Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-15 00:00:00

21.09.2021 року ПАТ СК «Уніка» звернулось до суду з позовом до [PERSON] про стягнення виплаченого страхового відшкодування. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що 12.08.2020 року о 08 год.23 хв. в м.Чернівці по вул. Заводській сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля «Volkswagen», державний номерний знак [NUMBER] , під керуванням громадянина [PERSON] . Під час ДТП були заподіяні механічні пошкодження автомобілю марки «Nissan», державний номерний знак [NUMBER] та автомобілю марки «Peugeot», державний номерний знак [NUMBER] . На момент, коли була спричинена матеріальна шкода, діяв договір Обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №118568965 від 30.01.2020 року, укладеного Приватним акціонерним товариством «Страхова компанія «Уніка» з власником автомобіля марки «Volkswagen», державний номерний знак [NUMBER] на пільгових умовах з лімітом відповідальності за шкоду, заподіяну майну в розмірі 130 000 , 00 гривень та франшизою в розмірі 2000, 00 гривень. Згідно з постановою Садгірського районного суду м.Чернівці від 29.12.2020 року відповідача [PERSON] було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП. Власники автомобілів марки «Nissan», державний номерний знак [NUMBER] та автомобіля марки «Peugeot», державний номерний знак [NUMBER] звернулися до ПАТ Страхова компанія «Уніка» з заявами про виплату матеріального збитку. Заяви були розглянуті та здійснено виплату страхового відшкодування. У зв`язку з цим просить стягнути з відповідача суму виплаченого страхового відшкодування потерпілим в розмірі 86233,52 гривень, а також стягнути судові витрати. Від представника позивача - адвоката Сечко С.В. надійшла заява про розгляд справи без участі представника ПАТ «СК «Уніка», позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач [PERSON] судове засідання не з`явився, про розгляд справи повідомлвся належним чином, однак до суду повернувся конверт з відміткою, що адресат відсутній за вказаною адресою. З відповіді на запит до Виконавчого комітету Веренчанської сільської ради стосовно місця реєстрації відповідача видно, що відповідач [PERSON] , зареєстрований в [ADDRESS] , куди і направлялася судова повістка. Згідно п.4 ч.8 ст. 128 ЦПК України днем вручення судової повістки є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду. Відповідно до ч. 10 ст. 130 ЦПК України якщо місце перебування відповідача невідоме, суд розглядає справу після надходження до суду відомостей щодо його виклику до суду в порядку, визначеному цим Кодексом. Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не зявився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуючи викладене, справу, зі згоди представника позивача Сечко С.В. розглянуто в порядку заочного розгляду на підставі наявних у ній доказів. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідно до частини восьмої статті 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Згідно з Постановою Садгірського районного суду м.Чернівці від 29.12.2020 року у справі №726/1341/20, залишеною в силі Постановою Чернівецького апеляційного суду від 22.01.2021 року, яка набрала законної сили, відповідача [PERSON] було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП. Зазначені обставини встановлені постановою Садгірського районного суду міста Чернівці від 29.12.2020 року (а.с.5-7), постановою Чернівецького апеляційного суду від 22.01.2021 року (а.с.8-9), які набрали законної сили, тому відповідно до ч. 4 ст. 82 ЦПК України доказуванню не підлягають. Станом на дату скоєння дорожньо-транспортної пригоди діяв договір Обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №118568965 від 30.01.2020 року, укладеного Приватним акціонерним товариством «Страхова компанія «Уніка» з власником автомобіля марки «Volkswagen», державний номерний знак [NUMBER] на пільгових умовах з лімітом відповідальності за шкоду, заподіяну майну в розмірі 130 000 , 00 гривень та франшизою в розмірі 2000, 00 гривень. 27.01.2021 року та 01.02.2021 власники автомобілів марки «Nissan», державний номерний знак [NUMBER] та автомобіля марки «Peugeot», державний номерний знак [NUMBER] звернулися до ПАТ Страхова компанія «Уніка» з заявами про виплату матеріального збитку (а.с.11,12). Заяви були розглянуті та на підставі Звіту №8887 про оцінку вартості (розміру) збитків, заподіяних пошкодженням транспортного засобу від 09.02.2021 року; Звіту №9002 про оцінку вартості (розміру) збитків, заподіяних пошкодженням транспортного засобу від 10.03.2021 року; Акту узгодження розміру страхового відшкодування ( угода про відшкодування матеріальної шкоди) №00368253 від 05.03.2021 року; Страхового акту/наказу №00368253 від 06.03.2021; Страхового акту/наказу №00368249 від 29.03.2021 року ПАТ Страхова компанія «Уніка» відповідно до умов полісу №118568965 від 30.01.2020 року, в межах ліміту, з урахуванням фрашшизи, здійснив виплату страхового відшкодування власнику автомобіля марки «Nissan», державний номерний знак [NUMBER] в розмірі 128 000,00 гривень ( платіжне доручення №206031 від 09.03.2021 року) та власнику автомобіля марки «Peugeot», державний номерний знак [NUMBER] в розмірі 44 467,04 гривень (платіжне доручення №210803 від 30.03.2021 року), а разом за полісом №118568965 від 30.01.2020 року 172467,04 гривень (а.с.37,38, 40,41). Відповідно до ст. 990 ЦК України страховик здійснює страхову виплату відповідно до умов договору на підстав заяви страхувальника або іншої особи, визначеної договором. Відповідно до ст. 27 Закону України «Про страхування» та ст. 993 ЦК України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Статтею 1191 ЦК України передбачено, що особа, яка відшкодувала шкоду завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Згідно ст. 1187 ЦК України шкода завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Відповідно до ст. 1192 ЦК України розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначаються відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Відповідно до підпункту «в» підпункту 38.1.1 пункту 38.1 статті 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» - страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду: У разі якщо страховик здійснив страхове відшкодування за шкоду заподіяну під час використання забезпеченого транспортного засобу, у сфері, що передбачає більше значення коригую чого коефіцієнта, ніж визначено договором страхування, чи з порушенням умов, передбачених пунктом 13.2 ст.13 цього Закону (при укладенні договору страхування із застосуванням такого пункту) то особа, відповідальна за шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди зобов`язана компенсувати страховику 50 відсотків виплаченого страхового відшкодування. Оскільки цивільно-правова відповідальність пов`язана з експлуатацією автомобіля марки «Volkswagen», державний номерний знак [NUMBER] була застрахована на пільгових умовах (пенсійне посвідчення [NUMBER] від 10.08.2016 року, на ім`я [PERSON] / страхувальник), а на час вчинення дорожньо-транспортної пригоди за кермом автомобіля марки «Volkswagen», державний номерний знак [NUMBER] знаходився громадянин [PERSON] / відповідач, чим порушено п.13.2 ст.13 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». Відповідач порушив умови Полісу обов`язкового страхування, а тому зобов`язаний компенсувати позивачу 50% виплаченого відшкодування в розмірі 172467,04 гривень Х 50%/100 = 86 233,52 гривні. Враховуючи, що судом установлено на підставі зібраних по справі доказів те, що ПАТ «СК «Уніка» виплачено страхове відшкодування за укладеним договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для стягнення з відповідача на користь страховика виплаченої суми страхового відшкодування, як з особи відповідальної за заподіяння шкоди, внаслідок дорожньо-транспортної пригоди. Згідно ст.141 ЦПК України, судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються, у разі задоволення позову - на відповідача, так як позивач документально підтвердив понесені ним судові витрати, тому підлягають стягненню з відповідача, витрати позивача по сплаті судового збору в сумі 2 270 грн.00коп.

Outcome: approved