overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-17 00:00:00

20.04.2015 до Корсунь-Шевченківського районного суду Черкаської області надійшла дана позовна заява, в якій позивач просить розірвати шлюб з відповідачем, зареєстрований Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Суворовського районного управління юстиції у м. Херсоні 31.08.2013. Від даного шлюбу сторони мають малолітню дитину - дочку [PERSON], [INFO], яка проживає з позивачем. Свій позов позивач мотивує тим, що сім'я розпалася у жовтні 2013 по вині відповідача, який забагато вживав алкоголь, нездатен підтримувати нормальну атмосферу в сім'ї. З того часу відповідач ніяких стосунків із сім'єю не підтримує, вихованням дитини та забезпеченням її умов життя не займається. Подальше спільне життя та збереження сім'ї неможливе. Час на примирення сторонам не потрібен. Спір про поділ майна та місце проживання дитини у сторін відсутній. У судове засідання позивач з'явилася, позов підтримала повністю. Відповідач у судове засідання не з'явився, про дату, час та місце був належним чином повідомлений, надіслав заяву про розгляд справи без його участі, вказавши що позовні вимоги визнає в повному обсязі, однак заперечує щодо залишення прізвища позивачу . Суд, з'ясувавши всі обставини справи та перевіривши їх доказами, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, вважає, що позов підлягає до задоволення. У суді встановлено, що сторони одружилися 31.08.2013, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER], яке видане Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Суворовського районного управління юстиції у м. Херсоні 31.08.2013, актовий запис №334 (а.с.2). Сім'я сторін розпалася у жовтні 2013, відповідач ніяких стосунків із сім'єю не підтримує, вихованням дитини та забезпеченням її умов життя не займається. Подальше спільне життя та збереження сім'ї неможливе. Час на примирення сторонам не потрібен. Спір про поділ майна у сторін відсутній. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що має істотне значення. Частина 1 ст. 113 СК України передбачає, що особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Таким чином, суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить їхнім інтересам, і це має істотне значення, а тому позов задовольняється і шлюб розривається. Оскільки позов задовольняється, суд стягує з відповідача на користь позивача сплачений судовий збір в розмірі 243,60 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-07 00:00:00

20.04.2015 позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON], [PERSON] про стягнення боргу. 25.06.2015 р. позивач звернувся до суду з заявою про зміну предмету позову, з якої вбачається, що відповідачем є саме [PERSON] та просить визнати дійсним договір купівлі-продажу 1/20 частки гуртожитку по вул. Сегедська, 7-а в м.Одесі, загальною площею 86,0 кв.м. від 03.12.2003 р. № 142/720, укладений на Одеській універсальній товарній біржі „GIP між [PERSON] та [PERSON]. При цьому посилається на те, що 03.12.2003 року на Одеській універсальній товарній біржі „GIP між ним та [PERSON] був укладений договір купівлі-продажу 1/20 частки гуртожитку. Про те, що договір підлягає нотаріальному посвідченню він дізнався в січні 2004 р. 27.03.2005 р. та 18.06.2009 р. він письмово звертався до [PERSON] з пропозицією нотаріально посвідчити вказаний договір, на що той погодився, але в подальшому став від цього ухилятися. У звязку з цим він звернувся до суду з вказаним позовом та просить його задовольнити. В судове засідання позивач не зявився, надав суду заяву про те, що позов підтримує та просять розглянути справу за його відсутністю. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутністю, а також письмові пояснення, згідно яких позов визнає. Дослідивши матеріали справи суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 03.12.2003 року на Одеській універсальній товарній біржі „GIP між [PERSON] та [PERSON] було укладено договір купівлі-продажу нерухомого майна за № 142/720, відповідно до якого [PERSON] придбав 1/20 частку гуртожитку по вул. Сегедська, 7-а в м.Одесі, загальною площею 86,0 кв.м. Відповідно до п. 6 договору 1/20 частка гуртожитку продана за 15825 гривень, які отримані продавцем до підписання договору. Отже сторони договору виконали умови договору купівлі-продажу повному обсязі. Відповідно до положень п.4 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України в редакції 2003 p., до вказаних правовідносин належить застосувати норми ЦК України в редакції 1963 року, оскільки його норми регулювали спірні правовідносини на час їх виникнення. Відповідно до ч. 2 ст. 47 ЦК України (в редакції 1963 р.) якщо одна із сторін повністю або частково виконала угоду, що потребує нотаріального посвідчення, а друга сторона ухиляється від нотаріального оформлення угоди, суд вправі за вимогою сторони, яка виконала угоду, визнати угоду дійсною. В цьому разі наступне нотаріальне оформлення угоди не вимагається. Таким чином суд вважає, що сторонами договору були виконані всі умови договору купівлі-продажу, хоча останній не було посвідчено нотаріально, тому відповідно до ч. 2 ст. 47 ЦК України (в редакції 1963 р.) договір купівлі-продажу № 142/720 від 03.12.2003 року 1/20 частки гуртожитку по вул. Сегедська, 7-а в м.Одесі, загальною площею 86,0 кв.м., укладений на Одеській універсальній товарній біржі „GIP слід визнати дійсним.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-07 00:00:00

