Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-09 00:00:00

20 січня 2015 року до Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська звернулась заявник із вищезазначеною заявою в порядку окремого провадження, в якій просила суд встановить факт приналежності [PERSON], [INFO], до єврейської національності шляхом внесення Жовтневим відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Дніпропетровського міського управління юстиції змін до актового запису про народження № 298 від 07 лютого 1986 року, зробленого відділом РАГС Жовтневого райвиконкому м. Дніпропетровська, а саме - вказати національність матері заявника, [PERSON], як «єврейка». В обґрунтування заявленого заявник зазначила, що вона народилася [INFO] в м. Дніпропетровську, про що в книзі реєстрації актів про народження відділом РАГС Жовтневого райвиконкому м. Дніпропетровська було зроблено актовий запис № 298 від 07 лютого 1986 року та видане свідоцтво про народження. За єврейською традицією, національність дитини встановлюється за національністю приналежність по материнській лінії. Але у свідоцтві заявника про народження та у відповідному актовому записі про це в графі про національність матері помилково було вказано - «росіянка». Мати заявника, [PERSON], є уродженою єврейкою, що документально підтверджується. Так, при реєстрації народження матері заявника, [PERSON], про що в книзі записів актів громадянського стану про народження управління РАГС Чернівецької міської ради 17 травня 1961 року було зроблено відповідний запис № 813, вказано, що її батьком (дідусем заявника) є [PERSON] - єврей, а її матір'ю (бабусею заявника) є [PERSON] - єврейка. В свою чергу, при реєстрації народження бабусі заявника, [PERSON], про що в книзі записів актів громадянського стану про народження відділу РАГС Кіровського районного управління юстиції м. Дніпропетровська 25 травня 1932 року було зроблено відповідний запис №1736, вказано, що її батьком (прадідом заявника) є [PERSON] - єврей, а її матір'ю (прабабкою заявника) є [PERSON] - єврейка. Тобто, як зазначає заявник, із зазначених документів прямо випливає, що її мати, її бабуся та дідусь, прадід та прабабка по материнській лінії були євреями. У зв'язку з викладеним заявник вважає, що має право на відновлення своєї національної приналежності та на внесення змін до актового запису про її народження із зазначенням національності її матері «єврейка». Встановлення факту національної ідентичності та підтвердження єврейського походження необхідні заявнику для впорядкування документів та для реалізації її особистих прав. Цей факт має також юридичне значення, оскільки громадянам України єврейського походження іншими державами та єврейськими общинами надаються окремі пільги та гарантії, а ситуація, що склалася може позбавити заявника та її нащадків можливості скористатись вказаними правами. Так, заявник прагне відновити та зберегти своє етнічне походження, тому звернулась до суду з даною заявою про встановлення юридичного факту. Заявник в судове засідання не з'явилась, надала до суду заяву в якій просила суд розглянути справу за її відсутністю, подану заяву підтримала та просила суд її задовольнити згідно обґрунтування викладеного в ній та доказів, наявних в матеріалах справи. Представник заінтересованої особи в судове засідання не з'явився, надав до суду письмові заперечення на подану заяву та просив розглянути справу за його відсутності, з урахуванням наданих заперечень. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши наявні у справі докази, вирішивши належність допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок всіх доказів у їх сукупності й оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному з'ясуванню всіх обставин справи, суд вважає, що вимоги заявника не підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. Судом було встановлено та підтверджено матеріалами справи, що [INFO] народилась [PERSON], батьком якої є [PERSON] (єврей), матір'ю - [PERSON] (єврейка), що підтверджується свідоцтвом про народження [NUMBER] від 25 жовтня 2000 року, видане відділом реєстрації актів громадянського стану виконкому Кіровської районної ради міста Дніпропетровська (а.с. 9). [INFO] народилась [PERSON], батьком якої є [PERSON] (єврей), матір'ю - [PERSON] (єврейка), що підтверджується свідоцтвом про народження [NUMBER] від 24 березня 2000 року, видане Управлінням реєстрації актів громадянського стану Чернівецької міської ради міста Чернівецької області (а.с. 8). 12 серпня 1985 року було зареєстровано шлюб між [PERSON] (громадянином республіки Панама) та [PERSON], яка в подальшому взяла прізвище чоловіка - [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про шлюб [NUMBER] від 13 грудня 2008 року, повторно виданого міським відділом реєстрації актів цивільного стану Головного управління юстиції в Одеській області (а.с. 7). [INFO] народилась [PERSON], батьком якої є [PERSON] (громадянином республіки Панама), матір'ю - [PERSON] (росіянка), що підтверджується свідоцтвом про народження [NUMBER] від 07 лютого 1986 року, видане відділом РАГС Жовтневого райвиконкому м.Дніпропетровська (а.