Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-25 00:00:00

20.09.2021 року позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] в якому просить виключити відомості про нього як батька з актового запису № 09, складеного 17.01.2017 року Новоодеським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області про народження [PERSON] , [INFO] . У обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що з 18.10.2016 року перебував у шлюбі з відповідачем, який було розірвано 21.10.2018 року за рішенням Новоодеського районного суду Миколаївської області. [INFO] у них народилася донька [PERSON] , батьківство якою було записано відповідно до ст. 122 та 133 СК України які передбачають , що дитина яка зачата і (або) народження у шлюбі походить від подружжя . Походження дитини від подружжя визначається на підставі свідоцтва про шлюб та документів закладу охорони здоров я про народження дружиною дитини. У актовому записі про народження № 09 від 17 січня 2017 року [PERSON] записаний батьком. Позивач вказує, що коли народилась дитина, то вона була невеликою і дружина йому повідомила, що дитина народилась на місяць раніше часу коли вони стали жити разом . Так як була мала вага , то це не викликало ніяких сумнів у позивача. Документів закладу охорони здоров`я я він читав. Чи народилася дитина своєчасно чи була недоношеною він не знав . Позивач вказує, що його знайомі та друзі, які бачили дитину стали казати йому, що дитина не його. Все це викликало сумніви у позивача в тому, що дитина є його донькою. Позивач через Інтернет знайшов спеціалістів, які могли зробити тест ДНК, йому прислали конверт з паличками для взяття мазків в мене і дитини . І позивач це зробив і відіслав . Через деякий час прийшла відповідь , що ймовірність його батьківства з дитиною - нуль відсотків. Тільки після цього відповідач зізналася, що дитина не від нього . Все це змусило позивача звернутися до суду. Згідно ухвали суду від 29.09.2021 року вбачається, що по вищезазначеній справі відкрито провадження за правилами загального позовного провадження, справа призначена до розгляду у підготовчому судовому засіданні на 26.10.2021 року о 11 год. 00 хв. Позивач [PERSON] у судове засідання не з`явився, належним чином був повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, проте надав до суду заяву з проханням слухати справу без його участі, позов підтримує. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явилася, належним чином була повідомлена про дату, час та місце розгляду справи. В матеріалах справи міститься заява відповідача з проханням слухати справу без її участі у якій відповідач також вказала, що позовні вимоги визнає повністю. У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, за відсутності всіх осіб, які беруть участь у справі, суд проводить розгляд цивільної справи без фіксування технічними засобами, за наявними у справі матеріалами. Суд, дослідивши письмові докази по справі, приходить до висновку про наявність законних підстав для ухвалення рішення про задоволення позову у підготовчому судовому засіданні відповідно до ч. ч. 3, 4 ст. 200 ЦПК України, зазначаючи, що визнання позову відповідачем не суперечить закону. У відповідності до ч. 3 та ч. 4 ст. 12, ч. 1 та ч. 2 ст. 13 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Судом встановлено, що сторони знаходились у зареєстрованому шлюбі з 18.10.2016 року, який було розірвано 21.10.2018 року за рішенням Новоодеського районного суду Миколаївської області. Із свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого повторно Новоодеським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області 05.09.2019 року, вбачається, що [INFO] у вищевказаному шлюбі народилася [PERSON] , про що 17.01.2017 року складено відповідний актовий запис за № 09 та батьком дитини записано позивача [PERSON] . Відповідно до ч.1 ст. 126 СК України походження дитини від батька визначається за заявою жінки та чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою. Така заява може бути подана як до, так і після народження дитини до органу державної реєстрації актів цивільного стану. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 136 СК України особа, яка записана батьком дитини відповідно до статей 122, 124, 126 і 127 цього Кодексу, має право оспорити своє батьківство, пред`явивши позов про виключення запису про нього як батька з актового запису про народження дитини. У разі доведення відсутності кровного споріднення між особою, яка записана батьком, та дитиною суд постановляє рішення про виключення відомостей про особу як батька дитини з актового запису про її народження. Згідно до п. 11 постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», судам слід ураховувати, що відповідно до ст. 136 СК оспорювання батьківства можливе тільки після реєстрації народження дитини і до досягнення нею повноліття, а в разі її смерті не допускається. Оспорити батьківство мають право особа, яка записана батьком дитини в Книзі реєстрації народжень - шляхом пред`явлення позову про виключення відомостей про неї як батька з актового запису про народження дитини, звернувшись із позовом про виключення із цього запису відомостей про її чоловіка як батька дитини. Предметом доказування в таких справах є відсутність кровного споріднення між особою, записаною батьком, і дитиною. У разі доведеності цієї обставини суд постановляє рішення про виключення оспорених відомостей з актового запису про народження дитини. Відповідно до п. 2.13.1 Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, які затверджено наказом Міністерства юстиції України 12.01.2011 року 96/5 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 14.01.2011 року за № 55/18793, рішення суду про визнання батьківства (материнства), усиновлення (удочеріння), про скасування раніше винесеного рішення суду про визнання батьківства, виключення відомостей про батька (матір) дитини з актового запису про народження, скасування або визнання усиновлення (удочеріння) недійсним, про визнання шлюбу недійсним, установлення неправильності в актовому записі цивільного стану та інші, у яких зазначено про внесення конкретних змін в актові записи цивільного стану є підставою для внесення змін в актові записи цивільного стану. За приписами ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Відповідно до ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання Відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Згідно Постанови Пленуму ВСУ від 12.06.2009 року №2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції», у разі визнання Відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не Відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланнями на визнання позову сторонами без з`ясування і дослідження інших обставин справи. Отже, враховуючи, що відповідач визнала позов та факт відсутності кровного споріднення позивача та дитини, а тому суд вважає, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі. Згідно ст. 142 ЦПК України, у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Зважаючи на викладене та враховуючи те, що позивачу було відстрочено сплату судового збору до винесення рішення у справі, а відповідачем до початку розгляду справи по суті подано заяву про визнання позову, у відповідності до ч.1 ст.141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягає до стягнення 50 відсотків судового збору який підлягав сплаті за подачу даного позову. На підставі викладеного,

Outcome: approved