Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-06 00:00:00

20 квітня 2016 року [PERSON] звернувся до суду із позовом до [PERSON] «СК «Оранта-Життя» про стягнення викупної суми у сумі 55617 грн., процентів за користування коштами у сумі 278,85 грн. та інфляційних втрат у сумі 556,17 грн. Ухвалою суду від 07 червня 2016 року позовні вимоги [PERSON] щодо стягнення процентів за користування коштами у сумі 278,85 грн. та інфляційних втрат у сумі 556,17 грн. залишені без розгляду. Позивач [PERSON], будучи належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, не використав свого права на безпосередню участь у судовому засіданні, про причини неявки суду не повідомив. Представник позивача [PERSON], який діє на підставі договору про надання правової допомоги № 1 від 20 квітня 2016 року та свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю № 1272, не використав свого права на безпосередню участь у судовому засіданні, через канцелярію суду подав письмову заяву від 07.06.2016 р. про розгляд справи за його відсутності. Зазначив, що позовні вимоги підтримує у повному обсязі /а.с.54/. У позовній заяві та заяві про уточнення позовних вимог зазначено, що 09 липня 2008 року між ЗАТ «СК «Оранта-Життя», правонаступником якого є [PERSON] «СК «Оранта-Життя», та [PERSON] було укладено договір страхування життя за програмою «Оранта-Life», відповідно до якого [PERSON] отримав поліс страхування життя № 1003635 від 09.07.2008 року, на строк до 08.07.2020 р. Предметом зазначеного договору є страхування на протязі 12 років здоров?я та життя позивача на суму 3364,42 євро. За умовами договору позивача зобов?язано щоквартально вносити на рахунок відповідача страхові платежі у вигляді накопичувальних внесків у сумі 78,66 євро. Позивач зробив 30 внесків на загальну суму 2259,80 євро. 19.02.2016 р. позивач звернувся до відповідача з заявою про розірвання договору та отримання викупної суми, заяву позивача було зареєстровано, відповідачем розраховано викупну суму 1931,17 євро. Відповідач не повернув позивачеві викупну суму, а у листі № 1.1.3-4\\363 від 18.03.2016 р. запропонував позивачу звернутися зі скаргою до Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг. Посилаючись на порушення відповідачем зобов?язання за договором, позивач просив стягнути з відповідача викупну суму 55617 грн. (1931,17 євро по курсу НБУ). Представник відповідача [PERSON] «СК «Оранта-Життя» [PERSON], який діє на підставі довіреності юридичної особи № 213 від 20.05.2015 р., був належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, проте не використав свого права на безпосередню участь у судовому засіданні, на адресу суду надіслав заперечення, в яких зазначив, що позовні вимоги не визнає у повному обсязі, просив справу розглядати за його відсутності. У запереченнях представник відповідача зазначає, що відповідачем було розраховано викупну суму у розмірі 1931,17 євро. Правилами добровільного страхування життя не передбачено терміни щодо виплати викупної суми, а позивач із заявами про виплату даних коштів не звертався. Вважає, що позивач передчасно звернувся до суду, оскільки його права не були порушені,відповідно він не мав підстав вимагати стягнення цих коштів у судовому порядку. Вважає, що нарахування інфляційних втрат не відповідає діючому законодавству, оскільки валютою страхування є євро, а не національна валюта. Просив відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі /а.с.37-38/. Суд вважає можливим провести розгляд справи у відсутність сторін. Вивчивши матеріали справи і дослідивши надані докази, суд у межах заявлених позовних вимог (ст.11 ЦПК України) встановив наступне. 09 липня 2008 року між Закритим акціонерним товариством «Страхова компанія «Оранта-Життя», правонаступником якого є Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «Оранта-Життя», та [PERSON], [INFO], на підставі заяви на страхування № 1001241 від 27 червня 2008 року та Правил добровільного страхування життя, затверджених рішенням Правління ЗАТ «СК «Оранта-Життя» № 14, було укладено договір страхування життя за програмою «Оранта life». Відповідно до умов договору строк його дії складає 12 років, з 09.07.2008 р. до 08.07.2020 року, страхова сума за настання страхового випадку складає 3642,42 євро, страховий платіж становить 74,10 євро щоквартально. Розрахунки із страхувальниками здійснюються виключно у грошовій одиниці України за курсом НБУ на дату проведення платежу. Договір страхування набуває чинності з 00 год. 00 хв. дня, наступного за днем надходження страхового платежу на розрахунковий рахунок чи в касу Страховика в повному обсязі або в частині, обумовленій договором. Частина перша статті 626 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) визначає цивільно-правовий договір, як домовленість двох або більше сторін, спрямовану на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обовязків. Відповідно