Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-11 00:00:00

21.02.2017 року Орган опіки та піклування Виконавчого комітету Бориспільської міської ради звернувся до суду з цим позовом, в якому просив позбавити батьківських прав [PERSON], [INFO], відносно її малолітнього сина [PERSON], [INFO]. Свій позов обґрунтовує наступним. [PERSON] [INFO], є матірю малолітнього [PERSON], якого народила 27 травня 2016 року в пологовому відділенні Бориспільської ЦРЛ, та написала заяву про відмову забрати дитину з лікарні, у звязку з тим, що вона неодружена, не працює, засобів для існування не має, зловживає спиртними напоями, палінням, веде жебрацький спосіб життя. На підставі рішення органу опіки та піклування міської ради від 03.06.2016 р. № 39, малолітня дитина зареєстрована, відомості про батьків зазначено відповідно до ч.2 ст. 135 СК України. Рішенням виконкому міської ради від 24.06.2016 № 434 малолітньому [PERSON] надано статус дитини, позбавленої батьківського піклування, та визначено його на виховання з повним державним утриманням до КЗ Київської обласної ради «Спеціалізований обласний будинок дитини м.Боярка». Зазначили, що протягом шести місяців відповідач дитину не відвідує, не цікавиться її життям та здоровя, наміру забирати дитину на виховання не має. Крім того, відповідач рішенням Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 19.04.2013 року була позбавлена батьківських прав відносно своєї малолітньої дочки [PERSON], [INFO]. Тому вважають, що є всі підстави для позбавлення відповідача батьківських прав відносно її малолітнього сина. У судовому засіданні представник позивача, органу опіки та піклування виконавчого комітету Бориспільської міської ради, пред'явлений позов підтримала та просила суд його задовольнити у повному обсязі, не заперечувала щодо заочного розгляду справи. Прокурор Бориспільської місцевої прокуратури Київської області підтримав позовні вимоги та не заперечував щодо його задоволення. Відповідач повторно не з'явилася у судове засідання, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, за зареєстрованим місцем проживання, заяв та заперечень щодо позову від відповідача не надійшло. Відповідно до вимог ст. ст. 169, 224 Цивільного процесуального кодексу України суд постановив ухвалу про заочний розгляд справи, проти такого вирішення справи представник позивача не заперечує. Заслухавши пояснення представника позивача, прокурора, дослідивши письмові докази, суд дійшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, 27 травня 2016 року відповідач [PERSON] народила дитину- сина [PERSON]. 31 травня 2016 року відповідач [PERSON] в приміщенні пологового відділення Бориспільської центральної лікарні написала заяву про відмову забрати дитину з пологового будинку, залишивши сина в лікарні, що підтверджується заявою від 31.05.2016 р. та актом про дитину, яку батьки(батько, мати) відмовилися забрати з пологового будинку Бориспільської ЦРЛ від 31.05.201622.04.2010 р. (а.с. 6,7). Як вбачається з заяви, відповідач зазначила причину відмови забрати дитину з пологового будинку, що вона неодружена, ніде не працює, засобів для існування не має, зловживає спиртними напоями, палінням, веде жебрацький спосіб житті. На підставі рішення органу опіки та піклування міської ради від 03.06.2016 № 39 та у відповідності до вимог ч.2 ст. 135 Сімейного Кодексу України (а.с.8) було проведено державну реєстрацію народження малолітньої дитини, що підтверджується свідоцтвом про народження та витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження.( а.с. 5, 10). В графі «мати» вказано [PERSON], в графі «батько»- [PERSON], при цьому зазначено, що державна реєстраці проведена відповідно до частини другої статті 135 Сімейного кодексу України. В подальшому, рішенням виконавчого комітету міської ради від 24.06.2016 № 434 малолітньому [PERSON], було надано статус дитини позбавленої батьківського піклування та влаштовано на виховання з повним державним утримання до комунального закладу Київської обласної ради «Спеціалізований обласний будинок дитини м.Боярка» (а.с. 9, 13). Рішенням виконавчого комітету Бориспільської міської ради № 59 від 06 лютого 2017 року, було порушено питання щодо позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно її малолітнього сина [PERSON], [INFO] (а.