Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-18 00:00:00

20.08.2020 рокупозивач [PERSON] звернулася до суду з позовом, в якому просить позбавити [PERSON] батьківських прав щодо його дочки [PERSON] , [INFO] . В позові зазначено, що відповідач тривалий час не виконує свої батьківські обов`язки, про дитину не піклується, у вихованні участі не приймає. Позивач просить позбавити відповідача батьківських прав. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує, просить позов задовольнити, не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не з`явився, про причини неявки суду не повідомив, відзиву на позовну заяву не подав. Про дату, час і місце судових засідань відповідач повідомлявся своєчасно та належним чином, в установленному законом порядку шляхом надіслання судових повісток за адресою його проживання. Представник третьої особи Органу опіки та піклування районної адміністрації Запорізької міської ради по Заводському району Шиян Н.В., в судове засідання не з`явилась , надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала в повному обсязі. На підставі наявних у справі доказів, з письмової згоди позивача , суд ухвалив рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України. У зв`язку з неявкою у судове засідання сторін на підставі ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, встановивши фактичні обставини та відповідні їм правовідносини, суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню з нижченаведених підстав. Як зазначено в позові та встановлено судом, 25 листопада 2006 року між позивачем і відповідачем було зареєстровано шлюб, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , виданим Заводським відділом реєстрації актів цивільного стану Запорізького міського управління юстиції , Україна 25.11.2006 р, актовий запис № 436(а.с.7). Від шлюбу сторони мають дочку, [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим Заводським відділом реєстрації актів цивільного стану Запорізького міського управління юстиції, Україна 21.06.2007, актовий запис № 274(а.с.8). Спільне життя з відповідачем не склалося , шлюб між сторонами розірваний, що підтверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу серії [NUMBER] , виданим Заводським відділом реєстрації актів цивільного стану Запорізького міського управління юстиції 02.06.2009, актовий запис № 62(а.с.9). В подальшому позивач змінювала прізвище на « [PERSON] » та « [PERSON] » , що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серія [NUMBER] від 29.12.2010 року (а.с. 10) та копією свідоцтва про шлюб серія [NUMBER] від 10.06.2017 року ( а.с. 12). Відповідач від самого народження не опікувався дочкою, не переймався її долею. Він не забрав дочку з пологового будинку, не брав участі у її вихованні. Крім того, [PERSON] не утримував дочку матеріально, що змусило позивача звернутися до суду із позовом про стягнення з відповідача аліментів на утримання дитини, який був задоволений 13.11.2007. На сьогодні малолітня [PERSON] зареєстрована і проживає з позивачем, що підтверджується довідками про реєстрацію місця проживання особи № 04-28/2-5462, 04-28/2- 5463, виданими Департаментом реєстраційних послуг Запорізької міської ради 14.08.2020 (а.с. 13-14), повністю перебуває на її утриманні. Відповідно до рішення Заводського районного суду м.Запоріжжя від 13.11.2007 з [PERSON] стягуються аліменти на утримання дочки у розмірі 1/4 з усіх видів доходів щомісячно. Тобто, з відповідача стягнули мінімально допустимий чинним законодавством розмір аліментів на утримання дитини. Невиконання обов`язку батька по утриманню дитини, свідчить також розрахунок заборгованості зі сплати аліментів , виданий Заводським відділом державної виконавчої служби у м. Запоріжжі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро), відповідно до якого загальна сума заборгованості відповідача зі сплати аліментів, станом на 01.08.2020, становить 95 492,33 грн. (а.с. 16-18). Наведений розрахунок заборгованості свідчить про те, що відповідач аліменти сплачував періодично і не у повному обсязі. Більш того, у 2007-2008 та 2011-2012 роках [PERSON] не сплачував аліменти взагалі, у зв`язку з чим позивач звертався до правоохоронних органів задля притягнення його до кримінальної відповідальності. Втім, обидва рази органи внутрішніх справ відмовляли позивачеві у порушенні кримінальної справи, що підтверджується постановами Заводського РВ ЗМУ УМВС України в Запорізькій області від 25.03.2008 та від 26.04.2012. (а.с. 19-20). У 2014 році [PERSON] звернувся до суду із позовом про зменшення розміру аліментів та часткове звільнення від сплати заборгованості за аліментами. Відповідно до рішення Заводського суду у справі № 332/4783/14-ц від 08.12.2014 у задоволенні вказаного позову [PERSON] відмовлено(а.