overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-05 00:00:00

20 травня 2014 року позивач звернулася до суду з вказаним позовом, який обґрунтувала тим, що 20 вересня 2002 року вона уклала шлюб з відповідачем від якого мають сина - [PERSON], [INFO]. Шлюбні відносини фактично припиненні з вересня 2013 року через несхожість характерів та різні погляди на життя, у зв'язку з чим в них стали виникати постійно конфліктні ситуації та скандали. Вказані обставини стали причиною звернення позивача до суду з вказаним позовом. В судовому засіданні позивач просив задовольнити позовні вимоги. Відповідач в судовому засіданні позов визнав у повному обсязі. Суд, прийнявши визнання відповідачем позову, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Вказані вище спірні правовідносини регулюються Сімейним кодексом України. В силу ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється шляхом його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду у відповідності зі ст. 110 цього Кодексу. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 112 СК України суд з'ясовує фактичні взаємовідносини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, приймає до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інших обставин життя подружжя. Суд ухвалює рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило би інтересам одного з них, інтересам їх дітей, які мають суттєве значення. Суд встановив, що сторони перебувають у шлюбі з 20 вересня 2002 року, про що свідчить копія свідоцтва про шлюб (а.с.3). Від шлюбу сторони мають сина - [PERSON], [INFO], який проживає та проживатиме з позивачем (а.с.4). Шлюбні відносини фактично припиненні з вересня 2013 року через несхожість характерів та різні погляди на життя, у зв'язку з чим в них стали виникати постійно конфліктні ситуації та скандали. Враховуючи зміст наведених вище норм права та встановлених в судовому засіданні обставини справи, суд приходить до висновку про необхідність задоволення позовних вимог.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-05 00:00:00

20 травня 2014 року позивач звернулася до суду з вказаним позовом, який обґрунтувала тим, що вона перебувала з відповідачем у шлюбі, від якого мають сина [PERSON], [INFO]. Позивач позбавлена можливості самостійно належним чином утримувати дитину, а тому просить суд стягувати з відповідача аліменти на утримання дітей у розмірі 1/3 частки від усіх видів його заробітку (доходу) до досягнення донькою повноліття. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримала. Відповідач в судовому засіданні не заперечував проти позовних вимог. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони уклали шлюб 20 вересня 2002 року, про що свідчить свідоцтво про одруження (а.с.2). Від шлюбу сторони мають сина [PERSON], [INFO] (а.с.3). Статтею 180 СК України передбачено, що батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст. 181 СК України - способи виконання батьками обов'язку утримування дітей визначаються за домовленістю ними, а в разі відсутності такої домовленості кошти (аліменти) на утримання дітей стягуються за рішенням суду, вони присуджуються у частці від доходу матері, батька або у твердій грошовій сумі. Відповідно до ч.2 ст. 182 СК України, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути менш, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Частиною 1 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідач працює на підприємстві ТОВ «АКАМА» налагоджувальником ліній та отримує стабільно заробітну плату. Позивач працює головним бухгалтером у Дитячій музичній школі та має також стабільну заробітну плату. Вирішуючи питання щодо розміру аліментів, які підлягають стягненню з відповідача, суд приймає до уваги і вимоги ст.ст. 182, 199, 200 СК України та дійсні обставини справи. Разом з тим, визначаючи розмір аліментів, які підлягають стягненню з відповідача, суд приймає до уваги визнання його розміру відповідачем, дійсні обставини справи, зокрема те, що він працює та отримує стабільно заробітну плату, а тому вважає необхідним стягнути з відповідача аліменти у розмірі 1/3 частки з усіх видів його заробітку (доходу), щомісячно, але не менш 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, оскільки саме такий розмір аліментів, на думку суду, забезпечить першочергові потреби дитини і буде відповідати вимогам ч. 2 ст. 182 СК України. Оцінюючи усі докази, які були досліджені судом під час розгляду справи в їх сукупності та розглядаючи позов в межах заявлених позовних вимог і на підставі наданих сторонами доказів, як того вимагає ч. 1 ст. 11 ЦПК України, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-18 00:00:00

