Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-16 00:00:00

20.04.2018 р. позивачка звернулась в суд з позовом до відповідача, у якому просить стягувати з останнього аліменти на утримання їх дочки [PERSON], [INFO] у розмірі 3000 грн. щомісячно. В обґрунтування позову покликається на ст.ст. 180-182, 184 СК України та зазначає, що останній добровільно коштів на утримання дитини не надає. 07.12.2018 року у судове засідання сторони не з'явилися. Позивачка подала заяву про розгляд справи у її відсутності, просить задовольнити позовні вимоги, та не заперечує щодо винесення заочного рішення. Відповідач, будучи належним чином повідомленим про час і місце розгляду справи, у судові засідання 06.07.2018 р., 01.08.2018 р., 14.09.2018 р. та 07.12.2018 р., не з'явився, заяв чи клопотань про розгляд справи за його відсутності не подавав, про причини неявки не повідомляв. При цьому, відповідачем не було подано відзиву. На підставі норм ст.ст.280-281 ЦПК України суд провів заочний розгляд справи. З огляду на зазначені обставини, суд у відповідності до ст. 247 ЦПК України судовий розгляд справи здійснив на підставі наявних матеріалів, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Відповідно до вимог ч. 5 ст. 268 ЦПК України, датою ухвалення рішення є дата його складання. Оцінивши докази по справі, суд прийшов до такого висновку. Згідно позовної заяви сторони перебували в зареєстрованому шлюбі з 04.10.2008 р., який рішенням Червоноградського міського суду Львівської області від 03.06.2016 р. було розірвано. [INFO] р. у них народилася донька [PERSON], [INFO], що стверджується копією свідоцтва серії [NUMBER]. Як вбачається з копії свідоцтва про шлюб серії [NUMBER], позивачка з 27.04.2017 року перебуває в новому шлюбі, та після реєстрації шлюбу її прізвище «Росновська». Зі змісту позовної заяви вбачається, що тягар матеріального утримання дитини лежить на позивачу, відповідач відповідних коштів для цього добровільно не надає. Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з ч. 1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Виходячи з принципів розумності та справедливості, враховуючи обставини, що мають істотне значення, якими в даному випадку суд вважає інтереси та потреби неповнолітньої дитини, суд приходить до переконання, що заявлений до стягнення розмір аліментів є необґрунтованим, а тому розумним та достатнім буде розмір аліментів у розмірі 2000 грн. щомісячно. Враховуючи викладене, позов підлягає частковому задоволенню. В силу приписів ст. 141 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню у користь держави судовий збір у розмірі 704,80 грн. від якого була звільнена позивачка при подачі позову.

Outcome: partial