overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-12 00:00:00

20.07.2017 року позивач [PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини. Вимоги обґрунтовує тим, що від шлюбу з відповідачем мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. З відповідачем по справі проживають окремо, не ведуть спільного господарства. Дитина перебуває на утриманні позивача. Коштів не вистачає для забезпечення сина всім необхідним. Відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання дитини, хоча має можливість надавати таку допомогу, оскільки є працездатним. Просить суд стягувати аліменти на її користь на утримання дитини в розмірі по 1000 грн. щомісяця з дня звернення і до досягнення дитиною повноліття. В судове засідання позивач [PERSON] не з'явилася, подала суду заяву, в якій просить справу розглядати у її відсутності, позовні вимоги підтримує, просить їх задовольнити, не заперечує щодо заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про що свідчить поштове повідомлення про вручення судової повістки. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов є підставний і підлягає до задоволення. В судовому засіданні встановлено, що відповідач [PERSON] не бере участі в утриманні свого неповнолітнього сина, не виконує в добровільному порядку обов'язки по його утриманні, має можливість надавати матеріальну допомогу позивачу, тому з нього слід стягувати аліменти на дитину в розмірі 1000 грн. з дня звернення і до повноліття дитини. Згідно ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Стаття 184 Сімейного Кодексу України передбачає, що суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом або за домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону. Допустити негайне виконання рішення у межах суми платежу аліментів за один місяць.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-04 00:00:00

20.07.2017 року позивач звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON], Приватного акціонерного товариства «Європейський Страховий Союз» про відшкодування шкоди, в загальному розмірі 36161,09 грн., посилаючись на те, що внаслідок ДТП, яка мала місце 04.04.2016 року з вини відповідача [PERSON], було пошкоджено належний позивачеві автомобіль «Kia Soul». 05.04.2018 року позовну заяву [PERSON] до [PERSON], Приватного акціонерного товариства «Європейський Страховий Союз» про відшкодування шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, задоволено частково. Стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] 6450 грн. 50 коп. у відшкодування матеріальної шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, та 2240 грн. витрат на правову допомогу, 1000 грн. у відшкодування моральної шкоди та судовий збір - 320 грн. Стягнуто з Приватного акціонерного товариства «Європейський Страховий Союз» на користь [PERSON] 11030 грн. 46 коп. у відшкодування матеріальної шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, та 2240 грн. витрат на правову допомогу, судовий збір у розмірі 320 грн. 00 коп. Сторони до судового засідання не з'явились повідомлялись належним чином, причини неявки суду не повідомили. Неявка сторін у судовому засіданні не перешкоджає розгляду справи. Відповідно до ст. 270 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: 1) стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; 2) суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що треба виконати; 3) судом не вирішено питання про судові витрати; 4) суд не допустив негайного виконання рішення у випадках, встановлених статтею 430 цього Кодексу. Судом встановлено, що у резолютивній частині рішення від 05.04.2018 року не вирішено питання щодо заявленої вимоги, з приводу якої позивач подавав докази, а саме, про стягнення: 2314,68 грн. - пені за прострочення виплати страхового відшкодування, 1059,14 грн. - інфляційного збільшення суми боргу за прострочення строків виплати страхового відшкодування, 261,14 грн. - трьох процентів річних за прострочення виплати страхового відшкодування Суд дійшов висновку про необхідність ухвалення додаткового рішення у справі.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-24 00:00:00

20.07.2017 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про визнання права власності на житловий будинок, надвірні будівлі та споруди, вказуючи на те, що 25 листопада 2012 року померла його баба [PERSON], у звязку з чим відкрилась спадщина. Він має право на спадкування майна баби за законом, однак у спадкодавця не було правовстановлюючого документа на будинок. У судовому засіданні представник позивача позов підтримав та просив задовольнити. Відповідач надіслав суду заяву про розгляд справи у відсутність представника. Проти задоволення позову не заперечують. Заслухавши пояснення, дослідивши матеріали справи суд дійшов наступного висновку. 25.11.2012 року померла баба позивача [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про смерть (серія 1-ЕЛ № 197927). Після її смерті залишився житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами за адресою с. Будище, Коропського району, Чернігівської області, вул. Ляхівка, 4, за яким не зареєстровано право власності. Спадкоємцем майна померлої [PERSON] за законом є її онук [PERSON], який прийняв спадщину подачею заяви. Постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 26.06.2017 року, позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, у звязку з відсутністю правовстановлюючого документа на житловий будинок. Оскільки [PERSON] є єдиним спадкоємцем майна померлої [PERSON], що підтверджується матеріалами спадкової справи № 61/2017, суд вважає за можливе визнати за ним право власності на житловий будинок, надвірні будівлі та споруди. Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності на житловий будинок, надвірні будівлі та споруди.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-06 00:00:00

