Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-23 00:00:00

1. Щодо заяви. 1.1. Відповідно до заяви, заявник народився та проживає у [INFO], його батьками є: батько [PERSON], мати [PERSON]. Заявник зазначає, що його мати [PERSON] померла 01.01.2016р., причина смерті гострий деструктивний панкреатит, про що було видане лікарське свідоцтво про смерть №2 від 02.01.2016р. та довідку про причину смерті. Оскільки територія, на якій проживала його мати є непідконтрольною Україні та наказом Міністерства юстиції України №953/5 від 17.06.2014р. «Про невідкладні заходи щодо захисту прав громадян на території проведення антитерористичної операції» тимчасово призупинено проведення державної реєстрації актів цивільного стану відповідними відділами, що знаходяться на території Луганської області, заявник зазначає, що він звернувся до відділу державної реєстрації актів цивільного стану Дніпровського районного управління юстиції в м.Херсоні для здійснення державної реєстрації смерті та отримання свідоцтва про смерть його матері [PERSON] Заявник в заяві вказує, що йому було відмовлено в отриманні свідоцтва про смерть, оскільки медичні документи та довідка про смерть, видані лікарським закладом ЛНР на тимчасово окупованій території України, є недійсними і не створюють правових наслідків. Оскільки орган державної реєстрації актів цивільного стану не може здійснити реєстрацію смерті матері заявника, він вимушений звернутися до суду із заявою про встановлення факту, що має юридичне значення. У звязку з наведеним, заявник просить суд встановити факт смерті [PERSON], 31.10.1949р.н., місце смерті м.Луганськ, яка настала 01.01.2016р.; зобовязати відділ державної реєстрації актів цивільного стану Дніпровського районного управління юстиції в м.Херсоні здійснити реєстрацію факту смерті [PERSON], 31.10.1949р.н. та видати свідоцтво про смерть. 1.2. Заявник в судове засідання не зявився, надав суду заяву, якою просив справу розглянути без його участі. 1.3. Суд ухвалює рішення невідкладно з моменту надходження заяви до суду, на підставі наявних в справі матеріалів, що відповідає вимогам ст.257-1 ЦПК України. 2. Щодо встановлених обставин та інших доказів. 2.1. [PERSON] народився 02.10.1982р., його батьками є: батько [PERSON], мати [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження серії І-ЕД №126319, виданого повторно 30.12.1999р. виконкомом Ленінської селищної ради м.Свердловська Луганської області, актовий запис №146 (а.с.9). 2.2. З копії паспорта громадянина України вбачається, що [PERSON] народилася 31.10.1949р. у м.Ревда Свердловської області. 2.3. 02.01.2016р. Луганською республіканською клінічною лікарнею Луганської народної республіки було видане лікарське свідоцтво про смерть №2 (форма№106/о) [PERSON], 31.10.1949р.н., що мала місце 01.01.2016р. у м.Луганськ Луганської області (а.с.12). 2.4. Згідно довідки про причину смерті від 02.01.2016р., [PERSON] померла 01.01.2016р., у віці 66 років, причина смерті - гострий деструктивний панкреатит (а.с.12-13). 2.5. Заявник звернувся із заявою до Відділу державної реєстрації актів цивільного стану Дніпровського районного управління юстиції у м.Херсоні з метою здійснення державної реєстрації смерті його матері [PERSON] (а.с.14-15), однак йому було відмовлено у звязку з відсутністю підстав для проведення державної реєстрації смерті, рекомендовано звернутися до суду за вирішенням даного питання, що підтверджується листом-відповіддю начальника відділу державної реєстрації актів цивільного стану Дніпровського районного управління юстиції у м.Херсоні від 02.02.2016р. №127/06.4.-07 (а.с.16-17). 2.6. Вищезазначені обставини позбавляють заявника можливості здійснити державну реєстрацію смерті його матері та реалізувати інші права та обов'язки, пов'язані з її смертю. 3. Щодо правовідносин. 3.1. Відповідно до п.5 ч.2 ст.234 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. 3.2 Відповідно до п.8 ч.1 ст.256 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. 3.3. Відповідно до ч. 3 ст. 49 Цивільного кодексу України державній реєстрації підлягають народження фізичної особи та її походження, громадянство, шлюб, розірвання шлюбу, зміна імені та смерть. 