20 травня 2014року позивач звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач послалася на те, що 01 грудня 2012року у ВДРАЦС Новоодеського РУЮ Миколаївської області вона уклала шлюб з відповідачем. Шлюбні відносини між ними не склалися та погіршувалися на протязі останніх років через постійні сварки, втрату поваги один до одного, різні погляди на життя. Позивач зазначила, що від шлюбу сторони мають спільну дитину - [PERSON] [INFO]. Позивач в судове засідання не з'явилася, але надала до суду заяву в якій просила справу розглядати без її участі, позовні вимоги повністю підтримала, після розірвання шлюбу просила залишити їй дошлюбне прізвище «[PERSON]» Відповідач в судове засідання не з'явився, але надав до суду заяву в якій просив справу розглядати без його участі, позовні вимоги визнав повністю. Дослідивши матеріали справи, судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. Як вбачається з матеріалів справи [PERSON] та [PERSON] перебувають у зареєстрованому шлюбі з 01 грудня 2012року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб [NUMBER] виданим 01.12.2012року ВДРАЦС Новоодеського РУЮ Миколаївської області. Від шлюбу сторони мають спільну дитину - [PERSON] [INFO] (свідоцтво про народження [NUMBER] видане 23 травня 2013року ВДРАЦС Новоодеського РУЮ Миколаївської області). Шлюбні стосунки між подружжям не склалися, позивач на примирення не згодна та наполягає на розірванні шлюбу. Відповідач згоден на розірвання шлюбу. Відповідно до ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Дружина та чоловік зобов'язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім'ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги, що передбачено ст.55 СК України. Кожен з подружжя також має право припинити шлюбні відносини. Примушування до їх збереження, є порушенням права дружини, чоловіка на особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом (ст.56 СК України). Згідно ст.112 СК України суд, з'ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову, постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. На підставі викладеного та згідно зі ст.ст.104,110,112 СК України, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу стали неможливі і суперечать інтересам позивача. За таких обставин, заявлений позов підлягає задоволенню, а шлюб зареєстрований 01 грудня 2012року між сторонами - розірванню. Клопотання позивача про залишення дошлюбного прізвища слід задовольнити та залишити їй прізвище «[PERSON]»

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-23 00:00:00

20 травня 2014 року позивач звернулася до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що з 04 серпня 2012 року перебуває у шлюбі із відповідачем. Мають спільну дитину - [PERSON], [INFO]. На обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначила, що спільне життя із відповідачем не склалося, подружжя припинило шлюбні відносини з січня 2013 року, вважає, що подальше збереження сім'ї є неможливим, а тому просить суд розірвати шлюб. Позивач в судове засідання не з'явився, подав заяву про розгляд справи без його участі, позов підтримав в тому обсязі, що визначений у позовній заяві. Відповідач в судове засідання також не з'явився, подав заяву про розгляд справи без його участі, позов визнав. Дослідивши матеріали справи суд вважає, що позов підлягає задоволенню, з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 04 серпня 2012 року. Мають спільну дитину - [PERSON], [INFO]. Дані факти підтверджуються: свідоцтвом про одруження та свідоцтвом про народження дитини. Відповідно до ч.3 ст.105 Сімейного кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Згідно ст.112 цього Кодексу суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Сторони припинили шлюбні відносини з січня 2013 року, спільного господарства не ведуть, примирення між подружжям є неможливим, що підтверджується їх письмовими поясненнями, за таких обставин по справі суд приходить до висновку, що сім'я сторін розпалась і зберегти її неможливо, а подальше спільне життя та збереження шлюбу суперечить їх інтересам.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-21 00:00:00

20 травня 2014 року позивачка [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини - доньки [PERSON], [INFO] в розмірі 1/4 частини його доходу, але не менш ніж 30% мінімального прожиткового мінімуму доходів громадян, для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня пред'явлення позову і до досягнення дочкою повноліття. В обґрунтовування свого позову [PERSON] посилається на ті обставини, що з відповідачем перебуває у шлюбі, який було зареєстровано 23.11.2007 року відділом реєстрації актів цивільного стану Жданівського міського управління юстиції Донецької області, про що зроблено актовий запис № 112. Від шлюбу мають неповнолітню дитину - доньку [PERSON], [INFO], яка проживає разом з нею і знаходиться на її утриманні. З відповідачем проживають разом, але добровільно матеріальної допомоги на утримання дитини він не надає. Позивачка в судове засідання не з'явилася, надала суду заяву з проханням розглянути справу в її відсутність, позовні вимоги підтримує повністю. Відповідач в судове засідання не з'явився, надав суду заяву з проханням розглянути справу у його відсутність, проти задоволення позову не заперечує. Суд, вивчивши матеріали справи, встановив наступні фактичні обставини: Згідно свідоцтва про шлюб (а.с. ) відповідач [PERSON] перебуває у зареєстрованому шлюбі з позивачкою [PERSON] Зі свідоцтва про народження [PERSON] (а.с. ) вбачається, що відповідач по справі [PERSON] є її батьком, а позивачка [PERSON] - матір'ю. Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати своїх неповнолітніх дітей. Судом встановлено, що відповідач добровільно матеріальної допомоги на утримання свої неповнолітньої доньки не надає. За таких обставин, суд вважає можливим стягнути аліменти з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання неповнолітньої дитини - доньки [PERSON], [INFO] в розмірі 1/4 частини його доходу, але не менш ніж 30% мінімального прожиткового мінімуму доходів громадян для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня пред'явлення позову і до досягнення дитиною повноліття, тим самим позов задовольнити повністю. Згідно п.3 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» від 08.07.2011 р. № 3674-VI (зі змінами та доповненнями) позивачку [PERSON] звільнено від сплати судового збору. Відповідно до ч. 3 ст. 88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а тому з [PERSON] слід стягнути судовий збір в розмірі 243,60 грн. На підставі викладено,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-19 00:00:00

