Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-29 00:00:00

21.02.2020 до суду надійшла вказана позовна заява, в обґрунтування якої позивач вказує, що 11.06.2008 загинув її батько [PERSON] під час виконання трудових обов`язків електрослюсаря чергового та з ремонту устаткування в кар`єрі ПрАТ «ПівнГЗК» внаслідок ураження електричним струмом. Відповідно до висновків комісії з розслідування нещасного випадку, його причинами були порушення вимог безпеки під час експлуатації устаткування, невиконання вимог інструкції з охорони праці. Вказані обставини підтверджуються актом проведення спеціального розслідування нещасного випадку№6/VI від 07.07.2008 року. Просить стягнути на її користь з відповідача 420 400 грн. на відшкодування моральної шкоди, завданої смертю її батька на виробництві, оскільки вона втратила рідну людину, яку дуже любила. Смерть батька призвела до того, що позивач, якій на той момент виповнилось лише 14 років, тривалий час перебувала у напруженому психічному стані. Думки про його смерть не залишають її навіть до теперішнього часу. Отже, смерть батька призвела до порушення нормальних життєвих зв`язків позивача та необхідності докладати додаткових зусиль для організації свого життя, в зв`язку з чим позивачу завдано глибоких моральних страждань. Відповідач ПрАТ «ПівнГЗК» у відзиві на позовну заяву проти заявлених позовних вимог заперечує, вважаючи їх необґрунтованими, оскільки в Акті спеціального розслідування нещасного випадку від 04.07.2008 та в Акті про нещасний випадок, пов`язаний із виробництвом від 07.07.2008 №6/VІ причиною нещасного випадку встановлено неправомірні дії самого потерпілого. Щодо дій посадових осіб відповідача, вина яких також встановлена у цих Актах, то їх дії не знаходяться у безпосередньому причинному зв`язку із даним нещасним випадком. При цьому відповідач посилається на виправдувальний вирок Тернівського районного суду міста Кривого Рогу від 29.12.2011, яким [PERSON] , енергетика дільниці в кар`єрі виробничої бурової дільниці №6 Першотравневого кар`єру визнано невинуватим за ч.2 ст.272 КК України. Крім того, позивачем не доведено документально характеру і обсягу спричинення моральної шкоди і її розміру (вх.№5690 від 24.03.2020). Ухвалою від 04.03.2020 зазначену позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та визначено проводити її розгляд у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін на 30.03.2020. У судове засідання 30.03.2020 учасники справи не з`явились. Представник позивача подав суду заяву про розгляд справи без його участі у зв`язку з оголошенням у Дніпропетровській області надзвичайної ситуації, пов`язаної з пандемією короно вірусу та введеними санітарно-профілактичними обмеженнями, позовні вимоги підтримує у повному обсязі з підстав, викладених у позовній заяві (вх.№6004 від 30.03.2020). Представник відповідача ПрАТ «ПівнГЗК» подала суду заяву, в якій просить розглядати справу без її участі через запровадження карантину, проти позовних вимог заперечує з підстав, викладених у відзиві на позовну заяву (вх.№6110 від 30.03.2020). Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що позивач - [PERSON] (яка в зв`язку з реєстрацію шлюбу змінила прізвище на [PERSON] , про що свідчить копія свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , виданого Тернівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Криворізького міського управління юстиції у Дніпропетровській області 03.04.2015, актовий запис №68, а.с.11) є донькою [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 26 грудня 1990 року Тернівським райвідділом реєстрації актів громадянського стану м. Кривого Рогу (а.с.10). Згідно зі Свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] [PERSON] помер [INFO] у віці 50 років, про що складено актовий запис №916 (а.