overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-31 00:00:00

21 липня 2016 року [PERSON] звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу з відповідачем [PERSON], з яким зареєструвала шлюб 20 березня 2009 року, мотивуючи тим, що виникають непорозуміння з питань ведення спільного господарства, неприйняття позиції іншого подружжя, що призвело до того, що сторони з початку травня місяця 2016 року проживають окремо. Від шлюбу мають малолітнього сина [PERSON], [INFO]. Позивач у судове засідання не зявилася, але надала суду письмову заяву, в якій позов підтримала та просила його задовольнити, а справу розглянути за її відсутності. Відповідач у судове засідання також не зявився, але надав суду письмову заяву, в якій заявлені вимоги визнав і не заперечував проти їх задоволення, а справу просив розглянути за його відсутності. Дослідивши обставини справи і перевіривши їх письмовими доказами, оцінивши досліджені в судовому засіданні докази, суд приходить до висновку, що позов [PERSON] підлягає задоволенню з таких підстав. Відповідно до ст. 21 СК України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у державному органі реєстрації актів цивільного стану. Статтею 24 СК передбачено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Як вбачається з матеріалів справи, сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 20 березня 2009 року. Від вказаного мають дитину, сина [PERSON], [INFO]. Зі змісту позовної заяви та письмових заяв сторін видно, що вони проживають окремо з початку травня місяця 2016 року. Причиною цього є те, що між ними виникають непорозуміння з питань ведення спільного господарства і неприйняття позиції іншого подружжя. Примирення між собою категорично заперечують. За таких обставин, суд приходить до висновку, що збереження вказаної сімї неможливе, так як залишення позивача та відповідача у шлюбі буде протирічити інтересам цих осіб, і вбачає необхідність в задоволенні позову та розірвання шлюбу між сторонами.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-14 00:00:00

21 липня 2016 року [PERSON] звернулася до суду із зазначеним позовом. В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що сторони мають спільних дітей - [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO]. Утримання та виховання дітей потребує коштів, а відповідач матеріальну допомогу надає нерегулярно. Діти в силу свого віку потребують матеріальної підтримки батька, необхідного харчування, одягу, періодичного лікування, шкільного приладдя, тощо, тому позивач змушена звернутися до суду із зазначеним позовом. В судовому засіданні позивач позовні вимоги повністю підтримала та наполягала на їх задоволенні, зазначила, що в даний час вони з відповідачем спільно не проживають. Відповідач в судовому засіданні позов визнав у повному обсязі та не заперечував проти задоволення позовних вимог. Суд, перевіривши матеріали справи, заслухавши сторони вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. [PERSON] з відповідачем - [PERSON] перебуває у шлюбі, зареєстрованому 05 липня 2003 року Петропільською сільською радою Шевченківського району Харківської області, актовий запис № 6, що підтверджується копією свідоцтва про одруження [NUMBER] від 05.07.2003 року (а.с.3). Від даного шлюбу сторони мають спільних дітей - [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження дитини [NUMBER] від 05.12.2003 року (а.с.4), [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження дитини [NUMBER] від 06.04.2006 року (а.с.5), [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження дитини [NUMBER] від 04.02.2008 року (а.с.6), [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження дитини [NUMBER] від 11.06.2013 року (а.с.7). У судовому засіданні було встановлено, що відповідач по справі офіційно працевлаштований водієм автотранспортного засобу у ФО-підприємця [PERSON], отримує щомісячний дохід у вигляді заробітної плати, що підтверджується довідкою про доходи № 14 від 20.07.2016 року в матеріалах справи (а.с.10) та має змогу надавати матеріальну допомогу на утримання своїх дітей. При визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини, яка потребує матеріальної допомоги, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, відсутність у платника аліментів на інших дітей, непрацездатних батьків, стягнень за виконавчими документами на користь третіх осіб, наявність можливості у відповідача надавати матеріальну допомогу. Згідно ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ч. 1 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися (аліменти на дитину), визначається судом. Таким чином, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання його дітей в розмірі 1/ 2 частини з усіх видів заробітку і доходів, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з дня подання позову до суду і до досягнення дітьми повноліття.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-28 00:00:00