с. 6). Відповідно до листа Жовтневого відділу державної реєстрації актів цивільного стану Реєстраційної служби Дніпропетровського міського управління юстиції Головного управління юстиції в Дніпропетровській області від 30 січня 2015 року, 07 лютого 1986 року Жовтневим відділом державної реєстрації актів цивільного стану РС ДМУЮ було зареєстровано народження [PERSON], актовий запис № 298, в якому зазначено національність матері «росіянка». Згідно актового запису про шлюб батьків заявника № 1434, складеного 12 серпня 1985 року міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Головного управління юстиції в Одеській області, національність дружини зазначено «росіянка». 17 травня 1961 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Чернівецького міського управління юстиції зареєстровано народження [PERSON], в якому зазначено національність батька «єврей», матері - «єврейка». 30 грудня 1961 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Білогірського районного управління юстиції Автономної Республіки Крим, повторно зареєстровано народження [PERSON], актовий запис № 165, в якому зазначено національність батька «росіянин», матері «єврейка». Отже, мати заявниці [PERSON] на протязі життя використовувала свідоцтво про народження, яке було отримано при повторній реєстрації її народження та відповідно до якого при одержанні паспорта у відповідно віці обрала національність «росіянка». Питання виправлення національності матері заявниці в актовому запису про народження можливо після анулювання повторно складеного актового запису про народження матері заявниці та виправлення національності в актовому запису про шлюб з «росіянка» на «єврейка». Питання анулювання повторно складеного актового запису про народження та виправлення національності в актовому запису про шлюб повинна ініціювати [PERSON] (а.с. 12). Згідно ст. 124 ч. 2 Конституції України юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі. Відповідно до вимог ст.ст. 296, 270, 300 ЦК України право на національність є особистим немайновим правом. Згідно ст. 269 ЦК України особисті немайнові права належать кожній особі від народження або за законом, а відповідно до ст. 271 цього ж кодексу, зміст особистого немайнового права становить можливість фізичної особи вільно, на власний розсуд визначати свою поведінку у сфері приватного життя. Статтею 300 ЦК України встановлено, що фізична особа має право на індивідуальність. Фізична особа має право на збереження своєї національної, культурної, релігійної, мовної самобутності, а також право на вільний вибір форм та способів прояву своєї індивідуальності, якщо вони не заборонені законом та не суперечать моральним засадам суспільства. Відповідно до ст. 1 Закону України «Про національні меншини в Україні», Україна гарантує громадянам республіки незалежно від їх національного походження рівні політичні, соціальні, економічні та культурні права та свободи, національну свідомість та самовиявлення. При забезпеченні прав осіб, які належать до національних меншин, держава виходить з того, що вони є невід'ємною частиною загальновизнаних прав людини. Згідно ст. 3 Закону України «Про національні меншини в Україні» до національних меншин належать групи громадян України, які не є українцями за національністю, виявляють почуття національного самоусвідомлення та спільності між собою. Відповідно до ст. 11 цього закону громадяни України мають право вільно обирати та відновлювати національність. Примушення громадян у будь-якій формі до відмови від своєї національності не допускається. Відповідно до ст. 234 ч. 2 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Згідно ч. 2 ст. 256 ЦПК України в судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Згідно з вимогами Постанови Пленуму Верховного суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» від 31 березня 1995 року № 5, суд може встановлювати факти, що породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або виникнення особистих чи майнових прав громадян. Як було встановлено судом та підтверджено матеріалами справи, мати заявника [PERSON] на протязі життя використовувала свідоцтво про народження, яке було отримано при повторній реєстрації її народження та відповідно до якого при одержанні паспорта у відповідно віці обрала національність «росіянка». Питання виправлення національності матері заявниці в актовому запису про народження можливо після анулювання повторно складеного актового запису про народження матері заявниці та виправлення національності в актовому запису про шлюб з «росіянка» на «єврейка». Питання анулювання повторно складеного актового запису про народження та виправлення національності в актовому запису про шлюб повинна ініціювати [PERSON]. Оцінюючи дослідженні в судовому засіданні докази в їх сукупності, суд вважає їх належними, допустимими та достатніми для прийняття рішення у справі по суті. Аналізуючи встановлені в судовому засіданні фактичні обставини в контексті наведених вище норм цивільного законодавства, суд приходить до висновку про відсутність правових підстав для встановлення факту єврейської національної приналежності заявника за наявними в матеріалах справи доказами. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed