Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-24 00:00:00

21 вересня 2015 р. позивач орган опіки та піклування Доманівської селищної ради звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення з неї аліментів та позбавлення батьківських прав відносно її малолітніх дітей: [PERSON] та [PERSON]. Позов мотивований тим, що відповідач [PERSON] є матір'ю-одиначкою малолітніх [PERSON]: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. Відповідач за час проживання на території селищної ради зарекомендувала себе з негативної сторони, зловживає спиртними напоями, не займається вихованням дітей та не піклується про їх матеріальне забезпечення. Протягом 2013 р. перебувала на обліку та під супроводом Доманівського районного центру соціальних служб для сім'ї, дітей та молоді. Питання неналежного виконання батьківських обов'язків [PERSON] розглядалося на засіданнях інспекції у справах дітей при виконкомі Доманівської селищної ради та районної комісії з питань захисту прав дитини Доманівської РДА, проте позитивних результатів не настало. З 10 лютого до 13 серпня 2015 р. [PERSON] знову перебувала під супроводом Доманівського районного центру соціальних служб для сім'ї, дітей та молоді. Знята з обліку через мінімізацію складних життєвих обставин. З середини серпня 2015 р. продовжила зловживати алкогольними напоями. Малолітні [PERSON] та [PERSON] перебувають на обліку Служби у справах дітей Доманівської РДА як діти, що опинилися у складних життєвих обставинах через неналежне виконання матір'ю батьківських обов'язків. За заявою матері з 25.02.2015 р. по 26.06.2015 р. діти перебували у Комунальному закладі «Первомайський центр соціально-психологічної реабілітації дітей» Миколаївської обласної ради. За період їх перебування у закладі мати дітьми не цікавилася. 6 вересня 2015 р. до Доманівського районного центру соціальних служб для сім'ї, дітей та молоді надійшло телефонне повідомлення про те, що [PERSON] перебуває в стані алкогольного сп'яніння, малолітні діти вночі ходили по вулиці та просили їсти. За даним фактом через існування загрози життю та здоров'ю дітей опікунською радою Доманівської селищної ради прийняте рішення про відібрання дітей у [PERSON] та доцільність позбавлення її батьківських прав. З 07 вересня 2015 р. діти перебувають у комунальному закладі «Центр соціально-психологічної реабілітації дітей Южноукраїнської міської ради». За час перебування малолітніх дітей [PERSON] та [PERSON] у закладі мати дітей - [PERSON] жодного разу не відвідала їх, не спілкувалася з ними та не цікавилася їх долею, фактично самоусунулася від своїх обов'язків. Зважаючи на те, що відповідач ухиляється від виконання батьківських обов'язків, позбавлення її батьківських прав, на думку позивача, відповідатиме інтересам дітей. З цих підстав позивач просить суд позбавити [PERSON] батьківських прав відносно її дітей і стягнути з неї аліменти на їх утримання в розмірі 1/3 частини всіх видів доходів (заробітку), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення ними повноліття. У судовому засіданні представник позивача [PERSON] позов підтримала повністю, просила задовольнити його: позбавити відповідача батьківських прав відносно дітей та стягнути з неї аліменти на їх утримання. Пояснила суду, що відповідачка ухиляється від виконання батьківських обов'язків, самоусунулася від участі у вихованні та утриманні дітей, з моменту влаштування дітей до комунального закладу та протягом часу розгляду справи долею дітей не цікавилася, а тому задоволення позову відповідатиме інтересам дітей. Представник третьої особи Чернюк Є.М. позов підтримав повністю, просив задовольнити його, пояснив суду, що малолітні діти [PERSON] та [PERSON] перебувають в комунальному закладі «Центр соціально-психологічної реабілітації дітей Южноукраїнської міської ради» з 7 вересня 2015 р. Мати з часу поміщення до закладу ними жодного разу не цікавилась. Прокурор Льовін К.В. підтримав позов, вважав його таким, що підлягає задоволенню, оскільки позбавлення батьківських прав [PERSON] по відношенню до дітей відповідатиме інтересам малолітніх, зважаючи на ухилення її від виконання батьківських обов'язків. