Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-21 00:00:00

21.09.2016 року позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до Сергіївської сільської ради Новотроїцького району Херсонської області про визнання права власності в порядку спадкування на земельну ділянку площею 5, 95 га, розташованої на території Сергіївської сільської ради, вказуючи на те, що 19.03.2016 року померла його дружина [PERSON], після смерті якої відкрилась спадщина. Позивач є єдиним спадкоємцем за законом. Під час звернення позивача до нотаріальної контори для оформлення спадщини, йому було відмовлено у вчиненні нотаріальних дій, оскільки [PERSON] на день смерті проживала на тимчасово окупованій території АР Крим, у зв'язку з чим неможливо встановити хто проживав з померлою на час її смерті. 07.11.2016 року позивач подав до суду заяву про уточнення позовних вимог, в якій просить визнати за ним право власності на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 5, 95 га розташованої на території Сергіївської сільської ради Новотроїцького району Херсонської області. Представник позивача за довіреністю [PERSON] в судове засідання не зявилася, надала до суду заяву з проханням слухати справу без її участі, позовні вимоги підтримує у повному обсязі та наполягає на їх задоволенні, проти заочного розгляду справи не заперечує. Представник відповідача у судове засідання не зявився, про час та місце слухання справи був повідомлений належним чином, що вбачається з поштових повідомлень, заяви про розгляд справи у його відсутності не надходило. Згідно ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуючи вищевикладене, оскільки представник позивача не заперечує проти заочного розгляду справи, суд вважає необхідним винести заочне рішення у справі. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. З копій свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 23.05.2008 року та державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯД № 747398 від 30.10.2008 року вбачається, що [PERSON] належала земельна діянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 5, 95 га, розташованої на території Сергіївської сільської ради Новотроїцького району Херсонської області. [PERSON] померла 19.03.2016 року, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії І-КГ № 223794 від 26.08.2016 року. Позивач є єдиним спадкоємцем за законом, що вбачається з копії свідоцтва про шлюб серії І-АП № 143800 від 02.03.2013 року, виданого Київським відділом ДРАЦС РС Сімферопольського МУЮ в АР Крим. Після смерті дружини позивач у встановлений законом строк подав заяву до Новотроїцької державної нотаріальної контори для прийняття спадщини, однак йому було відмовлено у вчиненні нотаріальних дій у звязку зі смертю [PERSON] на окупованій території АР Крим. Як вбачається зі змісту ст. 1221 ЦК України місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця. Останнім місцем проживання спадкодавця [PERSON] є м. Сімферополь АР Крим. Згідно з п. 1 ст. 3 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» сухопутна територія АРК та м. Севастополя визначається тимчасово окупованою територію. Відповідно до ч. 2,3 ст. 9 вищевказаного закону - будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків. Відповідно до статей 1216 та 1217 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла, до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Статтею 1218 ЦК встановлено, що до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. У відповідності до ст. 392 ЦК України, в разі невизнання права власності права власності на майно, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності, його власник може предявити позов визнання його права власності. Судом встановлено, що позивач [PERSON] є чоловіком [PERSON], яка померла 19.03.2016 року. Позивач фактично прийняв спадщину після смерті дружини, що підтверджується матеріалами справи, тому суд вважає, що є всі підстави для визнання права власності за позивачем на земельну ділянку сільськогосподарського призначення. На підставі зазначеного, ст. 328, 1221, 1225, 1268 ЦК України, Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» та

Outcome: approved