Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-03 00:00:00

20 листопада 2018 року представник [PERSON] - [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] , треті особи: Служба у справах дітей Маріупольської міської ради по Приморському району, Орган опіки та піклування виконавчого комітету Маріупольської міської ради Донецької області, в якому просить суд з урахуванням уточненої позовної заяви від 04 квітня 2019 року позбавити [PERSON] , [INFO] , уродженця м.Донецька, батьківських прав стосовно малолітніх дітей - [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] [INFO] , усі судові витрати покласти на відповідача. Позовна заява мотивована тим, що [PERSON] із [PERSON] перебувала у зареєстрованому шлюбі з 08.08.2009 року по 13.09.2012 року. Від шлюбу із відповідачем має двох неповнолітніх доньок [PERSON] та [PERSON] . Доньки мешкають разом з позивачем та перебувають на повному її утриманні. [PERSON] працює на посаді медсестри у лікарні № 13 м.Донецька, має заробітну плату близько 2000 грн на місяць. З серпня 2011 року відповідач з позивачем та доньками не проживав, не спілкувався та не підтримує жодних стосунків до теперішнього часу. Відповідач покинув дружину та дітей без будь-якого попередження, залишивши на позивача усю турботу по забезпеченню та вихованню доньок. Від батьківського обов`язку утримувати дитину [PERSON] та [PERSON] ухиляється. За останні чотири роки відповідач змінив декілька місць проживання і роботи. Аліменти на дітей не сплачує взагалі з 2014 року. Всі намагання позивача привернути увагу відповідача до його дітей, які вживалися протягом останніх чотирьох років виявилися марними. Нотаріально посвідченою заявою серії НАК номер 767222 від 13.01.2015 року [PERSON] відмовився від батьківських прав на малолітню доньку [PERSON] та на малолітню дитину [PERSON] . Позивач, представник позивача у судове засідання не з`явились, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, 10 грудня 2019 року позивач надіслала заяву, в якій заявлені позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити, просила розглянути справу за її відсутності. Відповідач у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, згідно нотаріально завіреної заяви просив розглянути справу за його відсутності, зазначив, що участі у вихованні дітей він не приймає і матеріальної допомоги їм не надає, у зв`язку з цим не заперечує проти оформлення документів, стосовно відмови від батьківських прав на малолітню доньку [PERSON] , [INFO] , та малолітню доньку [PERSON] , [INFO] його колишньою дружиною, [PERSON] , [INFO] . Представник третьої особи, Служби у справах дітей Маріупольської міської ради по Приморському району, у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про причину неявки суду не повідомив. Представник третьої особи, Органу опіки та піклування виконавчого комітету Маріупольської міської ради Донецької області, у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, надіслав заяву, в якій вказав, що при вивченні позовної заяви та проведенні в телефонному режимі бесіди з [PERSON] було встановлено, що вона з дітьми є внутрішньо переміщеними особами та згідно довідок про взяття на облік внутрішньо переміщених осіб, які зазначені в додатках позовної заяви, зареєстровані в [ADDRESS] . В телефонній бесіді [PERSON] повідомила, що вона з дітьми мешкає за фактичним місцем своєї реєстрації: [ADDRESS] . У зв`язку з тим, що на території міста Маріуполя [PERSON] з дітьми не мешкає, надати висновок органу опіки та піклування виконавчого комітету Маріупольської міської ради про доцільність, або недоцільність позбавлення [PERSON] батьківських прав до суду неможливо. Остаточне прийняття рішення по даній справі залишає на розгляд суду. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, судом встановлені наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 27 квітня 2010 року відділом реєстрації актів цивільного стану Калінінського районного управління юстиції у м.Донецьку Донецької області, [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON] , [INFO] , актовий запис № 383 від 27 квітня 2010 року. Згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 27 квітня 2010 року відділом реєстрації актів цивільного стану Калінінського районного управління юстиції у м.Донецьку Донецької області, [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON] , [INFO] , актовий запис № 382 від 27 квітня 2010 року. Рішенням Калінінського районного суду міста Донецька Донецької області від 13 вересня 2012 року шлюб між [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , зареєстрований 08.08.2009 року Донецьким міським відділом реєстрації актів цивільного стану Головного управління юстиції Донецької області, актовий запис № 672 - розірвано. Рішенням Калінінського районного суду м. Донецька від 05 квітня 2012 року стягнуто з [PERSON] , [INFO] , на користь [PERSON] на утримання доньок [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , аліменти в розмірі 1000 гривень щомісячно, починаючи з 19 березня 2012 року до досягнення дитиною повноліття. Відповідно до положення ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини, ч. 7, 8 ст. 7 Сімейного кодексу України, при вирішення будь-яких питань щодо дітей суд повинен керуватися максимальним забезпеченням інтересів дітей. Відповідно до ст. ст. 150, 151 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, поважати її, батьки зобов`язані надавати дитині належне батьківське виховання, оскільки право на виховання є одним із основних прав дитини. Декларація прав дитини, проголошена Генеральною Асамблеєю ООН 20.11.1959 року, як принципове положення визначила, що дитина повинна зростати в умовах турботи. Відповідно до ч. 1 ст. 18 Конвенції ООН про права дитини, ратифікована постановою Верховної Ради від 27.02.1991 року, батьки несуть відповідальність за виховання і розвиток дитини. Згідно ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На батьків покладається відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Ухилення від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини матір`ю є відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України підставою для позбавлення батьківських прав. Згідно з п. 16 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Судом встановлено, що [PERSON] самоусунувся від виховання та виконання батьківських обов`язків, не піклується про здоров`я дітей, їх фізичний, духовний та моральний розвиток, не спілкується, не цікавиться, не утримує дітей, не готує їх до самостійного життя, проти позбавлення його батьківських прав не заперечує згідно нотаріально посвідченої заяви. Враховуючи викладене, суд вважає необхідним позбавити [PERSON] батьківських прав щодо доньки - [PERSON] , [INFO] , доньки - [PERSON] , [INFO] . Відповідно до ч.2 ст.166 Сімейного кодексу України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини.

Outcome: approved