Jurisdiction: civil
Date: 2018-06-07 00:00:00

1.Стислий виклад позиції позивача та відповідача. Позивач [PERSON] звернулась до суду із позовом до [PERSON]\~ про визнання права власності. У своєму позові позивач просить суд з урахуванням уточнень, визнати за нею право власності на квартиру № 18, що знаходиться по вулиці Костромській в будинку № 18 в місті Камянське Дніпропетровської області, загальною площею 66,6 кв.м., житловою площею 47,7 кв.м. В обґрунтуванні позову позивач зазначила, що на праві спільної часткової власності належить квартира № 18, що знаходиться по вулиці Костромській в будинку № 18 в місті Камянське Дніпропетровської області двом співвласникам: [PERSON] та [PERSON]. 28.12.2002 р. вона уклала шлюб з [PERSON]. В 2004 році вона зареєструвалась в квартирі, та по теперішній час в ній проживає. В 2012 році її чоловік заповів свою1/2 частку квартири на неї, а в 2014 році помер, вона в спадщину отримала частку квартири після смерті чоловіка. Інший співвласник квартири [PERSON] в квартирі не проживає, не зареєстрований, не сплачує комунальні послуги. Вона неодноразово зверталась до відповідача з письмовими заявами, з проханням продати квартиру чи викупити у нього частку квартири, але відповіді так і не отримала від відповідача.\~\~ 2. Заяви, клопотання позивача, відповідача. 06.12.2017 р. позивач до суду надала заяву про зміну підстав позову. В судове засідання позивач [PERSON] не зявилась, надала заяву про розгляд справи за її відсутністю, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, причини не явки не повідомив, викликався через оголошення на сайті Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області. 3. Процесуальні дії по справі. 29 серпня 2017 року на адресу суду від адресно довідкового підрозділу ГУДМС УДМС України в Дніпропетровській області надійшла відповідь про те, що відповідач [PERSON] зареєстрованим або знятим з реєстрації не значиться. 11 вересня 2017 року ухвалою суду відкрито провадження по справі. Суд, вивчивши матеріали цивільної справи, дослідивши надані суду докази, вважає позов таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав. 4. Фактичні обставини, встановлені судом, зміст спірних правовідносин з посиланням на докази. Відповідно до свідоцтва про право власності на житло від 29 липня 1994 року власниками квартири № 18 по вулиці Костромській в будинку № 18 в м. Камянське Дніпропетровської області є [PERSON] та [PERSON] (а.с.8). Як вбачається з матеріалів справи, позивач [PERSON] після смерті [PERSON], який помер 10 травня 2014 року успадкувала його 1/2 частку квартири № 18 по вулиці Костромській в будинку № 18 в м. Камянське Дніпропетровської області, що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за заповітом, яке видане приватним нотаріусом Дніпродзержинського міського нотаріального округу [PERSON] 28 лютого 2015 року (а.с.11) В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] не проживає в квартирі № 18 по вулиці Костромській в будинку № 18 в м. Камянське Дніпропетровської області з 1996 року, що підтверджується актом про не проживання від 01 квітня 2017 року (а.с.13). Так, позивач [PERSON] неодноразово зверталась за місцем мешкання відповідача [PERSON] з листами, з проханням продати житло, а саме квартиру № 18 по вулиці Костромській в будинку № 18 в м. Камянське Дніпропетровської області та розділити компенсацію за продане майно, але відповіді від відповідача [PERSON] не отримала стосовно цього питання (а.с.15). Як вбачається з матеріалів справи, позивач [PERSON] сплачує за квартиру комунальні послуги, тобто добросовісно користується майном. 5. Норми права, які застосовує суд, мотиви їх застосування. Відповідно до ст. 16 ЦК України, Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Згідно зі статтею 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна. Частинами першою, другою статті 321 ЦК України встановлено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом. Відповідно до ст.368 ЦК України, спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю. Згідно з вимогами ч.1 ст.369 ЦК України, співвласники майна, що є у спільній сумісній власності, володіють і користуються ним спільно, якщо інше не встановлено домовленістю. Ст.372 ЦК України, передбачено, що\~ частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними та законом. Згідно до ст. 344 ЦК України, особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п'яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом. Відповідно до ч. 1 ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Згідно ч. 1 ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. 6. Висновки суду. Так, з досліджених по справі доказів суд виходить, що відповідач [PERSON] у квартирі № 18 по вулиці Костромській в будинку № 18 в м. Камянське Дніпропетровської області не проживає тривалий час, а позивач [PERSON] проживає в квартирі з 2004 року та безперервно відкрито і добросовісно користується нею, та сплачує комунальні послуги. Оцінюючи добуті в судовому засіданні докази, суд приходить до висновку, що вимоги позивача підлягають задоволенню. 7.Розподіл судових витрат. У звязку із задоволенням позовних вимог, на підставі ст.141 ЦПК України, суд вважає необхідним стягнути сплачений позивачем судовий збір у розмірі 1920,00 грн. з відповідача, що документально підтверджено. Враховуючи викладене та

Outcome: approved