Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-31 00:00:00

20.01.2021 року представник Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ВУСО» звернувся до Фастівського міськрайонного суду Київської області з позовом до [PERSON] про відшкодування шкоди, завданої в результаті дорожньо-транспортної пригоди, посилаючись на те, що між ПрАТ «Страхова компанія «ВУСО» та [PERSON] було укладено договір добровільного страхування наземного транспортного засобу, за яким страхувальник застрахував майнові інтереси страхувальника, пов`язані з експлуатацією наземного транспортного засобу, а саме автомобіля Suzuki Vitara, д.р.н. [NUMBER] . 31.12.2019 року сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобілів Suzuki Vitara, д.р.н. [NUMBER] , автомобіля Audi А4, д.р.н. [NUMBER] та автомобіля Skoda Octavia, д.р.н. [NUMBER] , під керуванням [PERSON] , внаслідок чого транспортним засобам було завдано механічних пошкоджень. Винним в ДТП за рішенням суду визнано [PERSON] . Цивільно-правова відповідальність відповідача на момент настання дорожньо-транспортної пригоди не була застрахована. Позивач визначив розмір шкоди в розмірі 98453,50 грн та здійснив регламентну виплату потерпілій особі. Загальний розмір витрат згідно акта виконаних робіт становить 97729,96 грн. Відповідач в добровільному порядку розмір витрат не відшкодував, що змусило страхову компанію звернутися з даним позовом до суду. Ухвалою Фастівського міськрайонного суду Київської області від 10.02.2021 року відкрито загальне позовне провадження і призначено підготовче судове засідання. Ухвалою Фастівського міськрайонного суду Київської області від 09.03.2021 року В судове засідання представник позивача не з`явився, надав клопотання про розгляд справи в його відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі з підстав викладених в позовній заяві, проти винесення заочного рішення не заперечує. В судове засідання відповідач не з`явився, повідомлявся вчасно та належним чином про час і місце розгляду справи, зокрема і шляхом розміщення оголошення про виклик до суду на офіційному сайті Фастівського міськрайонного суду Київської області, причини неявки суду невідомі, заяв чи клопотань про розгляд справи в його відсутність до суду не надходило. У встановлений строк відзиву на позовну заяву до суду не надійшло, а тому в силу ч. 8 ст. 178 ЦПК України, суд вирішує справу за наявними матеріалами. Враховуючи положення ст.280 ЦПК України, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши наявні в матеріалах справи письмові докази у їх сукупності, суд вважає встановленими наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Згідно ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюванних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. При розгляді справи судом встановлено, що 22.03.2019 року між ПрАТ «Страхова компанія «ВУСО» та [PERSON] було укладено договір добровільного страхування наземного транспортного засобу № 6953964-02-10-01, за яким страхувальник застрахував майнові інтереси страхувальника, пов`язані з експлуатацією наземного транспортного засобу, а саме автомобіля Suzuki Vitara, д.р.н. [NUMBER] . 31.12.2019 року сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобілів Suzuki Vitara, д.р.н. [NUMBER] , автомобіля Audi А4, д.р.н. [NUMBER] та автомобіля Skoda Octavia, д.р.н. [NUMBER] , під керуванням [PERSON] , внаслідок чого автомобілі отримали механічні пошкодження. Постановою Подільського районного суду м. Києва від 13.03.2020 року [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та застосовано адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 340 грн. Відповідно до ч. 6 ст. 82 ЦПК України, вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. 02.01.2020 року власник пошкодженого автомобіля марки Suzuki Vitara, д.р.н. [NUMBER] [PERSON] звернулася до ПрАТ «Страхова компанія «ВУСО» із заявою на виплату страхового відшкодування. Відповідно до страхового акта № 1157145-1 від 22.01.2020 року до договору страхування наземного транспорту № 6953964-02-10-01 від 22.03.2019 року сума страхового відшкодування становить 97729,96 грн, отримувач страхового відшкодування ООО «Нико Техно Мегаполіс» Згідно доповнення №1157145-2 до страхового акта № 1157145-1 від 22.01.2020 року до договору страхування наземного транспорту № 6953964-02-10-01 від 22.03.2019 року загальна сума страхового відшкодування становить 98453,50 грн. Позивачем, згідно з платіжними дорученнями № 1999 від 22.01.2020 року та № 3898 від 10.02.2020 року , було здійснено фактичну виплату страхового відшкодування в розмірі 97729,96 грн та 723, 54 грн на рахунок ООО «Нико Техно Мегаполіс». Позивач зазначає, що відповідно до акта виконаних робіт (наряд-замовлення) вартість запасних частин та робіт необхідних для проведення відновлювального ремонту автомобіля становить 97729,96 грн, тому розмір заподіяної шкоди визначається в зазначеній сумі. Згідно витягу з Єдиної централізованої бази МТСБУ, на момент ДТП цивільно-правова відповідальність власника наземного транспортного засобу [NUMBER] в страховій компанії застрахована не була. Статтею 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки. Згідно п.п. 11.1 ст. 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобі», у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок Дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. Статтею 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобі» передбачено, що у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством. Згідно ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Відповідно до ст. 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлено законом. Згідно ст. 993 ЦК України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Як вбачається з роз`яснень, викладених в п. 26 Постанови № 4 Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01.03.2013 року «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки», до страховика, який виплатив страхове відшкодування, переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, яка одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Сума страхового відшкодування підлягає стягненню з особи, відповідальної за завдані збитки, відповідно до правил статті 993 ЦК. Статтею 12 ЦПК України встановлено принцип змагальності сторін в цивільному процесі, який полягає в тому, що кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, прямо встановлених Законом. Обов`язок доведення своєї позиції за допомогою належних та допустимих доказів міститься і в ст. 81 ЦПК України. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Небажання відповідача надавати докази, давало суду право при заочному розгляді справи обмежитися доказами, наданими позивачем, що повністю відповідає положенням ч.1 ст.280 ЦПК України. Враховуючи вищевикладене, оцінивши надані у справі докази, суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивача гуртуються на вимогах закону, обставини справи підтверджені певними засобами доказування, з урахуванням встановлених судом обставин, а тому позовні вимоги підлягають задоволенню. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Таким чином з відповідача необхідно стягнути судовий збір в розмірі 2270,00 грн. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved