Jurisdiction: civil
Date: 2019-06-03 00:00:00

21.08.2018 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до Ритуальної служби Спеціалізованого комунального підприємства «Спеціалізований комбінат підприємств комунально-побутового обслуговування» виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) про зобов`язання вчинити дії. Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що [INFO] помер прадід позивачки [PERSON] , який похований на Міському кладовищі, ділянка [INFO] . [INFO] померла прабабуся позивачки [PERSON] , яку було підховано на Міському кладовищі, ділянка [INFO]. Як зазначає позивачка, поховання прадіда та прабабусі здійснював її дідусь - [PERSON] , який помер [INFO] та був постійним користувачем місця поховання. Весь цей час позивач вільно відвідувала могили покійних прадіда та прабабусі. В червні 2018 року вона звернулась до майстра Міського кладовища за дозволом на проведення ремонтних робіт біля могил батьків, але їй було повідомлено про необхідність надання свідоцтва про поховання. Після звернення 02.07.2018 року до відповідача щодо видачі такого свідоцтва, листом її було повідомлено, що немає можливості видати свідоцтво на тій підставі, що користувачем місця поховання є особа що здійснила перше поховання на відведеному місці та/або має відповідне свідоцтво про смерть похованого і свідоцтво про поховання, про що зроблено запис у книзі реєстрації поховань померлих громадян кладовища, поховання здійснив - [PERSON] . Таку відмову позивач вважає необгрунтованою, так як він уже не є користувачем місця поховання, а за могилами та надмогильними спорудами потрібно доглядати, бо вони потребують проведення ремонтних робіт. Тому, позивач просила суд зобов`язати Ритуальну службу Спеціалізованого комунального підприємства «Спеціалізований комбінат підприємств комунально-побутового обслуговування» виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) видати їй, [INFO] , свідоцтво про поховання [PERSON] та [PERSON] , які поховані на Міському кладовищі, про що зробити запис у книзі реєстрації поховань померлих. Ухвалою від 28.09.2018 року відкрито провадження у справі, розгляд якої вирішено проводити у порядку загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання. 31.10.2018 року відповідачем надано суду відзив на позовну заяву. 09.11.2018 року позивачем надано суду відповідь на відзив. Ухвалою від 30.01.2019 року закрито підготовче провадження у справі та призначено розгляд справи по суті. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримала, просила суд задовольнити їх у повному обсязі. Представник відповідача в судовому засіданні проти позовних вимог заперечував, просив суд відмовити у їх задоволенні. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази, які містяться в матеріалах справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Перевіряючи обставини справи, судом встановлено, що [INFO] помер прадід позивачки [PERSON] , який похований на Міському кладовищі, ділянка [INFO] . [INFO] померла прабабуся позивачки [PERSON] , яку було підховано на Міському кладовищі, ділянка [INFO]. Вказані факти підтверджуються наданими свідоцтвами про смерть, свідоцтвами про укладення шлюбу, свідоцтвами про народження, свідоцтвом про одруження. Як зазначає позивачка, поховання прадіда та прабабусі здійснював її дідусь - [PERSON] , який помер [INFO] та був постійним користувачем місця поховання. Весь цей час позивач вільно відвідувала могили покійних прадіда та прабабусі. В червні 2018 року вона звернулась до майстра Міського кладовища за дозволом на проведення ремонтних робіт біля могил батьків, але їй було повідомлено про необхідність надання свідоцтва про поховання. Після звернення 02.07.2018 року до відповідача щодо видачі такого свідоцтва, листом її було повідомлено, що немає можливості видати свідоцтво на тій підставі, що користувачем місця поховання є особа що здійснила перше поховання на відведеному місці та/або має відповідне свідоцтво про смерть похованого і свідоцтво про поховання, про що зроблено запис у книзі реєстрації поховань померлих громадян кладовища, поховання здійснив - [PERSON] . Таку відмову позивач вважає необгрунтованою, так як він уже не є користувачем місця поховання, а за могилами та надмогильними спорудами потрібно доглядати, бо вони потребують проведення ремонтних робіт. Відповідно довідки №47 від 14.06.2018 року [PERSON] похований на Міському кладовищі, ділянка [INFO], поховання здійснив [PERSON] . Згідно з положеннями ст. 2 Закону України «Про поховання та похоронну справу», користувач місця поховання (місця родинного поховання) - особа, яка здійснила перше поховання на відведеному місці поховання (родинного поховання) та/або має відповідне свідоцтво про смерть похованого і свідоцтво про поховання, передбачене статтею 25 цього Закону. Згідно з положеннями ст. 11 Закону України «Про поховання та похоронну справу», поховання померлого покладається на виконавця волевиявлення померлого. Якщо у волевиявленні померлого немає вказівки на виконання волевиявлення чи в разі відмови виконавця від виконання волевиявлення померлого поховання померлого здійснюється чоловіком (дружиною), батьками (усиновителями), дітьми, сестрою, братом, дідом або бабою, онуком (правнуком), іншою особою, яка зобов`язалася поховати померлого. Виконавцю волевиявлення померлого або особі, яка зобов`язалася поховати померлого, в установленому законодавством порядку в день звернення видаються: лікарське свідоцтво про смерть - закладом охорони здоров`я; свідоцтво про смерть та довідка про смерть - відділом державної реєстрації актів цивільного стану, виконавчим органом сільських, селищних, міських (крім міст обласного значення) рад, консульською установою чи дипломатичним представництвом України. У відповідності до положень статті 25 зазначеного Закону, після здійснення поховання померлого виконавцю волевиявлення померлого або особі, яка взяла на себе зобов`язання поховати померлого, як користувачу місця поховання (користувачу місця родинного поховання) спеціалізованим комунальним підприємством (а в разі його відсутності - виконавчим органом сільської, селищної, міської ради) видається відповідне свідоцтво, зразок якого затверджується центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері житлово-комунального господарства. Це свідоцтво дає право його пред`явнику на встановлення намогильних споруд у межах могили (родинного поховання), вирішення питання про проведення підпоховання, здійснювати інші дії, пов`язані з використанням місця поховання, якщо це не суперечить законодавству. Таким чином, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог, дослідивши всебічно, повно, безпосередньо та об`єктивно наявні у справі докази, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, достатність і взаємний зв`язок у сукупності, з`ясувавши усі обставини справи, на які сторони посилалися як на підставу своїх вимог і заперечень, з урахуванням того, що відповідно до ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичної особи, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог в повному обсязі. Крім того, відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати по сплаті судового збору в сумі 704,80 грн.

Outcome: approved