с.4). Статтею 8 Закону України Про охорону дитинства визначено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного та соціального розвитку. Згідно до ст. 150 СК України «батьки зобов'язані виховувати дитину у дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім'ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов'язані піклуватись про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов'язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Позбавлення батьківських прав є, з одного боку, засобом захисту прав дитини, а з другого заходом впливу на батьків, які неналежним чином виконують свої батьківські обовязки стосовно дитини. Позбавлення батьківських прав можливе виключно на підставі рішення суду. Частиною 1 ст. 164 СК встановлено вичерпний перелік підстав для позбавлення батьківських прав. Так, відповідно до п.1 ч.1 ст.164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони не забрали дитину з пологового будинку без поважної причини і протягом шести місяців не виявили щодо неї батьківського піклування. Відповідно до висновку органу опіки та піклування Бориспільської міської ради від 06.02.2017 р. № 59, [PERSON] протягом шести місяців дитину [PERSON] не відвідує, не цікавиться її життям та здоровям, наміру забирати дитину на виховання не має. Рішенням Бориспільського міськрайонного суду від 19.04.2013 р. [PERSON] була позбавлена батьківських прав відносно своєї дочки [PERSON], [INFO]. Тому, враховуючи зазначене, орган опіки та піклування вважає що є всі підстави для позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно її малолітнього сина [PERSON], [INFO] (а.с.4-на звороті). Аналізуючи вищенаведені обставини, слід прийти до висновку, що поведінка відповідача вказує на те, що вона не виявляє батьківського піклування щодо свого сина [PERSON], [INFO], не має бажання займатися його вихованням, утриманням та належним доглядом, а тому, з метою захисту законних прав та інтересів малолітнього, [PERSON] слід позбавити батьківських прав. Відповідно до ч.2 та ч.3 ст.166 СК України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов'язку щодо утримання дитини. При задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину. У разі якщо мати, батько або інші законні представники дитини відмовляються отримувати аліменти від особи, позбавленої батьківських прав, суд приймає рішення про перерахування аліментів на особистий рахунок дитини у відділенні Державного ощадного банку України та зобовязує матір, батька або інших законних представників дитини відкрити зазначений особистий рахунок у місячний строк з дня набрання законної сили рішенням суду. Згідно з ч.1 ст.180 та ч.3 ст.181 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. За змістом ч. 1 ст. 182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. За змістом ч.2 вказаної статті мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених ст.184 цього Кодексу. Так, за змістом ч.1 та 2 ст.184 Сімейного кодексу України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону. Згідно з вимогами ч.3 вказаної статті, якщо розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, менше мінімального розміру, передбаченого частиною другою статті 182\~цього Кодексу, то дитині призначається відповідно до закону державна допомога в розмірі різниці між визначеним розміром аліментів і 30 відсотками прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно ч. 1 ст. 184 Сімейного кодексу України , якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Будь-яких належних і допустимих доказів того, що на утриманні відповідачів є інші непрацездатні особи, суду відповідачами не надано та не зазначено джерел їх здобуття. Таким чином, враховуючи, що відповідач офіційно не працює, проте є особою працездатного віку, з неї належить стягнути аліменти на утримання малолітнього [PERSON], [INFO], починаючи з дати ухвалення судового рішення та до досягнення дитиною повноліття, в твердій грошовій сумі, в розмірі 430 гривень щомісячно, що на момент розгляду справи в суді складає 1/3 частку він прожиткового мінімуму для дитини віком до 6 років, визначеного Законом України «Про Державний бюджет України на 2017 рік», Такий розмір аліментів забезпечить мінімальне утримання дитини та не погіршить матеріальний стан платника аліментів. Вказані аліменти перераховувати на особистий рахунок дитини у відділенні Державного ощадного банку України, який зобовязати відкрити на імя малолітнього у відділенні Державного ощадного банку України за місцем його проживання, орган опіки та піклування Виконавчий комітет Бориспільської міської ради у місячний строк з дня набрання законної сили рішенням суду. У відповідності до ч.3 ст.88 ЦПК України у разі, якщо сторона, на користь якої ухвалено рішення, не сплатила судові витрати, вони присуджуються судом з відповідача в дохід держави. При пред'явленні позову орган опіки та піклування Виконавчий комітет Бориспільської міської ради не сплатив судовий збір, оскільки звільнений від його сплати, а тому з відповідача [PERSON] необхідно стягнути на користь держави судовий збір в сумі 551 гривень 21 копійок за позовною вимогою немайнового характеру про позбавлення батьківських прав та судовий збір за позовною вимогою про стягнення аліментів в сумі 551грн.20 коп. Відповідно до вимог пункту 1 частини 1 статті 367 ЦПК України суд зобов'язаний допустити негайне виконання рішення про стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць. На підставі викладеного,

Outcome: approved