Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-28 00:00:00

21.02.2017 р. позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом, в якому просила суд ухвалити рішення, яким визнати за нею право на спадщину за законом на 1/2 частину квартири [ADDRESS] після смерті матері [PERSON]; зобовязати відповідачів, а саме законного представника неповнолітнього [PERSON] [PERSON] надати в розпорядження Третьої Львівської держнотконтори оригінали правовстановлюючих документів на вищевказану квартиру. В обґрунтування вимог покликається на те, що 25.02.2013 року померла її мати [PERSON] За життя остання склала заповіт, яким усе своє майно заповіла своєму правнуку [PERSON]-[PERSON], в силу дії ст. 1241 ЦК України, вона має право на обовязкову частку у спадковому майні, як пенсіонер за віком. З метою реалізації свого права на спадщину, вона 10.02.2017 р. звернулась до Третьої Львівської держнотконтори для отримання свідоцтва про право на спадщину за законом. [PERSON] нотаріусом було відмовлено з тих підстав, що в спадковій справі відсутні необхідні правовстановлюючі документи на майно, які знаходяться в законного представника неповнолітнього [PERSON]-Д.О. - [PERSON] Остання відмовляється надати вказані документи, як їй, так і нотаріусу. Враховуючи наведене, змушена звернутись до суду. Представник позивача [PERSON] в судовому засіданні позов підтримав, зіславшись на обставини та факти, викладені в заяві, просив такий задовольнити. Відповідачі у судове засідання не зявились з невідомих суду причин, хоча належним чином повідомлялись про час та місце розгляду справи, що стверджується відмітками у журналі реєстрації вихідної кореспонденції та повідомленням про вручення поштового рекомендованого відправлення, заперечень на позовну заяву відповідачами до суду подано не було, а тому оскільки в матеріалах справи достатньо доказів для розгляду справи без їх участі, представник позивача не заперечує проти заочного розгляду справи, суд у відповідності до вимог статей 169, 224 ЦПК України вважає за можливе провести заочний розгляд справи на підставі наявних доказів. Від представника третьої особи надійшла заява про розгляд справи без участі представника Третьої Львівської держнотконтори у звязку з великою завантаженістю. Заслухавши думку учасників процесу, вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають часткового задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що 25.02.2013 року померла мати позивача [PERSON], [INFO], що стверджується свідоцтвом про смерть від 26.03.13р. Згідно довідки ОКП ЛОР «БТІ та ЕО» № 2/16244 від 18.11.15р. [PERSON] на праві спільної сумісної власності належала квартира [ADDRESS]. Даний факт стверджується копією свідоцтва про право власності на квартиру (а.с.6). За життя остання склала заповіт, яким усе своє майно заповіла своєму внукові [PERSON]. Оскільки позивач [PERSON] є інвалідом ІІ групи, що вбачається із копії її пенсійного посвідчення (а.с.5), а тому, незалежно від змісту заповіту має право на обовязкову часку у спадщині померлої матері в силу дії ст. 1241 ЦК України. Як встановлено 10.02.2017р. позивач зверталась в Третю Львівську державну нотаріальну контору для отримання свідоцтва про право на спадщину за законом. [PERSON] листом від 16.02.17р. їй відмовлено у звязку з тим, що правовстановлюючі документи на спадкове майно знаходяться у іншого спадкодавця, а саме законного представника неповнолітнього [PERSON]-Д.О. - [PERSON] Остання відмовляється їх надавати, що унеможливлює позивачу реалізувати своє право на частину у спадщині. Письмові повідомлення про необхідність надати оригінали документів скеровувались відповідачу , що стверджується матеріалами спадкової справи, копія якої витребувана судом. Між тим, відповідач не надала в розпорядження нотаріуса оригіналів документів. Згідно ч.1 ст. 1241 ЦК України, малолітні, неповнолітні, повнолітні непрацездатні діти спадкодавця, непрацездатна вдова (вдівець) та непрацездатні батьки спадкують, незалежно від змісту заповіту, половину частки, яка належала б кожному з них у разі спадкування за законом (обов'язкова частка). Відтак, суд приходить до висновку, що слід задовольнити вимогу позивача [PERSON] про зобовязання законного представника неповнолітнього [PERSON] В»ячеслава-Даніїла Орестовича - [PERSON] надати в розпорядження Третьої Львівської держнотконтори оригіналів правовстановлюючих документів на квартиру № 106 на вул. Г. Мазепи, 4 у м. Львові, оскільки в зв»язку з бездіяльністю відповідача порушується право позивача на отримання свідоцтва про право на спадщину у визначений законом спосіб. Що стосується вимоги про визнання права власності на спірну квартиру, суд вважає, що така вимога не підлягає до задоволення. Згідно ч.1 ст. 15 ЦПК України, суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи щодо захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин; Згідно ч.3 ст. 10, ч.1 ст. 11, 60 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Як вбачається, право позивача [PERSON] на спадщину за законом не порушене, ніким не оспорюється, а підставою відмови видачі останній свідоцтва про право на спадщину за законом мотивоване тим, що відсутні необхідні правовстановлюючі документи, які знаходяться у відповідачів. Як згадувалось вище, суд прийшов до висновку про задоволення вимоги про зобовязання відповідачів надати нотаріусу оригіналів правовстановлюючих документів на квартиру № 106 на вул. Г. Мазепи, 4 у м. Львові, а відтак немає підстав для задоволення позову в частинні визнання за позивачем права власності за спірну квартиру.

Outcome: partial