Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-13 00:00:00

20.12.2013 року до суду з позовом звернулася [PERSON], в якому просить суд визнати за нею право власності на спадкове майно, що залишилося після померлої [INFO] [PERSON], а саме на житловий будинок із всіма надвірними будівлями, який знаходиться по [ADDRESS], як спадкоємцю за заповітом, мотивуючи позовні вимоги тим, що її рідна тітка [PERSON], мала у власності зазначений житловий будинок, однак позиваці було відмовлено в оформленні спадщини на будинок у зв'язку з відсутністю правовстановлюючих документів. Позивачка у судове засідання не з'явилася, але відповідно до поданої до суду заяви просить суд розглянути справу у її відсутності. Позовні вимоги підтримує із підстав, які зазначені у позовній заяві та просить їх задовольнити. Представник відповідача - Лугинської міжрайонної державної податкової інспекції Житомирської області у судове засідання не з'явився, подавши до суду заяву щодо розгляду справи у їхню відсутність. Відносно задоволення позову позивачки [PERSON], не заперечують. Представники третьої особи - Відділу регіонального розвитку, містобудування та архітектури Олевської районної державної адміністрації Житомирської області та Реєстраційної служби Олевського районного управління юстиції Житомирської області у судове засідання не з'явилися, але також надіслали до суду письмові заяви відносно розгляду справи у відсутності їхніх представників. Стосовно позовних вимог позивача заперечень не мають. Відповідно до ч.2 ст.158 ЦПК України, з якої слідує, що особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Згідно до ч.2 ст.197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд розглядає справу на підставі тих письмових доказів які знаходяться у справі та у відсутності сторін. Судом установлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Матеріалами справи встановлено, що відповідно до довідки Білокоровицької сільської ради Олевського району Житомирської області № 3420 від 18.10.2013 року за [PERSON] рахується житловий будинок [ADDRESS], який був побудований та зданий в експлуатацію в 1951 році. Під забудову зазначеного будинку [PERSON], за вказаною адресою, виділялася земельна ділянка, в розміри 0.15 га., що стверджується довідкою цієї ж сільської ради Олевського району Житомирської області № 3421 від 18.10.2013 року та копією технічного паспорту на жилий будинок (а.с.4-7). Відповідно до копії свідоцтва про смерть, [PERSON] померла [INFO] в с.Білокоровичі Олевського району Житомирської області (а.с.3). Позивачка є племінницею померлої [PERSON], і на час відкриття спадщини постійно проживала разом із тіткою - [PERSON] та вели спільне підсобне господарство, що стверджується копією свідоцтва про народження позивачки та копією паспорта про місце реєстрації [PERSON] (а.с.8,11,12). За життя [PERSON], 20.06.2000 року, тітка позивачки, склала заповіт відносно свого майна, а саме житлового будинку з усіма надвірними спорудами, що знаходиться по [ADDRESS] на користь своєї племінниці [PERSON], що стверджується заповітом зареєстрованим в реєстрі № 207 від 20.06.2000 року Білокоровицької сільської ради Олевського району Житомирської області (а.с.10). [INFO] в с.Білокоровичі Олевського району Житомирської області померла тітка позивачки, [PERSON], яка до дня смерті постійно проживала в [ADDRESS] що підтверджується копією свідоцтва про смерть [PERSON], виданим Виконкомом Білокоровицької сільської ради Олевського району Житомирської області серії [NUMBER] від 17.12.2001 року і з того часу відкрилася спадщина, яка складається із зазначеного майна (а.с.3). При зверненні позивачки до Олевської державної нотаріальної контори Житомирської області щодо видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, як спадкоємця, після смерті тітки [PERSON], позивачці було відмовлено із-за відсутності правовстановлюючих документів, які б доводили належність майна померлому спадкодавцю. Суд, дослідивши і оцінивши всі письмові докази по справі, прийшов до висновку, що між сторонами виникли правовідносини, які врегульовані ст.524, 525, 526, 527, 534, 548, 549 ЦК України (в редакції 1963 року), з яких слідує, що спадкоємство здійснюється за законом і заповітом. Спадкоємство за законом має місце, коли і оскільки воно не змінено заповітом. Часом відкриття спадщини визнається день смерті спадкодавця. Місцем відкриття спадщини визнається останнє постійне місце проживання спадкодавця. Спадкоємцями можуть бути особи, що були живими на момент смерті спадкодавця. Кожний громадянин може залишити за заповітом усе своє майно або частину його одній або кільком особам як тим, що входять, так і тим, що не входять до кола спадкоємців за законом. Для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном. Разом з тим відповідно до п.9 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 04.10.1991 року «Про практику застосування судами законодавства, що регулює право власності громадян на жилий будинок», роз'яснено, що право власності на жилий будинок, збудований громадянином на відведеній йому в установленому порядку земельній ділянці і прийнятий в експлуатацію, виникає з часу його реєстрації у виконкомі місцевої ради. Враховуючи те, що позивачка є спадкоємцем за заповітом та фактично вступила в управління і володіння спадковим майном, а саме [ADDRESS], а право власності на спадкове майно належне померлій [PERSON] повністю підтверджене, однак позивачці було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом у зв'язку з відсутністю правовстановлюючих документів, які б доводили належність зазначеного вище спадкового майна померлій [PERSON], суд вважає, що позовні вимоги позивачки обґрунтовані та підлягають задоволенню, так як під час судового розгляду справи було встановлено, що позивачка є племінницею померлої [PERSON], яка своє майно заповідала позивачці [PERSON], і у зв'язку з чим позивачка має право, як спадкоємець за заповітом на спадкування всього належного спадкодавиці [PERSON], майна. На підставі викладеного та

Outcome: approved