Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-13 00:00:00

20.06.2014 року позивач ПАТ «Комерційний банк «Надра» звернувся до Прилуцького міськрайонного суду з цивільним позовом до [PERSON] та [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором та договором поруки в розмірі 195 400 грн 31 к. та 1 954 грн 00 к. судового збору. Заявлені позовні вимоги мотивує тим, що 08.01.2008 року між відповідачем [PERSON] та ПАТ «Комерційний банк «Надра» було укладено договір автопакет № 5/П/10-2008-840 згідно якого банк відкрив відповідачу на умовах забезпеченості, повернення, строковості та платності відновлювальну траншеву кредитну лінію на загальну суму 11 652 доларів США з кінцевим терміном погашення до 08.01.2015 року. Відповідно до умов договору [PERSON] зобов'язалась повертати кредит та сплачувати відсотки безготівковим перерахуванням чи внесенням грошових коштів на поточний рахунок, шляхом сплати суми мінімального платежу в розмірі 223 доларів 37 центів США та 4 грн 90 к. плату за обслуговування тарифного пакету. В порядку забезпечення виконання умов кредитного договору, 08.01.2008 року між ПАТ «КБ «Надра» та [PERSON] був укладений договір поруки, згідно з яким поручитель поручився перед кредитором за виконання [PERSON] зобов'язань за кредитним договором автопакет № 5/П/10-2008-840. За умовами укладеного договору, у випадку невиконання боржником взятих на себе зобов'язань по кредитному договору поручитель і боржник несуть солідарну відповідальність. Проте відповідач [PERSON], отримавши кредитні кошти, умови кредитного договору належним чином не виконує. Таким чином, станом на 10.04.2014 року, за [PERSON], а відповідно і за [PERSON] наявна заборгованість у сумі 195 400 грн 31 к., з яких: заборгованість за кредитом - 9 880 доларів 91 цент США, заборгованість зі сплати відсотків за користування кредитними коштами - 4 023 доларів 26 центів США, несплачена пеня за прострочення строків виконання зобов'язань - 5 256 грн 54 к., несплачений штраф за прострочення строків сплати мінімально необхідного платежу - 14 702 грн 37 к. Дана обставина і змусила позивача звернутись до суду за захистом своїх порушених прав. В судове засідання представник позивача ПАТ «КБ «Надра» не з'явився, хоча був належним чином повідомлений про день, час та місце розгляду справи, не заперечував щодо розгляду справи без його участі /а.с.4/. Під час розгляду справи відповідач [PERSON] заявлений цивільний позов не визнала, разом з тим, беззаперечно визнавши факт укладення нею кредитного договору з фінансовою установою та отримання грошових коштів. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився з невідомих суду причин, в силу положень ч.5 ст.74 ЦПК України належним чином повідомлений про день, час та місце розгляду справи /а.с.31/. Про причини неявки до суду не повідомив, клопотань про відкладення розгляду справи не надав. Дослідивши матеріали справи, заслухавши відповідача [PERSON], повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються заявлені вимоги у їх сукупності та взаємозв'язку, об'єктивно оцінивши усі наявні докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення заяви по суті, суд, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Суд, на виконання вимог ч.4 ст.10 ЦПК України, забезпечив сторонам змагальність процесу, створив їм відповідні умови для реалізації своїх процесуальних прав і виконання покладених на них процесуальних обов'язків, попередив про наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій, зокрема і щодо обов'язок подання доказів суду або повідомлення про них В судовому засіданні на підставі належних доказів встановлено та сторонам не оспорюється, що 08.01.2008 року між відповідачем [PERSON] та ПАТ «Комерційний банк «Надра» було укладено договір автопакет № 5/П/10-2008-840 згідно якого банк відкрив відповідачу на умовах забезпеченості, повернення, строковості та платності відновлювальну траншеву кредитну лінію на загальну суму 11 652 доларів США з кінцевим терміном погашення до 08.01.2015 року /а.с.8-14/. Згідно умов договору [PERSON] зобов'язалась повертати кредит та сплачувати відсотки безготівковим перерахуванням чи внесенням грошових коштів на поточний рахунок, шляхом сплати суми мінімального платежу в розмірі 223 доларів 37 центів США та 4 грн 90 к. плату за обслуговування тарифного пакету. Відповідно до п.2.2.4 договору позичальник вносить чергові мінімальні платежі по кредиту щомісячно до 18 числа поточного місяця, а банк здійснює списання з поточного рахунку на рахунок погашення заборгованості до 20 числа поточного місяця. В порядку забезпечення виконання умов кредитного договору, 08.01.2008 року між ПАТ «КБ «Надра» та [PERSON] був укладений договір поруки, згідно з яким поручитель поручився перед кредитором за виконання боржником [PERSON] зобов'язань за кредитним договором автопакет № 5/П/10-2008-840 від 08.01.2008 року /а.