Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-05 00:00:00

21.12.2016 позивач звернувся до суду з позовом до відповідача в якому, згідно уточнених позовних вимог, просив стягнути з Публічного акціонерного товариства «ПЛАТИНУМ БАНК» на його корись пеню у розмірі 6013667,60 грн. за прострочення фінансових послуг по договорам вкладу №00272812 від 25.06.2014 та №00368424 від 25.06.2015. В обґрунтування своїх позовних вимог зазначив, що 25.06.2014 між ним та ПАТ «ПЛАТИНУМБАНК» був укладений договір №00272812 про розміщення вкладу «Готівка щомісяця», відповідно до умов якого банк приймає від вкладника грошову суму у розмірі 18368,08 доларів США та зобов'язується повернути вклад та сплатити проценти за користування вкладом на умовах та у порядку, передбачених договором. Пунктом 2.2 умов вищезазначеного договору передбачений строк зберігання вкладу до 25.09.2014. Відповідно до п.п.2.3, 2.5 договору №00272812 процентна ставка за вкладом 12,7% річних. 25.06.2015 позивач уклав з відповідачем договір №00368424 про розміщення вкладу «Готівка щомісяця», відповідно до умов якого банк приймає від вкладника грошову суму у розмірі 7473,88 доларів США та зобов'язується повернути вклад та сплатити проценти за користування вкладом на умовах та у порядку, передбачених договором. Пунктом 2.2 зазначеного договору передбачено строк зберігання вкладу до 24.09.2015. 08.07.2015 позивачем було направлено на адресу відповідача заяву про видачу всієї суми договору депозитного вкладу №00272812 від 25.06.2014 та заяву про розірвання договору депозитного вкладу №00368424 від 25.06.2015, а також видачу всієї суми грошових коштів. Дані заяви відповідачем були отримані 16.07.2015, однак вимоги зазначені в них залишилися невиконаними. Таким чином, позивач був вимушений звернутися до Красногвардійського районного суду м.Дніпропетровська з відповідними позовними заявами про захист прав споживача банківських послуг. Заочним рішенням Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 10.12.2015 було задоволено позовні вимоги частково та стягнуто з ПАТ «ПЛАТИНУМ БАНК» на користь позивача грошові кошти за договором розміщення вкладу «Готівка щомісяця» №00272812 від 25.06.2014 у розмірі 13431,43 доларів США, що еквівалентно 288562,13 грн., та грошові кошти за договором розміщення вкладу «Готівка щомісяця» №00368424 від 25.06.2015 у розмірі 7596,62 доларів США, що еквівалентно 163206,51 грн. Ухвалою апеляційного суду Дніпропетровської області від 08.06.2016 зазначене заочне рішення залишено без змін. Відповідач виконав рішення Красногвардійського районного суду м.Дніпропетровська від 10.12.2015 у період з 11.07.2016 по 18.07.2016. Також, рішенням апеляційного суду Дніпропетровської області від 24.11.2016 у справі за позовом позивача до ПАТ «ПЛАТИНУМ БАНК» про захист прав споживачів банківських послуг, нарахування та виплату процентів за користування грошовими коштами (у період з 08.08.2015 по 11.07.2016) стягнуто з відповідача нам користь [PERSON] проценти за користування вкладом по договору про розміщення вкладу «Готівка щомісяця» №00272812 у сумі 1570,19 доларів США та 866, 78 доларів США по договору №00368424 від 25.06.2015, але дане рішення станом на 21.12.2016 відповідачем так і залишається не виконаним. Зазначена цивільна справа перебуває на розгляді в суді касаційної інстанції. Позивач вважає, що такими діями відповідача порушені його права як споживача фінансових послуг, оскільки виникло прострочення зобов'язання банку по договорам вкладу з 16.07.2015 по 11.07.2016, що складає 361 день. Позивач зазначає, що відповідно до ч.5 ст. 10 Закону України «Про захист прав споживачів», він має право на сплату йому пені у розмірі 3% вартості послуги за кожний день прострочення від суми простроченого зобов'язання банку по договорам вкладу у розмірі 20977,66 доларів США, що на день подачі позовної заяви до суду еквівалентно 6013667,60 грн., яку він і просить стягнути суд на його користь з відповідача за прострочення фінансових послуг по договорам вкладу №00272812 від 25.06.2014 та №00368424 від 25.06.2015. Позивач у судовому засіданні уточнені позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити у повному обсязі. Представник відповідача у судове засідання не з'явився, про день і час слухання справи повідомлений належним чином. До початку