Jurisdiction: civil
Date: 2020-08-31 00:00:00

1.Стислий виклад позиції позивача та відповідача. 16 липня 2020 року [PERSON] звернулася до суду із позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дочки [PERSON] , [INFO] в розмірі 1/3 частини всіх видів його доходу, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідні обставини позивач обґрунтовує тим, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 18.06.2005 року, мають спільну дитину, однак відповідач в добровільному порядку відмовляється надавати матеріальну допомогу на утримання дитини, а тому [PERSON] просить поданий позов задовольнити в повному обсязі. 01.09.2020 року представник відповідача [PERSON] подав до суду відзив на позов, в якому зазначив, що відповідач згідний сплачувати аліменти на утримання дочки в розмір 1/4 частини всіх видів його доходу, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімум для дитини відповідного віку, просив справу слухати у його відсутність. Позивач подала до суду заяву про уточнення позовних вимог та просила стягнути з відповідача аліменти на утримання дочки в розмір 1/4 частини всіх видів його доходу, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімум для дитини відповідного віку також просила розгляд справи проводити без її участі. 2.Фактичні обставини встановлені судом за зміст спірних правовідносин. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі з 18.06.2005 року, який був розірваний рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області 19.05.2016 року. У шлюбі народилася дочка [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 19.04.2006 р. Дитина проживає разом із матір`ю [PERSON] за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується довідкою від 16.07.2020 року. Згідно ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Діти потребують матеріального утримання, в розмірі необхідному та достатньому для їх гармонійного розвитку. 3.Мотивована оцінка кожного аргументу наведеного учасниками справи, порушення права. Позивач, обґрунтовуючи позовні вимоги зазначила, що відповідач в добровільному порядку матеріальну допомогу на утримання дитини не надає. Оскільки батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття, то за наявності спору між ними щодо розміру аліментів, суд приходить до висновку, що порушуються права дітей на належні та необхідні умови їх гармонійного розвитку, що гарантоване ст.ст.180-183 СК України. 4.Норми права які застосував суд, мотиви їх застосування. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Право вибору способу стягнення аліментів надано тому із батьків з ким проживає дитина, зокрема кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі. Відповідне право передбачене у ст.181 цього Кодексу. Згідно ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Суд, зважаючи на те, що позивач [PERSON] та відповідач [PERSON] є працездатними особами, інших утриманців не мають, тому з урахуванням положень ст.ст.181-183 СК України вважає за необхідне визначити аліменти, які підлягають стягненню з відповідача на утримання малолітньої доньки [PERSON] в розмірі 1/4 частини всіх видів його доходу, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи із дня звернення 16.07.2020 року. Розмір аліментів визначений судом буде відповідати інтересам дитини та достатнім для забезпечення її гармонійного розвитку. Судові витрати. Судові витрати по справі становлять 840 грн 80 коп., які відповідно до ст. 141 ЦПК України слід стягнути з відповідача на користь держави.

Outcome: approved