Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-13 00:00:00

20.01.2021 року Акціонерне товариство Комерційний банк «ПриватБанк» звернулося до суду з цим позовом до [PERSON] зазначаючи, що 15.02.2017 року остання звернулася до ПАТ КБ «ПриватБанк», правонаступником якого є АТ КБ «ПриватБанк», з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписала заяву № б/н. Відповідачу Банком було відкрито кредитний рахунок та встановлено початковий кредитний ліміт у розмірі 0,00 грн., котрий в подальшому був збільшений до 34000,00 грн., зі сплатою відсотків за користування кредитом на суму залишку заборгованості за кредитом. У зв`язку з неналежним виконанням відповідачем взятих на себе зобов`язань з повернення кредиту, виникла заборгованість у розмірі 57721,70 грн., що складається з: 42775,02 грн. - заборгованості за простроченим тілом кредиту; 14946,68 грн. - заборгованості по процентам за прострочений кредит відповідно до ст.. 625 ЦК України. Враховуючи викладене, АТ КБ «ПриватБанк» просило стягнути на його користь з [PERSON] заборгованість за кредитним договором у розмірі 57721,70 грн. і судові витрати у справі. Представник позивача в судове засідання не з`явився, в наданій на адресу суду заяві просив розглядати справу без його участі, позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити. Не заперечував проти заочного розгляду справи на підставі наявних доказів (а.с. 6). Відповідач в судове засідання двічі поспіль не з`явився, про причини неявки до суду не повідомив, не направив відзив на позовну заяву, на адресу суду повернулися конверти із судовими повістками із рекомендованими повідомленнями із позначкою «за закінченням терміну зберігання». Відповідно до п. 4 ч. 8 ст. 128 ЦПК України днем вручення судової повістки є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси. За таких обставин, суд вважає відповідача належним чином повідомленим та можливим, за згодою представника позивача, розглянути справу на підставі наявних доказів, заочно, відповідно до статті 280 ЦПК України. Суд, дослідивши письмові докази у справі, вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що 15.02.2017 року відповідач звернулася до ПАТ КБ «ПриватБанк», правонаступником якого є АТ КБ «ПриватБанк», з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписала заяву № б/н про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у Приватбанку (а.с. 22). Відповідачу Банком було відкрито кредитний рахунок, в подальшому було встановлено кредитний ліміт у розмірі 0,00 грн., котрий був збільшений до 34000,00 грн. (а.с. 18-19,20,21). У заяві зазначено, що відповідач згодна з тим, що ця заява разом із Пам`яткою клієнта, Умовами та Правилами надання банківських послуг і Тарифами становить між нею та банком договір про надання банківських послуг, а також, що вона ознайомилася та погодилася з Умовами та Правилами надання банківських послуг і Тарифами банку, які були надані їй для ознайомлення в письмовому вигляді (а.с. 22). До кредитного договору банк додав Витяг з тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна» та Витяг з Умов та правил надання банківських послуг в ПриватБанку ресурс: Архів Умов та правил надання банківських послуг розміщені на сайті https://privatbank.ua (а.с. 23,24-80). Згідно з наданим банком розрахунком, заборгованість відповідача за вказаним кредитним договором станом на 22.11.2020 року становить 57721,70 грн., що складається з: 42775,02 грн. - заборгованості за простроченим тілом кредиту; 14946,68 грн. - заборгованості по процентам за прострочений кредит відповідно до ст.. 625 ЦК України (а.с. 11-17). За вимогами ст.ст. 526, 530 ЦК України, зобов`язання повинні виконуватись належним чином і у встановлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Згідно із ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до ст. 611 ЦК України, в разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Згідно зі ст. 1050 та ч. 1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк зобов`язується надати грошові кошти (кредит) громадянину у розмірі та на умовах, встановлених договором, а громадянин зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Оскільки судом встановлено, що відповідач не виконала належним чином взяті на себе зобов`язання за кредитним договором, суму отриманих від Банку грошових коштів не повернула, суд вважає можливим стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитним договором у розмірі 34000,00 грн., що складається з: 34000,00 грн. - заборгованості за простроченим тілом кредиту. Вирішуючи питання про розмір заборгованості за простроченим тілом кредиту, котрий підлягає стягненню з відповідача на користь позивача, суд враховує те, що відповідачеві був встановлений кредитний ліміт у розмірі 34000,00 грн., а нарахована позивачем заборгованість за простроченим тілом кредиту у розмірі 42775,02 грн. складається не лише із заборгованості за фактично витраченими позичальником грошовими коштами, а й із заборгованості за нарахованими відсотками та пенею, страхових платежів, що видно з наданої позивачем виписки з рахунку відповідача (а.с. 18-19). За таких обставин, суд не вбачає правових підстав для стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за простроченим тілом кредиту у розмірі 8775,02 грн. Суд вважає, що вимоги позивача в частині стягнення з відповідача 14946,68 грн. - заборгованості по процентам за прострочений кредит відповідно до ст.. 625 ЦК України задоволенню не підлягають. У постанові від 03.07.2019 року у справі № 14-131цс19 Велика Палата Верховного Суду дійшла правового висновку про те, що без наданих підтверджень про конкретні запропоновані відповідачці Умови та правила банківських послуг, відсутність у анкеті-заяві домовленості сторін про сплату відсотків за користування кредитними коштами, пені та штрафів за несвоєчасне погашення кредиту, надані банком Витяг з Тарифів та Витяг з Умов не можуть розцінюватися як стандартна (типова) форма, що встановлена до укладеного із відповідачкою кредитного договору, оскільки достовірно не підтверджують вказаних обставин. Як встановлено матеріалами справи, надані представником позивача Умови та Правила надання банківських послуг, які містяться в матеріалах справи, не містять підпису відповідача, тому їх не можна розцінювати як частину кредитного договору, укладеного між сторонами 15.02.2017 року. Отже відсутні підстави вважати, що сторони обумовили у письмовому вигляді ціну договору, яка встановлена у формі сплати процентів за користування кредитними коштами, а також відповідальність у вигляді неустойки (пені, штрафів) за порушення термінів виконання договірних зобов`язань. Частиною другою статті 625 ЦК України передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Тобто статтею передбачена сплата процентів у розмірі 3 % річних від суми боргу, натомість позивачем у наданому розрахунку проценти нараховані за ставкою 84% та 60% річних. Інший розмір процентів договором між сторонами не встановлений, оскільки, як зазначено вище, Умови та правила банківських послуг не можуть вважатися складовою частиною кредитного договору між сторонами. З огляду на зазначене, суд вважає можливим стягнути з відповідача на користь позивача лише заборгованість за простроченим тілом кредиту у розмірі 34000,00 грн. і відмовити у задоволенні позовних вимог АТ КБ «ПриватБанк» в частині стягнення 8775,02 грн. - заборгованості за простроченим тілом кредиту, 14946,68 - заборгованості по процентам за прострочений кредит відповідно до ст.. 625 ЦК України. За таких обставин, суд задовольняє позовні вимоги АТ КБ «ПриватБанк» частково. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 2102,00 грн.

Outcome: partial