Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-20 00:00:00

19 січня 2015 року позивач звернувся до Ленінського районного суду м. Дніпропетровська із позовом до [PERSON] про визнання права власності на автомобіль (а.с.2-3). В обґрунтування позовних вимог зазначив, що 06 серпня 2013 року він придбав у [PERSON] автомобіль марки ВАЗ-21093, 2003 року випуску, д/н [NUMBER], світло-сірого кольору, шасі - № [NUMBER]. З метою розрахунку за вищевказаний автомобіль позивач передав відповідачу грошові кошти в сумі 28 000,00 грн., у підтвердження чого відповідачем 06.08.2013 року було написано письмову розписку та передав позивачу свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, а також, оформив на ім'я позивача довіреність, надавши тим самим повноваження щодо повного розпорядження, користування та володіння автомобілем. Коли позивач хотів переоформити автомобіль на своє ім'я виявилось, що строк дії довіреності закінчився та він знову звернувся до відповідача із проханням оформити на його ім'я довіреність, але відповідач відмовив йому та вимагав грошові кошти в сумі 5 000,00 грн. Враховуючи вищевикладене позивач вимушений був звернутися до суду із даним позовом, в якому просить суд визнати за ним право власності на автомобіль марки ВАЗ-21093, 2003 року випуску, д/н [NUMBER], світло-сірого кольору, шасі - № [NUMBER]. Позивач в особі свого представника за довіреністю - [PERSON], в судове засідання не з'явився. Про день, час та місце судового розгляду повідомлявся у встановленому законом порядку. До суду надав письмову заяву, в якій просив справу розглядати без своєї присутності. Позовні вимоги підтримав та просив задовольнити у повному обсязі (а.с.30). Відповідач в судове засідання не з'явився. Про день, час та місце судового розгляду повідомлявся у встановленому законом порядку. У судовому засіданні визнав право власності на автомобіль за позивачем та підтвердив факт продажу автомобіля [PERSON] До суду надав письмову заяву, в якій просив відшкодувати йому від імені [PERSON] грошові кошти в сумі 5 000,00 грн. (а.с.29). У відповідності до ч.2 ст. 197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалося. За ст.11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до ЦПК України, в межах заявлених позовних ними вимог та на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ст.10 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ст.59 ЦПК України, обставини справи, які законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Відповідно до ст.. 316 ЦК України,правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Згідно ст. 41 Конституції України, право власності є непорушним. Кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом і ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 06 серпня 2013 року [PERSON] отримав від [PERSON] грошові кошти в сумі 28 000,00 грн., що еквівалентно 3 500,00 доларів США, за купівлю [PERSON] транспортного засобу, який перебуває у його власності. Отримані [PERSON] грошові кошти покривають в повному обсязі вартість транспортного засобу - ВАЗ-21093, 2003 року випуску, д/н [NUMBER], світло-сірого кольору, шасі - № [NUMBER]. Грошові кошти отримані [PERSON] у повному обсязі, на що останній зобов'язався передати [PERSON] свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, а також видати довіреність для подальшого переоформлення [PERSON] транспортного засобу (а.с.7). Згідно ст.. 655 ЦК України, за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму. Отже, фактично сторони уклали договір купівлі-продажу автомобіля. На підставі довіреності від 06 серпня 2013 року [PERSON] надав повноваження позивачу щодо користування та розпорядження автомобілем ВАЗ-21093, 2003 року випуску, д/н [NUMBER], світло-сірого кольору, шасі - № [NUMBER] (а.с.9,10). Відповідно до ч. 1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно відомостей ВРЕР ДАІ з обслуговування Красногвардійського, Ленінського районів м. Дніпропетровська, Дніпропетровського та Солонянського району №1201, станом на 15.04.2015 року автомобіль ВАЗ-21093, 2003 року випуску, д/н [NUMBER], світло-сірого кольору, шасі - № [NUMBER], зареєстрований на ім'я [PERSON] (а.с.31). Судом достовірно встановлено, що [PERSON] не заперечує факт продажу спірного автомобіля [PERSON] та визнає останнього власником автомобіля ВАЗ-21093, 2003 року випуску, д/н [NUMBER], світло-сірого кольору, шасі - № [NUMBER], про що ним заявлено у судовому засіданні. Згідно ст. 317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. За ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. У відповідності зі ст. 392 ЦК України, власник майна має право пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Таким чином, аналізуючи наявні по справі докази, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими, законними, в повному обсязі доведеними з боку позивача, тому підлягають задоволенню у повному обсязі. Також, вирішуючи питання щодо судових витрат, на підставі ст. 88 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в сумі 280,00 грн. На підставі викладеного та

Outcome: approved