Jurisdiction: civil
Date: 2021-01-19 00:00:00

20.05.2020 року представник позивача подав до суду позовну заяву, в якій просив стягнути з відповідачки суму заборгованості за кредитним договором від 16.06.2011 в загальному розмірі 129 070 грн. 66 коп. і сплачений судовий збір у розмірі 2102 грн. \~ \~ \~ \~В обґрунтування позовних вимог представник позивача вказав, що 16.06.2011 року між банком та відповідачкою був укладений кредитний договір, відповідно до умов якого [PERSON] отримала кредит у розмірі 9500 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок . Позивач свої зобов`язання\~за договором\~виконав в\~повному обсязі,\~надавши відповідачці\~кредитні кошти\~у розмірі,\~встановленому договором. Однак, оскільки [PERSON] умови кредитного договору не виконувала, у неї перед банком виникла заборгованості, яка станом на 30.04.2020 року становить в загальному розмірі 655 131 грн. 78 коп., яка складається з такого: 9497 грн. 36 коп. заборгованість за кредитом; 639 734 грн. 42 коп. заборгованість по відсотках за користування кредитом; 5 900 грн. заборгованість за пенею. Проте, з власних міркувань, позивач вважає, що сума заявлена у позові до стягнення, в достатній мірі відновить його порушені права та інтереси. Представник позивача надав до суду заяву з проханням розглядати справу у його відсутність. Відповідачці, на адресу зареєстрованого місця проживання, була направлена копія ухвали про відкриття провадження у справі та копія позовної заяви з додатками. Також на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі інтернет 02.12.2020 року було викладено оголошення про виклик до суду, в якому зазначено, що в провадженні суду знаходиться вказана вище справа та роз`яснено відповідачці її право щодо направлення до суду відзиву на позовну заяву і всіх письмових та електронних доказів, висновків експертів та заяв свідків, що підтверджують заперечення відповідачки. Проте, відповідачка в судове засідання не з`явилася, причини неявки суду не повідомила, у встановлений судом строк відзив на позовну заяву не подавала. Заяв, клопотань та заперечень до суду не надходило. За таких обставин, у відповідності до положень ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд ухвалює рішення на підставі наявних у справі доказів. Судом встановлено,\~що 16.06.2011\~року між [PERSON] та банком був укладений кредитний договір, відповідно до умов якого відповідачка отримала кредит у розмірі 9500 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Проте, отримавши в користування доступ до кредитних коштів, [PERSON] свої зобов`язання з погашення кредиту та відсотків за його використання належним чином не виконувала. Вказані обставини підтверджені копією відповідної анкети-заяви про приєднання до умов та правил надання банківських послуг у ПриватБанку, яка складена та підписана від імені [PERSON] , розрахунком заборгованості за клієнтом банку [PERSON] . Як вбачається з копії рішення Третейського суду при Асоціації «Дніпровський Банківський Союз» від 30.01.2015 року, з [PERSON] було стягнуто заборгованість за кредитним договором б/н від 16.06.2011 року в розмірі 18 960 грн. 47 коп. та витрати по оплаті третейського збору у розмірі 650 грн. Відповідно до частини першої статті 1048 та частини першої статті 1054 ЦК України, кредитодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми кредиту, розмір і порядок одержання яких встановлюються договором. Припис абзацу 2 частини першої статті 1048 ЦК України про щомісячну виплату процентів до дня повернення позики у разі відсутності іншої домовленості сторін може бути застосований лише у межах погодженого сторонами строку кредитування. Після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється. ПАТ КБ «ПриватБанк» використав\~право вимоги дострокового повернення усієї суми кредиту, що залишилася несплаченою, а також сплати процентів, належних йому відповідно до\~статті 1048 ЦК України, та пені за порушення умов договору,\~звернувшись у до Третейського суду із позовом про примусове стягнення цих коштів у судовому порядку із боржника [PERSON] . Такими діями кредитор\~на власний розсуд\~змінив умови основного зобов`язання щодо строку дії договору, періодичності платежів, порядку сплати процентів за користування кредитом, а також неустойки, із чим погодився й суд, який задовольнив позовні вимоги ПАТ КБ «ПриватБанк». Статтею 1050 ЦК України\~передбачено, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до\~статті 625 цього Кодексу. За змістом частини другої\~статті 625 ЦК України\~боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням установленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Враховуючи викладене, а також правові висновки у подібних спірних правовідносинах, які містяться у постановах ВП ВС від 31.10.2018 № 202/4494/16-ц (14-318цс18), 28.03.2018 № 444/9519/12 (14-10 цс 18), 04.07.2018 № 310/11534/13-ц (14-154цс18) суд доходить висновку, що право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за користування кредитом, а також обумовлену в договорі неустойку припиняється після пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою\~статті 1050 ЦК України. Права та інтереси кредитодавця у даному випадку забезпечуються частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання. Проте, зважаючи на те, що матеріали справи не містять даних про те, чи виконувалось боржником рішення суду від 30.01.2015\~рокупро стягнення заборгованості, суд позбавлений можливості встановити, чи мало місце прострочення з боку боржника виконання грошового зобов`язання, якщо так, то з якого часу та на яку суму заборгованості. З огляду на викладене, суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення позову. На підставі викладеного, відповідно до ст.ст. 625, 1048, 1050, 1054 ЦК України,

Outcome: dismissed