Jurisdiction: civil
Date: 2021-07-11 00:00:00

20.07.2021 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про визнання угоди купівлі-продажу дійсним. В обґрунтування вимог посилається на те, що 05.12.2001 року вона та її син [PERSON] уклали відповідачами договір купівлі-продажу нерухомого майна - квартири [ADDRESS] . Квартира була придбана нею та сином у рівних частках по 1/2 кожному.15.05.2013 р. нею з прилюдних торгів було придбано 1/2 частку квартири, яка належала її сину. На даний час вона вирішила розпорядитися спірною квартирою, але нотаріус пояснила, що вона не може продати квартиру, оскільки договір нотаріально не посвідчений, у зв`язку вимушена звернутися до суду. Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 21.07.2020 року визначено головуючого по справі суддю Чулуп О.С. \~ \~ \~ \~В порядку досудової підготовки 22.07.2020 року судом надіслано запити до відповідних органів щодо надання інформації про зареєстроване місце проживання (перебування) відповідача, відповідь на який надійшла 13.08.2020 року. Ухвалою від 14.08.2020 року відкрито загальне позовне провадження по справі та призначено до судового розгляду. Розпорядженням керівника апарату Центрального районного суду м. Миколаєва від 23.12.2020 р. призначено повторний автоматизований розподіл справи на підставі Рішення Третьої Дисциплінарної палати Вищої ради правосуддя України від 25.11.2020 р. №3242/3дп/15-20. Протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 12.02.2021 року визначено головуючого по справі суддю Гуденко О.А. \~15.02.2021 року матеріали справи передані на розгляд судді Гуденко О.А. Ухвалою від 17.02.2021 року прийнято до провадження справу за вищевказаним позовом та ухвалено про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження. Представник позивача - адвокат Устименко М.В. надав суду заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідачі та третя особа у судове засідання не з`явилися, про дату, час та місце слухання справи повідомлялися судом через оголошення на офіційному сайті суду. Відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України, суд розглядає справу у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. Ухвалою суду справу розглянуто за відсутності сторін в порядку заочного розгляду, оскільки у відповідності до вимог ч.1 ст. 280 ЦПК України відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання (зворотні повідомлення наявні в матеріалах справи), відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин, відповідач не подав відзив та позивач не заперечує проти такого вирішення справи, а також у справі достатньо даних про права та взаємини сторін. Вивчивши доводи позову, дослідивши матеріали справи, судом встановлені наступні факти та відповідні ним правовідносини. \~ \~ \~ \~05 грудня 2001 року [PERSON] та [PERSON] продали, а [PERSON] , [PERSON] купили в рівних долях квартиру в [ADDRESS] , яка належала відповідачам на підставі «Договору купівлі-продажу» від 13.08.2001 р., під реєстровим №1-307, виданого УТБ «Миколаївська нерухомість 2000», та зареєстрованого в Миколаївському БТІ від 22.08.2001 р. в реєстровій книзі №91, під реєстровим №16256. Договір №1639 купівлі-продажу нерухомого майна був зареєстрований на Миколаївській Універсальній Товарно-сировинній біржі в «Журналі реєстрації біржових угод з нерухомим майном» за №1639, зареєстрованого в ММБТІ 20.12.2001 р. за реєстровим №16256. 18 червня 2013 року, приватним нотаріусом ММНО Добриновою Л.А. відповідно до ст. 66 ЗУ «Про виконавче провадження» та на підставі акта про реалізацію нерухомого майна, затвердженого начальником Центрального ВДВС ММУЮ 15.05.2013 р., видано Свідоцтва, яким посвідчено, що [PERSON] належить на праві власності 1/2 частка квартири [ADDRESS] , яка придбана [PERSON] за 44\~000 грн. 00 коп., що раніше належала [PERSON] . Відповідно до ст. 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності є непорушним. У відповідності до ч.2 ст.47 ЦК УРСР, який діяв на час укладення договору, постанови №9 Пленуму Верховного Суду України від 06 листопада 2009 р. «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними», якщо угода, що потребує нотаріального посвідчення виконана повністю або частково однією з сторін, а друга сторона ухиляється від її нотаріального посвідчення, суд за вимогою сторони, яка виконала угоду, її правонаступників, прокурора вправі визнати угоду дійсною. У відповідності зі ст. 220 ч.2 ЦК України, якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. У цьому разі наступне нотаріальне посвідчення договору не вимагається. З огляду на викладене, оскільки сторони домовилися щодо всіх істотних умов договору купівлі-продажу та така домовленість підтверджується письмовими доказами, повністю виконали умови угоди, яку не було нотаріально засвідчено з посиланням на ст. 15 Закону України «Про товарну біржу», а в даний момент відповідачі ухиляються від нотаріального оформлення угоди, суд з метою захисту інтересів добросовісних учасників цивільних правовідносин, та дотримання принципу правової визначеності, регламентованого Європейською конвенцією про захист прав і основоположних свобод, вважає можливим визнати дійсним договір, укладений між сторонами. Враховуюче вище викладене,на підставі ст. ст. 224, 228, ч.2 ст. 57, ст. 220, 655 ЦК України, суд вважає позов підлягаючим задоволенню. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, судовий збір сплачений позивачем при подачі позовної заяви до суду.

Outcome: approved