20 травня 2014 року позивачка [PERSON]. звернулась до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення аліментів, посилаючись на те, що з відповідачем по справі вона перебуває у зареєстрованому шлюбі з 06.09.2013 року, від якого мають неповнолітню дитину - дочку [PERSON], [INFO]. Позивач [PERSON] не працює, знаходиться у відпустці по догляду за дитиною [PERSON], [INFO] до досягнення трьохрічного віку. Відповідач працює на ПАТ «ШУ «Покровське», має постійний прибуток, але відмовляється в добровільному порядку надавати матеріальну допомогу на утримання дружини. Позивач просить стягнути з відповідача аліменти на утримання дружини у розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку щомісячно, починаючи з дня подачі позову до досягнення дитиною [PERSON], [INFO] трьохрічного віку. Позивач [PERSON] позов підтримала в повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився по невідомій суду причині, про день та час слухання справи повідомлявся належним чином, заяви про розгляд справи у його відсутності не надав, тому суд, зі згоди позивача, ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Третя особа [PERSON] в судове засідання з'явилася, не заперечує проти задоволення позовних вимог позивача. Вислухавши пояснення позивача, третьої особи, з'ясувавши всі обставини справи та перевіривши їх доказами, суд вважає, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст.84 Сімейного кодексу України дружина має право на утримання від чоловіка-батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. У судовому засіданні встановлено, що позивач [PERSON] та відповідач [PERSON]. знаходяться у шлюбі, зареєстрованому Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Димитровського міського управління юстиції у Донецькій області, актовий запис № 220 з 06.09.2013 р. (а.с. 5). Від шлюбу мають неповнолітню дитину - дочку [PERSON], [INFO] (а.с. 6). З урахуванням вимог ст. ст. 82-84 Сімейного Кодексу України, а також того, що відповідачем до суду не надано доказів неможливості виплати аліментів на утримання дружини, ураховуючи стан здоров'я відповідача - не є інвалідом, працює на ПАТ «ШУ «Покровське», має постійний прибуток, ураховуючи матеріальне становище позивачки, суд вважає, що відповідач може виплачувати аліменти на утримання дружини у розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку (доходу), починаючи з дня подання заяви до досягнення дитиною [PERSON], [INFO] трьохрічного віку. Відповідно до ст.88 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягають стягненню судовий збір у розмірі 243,60 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-01 00:00:00

20 травня 2014 року позивачка звернулася до Іллічівського райсуду м. Маріуполя з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу зазначивши, що 05 квітня 2012 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем у Іллічівському відділі реєстрації актів цивільного стану Маріупольського міського управління юстиції Донецької області, актовий запис № 59. Від шлюбу мають дитину: [PERSON], [INFO]. Просить суд розірвати шлюб, оскільки спільне проживання з відповідачем не можливо, у в'язку з тим, що він матеріально сім`ю не забезпечує, вчиняє скандали, проявляє зневаження до позивачки. Шлюбні стосунки припинили з березня 2014 року. Позивачка до судового засідання не з'явилась, надала суду заяву про розгляд справи у її відсутності в якій зазначила, що шлюбні стосунки між нею відповідачам припинені з березня 2014 року у зв'язку ти, що відповідач матеріально сім`ю не забезпечує, вчиняє скандали, проявляє зневаження до позивачки. Після розірвання шлюбу бажала залишити прізвище - [PERSON]. Відповідач до судового засідання не з'явився, до суду надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, у якій зазначив, що згоден на розірвання шлюбу. Суддя, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, оскільки між сторонами склалися відносини, що виключають спільне проживання, родина розпалася з березня 2014 року, та підстав для її збереження немає і подальше спільне проживання суперечить інтересам сторін.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-10 00:00:00

