Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-09 00:00:00

21.07.2015 року голова правління КС «Самопоміч» [PERSON] звернулася до суду із зазначеним позовом, покликаючись на те, що 24.09.2013р. між КС «Самопоміч» та позичальником [PERSON], відповідачкою у справі укладено кредитний договір №MS0000000147, відповідно до якого кредитна спілка надала останній кредит на суму 10000 гривень строком на 24 місяці на умовах плати за користування кредитними коштами в розмірі 48% річних, а позичальник взяв на себе зобовязання сплачувати щомісячно по 655,87 гривень, що складається з частини основної суми кредиту та процентів за користування кредитними коштами, починаючи з 24.10.2013р. по 24.09.2015р. Зазначає, що з метою забезпечення виконання зобовязань [PERSON] за вищевказаним кредитним договором 24.09.2013р. між КС «Самопоміч» та [PERSON] і [PERSON] укладено договори поруки, відповідно до яких поручителі зобовязалися відповідати перед кредитодавцем за своєчасне та повне виконання боржником своїх зобовязань за вищевказаним кредитним договором як солідарні боржники. Стверджує, що з моменту настання терміну сплати за вищевказаним кредитним договором позичальник [PERSON] постійно порушувала взяті на себе зобовязання щодо строків внесення та повноти оплат для погашення заборгованості. Кредитна спілка неодноразово зверталася до боржника [PERSON] та поручителів [PERSON] і [PERSON] з вимогами щодо необхідності дотримання умов кредитного договору і договорів поруки та погашення простроченої заборгованості, проте усі усні та письмові вимоги кредитної спілки боржником і поручителями були проігноровані та залишені без задоволення. Вказує, що станом на 10.07.2015р. заборгованість по кредитному договору №MS0000000147 від 24.09.2013р. становить 9593,90 гривень, що складається з 7444,73 грн. суми простроченого основного боргу по кредиту, 2149,17 гривень процентів за користування кредитними коштами. Крім того, непрострочена сума кредиту становить 1807,36 гривень. З огляду на наведене, просить суд стягнути з відповідачів як солідарних боржників на користь Кредитної спілки «Самопоміч» 11401, 26 гривень заборгованості за кредитним договором №MS0000000147 від 24.09.2013р. та договорами поруки від 24.09.2013р., а також 243,60 гривень сплаченого судового збору. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] підтримав позовні вимоги. Просить стягнути солідарно з відповідачів заборгованість за вказаним кредитним договором в сумі 11401,26 гривень та понесені судові витрати по сплаті судового збору. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, а надіслав заяву, в якій зазначив, що проти позову заперечує з тих підстав, що кредитний договір укладав не він, а саме відповідачка [PERSON], якій і були надані кредитні кошти. Вказує, що зазначену представником позивача суму заборгованості слід стягнути саме з відповідачки [PERSON] Крім цього, просив визнати недійсним договір поруки, укладений 24.09.2013р. між ним і КС «Самопоміч», у звязку з неналежним виконанням умов вищевказаного кредитного договору його сторонами КС «Самопоміч» та позичальником [PERSON], а також розглянути справу за його відсутності. Відповідачі [PERSON] і [PERSON] були своєчасно і належним чином повідомлені про час і місце розгляду справи, однак в суд не зявилися і не повідомили про причини своїх неявок, а також не надіслали клопотання про відкладення розгляду справи. Заслухавши пояснення представника позивача та дослідивши матеріали справи, всебічно і повно зясувавши всі фактичні обставини справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Підставами виникнення цивільних прав та обовязків, зокрема є договори та інші правочини (п.1 ч.2 ст.11 ЦК України). Стаття 1054 ЦК України передбачає, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Судом встановлено, що 24.09.2013р. між КС «Самопоміч» та відповідачкою [PERSON] укладено Кредитний договір № MS0000000147, у відповідності до якого позивач надав позичальнику відповідачці [PERSON] кредит на суму 10000 гривень на умовах плати за користування кредитними коштами в розмірі 48% річних з кінцевим терміном погашення не пізніше 24.09.2015р. Згідно умов даного кредитного договору відповідачка [PERSON] зобовязалася погашати кредит та сплачувати проценти в порядку, визначеному договором, відповідно до встановленого графіку розрахунків (підп.3.2.2 п.3.2, підп. 4.2 п.4 Договору). Крім того, відповідно до ст.