Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-11 00:00:00

21.09.2018 позивач звернувся до суду із повозом до відповідача [PERSON], в якому просить суд стягнути з відповідача на користь позивача кошти в сумі 10689 грн. 30 коп., як такі, що надмірно виплачені з Державного бюджету у вигляді субсидії для відшкодування витрат на оплату житлово-комунальних послуг, а також з клопотанням про звільнення позивача від сплати судового збору. ( а.с. 28) Ухвалою Вінницького районного суду Вінницької області від 02.10.2018 у задоволені клопотання позивача про звільнення від сплати судового збору- відмовлено; відстрочено позивачу сплаті судового збору до ухвалення рішення у даній справі ( а.с. 36-38) Позов позивачем обґрунтованим тим, що 18 червня 2015 року відповідач звернулась до позивача для призначення житлової субсидії та відповідно до вимог п. 13 Положення згідно заяви про призначення житлової субсидії та декларації про доходи і витрати осіб, які звернулися за призначенням житлової субсидії [PERSON] призначена субсидія для відшкодування витрат на оплату житлово-комунальних послуг. Вказує, що [PERSON] була повідомлена про обов'язок у разі зміни обставин, які можуть вплинути на отримання житлової субсидії (зміни складу осіб, які зареєстровані (фактично проживають), джерел доходу переліку отримуваних житлово-комунальних послуг, придбання майна, товарів або оплати послуг на суму, що перевищує 50 тис. гривень), у місячний термін повідомити про це структурний підрозділ з питань соціального захисту населення, що підтверджується її особистим підписом в заяві. На підставі Електронного листа Департаменту соціальної та молодіжної політики Вінницької обласної державної адміністрації № 04-5532 від 06.11.2017 про лист Міністерства фінансів України № 26040-12/2-7/30030 від 02.11.2017 щодо здійснення верифікації достовірності інформації, наданої для призначення житлових субсидій управлінням установлено, що [PERSON] не було повідомлено управління про купівлю нею 18 березня 2016 року житлового будинку з прибудовою, господарськими будівлями та спорудами за ціною 144000 грн., що вплинуло на встановлення права на субсидію, внаслідок чого вона отримала субсидію без достатніх правових підстав з червня 2016 року по квітень 2017 року на суму 10689 грн. 30 коп., із розрахунку : червня 2016 року по квітень 2017 року субсидію [PERSON] було призначено: за червень 2016 - вересень 2016 в сумі 0,00 грн.; за жовтень 2016 -лютий 2017 в сумі 8298,00 грн. (1659,60 * 5 = 8298,00); за березень 2017 р. в сумі 1726,50 грн.; за квітень 2017 р. в сумі 664,80 грн. В судовому засіданні представник позивача Блошенкіна М.П., позов підтримала у повному обсязі з підстав зазначених у ньому, просила його задовольнити. Відповідач [PERSON], позов не визнала суду показала, що дійсно 18.03.2016 уклала нотаріально посвідчений договір купівлі-продажу, згідно до якого купувала у [PERSON] житловий будинок [ADDRESS], але гроші за цей будинок вона віддала продавцю раніше і на час звернення із заявою проживала з сім'єю у цьому будинку. У зв'язку з тим, що у них не було грошей для нотаріального оформлення договору, вважає , що є власником будинку з часу передачі грошей, а не нотаріально оформленого документу. Тому у період укладення договору про купівлю будинку вона не попередила позивача про це. Суду зазначила, що не вважає за необхідне повертати грошові кошти, оскільки не з її вини були сплачені ці кошти. 09.11.2018 позивач повторно подав заяву про звільнення від сплати судового збору за подачу позову по даній справи та в разі його задоволення стягнути його з відповідача , пославшись на практику суддів першої інстанції Вінницької області, та відсутність коштів на рахунку позивача для сплати судового збору. Вивчивши заяву та додані документи, суд вважає що у задоволені даного клопотання слід відмовити, виходячи з такого. Згідно до положень, викладених в ст. 129 Конституції України однією із засад судочинства визначено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, у тому числі й органів державної влади. Згідно ч. ч.1, 3 ст. 136 ЦПК України суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на визначений строк у порядку, передбаченому законом, але не більше як до ухвалення судового рішення у справі. З підстав, зазначених у частині першій цієї статті, суд у порядку, передбаченому законом, може зменшити розмір належних до сплати судових витрат, пов'язаних з розглядом справи, або звільнити від їх сплати. Відповідно до ст. 8 Закону України « Про судовий збір» враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов: 1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або 2) позивачами є: а) військовослужбовці; б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда; г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім'ї; ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або 3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров'ю. Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті. Суд вважає, що обставини, пов'язані з фінансуванням установи чи організації з Державного бюджету України та відсутністю у ньому коштів, призначених для сплати судового збору, не можуть вважатися достатньою підставою для звільнення від сплати такої. Пунктом 2 Прикінцевих положень Закону України від 22 травня 2015 року № 484-VIII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо сплати судового збору» Кабінет Міністрів України зобов'язано забезпечити відповідне фінансування державних органів, які позбавляються пільг щодо сплати судового збору. Отже, звільнення позивача від сплати судового збору буде суперечити завданню та меті Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо сплати судового збору» в частині надходження до спеціального фонду Державного бюджету України коштів від сплати судового збору, а також може розцінюватись, як надання державним органам певних процесуальних переваг перед іншими учасниками судового процесу - юридичними та фізичними особами, які зобов'язані сплачувати відповідний судовий збір. Вислухавши вступне слово учасників справи, дослідивши та оцінивши надані документи у їх сукупності, суд вважає, що позов є необґрунтованим та таким , що підлягає відмові у задоволені виходячи з такого. З копії заяви про призначення житлової субсидій відповідача поданої позивачу 18.06.2015 судом убачається, що відповідач зазначила адресу зареєстрованого у встановленому законом порядку за адресою: будинок№ 55, по вул. В.Любенка, с.Хиженці Вінницького району; контактний телефон та дані паспорту ( а.с.7) З декларації про доходи і витрати осіб, які звернулися за призначенням житлової субсидій , судом убачається, що [PERSON] її заповнила, із зазначення членів своєї сім'ї, доходу та вказала , що вона та члени її сім'ї майна та послуг у 2014 році не придбала. Також позивач погодилась із усіма умовами визначеними у цій декларації та підписала її. ( зворотна сторона а.с. 7 ) З розрахунку суми надмірно нарахованої субсидії до справи № 15431 [PERSON] убачається, що позивач почав проводити відповідні виплати починаючи з жовтня 2016 року по квітень 2017 року на загальну суму 10689,30 грн., що підтверджується також доданими розрахунками субсидії ( а.с. 8-13) З копії договору купівлі -продажи від 18.03.2016 , посвідченого нотаріально, убачається, що продавець [PERSON] продала, а відповідач [PERSON] купувала житловий будинок [ADDRESS]. Продаж будинку проведена за 140000 гривень . Також у цьому договорі зазначено, що зареєстроване у встановленому законом порядку місцем проживання [PERSON] зазначена вищевказана адреса ( а.с. 14-15) З копії верифікації червня 2017 [PERSON] від 03.07.2017 проведеної позивачем, судом убачається, що відповідачу проводилась перепризначення субсидій ; виявлено придбання будинку відповідачем 18.03.2016 , у зв'язку з чим виплата субсидій відповідача припинена з червня 2017 ( а.с 26) 03.07.2017 відповідач отримала від позивача повідомлення про необхідність повернення надмірно виплачених грошових коштів у розмірі 10689 грн.30 коп., які не сплатила ( а.с.27). Відповідно до ч.ч.1.2 ст.2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Суд та учасники судового процесу зобов'язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі. Частиною 2 статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Судом установлено, що виникли правовідносини між сторонами регулюються Положенням про порядок призначення та надання населенню субсидій для відшкодування витрат на оплату житлово-комунальних послуг, придбання скрапленого газу, твердого та рідкого пічного побутового палива, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 21 жовтня 1995 р. N 848 ( із подальшими змінами та доповненнями),який визначає умови призначення та порядок надання громадянам щомісячної адресної безготівкової субсидії для відшкодування витрат на оплату управління багатоквартирним будинком, користування житлом або його утримання та користування послуг (водо-, тепло-, газопостачання, водовідведення, електроенергія, вивезення побутового сміття та рідких нечистот), а також один раз на рік субсидії готівкою на придбання скрапленого газу, твердого та рідкого пічного побутового палива( далі-Положення)( в редакції Положення на час виниклих правовідносин), а також положеннями Глави 83 ЦК України. Пунктом 2 Положення передбачено, що право на отримання адресної безготівкової субсидії для відшкодування витрат на оплату житлово-комунальних послуг, а також субсидії готівкою на придбання скрапленого газу, твердого та рідкого пічного побутового палива (далі - субсидія) поширюється на громадян, які проживають у житлових приміщеннях (будинках) державного та громадського житлового фонду, в тому числі у гуртожитках, - на оплату користування житлом; приватного житлового фонду та фонду житлово-будівельних (житлових) кооперативів - на оплату утримання житла; житлового фонду незалежно від форм власності - на оплату комунальних послуг, придбання скрапленого газу, твердого та рідкого пічного побутового палива. Згідно до п.3 Положення , призначення субсидій та контроль за їх цільовим використанням здійснюється структурними підрозділами з питань соціального захисту населення районних, районних у містах Києві і Севастополі держадміністрацій, виконавчих органів міських, районних у містах (у разі їх створення) рад . У сільській місцевості приймання заяв з необхідними документами для призначення субсидій та передачу їх відповідним структурним підрозділам з питань соціального захисту населення здійснюють уповноважені особи, які визначаються виконавчими органами сільських і селищних рад. Пунктом 12 Положення передбачено, що субсидія для відшкодування витрат на оплату житлово-комунальних послуг призначається виходячи з розміру середньомісячного сукупного доходу осіб, зазначених у пункті 7 цього Положення, а субсидія для придбання скрапленого газу, твердого та рідкого пічного побутового палива - виходячи з річного доходу осіб за попередній календарний рік. Якщо субсидія для відшкодування витрат на оплату житлово-комунальних послуг призначається у I кварталі року, середньомісячний сукупний дохід визначається за перші три квартали попереднього року, в інших випадках - за попередній календарний рік. З пункту 13 Положення, убачається, що для призначення субсидії громадянин, особа якого посвідчується паспортом або іншим документом, подає структурному підрозділу з питань соціального захисту населення за місцем реєстрації (орендарі - за місцем проживання): заяву про призначення житлової субсидії та декларацію про доходи і витрати осіб, які вернулися за призначенням житлової субсидії, за встановленими формами; довідки про доходи - у разі зазначення в декларації інших отриманих доходів, інформація про які відсутня у ДФС, Пенсійному фонді України, фондах соціального страхування, і відповідно до законодавства не може бути отримана за запитом структурного підрозділу з питань соціального захисту населення у порядку, встановленому цим Положенням. У разі зазначення в декларації інших отриманих доходів, інформація про які відсутня у ДФС, Пенсійному фонді України, фондах соціального страхування, та неможливості підтвердити такі доходи довідкою до декларації додається письмове пояснення з зазначенням їх розміру; договір найму (оренди) житла (за наявності). Зазначені заява та декларація можуть бути надіслані поштою або в електронній формі з використанням засобів телекомунікаційних систем, зокрема з використанням електронного цифрового підпису, структурному підрозділу з питань соціального захисту населення за місцем реєстрації заявника (орендарі - за місцем проживання). У разі отримання надісланих з використанням засобів телекомунікаційних систем заяви та декларації, у яких відсутній електронний цифровий підпис громадянина, субсидія розраховується лише після підпису зазначених документів у місячний строк. У разі не підписання заяви і декларації в зазначений строк подаються нові заява і декларація. Забороняється вимагати від громадян документи, що не передбачені цим Положенням. Громадянин несе відповідальність за подані відомості про доходи, майно, що вплинули або могли вплинути на встановлення права на призначення субсидії та на визначення її розміру. Також відповідно до п.14 Положення, убачається, що субсидія для відшкодування витрат на оплату житлово-комунальних послуг призначається з місяця звернення за її призначенням до дати закінчення опалювального сезону, але не більше ніж на 12 місяців, і розраховується: -на неопалювальний сезон - з 1 травня по 30 вересня; -на опалювальний сезон - з 1 жовтня по 30 квітня. Субсидія для придбання скрапленого газу, твердого та рідкого пічного побутового палива призначається один раз на календарний рік за особистим зверненням громадян. Субсидія для придбання скрапленого газу, твердого та рідкого пічного побутового палива і відшкодування витрат на оплату житлово-комунальних послуг надається на календарний рік. При цьому субсидія на оплату житлово-комунальних послуг розраховується з місяця звернення за її призначенням до кінця поточного року. Після закінчення строку отримання субсидії структурні підрозділи з питань соціального захисту населення самостійно здійснюють розрахунок субсидії на наступний період для домогосподарств, які отримували субсидію у попередньому періоді (крім орендарів житлового приміщення та осіб, які звертаються