21 липня 2016 року [PERSON] звернулася до суду із заявою, в якій зазначила, що вона проживала з [PERSON] в незареєстрованому шлюбі, від спільного проживання [INFO] року в них народилась дочка [PERSON], в свідоцтві про народження якої батьком зазначено [PERSON] зі слів матері. [INFO] року [PERSON] помер, просить встановити факт батьківства - що [PERSON] був рідним батьком [PERSON] Також просить зобов'язати третю особу Полонський районний відділ державної реєстрації актів цивільного стану внести зміни в актовий запис про народження дочки [PERSON] про те, що [PERSON] був її батьком.. Заявниця в суді вимоги заяви підтримує. Третя особа [PERSON] в судове засідання не з'явилась, подала суду заяву в якій підтримує вимоги заявниці, вважає [PERSON] своєю племінницею, просить суд слухати справу у її відсутності. Представник Управління Пенсійного фонду України в Полонському районі Гусяк С.П. в суд не прибула, в письмовій заяві просить розглядати справу без їх участі. Представник Полонського районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Корендевич А.І. у письмовій заяві просить розглядати справу без їх участі. Заслухавши пояснення заявниці, показання свідків, дослідивши інші докази, суд вважає, що є підстави для задоволення заяви. Встановлено, що заявниця та [PERSON] проживали спільно однією сім»єю без реєстрації шлюбу. [INFO] року в них народилась дочка [PERSON]. [PERSON] помер [INFO] року. Шлюб з заявницею [PERSON] [PERSON] не зареєстрував. Після його смерті відкрилась спадщина, що потребує нотаріального посвідчення. Пояснення заявниці узгоджуються із письмовими доказами: свідоцтвом про смерть [PERSON], свідоцтвом про народження [PERSON], з якого вбачається, що її батьком записаний «[PERSON]», фотокартками, де зображені [PERSON] разом з донькою та заявницею, показаннями свідків [PERSON], [PERSON], [PERSON], які показали, що [PERSON] проживав разом з [PERSON] і в них народилася донька [PERSON] З огляду на встановлені обставини суд вважає, що докази, досліджені в суді, об'єктивно підтверджують правдивість доводів заявниці. Встановлення факту родинних стосунків має для заявниці юридичне значення. Вимоги заяви про внесення запису в актовий запис про народження дочки задоволенню не підлягають, оскільки чинним законодавством України не передбачено в справі окремого провадження про встановлення юридичного факту зобов'язувати заінтересовану особу вчиняти певні дії.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-03 00:00:00

21 липня 2016 року [PERSON] звернулася до суду із заявою про встановлення факту батьківства - що [PERSON], який помер [INFO], був батьком [PERSON], [INFO]. Рішенням суду від 29 вересня 2016 року заяву задоволено: встановлено факт родинних стосунків - що [PERSON] був рідним батьком [PERSON] 27 жовтня 2016 року начальник Полонського районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Ліщук Л.А. звернулася до суду з заявою про виправлення описки, в якому вказала, що [PERSON] просила ухвалити рішення про встановлення факту батьківства, а суд ухвалив рішення про встановлення факту родинних стосунків. Така описка в рішенні суду унеможливлює виконати судове рішення у вигляді внесення зміни в актовий запис про народження дитини [PERSON] В судове засідання заявник [PERSON] та Ліщук Л.А. не прибули, про час та місце розгляду заяви повідомлені належним чином. Відповідно до п.1 ч.1 ст.256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами. 29 вересня 2016 року за зверненням [PERSON] в окремому провадженні суд ухвалив рішення, яким встановив факт родинних відносин між [PERSON] та [PERSON] - що померла особа була батьком дитини, тобто встановив факт батьківства, що є визнанням батьківства та може бути підставою для внесення відповідних змін в актовий запис про народження дитини. Встановлення факту батьківства є одним із різновидів фактів родинних відносин. За таких обставин рішення ухвалено відповідно до вимог заяви [PERSON] і описка відсутня. Тому заява до задоволення не підлягає.