судового засідання відповідач надав письмові заперечення на позовну заяву, де у задоволенні позовних вимог просив відмовити у повному обсязі, та просив слухати справу без присутності представника відповідача. Вислухавши позивача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Рішенням Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 10.12.2015 частково задоволено позовні вимоги позивача до публічного акціонерного товариства «Платинум Банк» про захист прав споживачів банківських послуг, відповідно до якого з відповідача на користь позивача стягнутогрошові кошти: - за договором про розміщення вкладу «Готівка щомісяця» № 00272812 від 25.06.2014 року у розмірі 10 894,20 доларів США (десять тисяч вісімсот дев`яносто чотири долари, 20 центів) - заборгованість за вкладом, 2 499,71 доларів США (дві тисячі чотириста дев`яносто дев`ять доларів, 71 цент) - проценти за вкладом, 37,52 доларів США (тридцять сім доларів, 52 центи) - 3% річних за прострочення виконання грошового зобов`язання з повернення вкладу, а всього разом на загальну суму 13 431,43 доларів США (тринадцять тисяч чотириста тридцять один долар, 43 центи), що станом на 07.08.2015 року за офіційним курсом НБУ еквівалентно288 562,13 грн. - за договором про розміщення вкладу «Готівка щомісяця» № 00368424 від 25.06.2015 року у розмірі 7 473,88 доларів США (сім тисяч чотириста сімдесят три долари, 88 центів) - заборгованість за вкладом, 109,87 доларів США (сто дев`ять доларів, 87 центів) - проценти за вкладом, 12,87 доларів США (дванадцять доларів, 87 центів) - 3% річних за прострочення виконання грошового зобов`язання з повернення вкладу, а всього разом на загальну суму 7 596,62 доларів США (сім тисяч п`ятсот дев`яносто шість доларів, 62 центи), що станом на 07.08.2015 року за офіційним курсом НБУ еквівалентно 163 206,51 грн. Розподілені судові витрати по справі. Зазначене рішення відповідно до ухвали апеляційного суду Дніпропетровської області від 08.06.2016 залишено без змін. Відповідно до ч.3 ст. 61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлені ці обставини. Частиною 5 ст. 10 Закону України «Про захист прав споживачів» передбачено, що у разі коли виконавець не може виконати (прострочує виконання) роботу (надання послуги) згідно з договором, за кожний день (кожну годину, якщо тривалість виконання визначено у годинах) прострочення споживачеві сплачується пеня у розмірі трьох відсотків вартості роботи (послуги), якщо інше не передбачено законодавством. У разі коли вартість роботи (послуги) не визначено, виконавець сплачує споживачеві неустойку в розмірі трьох відсотків загальної вартості замовлення. Відповідно до правової позиції висловленої в постанові Верховного Суду України від 11.05.2016 № 6-37цс16, яка згідно зі ст. 360-7 ЦПК України є обов'язковою для судів, вкладник за договором депозиту є споживачем фінансових послуг, а банк їх виконавцем та несе відповідальність за неналежне надання цих послуг, передбачену частиною п'ятою статті 10 Закону України «Про захист прав споживачів», а саме сплату пені у розмірі 3 % вартості послуги за кожний день прострочення. Таким чином, твердження відповідача щодо відсутності підстав застосування до даних правовідносин ч. 5 ст. 10 Закону України «Про захист прав споживачів» є безпідставними. Разом з тим не знайшли свого підтвердження твердження відповідача щодо неможливості виконати зобов'язання за договорами про розміщення вкладу «Готівка щомісяця» № 00272812 від 25.06.2014 та про розміщення вкладу «Готівка щомісяця» № 00368424 від 25.06.2015 до 11.07.2016 та пропуску позивачем строку позовної давності. Відповідно до ст.509 ЦК України, зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Так, пунктом 1 частини 2 ст. 11 ЦК України встановлено, що підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини, що в даному випадку є договори вкладу №00272812 від 25.06.2014 та №00368424 від 25.06.2015. Нарахування відповідачу пені у порядку ч. 5 ст. 10 Закону України «Про захист прав споживачів» є похідними вимогами від неналежного виконання відповідачем зобов'язання за договорами про розміщення вкладу «Готівка щомісяця» № 00272812 від 25.06.2014 та про розміщення вкладу «Готівка щомісяця» № 00368424 від 25.06.2015 до 11.07.2016. Розглядаючи заявлені позивачем вимоги суд враховує ту обставину, що рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб №85 від 11.01.2017 розпочато процедуру виведення ПАТ «Платинум Банк» з ринку шляхом запровадження в ньому тимчасової адміністрації строком на один місяць з 11.01.2017 по 10.02.2017 року включно та делеговано повноваження тимчасового адміністратора банку. Правовою позицією висловленої в постанові Верховного Суду України від 13.06.2016 № 6-1123цс16, яка згідно зі ст. 360-7 ЦПК України є обов'язковою для судів, встановлено, що згідно з пунктом 16 статті 2 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» тимчасова адміністрація - це процедура виведення банку з ринку, що запроваджується Фондом стосовно неплатоспроможного банку в порядку, встановленому цим Законом. Відповідно до пункту 6 статті 2 цього Закону ліквідація банку - це процедура припинення банку як юридичної особи відповідно до законодавства. Отже, у спорах, пов'язаних з виконанням банком, у якому введена тимчасова адміністрація та/або запроваджена процедура ліквідації, своїх зобов'язань перед його кредиторами, норми Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» є спеціальними, і цей Закон є пріоритетним відносно інших законодавчих актів України у таких правовідносинах. Статтею 36 вказаного Закону врегульовано наслідки запровадження тимчасової адміністрації. Зокрема, згідно з підпунктами 1, 2 частини п'ятої статті 36 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» під час тимчасової адміністрації не здійснюється задоволення вимог вкладників та інших кредиторів банку, примусове стягнення коштів та майна банку, звернення стягнення на майно банку, накладення арешту на кошти та майно банку. Відповідно до частини другої статті 46 цього Закону з дня призначення уповноваженої особи Фонду банківська діяльність завершується закінченням технологічного циклу конкретних операцій у разі, якщо це сприятиме збереженню чи збільшений ліквідаційної маси. Якщо на момент ухвалення рішення судом першої інстанції у банку вже було введено тимчасову адміністрацію, це унеможливлює стягнення коштів у будь-який інший спосіб, аніж це передбачено Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб». Грошові кошти за договорами про розміщення вкладу «Готівка щомісяця» № 00272812 від 25.06.2014 та про розміщення вкладу «Готівка щомісяця» № 00368424 від 25.06.2015 у розмірі 20977,66 доларів США (сума заборгованості за вкладом та процентів за вкладом) позивачем фактично на виконання рішення Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 10 грудня 2015 року було отримано від відповідача у період з 11.07.2016 по 18.07.2016, що визнається сторонами та не підлягає доказуванню відповідно до ч.1 ст. 61 ЦПК України. Відповідно до ч.5 ст. 36 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» під час тимчасової адміністрації не здійснюється: 1) задоволення вимог вкладників та інших кредиторів банку; 2) примусове стягнення майна (у тому числі коштів) банку, накладення арешту та звернення стягнення на майно (у тому числі кошти) банку (виконавче провадження щодо банку зупиняється, у тому числі знімаються арешти, накладені на майно (у тому числі на кошти) банку, а також скасовуються інші вжиті заходи примусового забезпечення виконання рішення щодо банку); 3) нарахування неустойки (штрафів, пені), інших фінансових (економічних) санкцій за невиконання чи неналежне виконання зобов'язань щодо сплати податків і зборів (обов'язкових платежів), а також зобов'язань перед кредиторами, у тому числі не застосовується індекс інфляції за весь час прострочення виконання грошових зобов'язань банку; 4) зарахування зустрічних вимог, у тому числі зустрічних однорідних вимог, припинення зобов'язань за домовленістю (згодою) сторін (у тому числі шляхом договірного списання), поєднанням боржника і кредитора в одній особі; 5) нарахування відсотків за зобов'язаннями банку перед вкладниками та кредиторами. Таким чином, введення тимчасової адміністрації у ПАТ «ПЛАТИНУМБАНК» на момент ухвалення рішення унеможливлює здійснення нарахування пені за порушення зобов'язання перед позивачем. За таких обставин, позовні вимоги про стягнення з відповідача на користь позивача пені у розмірі 6013667,60 грн. за прострочення фінансових послуг за договорами вкладу №00272812 від 25.06.2014 та №00368424 від 25.06.2015 не підлягають задоволенню.

Outcome: dismissed