Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-15 00:00:00

19 червня 2015 року [PERSON] звернулася до суду із заявою про визнання громадянина недієздатним, встановлення над ним опіки і призначення опікуна, зазначивши, що 25.05.1958 року народився її брат, [PERSON], який проживає разом із нею та страждає на тяжке захворювання, з дитинства йому встановлено І-групу інвалідності внаслідок психічного розгляду. Вказала, що [PERSON] не може вчиняти правочинів, навіть дрібних побутових, не може самостійно набувати для себе цивільних прав і самостійно їх здійснювати, створювати для себе цивільні обовязки, самостійно їх виконувати та нести відповідальність за їх невиконання. Тому, вважає, що з метою виконання в інтересах брата цивільних прав і обовязків, забезпечення його доглядом і лікуванням, необхідно встановити над ним опіку і призначити опікуна, у звязку з чим, його необхідно визнати недієздатним. 08.04.2015 року помер батько заявника [PERSON], а брат, [PERSON] залишився на її утриманні. Вказує, що вона має можливість піклуватися і утримувати свого брата, а отже, має право взяти на себе обовязки опікуна. На підставі вищевикладеного, просить суд винести рішення, яким визнати [PERSON], [INFO], уродженця [INFO], недієздатним; встановити над ним опіку та призначити її опікуном недієздатного. В судовому засіданні заявник та її представник свої заявлені вимоги підтримали в повному обсязі. Представник заінтересованої особи в судове засідання не зявився, надавши до суду письмову заяву про розгляд справи без його участі. У заяві вказав, що проти задоволення заяви [PERSON] не заперечує та просить визнати [PERSON] недієздатним, встановити над ним опіку і призначити опікуном [PERSON] Суд, дослідивши наявні матеріали справи, якими обґрунтовується заява, заслухавши думку заявника та його доводи, приходить до висновку, що заява [PERSON] про визнання громадянина недієздатним, встановлення над ним опіки і призначення опікуна, - підлягає задоволенню в повному обсязі. У відповідності до ч. 1 ст. 39 ЦК, фізична особа може бути визнана судом недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу не здатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними. Судом встановлено, що [PERSON] з дитинства та страждає на тяжке захворювання, у звязку з чим, знаходиться на диспансерному обліку у лікаря-психіатра Гребінківської ЦРЛ з діагнозом: важка розумова відсталість, потребує постійного стороннього догляду та є інвалідом І групи безстроково (а.с. 10-12). Згідно акту амбулаторної судово-психіатричної експертизи № 423 від 05.08.2015 року, [PERSON], [INFO], виявляє ознаки стійкого хронічного психічного розладу у вигляді важкої розумової відсталості; ступінь наявних психічних розладів є таким, що позбавляє підекспертного здатності усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними (а.с. 28-31). На цій підставі, [PERSON] через стан свого здоров'я потребує допомоги та захисту, оскільки не розуміє наслідків своєї поведінки, не здатний усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. [PERSON] являється його рідною сестрою, має повну цивільну дієздатність, може бути його опікуном. Згідно з ч. 1 ст. 60 ЦК, суд встановлює опіку над фізичною особою у разі визнання її недієздатною і призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування. Відповідно до ч. 1 ст. 241 ЦПК, суд, ухвалюючи рішення про визнання фізичної особи недієздатною, встановлює над нею опіку і за поданням органу опіки та піклування призначає їй опікуна. На підставі вище викладеного, у відповідності до ст. ст. 39, 60, 63 ЦК,

Outcome: approved