Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-22 00:00:00

21.06.2016 року [PERSON] (далі - позивач 1), і [PERSON] як законний представник [PERSON] (далі - позивач 2), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Управління Держгеокадастру у Петропавлівському районі Дніпропетровської області (далі третя особа), звернулися з позовом до Миколаївської сільської ради Петропавлівського району Дніпропетровської області (далі - відповідач), про визнання права власності на спадкове майно. В обґрунтування позову позивачі зазначають, що 22.10.2013 року секретарем Миколаївської сільської ради Петропавлівського району Дніпропетровської області було посвідчено заповіт [PERSON], який заповів земельну ділянку (пай № 280) площею 9,180 га, яка розташована на території Миколаївської сільської ради Петропавлівського району Дніпропетровської області, що належала йому згідно з державним актом на право приватної власності на землю серії ІV-ДП № 076726, виданим 15.03.2002 року Петропавлівською районною державною адміністрацією Дніпропетровської області на підставі розпорядження голови № 60-р від 01.03.2002 року та зареєстрованим в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за Пп № 6216, своїй донці [PERSON]. Заповіт зареєстровано в реєстрі за № 125. 22.10.2013 року секретарем Миколаївської сільської ради Петропавлівського району Дніпропетровської області було посвідчено заповіт [PERSON], який заповів наступні земельні ділянки своєму синові [PERSON]: земельну ділянку (пай № 608) площею 4,865 га, яка розташована на території Миколаївської сільської ради Петропавлівського району Дніпропетровської області, що належала йому згідно з державним актом на право приватної власності на землю серії І-ДП № 005947, виданим 12.03.2002 року Петропавлівською районною державною адміністрацією Дніпропетровської області на підставі розпорядження голови № 59-р від 01.03.2002 року та зареєстрованим в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за Пп № 4931; земельну ділянку (пай № 609) площею 4,809 га, яка розташована на території Миколаївської сільської ради Петропавлівського району Дніпропетровської області, що належала йому згідно з державним актом на право приватної власності на землю серії І-ДП № 005948, виданим 12.03.2002 року Петропавлівською районною державною адміністрацією Дніпропетровської області на підставі розпорядження голови № 59-р від 01.03.2002 року та зареєстрованим в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за Пп № 4931. Заповіт зареєстровано в реєстрі за № 126. 01.01.2015 року помер спадкоємець за заповітом [PERSON]. [PERSON] помер раніше від батька [PERSON], тобто до відкриття спадщини. Інші розпорядження щодо спадкового майна на користь інших осіб, на випадок смерті свого сина [PERSON] до відкриття спадщини, [PERSON] у заповіті не вказував. 05.03.2015 року помер [PERSON]. Спадкоємцями майна [PERSON] за законом є позивачі: його донька позивач 1 та його неповнолітній онук позивач 2 за правом представлення після смерті свого батька [PERSON]. Позивач 1 звернулася до приватного нотаріуса Петропавлівського районного нотаріального округу [PERSON] з проханням видати свідоцтво про право на спадщину за законом та за заповітом після смерті її батька, але нотаріус своєю постановою від 29.09.2015 року відмовила їй у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на земельну ділянку через відсутність оригіналів правовстановлюючих документів - державних актів на право власності на земельні ділянки. Крім того, 08.09.1999 року померла бабуся позивача 1 [PERSON]. За життя спадкодавець [PERSON] заповіту не складала. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на спадкове майно у вигляді житлового будинку № 90А по вул. Першотравневій в с. Миколаївка Петропавлівського району Дніпропетровської області. Позивачем 1 подано оголошення до місцевої газети «Степова Зоря» щодо визнання недійсним оригіналу свідоцтва про право власності [PERSON] на житловий будинок у зв'язку з його втратою. Після смерті [PERSON] спадщину прийняла її донька, мати позивача 1 [PERSON], але не оформила своїх спадкових прав. За життя [PERSON] склала заповіт від 03.11.2010 року, який зареєстровано в Миколаївській сільській раді за № 208, згідно з яким належні їй земельні паї № 610 та № 611, а також житловий будинок по вул. Першотравневій, № 90, с. Миколаївка, які не є предметом спору по даній справі, заповіла [PERSON] та [PERSON]. Спадщину за законом після смерті [PERSON] прийняли її діти: батько позивача 2 [PERSON] та позивач 1 [PERSON]. Протягом строку на прийняття спадщини після смерті матері [PERSON] [PERSON] відмовився від своєї частки у спадщині. Чоловік [PERSON] [PERSON] також відмовився від прийняття спадщини після смерті дружини. Відповідно до постанови нотаріуса про відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом від 29.09.2015 року інші спадкоємці, які прийняли спадщину після смерті [PERSON], відсутні. На підставі чого, стверджується в позовній заяві, єдиним спадкоємцем, яка прийняла спадщину за законом після смерті [PERSON], є позивач 1. Позивач 1 звернулася до приватного нотаріуса Петропавлівського районного нотаріального округу [PERSON] з проханням видати свідоцтво про право на спадщину за законом після смерті її матері, але нотаріус своєю постановою від 29.09.2015 року відмовила їй у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок через відсутність оригіналу правовстановлюючого документа про право власності на житловий будинок. У позивачів відсутні умови для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину, тому що у них відсутні оригінали державних актів на земельні частки (пай) та свідоцтва про право власності на будинок, в звязку з чим вони не можуть отримати свідоцтва про право на спадщину і звернулися з позовом до суду. На підставі викладеного та посилаючись на статті 328, 392, 1216, 1217, 1218, 1225, 1261, 1266, 1268 ЦК України позивачі просять суд про наступне: визнати за [PERSON] в порядку спадкування за законом право власності на житловий будинок по вул. Першотравнева, № 90-А в с. Миколаївка Петропавлівського району Дніпропетровської області, який на підставі свідоцтва про право власності на житловий будинок від 01.08.1988 року, виданого Петропавлівським райвиконкомом, належав спадкодавцю [PERSON], яка померла 05.09.1999 року; визнати за [PERSON] в порядку спадкування за заповітом право власності на земельну ділянку площею 9,1800 га за цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовану на території Миколаївської сільської ради Петропавлівського району Дніпропетровської області, яка на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії ІV-ДП № 076726, виданого 15.03.2002 року Петропавлівською районною державною адміністрацією Дніпропетровської області на підставі розпорядження голови № 60-р від 01.03.2002 року та зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за Пп № 6216, належала спадкодавцю [PERSON], який помер 05.03.2015 року; визнати за [PERSON] в порядку спадкування за законом право власності на земельну ділянку площею 4,8090 га за цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовану на території Миколаївської сільської ради Петропавлівського району Дніпропетровської області, яка на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії І-ДП № 005948, виданого 12.03.2002 року Петропавлівською районною державною адміністрацією Дніпропетровської області на підставі розпорядження голови № 59р від 01.03.2002 року, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право власності на землю Пп № 4931, належала спадкодавцю [PERSON], який помер 05.03.2015 року; визнати за [PERSON] в порядку спадкування за законом право власності па земельну ділянку площею 4,8650 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовану на території Миколаївської сільської ради Петропавлівського району Дніпропетровської області, яка належала на підставі державного акту на право приватної власності на землю серіїІ-ДП № 005947, виданого12.03.2002 року Петропавлівською районною державною адміністрацією Дніпропетровської області на підставі розпорядження голови №59р від 01.03.2002 року, зареєстрованого в Книзі записів державних актів серії Пп №4930 [PERSON], який помер 05.03.2015 року. Позивач 1 подала до суду письмову заяву про розгляд справи за її відсутності, в якій позовні вимоги підтримала та просила задовольнити (а.с.85). Законний представник позивача 2 подала до суду письмову заяву про розгляд справи за відсутності позивача 2 та його законного представника, в якій вони позовні вимоги підтримали та просили задовольнити (а.