20.07.2017 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу. В обґрунтування позову зазначив, що перебуває з відповідачем у шлюбі з 01.12.1990 року, від якого на даний час не мають неповнолітніх дітей. Подружнє життя не склалося, вони припинили шлюбні відносини, спільного господарства не ведуть, а тому подальше збереження шлюбу вважає недоцільним. В судове засідання позивач не зявився, у поданій позовній заяві просив про розгляд справи без його участі, просив позов задовольнити. Відповідач в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи сповіщався належним чином, причини неявки суду не повідомив. Фіксуванння судового засідання технічним записом не здійснювалося відповідно до ч. 2 ст . 197 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Сторони перебувають у шлюбі з 01.12.1990 року. Сторони припинили шлюбні відносини. Вони ведуть окреме господарство і подальше збереження шлюбу не відповідає інтересам позивача. Примирення між сторонами з боку позивача не можливе. Зазначені обставини в сукупності є підставою для розірвання шлюбу.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-06 00:00:00

20.07.2017 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу. В обґрунтування позову зазначив, що перебуває з відповідачем у шлюбі з 09.09.2005 року, від якого мають сина [PERSON], [INFO]. Подружнє життя не склалося, вони припинили шлюбні відносини, спільного господарства не ведуть, а тому подальше збереження шлюбу вважає недоцільним. В судове засідання позивач подав заяву про розгляд справи без його участі, просив позов задовольнити. Відповідач в судове засідання не зявився, подав до суду заяву про розгляд справи без участіц, проти задоволення позову не заперечує. Фіксуванння судового засідання технічним записом не здійснювалося відповідно до ч. 2 ст . 197 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Сторони перебувають у шлюбі з 09.09.2005 року. Сторони припинили шлюбні відносини. Вони ведуть окреме господарство і подальше збереження шлюбу не відповідає інтересам позивача. Примирення між сторонами з боку позивача не можливе. Зазначені обставини в сукупності є підставою для розірвання шлюбу.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-22 00:00:00

20.07.2017 року позивач звернувся до суду із вказаним позовом. В обгрунтування своїх вимог посилається на те, що він є власником квартири [ADDRESS]. У вказаній квартирі, як чоловік доньки, був зареєстрований [PERSON], [INFO], який за вказаною адресою не проживає більше року. В добровільному порядку з реєстрації не знімається, а він не може реалізувати свої права, щодо розпорядження, володіння та користування належним йому майном, а тому змушений звернутися до суду. Позивач в судове засідання не з'явився, подав заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явився. В наданій суду заяві просив розглянути справу у його відсутності. Позовні вимоги визнав повністю. У відповідності до ст. 247 ЦПК України, в зв'язку з неявкою сторін в судове засідання розгляд справи технічними засобами не фіксувався. Вивчивши матеріали справи, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог. Судом встановлені наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Відповідно до витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно, на підставі свідоцтва про право на спадщину, позивач є власником будинку № 78 по вул. Паризької Комуни в м. Бердичеві(а.с. 10, 11). За вказаною адресою зареєстрований [PERSON], [INFO], (а.с. 12, 66) проте більше року у вказаному житлі непроживає, і це сторонами не оспорюється. Згідно ст. 391 Цивільного Кодексу України(далі ЦК України), власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Статтею 405 ЦК України встановлено, що член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленністю між ними і власником житла або законом. Враховуючи вищевикладене, визнання позову відповідачем, суд приходить до висновку про задоволення даного позову в повному обсязі. Відповідно до статті 141 ЦПК України судові витрати позивача, а саме судовий збір(а.с. 4, 5) підлягають стягненню на його користь з відповідача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-06 00:00:00

