Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-04 00:00:00

21 лютого 2018 року Автозаводським районним судом м.Кременчука ухвалено рішення по справі за позовом [PERSON] до ПАТ «Українська залізниця», Дорожня профспілкова організація Південної залізниці про визнання рішення таким, що порушує ст.36 Конституції України та відшкодування моральної шкоди, яким [PERSON] у задоволенні позову було відмовлено. Не погодившись із рішенням суду, позивач подав апеляційну скаргу. 11.04.2018 ухвалою Апеляційного суду Полтавської області справа направлена до Автозаводського районного суду м. Кременчука для вирішення питання про ухвалення додаткового рішення про розподіл судових витрат по справі. В судове засідання учасники справи не з'явились, про час та місце розгляду питання про ухвалення додаткового рішення повідомлялись належним чином. Від ПАТ «Українська залізниця» надійшла заява про проведення судового засідання за відсутності його представника. Позивач [PERSON] надіслав суду заяву, у якій просив відкласти розгляд справи в звязку з відсутністю його представника [PERSON] Відповідно до ч.4 ст.270 ЦПК України неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви, тому суд вважає за можливе вирішити питання про ухвалення додаткового рішення за відсутності учасників процесу, які не прибули. Згідно ст.270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: 1) стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; 2) суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що треба виконати; 3) судом не вирішено питання про судові витрати; 4) суд не допустив негайного виконання рішення у випадках, встановлених статтею 430 цього Кодексу. Судом встановлено, що при ухваленні 21 лютого 2018 року Автозаводським районним судом міста Кременчука рішення по справі 524/1007/17 за позовом [PERSON] до ПАТ «Українська залізниця», Дорожня профспілкова організація Південної залізниці про визнання рішення таким, що порушує ст.36 Конституції України та відшкодування моральної шкоди, судом не було вирішено питання про судові витрати. Відповідно до ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, повязаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, повязаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) повязані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) повязані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) повязані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду. В п.1 ч.1 ст.5 ЗУ «Про судовий збір» визначено, що від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі - у справах про стягнення заробітної плати та поновлення на роботі. З огляду на те, що спір, який виник між сторонами є трудовим, але не стосується поновлення на роботі чи стягнення заробітної плати, суд приходить до висновку, що позивач не був звільнений від сплати судового збору за подання позову. Однак матеріали справи не містять документів, що підтверджують сплату позивачем судового збору у встановленому законом розмірі. Згідно ст.4 ЗУ «Про судовий збір»(в редакцій, чинній на момент звернення позивача із позовом) ставка судового збору за подання до суду позовної заяви немайнового характеру, яка подана фізичною особою становить 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб. В ч.3 ст.6 ЗУ «Про судовий збір» визначено, що у разі коли в позовній заяві обєднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру. Звертаючись до суду із позовом позивач просив суд: - визнати такою, що порушує ст.36 Конституції України постанову від 18.11.2016 за підписом Голови правління ПАТ «Українська залізниця» та Голови профспілки залізничників і транспортних будівельників України «Про придбання та видачу дитячих подарунків до Дня [PERSON] та Новорічних свят»; - зобов'язати відповідачів повернути кошти в розмірі 200 грн на профспілкову організацію, членом якої він є на придбання Новорічного подарунку його сину; - відшкодувати моральну шкоду в розмірі 1 грн. Отже позивачем було заявлено 3 вимоги немайнового характеру, кожна з яких є самостійним обєктом справляння судового збору. В ч.1 ст.141 ЦПК України зазначено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Рішенням суду позивачу відмовлено в задоволенні позову. Відтак, суд вважає за необхідне, відповідно до ст.270 ЦПК України, ухвалити додаткове рішення по справі, яким стягнути з позивача на користь держави судовий збір в сумі 1920 грн( 3 вимоги *640(1600*0,4)).

Outcome: approved