Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-02 00:00:00

20.11.2014 року позивач звернувся з позовом про стягнення з відповідача надміру виплаченої пенсії в разі втрати годувальника за період з 01.02.2011 року по 31.08.2011 року в розмірі 3820 грн. Позовні вимоги мотивовані тим, що [PERSON] звернулася із заявою від 04.09.2009 року про призначення пенсії в разі втрати годувальника. Ст. 9 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 року №1058-ІV (далі - Закон №1058) передбачено, що одним із видів державних пенсій є пенсія в разі втрати годувальника. Відповідно до підпункту «д» пункту 10 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону №1058, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 року №22-1 (далі-Порядок №22-1) до заяви про призначення пенсії в разі втрати годувальника подається також довідки з загальноосвітніх навчальних закладів системи загальної середньої освіти, професійно-технічних, вищих навчальних закладів про те, що особи, зазначені у пункті 2 частини другої статті 36 Закону №1058 навчаються за денною формою навчання. Відповідачем подано довідку Професійно-технічного училища №22 від 01.09.2009 року №250 про те, що [PERSON] дійсно навчається на ІІ курсі денної форми навчання на бюджетній основі з терміном навчання до 30.06.2010 року. Згідно до статей 37,38 Закону 1058 відповідачу даний вид пенсії був призначений на підставі заяви від 04.09.2009 року (копії розпоряджень додаються). У вересні 2010 року відповідачем надано довідку Мигійського коледжу Миколаївського державного аграрного університету від 07.09.2010 року №156 про те, що вона дійсно навчається за спеціальністю «виробництво і переробка продукції тваринництва» на денній формі навчання з 01.09.2010 року по 30.06.2014 року та знаходиться на державному забезпеченні (копія довідки додається). Заявою від 04.09.2009 року підтверджується, що відповідач особисто попереджений, що у разі прийняття на роботу, звільнення з роботи, змін в складі сім'ї, змін місця проживання, виїзд за кордон на постійне місце проживання, та про інші обставини, що можуть вплинути на пенсійне забезпечення, і зобов'язаний своєчасно повідомити органи, що призначають та виплачують пенсію. Пунктом 38 Порядку №22-1 передбачено, що орган, який призначає пенсію, зокрема, має право перевіряти в необхідних випадках обґрунтованість їх видачі. Відповідно до ч.3 ст.44 Закону України №1058 органи пенсійного фонду мають право вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, видані ними для оформлення пенсії, а також в необхідних випадках перевіряти обґрунтованість їх видачі та достовірність поданих відомостей про осіб, які підлягають загальнообов'язковому державному пенсійному страхуванню, умови їх праці та інших відомостей, передбачених законодавством для визначення права на пенсію. Управлінням на запит було отримано довідку Мигійського коледжу Миколаївського державного аграрного університету від 06.02.2012 року №19, в якій йдеться, що відповідач згідно наказу №8 від 05.01.2011 року відрахована з коледжу із 05.01.2011 року за невиконання навчального плану. Оскільки, відповідачем порушено свої обов'язки, передбачені статтею 102 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 05.11.1991 №1788-ХІІ (далі - Закон 1788), управлінням було припинено виплату пенсії в разі втраті годувальника на підставі пункту 1 частини 1 статті 49 Закону №1058. В зв'язку з вищезазначеним утворилась переплата відповідачу пенсії в разі втрати годувальника за період з 01.02.2011 по 31.08.2011 року в розмірі 5320,00 грн., що підтверджується протоколом від 13.11.2014 року та списками №2 на зарахування пенсій, соціальних допомог на поточні рахунки в філії відділення ПАТ «Промінвестбанк» в м. Первомайську. Згідно п.3 цього Порядку повернення коштів проводиться відповідно ст.103 Закону України «Про пенсійне забезпечення» у випадках виявлення подання громадянами недостовірних відомостей про заробітну плату чи інший дохід, стаж роботи, несвоєчасного подання відомостей про зміну у складі сім'ї тощо. Відповідачу листом від 11.05.2011 року №1205/06 було запропоновано повернути в добровільному порядку надміру виплачені суми пенсії. 27.02.2012 року відповідач звернувся із заявою про добровільне погашення переплати в розмірі 200 грн. щомісячно і протягом 2012-2014 років було добровільно перераховано в рахунок погашення заборгованості з переплати пенсії на загальну суму 1500 грн., а саме: у квітні-серпні 2012 року - 750 грн., у квітні - грудні 2013 року - 450 грн., у лютому 2014 року -100 грн., у жовтні 2014 року - 100 грн. Оскільки відповідач порушив добровільні зобов'язання щодо повернення надміру виплаченої пенсії в разі втрати годувальника в розмірі 200 грн. щомісячно, тому управління змушено звернутися про стягнення залишку переплати в сумі 3820 грн. в судовому порядку. В судове засідання представник позивача не з'явився, надав заяву в якій підтримав позовні вимоги і просив їх задовольнити, а справу розглядати в його відсутність. Відповідач в судове засідання не з'явилась, надала заяву в якій позов визнала та проти його задоволення не заперечувала, а справу просила розглядати в її відсутність. Суд, дослідивши матеріали справи, знаходить що позов доведений відповідно до вимог ст. 61ч.1 ЦПК України, так як обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню, а тому відповідно до вимог ст.1166 ЦК України позовні вимоги підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача необхідно стягнути судові витрати.

Outcome: approved