Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-24 00:00:00

21.10.2019 позивач звернувся до Кілійського районного суду Одеської області з позовною заявою до Вилківської міської ради про визначення йому, [PERSON] , [INFO] , додатковий строк для подання заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини після смерті моєї матері - [PERSON] , померлої [INFO] . В обґрунтування позовної заяви позивач зазначив, що [INFO] померла мати позивача - [PERSON] . Після її смерті відкрилася спадщина, до якої входить Ѕ частина житлового будинку, який знаходиться за адресою: [ADDRESS] , яка належала їй на праві приватної власності. Інша частина вказаного житлового будинку належить на праві приватної власності позивачу [PERSON] . Для прийняття спадщини позивач не зміг у встановлений строк звернутися із заявою до нотаріальної контори про прийняття спадщини у зв`язку із скрутним матеріальним становищем після тривалої та тяжкої хвороби матері, позивач не мав коштів на відкриття спадкової справи, навіть на поїздки до нотаріальних органів. До того ж підкріпити свій матеріальний стан за життя матері він також не був в змозі, бо крім іншого, його мати потребувала постійного стороннього догляду. Крім того, декілька років до часу смерті матері позивач проживав разом з нею, вели спільне господарство. Після смерті він здійснював її похорон. На даний час у позивача виникла необхідність та можливість оформити спадщину після смерті матері. В липні 2019 року [PERSON] звернувся до нотаріальної контори з приводу прийняття спадщини. Проте у нотаріальній конторі йому повідомили, що строк для прийняття спадщини пропущений та було рекомендовано звернутися до суду. 31.10.2020 року від позивача [PERSON] на електронну адресу суду надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. 24.11.2020 року від представника відповідача до канцелярії суду надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, з позивними вимогами згоден, зауважень не має. На підставі письмових заяв усіх учасників справи, суд за відсутності сторін ухвалює рішення про задоволення позову за наявності для того законних підстав, на підставі наявних в матеріалах справи письмових доказів, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, в порядку, передбаченому ст.ст. 223, 247 ЦПК України. У відповідності зі ст. 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Статтями 15 та 16 ЦК України передбачено право особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Одним із способів захисту права, встановлених цивільним законодавством, є, зокрема, його визнання. Згідно зі ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування. Як зазначено у ст. 78 ЦПК України суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. У відповідності до ст. 79 ЦПК України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Відповідно до ст. 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Згідно зі ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Дослідивши надані письмові докази та розглянувши справу у межах заявлених позовних вимог, суд достовірно встановив такі факти та відповідні їм правовідносини: Відповідно до свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , видане виконавчим комітетом Вилківської міської ради Кілійського району Одеської області, [INFO] померла [PERSON] , актовий запис № 119. Згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданий рос. «Вилковским горсоветом Килийского района Одесской области 11 февраля 1960 года», рос. « [PERSON] родился [INFO]», батьками якого записані « [PERSON] и [PERSON] ». Як зазначається у витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно, виданий КП «Районне бюро технічної інвентаризації та реєстрації об`єктів нерухомості» 17.06.2010 року, власниками житлового будинку за адресою: [ADDRESS] , є [PERSON] - Ѕ частка, та [PERSON] - Ѕ частка, на підставі рішення суду по справі №2-2093/2009 від 24.11.2009 року. Згідно акту-довідки, складену депутатом Вилківської міської ради Чакір В.І. 16 серпня 2019 року, [PERSON] , [INFO] , на день смерті матері [PERSON] ( [INFO] ) мешкали разом, вели спільне господарство, допомагали та надавали допомогу в поховані. Відповідно до довідки, виданої виконавчим комітетом Вилківської міської ради 20.08.2019 року, на день смерті [PERSON] ( [INFO] ) разом з нею проживав та вів з померлою спільне господарство її син - [PERSON] . З відповіді на запит наданого приватним нотаріусом Юрченко М.Є. № 231/01-16 від 20.08.2020 року вбачається, що ним спадкова справа на ім`я [PERSON] , померлої [INFO] , не заводилась. Згідно ст. 1216, 1217 ЦК України - спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261 - 1265 цього Кодексу. Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Відповідно ч.3 до ст.1272 ЦК України, за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити додатковий строк для прийняття спадщини. Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем . Згідно ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд З досліджених доказів судом встановлено, що позивач відповідно до ст.ст.1223, 1261 ЦК України мав право на прийняття спадщини як спадкоємець за законом, але в нотаріальну контору в строк, передбачений законом, не звернувся в зв`язку зі скрутним фінансовим становищем, тому суд задовольняє позов.

Outcome: approved