Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-11 00:00:00

21.07.2016 року [PERSON] звернувся до суду з цим позовом, вказуючи, що 09.02.2014 року в с. Хитці, Лубенського району Полтавської області померла його мати [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про її смерть серії 1-КЕ 261293, актовий запис № 3, після смерті якої відкрилася спадщина. До спадкового майна входить право на земельні ділянки, площею 2,2776 та 0,3333 га, які посвідчені державними актами серії ВН № 220178 та ЯГ № 494822. За життя мати не скористалась своїм правом, передбаченим ст..ст.1233,1234 ЦК України і не залишила розпорядження на випадок своєї смерті у формі заповіту. За таких обставин, у відповідності до ст..1217 ЦК України спадкування здійснюється за законом. У встановлений законом шестимісячний строк він подав заяву до державної нотаріальної контори, однак не може отримати свідоцтва про право на спадщину на земельні ділянки, тому що державні акти на право приватної власності на землю за невстановлених обставин були втрачені. Позивач [PERSON] в судове засідання не зявився, проте направив до суду свою заяву , в якій просив розгляд справи провести у його відсутності та вимагав визнати його право власності на земельну ділянку. Представник відповідача [PERSON] сільської ради в судове засідання не зявився, направив заяву №186 від 10.08.2016 року, у якій позовні вимоги визнав в повному обсязі, справу просив розглянути у його відсутності. Зясувавши позицію сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з огляду на таке. У відповідності до ч. 4 ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд, за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову, якщо таке визнання не суперечить закону і не порушує права свободи чи інтереси інших осіб. Згідно з ч. 1 ст. 61 ЦПК України, обставини визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Беззаперечно встановлено, що [PERSON], яка померла 09.02.2014 року в в с. Хитці, Лубенського району Полтавської області, що підтверджується свідоцтвом про її смерть (а. с. 6) була власником земельних ділянок площею 2,2776 та 0,3333 га, що розташовані на території [PERSON] сільської ради Погребищенського району Вінницької області, що посвідчується Державними актами на право власності на земельну ділянку серії ВН № 220176 та ЯГ №494822, (а. с.15,41 ). Позивач, як єдиний спадкоємиць за законом вступив в управління та володіння спадковим майном. Дані правовідносини у системному звязку регулюються: -ч.1 ст. 1 Протоколу 1 Конвенції про захист прав і основоположних свобод, яка передбачає право на ефективне мирне володіння майном; -ст.328 ЦК України, за змістом якої фізична або юридична особа може набути право власності на підставах, що не заборонені законом; -ст.392 ЦК України передбачено, що власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності; -ст.1218 ЦК України, відповідно до якої, до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Оскільки в судовому засіданні беззаперечно доведено, що [PERSON], яка померла 09.02.2014 року в с. Хитці, Лубенського району Полтавської області була власником земельних ділянок 2,2776 та 0,3333 га, що розташовані на території [PERSON] сільської ради Погребищенського району Вінницької області, що посвідчується Державними актами на право власності на земельну ділянку серії ВН № 220176 та ЯГ №494822, [PERSON], як єдиний спадкоємиць за законом вступив в управління спадковим майном, однак не може отримати свідоцтва про право на спадщину на земельні ділянки, тому що державні акти на право власності на землю за невстановлених обставин були втрачені то з метою захисту майнових прав позивача, необхідно визнати за ним право власності на це майно.

Outcome: approved