20.04.2015 р. [PERSON] звернувся до суду з позовом про зменшення розміру аліментів, які стягуються з нього за рішенням Коростенського міського суду Житомирської області від 21 лютого 2001 р. на користь [PERSON] на утримання сина [PERSON], [INFO], з 1/4 до 1/6 частини його заробітку, але не менше, ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Позов обґрунтований тим, що після присудження аліментів у позивача народився син [PERSON], [INFO], у зв'язку з чим його матеріальний стан змінився і він змушений звернутися до суду. Від позивача [PERSON] надійшла заява про розгляд справи за його відсутності. Відповідач [PERSON] позов не визнала пославшись на недоведеність позивачем погіршення його матеріального стану та незаконність вимог про зменшення розміру аліментів. Вказала, що народження у позивача другої дитини не є підставою для зменшення розміру аліментів, так як він зобов'язаний утримувати їх обох. Заслухавши відповідача та дослідивши письмові докази, суд вважає встановленими наступні обставини і визначені відповідно до них правовідносини. рішенням Коростенського міського суду Житомирської області від 21 лютого 2001 р. на користь [PERSON] на утримання сина [PERSON], [INFO], в розмірі 1/4 частки всіх видів його заробітку, але не менше 1/2 частини неоподатковуваного доходу громадян, починаючи з 11.01.2001 р. до досягнення дитиною повноліття. Відповідно до ч. 1 ст. 192 Сімейного Кодексу України, згідно якої розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них. Виходячи зі змісту вказаної норми закону умовою зменшення або збільшення розміру аліментів є зміна обставин, які враховувалися судом при визначенні розміру аліментів. Ухвалюючи рішення про стягнення з [PERSON] аліментів в розмірі 1/4 частки всіх видів його заробітку, суд виходив з положень ст. 82 Кодексу про шлюб та сім'ю України, якою було передбачено, що розмір аліментів на одну дитину становить чверть заробітку (доходу) батьків. Як вбачається з наданих платником аліментів доказів, в даний час змінився його сімейний стан, у зв'язку з чим погіршилося його матеріальне положення в порівнянні з положенням, яке існувало на час винесення рішення про стягнення аліментів. Так 16.11.2007 р. позивач вступив в новий шлюб з [PERSON], від якого у них [INFO] народився син [PERSON]. Беручи до уваги встановлені обставини, суд вбачає підстави для зменшення розміру аліментних зобов'язань [PERSON] до 1/6 частини усіх видів його заробітку, але не менше, ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-01 00:00:00