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні позов не визнала, заперечувала проти його задоволення. Пояснила суду, що вона належним чином виконує батьківські обов'язки: її діти, коли проживали з нею, завжди були одягнені та нагодовані. Вона в силу своїх можливостей матеріально їх забезпечувала. Невиконання батьківських обов'язків мало місце через важкий матеріальний стан та неможливість працевлаштування. Дітей не відвідувала через відсутність коштів. Допитана у судовому засіданні свідок - [PERSON] - директор Доманівського РЦСССДМ, суду пояснила, що відповідач протягом 2013 р. та 2015 року перебувала на обліку Доманівського РЦСССДМ, з нею проводилася робота у рамках соціального супроводу. Сім'я була під контролем, але станом на вересень 2015 р. мати дітей повністю не реагує на зауваження та попередження. У будинку, де проживають малолітні діти, відсутні умови для повноцінного їх проживання та розвитку. З матір'ю постійно проводилася профілактична робота, але позитивного результату немає, а тому позбавлення [PERSON] батьківських прав та подальше їх влаштування є доцільним і буде відповідати інтересам дітей. Аналогічні по суті пояснення дали свідки: [PERSON] - фахівець із соціальної роботи Доманівського РЦСССДМ та [PERSON], секретар Доманівської селищної ради. Родина [PERSON] тричі перебувала під супроводом. Під час інспектування тимчасово спостерігалися зміни на краще: [PERSON] на деякий час припиняла зловживати спиртним, але ненадовго. В стані сп'яніння дітьми не займається, веде себе грубо, на зауваження реагує неадекватно. У будинок, де проживають діти, мати приводить сумнівні компанії, що негативно впливає на розвиток дітей. Свідок [PERSON], лікар - педіатр Доманівської ЦРЛ, суду пояснила, що [PERSON] та [PERSON] були вилучені із сім'ї та поміщені 03.09.2015 р. в дитяче відділення Доманівської ЦРЛ в незадовільному стані: діти були голодні, брудні, з педикульозом та захворюваннями шкіри, спричиненими недотриманням правил гігієни. Діти при поміщенні до відділення мали занижену для свого віку вагу. 07.09.2015 р. виписані та відправлені в Центр соціальної реабілітації м.Южноукраїнськ. Мати дітей не відвідувала та ними не цікавилася. Заслухавши пояснення учасників судового розгляду, свідків, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Статтею 150 СК України передбачені обов`язки батьків щодо виховання та розвитку дитини. Зокрема, вказаною статтею передбачено, що батьки зобов'язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім'ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини; зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя, зобов'язані поважати дитину. Передача дитин на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов'язку батьківського піклування щодо неї. Згідно ст.164 ч.1 п. 2 того ж Кодексу мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов'язку щодо утримання дитини. Одночасно з позбавленням батьківських прав суд може на вимогу позивача або за власною ініціативою вирішити питання про стягнення аліментів на дитину (ч.2 ст.166 СК України). Відповідно до ч.3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Ст.183 цього ж Кодексу передбачає, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. З досліджених письмових матеріалів справи, а саме: свідоцтв про народження встановлено, що [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], є дітьми [PERSON] Державна реєстрація народжень дітей, як вбачається з довідки відділу ДРАЦС РС Доманівського РУЮ від 09.09.2015 р. за №203/03.04-41, проведена відповідно до ч.1 ст.135 СК України (за вказівкою матері, яка не перебуває у шлюбі). Ухилення відповідачем від виконання своїх обов'язків по вихованню дітей, крім усних пояснень представників позивача та третьої особи, свідків, підтверджене письмовими матеріалами. Зокрема, з актів обстеження житлово-побутових умов проживання відповідачки від 17.12.2014 р., 12.01.2015 р., 14.01.2014 р., 23.01.2015 р., 28.01.2015 р., 30.01.2015 р., 06.02.2015 р., 10.02.2015 р., 13.02.2015 р., 20.02.2015 р., 31.08.2015 р. та 06.09.2015 р., 04.12.2015 р. вбачається, що умови проживання [PERSON] є неналежними для проживання дітей: санітарний стан будинку незадовільний, у будинку темно, брудно, присадибна ділянка (город) необроблена. З довідок Доманівської ЦРЛ від 10.09.2015 р. про стан здоров'я дітей вбачається, що захворювання малолітніх пов'язані з неналежним за ними доглядом матір'ю. Відповідач [PERSON] є отримувачем щомісячних соціальних допомог: допомоги при народженні дитини у розмірі 