20 травня 2014 року позивач, ПАТ КБ «ПриватБанк», звернувся до Київського районного суду м.Полтави з позовом про стягнення заборгованості по кредитному договору № б/н від 28 жовтня 2005 року. Посилався на те, що 28 жовтня 2005 року по вказаному кредитному договору відповідач [PERSON] отримала кредит у розмірі 5000 грн. 00 коп. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідач [PERSON] своєчасно не виконує умови договору, має заборгованість за кредитом у сумі 27629 грн. 13 коп., яка складається з заборгованості за кредитом - 4930 грн. 20 коп., заборгованості по процентам за користування кредитом - 22698 грн. 93 коп. Від цієї суми заборгованості віднімається сума, у розмірі 6791 грн. 57 коп., яка задоволена судовим наказом Київського районного суду м.Полтави від 18.01.2008 року з [PERSON] на користь ПАТ «ПриватБанк», різниця становить 20837 грн. 56 коп. Штраф (фіксована частина)- 500 грн., штраф (процентна складова) - 1041 грн. 88 коп., отже заборгованість становить 22379 грн. 44 коп. Просили стягнути з відповідача на їхню користь заборгованість по кредитному договору та судові витрати по справі. Представник позивача надав заяву про можливість розгляду справи у його відсутність, позовні вимог підтримав, просив розглядати справу у заочному провадженні. Відповідач у судове засідання не з'явилась будучи належним чином повідомлена про час та місце розгляду справи, заяв про неможливість розгляду справи у її відсутність не надавала. Враховуючи клопотання представника позивача, суд ухвалив розглядати справу у відсутність відповідача, у порядку заочного провадження, відповідно до вимог ст. 224, 225 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог. Судом встановлено, що між банком та відповідачем [PERSON] 28.10.2005 року укладено кредитний договір № б/н. Відповідно до умов кредитного договору відповідач [PERSON] отримала кредит у розмірі 5000 грн. 00 коп. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідач [PERSON] не виконує умови кредитного договору, має заборгованість за кредитом у сумі 27629 грн. 13 коп., яка складається з заборгованості за кредитом - 4930 грн. 20 коп., заборгованості по процентам за користування кредитом - 22698 грн. 93 коп. Від цієї суми заборгованості віднімається сума, у розмірі 6791 грн. 57 коп., яка задоволена судовим наказом Київського районного суду м.Полтави від 18.01.2008 року з [PERSON] на користь ПАТ «ПриватБанк», різниця становить 20837 грн. 56 коп. Штраф (фіксована частина)- 500 грн., штраф (процентна складова) - 1041 грн. 88 коп., отже заборгованість становить 22379 грн. 44 коп. Оскільки позичальник, [PERSON], не виконує умови кредитного договору, суд приходить до висновку про задоволенню позовних вимог. Підлягають також задоволенню вимоги про стягнення судових витрат.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-22 00:00:00

20 травня 2014 року рішенням суду позовні вимоги про виселення задоволено повністю. В судове засідання сторони не з'явилися, про дату, час та місце розгляду справи були повідомлені заздалегідь та належним чином, про причини неявки суду не повідомляли. Їх неявка не перешкоджає розгляду заяви. Згідно п. 1 ч. 1 ст. 220 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою осіб, які беруть участь у справі, чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Враховуючи, що при винесенні рішення судом в мотивувальній частині рішення зазначено, що відповідно до ст.. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають до стягнення судові витрати по розгляду справи. Враховуючи, що позовні вимоги задоволено відносно відповідачів [PERSON] та [PERSON] судові витрати підлягають стягненню саме із даних відповідачів, однак в резолютивній частині рішення, судом не було вирішено питання про стягнення судових витрат, а тому слід винести додаткове рішення про стягнення судових витрат. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-19 00:00:00

20 травня 2015 позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 28 жовтня 1995 року відділом реєстрації актів громадянського стану Чернігівського міськвиконкому, за актовим записом № 2117. У судове засідання позивач не зявився, в матеріалах справи міститься заява про проведення судового розгляду за його відсутності. Позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач у судове засідання не зявився, надавши суду заяву про проведення судового розгляду за його відсутності. З позовною заявою згоден, просить розірвати шлюб, час на примирення не надавати. Відповідно до ч. 2\~ст. 197 ЦПК України\~у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього\~Кодексу\~розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідно до ст. 112 СК України суд зясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Вивчивши матеріали цивільної справи, суд вважає, що позов [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу підлягає задоволенню, так як подружжя на примирення і збереження шлюбу не погоджуються, а подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечило б їхнім інтересам.

Outcome: approved