20.04.2015 р. [PERSON] звернулась до Балтського районного суду Одеської області з позовом до [PERSON], [PERSON] про визнання осіб такими, що втратили право користування житлом. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що вона являється власником житлового будинку [ADDRESS]. В цьому будинку було зареєстровано [PERSON], яка більше 5 років в даному будинку не проживає та [PERSON], який з 2005 року в цьому будинку не проживає. На даний час їй необхідно, щоб відповідачі змінили реєстрацію, так як їх реєстрація у будинку призводить до того, що вона не може без їх згоди зареєструвати у власному будинку інших людей і сплачує комунальні послуги з розрахунком проживання в даному будинку відповідачів. В позасудовому порядку даний спір з відповідачами позивач вирішити не в змозі, оскільки відповідачі добровільно знятися з реєстрації не бажають та постійно не проживають в ньому. В зв'язку з цим позивач змушена звернутися до суду з даною позовною заявою. Позивач в судове засідання не з'явилась, але надала заяву в якій просить справу розглядати за її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідачі в судове засідання не з'явились, хоча належним чином були повідомлені про день, час та місце слухання справи, про що свідчать поштові повідомлення, які повернулись на адресу суду, в зв'язку з чим відповідно до ст. 224 ЦПК України, судом застосовано заочний розгляд справи. З огляду на ствердження позивача, враховуючи надані суду докази, суд дійшов висновку, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно договору дарування від 18.06.2004 року позивач являється власником житлового будинку з господарськими будівлями розташованого в [ADDRESS]. Відповідно до ч. 1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно із ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. При цьому відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. За змістом ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Згідно довідки Білинської сільської ради Балтського району Одеської області від 14.04.2015 року за № 676 [PERSON], [INFO], згідно погосподарської книги № 1 зареєстрований в [ADDRESS], але з 2005 року в цьому будинку не проживає. [PERSON], [INFO], зареєстрована в [ADDRESS], але більше 5 років в даному будинку не проживає, про що свідчить довідка Білинської сільської ради Балтського району Одеської області від 14.04.2015 року № 678. За таких обставин відповідачі не є співвласниками частини житлового будинку, не утримують її, а навпаки з 2005 року не проживають в даному будинку, тому слід відповідачів визнати такими, що втратили право користування житловим приміщенням. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-08 00:00:00

20.04.2015 р. [PERSON] звернулася до суду з позовом про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, яким просить стягнути з відповідача аліменти на утримання сина-інваліда [PERSON], [INFO], щомісячно, в розмірі 1/4 частини усіх видів доходів, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття, посилаючись на те, що відповідач будучи батьком дитини добровільно матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, тоді як відповідач офіційно працевлаштований майстром УПКР у КПТМ «Криворіжтепломережа», вона не працює, тому змушена звернутися до суду. Позивач в судове засідання не зявилася, надала суду заяву про підтримання позову та розгляд справи в її відсутність. Відповідач в судове засідання не зявився, надав суду заяву про визнання позову та розгляд справи в його відсутність. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов слід задовольнити. Відповідно до ст.ст.180-182, 184 Сімейного Кодексу України батьки повинні утримувати своїх малолітніх дітей. При встановленні розміру аліментів в частці до заробітку або в твердій грошовій сумі, суд враховує матеріальне становище платника аліментів, наявність у нього утриманців, стан здоровя та інші суттєві обставини. Розмір аліментів за жодних обставин не може бути менший від 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Судом встановлено, що 05.11.2010 р. позивач з відповідачем зареєстрували шлюб, що підтверджуються свідоцтвом про шлюб а.с.2, згідно свідоцтва про народження відповідач являється батьком дитини [PERSON], [INFO] а.с.3, однак як слідує з матеріалів справи матеріальної допомоги на утримання дитини не надає.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-20 00:00:00

20.04.2015 р. від позивача надійшла заява щодо виправлення у рішення суду від 11.02.2014 р., що стосується дати укладення шлюбу між сторонами по справі. Згідно ст. 219 ЦПК України суд може з власної ініціативи або за заявою осіб, які беруть участь у справі, виправити допущені в рішенні описки чи явні арифметичні помилки. Питання про внесення виправлень вирішується в судовому засіданні. Суд, дослідивши матеріали справи вважає, що у суду є підстави внести зміни у текст рішення суду від 11.02.2014 р., а тому задовольняє дану заяву. Суд,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-09 00:00:00