20.07.2017 року позивач звернулась до суду з позовом до відповідача в якому просить стягнути з нього на її користь аліменти на утримання неповнолітньої дитини [PERSON], [INFO] у розмірі 1/4 частки його заробітку (доходу), але не менше ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Позивач до судового засідання не з*явилась, але подала заяву в якій просила справу розглянути без її участі та позовні вимоги підтримала в повному обсязі. Відповідач до судового засідання не з*явився, але подав заяву в якій просив справу розглянути без його участі та позовні вимоги позивача визнав у повному обсязі. Суд, дослідивши заяву позивача, відповідача, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню у повному обсязі, оскільки він визнаний відповідачем, це визнання ним позову не суперечить закону і не порушує права, свободи і інтереси інших осіб тому що: Відповідач по справі є батьком своєї неповнолітньої дитини [PERSON], [INFO] (а.с.11), дитина знаходився на утриманні матері - позивача [PERSON] (а.с.3), допомоги на утримання своєї неповнолітньої дитини не надає. Відповідно до ст.180 Сімейного Кодексу України батьки зобов'язані утримувати своїх неповнолітніх дітей до досягнення ними повноліття. З огляду на досліджені в судовому засіданні докази щодо матеріального стану сторін та стану їх здоров*я (а.с.4,12,13) суд вважає, що відповідач має змогу сплачувати аліменти у розмірі 1/4 частки його заробітку (доходу), але не менше ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Таким чином є всі підстави для задоволення позову у повному обсязі. Крім того згідно зі ст. 88 ЦПК України з відповідача в дохід держави слід стягнути судовий збір у сумі 640,00 грн., а також на підставі п.1 ч.1 ст.367 ЦПК України допускає негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів в межах платежу за 1 місяць.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-25 00:00:00

20.07.2017 року позивач звернулась до суду з позовом про розірвання шлюбу, який зареєстровано 07.12.2007 року, відділом державної реєстрації актів цивільного стану Київського районного управління у м. Одесі, актовий запис № 1346. В обґрунтування позову зазначила, що шлюбні відносини та сумісне проживання з відповідачем припинені. Шлюб розпався через втрату почуття поваги та кохання. Від шлюбу мають двох дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Спору про місце проживання дітей немає. В судове засідання позивач не зявилась надавши суду заяву про розгляд справи за її відсутність та підтримання позовних вимог. [PERSON] в судове засідання не зявився надавши заяву про визнання позовних вимог та розгляд справи за його відсутність. Згідно ст.247\~\~ЦПК\~\~України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Розглянувши позов, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що 07.12.2007 року, відділом державної реєстрації актів цивільного стану Київського районного управління у м. Одесі, зареєстровано шлюб між [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], актовий запис №1346. Після реєстрації шлюбу дружина перейшла на прізвище чоловіка - [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії І -ЖД №073377 /а.с.5/. В шлюбі у подружжя народились діти: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] /а.с. 7/. Відповідно із ч.3 ст.105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного із подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст.110\~ цього Кодексу. Частина 1 статті 110 СК України передбачає, що позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя. Відповідно до ч.2 ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ст.113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище Виходячи із позовної заяви, суд вважає, що збереження між сторонами шлюбу не можливо, оскільки шлюбні відносини між ними припиненні, ще у червні 2017 року та на теперішній час шлюб існує формально, тому його збереження суперечить інтересам позивача, у звязку з чим, позов підлягає задоволенню. На підставі ст.ст.105, 110, 112, 113 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-18 00:00:00

