Jurisdiction: civil
Date: 2021-07-20 00:00:00

21.02.2020 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до ТОВ «Фінансова компанія «Сіті Фінанс» про визнання виконавчого напису, вчиненого 19.09.2019 року приватним нотаріусом Броварського районного нотаріального округу Київської області Колейчик В.В., реєстровий № 4420, про стягнення заборгованості по Кредитному договору №028000000007517 від 11.02.2013 року в сумі 12370,93 грн., таким, що не підлягає виконанню. Свої вимоги обґрунтував тим, що 15.02.2013 р. між ним та Акціонерним товариством «Брокбизнесбанк» був укладений кредитний договір, відповідно до якого позивачу був наданий кредит у розмірі 8000 гривень. У 2014 році кредит був позивачем повністю погашений. У в 2014 році АТ «Брокбизнесбанк» було визнано НБУ неплатоспроможним. Правонаступником цього банку стало ТОВ Фінансова компанія «Сіті фінанс». Як позивачу стало відомо, ТОВ Фінансова компанія «Сіті Фінанс», не повідомляючи його, без звірки з ним, незаконно звернулась до приватного нотаріуса Броварського районного нотаріального округу Колейчика Володимира Вікторовича з метою одержання виконавчого напису по стягненню з позивача надуманої суми в розмірі 12370,93 грн. Виконавчий напис № 4420 був виданий нотаріусом 19.09.2019 р. 27.01.2020 року приватним виконавцем виконавчого округу м. Києва Юхименко Ольгою Леонідівною була винесена постанова ВП № 60484246 про звернення стягнені на заробітну плату позивача. Про це позивачу стало відомо 17.02.2020 року з бухгалтерії Маріупольського міжрайонного відділу управління поліції охорони Донецької області, де він працює. Вважає, що його права як позичальника банку по кредиту були істотно порушені. Це змушує його звернутися до суду. Просив визнати виконавчий напис приватного нотаріуса Броварського районної нотаріального округу Київської області Колейчик Володимира Вікторовича від 19.09.20 р. (реєстровий номер 4420) таким, що не підлягає виконанню. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явився, надав до суду заяву про проведення судового засідання без його участі, позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив їх задовольнити, проти ухвалення заочного рішення не заперечував. Відповідач у судове засідання свого представника не направив, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, відзив на позовну заяву до суду не надано. Враховуючи згоду представника позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.ст. 280-282 ЦПК України. Третя особа: приватний нотаріус Броварського районного нотаріального округу Київської області Колейчик В.В. в судове засідання не з`явився, заяви про розгляд справи без його участі до суду не надходило. Суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності третьої особи на підставі наявних доказів. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності та взаємозв`язку, суд дійшов до висновку, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню в повному обсязі з наступних підстав. Згідно Кредитного договору №028000000007517 від 11.02.2013 року АТ «Брокбизнесбанк» надав [PERSON] грошові кредит у сумі 5000,00 грн. 19.09.2019 року, за заявою правонаступника АТ «Брокбизнесбанк» - ТОВ «Фінансова компанія «Сіті Фінанс», приватним нотаріусом Броварського районного нотаріального округу Київської області Колейчик В.В. вчинений виконавчий напис про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «Фінансова компанія «Сіті Фінанс» заборгованості за період з 01.08.2018 року по 08.08.2019 року за кредитним договором №028000000007517 від 11.02.2013 року за яким строк платежу настав, у сумі 11870,93 грн., що складається з заборгованості за кредитом 4855,59 грн., заборгованості по несплаченим відсоткам за користування кредитом 7015,34 грн. Приватним виконавцем виконавчого округу м.Києва Юхименко О.Л. відкрито виконавче провадження ВП №60484246 про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «ФК «Сіті Фінанс» заборгованості в загальному розмірі 12370,93 грн. Згідно постанови приватного виконавця виконавчого округу м.Києва Юхименко О.Л. про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника від 27.01.2020 року у виконавчому провадженні № 60484246 звернено стягнення на доходи боржника [PERSON] на підставі виконавчого напису № 4420 від 19.09.2019 року, винесений приватним нотаріусом Броварського районного нотаріального округу Київської області Колейчик В.В. Постановою приватного виконавця виконавчого округу м.Києва Юхименко О.Л. від 02.06.2020 року зупинено вчинення виконавчих дій з примусового виконання у ВП № 60484246, відкритому на підставі виконавчого напису №4420, вчиненого приватним нотаріусом Броварського районного нотаріального округу Київської області Колейчик В.В 19.09.2019 року. Главою 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженим Наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012р. №296/5 передбачено порядок вчинення виконавчих написів. Згідно п. 1.1. даної Глави, для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість, або на правочинах, що передбачають звернення стягнення на майно на підставі виконавчих написів. Згідно п.1.2. перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, установлюється Кабінетом Міністрів України. Згідно п.3.1 вказаної Глави, нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем; за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Відповідно до п.3.2 безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 року №1172. Відповідно до п.19 ст.34 Закону України «Про нотаріат» виконавчий напис є нотаріальною дією, що вчиняють нотаріуси. Відповідно до пункту 1 постанови Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 року №1172 «Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріуса» для одержання виконавчого напису для стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими угодами подаються, зокрема, оригінал нотаріально посвідченої угоди; засвідчена стягувачем копія письмової вимоги про усунення порушення виконання зобов`язання, що була надіслана боржнику та майновому поручителю, з відміткою стягувача про непогашення заборгованості; оригінали розрахункового документа про надання послуг поштового зв`язку та опису вкладення, що підтверджують надіслання боржнику письмової вимоги про усунення порушення виконання зобов`язання; ґ) довідка фінансової установи про ненадходження платежу. Відповідно до ст. 88 Закону України «Про нотаріат», нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Документами, які можуть підтверджувати наявність чи відсутність заборгованості, а також встановлювати розмір зазначеної заборгованості, можуть бути виключно документи первинної бухгалтерської документації, оформлені у відповідності до норм ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність», оскільки тільки первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій і складені під час здійснення господарської операції, є правовою підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій. Відповідно до п. 10 Узагальнення «Про судову практику розгляду справ про оскарження нотаріальних дій або відмову в їх вчиненні» Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 07 лютого 2014 року належними доказами, які б підтверджували наявність чи відсутність заборгованості, а також встановлювали розмір заборгованості, могли бути первинні документи, оформлені відповідно до вимог ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність». Як вбачається з матеріалів справи саму процедуру винесення виконавчого напису було проведено відповідно до пункту 2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 № 1172. 29.06.1999 року Кабінетом Міністрів України прийнято постанову № 1172 «Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів». (далі Постанова № 1172) 26.11.2014 року Кабінет Міністрів України прийняв постанову № 662 «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» (далі Постанова № 662), якою, окрім іншого, викладено п.2 Постанови № 1172 таким змістом: «Для одержання виконавчого напису по кредитних договорах, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями, додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості». Однак постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 року у справі №826/20084/14 визнано незаконною та нечинною постанову Кабінету Міністрів України №662 від 26.11.2014 року «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» в частині: пункт 2 змін, що вносяться до переліку документів (Переліку №1172), за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, доповнено перелік після розділу «Стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими договорами» новим розділом такого змісту: «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин» 2. Кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості». Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01.11.2017 року у справі №826/20084/1 постанову Київського апеляційного адміністративного суду України було залишено без змін. Отже приватний нотаріус Колейчик В.В. при вчиненні оскаржуваного виконавчого напису керувався п. 2 Переліку №1172, який втратив чинність 22.02.2017 року, тобто до вчинення виконавчого напису. Таким чином суд приходить до висновку, що на момент вчинення спірного виконавчого напису приватний нотаріус мав керуватися пунктом 1 Постанови № 1172, котрий визначає, що документом за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів є нотаріально посвідчені договори, що передбачають сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також право звернення стягнення на заставлене майно. Для одержання виконавчого напису подаються: а) оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів); б) документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання. Відповідно до статті 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і порядку, встановлених законом. Таким чином, вчинення нотаріусом виконавчого напису є окремим, самостійним способом захисту цивільних прав серед інших способів захисту цивільних прав та інтересів, визначених главою 3 розділу 1 ЦК України, а тому виконавчий напис у розумінні ЦК України (ч.1 ст. 202 ЦК України) не є правочином, а тому його недійсність не може бути встановлена судом (ст. 215 ЦК України). З огляду на вищевикладене, суд погоджується з обраним позивачем способом захисту своїх прав шляхом визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню. У відповідності до ч.1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Таким чином, позивач має право на відшкодування відповідачем понесених витрат щодо судового збору, сплаченого за подання позову в розмірі 908,00 грн.

Outcome: approved