20.04.2015 р. в суд поступила позовна заява [PERSON], яка просить стягувати з відповідача на її користь аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO] в розмірі 1/4 частини доходів, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. В обґрунтування позовних вимог позивачка покликається на те, що 24 листопада 2007 року за її позовом було розірвано шлюб Стрийським міськрайонний судом між сторонами, який був зареєстрований 09 листопада 2002 році в Лисятицькій сільській раді Стрийського району. Від спільного проживання в сторін народився син [PERSON], [INFO], яка проживає разом позивачкою та перебуває на її утриманні. Відповідач на даний час участі у вихованні дитини не бере та ухиляється від покладеного на нього обов'язку утримувати свою дитину. Це зокрема виявилося в тому, що відповідач відмовляється добровільно надавати кошти на утримання сина. Дитина повністю знаходиться на її утриманні, хоча періодично надавав утримання добровільно. Витрачає зароблені гроші на свої потреби. Стан здоров'я та матеріальне становище відповідача дозволяє йому утримувати свого малолітнього сина. В суді позивачка [PERSON] позовні вимоги підтримала та просить їх задовольнити, стягувати з відповідача на утримання їхнього сина по 1/4 частки з усіх видів його заробітку, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідач [PERSON] позовні вимоги визнав, ствердив, що періодично надає дитині утримання, останній раз на початку квітня 2015 року передав позивачці 500 грн. Н заперечує, щоби з нього стягувалися аліменти на сина в розмірі ? частини зі всіх видів доходів. Поясненнями сторін, дослідженими доказами доведено, що позовні вимоги підставні, підлягають до задоволення. Показаннями сторін доведено, що сторони зареєстрували шлюб 09.11.2002 році, який між ними розірвана за позовом позивачки Стрийським судом 24.11.2007 році. Копією свідоцтва про народження доведено, що батьком [PERSON], [INFO] являється відповідач по справі [PERSON] та дитина проживає разом з мамою в с. Лисятичах Стрийського району, а тому є всі підстави для задоволення позовних вимог.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-09 00:00:00

20.04.2015р. до Слов'янського міськрайонного суду звернулася [PERSON] з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, пояснюючи вимоги наступним: вони знаходяться в зареєстрованому шлюбі з 05.11.2011, одруження було зареєстровано відділом державної реєстрації актів цивільного стану по м. Слов'янську Слов'янського міськрайонного управління юстиції у Донецькій області, актовий запис № 700. Від шлюбу мають двох неповнолітніх дітей - синів [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], які мешкають разом з нею та перебувають на її утриманні. З серпня 2013 року час шлюбні відносини між ними припинені, вони з відповідачем мешкають окремо. Спору про місце мешкання дітей між ними не має, діти будуть мешкати разом із нею, вона не бажає обирати дошлюбне прізвище, примирення їх як подружжя неможливо. Просила суд розірвати шлюб. Позивач [PERSON] у судове засідання не з'явилася, але надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутністю, за участю її представника [PERSON], просила позов задовольнити, у разі неявки відповідача винести заочне рішення. Представник позивача [PERSON] у судове засідання не з'явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутністю, на задоволенні позовних вимог [PERSON] наполягав. Відповідач [PERSON]. про час і місце судового засідання повідомлялась належним чином, в тому числі і шляхом друкування відповідного оголошення у засобі масової інформації, але до суду не з'явився, причини неявки суду не повідомив, заяви про відкладення розгляду справи не надав. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Вивчивши матеріали справи, суд приходить до переконання в тому, що дійсно спільне життя подружжя [PERSON] припинене, оскільки в їх родині в час спільного проживання виникали різного роду конфлікти, що сторони сімейні стосунки не підтримують з серпня 2013 року. При таких обставинах суд приходить до переконання, що причини, на підставі яких позивач звернувся з позовом є обґрунтованими, подальше спільне життя подружжя та збереження сім'ї неможливе. Позов про розірвання шлюбу підлягає задоволенню. Після розірвання шлюбу [PERSON] залишити прізвище «[PERSON]». На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-07 00:00:00

