Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-10 00:00:00

20.08.2014 року представник позивача звернувся до суду з позовом до відповідачки про стягнення заборгованості. Свої вимоги обґрунтовував тим, що на підставі договору № DNH4KP70890764 від 28.06.2006 року [PERSON], отримала кредит у розмірі 23 527,40 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 25,08 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Однак, відповідач належним чином умов договору не виконував, внаслідок чого станом на 23.07.2014 року, виникла заборгованість у сумі 377 112,35 грн., із них: заборгованість за кредитом у розмірі 22 027,40 грн., заборгованість по процентам за користування кредитом у розмірі 115 808,07 грн., пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за кредитним договором у розмірі 220 842,96 грн., штраф (фіксована частина) у розмірі 500,00 грн., штраф (процентна складова) у розмірі 17 933,92 грн.. У добровільному порядку відповідач зазначену суму боргу сплатити відмовляється. Тому на підставі вищевказаного, позивач просить стягнути з відповідача вказану заборгованість та витрати по справі. Відповідачка заперечень проти позову не надавала. У судове засідання представник позивача не з'явився, надав суду клопотання про розгляд справи у його відсутності. Відповідачка у судове засідання не з'явилася, про дату, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином. Причини неявки суду не повідомила. Сторони, які належним чином повідомлені про час і місце розгляду справи, у судове засідання не з'явились, у зв'язку з чим, відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає частково задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого порушеного права. Згідно ст. 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. У відповідності до ст.. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Ч.1 ст. 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. В судовому засіданні встановлено, що на підставі договору № DNH4KP70890764 від 28.06.2006 року [PERSON], отримала кредит у розмірі 23 527,40 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 25,08 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. З розрахункового документу заборгованості станом на 23.07.2014 року, встановлено, що заборгованість відповідачки за вищевказаним договором складає 377 112,35 грн., із них: заборгованість за кредитом у розмірі 22 027,40 грн., заборгованість по процентам за користування кредитом у розмірі 115 808,07 грн., пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за кредитним договором у розмірі 220 842,96 грн., штраф (фіксована частина) у розмірі 500,00 грн., штраф (процентна складова) у розмірі 17 933,92 грн. У відповідності до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Згідно зі ст.. 527 ЦК України боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов'язання чи звичаїв ділового обороту. Статтею 530 ЦК України передбачено, що якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов'язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Згідно зі ст. 625 Цивільного кодексу України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. З дослідженого в судовому засіданні розрахунку встановлено, що розмір неустойки (пені) значно перевищує розмір збитків. Згідно ст.. 551 ч. 3 ЦК України, розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин. Тому суд вважає можливим на підставі ст.. 551 ч. 3 ЦК України зменшити розмір неустойки (пені). На підставі ст.. 1054, 527, 530, 625, 551 ЦК України позов слід задовольнити частково - стягнути з відповідачки заборгованість у сумі 294 104.86 грн., виходячи з розрахунку: 22 027,40 грн. (простроченого тіла кредиту) + 115 808,07 грн. (заборгованість по процентам за користування кредитом) + 137 835.47 грн.(пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором) + 500,00 грн.(штраф (фіксована частина)) + 17 933,92 грн. (штраф (процентна складова)) = 294 104.86 грн.. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача необхідно стягнути понесені позивачем судові витрати пропорційно до задоволеної частини вимог у сумі 2 941,04 грн. .

Outcome: partial