Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-16 00:00:00

20.07.2021 року представник позивача, адвокат Аліфанов Олександр Олександрович, звернувся до суду з даним позовом сформованим у системі «Електронний суд», мотивуючи тим, що між громадянином України [PERSON] та громадянкою України [PERSON] 26.07.2011 року було укладено шлюб. Від даного шлюбу у позивача та відповідача народилась спільна дитина - [PERSON] , [INFO] . Спільне подружнє життя у сторін не склалось. За час спільного подружнього життя відповідач виявила відмінні від позивача інтереси щодо сімейних цінностей та як наслідок різні погляди на життя. В результаті це призвело до непорозуміння з відповідачем та не бажання у позивача мати з нею подальші сімейні відносини. Взаємного побуту у позивача та відповідача немає, спільне господарство не ведеться, а подальше перебування у такому шлюбі, який фактично існує лише на папері - суперечить інтересам позивача. Позивач наполягає на розірванні шлюбу, оскільки його подальше перебування в шлюбі буде примушенням до шлюбу та шлюбним відносинам, що є неприпустимим. Тому, просив розірвати шлюб між [PERSON] та [PERSON] , який був зареєстрований 26.07.2011 року у відділі державної реєстрації актів цивільного стану Білоцерківського міськрайонного управління юстиції Київської області за актовим записом № 881 та покласти на відповідача витрати пов`язані зі сплатою судового збору. 21.07.2021 року судом постановлено ухвалу, про залишення позовної заяви без руху та надання позивачу строку для усунення недоліків позову. 10.08.2021 року судом прийнято до розгляду позовну заяву та відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження з викликом (повідомленням) сторін. 13.09.2021 року відповідач подала до суду відзив на позов, в якому зазначила, що не заперечує проти розірвання шлюбу з [PERSON] . Разом з цим, викладені в позові причини для розлучення є абстрактними та не відображають дійсних обставин, що призвели до фактичного припинення шлюбних відносин між ними. Насправді саме з боку позивача мала місце поведінка, яка призвела до розлучення. Зокрема в період подружнього життя позивач виявляв агресивну поведінку по відношенню до неї, іноді мали місце випадки вживання ним алкоголю, та перебування в присутності дружини і сина в нетверезому стані. Вказані обставини негативно впливали на підтримання нормальної атмосфери в родині, але вона намагалася зберегти сім`ю, оскільки бажала, щоб син ріс разом з батьком та матір`ю. Проте, не дивлячись на зусилля з її боку щодо збереження сім`ї, позивач у січні 2021 року залишив її та спільного сина і почав проживати окремо. З вказаного часу дитина проживає разом із нею та саме вона займається вихованням сина, а також за власні кошти фінансує витрати на придбання продуктів харчування, одягу, предметів першої необхідності для дитини, тощо. При цьому позивач не бере систематичної участі в наданні фінансової підтримки для сина (визначаючи форми, розмір і періодичність утримання на власний розсуд, не зважаючи на повсякденні потреби дитини), а також не бажає укладати з відповідачем договору про участь в утриманні та вихованні сина. Таким чином причиною розлучення є саме поведінка позивача, який не намагався зберегти родину та,

Outcome: approved