних доказів знайшло свою підтвердження те, що відповідно до державного акту на право власності на земельну ділянку серії ВН №000058 від 02.12.1993 року (а.с. 15) [PERSON] є власником земельної ділянки площею - 0, 1000 га, що розташована в [ADDRESS], кадастровий номер 0520480600:01:003:0140. У технічному паспорті, зокрема у довідці - характеристиці (а.с.28) на житловий будинок [ADDRESS] вказано, що [PERSON] є власником даного нерухомого майна на підставі свідоцтва серії САС від 22.07.2004 року. Згідно з ст. 655 ЦК України а договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму. Ст. 657 цього ж кодексу визначено, що договір купівлі-продажу земельної ділянки, єдиного майнового комплексу, житлового будинку (квартири) або іншого нерухомого майна укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню та державній реєстрації, крім договорів купівлі-продажу майна, що перебуває в податковій заставі. Отже, договір, укладений між сторонами 20.11.2013 року є двостороннім та потребує нотаріального посвідчення. При цьому у зв'язку з неодноразовою відмовою відповідачів особисто являтись до нотаріальної контори, оформити даний договір згідно вимог чинного законодавства та правил ділового обороту позивач не має можливості. Сторонами виконано ряд істотних умов договору, а саме: відповідачі отримали оплату за договором та передали позивачеві всі документи на будівлю, остання прийняла документи, оплатила вартість будівлі та земельної ділянки, розпочала проводити ремонтні роботи, тобто фактично користуватися придбаним майном. Отже, між ними відбулося повне виконання договору. Відповідно до ч. 2 ст. 218 ЦК України якщо правочин, для якого законом встановлена його недійсність у разі недодержання вимоги щодо письмової форми, укладений усно і одна із сторін вчинила дію, а друга сторона підтвердила її вчинення, зокрема шляхом прийняття виконання, такий правочин у разі спору може бути визнаний судом дійсним. Ч. 2 ст. 220 цього ж кодексу встановлено, що якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. У цьому разі наступне нотаріальне посвідчення договору не вимагається. Враховуючи викладене, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги [PERSON] є законними та обґрунтованими, а отже такими, що підлягають до задоволення. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Outcome: approved