overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2021-01-03 00:00:00

21.09.2020 року позивач [PERSON] звернулася до суду із позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що з відповідачем перебуває з 23 серпня 2014 року у зареєстрованому шлюбі виконавчим комітетом Вільненської сільської ради Синельниківського району Дніпропетровської області, за актовим записом №1. Від шлюбу сторони мають малолітню дитину - сина [PERSON] , [INFO] . Фактично шлюбні відносини між подружжям припинено, вони мають протилежні погляди на шлюб та виховання дитини. Спір про поділ спільної сумісної власності подружжя буде вирішуватись окремо. В зв`язку із викладеним, позивач [PERSON] просить розірвати шлюб, зареєстрований між нею та відповідачем [PERSON] 23 серпня 2014 року виконавчим комітетом Вільненської сільської ради Синельниківського району Дніпропетровської області, за актовим записом №1. До початку судового засідання позивач надала суду письмову заяву, в якій зазначила, що заявлені вимоги підтримує повністю. Відповідач у судове засідання не з`явився, але до початку його проведення надав суду заяву про визнання позову. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Таким чином, суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Факт перебування сторін у шлюбних правовідносинах з 23 серпня 2014 року підтверджується копією Свідоцтва про шлюб, виданого 23 серпня 2014 року виконавчим комітетом Вільненської сільської ради Синельниківського району Дніпропетровської області, про що 23.08.2014 року складено відповідний актовий запис №1 (а.с.4). Наявність у сторін малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] (а.с.5), зумовлює розгляд даної категорії справи про розірвання шлюбу, виключно в судовому порядку. Подальше збереження шлюбу суперечить інтересам позивача. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ст. 141 Сімейного кодексу України, мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Аналізуючи наведені правові норми, приймаючи до уваги, що примирення між сторонами неможливе, а також врахувавши позиції сторін, викладені у письмових заявах з приводу підтримання та визнання позову відповідно, суд дійшов до висновку що вимоги позивача підлягають задоволенню, як належним чином обґрунтовані. Згідно ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. На підставі викладеного та ст.ст. 7, 110-113 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-12-06 00:00:00

21.09.2020 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу. В обґрунтування позову зазначив, що перебуває з відповідачем у шлюбі з 22.01.2011 року, від якого мають дитину - [PERSON] , [INFO] . Подружнє життя не склалося, вони припинили шлюбні відносини, спільного господарства не ведуть, а тому подальше збереження шлюбу вважає недоцільним. Позивач в своэму позовы просив справу розглядати без його участі. Відповідач подала заяву про розгляд справи без її участі, у поданій заяві позовні вимоги визнала. Фіксування судового засідання технічним записом не здійснювалося відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Дослідивши докази у справі, суд доходить до висновку, що позовні вимоги обґрунтовані і підлягають задоволенню. Судом встановлено, що сторони уклали шлюб 22.01.2011 року. Від шлюбу мають дитину - [PERSON] , [INFO] . Подружні відносини подружжя припинило, спільне господарство не ведеться. Згідно із ч. 1 ст. 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. За приписом ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Отже, на підставі вищевикладеного, суд приходить до висновку, що подальше збереження шлюбу суперечитиме інтересам сторін. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-01-31 00:00:00