с.86). Відповідач подав до суду письмову заяву про розгляд справи за відсутності його представника, не заперечував проти задоволення позовних вимог (а.с.89). Представник третьої особи в судове засідання не зявився, подав до суду письмову заяву про розгляд справи за його відсутності, в якій не заперечував проти задоволення позовних вимог (а.с.87). В судове засідання сторони і третя особа не з'явилися, тому відповідно до правил ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Вивчивши надані позивачем докази у їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. 08.09.1999 року померла бабуся позивача 1 [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-КИ № 247475, виданим 08.09.1999 року виконкомом Миколаївської сільської ради Петропавлівського району Дніпропетровської області (а.с.69). За життя спадкодавець [PERSON] заповіту не складала, що підтверджується довідкою № 1807 від 27.10.2000 року, виданою Миколаївською сільською радою Петропавлівського району (а.с.72). На день смерті [PERSON] проживала та була зареєстрована [INFO] одна, що підтверджується довідкою № 801 від 15.03.2016 року, виданою Миколаївською сільською радою Петропавлівського району (а.с.71). Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на спадкове майно у вигляді житлового будинку № 90а по вул. Першотравневій в с. Миколаївка Петропавлівського району Дніпропетровської області, який належав їй на підставі свідоцтва про право власності, виданого 01.08.1988 року Петропавлівським райвиконкомом, що підтверджується довідкою КП «Павлоградське міжміське бюро технічної інвентаризації» №12076 від 21.07.2016 року (а.с.72) та технічним паспортом на садибний (індивідуальний) житловий будинок № 90А, який зареєстровано 09.11.2007 року в КП «Павлоградське міжміське бюро технічної інвентаризації» за № 9-68 (а.с.73-75). Після смерті [PERSON] спадщину прийняла її донька [PERSON], але не оформила своїх спадкових прав. Ця обставина підтверджується постановою приватного нотаріуса про відмову позивачу 1 у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом від 29.09.2015 року (а.с.83). За життя [PERSON] склала заповіт від 03.11.2010 року, який зареєстровано в Миколаївській сільській раді Петропавлівського району Дніпропетровської області за № 208, згідно з яким належні їй земельні паї № 610 та № 611, а також житловий будинок по вул. Першотравневій, № 90 в с. Миколаївка Петропавлівського району Дніпропетровської області заповіла [PERSON], а [PERSON] заповіла вклад на рахунку № [NUMBER] в філії Ощадбанку № 33005/03 (а.с.77). 15.02.2012 року [PERSON] померла, що підтверджується повторним свідоцтвом про смерть серії І-КИ № 461448, виданим 19.06.2012 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Петропавлівського районного управління юстиції у Дніпропетровській області (а.с.10). Після смерті [PERSON] відкрито спадкову справу № 52971929 за № 333-2012, що підтверджується Витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі № 30807554 від 19.06.2012 року, сформованим приватним нотаріусом Петропавлівського нотаріального округу Дніпропетровської області [PERSON] (а.с.79). У відповідності до ч.1 ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Стаття 1217 ЦК України передбачає, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ч. 1 ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно зі ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті (ч.1). У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу (ч.2). Відповідно до ч.1 ст.1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. На день смерті [PERSON] проживала та була зареєстрована [INFO], разом з нею проживали та були зареєстровані її син [PERSON] та її донька [PERSON], що підтверджується довідкою № 799 від 15.03.2016 року, виданою Миколаївською сільською радою Петропавлівського району Дніпропетровської області (а.с. 82). Згідно з ст.1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину, або не прийняти її (ч.1). Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї (ч.3). Статтею 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Згідно з ч.1 ст.1273 ЦК України спадкоємець за заповітом або за законом може відмовитися від прийняття спадщини протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу. Заява про відмову від прийняття спадщини подається нотаріусу за місцем відкриття спадщини. Відповідно до ч.2 ст.1274 ЦК України спадкоємець за законом має право відмовитися від прийняття спадщини на користь будь-кого із спадкоємців за законом незалежно від черги. У визначений на прийняття спадщини після смерті матері [PERSON] строк [PERSON] відмовився від своєї частки у спадщині на користь своєї сестри [PERSON], що підтверджується заявою № 958 від 02.08.2012 року, зареєстрованою в спадковій справі № 333-2012 року секретарем Миколаївської сільської ради Петропавлівського району Дніпропетровської області (а.с.80). Чоловік [PERSON] [PERSON] також відмовився від прийняття спадщини після смерті дружини на користь своєї доньки [PERSON], що підтверджується заявою № 957 від 02.08.2012 року, зареєстрованою в спадковій справі № 333-2012 року секретарем Миколаївської сільської ради Петропавлівського району Дніпропетровської області (а.с.81). [PERSON] з заявою про прийняття спадщини за законом до нотаріуса не зверталася, що підтверджується постановою про відмову у видачі свідоцтва про прийняття спадщини від 29.09.2015 року, виданою приватним нотаріусом Петропавлівського районного нотаріального округу [PERSON] (а.с.83). На підставі чого єдиним спадкоємцем, яка прийняла спадщину за законом після смерті [PERSON], є її донька позивач 1. Позивач 1 звернулася до приватного нотаріуса Петропавлівського районного нотаріального округу [PERSON] з заявою про видачу свідоцтво про право на спадщину за законом після смерті її матері, але нотаріус своєю постановою від 29.09.2015 року відмовила позивачу 1 у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок через відсутність оригіналу правовстановлюючого документа про право власності на житловий будинок (а.с.83). Позивачем 1 подано оголошення до місцевої газети «Степова зоря» про визнання недійсним оригіналу свідоцтва про право власності [PERSON] на житловий будинок у зв'язку з його втратою, що підтверджується копією сторінки газети «Степова зоря» від 18.08.2016 року №33 (9695) (а.с. 76). 22.10.2013 року секретарем Миколаївської сільської ради Петропавлівського району Дніпропетровської області було посвідчено заповіт [PERSON], зареєстрований в реєстрі за № 125 (а.с.11), яким він заповів своїй доньці позивачу 1 земельну ділянку (пай № 280) площею 9,180 га, розташовану на території Миколаївської сільської ради Петропавлівського району Дніпропетровської області, належну йому згідно з державним актом на право приватної власності на землю серії ІV-ДП № 076726, виданим 15.03.2002 року Петропавлівською районною державною адміністрацією Дніпропетровської області на підставі розпорядження голови № 60-р від 01.03.2002 року та зареєстрованим в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за Пп № 6216 (а.с.19). 22.10.2013 року секретарем Миколаївської сільської ради Петропавлівського району Дніпропетровської області було посвідчено заповіт [PERSON], зареєстрований в реєстрі за № 126 (а.с.12), яким він заповів своєму синові [PERSON]: земельну ділянку (пай № 608) площею 4,865 га, розташовану на території Миколаївської сільської ради Петропавлівського району Дніпропетровської області, належну йому згідно з державним актом на право приватної власності на землю серії І-ДП № 005947, виданим 12.03.2002 року Петропавлівською районною державною адміністрацією Дніпропетровської області на підставі розпорядження голови № 59-р від 01.03.2002 року та зареєстрованим в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за Пп № 4931 (а.с.21); земельну ділянку (пай № 609) площею 4,809 га, розташовану на території Миколаївської сільської ради Петропавлівського району Дніпропетровської області, належну йому згідно з державним актом на право приватної власності на землю серії І-ДП № 005948, виданим 12.03.2002 року Петропавлівською районною державною адміністрацією Дніпропетровської області на підставі розпорядження голови № 59-р від 01.03.2002 року та зареєстрованим в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за Пп № 4931 (а.с.17). Статтею 1225 ЦК України визначено, що право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. 01.01.2015 року помер спадкоємець за заповітом [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-КИ № 604304, виданим 06.01.2015 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Першотравенського міського управління юстиції у Дніпропетровській області (а.