Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-14 00:00:00

20.03.2014 року ПАТ «Державний ощадний банк України» в особі філії - Одеського обласного управління АТ «Ощадбанк» звернулося до Балтського районного суду з позовом до Відділу ДВС Балтського районного управління юстиції Одеської області, третя особа: [PERSON], про звільнення майна з-під арешту та скасування постанов, в якому просить звільнити з-під арешту нерухоме майно: двокімнатну квартиру [ADDRESS], та належить на праві власності [PERSON] і яка знаходиться в іпотеці АТ «Ощадбанк» згідно договору іпотеки № 1538; однокімнатну квартиру [ADDRESS], та належить на праві власності [PERSON] і [PERSON] та яка знаходиться в іпотеці АТ «Ощадбанк» згідно договору іпотеки № 1539, а також скасувати постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження ВП № 35664230 від 12.12.2012 року і постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження ВП № 25142853 від 15.03.2011 року. Свою вимогу позивач мотивує тим, що 15 червня 2007 року між ВАТ «Державний ощадний банк України» в особі Одеського обласного управління ВАТ «Ощадбанк» було укладено кредитний договір № 1622-н з [PERSON] на одержання кредиту в сумі 148975 грн. під 18 % річних з терміном остаточного погашення кредиту не пізніше 15 червня 2017 року. В якості забезпечення наданого кредиту 20 червня 2007 року між банком та [PERSON] укладено договір іпотеки № 1358, відповідно до якого, предметом іпотеки є нерухоме майно, а саме: двокімнатна квартира [ADDRESS], яка належить [PERSON] на підставі договору дарування від 07.04.2003 року. Крім того, між банком та [PERSON] і [PERSON] укладено договір іпотеки № 1359, відповідно до якого, предметом іпотеки є нерухоме майно, а саме: однокімнатна квартира [ADDRESS], яка належить [PERSON] і [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності від 04.01.2006 року. 14 березня 2014 року АТ «Ощадбанк» в особі філії - Одеське обласне управління АТ «Ощадбанк» під час проведення дій по реалізації іпотечного майна в рахунок погашення заборгованості за кредитом, стало відомо, що на примусовому виконанні Відділу ДВС Балтського районного управління юстиції Одеської області перебувають виконавчі провадження ВП № 35664230 від 12.12.2012 року і ВП № 25142853 від 15.03.2011 року про стягнення грошових сум з [PERSON] В рамках даних виконавчих проваджень державним виконавцем 15.03.2011 року та 12.12.2012 року винесено постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, якими державний виконавець наклав арешт на все нерухоме майно, що належить боржнику [PERSON], та заборонено здійснювати відчуження зазначеного майна. Наявність арештів накладених постановами про накладення арешту на все нерухоме майно боржника ВП № 35664230 від 12.12.2012 року і ВП № 25142853 від 15.03.2011 року перешкоджає банку реалізувати право на задоволення кредиторських вимог, шляхом реалізації предмета іпотеки в рахунок погашення заборгованості за кредитом. У зв'язку з чим, банк вимушений звернутись до суду із відповідною позовною заявою про звільнення майна з-під арешту та скасування постанов. Представник позивача ПАТ «Державний ощадний банк України» в особі філії - Одеського обласного управління АТ «Ощадбанк» в судове засідання не з'явився, але надав заяву в якій просить справу розглядати у його відсутності, позовні вимоги підтримує та просить суд задовольнити позов в повному обсязі, не заперечує проти заочного розгляду справи. Представник відповідача Відділу ДВС Балтського районного управління юстиції Одеської області в судове засідання не з'явився, але надав заяву про розгляд справи у його відсутності, проти позову не заперечує в частині зняття арешту з квартир, а в інших позовних вимогах просить відмовити, а саме скасування постанов по іншим виконавчим провадженням. Третя особа [PERSON] в судове засідання не з'явилася, хоча належним чином була повідомлена про день, час та місце слухання справи, про причини неявки не повідомляла. Дослідивши докази, що є у справі, суд дійшов висновку, що позов обґрунтований і підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 15 червня 2007 року між ВАТ «Державний ощадний банк України» в особі Одеського обласного управління ВАТ «Ощадбанк» було укладено кредитний договір № 1622-н з [PERSON] на одержання кредиту в сумі 148975 грн. під 18 % річних з терміном остаточного погашення кредиту не пізніше 15 червня 2017 року. У забезпечення виконання зобов'язань, що випливають із кредитного договору № 1622-н від 15 червня 2007 року з [PERSON] укладено іпотечний договір, предметом якого є нерухоме майно, а саме: двокімнатна квартира [ADDRESS]. Договір