Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-11 00:00:00

1. Описова частина Короткий зміст заявлених вимог 22.10.2019 року [PERSON] , звернулася до Малиновського районного суду м. Одеси із заявою про встановлення факту\~належності правовстановлюючого документу, заінтересована особа ВАТ «Холдингова компанія\~«Краян». В заяві просила встановити факт належності свідоцтва про право власності на житло від 14.07.1993 року на квартиру [ADDRESS] , загальною площею 48, 4 кв. м., житловою площею 26,6 кв.м., яке видано громадянці України [PERSON] на підставі розпорядження ВО «Краян» від 14.07.1993 року на ім`я « [PERSON] » Свою заяву\~ [PERSON] обґрунтувала наступним. Їй на праві приватної власності належить двокімнатна квартира [ADDRESS] . У технічному паспорті на вказане житло прізвище, ім`я та по-батькові заявниці зазначені російською мовою як « [PERSON] ». В розпорядженні Органу приватизації №241 від 14.07.1993 року на вказануквартиру, яке видано Органом приватизації ВО «Краян» прізвище, ім`я та по-батькові зазначені, також, зазначено російською мовою, як « [PERSON] ». На підставі розпорядження Органу приватизації на належну заявниці квартиру 14.07.1993 року було видано Свідоцтво про право власності на житло у якому прізвище ім`я та по по-батькові українською мовою зазначено як « [PERSON] ». Право власності на квартиру було зареєстровано в КП «ОМБТІ» 03.11.1993 року. У паспорті громадянина України прізвище, ім`я та по-батькові заявниці зазначені, як [PERSON] . Таким чином, у свідоцтві про право власності на квартиру внаслідок перекладу з російської на українську мову, невірно зазначено по-батькові заявниці, як « [PERSON] », проте згідно паспорту громадянина України вірно « [PERSON] ». Невідповідність між документами, що посвідчують особу заявника та правовстановлюючим документом, який було видано на її ім`я, перешкоджає заявниці вільно користуватись своїми майновими правами. У зв`язку із чим виникає необхідність встановити факт належності їй правовстановлюючого документу. Заявниця надала до суду заяву (вхід.№54500 від 02.12.2019 року) про розгляд справи за її відсутності та вказала, що на задоволенні заяви наполягає у повному обсязі. Заінтересована особа:\~ВАТ «Холдингова компанія «Краян»\~в судове засідання не з`явилась, зазначена компанія перебуває в процесі припинення, що підтверджується витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань. 2. Мотивувальна частина Фактичні обставини, встановлені судом Дослідивши матеріали справи, оцінивши надані докази, суд приходить до висновку, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Факт, того, що вказані документи належать заявниці підтверджується наступними обставинами. Згідно технічного паспорту на квартиру, що знаходиться у власності громадянина на квартиру [ADDRESS] вказана квартира належить « [PERSON] » ПІБ зазначено на російській мові (а.с. 7-8). Згідно розпорядження органу приватизації №241 від 14.07.1993 року, яке складено російською мовою, квартира [ADDRESS] , кватиру приватизовано « [PERSON] » (а.с.9). У свідоцтві про право власності на житло від 14.07.1993 року, яке складено українською мовою, вказано, що квартира [ADDRESS] належить « [PERSON] » (а.с.10). Згідно довідки (виписки із домової книги про склад сім`ї і реєстрацію) №118 від 17.09.2019 року, вбачається, що [PERSON] проживає в квартирі [ADDRESS] з 19.10.1983 року (а.с.11). Згідно запису в паспорті громадянина України виданому Малиновським РВ ОМУ УМВС України в Одеській області 23.10.1998 року ПІБ заявниці зазначено « [PERSON] » (а.с.5). Невідповідність між документами, що посвідчують особу заявниці та правовстановлюючим документом, який було видано на її ім`я, перешкоджає заявниці вільно користуватись своїми майновими правами. Внаслідок вказаної невідповідності заявниця не має змоги вільно розпоряджатися своїм майном. Помилка має місце в написанні однієї літери в по-батькові заявниці « [PERSON] » замість правильного « [PERSON] ». Оскільки не усунення судом цих недоліків позбавляє заявницю можливості належним чином розпорядитися своїм майном, заявниця вправі вимагати від суду захисту своїх суб`єктивних прав. Мотиви, з яких виходить суд та застосовані норми права Відповідно до ч. 1\~ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Таким чином,\~судом не\~виявлено,\~що встановлення\~підвідомчого судові\~факту пов`язане\~з вирішенням\~спору про\~право,\~а тому\~суд приходить\~до висновку,\~що усі\~наведені докази\~у їх\~сукупності свідчать\~про належність\~правовстановлюючих документів\~саме[PERSON] , [INFO] , РНОКПП [NUMBER] . Згідно\~ст. 293 ЦПК України\~окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Згідно п. 6\~ст. 315 ЦПК України\~суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Враховуючи наведене, оскільки метою встановлення юридичного факту є можливість заявником здійснювати право власності на належне йому майно, суд приходить до висновку про необхідність встановлення факту належності [PERSON] , [INFO] , свідоцтва про право власності на житло від 14.07.1993 року зареєстрованого і записаного у реєстрову книгу 42 пр. стор. 116-реєстр 99, розпорядження органу приватизації від 14.07.1993 року №241.

Outcome: approved