Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-03 00:00:00

20 лютого 2014 року Красноокнянський районний суд розглянув зазначену цивільну справу і ухвалив рішення, яким частково задовольнив позов і зобов»язав [PERSON], [PERSON], [PERSON] , [PERSON] усунути перешкоди [PERSON] у користуванні та розпорядженні 53/100 житлового будинку, розташованого по [ADDRESS] шляхом виселення [PERSON], [PERSON], [PERSON] , [PERSON] із зазначеного житлового будинку ,а також було стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] моральну шкоду у розмірі 5000 грн. та стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] судові витрати : судовий збір - 191 грн 17 коп ,правову допомогу -1250 грн ,витрати на проїзд представника позивача - 599 грн 80 коп. В задоволенні іншої частині позову відмовлено . Разом з тим, ухвалюючи рішення від 20 лютого 2014 року суд не вирішив питання про стягнення моральної шкоди та судових витрат відносно відповідача [PERSON]. Відповідно до ст.220 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою осіб, які беруть участь у справі, чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо стосовно якої-небудь позовної вимоги ,з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення,не ухвалено рішення та якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Сторони по справі за викликом в судове засідання щодо вирішення питання про постановлення додаткового рішення не з'явилися і про причини неявки не повідомили, хоча повідомлялися судом про дату, час і місце проведення цього судового засідання. На адресу суду від сторін надійшли письмові заяви про розгляд справи у їх відсутність. Відповідно до вимог ст.220 ЦПК України, присутність осіб, які не явились за викликом суду в судове засідання, не є обов'язковою, а тому справа розглянута у їх відсутність. Дослідивши в судовому засіданні обставини справи в частині, що стосуються стягнення моральної шкоди з відповідача [PERSON] та розподілу судових витрат, суд, перевіривши ці обставини письмовими доказами, оцінивши досліджені в судовому засіданні докази, відповідно до ст.88 ЦПК України приходить до висновку про необхідність винесення по даній справі додаткового рішення. Фактично у судовому засіданні вирішувалися питання що стягнення моральної шкоди та судових витрат з відповідачів [PERSON] та [PERSON] і обгрунтування правових підстав про часткове задоволення цих вимог зазначено у повному тексті рішення суду від 20 лютого 2014 року. Разом з тим ,у резолютивній частині рішення зазначено про стягнення моральної шкоди та судових витрат лише з [PERSON],тоді як слід було зазначити і про стягнення моральної шкоди та судових витрат і з [PERSON] також. Так ,судом зазначено про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] моральної шкоди у розмірі 5000 грн та судових витрат : судового збору 191 грн 17 коп,правової допомоги- 1250 грн,витрат на проїзд представника позивача - 599 грн 80 коп. Враховуючи, що ,як встановлено основним рішенням суду від 20 лютого 2014 року , відповідачі своїми спільними діями нанесли моральну шкоду позивачу [PERSON], то , відповідно до положень ст.543 ЦК України ,вони мають нести солідарну відповідальність. Тому, враховуючи обставини справи та прийняте судом рішення, суд, на підставі ст.543 ЦК України та ст.88 ЦПК України, приходить до висновку, що на користь позивача [PERSON] з відповідачів по справі [PERSON] та [PERSON] слід стягнути солідарно моральну шкоду у розмірі 5000 грн та судові витрати в рівних частках.

Outcome: approved