Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-05 00:00:00

1. Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача. У грудні 2016 року [PERSON] звернувся до суду із позовом до [PERSON] про розподіл нежитлового приміщення в натурі. Поданий позов обґрунтовує тим, що йому та відповідачу на підставі договору дарування від 21 грудня 2015 року на праві власності належить приміщення магазину загальною площею 192,1 кв. м., що розташоване по вул. Проскурівській в м. Хмельницькому. Частка за умовами договору є рівними та становлять по 1/2 для кожного. На даний час виникла потреба здійснити поділ приміщення магазину, так як позивач має намір користуватись та розпоряджатись своїм майном на власний розсуд. В добровільному порядку поділити майно не має можливості. Просить суд поділити в натурі вище зазначене приміщення магазину, з урахуванням часток, які є рівними та становлять по 1/2 для кожного із сторін та припинити право спільної сумісної власності. В судовому засіданні представник позивача заявлені вимоги про розподіл майна в натурі та припинення права спільної сумісної власності на приміщення магазину підтримав та просить їх задовольнити. Суду показав, що означене майно можливо поділити згідно варіантів запропонованих у висновку експерта №546/018 від 28 лютого 2018 року. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявилась, до суду подала письмові пояснення в яких просить суд, при вирішенні спору, врахувати перший варіант поділу для другого співвласника: частина торгового зала «3-7» площею 94,6 кв. м., який запропонований у висновку експерта № 546/018 від 28 лютого 2018 року. Справу просила розглядати за її відсутністю. 2. Заяви, клопотання, інші процесуальні дій у справі. 28.08.2017 року представником позивача подано клопотання про призначення судової будівельно-технічної експертизи. Ухвалою суду від 14 грудня 2017 року провадження у справі зупинено у звязку із призначенням судової будівельно-технічної експертизи. Ухвалою суду від 01 березня 2018 року провадження у справі відновлено. 3. Фактичні обставини, встановлені судом та зміст спірних правовідносин. Заслухавши доводи представника позивача, відповідача, викладені у письмовій заяві, представника третьої особи, перевіривши матеріали справи доказами, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом достовірно встановлено, що [PERSON] та [PERSON] на підставі договору дарування від 21 грудня 2015 року на праві власності належить приміщення магазину загальною площею 192,1 кв. м., що розташований по вул. Проскурівській, 45 в м. Хмельницькому. Частки за умовами договору є рівними та становлять 1/2 для кожного, в натурі не виділені. Відповідні обставини підтверджуються договором дарування від 21 грудня 2015 року засвідченого приватним нотаріусом Хмельницького міського нотаріального округу [PERSON], технічним паспортом на приміщення, витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 21 грудня 2015 року. 4. Докази, відхилені судом та мотиви їх відхилення. Відповідачем було надано заперечення на позовну заяву, в яких вказано, що між сторонами не існує спору щодо користування майном, позивач та відповідач однаково користуються спірним майном, мають комплект від усіх приміщень, разом здають в оренду майно фізичній особі, термін дії договору оренду не сплинув, в якості доказу надано фотокопію договору оренди нежитлового приміщення, що перебуває у власності орендодавця (російською мовою) від 19.12.2016 року, укладеного між [PERSON] та ТОВ «DiGass». Разом з тим, [PERSON] як співвласник приміщення вказаний договір не підписував. 5. Мотивована оцінка аргументів сторін, порушення прав. В якості підстави для задоволення позову позивач зазначає потребу у користуванні та розпорядження належною часткою майна на власний розсуд, відповідно до вимог ч. 3 статті 358 ЦК України, якою передбачено, що кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. Співвласник має право на розподіл майна, що перебуває у спільній частковій власності. 6. Норми права, які застосував суд та мотиви їх застосування. Відповідно до вимог ч. 3 статті 358 ЦК України, кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. Згідно висновку судової будівельно-технічної експертизи № 546/018 від 28.02.2018 року розподіл нежитлового приміщення по вул. Проскурівській, 45 у м. Хмельницькому, яке належить [PERSON] та [PERSON] по 1/2 частині кожному відповідно до договору дарування, посвідченого 21.12.2015 року приватним нотаріусом Хмельницького міського нотаріального округу [PERSON], відповідно до вимог нормативно-правових актів у галузі будівництва та згідно часток співвласників є технічно можливим. Суд приходить до висновку про розподіл нежитлового приміщення між його співвласниками наступним чином : по І варіанту поділу нежитлового приміщення по вул. Проскурівській, 45 у м. Хмельницькому позивачу [PERSON] виділити приміщення 3-7, загального площею 94,6 кв.м., відповідачу [PERSON] виділити приміщення 3-5 площею 22,5 кв.м., 3-6, площею 7,8 кв.м., 3-7 площею 44,0 кв.м., 3-8 площею 20,3 кв.м., загальною площею 94,65 кв.м. При цьому позивачу [PERSON] належить влаштувати перегородку згідно лінії розподілу по І-му варіанту поділу нежитлового приміщення. Посилання відповідача [PERSON] про виділ частки нежитлового приміщення, частини торгової зали суд відхиляє, оскільки наявність малолітньої дитини не впливає на порядок користування нежитловим приміщенням. Згідно з ч. 2 стаття 367 ЦК України вказано, що у разі поділу спільного майна між співвласниками право спільної часткової власності на нього припиняється. 7. Судові витрати. Судові витрати по справі складаються із судового збору в сумі 1500грн., які відповідно до ст. 141 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача на користь позивача. Інших судових витрат позивач та відповідач не заявляли. На підставі наведеного та

Outcome: approved