за субсидією на скраплений газ, тверде та рідке пічне побутове паливо). Для цього структурні підрозділи з питань соціального захисту населення збирають необхідну інформацію у порядку, передбаченому пунктом 13 цього Положення, без звернення громадян і протягом десяти днів після отримання зазначеної інформації приймають рішення про призначення (непризначення) субсидії та письмово інформують про прийняте рішення громадян. Рішення районної, районної у мм. Києві і Севастополі держадміністрації, виконавчого органу міської, районної у місті (у разі її утворення) ради або комісії, яка ними утворюється, про призначення в окремих випадках субсидії переглядається у разі зміни складу осіб, які зареєстровані (фактично проживають) у житловому приміщенні (будинку), якщо будь-хто із зареєстрованих у житловому приміщенні (будинку) осіб (осіб, які фактично проживають), яким нараховується плата за житлово-комунальні послуги, протягом 12 місяців перед зверненням за призначенням субсидії (призначенням субсидії без звернення) здійснив купівлю земельної ділянки, квартири (будинку), автомобіля, транспортного засобу (механізму), будівельних матеріалів, інших товарів довгострокового вжитку або оплатив послуги (одноразово) з будівництва, ремонту квартири (будинку) або автомобіля, транспортного засобу (механізму), телефонного (в тому числі мобільного) зв'язку, крім житлово-комунальних послуг у межах соціальної норми житла та соціальних нормативів користування житлово-комунальними послугами та медичних послуг, пов'язаних із забезпеченням життєдіяльності, на суму, яка на дату купівлі (оплати) перевищує 50 тис. гривень. У разі відсутності змін розрахунок субсидії на наступний період здійсюється структурним підрозділом з питань соціального захисту населення без повторного прийняття рішення районної, районної у мм. Києві і Севастополі держадміністрації, виконавчого органу міської, районної у місті (у разі її утворення) ради або комісії, яка ними утворюється. Громадянин, якому призначено субсидію, зобов'язаний протягом місяця поінформувати структурний підрозділ з питань соціального захисту населення про зміну складу зареєстрованих у житловому приміщенні (будинку) осіб (орендарі - про осіб, які фактично проживають), їх соціального статусу, переліку отримуваних житлово-комунальних послуг, умов їх надання, виконавців житлово-комунальних послуг, купівлю товарів або оплату послуг, передбачених підпунктом 5 пункту 5 цього Положення, шляхом подання відповідних документів. Відповідно до п.20 Положення, надання раніше призначеної субсидії припиняється: якщо громадянин приховав або свідомо подав недостовірні дані про доходи (не зазначив один із видів доходів) та майновий стан, що вплинули на встановлення права на субсидію, внаслідок чого йому була надміру перерахована сума субсидії, - з місяця, в якому виявлено порушення. У разі коли громадянин добровільно не повернув надміру перераховану (виплачену) суму субсидії, питання про її стягнення органи, що призначають субсидії, вирішують у судовому порядку. До посадових осіб, винних у надмірному перерахуванні (виплаті) субсидії, вживаються заходи, передбачені законодавством. Відповідно до положень, викладених в ч.ч.1,2 ст. 1212 ЦК України, особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов'язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов'язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Положення цієї глави застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події. Згідно до п.1 ч.1 ст. 1215 ЦК України, заробітна плата і платежі, що прирівнюються до неї, пенсії, допомоги, стипендії, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров'я або смертю, аліменти та інші грошові суми, надані фізичній особі як засіб до існування, якщо їх виплата проведена фізичною або юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача. Судом установлено, що на дату подання заяви про призначення житлової субсидії відповідачем від 18.06.2015 та відповідної декларації ,- нею були подані документи у повному обсязі та достовірні ( інформація визначена в розділі ІІІ декларації за 12 місяців перед зверненням за призначенням житлової субсидії ), на підставі який позивач призначив відповідачу житлову субсидію , яка повинна згідно до п.14 Положення, призначається з місяця звернення особи за її призначенням до дати закінчення опалювального сезону, але не більше ніж на 12 місяців, і розрахунку: -на неопалювальний сезон - з 1 травня по 30 вересня та -на опалювальний сезон - з 1 жовтня по 30 квітня, тобто первісно відповідачу була призначена житлова субсидія за який саме період суду не відомо, оскільки відповідних рішень позивач суду не надав. Договір купівлі продажу будинку , укладений між [PERSON] та відповідачем [PERSON] нотаріально посвідчений був 18.03.2016 ( а.