Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-31 00:00:00

21.03.2016 року позивач звернулася до суду з вказаною позовною заявою, в якій зазначає, що 02.09.2015 року помер її чоловік [PERSON] Після його смерті залишилося спадкове майно, що складається з житлового будинку, розташованого по вул. Шевченка, 12, в с. Кочерів Радомишльського району Житомирської області. Позивач є єдиним спадкоємцем першої черги після смерті її чоловіка [PERSON] Проте оформити спадкові права на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами позивач не може, в звязку із відсутністю правовстановлюючого документу на право власності на спірний будинок за померлим [PERSON], та приватним нотаріусом Радомишльського районного нотаріального округу Житомирської області [PERSON] розяснено процедуру вирішення зазначеного питання в судовому порядку. Тому позивач просить визнати за нею право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, який знаходиться на вул. Шевченка, 12, в с. Кочерів Радомишльського району Житомирської області, в порядку спадкування за законом після смерті її чоловік [PERSON], який помер 02.09.2015 року. В судове засідання позивач не зявилася, в своїй заяві просить суд розглянути справу за її відсутності, заявлені вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не зявився, надав суду заяву, в якій просить розглянути справу за відсутності його представника, позовні вимоги визнає. Вирішуючи спір суд встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. За змістом ст.3 ЦПК України кожна особа має право на звернення до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно зі ст.ст. 10, 11 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється виключно на засадах змагальності сторін, при цьому суд розглядає цивільні справи не інакше як в межах заявлених вимог і на підставі наданих сторонами доказів. Відповідно до ст.ст. 59, 60 ЦПК України доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Судом встановлено, що 02.09.2015 року в м. Київ помер [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-ТП №268493, виданим виконавчим комітетом Кочерівської сільської ради Радомишльського району Житомирської області (а.с.4). Спадкоємцем першої черги майна за законом померлого [PERSON] є жінка [PERSON], інші спадкоємці першої черги спадкування відмовилися від прийняття спадщини, шляхом подачі нотаріусу заяв про відмову від спадщини (а.с 28-35). Відповідно до виписки з по господарських книг виконавчого комітету Кочерівської сільської ради № 465 від 29.10.2015 р. [PERSON] став головою двору з 1991 року та вільно і відкрито користувався вказаним будинком протягом всього свого життя (а.с.9), та йому було виділено земельну ділянку для будівництва житлового будинку та ведення підсобного господарства, що підтверджується архівним витягом, виданим архівним сектором Радомишльської РДА 29.01.2016 р. за № К-15(а.с.17). Також, відповідно до довідки КП «Житомирське обласне міжміське бюро технічної інвентаризації» від 16.11.2015 року № 694, згідно з наявними даними БТІ, право власності на нерухоме майно за адресою вул. Шевченка, 12, в с. Кочерів Радомишльського району Житомирської області, не зареєстровано (а.с.15). На день смерті [PERSON] в вищевказаному будинку постійно проживала та була зареєстрована його дружина [PERSON], [INFO] та їх син [PERSON], [INFO] (а.с.8). Із технічного паспорту на садибний (індивідуальний) житловий будинок, вбачається, що зазначене домоволодіння складається з: житлового будинку, літньої кухні, двох сараїв, літнього душу, погрібу, вбиральні (а.с.11-14). Згідно витягу про реєстрацію в спадковому реєстрі від 16.09.2015 р., приватним нотаріусом [PERSON] заведена спадкова справа № 145/2015, після смерті [PERSON] (а.с.18). У встановлений законом шестимісячний строк прийняття спадщини позивач прийняла спадщину шляхом подачі заяви до приватного нотаріуса, та 12.03.2016 р. [PERSON] нотаріусом були видані свідоцтва про право власності на спадщину за законом на земельну ділянку за реєстровим номером 444 та на грошові вклади, які знаходяться в банку за реєстровим номером № 445. Діти та батько померлого відмовилися від спадщини, шляхом подачі заяв про відмову від спадщини. Інших заяв про прийняття спадщини та про відмову від спадщини від спадкодавців першої черги спадкування, заяв про видачу свідоцтва про право на спадщину ніхто не подавав (а.с.28-35). За змістом ст.3 ЦПК України кожна особа має право на звернення до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно положень частин 1, 2 ст. 1220, частини 1 ст. 1222, частини 3 ст. 1223 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи, часом відкриття спадщини в такому випадку є день смерті особи. Спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Згідно з ст. ст. 41, 55 Конституції України, право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Права людини і громадянина захищаються судом. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань. Статтею 1 Першого Протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна, інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права. За тих обставин, що вищевказане нерухоме майно на імя померлого [PERSON] не було зареєстроване та на сьогоднішній день зареєструвати іншим шляхом неможливо, суд приходить до висновку про наявність належних правових підстав для визнання права власності позивача на оспорюване домоволодіння, а відтак позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved