Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-26 00:00:00

1. Зміст доводів пред`явленого позову. У січні 2021 року [PERSON] в особі свого представника Лапунько О.М. звернулась до суду з вказаним позовом, який обґрунтовує тим, що 14 жовтня 2006 року вона зареєструвала шлюб з [PERSON] . Від шлюбу мають спільну доньку [PERSON] , [INFO] . Рішенням Бориспільського міськрайонного суду від 26.03.2018 року шлюб між сторонами розірвано. Рішенням Бориспільського міськрайонного суду від 7 квітня 2017 року з [PERSON] на користь [PERSON] були стягнуті аліменти на утримання дочки [PERSON] , [INFO] , в розмірі ј частини з усіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня пред`явлення позову, а саме з 20 лютого 2017 року, до досягнення дитиною повноліття. Такий розмір аліментів потребує зміни, оскільки він є недостатнім для утримання та розвитку дитини. На утриманні позивач має ще одну сина [PERSON] , [INFO] . Відповідач має можливість утримувати доньку в більшому розмірі, його фінансовий стан значно покращився. Матеріальне становище позивача, навпаки, погіршилось, вона стоїть на обліку як безробітна. Тому позивач просить змінити спосіб стягнення аліментів, які стягуються з [PERSON] , стягувати з відповідача аліменти у твердій грошовій сумі у розмірі 10 000 гривень. Також просила стягнути додаткові витрати у розмірі 11966 гривень, пов`язаних з технічним забезпеченням навчання дитини вдома, а саме купівлею ноутбука, мишки, маршрутизатора, сумки для нього. Крім того, стягнути з відповідача витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 5000 гривень. 2. Інформація про рух цивільної справи. Ставлення учасників судового процесу до пред`явленого позову. Ухвалою судді Бориспільського міськрайонного суду від 15 лютого 2021 року (а.с.78-79) було відкрито провадження у цивільній справі за правилами спрощеного позовного провадження. В судовому засіданні, яке відбулося 28 квітня 2021 року, позивач позов підтримала, просила задовольнити. Пояснила, що витрати на дитину складаються з таких щомісячних витрат: комунальні платежі (за електроенергію, теплопостачання, водопостачання, квартирну плату, вивіз сміття) у розмірі 1100 грн, витрати на оплату одягу та взуття у розмірі 3000 грн, витрати на придбання іграшок та відвідування ігрових кімнат - 600 грн, витрати на харчування - 3000 грн, витрати на додаткові заняття, фонди класу - 1000 грн. Всього на суму 8700 грн. на обох батьків, а відповідно з відповідача підлягають стягненню 50% таких витрат у розмірі 4350 грн. Оскільки дитина потребує відпочинку та оздоровлення, ліків, щеплень, то з відповідача підлягають стягненню ще аліменти, а всього на загальну суму у 10000 грн. Додаткові витрати направлені на розвиток дитини та її здібностей, здобуття освіти. Також просила стягнути витрати на залучення адвоката у розмірі 5000 грн. Відповідач та його представник адвокат Ткачук Ю.В. у судовому засіданні зазначили, що з позовом погоджуються частково. Не заперечували проти зміни способу стягнення аліментів, однак не погоджуються з самим розміром аліментів. Відповідач зазначив, що весь час утримує доньку. Також відповідач утримує і спільного сина сторін [PERSON] , однак в свідоцтві про народження дитини він не вказаний як батько сина. Заборгованості по сплаті аліментів він не має. Вважає, що достатнім розміром аліментів для утримання дочки сторін є сума в 3000 грн. Докази, надані позивачем на підтвердження її витрат є необґрунтованими. На його думку, позивач за його рахунок має намір відшкодувати усі витрати, які вона особисто несе і на своє утримання, і на утримання дітей. Зазначає на невідповідність витрат, які несе позивач з її статусом безробітної. Стосовно своїх витрат, зазначає, що наявний в його власності автомобіль «Ауді» було придбано на кошти, отримані після весілля з його другою дружиною, та є спільним майном подружжя. Право власності на будинок за адресою: [ADDRESS] дійсно зареєстровано на нього. В той же час, в ньому проживають його батько та дружина батька, які продали своє майно та переїхали з тимчасово окупованої території у цей будинок. Він придбавався за спільні кошти і відповідача, і його брата, і кошти батьків. Заперечує проти стягнення додаткових витрат на придбання ноутбуку, оскільки ці витрати не викликані особливими обставинами, у розумінні статті 185 СК України. Стосовно стягнення витрат на професійну правничу допомогу відповідач та його представник просили зменшити їх розмір до 1000 грн, оскільки адвокат жодного разу не з`явилась у судове засідання, всі докази були зібрані позивачем самостійно, та обсяг роботи адвоката можна оцінити у значно меншому розмірі. 3. Обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин. [INFO] у [PERSON] та [PERSON] народилась донька [PERSON] . Ця обставина підтверджується копією свідоцтва про народження (а.с.10). Рішенням Бориспільського міськрайонного суду від 7 квітня 2017 року (а.с.17-19) з [PERSON] на користь [PERSON] були стягнуті аліменти на утримання дитини - дочки [PERSON] , [INFO] у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку відповідача щомісячно, але не менше 30% для дитини відповідного віку, починаючи з дня пред`явлення позову до суду, а саме: з 20.02.2017 року і до досягнення дитиною повноліття, тобто до [INFO] включно. Шлюб між сторонами рішенням Бориспільського міськрайонного суду від 26 березня 2018 року було розірвано (а.с.15-16). [PERSON] проживає з позивачем [PERSON] , та братом [PERSON] , що підтверджується відповідними довідками про реєстрацію місця проживання особи (а.с.21,22,129). Позивач з 30.04.2020 перебуває на обліку в Державному центрі зайнятості як безробітна. Ця обставина підтверджується копією довідки від 30.12.2020 (а.с.65). Позивачем надана велика кількість квитанцій на підтвердження сплати позивачем комунальних платежів, за інтернет (а.с.23-33). Також надані квитанції про переведення особистих коштів [PERSON] за навчання математика. Платником є [PERSON] , [PERSON] (а.с.33-34). Також позивачем прикладені копії квитанцій з магазинів щодо купівлі продуктів харчування, предметів побуту, електротехнічних товарів, косметичних товарів, лікарських засобів, оплата фонду класу, предметів одягу. Як вбачається з копії чеку на а.с.47, 03.11.2020 було придбано наступні товари: ноутбук «Леново» вартістю 18 999 грн, миша за 359 грн, безпровідний маршрутизатор за 499,00 грн, програмне забезпечення, сумка для ноутбука за 499 грн, а всього на загальну суму 23932,00 грн. Відповідач 09 березня 2019 року уклав шлюб з [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про шлюб від 09.03.2019 (а.с.100). 14.03.2019 відповідачем придбано автомобіль марки «Ауді» А6, 2005 року випуску що вбачається з копії свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу (а.с.101). Відповідач є керівником ТОВ «ІТС АППЛАЙ», код ЄДРПОУ 40863741 (а.с.59-60). Як вбачається з фінансової звітності мікропідприємства за 2019 рік чистий збиток підприємства склав 26800 грн (а.с.96), чистий збиток підприємства за 2020 рік склав 45300 грн (а.с.97). З довідки ТОВ «ІТС АППЛАЙ» від 22.03.2021 (а.с.99) вбачається, що [PERSON] перебуває у відпустці без збереження заробітної плати з 01.10.2020 по дату видачі довідки. 31.05.2018 на відповідача було зареєстровано право власності на будинок за адресою: [ADDRESS] . Ця обставина підтверджується інформаційною довідкою №2137802039 від 24.06.2020 з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно (а.с.62-64) У придбаному відповідачем будинку за вказаною вище адресою зареєстровані та проживають: його батько [PERSON] , дружина батька [PERSON] , сам відповідач. Ці обставини підтверджуються довідками про реєстрацію місця проживання особи, копією паспорта (а.с.101-102, 103,104). Спірні правовідносини регулюються главою 15 «Обов`язок матері, батька утримувати дитину та його виконання» розділу ІІІ «Права та обов`язки матері, батька і дитини» СК України. 4. Норми права, якими керується суд при вирішенні спору. Згідно з ч.2 ст.182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно з ч.3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Відповідно до ч.1 ст.192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Статтею 185 СК України визначено, що той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно. Вирішуючи питання щодо розміру коштів, які підлягають стягненню на додаткові витрати, суди повинні враховувати, в якій мірі кожен із батьків зобов`язаний брати участь у цих витратах з огляду на матеріальне та сімейне становище сторін та інші інтереси й обставини, що мають істотне значення. У випадку, коли матеріальне становище батьків не дозволяє забезпечити повну оплату додаткових витрат, вони можуть бути компенсовані лише частково. Ураховуючи наведене, суд визначає розмір додаткових витрат на дитину, зумовлених особливими обставинами, одному з батьків у твердій грошовій сумі. Наявність таких додаткових витрат має довести особа, що заявляє позовні вимоги про їх стягнення. Ці кошти є додатковими, на відміну від коштів, які отримуються одним з батьків на утримання дитини. Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 13 вересня 2017 року у справі № 6-1489цс17. Відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно з ч.2 ст.89 ЦПК України суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів в їх сукупності. 