с.15-16/. Згідно п.1.2 договору поруки позичальник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники /а.с.15/. В зв'язку з невиконанням [PERSON] умов договору, станом на 10.04.2014 р. за нею, а відповідно і за [PERSON] наявна заборгованість у сумі 195 400 грн 31 к., з яких: заборгованість за кредитом - 9 880 доларів 91 цент США, заборгованість зі сплати відсотків за користування кредитними коштами - 4 023 доларів 26 центів США, несплачена пеня за прострочення строків виконання зобов'язань - 5 256 грн 54 к., несплачений штраф за прострочення строків сплати мінімально необхідного платежу - 14 702 грн 37 к., що підтверджується розрахунком /а.с.6-7/. Відповідно до ч.2 ст.1054 ЦК України, ч.2 ст.1050 ЦК України, наслідками порушення відповідачем зобов'язання щодо повернення чергової частини суми кредиту є право позичальника достроково вимагати повернення частини суми позики, що залишилася, сплати процентів та неустойки. Положеннями ст.526 ЦК України визначено, що зобов'язання мають виконуватися належним чином, відповідно до умов договору, який є обов'язковим для виконання сторонами (ст.629 ЦК України), і вимог законодавства. Згідно ст.554 ЦК України передбачено що у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Відповідачі, з огляду на положення ч.1 ст.612 ЦК України, станом на 10.04.2014 року порушили умови договору від 08.01.2008 року, належним чином не виконавши взяті на себе зобов'язання, що підтверджується розрахунком заборгованості, який міститься в матеріалах справи і правильність нарахування якого сторонами не оспорюється /а.с.6-7/. Протягом розгляду цивільної справи відповідачі [PERSON] та [PERSON] не скористались своїми процесуальними правами та не надали до суду жодного належного та допустимого доказу, який би містив інформацію щодо предмету доказування, в підтвердження своєчасного виконання своїх зобов'язань за укладеними кредитним договором та договором поруки. Відповідно до ч.3 ст.533 ЦК України використання іноземної валюти, а також платіжних документів в іноземній валюті при здійсненні розрахунків на території України за зобов'язаннями допускається у випадках, порядку та на умовах, встановлених законом. Положеннями другої частини п.14 постанови Пленуму Верховного Суду України N 14 від 18.12.2009 року визначено, що у разі пред'явлення позову про стягнення грошової суми в іноземній суду слід у мотивувальній частині рішення навести розрахунки з переведенням іноземної валюти в українську за курсом, встановленим Національним банком України на день ухвалення рішення. Разом з тим, п.12 постанови N 5 від 30.03.2012 Пленуму Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ зазначено, у разі якщо кредит правомірно наданий в іноземній валюті та кредитодавець (позивач) просить стягнути кошти в іноземній валюті, суд у резолютивній частині рішення зазначає про стягнення таких коштів саме в іноземній валюті, що відповідає вимогам частини третьої статті 533 ЦК. Тобто, чинне законодавство визначає можливість стягнення судами заборгованості за тілом кредиту та відсотків за користування коштами згідно умов кредитного договору в іноземній валюті, якщо спір виник із зобов'язань, виражених в іноземній валюті. Проте, стягнення пені та штрафу в іноземній валюті не передбачено. Власне суб'єктивне ставлення відповідача [PERSON] щодо відсутності підстав для задоволення цивільного позову, з огляду на наміри останньої в позасудовому порядку вирішити наявний спір, жодним чином не спростовують правомірність заявлених ПАТ «Комерційний банк «Надра» позовних вимог. Безпідставними є посилання відповідача [PERSON] і щодо необхідності відкладення розгляду цивільної справи для начебто більш ретельної підготовки до її розгляду, а також залучення представника, оскільки судова повістка була вручена в строки визначені ч.4 ст.74 ЦПК України /а.с.29/, що надавало останній достатньо часу для завчасного визначення з власною позицією та реалізацією процесуальних прав. Вказана поведінка відповідача [PERSON], на думку суду, свідчить лише про умисне намагання затягнути розгляд цивільної справи, що є неприпустимо. Враховуючи вище викладене, та з урахуванням того, що поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, за умов відсутності інших обставин, що мають істотне значення, суд, приходить до переконання про необхідність стягнення з відповідачів заборгованості за кредитним договором 13 904,17 доларів США та 19 958,91 гривень. Судом також встановлено, що позивач при зверненні до суду сплатив судовий збір у розмірі 1 954 грн 00 к. /а.с.5/, який відповідно до вимог ст.88 ЦПК України, підлягає стягненню з відповідачів на користь ПАТ «КБ «Надра» по 977 грн з кожного.

Outcome: approved