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-01 00:00:00

21 липня 2016 року заявники звернулись до Голосіївського районного суду м. Києва із заявою в порядку окремого провадження, про розірвання шлюбу. 25 липня 2016 року суддею Голосіївського районного суду міста Києва було відкрито провадження за вказаною заявою та призначено судове засідання в приміщенні Голосіївського районного суду міста Києва. У своїй заяві зазначили, що шлюб між ними був зареєстрований 05 листопада 2010 року Донецьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного управління юстиції у Донецькій області, про що зроблено відповідний актовий запис за № 1264. Від шлюбу народилася дочка - [PERSON], [INFO]. Сімейні стосунки у шлюбу не склались. Тривалий час не ведуть спільне господарство, мають окремий бюджет. Прийшли до висновку про необхідність розірвання шлюбу, оскільки шлюб носить формальний характер. Заявники надіслали до суду листи у яких просили суд слухати справу за їх відсутності та вимоги заяви задовольнити. Заінтересована особа - відділ державної реєстрації актів цивільного стану Голосіївського районного управління юстиції у місті Києві в судове засідання не забезпечила явку свого представника. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступних висновків. Відповідно до ч. 1 ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Відповідно до ч. 1 ст. 109 СК України, подружжя, яке має дітей, має право подати до суду заяву про розірвання шлюбу разом із письмовим договором про те, з ким із них будуть проживати діти, яку участь у забезпеченні умов їхнього життя братиме той з батьків, хто буде проживати окремо, а також про умови здійснення ним права на особисте виховання дітей. Вимоги заяви про розірвання шлюбу за заявою подружжя, яке має дітей була підтримані в адресованих суду письмових заявах, що свідчить про відповідність дійсній волі дружини і чоловіка. Також, як зазначили заявники у спільній заяві, у разі задоволення їх заяви, після розірвання шлюбу не будуть порушені їх особисті та майнові права, а також права їх дитини. На основі повно та всебічно з'ясованих обставин, підтверджених доказами, дослідженими в судовому засіданні, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд дійшов висновку про необхідність задоволення вимог заяви.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-02 00:00:00

21 липня 2016 року ПАТ КБ ПриватБанк предявив позов про стягнення з відповідача [PERSON], заборгованості по кредитному договору у розмірі 19979,59 гривень. Позов обґрунтовує тим, що 07.11.2013 року з відповідачем було укладено кредитний договір б/н. Відповідно до заяви, яка є, згідно ст.207 ЦК України, доказом укладення кредитного договору у письмовій формі позивач надав відповідачу кредит в сумі 8144,15 гривень під 18 % річних, які нараховуються на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідач зобов'язаний здійснювати погашення заборгованості, однак, не надав своєчасно позивачу кошти для погашення заборгованості, в результаті чого у нього виникла заборгованість у розмірі 19979,59 гривень, з яких: 8144,16 гривень - заборгованість по тілу кредиту; 3949,91 гривень - заборгованість по процентах за користування кредитом; 6840,96 гривень - пеня та комісії; 1044,56 гривень - штраф. Відповідача було повідомлено про суму заборгованості, однак він її не погасив. Представник позивача в судове засідання не зявився, подав заяву, що просить проводити судовий розгляд справи у його відсутності, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач в судове засідання повторно не зявився, хоча про час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив. За таких обставин суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи та постановити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши подані документи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини справи на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступні обставини справи та надав їм правову оцінку. Судом встановлено, що сторони 07.11.2013 року уклали кредитний договір б/н, згідно якого позивач надав відповідачу кредит в сумі 8144,15 гривень, під 18 % річних, які нараховуються на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідач був ознайомлений з тарифами та умовами кредитування, однак, платежі з погашення не здійснював. Згідно розрахунку заборгованості за кредитом, у відповідача виникла заборгованість у розмірі 19979,59 гривень, з яких: 8144,16 гривень - заборгованість по тілу кредиту; 3949,91 гривень - заборгованість по процентах за користування кредитом; 6840,96 гривень - пеня та комісії; 1044,56 гривень - штраф. Згідно ч.1 ст.527 ЦК України боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов'язання чи звичаїв ділового обороту. Однак відповідач даного обовязку не виконав. Відповідно до ст.610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Відповідно до ст.ст. 1049, 1054 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути кредитору надані грошові кошти. Оцінюючи зібрані у справі докази у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення. З відповідача слід стягнути судовий збір у розмірі 1378,00 гривень в користь позивача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-29 00:00:00