с.30). Родинний звязок [PERSON] та [PERSON] підтверджується витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження відповідно до ст. 126, 133, 135 Сімейного кодексу України № 00012123845 від 07.05.2013 року, виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Петропавлівського районного управління юстиції у Дніпропетровській області, де [PERSON] записаний, як батько [PERSON], а [PERSON] як мати (а.с.16). [PERSON] за життя заповіту не складав, і помер раніше від батька [PERSON], тобто до відкриття спадщини. Після смерті [PERSON] спадкоємцем є його неповнолітній син [PERSON] Родинний звязок [PERSON] та [PERSON] підтверджується свідоцтвом про народження серії І-КИ № 118510, виданим 23.05.2001 року відділом реєстрації актів громадянського стану Петропавлівського районного управління юстиції у Дніпропетровській області, де [PERSON] записаний, як батько [PERSON], а [PERSON] як мати (а.с.27). Статтею 1268 ЦК України передбачено, що малолітня, неповнолітня, недієздатна особа, а також особа, цивільна дієздатність якої обмежена, вважаються такими, що прийняли спадщину, крім випадків, встановлених частинами другою - четвертою статті 1273 цього Кодексу (ч. 4). Дружиною померлого [PERSON] є [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про одруження серії І-КИ № 107366, виданим 10.06.2000 року виконкомом Миколаївської сільської ради Петропавлівського району (а.с.29), вона ж є законним представником неповнолітнього позивача 2. 05.03.2015 року помер [PERSON], що підтверджується повторним свідоцтвом про смерть серії І-КИ № 625193, виданим 06.08.2015 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Петропавлівського районного управління юстиції у Дніпропетровській області (а.с. 13). Дружина [PERSON] [PERSON] померла раніше від нього 15.02.2012 року, що підтверджується повторним свідоцтвом про смерть серії І-КИ № 461448, виданим 19.06.2012 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Петропавлівського районного управління юстиції у Дніпропетровській області (а.с.10). Родинні стосунки [PERSON] та позивача 1 підтверджуються свідоцтвом про народження [PERSON] серії І-АР № 826431, виданим Миколаївською сільською радою Петропавлівського району Дніпропетровської області, де [PERSON] та [PERSON] записані її батьками (а.с.6), свідоцтвом про розірвання шлюбу серії І-КИ № 039019, виданим відділом реєстрації актів громадянського стану виконкому Першотравенської міської ради народних депутатів Дніпропетровської області 20.06.1995 року, відповідно до якого позивач 1 [PERSON] 20.06.1995 року розірвала шлюб з [PERSON] (а.с.7). На день смерті [PERSON] проживав та був зареєстрований [INFO], разом з ним проживала та була зареєстрована його донька [PERSON], що підтверджується довідкою № 802, виданою 15.03.2016 року Миколаївською сільською радою Петропавлівського району Дніпропетровської області (а.с.14). Спадкоємцями майна [PERSON] за заповітом та за законом є його донька позивач 1 та за правом представлення після смерті свого батька [PERSON] його неповнолітній онук позивач 2. Після смерті [PERSON] у нотаріуса відкрито спадкову справу № 57780865 за номером № 106-2015, що підтверджується витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі № 41148026 від 06.08.2015 року, сформованим приватним нотаріусом Петропавлівського нотаріального округу Дніпропетровської області [PERSON] (а.с.15). Позивач 1 звернулася до приватного нотаріуса Петропавлівського районного нотаріального округу [PERSON] з проханням видати свідоцтво про право на спадщину за законом та за заповітом після смерті її батька, але нотаріус своєю постановою від 29.09.2015 р., відмовила [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на земельну ділянку через відсутність оригіналів правовстановлюючих документів - державних актів на право власності на земельні ділянки (а.с. 24). Позивачкою 1 подано оголошення про визнання недійсним у зв'язку з їх втратою оригіналів державних актів на право власності на землю серії І-ДП № 005948, І-ДП № 005947, І-ДП № 076726, виданих на імя [PERSON], що підтверджується копією газети «Степова Зоря» від 14.04.2016 року № 4 (а.