с.3). Відповідно до Акту про нещасний випадок, пов`язаний з виробництвом №6/VІ від 07.07.2008, який стався 11 червня 2008 року о 12 годині 35 хвилин на Відкритому акціонерному товаристві «Північний гірничо-збагачувальний комбінат», в результаті якого загинув потерпілий [PERSON] , причинами нещасного випадку, визнано порушення вимог безпеки під час експлуатації устаткування; невиконання електротехнічним персоналом Першотравневого кар`єру та заступником головного енергетика відділу головного енергетика комбінату посадових обов`язків; невиконання потерпілим вимог інструкції з охорони праці. Особами, які допустили порушення законодавства про охорону праці визнані: [PERSON] - енергетик дільниці в кар`єрі виробничої бурової дільниці №6 Першотравневого кар`єру, який не в повній мірі здійснював керування підпорядкованими працівниками дільниці та нагляд за членами бригади згідно з нарядом-допуском №63; [PERSON] - електрослюсар черговий та з ремонту устаткування в кар`єрі виробничої бурової дільниці №6 Першотравневого кар`єру, який приступив до виконання робіт без вказівки керівника робіт і дозволу допускаючого; [PERSON] - енергетик в дільниці в кар`єрі та на відвалах виробничої дільниці з ремонту та утримання електричного устаткування та ліній електропередач №16 Першотравневого кар`єру, який не в повній мірі здійснював контроль підпорядкованими працівниками дільниці №6, що здійснювали роботи на лініях електропередач; [PERSON] - начальник дільниці в кар`єрі виробничої бурової дільниці №6 Першотравневого кар`єру, який не забезпечив виконання електротехнічним персоналом дільниці вимог нормативних актів при виконанні робіт на повітряних лініях; [PERSON] - головний енергетик Першотравневого кар`єру, який не в повному обсязі забезпечив безпеку праці, яку виконує електротехнічний персонал Першотравневого кар`єру; [PERSON] - заступник головного енергетика відділу головного енергетика, який не в повному обсязі здійснював профілактичну роботу із попередження електротравматизму в Першотравневому кар`єрі (а.с.4-8). Висновком комісії, викладеними в Акті спеціального розслідування нещасного випадку, що стався 11 червня 2008 року о 12 годині 35 хвилин у ВАТ «Північний гірничо-збагачувальний комбінат», від 07.07.2008 встановлено, що нещасний випадок з [PERSON] вважається пов`язаним з виробництвом (а.с.31-37). Отже, факт смерті потерпілого [PERSON] від нещасного випадку на виробництві встановлений Актом спеціального розслідування нещасного випадку форми Н-5 від 07.07.2008. Таким чином, між смертю потерпілого [PERSON] , який працював у відповідача та нещасним випадком, що стався з ним на виробництві відповідача ВАТ «ПівнГЗК» встановлений причинний зв`язок, що передбачає право членів сім`ї померлого на відшкодування їм моральної шкоди. Відповідно до положень статті 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема, завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі. Згідно зі статтями 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого порушеного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Статтею 23 ЦК України передбачено, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Відповідно до ч. 1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. Згідно з ч. 2 ст. 1168 ЦК України моральна шкода, завдана смертю фізичної особи відшкодовується її чоловіку (дружині), батькам (усиновлювачам), дітям (усиновленим), а також особам, які проживають з нею однією сім`єю. Відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку з між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Право на звернення до суду про відшкодування моральної шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю фізичної особи виникає у зв`язку з настанням певних подій: каліцтво, ушкодження здоров`я або смерть фізичної особи. Отже, право члена сім`ї померлого на відшкодування моральної шкоди у зв`язку зі смертю особи, спричиненої нещасним випадком, виникає з настанням юридичного факту смерті та за наявності нещасного випадку і причинного зв`язку між смертю і нещасним випадком, а тому правовідносини щодо відшкодування моральної шкоди члена сім`ї померлого виникають лише після смерті померлого та регулюються законодавством, яке діє на цей момент. Розмір моральної шкоди, яка підлягає відшкодуванню, визначається судом відповідно до наданих доказів та фактичних обставин справи. У зв`язку зі смертю батька позивачу спричинено моральну