5. Мотиви, якими керується суд при вирішенні спору. Суд критично відноситься до розрахунків, наведених позивачем стосовно розміру витрат, які вона несе на утримання доньки, в тому числі витрат на сплату комунальних послуг, обов`язок зі сплати яких є у кожного власника майна, а не покладається на малолітню дитину. З квитанцій про сплату позивачем за навчання математики не вбачається інформації кому надавались такі уроки математики, враховуючи, що в одній з квитанцій платником є син позивача. Також позивачем надані квитанції на купівлю речей, які не відносяться до витрат на утримання дочки [PERSON] , [INFO] , а саме: плоскогубці, набір головок торцевих, занавіска для душу, фарба для волосся, корм для котів, графічний планшет, автомобільний зарядний пристрій, кава розчинна, картридж для гоління, та інші товари. Доказів наявності заборгованості по сплаті аліментів суду не надано. Відповідач зазначає, що бере участь в утриманні доньки, самостійно купляє їй одяг, іграшки. Вказане підтвердила і позивач. Позивачем не доведено необхідність стягнення з [PERSON] аліментів на суму 10000,00 грн. Відповідач в свою чергу погоджується на сплату аліментів у розмірі 3000,00 гривень. Стосовно матеріального становища відповідача, суд, з урахуванням доказів та пояснень відповідача, вважає, що його матеріальний стан не змінився в тій мірі, що дозволить йому сплачувати аліменти в розмірі, визначеному позивачем. В той же час, розмір аліментів у сумі 3000,00 гривень є цілком достатнім для належного забезпечення та гармонійного розвитку дочки сторін. Суд вважає, що позовну вимогу про зміну способу стягнення аліментів з відповідача належить задовольнити, однак продовжувати стягувати з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання дочки [PERSON] , [INFO] , у твердій грошовій сумі у розмірі 3000 гривень, а не у розмірі 10 000 гривень, як визначив позивач. Суд бере до уваги, що донька сторін станом на день подання позову є ученицею 1 класу школи, і позивачем не доведена необхідність покупки і ноутбуку, і аксесуарів до нього на значну суму коштів. Крім того, така покупка була здійснена без погодження з відповідачем, який в судовому засіданні зазначив, що дочка має мобільний телефон, і для дистанційних занять дитини під час школи їй достатньо використання виключно телефону. Інших додаткових занять на ноутбуку дитина не має. Крім того, він має можливість купити ноутбук набагато дешевше, однак позивач не зверталася до нього з таким питанням. Також позивачем не доведено, що цей ноутбук придбано виключно для використання дочки, а не для позивача та сина [PERSON] . Суд приймає доводи відповідача і приходить до висновку, що придбання ноутбука не може вважатися додатковими витратами на дитину, що викликані особливими обставинами. Схожий за змістом висновок міститься у Постанові Верховного Суду від 12 березня 2020 року у справі №520/12681/17. А тому у задоволенні вимоги про стягнення з [PERSON] додаткових витрат на [PERSON] у розмірі 11966 грн належить відмовити. 6. Розподіл судових витрат. Згідно з ч.1, п.1 ч.3 ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До таких витрат належать витрати на професійну правничу допомогу. Відповідно до ч.2 ст.141 ЦПК України судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Згідно практики Європейського суду з прав людини, про що, зокрема, як зазначено в п. 95 Рішення у справі Баришевський проти України від 26.02.2015р., п. 88 Рішення у справі Меріт проти України від 30.03.2004р., заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише в разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим. Відтак, при визначенні суми відшкодування враховується критерій реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерій розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. До матеріалів справи надано копію договору №05-01/2021 про надання правової допомоги від 05 січня 2021 року (а.с.68), з п.3 якого вбачається, що клієнт зобов`язується заплатити адвокату гонорар у розмірі 5000 гривень готівкою, 50% з яких клієнт сплачує в момент підписання договору, 50 відсотків до 28 лютого 2021 року. З Довідки про проведення розрахунків від 05.01.2021 (а.с.69) встановлено, що адвокат отримав частину гонорару в розмірі 2500 гривень в готівковій формі. В подальшому адвокат не брала участі в засіданнях по справі, направляла клопотання про розгляд справи без участі позивача від 28.02.2021 (а.с.84-85), від 01.04.2021 (а.с.109-110), від 26.05.2021 (а.с.134-135). Доказів сплати другої частини гонорару адвокату суду не надано. Суд вважає завищеною оплату наданих послуг представником позивача [PERSON] - адвокатом Лапунько О.М., оскільки розмір витрат не відповідає незначній складності цивільної справи, та обсягу проведених адвокатом дій. Також не підтверджено і сплата другої частини гонорару адвоката, а тому суд, з урахуванням позиції відповідача та його представника про необхідність зменшення розміру таких витрат, вважає, що достатньою для стягнення буде сума у розмірі 1000 гривень. Позивач мала сплатити за подання позову судовий збір у розмірі 908,00 грн., оскільки позов задоволено, то з відповідача на користь держави належить стягнути витрати на оплату судового збору в розмірі 908 гривень.

Outcome: partial