Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-12 00:00:00

20.02.2017 року заявник [PERSON] звернулася до суду із заявою про встановлення факту належності [PERSON], який помер [INFO], правовстановлюючого документу - свідоцтва про право власності на домоволодіння [ADDRESS] [NUMBER] від 03.01.1973року в якому записано та вказано по батькові власника [PERSON] - «[PERSON]» . Свої вимоги мотивує тим, що [INFO] помер її чоловік [PERSON] після смерті якого відкрилася спадщина, до складу якої увійшов зазначений житловий будинок, спадщину після смерті останнього заявник прийняла відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України, так як була зареєстрована разом зі спадкодавцем на момент його смерті. Окрім заявника, спадкоємцем [PERSON] є їхній син [PERSON], інших спадкоємців у [PERSON] немає. Нотаріус відмовив їй у видачі свідоцтва про право на спадщину, оскільки неможливо встановити факт належності вищевказаного свідоцтва, так як існують розбіжності в документах в написанні по батькові спадкодавця . Посилаючись на те, що встановлення даного факту має для заявника юридичне значення, в адміністративному порядку усунути вказані недоліки неможливо, зазначила що змушена звернутися до суду і просить заяву задовольнити. В судовому засіданні заявник [PERSON] заяву підтримала, посилаючись на викладені в ній обставини справи, просила суд її задовольнити. Представник заінтересованої особи Вознесенська міська рада Миколаївської області - в судове засідання не з'явився, суду надав заяву про розгляд справи за їх відсутності та про відсутність заперечень проти позовних вимог. Заінтересована особа [PERSON] зазначив, що він разом із заявником є спадкоємцями першої черги після смерті [PERSON], який помер [INFO], оскільки були разом із ним зареєстровані на час відкриття спадщини але через помилку у правовстановлюючому документі на будинок не можуть оформити спадщину, тому не заперечує проти задоволення заяви [PERSON] Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає задоволенню зважаючи на наступне. Судом встановлено, що [INFO] помер [PERSON], ця обставина підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER], виданим [INFO] Вознесенським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції Миколаївської області ( а.с. 5 ). Згідно свідоцтва про одруження серія [NUMBER] від 27.09.1959 року заявник перебувала у шлюбі - з [PERSON] ( а.с.6). Відповідно до свідоцтва про право власності на домоволодіння за [NUMBER] від 03.01.1973 року власником житлового будинку [ADDRESS] виданого на підставі рішення виконкому Вознесенської міської ради № 351 від 14.12.1972 року є [PERSON] ( а.с.7). Відповідно до рішення виконкому Вознесенської міської ради за № 642 від 28.12.1976 року домобудівля розташована в [ADDRESS] в подальшому перейменувати на № 4. Зазначений будинок відповідно до реєстраційного напису № 5380 від 05.01.1973 року зареєстровано в КП «Вознесенське МБТІ» за [PERSON]. Згідно технічного паспорта на житловий будинок [ADDRESS] власником зазначений «[PERSON]» ( а.с.8). Згідно будинкової книги на житловий будинок [ADDRESS] був прописаний [PERSON], якого було виписано у зв'язку зі смертю 15.08.2016 року ( а.с.9-15). [PERSON] звернулася до приватного нотаріуса Вознесенського міського нотаріального округу Миколаївської області Ельдарової О.М. з приводу оформлення спадщини, яка відкрилася після смерті [PERSON], проте приватним нотаріусом їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, оскільки неможливо встановити факт належності вищевказаного свідоцтва про право власності на домоволодіння [ADDRESS] [NUMBER] від 03.01.1973року власником якого записано [PERSON], тоді як згідно свідоцтва про смерть по батькові особи записано «[PERSON]», заявнику було рекомендовано звернутися до суду (а.с. 4). За положеннями частин 1, 3 ст. 15 ЦПК України суди розглядають в порядку цивільного судочинства справи щодо захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин; інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства. Суди розглядають справи, визначені у частині першій цієї статті, в порядку позовного, наказного та окремого провадження. Згідно зі статтями 234, 235 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Згідно Постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 31.03.1995 року «Про судову практику у справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» вимога про встановлення факту, що має юридичне значення, розглядається, якщо такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян. Суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Якщо під час розгляду справи у порядку окремого провадження виникає спір про право, який вирішується в порядку позовного провадження, суд залишає заяву без розгляду і роз'яснює заінтересованим особам, що вони мають право подати позов на загальних підставах. Суд вважає, що різне написання по батькові у правовстановлюючому документі пояснюється технічною опискою з боку особи, що видавала вказаний документ. В судовому засіданні знайшла своє підтвердження та обставина, що заявник позбавлений можливості одержати або відновити документи, що посвідчують даний факт. Встановлення факту належності правовстановлюючого документа має для заявника юридичне значення, оскільки необхідно для оформлення своїх спадкових прав.

Outcome: approved