21 липня 2016 року ПАТ «Укрсоцбанк» звернулось до Добропільського міськрайонного суду Донецької області з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором у розмірі 218\~020,49 гривень. 02 квітня 2007 року ПАТ «Укрсоцбанк» та [PERSON] уклали кредитний договори № 260/03.8-015. За у мовами кредитного договору банк надав позичальнику кредит в сумі 10\~000, 00 Доларів США на умовах строком погашення до 20 березня 2017 року, відсоткова ставка за користування кредитними коштами складає 14,00 % річних, згідно угоди від 15.10.2008 року процентна ставка змінена на 14,50 % річних. Але зобовязання відповідачем, щодо сплати кредиту та відсотків за користування кредитом за кредитним договором виконувались з порушенням умов договору та на час подання позову до суду залишаються такими. Станом на 01.01.2016 рік відповідач має заборгованість 9083,93 доларів США, або за курсом НБУ на дату складання розрахунку 218\~020,49 гривень. Представник позивача в судове засідання не зявився, надавши до суду клопотання про розгляд справи без його участі. На задоволенні позовних вимогах наполягає в повному обсязі, проти заочного рішення не заперечує. Відповідач в судове засідання без поважної причини не зявився, хоча про дату, час, та місце слухання справи був повідомлений належним чином, шляхом оголошення в газеті «Урядовий Курєр» № 157 від 20 серпня 2016 року. Заяв про розгляд справи за його відсутності не надходило.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-01 00:00:00

21 липня 2016 року, позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до Великомочульської сільської ради, третя особа яка не заявляє самостійних вимог - відділ Держгеокадастру у Теплицькому районі - про визнання права власності на земельну частку (пай) в порядку спадкування за законом. Вказавши, що після смерті [INFO] його мами [PERSON], відкрилась спадщина, яка складається із права на земельну частку (пай), призначеної для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Великомочульської сільської ради. Оформити свої спадкові права в нотаріальній конторі він не має можливості, оскільки виготовлений та виданий Сертифікат про право на земельну частку (пай) [PERSON] втрачено, в зв'язку з чим він позбавлений можливості оформити спадщину у нотаріальній конторі. Від позивача [PERSON] поступила заява про розгляд справи без його участі, просить позов задовольнити. Від Великомочульської сільської ради та відділу Держгеокадастру у Теплицькому поступили заяви про розгляд справи без участі їх представника, проти задоволення позову не заперечують. Судом встановлено, що [PERSON], яка померла [INFO] року в смт.Теплик Вінницької області, що підтверджується свідоцтвом про смерть (а.с.7), була власником земельної частки (паю) для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 2.07 умовних кадастрових гектарів, яка розташована на території Великомочульської сільської ради, середня вартість якого 75161,52 грн., і їй був виданий Сертифікат про право на земельну частку (пай) серія [NUMBER] за № 169 від 29.12.1996 року, що підтверджується довідкою відділу Держгеокадастру у Теплицькому районі № І-230/0-224/6-16, від 19.07.2016 року(а.с. 10). Позивач [PERSON] є сином [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про його народження (а.с.6)., та є її спадкоємцем за законом, фактично прийняв спадщину після [PERSON] Згідно постанови державного нотаріуса від 13.07.2016 року [PERSON] є спадкоємцем [PERSON] проте у видачі свідоцтва про право власності на право земельну частку (пай), йому відмовлено за відсутністю Сертифікату на право на земельну частку (пай) виданого на ім'я [PERSON] Правовідносини між сторонами регулюються Книгою шостою Цивільного кодексу України: - ст.1216 ЦК України - спадкування є перехід прав та обов'язків(спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). - ст.1218 ЦК України встановлює, що до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинились внаслідок його смерті; - ч.1 ст.1225 ЦК України визначає, що право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення; - ст.1268 ЦК України - прийняття спадщини. Дослідивши матеріали справи та оцінивши докази, приймаючи до уваги вимоги ЦК України, суд вважає, що позов доведений і обґрунтований, тому підлягає задоволенню в повному обсязі.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-02 00:00:00

