Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-04 00:00:00

20.01.2014 року позивач [PERSON] звернулась до суду із позовом до Бахчисарайської міської ради АРК про встановлення додаткового строку для подачі заяви про прийняття спадщини після смерті матері [PERSON], яка померла [INFO]. Позовні вимоги мотивовано тим, що нею було пропущено строк для прийняття спадщини після смерті матері у зв'язку з тим, що не був доведений їх родинний зв'язок, у зв'язку з чим нотаріусом відмовлено в оформлені права на спадщину . Тільки після визнання даного факту рішенням Бахчисарайського районного суду АР Крим від 11.10.2013 року вона звернулась до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, де їй було рекомендовано звернутись до суду для встановлення строку для прийняття спадщини у зв'язку з його пропуском. Позивач у судове засідання не з'явилась, про час та місце судового розгляду справи сповіщалась належним чином, заяв, клопотань про відкладення розгляду справи не надано. Представник позивача [PERSON] у судове засідання з'явився, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив їх задовольнити. Представник Бахчисарайської міської ради АРК у судове засідання не з'явився, про дату, час та місце судового розгляду справи повідомлений належним чином, будь-яких заяв, клопотань до суду не надходило. Ухвалою Бахчисарайського районного суду АРК від 05.03.2014 року постановлено про заочний розгляд справи. У відповідності зі ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи в межах заявлених особами вимог і на підставі представлених сторонами доказів, а ст.ст.10,60 ЦПК України визначають, що кожна сторона повинна довести ті обставини справи, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень. За таких обставин, виходячи із засад змагальності сторін, межі судового розгляду, обов'язку сторін щодо доказування та подання доказів, вислухавши осіб, які взяли участь у справі, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що у задоволенні позову слід відмовити, виходячи з наступного. Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про смерть серії [NUMBER] виданого 21.09.2010 року Відділом реєстрації актів цивільного тану Бахчисарайського районного управління юстиції АР Крим [PERSON] померла [INFO] (а.с. 9). Рішенням Бахчисарайського районного суду АР Крим від 11.10.2013 року встановлений факт, що має юридичне значення, а саме, що [PERSON], [INFO] є донькою [PERSON], яка померла [INFO] (а.с.9). Відповідно до державного акта на право власності на земельну ділянку серії ЯД №582856 виданого 30.08.2007 року [PERSON] за життя належала земельна ділянка площею 0,0600 га по [ADDRESS] (а.с.11). Відповідно до акту депутата № 17 від 23.01.2014 року [PERSON] с 1992 року по [INFO] дивилась та доглядала за своєю матір'ю [PERSON] (а.с.21). Відповідно до заяви про прийняття спадщини [PERSON] заява про прийняття спадщини отримана Бахчисарайською державною нотаріальною конторою 21.01.2014 року (а.с.22). Зі змісту листа Бахчисарайської державної нотаріальної контори № 623/01-16 від 21.02.2014 року та інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) № 36695583 від 21.02.2014 року спадкова справа до майна померлої 11.09.2013 року [PERSON] не заводилась (а.с. 29). Згідно ч. 1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Відповідно до ч. 3 ст. 1272 Цивільного кодексу України, за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Як зазначає позивачка [PERSON] у позовній заяві, та її представник у судовому засіданні, що встановлений законом шестимісячний строк для прийняття спадщини вона пропустила через те, що в неї не було свідоцтва про народження, що унеможливило підтвердити родинний зв'язок між нею та матір'ю, а рішення суду про встановленн факту родинних відносин ухвалене лише у жовтні 2013 року. Згідно роз'яснень викладених в абзаці 6 пункту 24 Постанови № 7 Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому, необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Як роз'яснив ВССУ з розгляду цивільних і кримінальних справ в своєму листі від 16.05.2013 року № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» судом не можуть бути визнані поважними такі причини пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини як юридична необізнаність позивача щодо строку та порядку прийняття спадщини, необізнаність особи про наявність спадкового майна, похилий вік, непрацездатність, незнання про існування заповіту, встановлення судом факту, що має юридичне значення для прийняття спадщини (наприклад, встановлення факту проживання однією сім'єю), невизначеність між спадкоємцями хто буде приймати спадщину, відсутність коштів для проїзду до місця відкриття спадщини,несприятливі погодні умови. Таким чином, у судовому засіданні поважних причин пропуску строку для подачі заяви про прийняття спадщини позивачкою [PERSON] не встановлено, оскільки заявник у встановлений шестимісячний строк не зверталась до нотаріальної контор із заявою про прийняття спадщини після смерті матері [INFO], така заява була надана лише 21.01.2014 року, будь-яких доказів щодо звернення до нотаріальної контори раніш суду не надано. Зазначена нею причина пропуску строку для прийняття спадщини не пов'язана з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами на вчинення нею дій щодо прийняття спадщини, вони не можуть бути підставою для визначення їй додаткового строку для вчинення цих дій. Отже, з огляду на вищевикладене, у задоволені позову слід відмовити. За змістом приписів ст. 88 ЦПК України у разі відмови у задоволенні позову питання про розподіл судових витрат судом не вирішується. Повний текст рішення складений відповідно до ч. 3 ст. 209 ЦПК України 07.03.2014 року.

Outcome: dismissed