20.04.2015 року [PERSON], [PERSON] звернулися в суд із заявою про встановлення факту родинних відносин та належності правовстановлюючого документа, а саме просили ухвалити рішення, яким встановити, що [PERSON], яка померла [INFO] року в м. Баранівка Житомирської області є їх матір'ю та встановити, що свідоцтво про право власності на житло, видане 25.12.1993 року Колективним підприємством «Баранівський фарфоровий завод» на ім'я [PERSON] належить [PERSON], яка померла [INFO] року в м. Баранівка Житомирської області. Обгрунтовуючи вимоги, заявники зазначила, що їх мати [PERSON] померла [INFO] року в м. Баранівка Житомирської області. Після її смерті відкрилася спадщина за законом. Спадкоємцями першої черги за законом є заявники та заінтересована особа - їх батько [PERSON]. Під час підготовки документів для прийняття спадщини стало відомо, що в їх свідоцтвах про народження та в свідоцтві про право власності на житло, виданому 25.12.1993 року Колективним підприємством «Баранівський фарфоровий завод» помилково записана мати [PERSON] замість [PERSON], тому вони змушені звертатися до суду про встановлення факту родинних відносин та належності правовстановлюючого документу. В судовому засіданні заявники [PERSON], [PERSON] вимоги підтримали в повному обсязі з підстав зазначених у заяві. Заінтересована особа [PERSON] в судовому засіданні не заперечував проти задоволення вказаної заяви. Заслухавши пояснення заявників, заінтересованої особи, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази по справі, суд приходить до висновку, що заява підлягає задоволенню виходячи з наступного. В судовому засіданні встановлено, що в свідоцтві про народження [PERSON] та [PERSON] в графі мати помилково зазначено [PERSON] замість [PERSON], що підтверджується поясненнями заявників, заінтересованої особи, копіями свідоцтв про народження (а.с. 8, 9). При видачі свідоцтва про право власності на житло від 25.12.1993 року помилково зазначено [PERSON] замість [PERSON], що підтверджується поясненнями заявників, заінтересованої особи, копією свідоцтва про право власності на житло (а.с. 10). Встановлення вказаних фактів необхідно заявникам для оформлення спадщини.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-21 00:00:00

20.04.2015 року [PERSON] звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON], в якій ставить питання про розірвання шлюбу. На доведеність позовних вимог позивач зазначив, що 18.01.2013 року уклав з відповідачем шлюб, актовий запис №3. Від зазначеного шлюбу позивач з відповідачем має доньку [PERSON], [INFO]. Сумісне життя не склалося через різні погляди на життя. Шлюбні відносини припинені, сумісне господарство не ведеться. Позивач вважає, що сім`я розпалася остаточно і відновити її не можна. Спору про поділ майна немає. Позивач надав заяву, де просив справу розглянути за його відсутності, підтримує позовні вимоги в повному обсязі. Відповідач позовні вимоги визнала, надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, після розірвання шлюбу просила залишити прізвище «Бережна». Дослідивши матеріали справи, суд встановив, що сторони перебувають в шлюбі, зареєстрованому 18.01.2013 року Виконавчим органом Кіровської селищної ради міста Дзержинська Донецькій області, актовий запис №3 (а.с. 6). Від зазначеного шлюбу позивач з відповідачем має доньку [PERSON], [INFO] (а.с. 8). Спору про поділ майна не виникає. Наміру поновлювати шлюбні відносини сторони не мають. Суд вважає, що вищевикладене дає підстави для висновку про неможливість подальшого спільного проживання сторін по справі, як подружжя, та вказує на те, що збереження їхньої сімї стало неможливим. Судом встановлено, що відповідач бажає залишити прізвище «Бережна». Згідно з ч.2 ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. За ч.8 ст.235 ЦПК України у рішенні про розірвання шлюбу зазначається про вибір прізвища тим з подружжя, який змінив прізвище під час державної реєстрації шлюбу, що розривається. Враховуючи викладене, суд вважає, що позов [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу слід задовольнити повністю.

Outcome: approved