Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-01 00:00:00

20.09.2016 року позивач [PERSON] звернувся до суду з позовними вимогами, які уточнив та просить визнати за ним, як спадкоємцем за правом представлення, право власності на житловий будинок з надвірними спорудами, який розташований за адресою: Одеська область, м. Ізмаїл, вул. Глазунова, 13, свої вимоги мотивує тим, що вищевказаний житловий будинок належить [PERSON] 01.12.2013 року [PERSON] померла, після її смерті відкрилась спадщина на спадкове майно, яке складається з житлового будинку з надвірними спорудами, розташованого за адресою: Одеська область, м. Ізмаїл, вул. Глазунова, 13. За життя [PERSON] був складений заповіт, згідно умов якого усе своє майно вона заповіла [PERSON] Рішенням Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 25.11.2015 року вищевказаний заповіт був визнаний нікчемним. Батько позивача [PERSON], який є сином [PERSON], помер 28.11.2008 року, тобто позивач має право на успадкування тієї частки, яка б належала його батьку за законом, якби він був живим на час відкриття спадщини. Позивач прийняв спадщину, оскільки у встановлений законом строк звернувся до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини. При зверненні до нотаріуса для видачі свідоцтва про право на спадщину за законом позивачу було відмовлено, у звязку із тим, що відповідно до статті 331 Цивільного кодексу України необхідні документи на імя померлого, які підтверджують право власності або право користування земельною ділянкою для створення обєкту нерухомого майна, проектно кошторисна документація, а також документи, що містять опис обєкта незавершеного будівництва (правовстановлюючий документ на житловий будинок, проектно кошторисна документація, Державний акт на право власності на земельну ділянку, що знаходиться в місті Ізмаїл Одеської області по вулиці Глазунова, 13, витяг із Державного земельного кадастру), які відсутні; відповідно до п. 4.15 гл. 10 розд. ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України 22.02.2012 року № 296/5, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 22.02.2012 року за № 282/20595, видача свідоцтва про право на спадщину на майно, право власності на яке підлягає державній реєстрації, проводиться нотаріусом після подання документів, що посвідчують право власності спадкодавця на таке майно. Правовстановлюючий документ на вищевказаний житловий будинок на імя [PERSON], який був би зареєстрований у встановленому законом порядку, відсутній. Представник позивача в судове засідання не зявився, надав до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, на задоволенні позовних вимог наполягає. Відповідач в судове засідання не зявилась, надала до суду заяву, про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги визнає та не заперечує проти їх задоволення. Перевіривши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] належить житловий будинок з надвірними спорудами, який розташований за адресою: Одеська область, м. Ізмаїл, вул. Глазунова, 13 на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 18.12.2002 року, виданого державним нотаріусом [PERSON] державної нотаріальної контори [PERSON] Відповідно до довідки № 1585 від 11.10.2016 року, наданої КП «Ізмаїльське міжміське бюро технічної інвентаризації», житловий будинок з надвірними спорудами, який розташований за адресою: Одеська область, м. Ізмаїл, вул. Глазунова, 13 побудований у 1968 році є завершений будівництвом та відповідно до «Інструкції про порядок проведення технічної інвентаризації обєктів нерухомого майна», затвердженого наказом Державного комітету будівництва, архітектури та житлової політики України від 24.05.2001 року № 127, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 10.07.2001 року за № 582/5773 (із змінами і доповненнями) не належить до самочинного будівництва. Крім цього, згідно листа Державного комітету будівництва, архітектури та житлової політики України № 12/5-126 від 23.03.1999 року обєкти, які були закінчені будівництвом до 5 серпня 1992 року прийняттю в експлуатацію не підлягають. Згідно до ст. 1216 ЦК України спадкування є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Частиною 1 статті 1220 ЦК України встановлено, що спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Відповідно до свідоцтва про смерть серії І-ЖД № 362387 від 12.12.2013 року, повторно виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби [PERSON] міськрайонного управління юстиції в Одеській області, [PERSON] померла 01.12.2013 року. Після смерті [PERSON] згідно ст.1220 ЦК України відкрилася спадщина на спадкове майно, до якої входить житловий будинок з надвірними спорудами, який розташований за адресою: Одеська область, м. Ізмаїл, вул. Глазунова, 13. Статтею 1217 ЦК України