до положення ст.979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов'язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. Згідно з п.1 ч.1 ст.980 ЦК України предметом договору страхування можуть бути майнові інтереси, які не суперечать закону і пов'язані з життям, здоров'ям, працездатністю та пенсійним забезпеченням (особисте страхування). Як встановлено ч.1 ст. 981 ЦК України договір страхування укладається в письмовій формі. Договір страхування може укладатись шляхом видачі страховиком страхувальникові страхового свідоцтва (поліса, сертифіката). Як вбачається зі ст.982 ЦК України істотними умовами договору страхування є предмет договору страхування, страховий випадок, розмір грошової суми, в межах якої страховик зобов'язаний провести виплату у разі настання страхового випадку (страхова сума), розмір страхового платежу і строки його сплати, строк договору та інші умови, визначені актами цивільного законодавства. Аналізуючи наведені положення законодавства, суд приходить до висновку, що при укладенні [PERSON] та ЗАТ «СК «Оранта-Життя» договору страхування життя сторонами було дотримано письмову форму договору, сторони дійшли згоди щодо всіх істотних умов договору. Зміст правочину не суперечить актам цивільного законодавства та моральним засадам суспільства, і на підставі статті 629 ЦК України цей договір є обовязковим для виконання. На підтвердження своїх позовних вимог позивачем надано квитанції про сплату ним страхових платежів, а саме: квитанція № 479670 від 12 грудня 2008 року у сумі 777,95 грн., № 72 від 31 березня 2009 року у сумі 798,40 грн., № 59 від 07 липня 2009 року у сумі 845,60 грн., № 4 від 08 жовтня 2009 року у сумі 927,58 грн., № 13 від 30 грудня 2009 року у сумі 904,66 грн., № 40 від 27 липня 2010 року у сумі 801,03 грн., №57 від 21 жовтня 2010 року у сумі 862,61 грн., № 384/830 від 05 квітня 2011 року у сумі 891,88 грн., № 384/8832 від 07 жовтня 2011 року у сумі 840,00 грн., № 384/14019 від 16 січня 2012 року у сумі 802,63 грн., № 384/20159 від 17 квітня 2012 року у сумі 628,10 грн., № 384/20690 від 19 квітня 2012 року у сумі 196,72 грн., № 91/4130 від 09 січня 2013 року у сумі 822,78 грн., № 125/4566 від 03 квітня 2013 р. у сумі 807,29 грн., № 125/12711 від 05 липня 2013 року у сумі 815,00 грн., № 163/338 від 03 жовтня 2013 року у сумі 851,89 грн., № 3706846 від 15 січня 2014 року у сумі 858,18 грн., № 4151680 від 08 квітня 2014 року у сумі 1256,99 грн., № NOWBX51349 від 08 квітня 2015 року у сумі 2005,59 грн., № 17VL36273 від 06 липня 2015 року у сумі 1834,50 грн., № N17VL53034 від 06 жовтня 2015 року у сумі 1875,10 грн., № 14752385 від 08 грудня 2015 року у сумі 1995,00 грн. /а.с.5-15/. Таким чином, враховуючи, що перший страховий платіж було внесено позивачем 12 грудня 2008 року, зазначений договір страхування набрав чинності 13 грудня 2008 року. Відповідно до п.24.1.7 Універсальних правил добровільного страхування життя (далі Правила), які є складовою частиною договору страхування життя, дія договору припиняється та втрачає чинність за вимогою хоча б однієї зі сторін з дня, наступного за днем, що вказаний в письмовому повідомленні про факт припинення. Пункт 24.2 Правил зобов?язує сторону-ініціатора про намір достроково припинити дію договору письмово повідомити іншу сторону не пізніше як за 30 календарних днів до запропонованої дати припинення договору. Відповідно до п.24.4 Правил у разі дострокового припинення дії Договору страхування за згодою сторін або відповідно до п.п. 24.1.5-24.1.7, 24.3 Правил, Страховик виплачує Страхувальнику викупну суму за Договором страхування. Відповідно до пункту 1.10 Правил, викупна сума - це сума, яка виплачується страховиком у разі дострокового припинення дії договору страхування життя та розраховується математично на день припинення договору страхування життя залежно від періоду, протягом якого діяв договір страхування життя, згідно з методикою, яка проходить експертизу в Уповноваженому органі, здійснена актуарієм і є невід'ємною частиною правил страхування життя. [PERSON] «СК «Оранта-Життя» листом від 18.03.2016 р. вих. № 11.3-4/3631 повідомило [PERSON] про те, що розрахована викупна сума становить 1931,17 євро (до оподаткування) та що для пришвидшення розрахунків по достроковим розірванням договорів проводяться консультації з акціонером Товариства НАСК «Оранта». Проведення консультацій і зборів акціонерів дозволить почати розгляд і прийняття нової стратегії роботи Товариства, також це дозволить пришвидшити прийняття рішень за вказаними питаннями. Згідно з абзацом п?