1364,31 грн. на дочку та допомоги на дітей одинокій матері у розмірі 619,20 грн., про що свідчить довідка УСЗН Доманівської РДА за №2067 від 14.09.2015 р. Незважаючи на те, що відповідач отримувала державну грошову допомогу на дітей, кошти використовувала на власні потреби. Такого висновку суд дійшов з урахуванням того, що інших доходів [PERSON] не мала; як безробітна станом на 09.09.2015 не зареєстрована; за час перебування дітей у закладах реабілітації матеріальної допомоги їм не надавала. Діти [PERSON]: [PERSON] та [PERSON] з 25.02.2015 р. по 26.06.2015 р., як вбачається з довідки за №746 від 09.09.2015 р, Комунального закладу «Первомайський центр соціально-психологічної реабілітації дітей» Миколаївської обласної ради, перебували у закладі з причини кризової ситуації в сім'ї. Мати дітей не відвідувала. 20.03.2015 р. мати повідомлена про те, що її донька [PERSON] перебуває в лікарні, однак [PERSON] її не відвідала. За час перебування дітей у Комунальному закладі «Центр соціально-психологічної реабілітації дітей Южноукраїнської міської ради» з 07.09.2015 р. по 11.01.2016 р. мати також ними не цікавилася, про що свідчить довідка закладу за №01-21/9 від 11.01.2016 р. З відповідачем проводилися заходи щодо зміни її поведінки по відношенню до дітей, про що свідчать протокол засідання інспекції у справах неповнолітніх при виконкомі Доманівської селищної ради від 20.09.2013 р.; витяг з протоколу №2 засідання комісії з питань захисту прав дитини Доманівської РДА від 10.02.2015 р.; інформація Доманівського РЦСССДМ від 04.09.2015 р. за №252; інформація Служби у справах дітей Доманівської РДА від 11.09.2015 р. за №461-01. За висновком Доманівської селищної ради, як органу опіки та піклування, від 06 вересня 2015 р. позбавлення [PERSON] батьківських прав відносно дітей є доцільним та таким, що відповідатиме інтересам малолітніх [PERSON] та [PERSON]. Згідно п.15 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 30.03.2007 р. «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» (далі - Постанова) позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. В абзаці 2 п.16 тієї ж Постанови визначено, що ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. Виходячи з вимог ст.166 СК України та п.15 Постанови, позбавлення батьківських прав допускається лише тоді, коли змінити поведінку батьків в кращу сторону неможливо, і лише при наявності вини в діях батьків. Оцінивши досліджені у ході судового розгляду письмові докази в сукупності з усними поясненнями сторін, свідків, суд приходить до висновку, що позивачем доведене ухилення відповідача [PERSON] без поважних на те причин від виконання батьківських обов'язків по відношенню до дітей [PERSON] та [PERSON]. Відповідач доводи позивача доказами не спростувала. Вжиті позивачем та відповідними службами до подачі позову заходи щодо зміни поведінки [PERSON] по відношенню до дітей на краще позитивних результатів не дали. За час розгляду справи судом [PERSON] відношення до дітей також не змінила. З урахуванням конкретних обставин даної справи суд приходить до висновку, що позбавлення [PERSON] батьківських прав відносно малолітніх дітей є виправданою мірою, спрямованою на необхідність захисту прав дітей, які мають пріоритетне значення при вирішенні справи. Зважаючи на те, що згідно ч.2 ст.166 СК України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов'язку щодо утримання дитини, підлягають задоволенню вимоги про стягнення аліментів у розмірі 1/3 частки від усіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно до повноліття дітей, але не менше, ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Так як після позбавлення відповідача [PERSON] батьківських прав малолітні [PERSON] та [PERSON] набувають статус дітей, позбавлених батьківського піклування, суд відповідно до ч.3 ст.60 ЦК України передає їх для подальшого влаштування органу опіки та піклування Доманівської районної державної адміністрації Миколаївської області. Стягненню з відповідача на користь Доманівського районного суду підлягають в силу ст.88 ЦПК України судові витрати на загальну суму 3 654 грн., в тому числі: 1218 грн. - за вимогою про стягнення аліментів, 2436грн. - за вимогою про позбавлення батьківських прав відносно двох дітей, виходячи зі ставок судового збору, що діяли на день подачі позову до суду.

Outcome: approved