overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-08 00:00:00

20.09.2016 року позивачка звернулась з позовом до суду, в якому просить стягнути аліменти з відповідача на\~ утримання повнолітньої\~ дитини , яка продовжує навчатися у розмірі 1/4 частини від усіх видів доходів відповідача до закінчення навчання , або до досягнення дитиною 23-річного віку. В обґрунтування позовних вимог зазначила, що 02.08.1999 року рішенням Тейківського суду Івановської області було розірвано. Від спільного життя у подружжя народилася\~ донька [PERSON] ,\~ [INFO] . Відповідач матеріальної допомоги до досягнення дитиною 23 років не надає, хоча відповідач проходить військову службу та отримує пенсію військовослужбовця . Вказала, що на теперішній час донька є студенткою 3 курсу\~ Харківського національного медичного університету на денній формі навчання на контрактній основі. \~\~\~\~\~ В поданій до суду заяві позивачка просила розглянути справу за її відсутності, позовні вимоги задовольнити. Відповідач в судове засідання не з`явився, про дату та час розгляду справи був повідомлений належним чином, про що свідчить підпис про отримання судової повістки у зворотньому повідомленні, причини неявки суду не повідомив, заперечень проти позову не надав. За заявою позивачки, на підставі наявних у справі доказів, суд ухвалює заочне рішення відповідно до ст. 224 ЦПК України. Суд вважає, що даний позов підлягає задоволенню із наступних підстав. Суд,\~ вивчивши матеріали справи, вважає, що даний позов підлягає задоволенню із наступних підстав. Судом встановлено, що 02.08.1999 року рішенням Тейківського суду Івановської області було розірвано. Від спільного життя у подружжя народилася\~ донька [PERSON] ,\~ [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження. Згідно довідки № 188 від 01.09.2016 року Харківським національним медичним університетом, [PERSON] ,\~ [INFO] є студенткою 3 курсу\~ Харківського національного медичного університету на денній формі навчання на контрактній основі. \~\~\~\~\~\~\~\~\~ \~ \~ \~ \~У відповідності зі ст. 199 Сімейного кодексу України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу.\~ Виходячи з наведеного, матеріального становища позивача, а також з того, що відповідач не має аліментних зобов`язань перед іншими особами, враховуючи матеріальне становище відповідача, згідно до ст. ст. 182, 199-201 Сімейного кодексу України, суд вважає можливим визначити розмір аліментів у вигляді 1/3 частини всіх видів заробітку щомісячно, починаючи з моменту подачі позовної заяви та до закінчення навчання.\~ Оскільки позивач звільнений від сплати державного мита на підставі ст. 5 ч.1 п. 3 Закону України «Про судовий збір», суд стягує з відповідача судовий збір на користь держави.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-20 00:00:00

20.09.2016 року позивачка звернулася в суд з позовом до відповідача про розірвання шлюбу та стягнення аліментів. У позовній заяві зазначила, що 17.07.2010 року у виконавчому комітеті Воскобійницької сільської ради Шишацького району Полтавської області, актовий запис №2, вона зареєструвала шлюб з відповідачем. Від шлюбу у подружжя народився син [PERSON], [INFO]. Сімейні та подружні стосунки між сторонами не склалися через зміну поглядів на життя. На даний час шлюб існує лише формально, оскільки сторони не підтримують шлюбних відносин, проживають окремо. Дитина проживає разом з позивачкою. Відповідач у добровільному порядку кошти на утримання сина не надає. В звязку з цим позивачка звернулася до суду із позовом до відповідача про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на утримання сина. Сторони у судове засідання не зявилися, надали до суду заяви, в яких просили розглянути справу за їх відсутності. Позивачка позовні вимоги підтримала. Відповідач вимоги визнав у повному обсязі. Дослідивши матеріали справи та оцінивши докази, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Відповідно до ст.24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді чоловіка та жінки. Судом встановлено, що подружнє життя між сторонами не склалося, вони не підтримують подружніх стосунків, можливість примирення заперечують. За таких умов шлюб між позивачем та відповідачем суперечить інтересам сторін і його необхідно розірвати. Відповідно до ст.180 СК України, батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Визнання позову відповідачем не суперечить закону, не порушує прав та законних інтересів інших осіб, підстав для неприйняття визнання позову відповідачем немає. Судовий збір стягується з відповідача на підставі ст.88 ЦПК України та ст.4 ч.2 п.1, ст.5 ч.1 п.3 Закону України «Про судовий збір». На підставі ст.ст.24, 104, 105, 110, 112, 180 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-18 00:00:00

