Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-17 00:00:00

21.10.2021 Червонозаводський районний суд м. Харкова у складі судді Шелест І. М. розглянув вищевказану цивільну справу та постановив рішення, яким позов [PERSON] до ПАТ «Всеукраїнський акціонерний банк», ТОВ «Ей Тй Фінанс», [PERSON] , треті особи: [PERSON] , приватний нотаріус ХМНО Жамойда Г. М., про визнання незаконним та скасування рішення та витребування майна з чужого незаконного володіння задовольнив повністю, вирішив питання щодо судового збору. 25.10.2021 представник позивача звернулась до суду з заявою, якою просила ухвалити додаткове рішення, яким стягнути з відповідачів на користь [PERSON] витрати на правову допомогу у сумі 20 500,00 грн. В обґрунтування заяви зазначено, що у заяві від 21.10.2021 представник позивача повідомляла, що докази на підтвердження витрат на правову допомогу будуть надані до суду протягом 5?ти днів після ухвалення судового рішення. Учасники судового розгляду у судове засідання не з`явилися, від представника позивача та представника відповідача ТОВ «Ей Тй Фінанс» надійшли заяви про розгляд питання про винесення додаткового рішення за їх відсутності, відповідно до ч. 4 ст. 270 ЦПК України неявка учасників судового розгляду не перешкоджає розгляду заяви про ухвалення судового рішення. Разом з тим, 18.11.2021 представником відповідача ТОВ «Ей Тй Фінанс» подано заперечення щодо заяви про ухвалення додаткового рішення, які підлягають розподілу між сторонами. В обґрунтування заперечень зазначає, що позивач [PERSON] не міг підписати акт виконаних робіт у зв`язку з тим, що згідно відповіді Державної прикордонної служби України від 22.03.2021він вибув за межі України до Азербайджану - 15.08.2019, та на даний час скоріш за все знаходиться в Російській Федерації, оскільки в матеріалах справи міститься його довіреність на представника Петренко О.В. датована 08.07.2021, крім того, зазначає, що розмір витрат безпідставно завищені та неспівмірні зі складністю справи та зайнятістю адвоката у даній справі. Дослідивши матеріали справи у межах заяви, суд приходить до наступного. Відповідно до системного тлумачення ст. 246, п. 3 ч. 1 ст. 270 ЦПК України якщо сторона з поважних причин не може подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат до закінчення судових дебатів у справі, суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи ухвалити додаткове рішення про судові витрати. При цьому за правилами ч. 8 ст. 141 ЦПК України докази на підтвердження розміру витрат сторони подаються протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. Згідно п. 12 ч. 3 ст. 2 ЦПК України серед основних засад цивільного судочинства - відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення. Відповідно до п. 14 Рекомендацій Комітету Міністрів Ради Європи державам-членам щодо шляхів полегшення доступу до правосуддя № R (81) 7, що за винятком особливих обставин, сторона, що виграла справу, повинна в принципі отримувати від сторони, що програла відшкодування зборів і витрат, включаючи гонорари адвокатів, які вона обґрунтовано понесла у зв`язку з розглядом. Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача. За ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). У постанові Великої Палати Верховного Суду від 27.06.2018 у справі № 826/1216/16 зазначено, що «склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг тощо), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Згідно ч. 3 ст. 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Відповідно до матеріалів справи представником позивача на підтвердження понесених позивачем витрат на правову допомогу було надано копію договору про надання правової допомоги від 15.02.2019 між адвокатом Петренко О. В. та [PERSON]. (т. 2, а.с. 88), оригінал адвокатського ордера серії ХВ № 000145 від 15.02.2019 (т. 2, а.с. 87), копію свідоцтва Петренко О. В. про право на зайняття адвокатською діяльністю № 364 від 07.12.2009 (т. 1, а.с. 83), попередній розрахунок вартості правової допомоги від 22.02.2020 (т. 1, а.