Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-05 00:00:00

1. Короткий зміст доводів пред`явленого позову. 1.1. ТОВ «СП «Датекс» звернулось до суду з вказаним позовом та посилається на те, що у вересні 2015 року позивач прийняв [PERSON] на роботу на посаду водія-експедитора категорій «С» та «Е», за відповідачем був закріплений тягач марки «Scania R420», номерний знак [NUMBER] , та напівпричіп марки «Krone SDR27», номерний знак [NUMBER] . Крім того, ТОВ «СП «Датекс» уклало з відповідачем договір про повну матеріальну відповідальність, за яким [PERSON] зобов`язався дбайливо ставитись до ввіреного йому майна та вживати заходи, спрямовані на запобігання заподіяння йому шкоди. У випадку невиконання цих обов`язків відповідач зобов`язався відшкодувати підприємству матеріальну шкоду в повному обсязі. 21 грудня 2017 року приблизно о 18 годині 35 хвилин [PERSON] , керуючи тягачем марки «Scania R420», номерний знак [NUMBER] , з напівпричепом марки «Krone SDR27», номерний знак [NUMBER] , рухався по вул. Сумська в м. Києві. Всупереч пп.«б» п.2.3, п.12.1 ПДР України відповідач був неуважним, не врахував дорожню обстановку, не обрав безпечну швидкість руху та, втративши можливість контролювати рух транспортних засобів, допустив виїзд за межі проїзної частини вулиці. Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди тягачу марки «Scania R420», номерний знак [NUMBER] , та напівпричепу марки «Krone SDR27», номерний знак [NUMBER] , були спричинені механічні пошкодження. Загальна вартість матеріального збитку, заподіяного пошкодженням транспортних засобів, склала 282853 гривні 1 копійку. [PERSON] ухилявся від добровільного відшкодування заподіяної ним матеріальної шкоди. ТОВ «СП «Датекс» просило стягнути з відповідача матеріальну шкоду в розмірі 282853 гривень 1 копійки. 1.2. В ході розгляду цивільної справи представник позивача Цимбалюк С.В. подав заяву про зменшення розміру позовних вимог (а.с.118), в якій він просить стягнути з [PERSON] на користь ТОВ «СП «Датекс» матеріальну шкоду в розмірі 251553 гривень 1 копійки. 2. Інформація про рух цивільної справи. 2.1. Ухвалою судді Бориспільського міськрайонного суду від 29 листопада 2018 року (а.с.100-101) було відкрито провадження у цивільній справі та призначено підготовче судове засідання. 2.2. Ухвалою Бориспільського міськрайонного суду від 21 травня 2019 року (а.с.116) підготовче провадження було закрито та призначено цивільну справу до судового розгляду по суті. 3. Ставлення учасників справи до пред`явленого позову. 3.1. У судовому засіданні представник позивача Цимбалюк С.В. підтримав позов та наполягав на його задоволенні. 3.2. [PERSON] визнав позов в зміненій редакції та не заперечував проти його задоволення. 4. Обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин. 4.1. ТОВ «СП «Датекс» є власником тягача марки «Scania R420», номерний знак [NUMBER] , та напівпричепа марки «Krone SDR27», номерний знак [NUMBER] . Ця обставина підтверджується копіями свідоцтв про реєстрацію транспортних засобів (а.с.23-24). 4.2. Наказом президента ТОВ «СП «Датекс» №27о/с від 9 вересня 2015 року (а.с.8) [PERSON] був прийнятий на роботу з 10 вересня 2015 року на посаду водія-експедитора категорій «С» та «Е». Цим же наказом за відповідачем був закріплений тягач марки «Scania R420», номерний знак [NUMBER] , та напівпричіп марки «Krone SDR27», номерний знак [NUMBER] . 4.3. Зі змісту наказу директора ТОВ «СП «Датекс» №154 від 8 грудня 2017 року (а.с.25) та подорожнього листа вантажного автомобіля №639914 від 8 грудня 2017 року (а.с.26-27) вбачається, що в період часу з 8 грудня 2017 року по 21 грудня 2017 року [PERSON] перебував у відрядженні та виконував посадові обов`язки водія-експедитора категорій «С» та «Е». 4.4. Зі змісту ухвали Голосіївського районного суду м. Києва від 25 квітня 2018 року (а.с.91-93) вбачається, що 21 грудня 2017 року приблизно о 18 годині 35 хвилин [PERSON] , керуючи тягачем марки «Scania R420», номерний знак [NUMBER] , з напівпричепом марки «Krone SDR27», номерний знак [NUMBER] , рухався по вул. Сумська в м. Києві. Всупереч пп.«б» п.2.3, п.12.1 ПДР України відповідач був неуважним, не врахував дорожню обстановку, не обрав безпечну швидкість руху та, втративши можливість контролювати рух транспортних засобів, допустив виїзд за межі проїзної частини вулиці. На підставі ч.6 ст.82 ЦПК України наведені обставини не підлягають доказуванню. 4.5. Зі змісту висновку експертного автотоварознавчого дослідження №816/17 від 18 вересня 2018 року (а.с.28-34) вбачається, що вартість матеріального збитку, заподіяного у зв`язку з пошкодженням тягача марки «Scania R420», номерний знак [NUMBER] , становить 180875 гривень 29 копійок. Зі змісту іншого висновку експертного автотоварознавчого дослідження №817/17 від 18 вересня 2018 року (а.