20.09.2017 позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом, в якому просила розірвати шлюб укладений між нею та [PERSON] 11.07.2014. Від шлюбу сторони дітей не мають. В обґрунтування позовних вимог, зазначає про те, що спільне життя з відповідачем не склалося через відчуження одне від одного в звязку з різними поглядами на життя і несумісністю характерів. З часом сімейне життя погіршувалося та на даний час сімя розпалася остаточно, з квітня 2017 року проживають окремо. Відновити подружні стосунки вважає неможливим, через органи РАЦСу відповідач розривати шлюб відмовляється, тому змушена звернутися до суду. У судовому засіданні сторони відсутні. Позивач та відповідач подали до суду заяви про розгляд справи у їх відсутність. З огляду на викладене, суд ухвалив, розглянути справу за відсутності сторін, ухваливши рішення на підставі наявних у справі даних. Дослідивши матеріали цивільної справи, судом встановлено наступне. 11.07.2014 сторонами у справі було укладено шлюб, зареєстрований Виконавчим комітетом Побузької селищної ради Голованівського району Кіровоградської області, про що зроблено актовий запис № 19, що підтверджується даними свідоцтва про одруження серії І-ОЛ № 078023 виданого Виконавчим комітетом Побузької селищної ради Голованівського району Кіровоградської області 11.07.2014. Від шлюбу сторони дітей не мають. Спільне життя сторін у справі не склалося. Примирення між собою та збереження сім'ї позивач вважає неможливим та таким, що суперечило б їх інтересам. З квітня 2017 року сторони у справі однією сімєю не проживають та не ведуть спільного господарства. Статтею 56 Сімейного кодексу України визначено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до збереження шлюбних відносин є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного Кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до п. 10 постанови Пленуму Верховного суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Суд виходить з того, що вжиття заходів щодо збереження сім'ї у даному випадку не може дати позитивного результату, оскільки подальше спільне життя подружжя неможливе та є таким, що суперечило б інтересам сторін у справі, враховуючи обставини, що склалися у даному випадку, у зв'язку із чим позовні вимоги підлягають задоволенню. Згідно з вимогами ст. 141 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-01 00:00:00

20.09.2017 р. до суду подано позов, в якому позивач вказала, що в день смерті її матері [PERSON], 13.05.2014 р. в м. Гайсині, відкрилася спадщина, зокрема, на належну покійній земельну ділянку для будівництва та обслуговування житлового будинку площею 0,0774 га, розташовану в м.Гайсині по вул.Кутузова - 22, спадкоємиця за законом є позивачка дочка покійної [PERSON], однак через скрутне матеріальне становище та лікування за межами України нею був пропущений шестимісячний строк звернення до нотаріальної контори з відповідною заявою, причину пропуску вважає поважною, просила визначити їй додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини. Представник позивачки в судове засідання не з`явився, просив справу розглянути без нього, вимоги задовільнити повністю (а.с. 29). Представник відповідача [PERSON] міської ради в судове засідання не з`явився, письмово вимоги позову визнав повністю, просив справу розглянути без нього (а.с.18). З урахуванням позицій учасників розгляду справи та досліджених доказів, суд визнає заявлені вимоги повністю обґрунтованими з таких міркувань. Доведено, що земельна ділянка для будівництва та обслуговування житлового будинку площею 0,0774 га, розташована в м.Гайсині по вул.Кутузова - 22, належить [PERSON], померлій 13.05.2014 р., на час відкриття спадщини померлої 13.05.2014 р. [PERSON] її дочка [PERSON] є спадкоємицею за законом належного на праві власності померлій спадкодавиці земельної ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку площею 0,0774 га, розташована в м.Гайсині по вул.Кутузова - 22, однак позивачка перебувала у скрутному матеріальному становищі та лікувалася за межами України, тому нею був пропущений шестимісячний строк звернення до нотаріальної контори з відповідною заявою. Вказані правовідносини регламентуються: - ч.1 ст. 1270, ч.3 ст. 1272 ЦК України, відповідно до яких для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини; за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини; - п.1 ч.1 ст. 256 ЦПК України, за яким в судовому порядку розглядаються справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами; Оскільки, померлій 13.05.2014 р. [PERSON], належала земельна ділянка для будівництва та обслуговування житлового будинку площею 0,0774 га, розташована в м.Гайсині по вул.Кутузова - 22, спадкоємицею є дочка [PERSON], [INFO], яка пропустила встановлений законом шестимісячний строк для прийняття спадщини після смерті її спадкодавиці 13.05.2014 р. [PERSON], [PERSON] через те, що перебувала у скрутному матеріальному становищі та на лікуванні за межами України, що суд визнає поважною причиною, то задля захисту спадкових інтересів [PERSON] рішенням суду визначити їй додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини тривалістю чотири місяці.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-23 00:00:00

