Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-11 00:00:00

21 листопада 2014 року [PERSON] звернулась до суду з позовом про стягнення аліментів на утримання дітей. В позові посилалася на те, що вона 22 травня 2012 року вступила в шлюб з відповідачем. Від шлюбу народилася дочка [PERSON], [INFO], яка перебуває на утриманні позивачки. Відповідач не приймає участі у вихованні та утриманні дочки, хоча працездатний і може надавати таку допомогу, тому просила стягувати з відповідача аліменти на утримання дитини в розмірі 1/3 частині всіх доходів щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подачі заяви до суду і до повноліття дитини. Ухвалою суду від 17 грудня 2014 року до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, залучено [PERSON] В судовому засіданні позивачка свої позовні вимоги підтримала повністю, просила їх задовольнити. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнав частково, пояснив, що не має можливості виплачувати аліменти у розмірі, який просить позивачка, тому що сплачує аліменти на користь колишньої дружини [PERSON] на утримання дочки [PERSON] в розмірі 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Третя особа [PERSON] в судове засідання не з'явилась, направила до суду заяву, в якій просила розглядати справу без її участі, вважала за можливе стягувати з відповідача аліменти на користь позивачки в розмірі 1/6 частини всіх видів доходів, так як він також сплачує аліменти на її користь на утримання дочки (а.с.22). Заслухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали справи, суд встановив, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 22 травня 2012 року по 15 жовтня 2014 року (а.с. 5). Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину - дочку [PERSON], [INFO] (а.с.3 ), яка перебуває на утриманні матері (а.с.4). Відповідач в добровільному порядку матеріальну допомогу на утримання дитини не надає, що сторони не заперечували у судовому засіданні. За наказом Миргородського міськрайонного суду Полтавської області відповідач з 18.11.2010 року сплачує аліменти в розмірі 30% встановленого державою прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на користь третьої особи [PERSON] на утримання дочки [PERSON], [INFO] (а.с.27). Згідно ст.ст. 180, 183 Сімейного Кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватись як аліменти на дитину, визначається судом. Доказів того, що відповідач не має можливості надавати матеріальну допомогу позивачці відповідачем відповідно до положень ст.ст. 10, 60 ЦПК України не надано, клопотання про витребування таких доказів судом ним також не заявлялись. Отже, виходячи з принципів змагальності та диспозитивності судового розгляду справ, суд вважає, що він може надавати матеріальну допомогу позивачці, оскільки працює у філії «Багатогалузеве підприємство комунального господарства» ПрАТ «Миргородкурорт» і згідно довідки про заробіток за останні шість місяців 2014 року отримав дохід 17643,56 грн. (а.с.28). Щодо розміру такої допомоги, то при його визначенні необхідно врахувати, що прожитковий мінімум в розрахунку на одну особу на місяць для працездатних осіб встановлено ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2015 рік» на день розгляду справи у розмірі 1218 грн., а єдиним відомим суду джерелом доходів відповідача є заробіток, який в середньому за останні два місяці склав 2249 грн. 10 коп. (а.с.28). Отже розмір допомоги повинен бути таким, щоб доход, який залишається у розпорядженні відповідача після всіх стягнень, з урахуванням того, що за рішенням суду він сплачує аліменти на утримання іншої дочки в розмірі 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, який згідно ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2015 рік» становить 1286 грн., повинен забезпечувати йому прожитковий мінімум, встановлений законом. Частина 2 ст. 182 Сімейного кодексу України передбачає, що розмір аліментів в будь-якому разі не може бути менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Враховуючи викладене суд приходить до висновку про необхідність часткового задоволення позову та стягнення з відповідача на користь позивачки аліментів на утримання дитини в розмірі 1/5 частини від доходу, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня подання позовної заяви і до повноліття дитини. Згідно ст. 88 ЦПК України судові витрати підлягають стягненню з відповідача.

Outcome: partial