ятим приміток до Договору (полісу страхування життя), у випадку дострокового припинення дії Договору страхування викупна сума розраховується на день припинення дії Договору страхування відповідно до положень Правил. Станом на день розгляду справи в суді позивачу [PERSON] не виплачено викупну суму відповідачем. Аналізуючи доводи відповідача, викладені у запереченнях щодо заявлених позовних вимог, суд вважає необхідним зазначити наступне. Так, зазначення відповідачем про відсутність термінів виплати викупної суми у Правилах, не дає підстав вважати відсутність законодавчо закріпленого строку виконання зобов?язання. Так, згідно з п.3 ч.1 ст. 3 ЦК України однією із засад цивільного законодавства є свобода договору. Відповідно до положення ч.2 ст.6 ЦК України сторони мають право врегулювати у договорі, який передбачений актами цивільного законодавства, свої відносини, які не врегульовані цими актами, а згідно з ч.3 цієї статті сторони в договорі можуть відступити від положень актів цивільного законодавства, якщо в цих актах прямо вказано про це, а також у разі, якщо обов?язковість для сторін положень актів цивільного законодавства випливає з їх змісту або із суті відносин між сторонами. Таким чином, оскільки у договорі страхування життя не передбачено строки виплати викупної суми, до зазначених правовідносин повинні застосовуватись загальні приписи цивільного законодавства. Відповідно до частини другої статті 530 Цивільного кодексу України, якщо строк (термін) виконання боржником обов'язку не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов'язок у семиденний строк від дня пред'явлення вимоги, якщо обов'язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства. Враховуючи сутність правовідносин, які склалися між страховиком та страхувальником, суд не вбачає підстав для негайного виконання цього обов?язку, тому відповідач повинен був виконати свій обов?язок по сплаті викупної суми у семиденний строк від дня пред?явлення вимоги, тобто до 01 березня 2016 року (оскільки зазначену вимогу отримано відповідачем 23 лютого 2016 року). Окрім того, суд не приймає доводи відповідача щодо того, що позивач не звертався із заявами про виплату викупної суми після визначення відповідачем її розміру, адже як вбачається з листа [PERSON] «СК «Оранта-Життя» № 11.3-4/3631 від 18.03.2016 р., позивач звернувся із заявою № 1.1.3-1/2356 на отримання викупної суми згідно полісу страхування життя № 1003635 від 27.06.2008 р., тобто позивач одночасно з вимогою про дострокове розірвання договору страхування життя поставив питання щодо виплати викупної суми, що відображено у самій заяві /а.с.48/. Звернення з додатковими заявами для виплати викупної суми законом не передбачено. Посилання відповідача про відсутність у позивача права на звернення до суду заслуговують окремої уваги. Так, відповідач зазначає, що права позивача не були порушені, у зв?язку із чим, його звернення до суду є передчасним, тому у нього відсутні підстави вимагати з відповідача стягнення грошових коштів у судовому порядку. Із зазначеними доводами суд погодитись не може. Відтак, ч.1 ст.15 ЦК України передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Частиною 1 ст.16 ЦК України закріплено право кожної особа на звернення до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Аналогічні нормативно-правові приписи закріплені у ст.3 ЦПК України. Положенням ст. 4 ЦПК України передбачено, що здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України. Враховуючи викладене, суд приходить до переконання про порушення [PERSON] «СК «Оранта-Життя» вимог законодавства у сфері фінансових послуг, а саме частини другої статті 20 Закону України «Про страхування» щодо невиконання страховиком інших обовязків, передбачених умовами договору страхування. З огляду на вищевикладене, а також відсутність між сторонами спору щодо розміру викупної суми, з відповідача на користь позивача підлягагає стягненню викупна сума 1931,17 євро, що за курсом НБУ за станом на 07.06.2016 року складає 54760,69 грн. (офіційний курс євро по відношенню до гривні складає 28,356223). Проаналізувавши встановлені обставини по справі, оцінивши надані сторонами в силу статті 60 ЦПК України докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що [PERSON] «СК «Оранта-Життя» було допущено прострочення виконання зобов?язання по сплаті викупної суми [PERSON], у зв?язку із чим зазначена сума підлягає стягненню на користь позивача. Позивач звільнений від сплати судового збору при зверненні з зазначеним позовом до суду, тому на підставі положення ч.3 ст.88 ЦПК України з відповідача в дохід держави підлягає стягненню судовий збір. Відповідно до положень статті 4 Закону України «Про судовий збір» ставка судового збору за подання до суду позовної заяви майнового характеру фізичною особою складає 1 % ціни позову, але не менше 0,4 розміру мінімальної заробітної плати та не більше 5 розмірів мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 01 січня календарного року, в якому відповідна позовна заява подається до суду.Таким чином з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір у сумі 547,61 грн. На підставі вищенаведеного,

Outcome: approved