с. 148), акт виконаних робіт (наданих послуг) від 22.10.2021 (т. 2, а.с. 202), квитанції до прибуткового касового ордеру від 15.02.2019 на суму 10 000,00 грн (т. 2, а.с. 201), від 17.02.2020 на суму 5 000,00 грн (т. 2, а.с. 198), від 22.10.2021 на суму 5 500,00 грн (т. 2, а.с. 199). Відповідно до п. 4.1 договору про надання правової допомоги від 15.02.2019 сторони узгодили визначення гонорару адвоката в акті виконаних робіт, який сторони визначили як невід`ємну частину договору. Згідно акту виконаних робіт від 22.10.2021 сторони погодили погодинну оплату адвокатських послуг у сумі 500,00 грн за годину виконаних робіт (наданих послуг). Актом виконаних робіт та матеріалами справи підтверджується надання адвокатом наступних послуг: складання позовної заяви від 27.03.2019 (т. 1, а.с. 2?7), складання заяви про витребування доказів від 22.05.2019 (т. 1, а.с. 90?91), складання заяви про усунення недоліків від 22.05.2019 (т. 1, а.с. 84?85), складання заяви про забезпечення позову від 03.04.2019 (т. 1, а.с. 76а), складання заяви про уточнення позовних вимог від 22.02.2020 (т. 1, а.с. 134?140), складання заяви про витребування доказів від 22.02.2020 (т. 1, а.с. 90?91), складання заяв про долучення документів до матеріалів справи від 21.02.2021 та від 23.02.2021 (т. 2, а.с. 118), складання заяви про розгляд справи у відсутність позивача від 21.10.2021 (т. 2, а.с. 177). Загальна вартість вказаних послуг погоджена сторонами у сумі 8 000,00 грн. Також відповідно до акту виконаних робіт позивачу було надано три консультації (15.02.2020, 17.02.2020 та 08.07.2021) та здійснено ознайомлення адвоката, загальна вартість вказаних послуг складає 3 000,00 грн. Надання консультації та складання процесуальних документів відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» відноситься до інших видів правової допомоги, що надається адвокатом. Також матеріалами справи підтверджується ознайомлення представником позивача з матеріалами справи у суді 22.05.2020 на підставі заяви від 22.05.2020 (т. 1, а.с. 182), 05.04.2021 на підставі заяви від 23.02.2021 (т. 2, а.с. 80). Загальна вартість вказаних послуг погоджена сторонами у сумі 2 000,00 грн. Крім того, матеріалами справи підтверджується участь представника позивача у судових засіданнях 03.02.2021, тривалість судового засідання згідно журналу становила 07 хв. (т. 2, а.с. 88), 22.03.2021, тривалість судового засідання згідно журналу становила 12 хв. (т. 2, а.с. 76), 08.06.2021, тривалість судового засідання згідно журналу становила 04 хв. (т. 2, а.с. 89). Враховуючи погоджену сторонами вартість години роботи (послуги) на рівні 500,00 грн, до відшкодування позивачу належить 192,00 грн. Натомість заявлена в акті виконаних робіт до відшкодування участь представника позивача у судових засіданнях 21.03.2019, 06.04.2019, 08.08.2019, 17.10.2019, 10.02.2020 та 24.03.2020 спростовується матеріалами справи. Так, судові засідання у справі на 21.03.2019, 06.04.2019 та 08.08.2019 не призначалися, а провадження у справі взагалі було відкрито ухвалою суду від 07.06.2019, а перше підготовче судове засідання у справі було призначене на 17.09.2019. Також не призначалися судові засідання на 17.10.2019, 10.02.2020 та 24.03.2020. Підготовче судове засідання з 17.09.2019 відкладалося на 24.02.2020, що підтверджується довідкою від 17.09.2019 (т. 1, а.с. 120), а з 24.02.2020 на 02.03.2020 (т. 1, а.с. 156). В частині вимог про стягнення витрат на правову допомогу за явку представника позивача для участі у судових засіданнях 17.09.2019, 02.03.2020, 26.05.2020, 08.09.2020. 