Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-02 00:00:00

20 січня 2017 року позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON], в якому просить суд: - стягнути\~ з\~ [PERSON] аліменти на користь позивача на утримання сина [PERSON], [INFO], в розмірі 2500,00 грн., щомісячно починаючи з 20 січня 2017 року та до досягнення дитиною повноліття; - стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] понесені судові витрати на правову допомогу в розмірі 300,00 грн. В обгрунтування своїх вимог зазначила, що 26.11.2013 року в них з відповідачем народився син [PERSON], згідно свідоцтва про народження батьком дитини є [PERSON] Відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, у зв'язку з чим позивач звернулась до суду з зазначеним позовом. Позивач в судове засідання не зявилась, до суду надала заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримала у повному обсязі, проти винесення заочного рішення не заперечувала. Відповідач в судове засідання не з'явився, причини неявки суду не повідомив. У відповідності до приписів ч. 5 ст. ст. 74 ЦПК України судова повістка разом із розпискою, а у випадках, встановлених цим Кодексом, разом з копіями відповідних документів надсилається поштою рекомендованим листом із повідомленням або через кур'єрів за адресою, зазначеною стороною чи іншою особою, яка бере участь у справі. У разі ненадання особами, які беруть участь у справі, інформації щодо їх адреси, судова повістка надсилається фізичним особам, які не мають статусу підприємців, - за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку. У разі відсутності осіб, які беруть участь у справі, за такою адресою, вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене їм належним чином. Враховуючи викладене, відповідач належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи. У відповідності до приписів ст. 224 ЦПК України суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Розглянувши матеріали справи, дослідивши надані докази в їх сукупності, суд дійшов наступного. Судом встановлено, що сторони по справі є батьками неповнолітнього [PERSON], [INFO]. Дитина на момент розгляду справи проживає з позивачем [PERSON], що підтверджується довідкою з місця проживання про склад сім`ї та прописку № 156 від 17.01.2017 року, виданою КП «Жилкомсервіс» дільниця № 9. \~ У відповідності до Закону України від «Про Державний бюджет України на 2017 рік»\~ прожитковий мінімум на дитину віком до 6 років складає з 01 січня 2017 року - 1355 гривень, з 01 травня 2017 року - 1426 гривень. Відповідач є людиною працездатною та здоровою за станом здоровя, утриманців не має, не працює, що не позбавляє його можливості утримувати дитину. У відповідності до ст. 180 Сімейного кодексу України обовязок утримувати свою дитину покладається на обох батьків, незалежно від того, з ким проживає дитина. Згідно ч.3 ст. 181 Сімейного кодексу України аліменти на утримання дитини можуть присуджуватися в долі від доходу батька або у твердій грошовій сумі. \~Відповідно до ч. 1 ст. 184 Сімейного Кодексу України якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину\~ доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Приписами ст. 182 Сімейного кодексу України встановлено, що\~ при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. \~ В звязку з тим, що на момент розгляду справи відповідно до Закону України «Про Державний бюджет України на 2017 рік» прожитковий мінімум на дитину віком до 6 (шести) років складає 1426 гривень, суд вважає, що обґрунтованими та такими що підлягають задоволенню є вимоги позивача про стягнення аліментів в розмірі 713,00 грн., тобто половини прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. У відповідності зі ст. 191 СК України аліменти підлягають присудженню з дня подачі позову, тобто з 20 січня 2017 року. Згідно п.17 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» максимальний розмір аліментів, які стягуються з боржника, відповідно до ч.3 ст.70 Закону України «Про виконавче провадження» не повинен перевищувати 50 відсотків заробітної плати цієї особи. Суд зазначає, що у відповідності до ч.1 ст. 192 СК України розмір аліментів визначений за рішенням суду може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоровя\~ когось з них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Щодо вимог позивача про стягнення понесених витрат на правову допомогу, суд зазначає наступне. Відповідно до ч. 1, 2 ст.84 ЦПК України витрати, пов'язані з оплатою правової допомоги адвоката або іншого фахівця в галузі права, несуть сторони, крім випадків надання безоплатної правової допомоги. Розмір витрат на оплату правової допомоги визначається за домовленістю між стороною та особою, яка надає правову допомогу. Разом із тим граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу встановлений Законом України «Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах» (далі - Закон). Згідно зі ст. 1 Закону розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних справах не може перевищувати 40% встановленої законом мінімальної заробітної плати у місячному розмірі за годину участі особи, яка надавала правову допомогу, у судовому засіданні, під час вчинення окремих процесуальних дій поза судовим засіданням та під час ознайомлення з матеріалами справи в суді, що визначається у відповідному судовому рішенні. У п. 47 Постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17 жовтня 2014 року № 10 «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» роз'яснено, що витрати на правову допомогу мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат. Позивачем не надано суду жодних доказів на підтвердження витрат на правову допомогу в розмірі 300,00 грн. За таких обставин суд дійшов висновку про відмову в задоволенні вимог позивача в частині стягнення з відповідача на користь позивача витрат на правову допомогу в сумі 300,00 грн., оскільки розмір таких витрат позивачем не доведений, підстави для їх відшкодування відсутні. Розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до ст. 88 ЦПК України. На підставі п.1 ст. 367 ЦПК України суд вважає за необхідне допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. \~ \~

Outcome: partial