21 липня 2016 року позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення боргу за договором позики. Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач посилається на те, що 02 липня 2013 року позивач передала відповідачу в якості позики кошти у сумі 12\~000,00 грн., про що складена розписка, а відповідач зобов'язалася повернути кошти протягом одного місяця з дати складання розписки, тобто не пізніше 03 серпня 2013 року. 07 грудня 2013 року відповідач додатково позичила у позивача кошти у сумі 6\~000,00 грн., про що відповідачем власноручно написана розписка і зобов'язалася повернути кошти протягом одного місяця з дати складання цієї розписки, тобто не пізніше 07 січня 2014 року. 29 квітня 2014 року відповідач позичила у позивача кошти у сумі 4\~000,00 грн., що підтверджується розпискою, і зобов'язалася повернути кошти до 29 липня 2014 року. Крім цього, 17 липня 2014 року відповідач позичила у позивача кошти у сумі 4\~000,00 грн. та зобов'язалася повернути кошти не пізніше 17 жовтня 2014 року. У строк, вказаний у розписках, відповідач позику не повернула та до цього часу ухиляється від сплати боргу.За таких обставин позивач просить стягнути з відповідача заборгованість за договором позики з урахуванням встановленого індексу інфляції у сумі 46\~916,22 грн. та три проценти річних у сумі 1 971,78 грн., усього на загальну суму 48\~888,00 грн., а також судові витрати, сплачені у вигляді судового збору, у сумі 551,21 грн. У судове засідання позивач не прибула, проте надала до суду заяву, в якій просила розглянути справу за її відсутності, підтримала позовні вимоги, просила позов задовольнити у повному обсязі, не заперечувала проти заочного розгляду справи. Відповідач у судове засідання не з'явилася, про час і місце розгляду справи була повідомлена належним чином. Проте відповідач не повідомила про причини своєї неявки і не подала заяв про розгляд справи за її відсутності, не було подано і заперечень на позовну заяву. Клопотань про відкладення розгляду справи до суду не надходило. Згідно частини першої статті 224 Цивільного процесуального кодексу України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-28 00:00:00

21 липня 2016 року позивач [PERSON] звернулася до Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області із позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, вказавши, що вони уклали шлюб 05.08.2015 року, який зареєстрований Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Хмельницькому реєстраційної служби Хмельницького міськрайонного управління юстиції у Хмельницькій області. Від даного шлюбу у подружжя є малолітній син [PERSON], [INFO]. Спільне життя з відповідачем не склалось по тій причині, що вони не знайшли взаємного порозуміння, втратили повагу одне до одного, у них різні погляди на сімейне життя, шлюб фактично припинили з січня 2016 року. Збереження сімї вважає неможливим. Просить розірвати шлюб із відповідачем. Позивач в судове засідання не з'явилася, в позовній заяві вказала, що просить розглянути справу без її участі та задовольнити позовні вимоги. Відповідач в судове засідання не зявився, подав до суду заяву, в якій просив слухати справу за його відсутності, позовні вимоги визнав. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, згідно наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають в шлюбі зареєстрованому 05.08.2015 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Хмельницькому реєстраційної служби Хмельницького міськрайонного управління юстиції у Хмельницькій області, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серія 1-БВ № 138635, актовий запис № 1457. Від шлюбу у подружжя є малолітній син [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження серії 1-БВ № 179115. Відповідно до ч. 3 ст. 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Відповідно до ст. 24 СК України шлюб - це добровільна згода чоловіка та жінки, а позивач не бажає перебувати у шлюбі. Згідно ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Як вбачається із матеріалів справи сторони припинили шлюбні відносини, проживають окремо та спільного господарства не ведуть, вважають примирення неможливим, позивач наполягає на розірвані шлюбу, а відповідач не заперечує проти розірвання шлюбу. За таких обставин по справі суд приходить до висновку, що сімя сторін розпалась і зберегти її неможливо, а подальше спільне життя сторін та збереження шлюбу суперечить їх інтересам. Позивач не наполягала на стягненні з відповідача судових витрат.

Outcome: approved