25.11.2020 та 10.08.2021, суд зауважує, що на підставі наданих представником позивача договору про надання правової допомоги та акту виконаних робіт суд позбавлений можливості перевірити вказані витрати на відповідність погодженим сторонам умовам доплати. Так, відповідно до договору та акту сторони погодили погодинну оплату, натомість час виконання вказаних робіт (надання послуг) у виді явок до суду для участі у судових засіданнях, які не відбулися, не підтверджується жодними документами. У рішенні ЄСПЛ від 28 листопада 2002 року у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір. Надаючи оцінку необхідності та розумності заявлених відповідачем витрат на правову допомогу, суд враховує, що розмір гонорару визначається за погодженням адвоката з клієнтом, і може бути змінений лише за їх взаємною домовленістю. Суд не може втручатися у фінансові правовідносини адвоката і клієнта, проте суд зобов`язаний оцінити обсяг адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи була їх сума фактично обґрунтованою. Як зазначив Верховний Суд у постанові від 30.09.2020 у справі № 379/1418/18 якщо стороною буде документально доведено, що нею понесено витрати на правову допомогу, а саме: надано договір на правову допомогу, акт приймання-передачі наданих послуг, платіжні документи про оплату таких послуг, розрахунок таких витрат, то у суду відсутні підстави для відмови у стягненні таких витрат стороні, на користь якої ухвалено судове рішення. За правилами ч. 5 ст. 137 ЦПК України суд може зменшити розмір витрат на правничу допомогу - за клопотанням іншої сторони. До суду надійшли заперечення представника відповідача ТОВ «Ей Тй Фінанс» щодо понесених позивачем витрат на правову допомогу, які в частині недопустимості акту про виконаних робіт від 22.10.2021, суд не приймає до уваги, оскільки в матеріалах справи міститься нотаріально посвідчена довіреність позивача [PERSON] на свого представника Петренко О.В. , в якій він надає дозвіл на всі права позивача. Разом з тим, в даних запереченнях міститься посилання щодо безпідставно завищених витрат на правову допомогу у розмірі 20500,00 грн., які значно відрізняються від попереднього орієнтовного розрахунку витрат на правову допомогу заявленими позивачем раніше у розмірі 10500,00 грн. Що стосується доводів представника відповідача ТОВ «Ей Тй Фінанс» про зменшення розміру витрат на правову допомогу, то вони заслуговують на увагу виходячи з наступного. Реальність понесених позивачем витрат підтверджується квитанціями до прибуткового касового ордера від 15.02.2019, від 17.02.2020 та від 22.10.2021 на загальну суму 20 500,00 грн. Разом з тим, згідно правової позиція, викладеної в постанові Великої палати Суду від 19 лютого 2020 року у справі №755/9215/15-ц, при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Також, суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично, але й також - чи була їх сума обґрунтованою. Зокрема, у рішеннях від 12 жовтня 2006 року у справі «Двойних проти України» (пункт 80), від 10 грудня 2009 року у справі «Гімайдуліна і інших проти України» (пункти 34-36), від 23 січня 2014 року у справі «East/WestAllianceLimited» проти України» заява №19336/04, від 26 лютого 2015 року у справі «Баришевський проти України» (пункт 95), від 06 липня 2015 року у справі «Заїченко проти України» (п.131), зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим. Враховуючи вищевказане, дослідивши надані представником позивача докази на підтвердження понесених витрат на правову допомогу, беручи до уваги заперечення представника відповідача ТОВ «Ей Ті Фінанс» щодо заявлених позивачем витрат на правову допомогу, з урахуванням фактичних обставин справи та наданих доказів, враховуючи складність справи, значення її для сторін, виходячи з принципу співрозмірності, а також доведеного обсягу виконаних адвокатом робіт (наданих послуг), час, витрачений адвокатом на виконання робіт, та обсяг наданих адвокатом послуг, з урахуванням вимог розумності та справедливості, суд приходить до висновку, що заява підлягає частковому задоволенню. На підставі викладеного суд вважає необхідним ухвалити додаткове рішення в частині вирішення питання про судові витрати щодо витрат позивача на правничу допомогу, а саме відповідно до ст. 137, 140, 141 ЦПК України підлягає стягненню з відповідачів на користь позивача 10500,00 грн. судових витрат. На підставі викладеного,

Outcome: partial