21.09.2020 року позивач звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу, в якому просить розірвати шлюб між [PERSON] та [PERSON] . Свої вимоги мотивує тим, що з відповідачем уклала шлюб 05.08.2017 року, який був зареєстрований Кагарлицьким районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Київській області, актовий запис № 113. Від шлюбу сторони мають дитину - [PERSON] , [INFO] . Позивач зазначає, що шлюбні відносини з відповідачем припинено, оскільки через розбіжність у поглядах на життя, спільне проживання сторін, існування сім`ї та збереження шлюбу виявилося не можливим. Посилається, що почуття любові між ними втрачено, і строк для примирення, за таких обставин, не вплине на збереження та покращення сімейних стосунків. Тому вважає, що їх шлюб розпався остаточно і поновити його неможливо. 21.09.2020 року згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями, вищезазначену справу було передано до провадження головуючому судді Букіній О.М. Ухвалою суду від 23.09.2020 року в справі відкрито спрощене позовне провадження без повідомлення (виклику) учасників справи. Позивачу було надіслано копію ухвали про відкриття провадження, відповідачу було надіслано копію ухвали про відкриття провадження та позовну заяву із додатками, які було отримано останніми 01.12.2020 року, що підтверджується відмітками на рекомендованих повідомленнях (а.с. 18-19). Оскільки розгляд справи відбувається в порядку спрощеного провадження без повідомлення учасників справи, особи, які беруть участь у справі, не викликались. Відзиву на позовну заяву суду надано не було. Суд, дослідивши та оцінивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно ч.2 ст.112 Сімейного Кодексу України, шлюб розривається, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони уклали шлюб 05.08.2017 року, який був зареєстрований Кагарлицьким районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Київській області, актовий запис № 113, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб (а.с. 8). Від шлюбу сторони мають дитину - [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження (а.с. 9). Судом також встановлено, що сторони тривалий час не підтримують шлюбних відносин, спільного господарства не ведуть, подальше спільне проживання у шлюбі та його збереження стало неможливим, оскільки взаєморозуміння та почуття любові між ними втрачено, і строк для примирення за таких обставин не вплине на збереження та покращення сімейних стосунків. Спір щодо проживання малолітньої дитини відсутній. Дитина залишається проживати разом з матір`ю. За таких обставин, подальше спільне проживання сторін і збереження сім`ї неможливе, шлюб сторін слід розірвати. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 840,80 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-01-31 00:00:00

21.09.2020 року позивач звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу. Свої вимоги мотивує тим, що з відповідачем уклала шлюб 15.04.2006, який був зареєстрований Центральним відділом реєстрації шлюбів м. Києва з державним Центром розвитку сім`ї, актовий запис № 502. Від шлюбу сторони мають двох дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Позивач зазначає, що шлюбні відносини з відповідачем припинено, оскільки через розбіжність у поглядах на життя, спільне проживання сторін, існування сім`ї та збереження шлюбу виявилося не можливим. Посилається, що почуття любові між ними втрачено, і строк для примирення, за таких обставин, не вплине на збереження та покращення сімейних стосунків. Тому вважає, що їх шлюб розпався остаточно і поновити його неможливо. 21.09.2020 року згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями, вищезазначену справу було передано до провадження головуючому судді Букіній О.М. Ухвалою суду від 23.09.2020 року в справі відкрито спрощене позовне провадження без повідомлення (виклику) учасників справи. У встановлений ухвалою суду від 23.09.2020 року відповідачем відзиву на позовну заяву не подано. Оскільки розгляд справи відбувається в порядку спрощеного провадження без повідомлення учасників справи, особи, які беруть участь у справі, не викликались. Суд, дослідивши та оцінивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно ч.2 ст.112 Сімейного Кодексу України, шлюб розривається, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони уклали шлюб 15.04.2006 року, який був зареєстрований Центральним відділом реєстрації шлюбів м. Києва з державним Центром розвитку сім`ї, актовий запис № 502 (а.с. 12). Від шлюбу сторони мають двох дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копіями свідоцтв про народження (а.с. 13-14). Судом також встановлено, що сторони тривалий час не підтримують шлюбних відносин, спільного господарства не ведуть, подальше спільне проживання у шлюбі та його збереження стало неможливим, оскільки взаєморозуміння та почуття любові між ними втрачено, і строк для примирення за таких обставин не вплине на збереження та покращення сімейних стосунків. Спору про поділ майна між сторонами не має. Спірні питання щодо утримання дітей між сторонами буде вирішуватися окремо. За таких обставин, подальше спільне проживання сторін і збереження сім`ї неможливе, шлюб сторін слід розірвати. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 840,80 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-16 00:00:00

