Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-23 00:00:00

20.02.2019 року позивач звернувся до Центрального районного суду м. Миколаєва з позовом, з подальшим уточненням від 24.03.2020 року, в якому остаточно просить суд припинити право власності [PERSON] на 3/8 частки квартири [ADDRESS] ; визнати за [PERSON] право власності на 3/8 частки квартири [ADDRESS] ; стягнути з позивача на користь відповідача компенсацію вартості 3/8 частки квартири [ADDRESS] в розмірі 202 578 грн. 00 коп., внесені позивачем на депозитний рахунок суду; додатково стягнути з позивача на користь відповідача 50 000 грн. 00 коп. вартості 3/8 частки вказаної квартири до 30.12.2020 року, а саме: до 30 квітня 2020 року - 4 000 грн., до 30 травня 2020 року - 4 000 грн., до 30 червня 2020 року - 4 000 грн., до 30 липня 2020 року - 4 000 грн., до 30 серпня 2020 року - 4 000 грн., до 30 вересня 2020 року - 5 000 грн., до 30 жовтня 2020 року - 5 000 грн., до 30 листопада 2020 року - 5 000 грн., до 30 грудня 2020 року - 15 000 грн. В обгрунтування позову посилається на те, що позивач є власником 5/8 частки спірної квартири, а відповідач - 3/8 частки. Разом з цим, відповідач у вказаній квартирі не проживає, має інше житло. Крім того, між сторонами склались неприязні стосунки, що об`єктивно перешкоджають їх спільному проживанню у спірній квартирі. Квартира є неподільною, а спільне володіння та користування спірним майном є неможливим. Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 21.02.2019 року головуючим суддею по даній справі визначено суддю Гуденко О.А. Ухвалою судді Центрального районного суду м. Миколаєва Гуденко О.А. від 25.02.2019 року вищезазначений позов залишено без руху. 25.03.2019 року до канцелярії суду надійшла заява від представника позивача на виконання вимог ухвали судді від 25.02.2019 року Ухвалою судді Центрального районного суду м. Миколаєва Гуденко О.А. від 27.03.2019 року вищезазначену позовну заяву, після усунення недоліків, прийнято до розгляду та відкрито загальне позовне провадження по справі. 30.08.2019 року до канцелярії суду надійшло клопотання від представника відповідача про призначення оціночно-будівельної експертизи по справі. 25.10.2019 року до суду надійшов відзив від представника відповідача, в якому він зазначає, що для задоволення позову позивач має попередньо внести на депозитний рахунок суду вартість належної відповідача 3/8 частки спірної квартири та надав копію звіту незалежної оцінки майна к вигляді 3-х кімнатної квартири на 1-му поверсі 5-ти поверхового житлового будинку за адресою: [ADDRESS] . 08.11.2019 року позивач надав суду копію висновку експерта № 115-115 судової будівельно-технічної експертизи від 01.11.2019 року, згідно якого поділ в натурі квартири [ADDRESS] , відповідно до ідеальних часток співвласників, на самостійні квартири з окремими виходами, враховуючи планування поверховість, інженерні комунікації, у складі житлових і підсобних приміщень, регламентованих вимогами ДБН В.2.2-15-2005, що діють «Житлові будівлі. Основні положення» - технічно не є можливим. Крім того, ринкова вартість 5/8 часток трикімнатної квартири [ADDRESS] , складатиме: 337 629 грн., а ринкова вартість 3/8 часток зазначеної квартири - 202 578 грн. 08.11.2019 року в судовому засіданні позивач надав суду клопотання про внесення коштів на депозитний рахунок суду. Ухвалою Центрального районного суду м. Миколаєва від 08.11.2019 року вищезазначене клопотання позивача задоволено. 17.01.2020 року до канцелярії суду надійшло клопотання від представника позивача про долучення доказів до матеріалів справи разом з квитанцією про внесення 202 578,00 грн. на депозитний рахунок суду. 14.02.2020 року до канцелярії суду від представника позивач надійшло клопотання про долучення доказів до матеріалів справи, що підтверджують витрати на поліпшення спірної квартири на суму 39 547 грн. Представник позивача надав суду заяву про розгляд справи без його участі та участі позивача, уточнені позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив їх задовольнити. Представник відповідача надав суду заяву про розгляд справи без його участі та участі відповідача, уточнені позовні вимоги визнає, проти їх задоволення не заперечує. Вивчивши доводи позову, дослідивши матеріали справи, судом встановлені наступні факти та відповідні ним правовідносини. Позивач [PERSON] є власником 5/8 частки квартири [ADDRESS] на підставі Договору дарування частки квартири, посвідченого приватним нотаріусом ММНО Лашиною О.П. 14.01.2009 року та реєстрованого в реєстрі за № 110. Відповідач [PERSON] є власником 3/8 частки квартири [ADDRESS] на підставі Свідоцтва про право на спадщину за законом № 562 від 08.08.2018 року. Відповідно до положень статей 21, 24, 41 Конституції України, статей 319, 358 ЦК України всі громадяни є рівними у своїх правах, усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення цих прав, у тому числі щодо захисту права спільної часткової власності. Згідно із частиною першою статті 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Згідно із статтею 392 ЦК України, власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Згідно із статтею 358 ЦК України право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю. Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. У разі неможливості цього він має право вимагати від інших співвласників, які володіють і користуються спільним майном, відповідної матеріальної компенсації. Якщо договір між співвласниками про порядок володіння та користування спільним майном відповідно до їхніх часток у праві спільної часткової власності посвідчений нотаріально, він є обов`язковим і для особи, яка придбає згодом частку в праві спільної часткової власності на це майно. Спір між сторонами виник щодо припинення права на частку у спільному майні - квартири з підстав неможливості спільного ним володіння та користування, належна відповідачу частка є неподільною. Правовою підставою для припинення права на частку у спільному майні є стаття 365 ЦК України. Згідно з ч. 1 ст. 365 ЦК України, право на частку у спільному майні може бути припинена якщо: 1) частка є незначною і не може бути виділена в натурі, 2) річ є неподільною, 3) спільне володіння і користування майном є неможливим, 4) таке припинення не завдає істотної шкоди інтересам співвласника та членам його сім`ї. Зі змісту вказаної норми вбачається, що для припинення права власності на частку в спільному майні необхідна сукупність всіх умов, суттєвим обмеженням, примусового припинення права власності на частку у спільному майні є передбачена п. 4 ч. 1 ст. 365 ЦК України умова - воно не повинно завдати шкоди співвласникові та членам його сім`ї. Враховуючи викладене, визнання уточнених позовних вимог відповідачем, суд вважає за можливе задовольнити позов. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, судові витрати сплачені при подачі позову.

Outcome: approved