Jurisdiction: civil
Date: 2020-06-16 00:00:00

21.08.2019 позивач звернулась до суду з вищезазначеним позовом, в якому просила стягнути з відповідача на свою користь на утримання неповнолітніх дітей - [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , аліменти в розмірі 5000,00 грн. на кожну дитину щомісячно до досягнення ними повноліття, мотивуючи свої вимоги з урахуванням пояснень в судовому засіданні наступним. Сторони перебувають у шлюбі, від якого мають трьох дітей. Позивач стверджує, що нею був поданий позов до Солом`янського районного суду м. Києва про розірвання шлюбу з відповідачем. Сторони вирішили, що діти будуть проживати з матір`ю. На даний час діти повністю перебувають на її утриманні і вихованні. Вона може самостійно утримувати власних дітей, але також має бажання, щоб і їх батько прийняв участь у їх матеріальному забезпеченні. Пояснила, що відповідач хоча і надає допомогу, проте вона нерегулярна. З цих підстав просить позов задовольнити. Відповідач в судовому засіданні позов визнав. Пояснив, що він на даний час не працює, тому стягнення з нього аліментів саме в твердій грошовій сумі вважає правильним. Зауважив, що дійсно, та допомога, яку він надавав дітям мала нерегулярний характер. Відповідач зазначив, що проблем із здоров`ям на даний час не має. На питання суду відповів, що має неповнолітню дитину від першого шлюбу, якій надає матеріальну допомогу у вигляді сплати аліментів за рішенням суду. Заслухавши сторони та дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню, але частково, з наступних підстав. 12.03.2016 між сторонами був зареєстрований шлюб (а.с.6). [INFO] народився [PERSON] , батьками якого є позивач та відповідач у справі (а.с.5). [INFO] народилася [PERSON] , батьками якої є позивач та відповідач у справі (а.с.8). [INFO] народилася [PERSON] , батьками якої є також сторони у справі (а.с.9). Сторони визнають, що діти проживають разом з матір`ю та перебувають повністю на її утриманні. Угоди про добровільну сплату аліментів між сторонами не досягнуто. Сторони зазначили про те, що відповідач має неповнолітню дитину від першого шлюбу. Інших дітей відповідач не має. Також суду не надані докази того, що відповідач має непрацездатних батьків. Відповідач стверджує, що на даний час не працює. Згідно із ст.180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, при цьому батьки несуть спільний обов`язок по утриманню дитини. Згідно із ч.3 ст.181 Сімейного кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Статтею 182 СК України визначено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ч.2 ст.182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Конвенцією про права дитини (стаття 3) передбачено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Держави-учасниці зобов`язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів. Згідно із ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви. Відповідно до ч.4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. В той же час, незважаючи на визнання відповідачем позову, суд з урахуванням встановлених обставин справи, зокрема, наявності неповнолітньої дитини від першого шлюбу, відсутності доказів того, що відповідач має непрацездатних батьків, не має проблем із здоров`ям, має непостійний дохід, суд враховуючи перш за все інтереси неповнолітніх дітей, приходить до висновку, що з відповідач на користь позивача на утримання дітей підлягає стягнення сума по 3000,00 грн на кожну дитину щомісячно до досягнення ними повноліття. Відповідно до ст. 141 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь держави судовий збір у сумі 768,40 грн. Згідно з положеннями п.1 ч.1 ст.430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення в межах платежу за один місяць. На підставі викладеного,

Outcome: partial