Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-02 00:00:00

19 травня 2015 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідачів у якому зазначив, що 13 грудня 2013 року було укладено кредитний договір №106998-46 на відкриття відновлюваної кредитної лінії за яким фізичній особі - підприємцю [PERSON] було надано споживчий кредит в сумі 300 000 грн. на строк до 12.12.2016 року зі сплатою 25% річних. За умовами кредитного договору відповідач зобов'язався погашати кредит, сплачувати відсотки за його використання та пеню у разі порушення строків погашення заборгованості за кредитом та інші платежі. З метою забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором того ж дня було укладено договори поруки з відповідачами, з кожним окремо, за яким вони зобов'язались солідарно відповідати перед позивачем за виконання зобов'язань за кредитним договором. Оскільки відповідачі порушили взяті на себе зобов'язання, вимоги банку про дострокове повне виконання зобов'язань не виконують, позивач просив суд стягнути з них в солідарному порядку заборгованість в сумі 278823,28 грн. Представник позивача Олейникова С.С. (за довіреністю) до суду надала заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала у повному обсязі. Відповідачі в судове засідання не з'явились, про час і місце розгляду справи повідомлялись належним чином, заяви про відкладення справи та розгляд справи за їх відсутності від них не надходило. Представник відповідача [PERSON] (за довіреністю від 08.06.2015 року) в судове засідання з'явилась, позовні вимоги визнала частково, заперечувала проти стягнення з відповідача 30% річних за несвоєчасне погашення відсотків та несвоєчасне погашення кредиту, оскільки зазначене є подвійною відповідальністю відповідача. Вислухавши пояснення представника відповідача, дослідивши матеріали справи та наявні у ній докази суд доходить наступного. Судом встановлено, що 13 грудня 2013 року між позивачем та відповідачем було укладено кредитний договір № 106998-46 на відкриття відновлюваної кредитної лінії за умовами якого фізичній особі - підприємцю було відкрито відновлювальну кредитну лінію та надано кредитні кошти в сумі 300 000 грн. строком до 12 грудня 2016 року зі сплатою 25% річних. За умовами п. п.1.1, 4.1,4.4 Договору [PERSON] зобов'язалась повернути кредит шляхом перерахування коштів із свого поточного рахунку на позичковий рахунок відповідно до Графіка зменшення ліміту кредитної лінії, який є невід'ємною частиною Договору. За п. 6.1.3 своєчасно повернути кредит, сплачувати проценти за користування кредитом та винагороди Банку в порядку передбаченому Договором. Пунктом 5.2.6 Договору передбачено право позивача вимагати дострокового повернення кредиту в частині або в цілому, сплати процентів за користування ним та інших платежів, у разі істотного порушення Позичальником/ Поручителем будь - яких зобов'язань за договором. З метою забезпечення виконання [PERSON] своїх зобов'язань за кредитним договором від 13 грудня 2013 року між банком та [PERSON] та [PERSON]. з кожним окремо, того ж дня були укладені договори поруки № 107016-46 та 107015-46. За п.2.1 розділу 2 Договорів поруки відповідачі зобов'язались кожен окремо але солідарно з [PERSON] в повному обсязі відповідати перед Кредитором за виконання Божником зобов'язань за кредитним договором (а.с.8-11). Згідно ст.ст. 526,527,530 ЦК України зобовязання повинні виконуватись належним чином і вустановлений строк , відповідно до умов договору та вимог закону. Статтею 1046 ЦК України визначено, що за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або ж кількість речей того ж роду, та такої ж якості. Частиною 1статті 1049 ЦК України, передбачено обов'язок позичальника повернути позику у строк та у порядку встановленому договором. Відповідно до вимог частини другої статті 1054 та частини другої статті 1050 ЦК України у разі, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів. З розрахунку заборгованості наданого позивачем убачається, що у зв'язку з неналежним виконанням відповідачем зобов'язань за договором станом на 15 травня 2015 року у неї виникла заборгованість в сумі 278823 грн. 28 коп., яка складається 224981 грн. 25 коп. - заборгованості за кредитом; 26709 грн. 93 коп. - заборгованості по несплаченим відсотками за користування кредитом; 2624 грн. 59 коп. - пені по несплаченому кредиту; 6639 грн. 93 коп. - пені по несплаченим відсоткам, 1472 грн. 19 коп. - 30% річних за несвоєчасне погашення відсотків, 3955 грн. 16 коп. - 30 % річних за несвоєчасне погашення кредиту, 12440 грн. 23 коп. - простроченої заборгованості за кредитом з урахуванням індексу інфляції (а.с.17). За п. 8.1 Договору сторони погодили, що у випадку порушення позичальником строків повернення Кредиту та / або сплати нарахованих відсотків за користування ним та / або комісій Позичальник сплачує банку пеню у розмірі облікової ставки Національного банку, що діяла в період прострочення, від невчасно сплаченого платежу за кожен день прострочення. Пунктом 8.2 кредитного договору у випадку порушення Позичальником строків (термінів) повернення кредиту та/ або процентів Позичальник зобов'язаний сплатити суму заборгованості за кредитом, нарахованими процентами та іншими платежами згідно з Договором з урахуванням встановленого індексу інфляції, а також 30 % річних від простроченої суми. Однак підвищення банком процентної ставки до 30 % за порушення строків повернення кредиту та інших платежів за кредитним договором є подвійною відповідальністю позичальника за неналежне виконання нею умов договору, оскільки за такі дії вже встановлена відповідальність у вигляді пені. З огляду на викладене, суд погоджується з доводами представника відповідача про неможливість покладення на відповідача подвійної відповідальності за одне й те саме порушення, та доходить висновку про відсутність підстав для стягнення з відповідачів 30% річних за несвоєчасне погашення відсотків в сумі -1472 грн. 19 коп., та 30% річних за несвоєчасне погашення кредиту в сумі - 3955 грн. 16 коп. Відповідно до ч.1. ст.553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. При цьому, поручителем може бути одна особа або кілька осіб. За частиною 1 ст. 554 ЦК України у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники. Таким чином, оскільки відповідач неналежно виконує зобов'язання за кредитним договором від 13.12.2013 року, відповідно до пункту 3.1.2 умов кредитного договору та пунктів 2.1. - 2.2.3 договору поруки поручителі повинні солідарно з позичальником, у повному обсязі, відповідати за неналежне виконання останнім зобов`язання і нести негативні наслідки таких дій відповідача [PERSON], а саме сплатити заборгованість за несплаченою частиною кредиту, відсоткам за користування ним, пеню та прострочену заборгованість з урахуванням індексу інфляції. Разом з тим, судом встановлено з метою забезпечення виконання зобов'язання за кредитним договором було укладено окремо договори поруки між позивачем і [PERSON] та [PERSON], та між позивачем і [PERSON] та [PERSON] Але поручителі не несуть спільної солідарної відповідальності, оскільки відсутня їх спільна порука. Тобто кредитор має право пред'явити вимогу до кожного з поручителів на підставі відповідного договору, але поручитель який виконає зобов'язання не має права висувати вимогу до іншого поручителя щодо розподілу відповідальності перед кредитором. З урахуванням викладеного суд вважає, що на всіх відповідачів у справі не може бути покладено спільної солідарної відповідальності, як того просить позивач, оскільки за змістом договорів поруки кожен із поручителів окремо зобов'язаний нести солідарну відповідальність із боржником, а не спільну солідарну відповідальність. Відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України з відповідачів на користь держави підлягає стягненню судовий збір в сумі 2733 грн. 96 коп.

Outcome: partial