20.07.2017 року позивач звернулася до суду з даним позовом та просила розірвати шлюб з [PERSON] Зазначає, що в зареєстрованому шлюбі з відповідачем перебуває з 06.11.2007 року. У шлюбі спільних дітей не мають. Життя з відповідачем не склалося. Сторони мають різні погляди на права та обовязки подружжя. Конфлікти та суперечки стали нестерпними, що вони втратили один до одного почуття любові та поваги і вирішили проживати окремо. Вважає, що за таких обставин шлюб припинив існування, поновлення подружніх відносин неможливе, подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечить її інтересам. Після реєстрації шлюбу не змінювала своє прізвище на прізвище чоловіка. З метою захисту своїх прав змушена звернутись до суду. В судове засідання позивач не зявилася. В заяві просила справу розглядати без її присутності, наполягала на розірванні шлюбу. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився повторно. Про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином відповідно до вимог ст.74 ЦПК України за місцем реєстрації. Заяв, заперечень до суду не надійшло. Беручи до уваги, що позивач в заяві не заперечує проти вирішення справи без присутності відповідача з постановленням заочного рішення, суд проводить розгляд справи на підставі наявних доказів по справі. Дослідивши матеріали справи та давши їм належну оцінку, приходжу до наступного. Сторони 06.11.2007 року зареєстрували шлюб у виконавчому комітеті Ярунської сільської ради Новоград-Волинського району Житомирської області, актовий запис № 20, що підтверджується свідоцтвом про шлюб (а.с. 7). У шлюбі спільних дітей не мають. Перебуваючи у шлюбі, сторони не змогли створити міцної сімї. Позивач в своїй заяві наполягала на розірванні шлюбу. Строк на примирення просила не давати. Тому суд приходить до висновку, що сімя розпалась остаточно. Збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін. Згідно ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України (Далі СК України) суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам одного з них, що мають істотне значення. Згідно ч. 3 ст. 88 ЦПК України судовий збір в сумі 640 (шістсот сорок) гривень підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. Відтак, встановлені підстави для задоволення позову.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-30 00:00:00

20.07.2017 року позивачка звернулась до Іллічівського районного суду м. Маріуполя з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу зазначивши, що 13 жовтня 2016 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем в Приморському районному у м. Маріуполі відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області, актовий запис 377. З червня 2017 року однією сімєю з відповідачем не мешкають, оскільки не зійшлись характерами. Вказана причина призвела до розпаду сім`ї, у звязку з чим просила розірвати шлюб, оскільки вважала. Що сім`ю зберегти неможливо. До судового засідання позивачка не зявилась, надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позов підтримала, та просила його задовольнити. Відповідач до судового засідання не зявився, до суду надав заяву про розгляд справи за його відсутності, позов визнав в повному обсязі, не заперечував проти розірвання шлюбу. Відповідно до ст. 197 ЦПК України, у звязку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Частиною 1 ст. 61 ЦПК України встановлено, що обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд, приймаючи до уваги, що визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи та інтереси інших осіб, дійшов до висновку, що позов підлягає задоволенню без дослідження доказів, а шлюб розірванню, оскільки сподівання на збереження родини відсутні, сторони втратили почуття любові та поваги один до одного.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-13 00:00:00

20.07.2018 до Деснянського районного суду м. Чернігова надійшла вище зазначена позовна заява. Ухвалою Деснянського районного суду м. Чернігова від 07.08.2018 передано за підсудністю справу № 750/7446/18 до Бориспільського міськрайонного суду Київської області. 31.08.2018 до Бориспільського міськрайонного суду Київської області надійшла вище зазначена справа та ухвалою від 03.09.2018 відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження та призначено до підготовчого судового засідання. Згідно позовної заяви сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 14.09.2013, в якому у них народились діти [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Крім того зазначено, що протягом останніх декількох років стосунки з дружиною розладились, зникло взаєморозуміння і взаємоповага. Тривалий час кожен з них живе окремим життям та своїми інтересами. На даний час вони проживають окремо, сімейного життя не ведуть, шлюбних стосунків не підтримують, тому позивач вважає, що збереження шлюбу не можливе. У судове засідання сторони не зявились, подали письмові заяви про розгляд справи без їх присутності, відповідно до яких позивач позовні вимоги підтримав та просив задовольнити, відповідач позов визнав. Дослідивши подані сторонами заяви, матеріали цивільної справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, у звязку з повним визнанням відповідачем позову, що не порушує прав та інтересів інших осіб, та не суперечить чинному законодавству. У судовому засіданні встановлено, що 14.09.2013 сторони зареєстрували шлюб у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Чернігівського міського управління юстиції, про що складено відповідний актовий запис № 1691, що підтверджується оригіналом свідоцтва про шлюбу [PERSON] І-ЕЛ № 129867 видане повторно 13.07.2018 (а.с. 4). В якому у них народилось двоє дітей : [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], що підтверджується копіями свідоцтв про народження (а.с. 9-10). Сторони подружніх стосунків не підтримують та згідно з поданими письмовими заявами примирення вважають неможливим. Внаслідок зазначених обставин сім`я подружжя фактично розпалась, а шлюб існує формально, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін. На підставі викладеного,

Outcome: approved