Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-21 00:00:00

21 жовтня 2021 року [PERSON] звернулась до суду із означеною заявою про встановлення факту смерті особи. В обґрунтування своїх вимог заявник посилається на те, що [INFO] в м. Донецьк, тобто на тимчасово окупованій території України, померла її тітка [PERSON] , проте вона позбавлена можливості у позасудовому порядку здійснити реєстрацію факту її смерті та отримати відповідне свідоцтво про смерть у зв`язку з тим, що свідоцтво про смерть [PERSON] , яке було видане 15 вересня 2021 року Київським відділом ЗАГСу Донецького міського управління юстиції Міністерства юстиції ДНР, в силу ст. 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» є недійсним і не створює правових наслідків. Із урахуванням наведеного, заявник просить задовольнити подану нею заяву. Ухвалою суду від 21 жовтня 2021 року вказану заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено справу до розгляду в порядку окремого провадження. В судове засідання заявник не з`явився, подав заяву про розгляд справи без його участі, в якій підтримав заявлені вимоги. Представник заінтересованої особи в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце його проведення повідомлявся належним чином. Дослідивши письмові матеріали справи відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України, згідно з якою у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, повно і всебічно оцінивши всі фактичні обставини справи та докази, які мають значення для розгляду справи, суд вважає заявлені вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Згідно п.8 ч.1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. У відповідності до ч.1 ст. 317 ЦПК України заява про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана родичами померлого або їхніми представниками до суду за межами такої території України. Як вбачається з відомостей, що містяться у свідоцтві про смерть серії [NUMBER] від 15 вересня 2021 року виданого Київським відділом ЗАГСу Донецького міського управління юстиції Міністерства юстиції ДНР, [INFO] у місті Донецьк померла громадянка [PERSON] , [INFO] , причина смерті: церебральний атеросклероз, про що складено актовий запис №1038. Факт смерті [PERSON] також вбачається з довідки про смерть №5118 від 15 вересня 2021 року. Із свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 04 червня 1956 року, встановлено, що заявник народилася [INFO] , а її батьками записані [PERSON] та [PERSON] . Отже, вищенаведені обставини свідчать про те, що [PERSON] та [PERSON] є рідними сестрами, а заявник є племінницею померлої [PERSON] , що підтверджується наявними матеріалами справи. З`ясовано також, що заявник позбавлений можливості здійснити реєстрацію факту смерті [PERSON] та отримати відповідне свідоцтво про смерть із тих підстав, що таке свідоцтво було видане на тимчасово окупованій території України. Наведена обставина стала підставою для звернення заявника із даною заявою до суду. Відповідно до ч.ч.2, 3 ст. 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків. Згідно із ст. 5 Правил державної реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України №52/5 від 18 жовтня 2000 року та зареєстрованих у Міністерстві юстиції України 18 жовтня 2000 року за №719/4940, державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі лікарського свідоцтва про смерть, фельдшерської довідки про смерть, лікарського свідоцтва про перинатальну смерть, рішення суду про оголошення особи померлою, рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час, повідомлення державного архіву або органів Служби безпеки України у разі реєстрації смерті осіб, репресованих за рішенням несудових та судових органів, повідомлення установи виконання покарань або слідчого ізолятора, надіслане разом з лікарським свідоцтвом про смерть. Підсумовуючи наведене, суд вважає доведеною ту обставину, що заявник позбавлена можливості в позасудовому порядку довести факт смерті [PERSON] Встановлення факту смерті [PERSON] породжує для заявника юридичні наслідки, оскільки вона є племінницею померлої. Із наявної в матеріалах справи копії паспорта [PERSON] серії [NUMBER] встановлено, що вона народилася [INFO] в м. Горлівка Донецької області та була громадянкою України. Згідно із ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Аналізуючи вищезазначене, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного вищевказаного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, а також приймаючи до уваги неможливість встановлення даного юридичного факту в позасудовому порядку, суд дійшов висновку про обґрунтованість заявлених вимог та наявність підстав для встановлення факту смерті [PERSON] на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України. На підставі викладеного та

Outcome: approved