шкоду, пов`язану із втратою рідної людини, що призвело до душевних страждань і незворотних негативних змін у її житті, адже вона втратила батька, коли їй виповнилося лише 14 років. Вона залишилась без батьківського піклування та матеріальної підтримки, оскільки заробіток батька був основним доходом їх сім`ї. Смерть батька призвела до того, що позивач тривалий час перебувала у напруженому психічному стані. Отже, смерть батька призвела до порушення нормальних життєвих зв`язків позивача та необхідності докладати додаткових зусиль для організації свого життя, в зв`язку з чим позивачу завдано глибоких моральних страждань. Враховуючи вищевикладене та наявність доказів причинно-наслідкового зв`язку між смертю батька позивача та нещасним випадком, що стався з ним на виробництві, суд приходить до висновку про наявність правових підстав для задоволення позову. Розмір моральної шкоди визначається судом з урахуванням роз`яснень п. 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», відповідно до якого, розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає в межах заявлених вимог залежно від характеру та обсягу заподіяних позивачеві моральних і фізичних страждань, з урахуванням в кожному конкретному випадку ступеня вини відповідача та інших обставин. Зокрема, враховується характер і тривалість страждань, істотність вимушених змін у його життєвих стосунках, конкретних обставин по справі і наслідків, що наступили. Крім того, визначаючи розмір суми, що підлягає стягненню на відшкодування моральної шкоди, суд виходить із конкретних обставин справи, характеру та ступеню моральних страждань; з того, що ці страждання у позивача довічні; а також з того, що з часу смерті батька позивача пройшло майже 12 років. Суд зазначає, що моральну шкоду не можна відшкодувати в повному обсязі, так як не має і не може бути точних критеріїв майнового виразу душевного болю, тому вважає заявлену до стягнення суму 420 000 грн., що дорівнює 200 розмірам прожиткового мінімуму для працездатних осіб, завищеною та не доведеною. Отже, застосовуючи принцип розумності і справедливості, з урахуванням неможливості безпомилкового, математично виваженого підрахунку розміру компенсації моральної шкоди, суд вважає, що 200 000 грн., буде тією мірою матеріальної компенсації в даному випадку, яка підлягає задоволенню та стягненню з відповідача. Суд відхиляє заперечення відповідача ПрАТ «ПівнГЗК» щодо відсутності вини посадових осіб відповідача, оскільки їх дії не знаходяться у безпосередньому причинному зв`язку із нещасним випадком, який стався з батьком позивача. Відповідно до частини 1, 3 ст. 13 Закону України «Про охорону праці» роботодавець зобов`язаний створити на робочому місці в кожному структурному підрозділі умови праці відповідно до нормативно-правових актів, а також забезпечити додержання вимог законодавства щодо прав працівників у галузі охорони праці. Роботодавець несе безпосередню відповідальність за порушення зазначених вимог. Смерть потерпілого внаслідок нещасного випадку на виробництві відповідача, який не створив безпечні умови праці, надає позивачу право на відшкодування моральної шкоди. Щодо недоведеності позивачем заподіяння їй моральної шкоди, суд зазначає, що сам факт заподіяння моральної шкоди позивачу спричинений втратою близької людини внаслідок нещасного випадку, пов`язаного з виробництвом. Позивач через втрату батька залишилась без його піклування, що призвело до порушення її нормальних життєвих зв`язків та необхідності докладання додаткових зусиль для організації свого життя. Крім того, сам по собі факт загибелі батька беззаперечно свідчить про те, що позивач відчуває від цього негативні наслідки морального та психологічного характеру. За змістом ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених вимог, а тому, враховуючи, що позивач від сплати судового збору звільнена, він підлягає стягненню з відповідача на користь держави в сумі 768 грн. 40 коп. судового збору станом на дату подачі позову, оскільки ця сума щодо немайнових позовних вимог не залежить від розміру стягнення. На підставі вищенаведеного,

Outcome: partial