21.09.2020 року позивач звернулася до суду з позовом про стягнення з відповідача на її користь аліментів на утримання повнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , на час його навчання у Коледжі транспорту та комп`ютерних технологій ЧНТУ у розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку (доходу). Позивач надала заяву про розгляд справи за її відсутності, позов підтримує. Відповідач надав заяву про згоду сплачувати аліменти. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. До 2007 року сторони перебували в шлюбі і мають спільну повнолітню дитину [PERSON] , [INFO] , який навчається в Коледжі транспорту та комп`ютерних технологій ЧНТУ зі строком навчання до 30.06.2021 року. Відповідно до статті 199 Сімейного кодексу України (далі Кодекс) якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення 23 років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. В силу положень статті 182 цього Кодексу при визначенні розміру аліментів суд враховує: \~ \~ \~ \~1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; \~ \~ \~ \~2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; \~ \~ \~ \~3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 31 \~наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 32) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; \~ \~ \~ \~4) інші обставини, що мають значення. За приписами частини першої статті 191 Кодексу аліменти присуджуються від дня пред`явлення позову. Відповідач не заперечував щодо сплати аліментів у розмірі ј частини його заробітку. Отже, враховуючи встановлені судом обставини, визнання позову, суд вважає доцільним стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання повнолітнього сина на час навчання в розмірі 1/4 частки усіх видів заробітку (доходу).

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-02 00:00:00

21.09.2020 року позивачка [PERSON] звернулась до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 05 червня 1999 року Відділом реєстрації актів громадянського стану Ленінградського району міста Києва, актовий запис № 469. В обгрунтування позовних вимог посилалась на те, що з 05.06.1999 року сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу мають сина - [PERSON] , [INFO] . Спільне життя з відповідачем не склалося через відсутність взаєморозуміння, розходження поглядів на сімейне життя, сімейні цінності та сімейні обов`язки з ведення спільного господарства. Між сторонами почали виникати сімейні негаразди, які перейшли у сварки та скандали, що були викликані різністю характерів. На даний момент сторони не підтримують шлюбних відносин, у кожного окреме господарство та роздільний бюджет. Позивачка у судове засідання не з`явилась, повідомлена належним чином про день, час та місце розгляду справи, надала суду заяву в якій просить розглядати справу без її участі. Відповідач у судове засідання не з`явився, повідомлений належним чином про день, час та місце розгляду справи. Суд,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-03 00:00:00

21.09.2020 року позивачка [PERSON] звернулась до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 15 червня 2013 року Харліївською сільською радою Попільнянського району Житомирської області, актовий запис № 2. В обгрунтування позовних вимог посилалась на те, що з 15.06.2013 року сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу мають дочку - [PERSON] , [INFO] . Спільне життя з відповідачем не склалося через відсутність взаєморозуміння, розходження поглядів на сімейне життя, сімейні цінності та сімейні обов`язки з ведення спільного господарства. Сторони разом не проживають та не підтримують шлюбних відносин, не ведуть спільного господарства з 01 грудня 2015 року. Через відсутність взаєморозуміння та спільних інтересів, подальше сумісне життя і збереження сім`ї неможливе. Позивачка у судове засідання не з`явилась, повідомлена належним чином про день, час та місце розгляду справи, надала суду заяву в якій просить розглядати справу без її участі. Відповідач у судове засідання не з`явився, повідомлений належним чином про день, час та місце розгляду справи. Суд,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-22 00:00:00

21.09.2020 року Святошинським районним судом м. Києва ухвалено рішення по цивільній справі № 755/13885/20, яким визнано таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис вчинений приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Гораєм Олегом Станіславовичем 20.06.2020 року та зареєстрований в реєстрі за № 1393, яким стягнуто з [PERSON] на користь ТОВ «Авентус Україна» заборгованість за кредитним договором № 1403806 від 20.10.2019 року в сумі 35520,00 грн.; стягнуто з ТОВ «Авентус Україна» на користь [PERSON] сплачений судовий збір в сумі 840 грн. 80 коп. та витрати за надання правової допомоги в сумі 5000,00 грн., а всього стягнути 5840 грн. 80 коп. 20.10.2020 року [PERSON] до суду подано заяву про ухвалення додаткового рішення у даній справі, оскільки судом при ухваленні рішення не було вирішено питання про стягнення понесених судових витрат в сумі 420 грн. 40 коп. сплачених за подачу заяви про забезпечення позову. Відповідно положень п. 3 ч. 1 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. За нормою ч. 4 ст. 270 ЦПК України, у разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Дослідивши матеріали цивільної справи, суд вважає за можливе розглянути питання про ухвалення додаткового рішення без виклику в судове засідання учасників справи, при цьому приходить до наступного висновку. Згідно ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Як вбачається з матеріалів справи та заяви про ухвалення додаткового рішення, позивачем було понесені судові витрати при подачі заяви про забезпечення позову в сумі 420 грн. 40 коп. Враховуючи, що позов задоволено, відповідно положень ст. ст. 133, 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача необхідно стягнути понесені судові витрати в сумі 420 грн. 40 коп. З урахуванням зазначеного слід ухвалити додаткове рішення про вирішення питання про судові витрати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-25 00:00:00