20.09.2017 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позову позивач посилається на те, що , вона з відповідачем одружилися 10.07.2009року . Шлюб зареєстрований відділом РАЦС Антрацитівського МУЮ Луганської області, актовий запис № 143. Від цього шлюбу дітей не мають. На жаль спільне життя з відповідачем поступово почало погіршуватися , не стало взаєморозуміння , погляди на сімейні відносини та сімейні обовязки перестали співпадати. Суперечки частішали. Разом припинили мешкати з літа 2014 року . Спору про виховання дитини і майнового спору не заявлено. Позивач в судове засідання не зявилась, до суду надала заяву в якій просила суд розглянути справу без її участі , позовні вимоги підтримала в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не зявився , про час та місце розгляду був повідомлений належним чином. Дослідивши матеріали справи, суд вважає позов обґрунтованим і таким, що підлягає повному задоволенню з наступних підстав. Сторони знаходяться у зареєстрованому шлюбі з 10.07.2009 року. Шлюб зареєстрований відділом РАЦС Антрацитівського МУЮ Луганської області, актовий запис № 143. Від цього шлюбу дітей не мають. На жаль спільне життя з відповідачем поступово почало погіршуватися , не стало взаєморозуміння , погляди на сімейні відносини та сімейні обовязки перестали співпадати. Суперечки частішали. Разом припинили мешкати з літа 2014 року . Спору про виховання дитини і майнового спору не заявлено. При таких обставинах суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам обох сторін, що має істотне значення, а тому суд на підставі ст.112 Сімейного кодексу України вважає за необхідне постановити рішення про розірвання шлюбу. Після розірвання шлюбу [PERSON] буде іменуватися прізвищем Каменецька. На підставі ст.ст.105, 110, 112 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-24 00:00:00

20.09.2017 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу, просив шлюб укладений між ним та [PERSON], зареєстрований 07.03.2014 року Московським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції, актовий запис № 212 розірвати. У судове засідання позивач [PERSON] не зявився, про час, дату та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, надав заяву про розгляд справи за своєї відсутності, позовні вимоги просив задовольнити, не заперечував проти заочного розгляду справи. Оскільки наслідки ст. 224 ЦПК України зрозумілі, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності позивача, що відповідає вимогам ст. 169 ЦПК України. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявилася, про час, дату та місце розгляду справи повідомлялася належним чином, про причини неявки суду не повідомила. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Суд, вивчивши матеріали справи, всебічно і повно зясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, обєктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, встановив такі фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. У судовому засіданні встановлено, що сторони уклали шлюб, що був зареєстрований 07.03.2014 року Московським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції, актовий запис № 212 (а.с.3). Від шлюбу неповнолітніх дітей не мають. Шлюбні стосунки позивач та відповідач не підтримують з 2015 року, сімейні відносини припинені, домашнього господарства не ведуть, мешкають окремо. Майнових суперечок сторони не мають. Згідно зі ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи ступінь конфліктних відносин та причини припинення шлюбних відносин, суд вважає, що вживати заходів щодо примирення подружжя не доцільно, оскільки це суперечить моральним засадам суспільства. Зясувавши обставини справи, з урахуванням фактичних взаємин подружжя, мотивів та причин розлучення, суд дійшов висновку про те, що позов підлягає задоволенню, оскільки почуттів взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки у родині немає, тобто морально правові основи шлюбу відсутні, заходи щодо примирення подружжя та збереження родини неможливі.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-05 00:00:00

20.09.2017 року [PERSON] звернувся до суду з цією заявою, вказуючи, що для отримання у нотаріуса свідоцтва про право на спадщину після померлої 22.05.2014 року баби [PERSON], йому необхідно встановити факт родинних відносин, так як у свідоцтві про одруження баби та у свідоцтві про народження його матері, імя баби зазначено «Марія», а згідно свідоцтва про народження та свідоцтва смерть баби, її імя зазначено «Марина»; письмово вимоги заяви підтримав, просив їх задовільнити та розглянути справу без його участі (а.с.16). Представник заінтересованої особи Бондурівської сільської ради в судове засідання не з'явився, письмово заявлені вимоги визнав повністю, просив справу розглянути без нього (а.с.19). Відповідно до положень ч.2 ст.158, ч.2 ст.197 ЦПК України, особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності; у разі неявки осіб, які беруть участь у справі, розгляд справи проводиться без фіксування судового засідання технічним засобом. З урахуванням позицій осіб, які беруть участь у справі та досліджених доказів, суд визнає за необхідне заяву задовольнити повністю з таких міркувань. Встановлено, що внаслідок смерті 22.05.2014 року [PERSON] відкрилась спадщина, що складається із земельної ділянки, площею 0,7905га, що розташована на території Бондурівської сільської ради, відповідно до державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯБ №973577 від 15.06.2001 р. (а.с.а.с.11,13) Згідно витягу з Державного реєстру актів цивільного стану про реєстрацію актового запису про народження від 14.11.2014 року, 03.01.1954 року народилась [PERSON], в графі мати зазначено «Рибаченко Марія Олександрівна» (а.с.7). Відповідно до ч.1 п. 1 ст. 256 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами. Оскільки встановлені обставини незаперечно свідчать, що померла 22.05.2014 року в с. Бондурі Гайсинського району, [PERSON] є рідною бабою [PERSON], то цей юридичний факт необхідно встановити рішенням суду, оскільки дозволяє прийняти спадщину після смерті спадкодавиці. На підставі наведеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-07 00:00:00