визначено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно ст. 1233 ЦК заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Частиною 1 статті 1234 ЦК України визначено, що право на заповіт має фізична особа з повною цивільною дієздатністю. Відповідно до ч. 1 ст. 1235 ЦК України встановлено, що заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин. Відповідно до заповіту, посвідченого 24.06.2009 року приватним нотаріусом [PERSON] районного нотаріального округу [PERSON], зареєстрованого в реєстрі за № 1882, [PERSON] заповіла усе її майно, де б воно не було та з чого б воно не складалося, і взагалі, все те, що на день смерті буде їй належати і на що вона матиме право [PERSON], [INFO]. Рішенням Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 25.11.2015 року заповіт складений [PERSON] на користь [PERSON], посвідчений 24.06.2009 року приватним нотаріусом [PERSON] районного нотаріального округу Одеської області [PERSON], зареєстрований в реєстрі № 1882, був визнаний нікчемним. Рішення набрало законної сили 24.05.2016 року. Згідно ч. 2 ст. 1223 ЦК України у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Згідно ч. 1 ст. 1222 ЦК України - спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Спадкоємцем за законом першої черги відповідно до ст. 1261 ЦК України після смерті [PERSON] являється: - син [PERSON], що підтверджено свідоцтвом про народження серії І-ЯК № 1656894, виданим 13.09.1969 року виконавчим комітетом Татарбунарської районної ради. Інших спадкоємців, які заявили свої права на спадкове майно, немає. Відповідно до ч. 1 ст. 1266 ЦК України внуки, правнуки спадкодавця спадкують ту частку спадщини, яка належала б за законом їхнім матері, батькові, бабі, дідові, якби вони буди живими на час відкриття спадщини. В судовому засіданні було встановлено, що [PERSON] помер 28.11.2008 року, що підтверджено свідоцтвом про смерть серії 1-ЖД № 170237, виданим 28.11.2008 року відділом реєстрації актів цивільного стану по місту [PERSON] міськрайонного управління юстиції Одеської області. Враховуючи, що [PERSON], який є спадкоємцем [PERSON], помер до відкриття спадщини, право на спадкування його частки переходить до його дітей: сина [PERSON] (згідно свідоцтва про народження серії І-КГ № 480969, виданого 07.01.1982 року відділом (бюро) запису актів громадянського стану по м. Херсон, батьками [PERSON] записані [PERSON] та [PERSON]) та до доньки [PERSON] (згідно свідоцтва про народження серії 1-КГ № 120387, повторно виданого 12.03.2004 року відділом реєстрації актів цивільного стану Комсомольського райуправління юстиції, батьками [PERSON] записані [PERSON] та [PERSON]). Згідно до ч. 1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Відповідно до ч. 1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Як встановлено в судовому засіданні, [PERSON] у встановлений законом строк звернувся до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини, що підтверджено відповідною заявою, тобто позивач вважається таким, який фактично прийняв спадщину. В судовому засіданні було встановлено, що [PERSON] разом із спадкодавцем не мешкала та з заявою про прийняття спадщини не зверталась, тобто вважається такою, яка фактично не прийняла спадщину. Письмовою відповіддю державного нотаріуса [PERSON] державної нотаріальної контори [PERSON] від 10.09.2016 року за № 1561/02-14 року позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, у звязку з тим, що відповідно до статті 331 Цивільного кодексу України необхідні документи на імя померлого, які підтверджують право власності або право користування земельною ділянкою для створення обєкту нерухомого майна, проектно кошторисна документація, а також документи, що містять опис обєкта незавершеного будівництва (правовстановлюючий документ на житловий будинок, проектно кошторисна документація, Державний акт на право власності на земельну ділянку, що знаходиться в місті Ізмаїл Одеської області по вулиці Глазунова, 13, витяг із Державного земельного кадастру), які відсутні; відповідно до п. 4.15 гл. 10 розд. ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України 22.02.2012 року № 296/5, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 22.02.2012 року за № 282/20595, видача свідоцтва про право на спадщину на майно, право власності на яке підлягає державній реєстрації, проводиться нотаріусом після подання документів, що посвідчують право власності спадкодавця на таке майно. Правовстановлюючий документ на вищевказаний житловий будинок на імя [PERSON], який був би зареєстрований у встановленому законом порядку, відсутній. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. Судом не виявлено обставин, що суперечать закону або порушують права, свободи чи інтереси інших осіб. На підставі викладеного,

Outcome: approved