Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-09 00:00:00

20.12.2017 року представник позивача звернувся до суду із зазначеним позовом та просив суд стягнути з відповідачів [PERSON], [PERSON] на користь КП «Дирекція з утримання та обслуговування житлового фонду в Святошинському районі м. Києва» заборгованість за спожиті послуги за період з 01.01.2011 року по 28.02.2015 року у розмірі 72 363,90 коп. (з них основна сума заборгованості 50 613,15 грн.; інфляційні нарахування складають 16 854,49 грн.; 3% річних складає 5 169,26 грн.) та судові витрати в сумі 1 600, 00 грн. Позов мотивують тим, що відповідачі проживають за адресою: [ADDRESS], користувалися послугами, що надавалися позивачем, однак оплату за отримані послуги не надали в зв'язку з чим утворилась вказана заборгованість. Посилаючись на положення ст.ст.64, 66, 67, 162 ЖК України та ст. 509, 526, 625 ЦК України представник позивача просив заявлені позовні вимоги задовольнити. Представник позивача в судовому засіданні заявлені позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити, посилаючись на обставини справи, викладені в позовній заяві. Відповідачі в судовому засіданні проти задоволення позовних вимог заперечували, посилаючись на спотворені факти викладені в матеріалах справи. В подальшому відповідач [PERSON] не з'явився про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, а тому суд вважає за можливе розглянути справу у його відсутності. Відповідно до ст. 280 ЦПК України, суд вважає можливим ухвалити заочне рішення у справі на підставі наявних у ній доказів, оскільки відповідачі, належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, не з'явився у судове засідання, про причини неявки не повідомив, не подав відзив і позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог, виходячи з наступного. Відповідачі [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], згідно витягу з розпорядження Ленінградської районної державної адміністрації м.Києва №1333 від 18.07.2001 року є співнаймачами квартири [ADDRESS], проживають в ній і користувалися послугами, що надавалися Позивачем. Як зазначає позивач у своїх поясненнях, відповідно до Розрахунку заборгованості за житлово-комунальні послуги заборгованість відповідачів перед Позивачем за період 01.01.2011 року по 28.02.2015 року складає 72 363,90 грн. (основна сума заборгованості 50 613,15 грн., інфляційні нарахування складають 16 854,49 грн., 3% річних складає 5 169,26 грн.) Однак, відповідно до розрахунку, що міститься в матеріалах справи вбачається, що в період 01.01.2011 року у відповідачів існує заборгованість перед позивачем в сумі 30 796,58 грн., проте представник позивача не зазначив чи були відповідачі повнолітні на той момент, та не надав відповідного розрахунку про заборгованість, у зв'язку з чим, суддя дійшов висновку про задоволення позовних вимог частково, стягнувши заборгованість в розмірі 30 796,58 грн. Ст. 32 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», плата за житлово-комунальні послуги нараховується щомісячно відповідно до умов договору. Згідно ст. 322 ЦК України власник зобов'язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно зі ст. 525, 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Стаття 610 Цивільного кодексу України встановлює, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. Оцінюючи зібрані по справі докази в їх сукупності та співставленні, належності, допустимості, достовірності кожного доказу окремо, а також їх достатності та взаємному зв'язку, враховуючи те, що відповідачами не було належним чином сплачено суму заборговані за житлово-комунальні послуги, внаслідок чого виникла заборгованість. Відповідно до ст. 625 Цивільного кодексу України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання грошового зобов'язання. Частина 2 ст. 625 Цивільного кодексу України, встановлює боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Згідно зі ст. 141 ЦПК України суд покладає на відповідача обов'язок сплатити суму судового збору у розмірі 1 600, 00 грн. Таким чином, окрім основної суми боргу та пені за порушення строків оплати, відповідачі зобов'язані сплатити на користь позивачів суму боргу з урахуванням 3% річних та інфляційних витрат за весь період прострочення. Відповідно до наданих розрахунків, сума боргу відповідачів станом на момент подачі позову до суду, за 01.01.2011 року складається з 30796,58 грн. та 3% річних, що складають 5090,79 та судові витрати в сумі 1 600,00 грн. які слід стягнути з відповідачів на користь позивача Комунального підприємства «Дирекція з утримання та обслуговування житлового фонду в Святошинському районі м. Києва». На підставі викладеного,

Outcome: partial