ст.546, 553 ЦК України виконання зобовязання може забезпечуватися, зокрема, порукою. Відтак, з метою забезпечення виконання позичальником [PERSON] зобовязань по кредитному договору між позивачем та відповідачами [PERSON] і [PERSON] укладено 24.09.2013р. договори поруки. Правові наслідки порушення зобовязання, забезпеченого порукою, врегульовані ст.554 ЦК України. Зі змісту цієї норми вбачається, що у разі порушення боржником зобовязання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Надавши суму кредиту позичальнику, позивач виконав умови укладеного кредитного договору №MS0000000147 від 24.09.2013р., однак відповідачка [PERSON] всупереч умовам такого свої зобовязання щодо повернення суми кредиту та сплати процентів належним чином не виконувала, внаслідок чого станом на 10.07.2015р. має заборгованість перед кредитною спілкою на загальну суму 11401,26 гривень. На письмові вимоги кредитної спілки ні позичальник, ні поручителі, відповідачі по справі, не відреагували, на час розгляду справи в суді простроченої заборгованості по кредитному договору не погасили. Вказані обставини підтверджуються поясненнями представника позивача; копією кредитного договору №MS0000000147 від 24.09.2013р.; копією розрахунку заборгованості по кредиту та відсотках; копіями договорів поруки від 24.09.2013р.; копією заяви на отримання кредиту за №147, іншими матеріалами справи. Відповідно до ст.ст.525, 526, 530 ЦК України одностороння відмова від зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається, при чому зобовязання має виконуватись належним чином і у встановлений строк відповідно до умов договору. Згідно ст.ст.611, 625, 629 ЦК України договір є обов'язковим до виконання сторонами. Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов'язання або розірвання договору, зміна умов договору, сплата неустойки чи відшкодування збитків. Порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання) (ст.610 ЦК України). Одним із видів порушення зобовязання є прострочення невиконання зобовязання в обумовлений сторонами строк. Відповідно до ст.612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив виконання зобовязання, якщо він не приступив до його виконання або не виконав зобовязання у строк, встановлений договором або законом. Згідно ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданих відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ст.60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Суд не приймає до уваги доводів відповідача [PERSON] про звільнення такого від відповідальності за невиконання умов кредитного договору позичальником [PERSON], мотивуючи тим, що вищевказаний кредитний договір з ним не укладався і що такий укладався саме з відповідачкою [PERSON], якій позивачем і були надані кредитні кошти, оскільки згідно норм, як чинного законодавства, так і укладених з відповідачами договорів поруки, у випадку невиконання боржником (відповідачкою [PERSON]О.) всіх або окремих зобовязань за кредитним договором поручитель несе солідарну відповідальність перед фінансовою установою за виконання боргових зобовязань у тому ж обсязі, що і боржник (позичальник). Не приймає суд до уваги доводів відповідача [PERSON] і щодо визнання договору поруки недійсним у звязку з неналежним виконанням умов вищевказаного кредитного договору його сторонами КС «Самопоміч» та позичальником [PERSON], оскільки такий не надав доказів щодо невиконання умов кредитного договору саме позивачем. Навпаки, як встановлено в судовому засіданні невиконання умов кредитного договору допустила саме позичальник відповідачка [PERSON] Крім того, відповідач [PERSON] не довів, що порушення зобовязання з боку позичальника відповідачки [PERSON] сталось внаслідок випадку чи непереборної сили, а тому він ([PERSON]З.) не підлягає звільненню від відповідальності за прострочення зобовязання позичальником [PERSON], тобто невиконання останньою умов укладеного з нею кредитного договору. Отже, беручи до уваги те, що відповідачка [PERSON] не виконувала умови кредитного договору №MS0000000147 від 24.09.2013р., у звязку з чим вважається такою, що прострочила виконання зобовязання, а також те, що згідно зазначених вище договорів поруки поручитель і боржник несуть солідарну відповідальність перед кредитором на всю суму заборгованості, що відповідає вимогам ст.554 ЦК України, суд приходить до висновку про обгрунтованність та законність позовних вимог на предмет солідарного стягнення з відповідачів на користь позивача заборгованості на загальну суму 11401,26 гривень, тобто в межах заявлених позовних вимог. Крім того, згідно вимог ст.88 ЦПК України підлягає стягненню з відповідачів в користь позивача понесені ним судові витрати по сплаті судового збору. На підставі викладеного,

Outcome: approved