Jurisdiction: civil
Date: 2021-07-04 00:00:00

20.12.2020 року позивач звернулася до суду з позовом, в якому просила стягнути з відповідача [PERSON] на свою користь аліменти на утримання дитини - малолітньої доньки [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/3 заробітку (доходу) щомісячно. Свої вимоги обґрунтовує тим, що з червня 2015 по 02.07.2017 перебувала у стосунках із відповідачем без реєстрації шлюбу. [INFO] у позивача та відповідача народилася донька [PERSON] . Зазначає, що дитина проживає разом з позивачем та знаходяться на її утриманні. Відповідач матеріальної допомоги на дитину не надає. Вважає, що оскільки відповідач на момент подачі позовної заяви на утримані інших неповнолітніх дітей немає та інших аліментів не сплачує, то з останнього можуть бути стягнуті аліменти на утримання дитини у розмірі 1/3 заробітку (доходу) щомісячно. Враховуючи вищевикладене, просила позов задовольнити з наведених вище підстав. 22.12.2020 року згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями, вищезазначену справу було передано до провадження головуючому судді Букіній О.М. 28.12.2020 року на запит суду було надано інформацію щодо зареєстрованого місця проживання позивача та відповідача. Ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва від 04.01.2021 у справі було відкрито провадження та призначено до розгляду у підготовчому засіданні в порядку загального позовного провадження. Ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва від 01.04.2021 було закрито підготовче провадження та призначено справу до розгляду у судовому засіданні по суті. Позивач та представник позивача у судове засідання не з`явилися, 05.07.2021 представником позивача подано до суду заяву про проведення судового засідання без участі позивача та представника позивача. Просила суд позовні вимоги в частині стягнення аліментів задовольнити повністю. Відповідач у судове засідання не з`явився, 05.07.2021 подав до суду заяву у якій просив провести розгляд справи за його відсутності. Проти вимог про стягнення аліментів не заперечував. Представник третьої особи у судове засідання не з`явився, 02.04.2021 подав до суду заяву у якій просив провести розгляд справи за відсутності представника третьої особи. Суд вважає за можливе провести розгляд справи за відсутності сторін, оскільки їх неявка не є перешкодою для розгляду справи. Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши надані докази, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що [INFO] народилася [PERSON] , її батьками зазначено: мати - [PERSON] та батько - [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження Серія [NUMBER] від 22.02.2017 (а.с. 7). Також, встановлено, що дитина проживає разом з позивачем та знаходиться на її утриманні, проте вона не має достатніх коштів для задоволення потреб дитини. Відповідач матеріальної допомоги на утримання доньки не надає. Вбачається, що відповідач знаходиться у працездатному віці, а тому має можливість надавати матеріальну допомогу на утримання дитини. Крім того, як вбачається із поданої 05.07.2021 року позивачем заяви, останній не заперечує проти позовних вимог про стягнення із нього аліментів. Згідно ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно із ст. 27 Конвенції про права дитини, прийнятої 44-ю сесією Генеральної Асамблеї ООН 20.11.1989 року, батько або (і) інші особи, що виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здатностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Батьки зобов`язані утримувати своїх дітей незалежно від того, перебувають вони в шлюбі чи шлюб між ними розірвано. Згідно ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Договори про припинення права на аліменти у зв`язку з передачею права власності на нерухоме майно та/або про сплату аліментів між сторонами не укладалися. Відповідно до закону батьки зобов`язані утримувати своїх дітей незалежно від того, перебувають вони в шлюбі чи шлюб між ними розірвано. Обов`язок батьків утримувати своїх дітей є безумовним і не залежить від того, чи є батьки працездатними й чи є в них кошти, достатні для надання утримання, а лише враховується судом при визначенні розміру стягуваних аліментів. Так, згідно з ч. 1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Матеріальне становище сторін суд визначає, виходячи з вартості приналежного їм майна, рівня доходів, а також величини витрат, які вони здійснюють на утримання себе й членів своєї сім`ї. Згідно до ч. 2 ст. 182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Частиною 3 статті 181 СК України встановлено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Суд враховує, що відповідно до вимог закону сторони нарівні зобов`язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття і створювати для них необхідні передумови для їх розвитку і забезпечення організації їх життя. Крім цього, розмір призначених аліментів має бути виправданий дійсними потребами дітей та з урахуванням матеріального становища сторін, а тому виходячи з фактичних обставин справи та мети зобов`язання щодо утримання, визнання відповідачем позовних вимог, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання дитини [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/3 частини від усіх видів його заробітку (доходу), але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, з дня пред`явлення даного позову, тобто з 22.12.2020 року і до досягнення дитиною повноліття. При визначенні вказаного вище розміру аліментів, суд вважає, що відповідач має можливість надавати таку матеріальну допомогу. Враховуючи вищевикладене, позовні вимоги позивача підлягають задоволенню. Відповідно до п.1 ч.1 ст.430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Згідно ч. 6 ст. 141 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. На підставі вищевикладеного, суд приходить до висновку про стягнення з відповідача на користь держави суми судового збору у розмірі 840,80 грн.

Outcome: approved