с.64-70) вбачається, що вартість матеріального збитку, завданого у зв`язку з пошкодженням напівпричепу марки «Krone SDR27», номерний знак [NUMBER] , склала 101977 гривень 72 копійки. Загальна вартість матеріальної шкоди, заподіяної позивачу у зв`язку з пошкодженням обох транспортних засобів, становить 282853 гривні 1 копійку (180875,29 + 101977,72). 4.6. Спірні правовідносини регулюються главою IX «Гарантії при покладенні на працівників матеріальної відповідальності за шкоду, заподіяну підприємству, установі, організації» КЗпП України. 5. Норми права, якими керується суд при вирішенні спору. 5.1. Відповідно до ч.1, ч.2 ст.130 КЗпП України працівники несуть матеріальну відповідальність за шкоду, заподіяну підприємству, установі, організації внаслідок порушення покладених на них трудових обов`язків. При покладенні матеріальної відповідальності права і законні інтереси працівників гарантуються шляхом встановлення відповідальності тільки за пряму дійсну шкоду, лише в межах і порядку, передбачених законодавством, і за умови, коли така шкода заподіяна підприємству, установі, організації винними протиправними діями (бездіяльністю) працівника. Ця відповідальність, як правило, обмежується певною частиною заробітку працівника і не повинна перевищувати повного розміру заподіяної шкоди, за винятком випадків, передбачених законодавством. 5.2. Згідно з ч.1, ч.2 ст.132 КЗпП України за шкоду, заподіяну підприємству, установі, організації при виконанні трудових обов`язків, працівники, з вини яких заподіяно шкоду, несуть матеріальну відповідальність у розмірі прямої дійсної шкоди, але не більше свого середнього місячного заробітку. Матеріальна відповідальність понад середній місячний заробіток допускається лише у випадках, зазначених у законодавстві. 5.3. Відповідно до п.1, п.2 ст.134 КЗпП України працівники несуть матеріальну відповідальність у повному розмірі шкоди, заподіяної з їх вини підприємству, установі, організації у випадках, коли: між працівником і підприємством, установою, організацією відповідно до статті 1351 цього Кодексу укладено письмовий договір про взяття на себе працівником повної матеріальної відповідальності за незабезпечення цілості майна та інших цінностей, переданих йому для зберігання або для інших цілей; майно та інші цінності були одержані працівником під звіт за разовою довіреністю або за іншими разовими документами. 5.4. Згідно із ст.1351 КЗпП України письмові договори про повному матеріальну відповідальність може бути укладено підприємством, установою, організацією з працівниками (що досягли вісімнадцятирічного віку), які займають посади або виконують роботи, безпосередньо зв`язані із зберіганням, обробкою, продажем (відпуском), перевезенням або застосуванням у процесі виробництва переданих їм цінностей. Перелік таких посад і робіт, а також типовий договір про повну індивідуальну матеріальну відповідальність затверджуються в порядку, який визначається Кабінетом Міністрів України. 6. Мотиви, якими керується суд при вирішенні спору. 6.1. Зі змісту посадової інструкції водія-експедитора (а.с.15-16) вбачається, що посада, яку займав [PERSON] , безпосередньо зв`язана з перевезенням матеріальних цінностей. За цією ознакою посада водія-експедитора відноситься до переліку посад, при зайнятті яких з працівниками допускається укладення договорів про повну матеріальну відповідальність. Тому 10 вересня 2015 року ТОВ «СП «Датекс» уклало з відповідачем договір про повну матеріальну відповідальність (а.с.14), за яким [PERSON] зобов`язався дбайливо ставитись до ввіреного йому майна та вживати заходи, спрямовані на запобігання заподіяння йому шкоди. У випадку невиконання цих обов`язків відповідач зобов`язався відшкодувати підприємству матеріальну шкоду в повному обсязі. 6.2. Крім того, 7 жовтня 2015 року сторони склали акт приймання-передачі під звіт на відповідальне зберігання автомобіля марки «Scania R420», номерний знак [NUMBER] (а.с.17-18). В той же день позивач видав [PERSON] довіреність на відповідальне та підзвітне користування цим транспортним засобом (а.с.21). 26 вересня 2017 року сторони склали ще один акт приймання-передачі на відповідальне зберігання напівпричепа марки «Krone SDR27», номерний знак [NUMBER] (а.с.19-20). В той же день ТОВ «СП «Датекс» видало відповідачу довіреність на відповідальне та підзвітне користування цим транспортним засобом (а.с.21). 6.3. Аналіз цих обставин переконливо свідчить про те, що на підставі п.1, п.2 ст.134 КЗпП України у [PERSON] виникло зобов`язання відшкодувати позивачу матеріальну шкоду в розмірі 282853 гривень 1 копійки. Зі змісту бухгалтерської довідки від 25 червня 2019 року (а.с.119) та платіжних доручень (а.с.120-128) вбачається, що відповідач сплатив ТОВ «СП «Датекс» грошові кошти в загальному розмірі 25300 гривень. Станом на день ухвалення рішення суду решта матеріальної шкоди в розмірі 251553 гривень 1 копійки (282853,01 - 25300) залишається не відшкодованою. 6.4. З огляду на це суд вважає, що з метою відновлення майнових прав позивача слід стягнути з [PERSON] на користь ТОВ «СП «Датекс» матеріальну шкоду в розмірі 251553 гривень 1 копійки.

Outcome: approved