Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-14 00:00:00

20.11.2018 року позивач [PERSON] звернулась до суду із позовом до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням та зняття з реєстрації, посилаючись на те, що повинна оплачувати комунальні послуги за відповідача, просить суд: 1. Визнати [PERSON] таким, що втратив право користування квартирою № 5 у будинку № 50 по вул. Садовій у м. Миколаєві та зняти його з реєстрації. Позовні вимоги позивач обґрунтувала тим, що відповідно до свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 19.10.2006 року серії ВЕА № 426087 [PERSON] є власником квартири № 5 у житловому будинку № 50, що знаходиться по вул. Садовій у м. Миколаєві. З відповідачем, який є її колишнім чоловіком, остання розірвала шлюб 06.12.2017 року (рішення суду по справі № 487/5526/17, провадження № 2/487/2645/17). Позивач уже понад пять років не спілкується з [PERSON] Комунальні служби, що надають послуги по утриманню квартири [PERSON], у своїх розрахунках по сплаті комунальних платежів вказують кількість мешканців та нараховують по своїм тарифам відповідні розміри грошових коштів, які позивач повинна сплачувати. Позивач [PERSON] про відкриття провадження була повідомлена належним чином. Відповідач [PERSON] про відкриття провадження був повідомлений, відзив суду не надав. Суд вважає за можливе\~ухвалити\~рішення про заочний розгляд справи, що відповідає положенням\~ст. 280 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступні обставини та відповідні ним правовідносини. Згідно Договору дарування квартири серії ВЕА № 426087 від 08.09.2006 року, посвідченого державним нотаріусом Першої миколаївської державної нотаріальної контори [PERSON], та витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно № 12218547 від 19.10.2006 року власником квартири [ADDRESS] є [PERSON] Як вбачається із довідки № 3740 від 20.11.2018 року, виданої ТОВ «Николаевдомсервис», [PERSON] зареєстрований із правом на житлову площу [ADDRESS]. Власником особового рахунку є [PERSON] Відповідно до акту про непроживання від 06.11.2018 року відповідач [PERSON] з 2013 року не проживає, хоча зареєстрований, за адресою: [ADDRESS], що підтверджується підписами сусідів: [PERSON], [PERSON], [PERSON], та затверджено паспортистом ТОВ «Николаевдомсервис». Заочним рішенням Заводського районного суду м. Миколаєва від 06.12.2017 року по справі № 487/5526/17 шлюб, зареєстрований 19.07.2011 року Ленінським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Миколаївського міського управління юстиції, між [PERSON] та [PERSON], актовий запис № 397, розірвано. За ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до\~ст.\~72\~Житлового кодексу\~України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Згідно з ч. 1 ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі заяви особи, запиту органу реєстрації за новим місцем проживання особи, остаточного рішення суду (про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою), свідоцтва про смерть. Виходячи з положень ст. 71 ЖК України, у звязку з тим, що відповідач в квартирі не проживає понад пять років, не зберігає в ній свого особистого майна, звязок з квартирою втратив, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір, сплачений при подачі позову за одну вимогу немайнового характеру в сумі 704, 80 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved