Jurisdiction: civil
Date: 2018-08-08 00:00:00

20.04.2018 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON], в якому просить стягувати з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітніх дітей: доньку [PERSON], [INFO], та сина [PERSON], [INFO], в розмірі 4000 грн. щомісячно до повноліття дітей з подальшою індексацією, та стягнути з відповідача додаткові витрати на встановлення брекетної системи неповнолітній доньці [PERSON] у сумі 7500 грн. Обґрунтовуючи заявлені по справі позовні вимоги позивач зазначила, що після розірвання шлюбу сторони дійшли згоди про те, що спільні діти будуть проживати разом з позивачем, а відповідач, в свою чергу, буде допомагати їх виховувати та надавати матеріальну допомогу. Відповідач сплачував позивачу щомісячно 1000-2500 грн. та (або) купував необхідні для дітей речі, одяг, продукти харчування, однак, останні кілька місяців позивач матеріальну допомогу не отримує. Матеріальний стан позивача не дозволяє їй в повному обсязі забезпечити дітей усім необхідним, тому вона звернулася до суду з даним позовом. Ухвалою судді від 23.04.2018 року позовна заява залишена без руху, та надано позивачу десятиденний строк з дня вручення ухвали для усунення недоліків. Ухвалою судді від 08.06.2018 року відкрито провадження по справі та призначено підготовче судове засідання за загальними правилами позовного провадження. Ухвалою суду від 13.07.2018 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті. Позивач в судовом засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі, та просила їх задовольнити з підстав вказаних в позовній заяві. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнав частково посилаючись, на відсутність доходу. Суд, вислухавши сторони, дослідивши матеріали цивільної справи, дійшов до висновку про часткове задоволення позовних вимог, виходячи з наступного. Згідно ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дітей, до досягнення ними повноліття, а відповідно до п. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дітей присуджуються у частці від доходу її матері, батька та (або) в твердій грошовій сумі. Як встановлено під час розгляду справи, сторони з 04.03.2006 року по 01.10.2015 року перебували в зареєстрованому шлюбі, який розірвали, що підтверджується копією рішення Обухівського районного суду від 01.10.2015 року (а.с. 7). Сторони від шлюбу мають доньку [PERSON], [INFO], та сина [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER], виданого виконавчим комітетом Суємецької сільської ради Баранівського району Житомирської області, актовий запис № 7, та копією свідоцтва про народження серії [NUMBER], виданого виконавчим комітетом Суємецької сільської ради Баранівського району Житомирської області, актовий запис № 4 (а.с. 5, 6). Діти проживають з позивачем, що підтверджується довідкою № 2317 від 10.05.2018 року, виданою виконавчим комітетом Обухівської міської ради Київської області (а.с. 20). Також, в судовому засіданні втановлено, що діти знаходяться на утриманні позивача. Згідно до ст. 182 ч. 1 п. 2 СК України при визначенні розміру аліментів, суд враховує зокрема і матеріальний стан платника аліментів. Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 184 СК України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Оскільки батько дітей, відповідач по даній справі, в добровільному порядку не надає матеріальної допомоги на їх утримання, а вони цього потребують, тому суд з врахуванням обставин зазначених в ст.ст. 80, 182, 184 СК України, вважає за необхідне стягувати з відповідача аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі 4000 грн. щомісячно, починаючи з дня звернення до суду і до досягнення дітьми повноліття, з подальшою індексацією відповідно до закону. Разом з тим, не підлягає задоволенню вимога позивача про стягнення з відповідача додаткових витрати на встановлення брекетної системи неповнолітній доньці [PERSON], у сумі 7500 грн., оскільки, в порушення вимог ст. 81 ЦПК України, позивачем не надано належних доказів на підтвердження понесених ним додаткових витрат, чи на підтвердження їх понесення після встановлення даної брекетної системи. У відповідності до ч. 6 ст. 141 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому КМУ. Враховуючи викладене та

Outcome: partial