20.09.2017 року [PERSON] звернулась до Заводського районного суду м. Миколаєва з позовом до [PERSON], в якому просила розірвати шлюб між нею та [PERSON], зареєстрований 01.06.2013 року Ленінським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Миколаївського міського управління юстиції, актовий запис № 251, мотивуючи тим, що шлюбні відносини з відповідачем припинились на початку лютого 2014 року, причиною розлучення є несумісність характерів, крім того, відповідач зловживає спиртними напоями та перебуваючи у нетверезому стані вчиняє сварки. Позивачка в судове засідання не зявилась, про час і місце розгляду справи була повідомлена належним чином, надала суду заяву, в якій позов підтримала в повному обсязі, просила його задовольнити, також просила справу слухати без її участі, не заперечувала проти винесення заочного рішення, у разі неявки відповідача. Відповідач в судове засідання не зявився, про час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив та не надав заяви про відкладення розгляду справи. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Як встановлено у судовому засіданні сторони знаходяться в зареєстрованому шлюбі з 01.06.2013 року, що підтверджено свідоцтвом про шлюб, серії І-ФП № 094287 виданим Ленінським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Миколаївського міського управління юстиці від 01.06.2013 року. Шлюбні відносини подружжя припинились у лютому 2014 року, сумісне життя останніх не склалось. В зв'язку з непроживанням сторін разом тривалий час, відсутністю порозуміння між подружжям та відсутністю бажання примиритись, судом зроблено висновок про те, що подальше сумісне життя та збереження шлюбу суперечить інтересам сторін. Відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. На підставі ст. ст. 110, 112 СК України та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-18 00:00:00

20.09.2017 року [PERSON] звернулася до Балтського районного суду з позовом до [PERSON] міської ради Одеської області про визнання права власності на житловий будинок з господарськими будівлями в порядку спадкування. На обґрунтування вимог зазначила, що 05.06.2009 року помер її чоловік [PERSON], після смерті якого залишилось спадкове майно у вигляді 1/2 частини житлового будинку з прилеглими господарськими будівлями, розташованого за адресою: м. Балта Одеської області, пров. Бульварний, 9. Вона вчасно звернулася до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини, однак нотаріус відмовив її в оформленні права на спадщину у звязку з відсутністю правовстановлюючого документу на будинок. Оскільки вона є єдиним спадкоємцем першої черги за законом після смерті чоловіка, просила суд визнати її право власності на вказане спадкове майно. Позивачка в судове засідання не зявилася, надавши заяву про розгляд справи за її відсутності, позов підтримує. Представник відповідача [PERSON] міської ради Одеської області в судове засідання не зявився. Надав заяву про розгляд справи за його відсутності та вказав, що заперечень по справі не має. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що спадкодавець [PERSON] помер 05.06.2009 року, що підтверджується свідоцтвом про його смерть. Позивачка є дружиною [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про шлюб. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина у вигляді 1/2 частини житлового будинку з прилеглими господарськими будівлями, розташованого за адресою: м. Балта Одеської області, пров. Бульварний, 9, яка належала йому на праві власності згідно свідоцтва про право на спадщину за заповітом, виданого державним нотаріусом Кодимської державної нотаріальної контори від 24.06.2005 року. Відповідно листа приватного нотаріуса [PERSON] районного нотаріального округу [PERSON] від 25.09.2017 року позивачці відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, так як відсутній оригінал правовстановлюючого документу на житловий будинок. Згідно ст. 1261 у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Як визначено у статті 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Таким чином, судом встановлено, що позивачка є єдиним спадкоємцем першої черги за законом після смерті чоловіка, прийняла спадщину, але не має можливості отримати свідоцтво про право на спадщину через відсутність оригіналу правовстановлюючого документу, тому позов належить задовольнити. На підставі викладеного,

Outcome: approved