21.09.2021 [PERSON] (далі - позивачка) звернулася до суду з позовом до [PERSON] (далі - відповідач) про розірвання шлюбу. В обґрунтування позову послалася на неможливість спільного проживання з відповідачем однією сім`єю через несумісність характерів, різні погляди на сімейне життя та фактичне припинення сімейних відносин. У судовому засіданні позивачка пред`явлений позов підтримала та наполягала на задоволенні. Вона пояснила, що відповідач страждає на «ігроманію» і витрачає значну частку сімейних коштів на ігрові автомати, що призводить до виникнення заборгованості, зокрема з оплати за комунальні послуги; крім того, відповідач застосовує до неї фізичну силу, що в сукупності робить неможливим проживання з ним однією сім`єю. Від надання строку на примирення з відповідачем позивачка категорично відмовилася вказуючи на те, що це продуманий і виважений крок. Також зазначила, що вона вже вчетверте звертається до суду з позовом про розірвання шлюбу, а попередні позовні заяви просила суд залишити без розгляду сподіваючись на те, що відповідач змінить своє відношення до сім`ї та сімейних цінностей. Відповідач позов не визнав. Судом встановлено такі факти та відповідні їм правовідносини. Сторони перебувають у шлюбі з 09.03.2001, при цьому мають спільну неповнолітню дочку [PERSON] , [INFO] . Як убачається з позовної заяви і пояснень позивачки, подружжя проживають в різних кімнатах; сторони припинили сімейні відносини та не ведуть спільне господарство, подальше збереження шлюбу не відповідає інтересам позивачки. Відповідно до частини першої статті 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування до шлюбу не допускається. За приписом частини третьої статті 106 цього Кодексу шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Враховуючи те, що натепер шлюб носить формальний характер і позивачка не бажає його збереження та спільного проживання однією сім`єю з відповідачем, пред`явлений позов підлягає задоволенню, а шлюб розірванню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-25 00:00:00

21.09.2021 позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення аліментів на своє утримання як повнолітньої дитини, що продовжує навчання в розмірі ј частини з усіх видів доходів відповідача до закінчення навчання. Позивач подав заяву про розгляд справи без його участі, позов просив задовольнити. Відповідач подав заяву про розгляд справи без його участі, позов визнав. Фіксування судового засідання технічним записом не здійснювалося відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню із наступних підстав. Судом встановлено, що шлюб між [PERSON] та [PERSON] був розірваний заочним рішенням Деснянського районного суду м. Чернігова від 27.01.2011 року (а.с. 4). Позивач є сином [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження [PERSON] (а.с.9). Рішенням Деснянського районного суду м. Чернігова від 20.03.2009 року стягнуто з [PERSON] , [INFO] , уродженця с. Смолин Чернігівського району, Чернігівської області на користь [PERSON] аліменти на утримання неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] у розмірі ј частини всіх видів заробітку щомісяця, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 19.12.2008 року та до досягнення дитиною повноліття (а.с.3). Довідкою Київської державної академії декоративно-прикладного мистецтва і дизайну ім. М. Бойчука від 16.09.2021 року № 44 підтверджується, що [PERSON] є студентом 1 курсу денної форми навчання, факультету декоративно-прикладного мистецтва, спеціалізація монументальне і сакральне мистецтво Київської державної академії декоративно-прикладного мистецтва і дизайну ім. М. Бойчука, термін навчання з 01.09.2021 по 30.06.2025. Згідно ч. 1 ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Отже, на підставі вищевикладеного, суд доходить висновку, про стягнення з відповідача на корить позивача аліментів в розмірі 1/4 частки всіх видів заробітку (доходу), щомісячно починаючи з 21.09.2021 року на період навчання [PERSON] , [INFO] в Київській державній академії декоративно-прикладного мистецтва і дизайну ім. М. Бойчука до 30.06.2025 року, але не більше ніж до досягнення ним 23 років. Також з відповідача на користь держави слід стягнути судовий збір в розмірі 908 грн. 00 коп.

Outcome: approved