іпотеки посвідчений приватним нотаріусом Балтського районного нотаріального округу Одеської області [PERSON] 20 червня 2007 року, за реєстровим номером 1358. Предмет іпотеки внесено до реєстру іпотек, що підтверджується копією Витягу про реєстрацію у Державному реєстрі іпотек. У відповідності до ст. 11 ЗУ «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» заборона на відчуження вищевказаного майна зареєстрована 20.06.2007 року за № 5172735, контрольна сума 7Г1547Д5А1, що підтверджується Витягом про реєстрацію в Єдиному реєстрі заборон відчуження об'єктів нерухомого майна № 13103265 від 20.06.2007 року. В судовому засіданні встановлено, що вищевказана квартира належить [PERSON], на підставі договору дарування квартири (ВАЕ, № 563223) від 07.04.2003 року, посвідченого приватним нотаріусом Балтського районного нотаріального округу Одеської області [PERSON] р-р № 963. А також між банком та [PERSON] і [PERSON] укладено іпотечний договір, предметом якого є нерухоме майно, а саме: однокімнатна квартира [ADDRESS]. Договір іпотеки посвідчений приватним нотаріусом Балтського районного нотаріального округу Одеської області [PERSON] 20 червня 2007 року, за реєстровим номером 1359. Предмет іпотеки внесено до реєстру іпотек, що підтверджується копією Витягу про реєстрацію у Державному реєстрі іпотек. У відповідності до ст. 11 ЗУ «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» заборона на відчуження вищевказаного майна зареєстрована 20.06.2007 року за № 5173173, контрольна сума Г47ВЕ9ЕГ02, що підтверджується Витягом про реєстрацію в Єдиному реєстрі заборон відчуження об'єктів нерухомого майна № 13103911 від 20.06.2007 року. В судовому засіданні встановлено, що вищевказана квартира належить [PERSON] і [PERSON], на підставі Свідоцтва про право власності (ЯЯЯ, № 419505) від 04.01.2006 року, виданого комісією по приватизації житлового фонду Балтської міської ради на підставі розпорядження органу приватизації від 05.12.2005 року № 37. Відповідно до ст. 7 ЗУ «Про іпотеку» за рахунок предмета іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити свою вимогу за основним зобов'язанням у повному обсязі або в частині, встановленій іпотечним договором, що визначена на час виконання цієї вимоги, включаючи сплату процентів, неустойки, основної суми боргу та будь-якого збільшення цієї суми, яке було прямо передбачене умовами договору, що обумовлює основне зобов'язання. Судом встановлено, що у подальшому Постановою ВДВС Балтського РУЮ Одеської області від 12.12.2012 року (ВП № 35664230), та Постановою ВДВС Балтського РУЮ Одеської області від 15.03.2011 року (ВП № 25142853), накладено арешти на все нерухоме майно боржника, в тому числі і на іпотечне майно АТ «Ощадбанк». Судом також встановлено, що накладення арешту на двокімнатну квартиру [ADDRESS], та на однокімнатну квартиру [ADDRESS], порушує право позивача на звернення стягнення для задоволення своїх вимог за рахунок предмету іпотеки в порядку передбаченому ЗУ «Про іпотеку» та умовами іпотечного договору. Таким чином, за наявності іпотечного договору, укладеного з метою забезпечення виконання кредитних зобов'язань, іпотекодержатель, в даному випадку ПАТ «Державний ощадний банк України» в особі філії - Одеського обласного управління АТ «Ощадбанк» має право, у разі не виконання боржником своїх зобов'язань, звернути стягнення на передане в іпотеку майно. З огляду на зазначені обставини, суд вважає цілком обґрунтованими вимоги позивача про необхідність звільнення заставленого майна з-під арешту, оскільки в іншому випадку будуть порушені права іпотекодержателя. В силу ч. 2 ст. 60 ЗУ «Про виконавче провадження» у разі прийняття судом рішення про зняття арешту з майна, арешт з майна знімається за постановою державного виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини. Копія постанови про зняття арешту з майна надсилається боржнику та органу, якому була надіслана для виконання постанова про накладення арешту на майно боржника. З урахуванням викладеного, суд вважає, що вимоги позивача в частині скасування постанов, з урахуванням вимог чинного законодавства, задоволенню не підлягають, оскільки законодавством в тому числі і ЗУ «Про виконавче провадження» не передбачено право суду скасовувати будь-яку постанову державного виконавця, а так само і її частину або пункт, а передбачено зняття арешту за рішенням суду, яке є підставою для державного виконавця винести постанову про зняття арешту з майна зазначеного в рішенні з направленням копії постанови боржнику та органу, який виконував постанову про накладення арешту. На підставі викладеного,

Outcome: partial