3.4. Відповідно до п.1 Правил державної реєстрації актів громадянського стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України 18 жовтня 2000 року № 52/5, державна реєстрація актів цивільного стану проводиться з метою забезпечення реалізації прав фізичної особи та офіційного визнання і підтвердження державою фактів народження фізичної особи та її походження, шлюбу, розірвання шлюбу, зміни імені, смерті. 3.5. Указом Президента України від 14 листопада 2014 року № 875/2014 уведено в дію рішення Ради національної безпеки і оборони України від 4 листопада 2014 року «Про невідкладні заходи щодо стабілізації соціально-економічної ситуації в Донецькій та Луганській областях», яким зобов'язано КМУ вжити заходів щодо припинення на окремих територіях у районі проведення антитерористичної операції в Донецькій і Луганській областях діяльності державних підприємств, установ та організацій, їх філій (відділень), представництв. 3.6. У відповідності до наказів Міністерства юстиції України № 246/7, 24/7 «Про переміщення органів та установ юстиції Донецької та Луганської областей» свідоцтва про смерть видані органом, який знаходиться на не контрольованій території є недійсним. Використання їх в якості документів, що засвідчують факт смерті, є не можливим. 3.7. Відповідно до ч.2,3 ст.9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків. 3.8. Пунктом 5 розділу III Правил державної реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України №52/5 від 18 жовтня 2000 року передбачено, що підставою для проведення державної реєстрації смерті є лікарське свідоцтво про смерть (форма №106/о), фельдшерська довідка про смерть (форма №106-1/о). 3.9. Згідно ст.17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» № 2398-УІ від 01 липня 2010 року, державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі: 1) документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров'я або судово-медичною установою; 2) рішення суду про встановлення факту смерті особи з певний час або про оголошення її померлою. Державна реєстрація смерті проводиться за місцем проживання заявника у разі встановлення у судовому порядку факту смерті. Державна реєстрація смерті проводиться за заявою родичів померлого. 3.10. Відповідно до п.1 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» №5 від 31.03.1995 року, в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно із законом такі факти породжують юридичні наслідки, від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення, заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов'язується з наступним вирішенням спору про право. 3.11. Відповідно до п.13 зазначеної Постанови Пленуму Верховного Суду України, суд встановлює факт смерті за умови підтвердження доказами, що достовірно свідчать про смерть особи у певний час і за певних обставин. 4. Щодо мотивів. 4.1. Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, закріплено принцип права на справедливий суд, який означає, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру. Оскільки [PERSON] померла в районі проведення антитерористичної операції та лікарське свідоцтво про її смерть було видане органом, який знаходиться на не контрольованій території, тобто є недійсним і не створює правових наслідків на території України, а встановлення факту смерті необхідно заявнику для можливості реалізації своїх прав та обов'язків, пов'язаних зі смертю його матері, в інший спосіб даний факт не може бути встановлений, суд прийшов до висновку про законність та обґрунтованість вимог заявника про встановлення факту смерті. Таким чином, суд вважає встановленим факт смерті [PERSON], 31.10.1949р.н., що мала місце 01.01.2016р. у м.Луганськ Луганської області, відповідно заява підлягає задоволенню. 4.2. Однак, суд прийшов до висновку, що вимоги заявника щодо зобовязання відділу державної реєстрації актів цивільного стану Дніпровського районного управління юстиції в м.Херсоні здійснити реєстрацію факту смерті [PERSON], 31.10.1949р.н. та видати свідоцтво про смерть - не підлягають задоволенню, оскільки такі дії проводяться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі рішення суду, що відповідає вимогам Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану». Суд не може підміняти собою суб'єкт владних повноважень щодо реалізації ним власних повноважень, наданих законодавством.

Outcome: approved