с. 14). З наданих позивачем документів , а саме : розрахунку суми надмір нарахованої субсидії та рішень позивача про призначення субсидії у період з червня 2016 по квітень 2017, судом установлено, що надмірно сплачена сума субсидії відповідачу рахується за період з жовтня 2016 по квітень 2017 року і цей період був розрахований позивачем у зв'язку з перепризначенням відповідачу житлової субсидії, без виклика позивача ( п.14 Положення). Оскільки відповідач повторної заяви позивачу не подавала, що не заперечується сторонами у справі, в свою чергу, що підтверджується повідомленням позивача про повернення надмірно виплачених коштів. ( а.с. 27) Отже судом установлено, що посадові особи позивача перепризначили житлову субсидію відповідачу не виконавши вимоги п. 13 Положення, а саме: не перевіривши та не пересвідчившись чи продовжують бути достовірні дані, первісно отримані від відповідача за її заявою від 18.06.2015 за призначенням субсидій. Доводи представника позивача в судовому засіданні про те, що тільки після отримання листа Міністерства фінансів України у листопаді 2017 позивачем було установлено, що [PERSON] не було повідомлено управління про купівлю нею 18 березня 2016 року житлового будинку з прибудовою, господарськими будівлями та спорудами за ціною 144000 грн., що вплинуло на встановлення права на субсидію, внаслідок чого вона отримала субсидію без достатніх правових підстав з червня 2016 року по квітень 2017 року на суму 10689 грн. 30 коп. суд вважає хибним. Оскільки згідно до п. 3 Положення ( в редакції від 28.02.2015) призначення субсидій та контроль за їх цільовим використанням здійснюється структурними підрозділами з питань соціального захисту населення районних, районних у містах Києві і Севастополі держадміністрацій, виконавчих органів міських, районних у містах (у разі їх створення) рад. Та згідно до пункту 13 Положення, структурні підрозділи з питань соціального захисту населення мають право робити запити та безоплатно отримувати у строк до 15 календарних днів від ДФС, Державтоінспекції, інших органів виконавчої влади та органів місцевого самоврядування, суб'єктів господарювання, які здійснюють технічну інвентаризацію об'єктів нерухомого майна, вищих навчальних закладів, фондів соціального страхування інформацію, необхідну для призначення субсидій та проведення перевірок достовірності даних, отриманих від осіб, які звертаються за призначенням субсидій. Отже позивач не повинен був чекати проведення начальником відділу верифікації з червня 2017 [PERSON]( довідка від 03.07.2017 ) а повинні посадові особи позивача виконувати вимоги та використовувати надані права, визначені у Положенні. При винесені даного рішення , суд враховує правову позицію Європейського суду з прав людини, викладену в рішеннях у справах «Лелас проти Хорватії» (Lelas v. Croatia), «Пінкова та Пінк проти Чеської Республіки» (Pi№covda№dPi№e v. The Czech Republic), «Ґаші проти Хорватії» (Gashiv. Croatia), «Трго проти Хорватії» (Trgo v. Croatia) щодо застосування принципу «належного урядування», згідно якого державні органи, які не впроваджують або не дотримуються своїх власних процедур, не повинні мати можливість отримувати вигоду від своїх протиправних дій або уникати виконання своїх обов'язків. Ризик будь-якої помилки державного органу повинен покладатися на саму державу, а помилки не можуть виправлятися за рахунок осіб, яких вони стосуються. Оскільки саме держава не виконала свій обов'язок запровадити внутрішню процедуру встановлення факту придбання нерухомого майна вперше, що сприяло б юридичній визначеності у цивільних правовідносинах, які зачіпають майнові інтереси особи, то негативні наслідки вказаної бездіяльності мають покладатися саме на державу. В свою чергу , неповідомлення відповідачем позивача про придбання будинку 18.03.2016 не може судом вважатися, з урахуванням вищевикладеного, беззаперечним доказом на те, що відповідач приховала про зміну у своєму майновому стані, що вплинули на встановлення права на субсидію, внаслідок чого йому була надміру перерахована сума субсидії, оскільки у даному випадку обов'язок збирати , перепровіряти необхідну інформації для подальшому вирішення питання про перепризначення субсидії відповідачу покладений саме на позивача як посадову особу суб'єкту владних повноважень. Виходячи з вищевикладеного у задоволені позову слід відмовити. Оскільки у задоволені позову позивачу відмовлено у повному обсязі, а раніше ухвалою суду відстрочено у сплаті судового збору до ухвалення рішення у даній справі, тому суд у відповідності до вимог п.2 ч.2, ч.1 ст. 141 ЦПК України, вважає за необхідне стягнути з позивача на користь держави судовій збір за подачу даного позову до суду у розмірі 1762,00 гривень.

Outcome: approved