Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-18 00:00:00

21 вересня 2017 року до Корольовського районного суду м. Житомира звернулась [PERSON] із вказаним позовом, в якому просить ухвалити рішення щодо стягнення з [PERSON] на її користь аліментів на утримання їх малолітнього сина [PERSON], 12.04.2016 р. н., у розмірі 1 200,00 грн. щомісяця, починаючи з дня звернення до суду із позовом і до досягнення дитиною повноліття, а також, аліментів на її утримання у розмірі 800,00 грн. щомісячно до досягнення малолітнім [PERSON] трьох років. В обґрунтування своїх вимог позивач зазначила, що не працює та перебуває у декретній відпустці по догляду за дитиною, яка не досягла 3-річного віку. Відповідач добровільно не бере участі в утриманні дитини, яка проживає разом з нею і постійно потребує догляду та матеріальних витрат тощо. У судове засідання позивач не зявилась, від неї до суду надійшла заява про розгляд справи за її відсутності, в якій позовні вимоги вона підтримала повністю. Відповідач у судове засідання не з'явився, заяви про розгляд справи за його відсутності суду не надав. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, суд вважає за можливе проводити розгляд справи за відсутності сторін і на підставі ч.1 ст.280 ЦПК України ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Вивчивши та дослідивши матеріали справи, з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з огляду на наступне. Зі змісту копії свідоцтва про народження вбачається, що [PERSON] і [PERSON] є батьками неповнолітнього [PERSON], [INFO] (а. с. 7), і відповідно до ст.ст.180, 181 СК України, рівною мірою зобовязані його утримувати до досягнення ним повноліття. Згідно ч.1 ст.184 СК, суд визначає розмір аліментів на неповнолітню дитину з урахуванням обставин, зазначених у ст.182 СК України, а саме: стан здоровя та матеріальне становище дітей; стан здоровся та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Суд керується загальними принципами, за якими стягнення аліментів не повинно погіршувати становище іншого порівняно із становищем одержувача аліментів. Однією із умов задоволення позову є можливість платника надавати матеріальну допомогу та зобов'язання обох батьків утримувати дитину, яка проживає з позивачем і потребує матеріальної допомоги, і те, що відповідач не надав суду жодного доказу того, що він за станом здоровя або за іншими підставами не спроможний її надавати своїй неповнолітній дитині. Оцінюючи викладені та встановлені обставини, суд дійшов висновку і стягує з відповідача на користь позивача аліменти на утримання малолітнього [PERSON], 12.04.2016 р. н., у розмірі 1 200,00 грн. щомісяця, починаючи з дня звернення позивача до суду із позовом і до досягнення дитиною повноліття. Крім того, встановлено, що малолітній [PERSON] не досяг 3-річного вікуі проживає разом із своєю матірю, яка не працює та перебуває у декретній відпустці по догляду за ним. Відповідно до ч.2 ст.84 СК України, дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Аналізуючи викладене, суд вважає позов [PERSON] обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню в заявлених межах. Відповідно до ст.141 ЦПК України, суд стягує з відповідача в дохід держави судовий збір.

Outcome: approved