с. 22). Усі питання, пов`язані з розвитком і вихованням малолітньої [PERSON] протягом усього її життя вирішує позивач. Зокрема, відповідно до характеристики [PERSON] , виданої Запорізьким навчально-виховним комплексом № 67 Запорізької міської ради 13.08.2020 її батько батьківські збори не відвідує, участь у шкільному житті дочки не бере, фінансування класних заходів не здійснює. Участь у шкільних заходах, внески в благодійний фонд здійснює її мати, [PERSON] , яка відвідує батьківські збори(а.с.23). Окрім того, відповідач не дбає про стан здоров`я дочки. Згідно із листом КНП «Центр первинної медико-санітарної допомоги № 4» № 01-16/98 від 18.08.2020, лише мати малолітньої [PERSON] супроводжує її на прийом до лікаря(а.с.24). Відповідно до вимог ст. 150 Сімейного кодексу України (далі - СК України) батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Батьки зобов`язані поважати дитину. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов`язку батьківського піклування щодо неї. Відповідно до ч. 1 ст. 155 СК України здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За змістом п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України підставою позбавлення батьківських прав є ухилення матір`ю, батьком від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини та/або забезпечення здобуття нею повної загальної середньої освіти. Тлумачення зазначеної норми дозволяє зробити висновок, що ухилення від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини може бути підставою для позбавлення батьківських прав лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Згідно з п. 16 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. На цьому неодноразово наголошував і Верховний Суд, зокрема у постановах у справі № 631/2406/15-ц від 13.03.2019, у справі № 753/2025/19 від 06.05.2020. Згідно із ч. 1 ст. З Конвенції ООН про права дитини від 20.11.1989, що ратифікована постановою Верховної Ради УРСР 27.02.1991 року, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Відповідно до рішень Європейського Суду з прав людини «Мамчур проти України» (заява № 10383/09, п. 100) від 16.07.2015, «М.С. проти України» (заява № 2091/13, п. 76) від 11:07.2017, при визначенні основних інтересів дитини у кожному конкретному випадку необхідно враховувати дві умови: по-перше, у якнайкращих інтересах дитини буде збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я виявляється особливо непридатною або явно неблагополучною; по-друге, у якнайкращих інтересах дитини буде забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагополучним. Інтерес дитини складається з двох аспектів. З одного боку цей інтерес вимагає, що зв`язки дитини з її сім`єю мають бути збережені, за винятком випадків, коли сім`я виявилася особливо непридатною. Звідси випливає, що сімейні зв`язки можуть бути розірвані лише у виняткових випадках, та що необхідно зробити все, щоб зберегти особисті відносини та, якщо і коли це можливо, «відновити» сім`ю. З іншого боку очевидно також, що в інтересах дитини буде забезпечення її розвитку у здоровому середовищі, та батькам не може бути надано право за статтею 8 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод на вжиття таких заходів, що можуть завдати шкоди здоров`ю та розвитку дитини. Відповідач ніколи не виявляв і не виявляє батьківської турботи та не піклується про фізичний і духовний розвиток дочки, зокрема: не спілкується з нею, не виявляє інтересу до її внутрішнього стану, не створює умов для отримання нею освіти, не забезпечує її матеріально, не забезпечує її належний медичний догляд, що свідчить про умисне ухилення від виховання дитини, свідоме нехтування ним своїми батьківськими обов`язками. Вказані обставини є підставою для позбавлення відповідача батьківських прав. Відповідно до ч. 4 ст. 19 СК України при розгляді судом спорів щодо позбавлення батьківських прав обов`язковою є участь органу опіки та піклування, представленого належною юридичною особою. Частина 5 цієї ж статті передбачає, що орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. Згідно з висновком органу опіки та піклування районної адміністрації Запорізької міської ради по Заводському району № 2394/01-22/18.01-1573 від 13.10.2020 року [PERSON] доцільно позбавити батьківських прав відносно його малолітньої дитини: [PERSON] , [INFO] (а.с.43). Враховуючі викладене суд приходить до висновку, що позов [PERSON] є обґрунтованим, заснованим на законі, а тому підлягає задоволенню у повному обсязі. При подачі позову позивачка сплатила судовий збір в сумі 840 грн. 80 коп. (а.с.1). Зазначені судові витрати позивача підтверджені документально, а тому в силу ст.141 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved