Jurisdiction: civil
Date: 2021-07-08 00:00:00

1.Стислий виклад позиції позивача та відповідача. Позивач Товариства з обмеженою відповідальністю «Вентал» звернулось до суду із позовом до [PERSON] , [PERSON] про виділ частки зі спільної часткової власності в самостійний об`єкт нерухомого майна, визнання права власності. У своєму позові з урахуванням уточнених позовних вимог позивач просить суд, виділити в натурі 81/100 частки належних ТОВ «Вентал» комплексу будівель, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] у самостійний об`єкт (одиницю) нерухомого майна та визнати за ТОВ «Вентал» право власності на: будівля контори А-3 площею 1211,2 кв.м., арматурний цех Б-1 площею 1278,3 кв.м. будівля сушилки В-1 площею 251,5 кв.м., столярної майстерні Г-1 з прибудовами г-1,г1-1 площею 155,3 кв.м. будівлі контори Д-1 площею 148,2 кв.м. будівлі гільйотини Ж-1 площею 45,4 кв.м. трансформаторної Р-1 (трансформаторна ТП ЦПХМБ, РУ-ввід 6кв.м, ТМ -320 кВА; РУ -ТП №1,0,4кВ) площею 43,0кв.м, будівлі майстерні М -1 площею 80,5 кв.м., вбиральня Е-1, вбиральня Н-1. Право спільної часткової власності ТОВ «Вентал» на 81/100 частини комплексу будівель, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , припинити. В обґрунтування позову позивач зазначив, що на підставі договору купівлі-продажу № 0310/18/1-НЗ від 03.10.2018 р. ТОВ «Вентал» належить на праві спільної часткової власності 81/100 комплексу будівель, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . До складу зазначеної частки входить: будівля контори А-3 площею 1211,2 кв.м., Б1 арматурних цех площею 1278,3 кв.м., Ж-1 будівлі гільйотини площею 49,2кв.м. трансформаторна Р-1 (трансформаторна ТП ЦПХМБ РУ -ввід 6кВ., ТМ 320 кВА, РУ - ТП № 1, 0.4 кВ) площею 43,0 кв.м., В-1 будівля сушилки площею 251,5 кв.м.) [PERSON] на підставі рішення Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 23.05.2014 р. по справі № 415/10030/12 належить 1/100 частина комплексу будівель. [PERSON] на підставі рішення Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 23.05.2014 р. у справі № 415/10030/12 належить 1/100 частина комплексу будівель. Товариство не мало можливості звернутись до [PERSON] з заявою про намір виділити частку майна в натурі, так, як не має відомостей щодо місця проживання чи перебування [PERSON] , а також не відомо будь-які засоби зв`язку з відповідачем. 2. Заяви, клопотання позивача, відповідача. В судове засідання представник позивача не з`явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутністю та відсутністю позивача, позовні вимоги підтримує в повному обсязі не заперечує проти винесення заочного рішення. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності , уточнені позовні вимоги визнав в повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, повідомлений належним чином, причини не явки не повідомив. 3. Процесуальні дії по справі. 13 січня 2020 року ухвалою суду відкрито провадження по справі. 24 червня 2021 року закрито підготовче засідання, призначено справу до розгляду. Вивчивши матеріали цивільної справи, дослідивши надані суду докази, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав. 4. Фактичні обставини, встановлені судом, зміст спірних правовідносин з посиланням на докази. Як вбачається\~з матеріалів\~справи,\~що 03.10.2018\~р.\~між ФОП\~ [PERSON] \~та Товариством\~з обмеженою\~відповідальністю «Вентал»\~укладено договір\~купівлі-продажу\~ №\~0310/18/1-НЗ,\~тому \~ТОВ «Вентал»,\~на праві\~спільної часткової\~власності належить\~81/100\~комплексу будівель,\~що знаходяться\~за а\~дресою: [ADDRESS] . До складу зазначеної частки входить: будівля контори А-3 площею 1211,2 кв.м., Б1 арматурних цех площею 1278,3 кв.м., Ж-1 будівлі гільйотини площею 49,2кв.м. трансформаторна Р-1 (трансформаторна ТП ЦПХМБ РУ -ввід 6кВ., ТМ 320 кВА, РУ - ТП № 1, 0.4 кВ) площею 43,0 кв.м., В-1 будівля сушилки площею 251,5 кв.м.) Відповідно до\~відомостей \~із Державного\~реєстру \~речових прав\~на нерухоме\~майно,\~сума часток\~ співвласників\~на комплекс\~будівель \~становить 83/100:\~ТОВ «Вентал»,\~належить 81/100\~частини,\~ [PERSON] на\~підставі рішення\~Заводського районного\~суду м.\~Дніпродзержинська Дніпропетровської\~області \~від 23.\~05.2014\~р.\~у справі\~№ 415/10030/12\~ належить\~ 1/100\~частина комплексу\~будівель,\~ [PERSON] підставі рішення Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 23. 05.2014 р. у справі № 415/10030/12 належить 1/100 частина комплексу будівель. Предметом позову є виділ у натурі частки з майна, що є у спільній частковій власності. Однією з обставин є співмірність виділу об`єктів нерухомого майна розміру частки у праві власності на нерухоме майно. Відповідно до експертизи від 04.05.2021 р. встановлено, що фактична частка у праві власності на нерухоме майно позивача складає 98/100 (49/50). 5. Норми права, які застосовує суд, мотиви їх застосування. Положеннями ч. 1 ст. 13 ЦПК України визначено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. За змістом ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно з положеннями ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Статтею 328 ЦК України встановлено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Поняття спільної часткової власності визначено у частині першій статті 356 ЦК України як власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності. Право спільної часткової власності - це право двох або більше осіб за своїм розсудом володіти, користуватися і розпоряджатися належним їм у певних частках майном, яке складає єдине ціле. Кожен учасник спільної часткової власності володіє не часткою майна в натурі, а часткою в праві власності на спільне майно в цілому. Ці частки є ідеальними й визначаються відповідними процентами від цілого чи у дробовому вираженні. Частиною третьою статті 358 ЦК України встановлено, що кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. Згідно із частинами першою-другою статті 364 ЦК України співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності. Якщо виділ у натурі частки зі спільного майна не допускається згідно із законом або є неможливим (частина друга статті 183 цього Кодексу), співвласник, який бажає виділу, має право на одержання від інших співвласників грошової або іншої матеріальної компенсації вартості його частки. Відповідно до статті 367 ЦК України майно, що є у спільній частковій власності, може бути поділене в натурі між співвласниками за домовленістю між ними. У разі поділу спільного майна між співвласниками право спільної часткової власності на нього припиняється. Виходячи з аналізу змісту норм статей 183, 358, 364 ЦК України, виділ часток (поділ) нерухомого майна, що перебуває у спільній частковій власності, є можливим, якщо кожній зі сторін буде виділено нерухоме майно, яке за розміром відповідає розміру часток співвласників у праві власності. Якщо виділ (поділ) технічно можливий, але з відхиленням від розміру ідеальних часток співвласників, то з урахуванням конкретних обставин такий поділ (виділ) можна провести з несуттєвим відступленням від розміру ідеальних часток і присудженням грошової компенсації співвласнику, частка якого зменшилась. Визначальним для виділу частки або поділу нерухомого майна в натурі, яке перебуває у спільній частковій власності, є не порядок користування майном, а розмір часток співвласників та технічна можливість виділу частки або поділу майна відповідно до часток співвласників. Порядок проведення робіт з поділу, виділу та розрахунку часток житлових будинків, будівель, споруд, іншого нерухомого майна (далі - об`єкти нерухомого майна), крім земельних ділянок, та застосовується суб`єктами господарювання, які здійснюють технічну інвентаризацію об`єктів нерухомого майна (далі - суб`єкти господарювання) при підготовці проектних документів щодо можливості проведення робіт з поділу, виділу та розрахунку часток об`єктів нерухомого майна визначається Інструкцією щодо проведення поділу, виділу та розрахунку часток об`єктів нерухомого майна, затвердженої наказом Міністерства з питань житлово-комунального господарства України від 18 червня 2007 року №55. Так, згідно з пунктами 1.2, 2.1, 2.4 цієї Інструкції поділ об`єкта нерухомого майна (виділ частки) на окремі самостійні об`єкти нерухомого майна здійснюються відповідно до законодавства на підставі висновку щодо технічної можливості такого поділу (виділу) з дотриманням чинних будівельних норм та з наданням кожному об`єкту поштової адреси. Відповідно до ч.1\~ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Зі змісту\~ст. 355 ЦК України\~вбачається, що майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно). Майно може належати особам на праві спільної часткової або на праві спільної сумісної власності. Право спільної власності виникає з підстав, не заборонених законом. Спільна власність вважається частковою, якщо договором або законом не встановлена спільна сумісна власність на майно. 6. Висновки суду. Викладене приводить суд до висновку про те, що приміщення, за адресою: [ADDRESS] можливо виділити у натурі у самостійний об`єкт (одиницю) нерухомого майна при цьому права співвласників чи інших осіб в результаті виділення позивачу належної йому частки із спільного нерухомого майна порушені не будуть, а тому є всі підстави для виділу в натурі цієї частки зі спільної часткової власності, та визнання право власності на неї. Щодо судових витрат У зв`язку із задоволенням позовних вимог, на підставі ст.141 ЦПК України, суд вважає необхідним стягнути сплачений позивачем судовий збір у розмірі 3\~959,84 грн. з відповідачів, та на підставі ст.142 ЦПК України, у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Враховуючи викладене та

Outcome: approved