Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-18 00:00:00

21 серпня 2017 року представник позивача [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, а саме квартирою №375, будинок 1 , вул. Жемчужна, ж/м «Дружний», с. Лиманка (Мізікевича), Овідіопольського району Одеської області та примусово зняти її з реєстраційного обліку. Від представника позивача надійшла заява у якій вона позовні вимоги підтримала у повному обсязі, просила справу розглядати без її участі у заочному порядку. Відповідач в судове засідання не зявився, про час, дату та місце розгляду справи повідомлявся належним чином рекомендованим повідомленням, про причини неявки суду не повідомив. Згідно ч. 4 ст. 169 ЦПК України, якщо у суду не має даних про причину неявки відповідача, сповіщеного належним чином, суд вважає можливим розглянути справу на підставі даних, які є в матеріалах справи та зі згоди позивача ухвалити рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Суд, ознайомившись та дослідивши матеріали справи, вважає позов таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що позивач з 18.11.2015 р. є власником квартири [ADDRESS], ж/м «Дружний», с.Лиманка (Мізікевича), Овідіопольського р-ну, Одеськой обл. Даний факт підтверджується договором купівлі-продажу серія та номер 2320 від 18.11.2015 р., посвідченого приватним нотаріусом Одеського міського територіального округу [PERSON] та витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію прав та їх обтяжень від 18.11.2015 р. Даної квартирою користується він та члени його родини. Відповідач на даний час зареєстрований за вищевказаною адресою, хоча фактично, з дня придбання позивачем вказаної квартири (18.11.2015 р.) та по даний час в зазначеній квартирі не проживав та не з'являвся. Відповідно до ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності є непорушним. Згідно змісту ст. 317 Цивільного кодексу України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Статтею 319 Цивільного кодексу України визначено, що саме власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Ніхто не може бути протиправно позбавлений або обмежений в здійсненні права власності. Оскільки, за вищевказаною адресою відповідач не проживає, виникають проблеми зі сплатою надмірних комунальних послуг, які не надаються, але нараховуються за нього, чим об'єктивно порушуються права позивача, тому позивач змушений звернутися за захистом до суду. Відповідно до ст. 391 Цивільного кодексу України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування, розпорядження своїм майном. Відповідно до ч.1 ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі заяви особи, запиту органу реєстрації за новим місцем проживання особи, остаточного рішення суду (про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням. Відповідно до ч.2 ст.405 Цивільного кодексу України, особа втрачає право на користування житлом, у разі його відсутності без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ч.1 ст. 383 Цивільного кодексу України, власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім'ї, інших осіб. Відповідно до ч.2 ст. 405 Цивільного кодексу України, особа втрачає право на користування житлом, у разі його відсутності без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно ст. 72 ЖК України, особа визнається такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки. Згідно ст. 107 ЖК України, член сім'ї, який вибув, втрачає право користування цим жилим приміщенням з дня вибуття. Суд, повно та всебічно дослідивши матеріали справи, вважає позов підлягаючим задоволенню у повному обсязі.

Outcome: approved