с. 23). Відповідно до ч. 2 п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку встановленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформлені права на спадщину особа може звернутись до суду за правилами позовного провадження. Стаття 380 ЦК України визначено, що житловим будинком є будівля капітального типу, споруджена з дотриманням вимог, встановлених законом, іншими нормативно-правовими актами, і призначена для постійного у ній проживання. Садибою згідно з статтею 381 ЦК України є земельна ділянка разом з розташованими на ній житловим будинком, господарсько-побутовими будівлями, наземними і підземними комунікаціями, багаторічними насадженнями. Відповідно до ч.1 ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Згідно з ч.2 ст. 328 ЦК України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до ч. 4 ст. 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», який прийнято 01.07.2004 року, набрав чинності 03.08.2004 року, в редакції від 04.07.2012 року, права на нерухоме майно та їх обтяження, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за таких умов, якщо реєстрація прав та їх обтяжень була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав та їх обтяжень діяло законодавство, що не передбачало обов'язкової реєстрації таких прав та їх обтяжень. Відповідно до пункту 2 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про Державний земельний кадастр», який прийнято 07.07.2011 року, набрав чинності 07.08.2011 року, згідно з яким державна реєстрація земельної ділянки, яка була приватизована, але кадастровий номер не присвоєно і відомості про неї не внесені до Державного реєстру земель, здійснюється на підставі технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) за заявою їх власників. Земельні ділянки, право власності (користування) на які виникло до 2004 року, вважаються сформованими незалежно від присвоєння їм кадастрового номера. Отже, померлий 05 березня 2015 року [PERSON] належним чином набув право власності на: земельну ділянку площею 9,1800 га за цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовану на території Миколаївської сільської ради Петропавлівського району Дніпропетровської області, що підтверджується державним актом на право приватної власності на землю серії ІV-ДП № 076726, виданим 15.03.2002 року Петропавлівською районною державною адміністрацією Дніпропетровської області на підставі розпорядження голови № 60-р від 01.03.2002 року та зареєстрованим в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за Пп № 6216; земельну ділянку площею 4,8090 га за цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовану на території Миколаївської сільської ради Петропавлівського району Дніпропетровської області, що підтверджується державним актом на право приватної власності на землю серії І-ДП № 005948, виданим 12.03.2002 року Петропавлівською районною державною адміністрацією Дніпропетровської області на підставі розпорядження голови № 59р від 01.03.2002 року, зареєстрованим в Книзі записів державних актів на право власності на землю Пп № 4931; земельну ділянку площею 4.8650 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовану на території Миколаївської сільської ради Петропавлівського району Дніпропетровської області, що підтверджується державним актом на право приватної власності на землю серії І-ДП № 005947, виданим 12.03.2002 року Петропавлівською районною державною адміністрацією Дніпропетровської області на підставі розпорядження голови №59р від 01.03.2002 року, зареєстрованим в Книзі записів державних актів серії Пп №4930. Померла 05 вересня 1999 року [PERSON] належним чином набула право власності на житловий будинок по вул. Першотравнева, № 90а в с. Миколаївка Петропавлівського району Дніпропетровської області, що підтверджується довідкою КП «Павлоградське міжміське бюро технічної інвентаризації» від 21.07.2016 року №12076 (а.с.72) та технічним паспортом на садибний (індивідуальний) житловий будинок № 90А, який зареєстровано 09.11.2007 року в КП «Павлоградське міжміське бюро технічної інвентаризації» за № 9-68 (а.с.73-75). Вартість спадкового домоволодіння складає 52664 грн., що підтверджується висновком про оцінку майна: домоволодіння загальною площею 55,80 кв. м, розташованого за адресою: Дніпропетровська область, Петропавлівський район, с. Миколаївка, вул. Першотравнева, 90А, виконаного ТОВ «ВКФ Спарта» на підставі договору від 12.07.2016 року № DN160126-00 (а.с.84). Відповідно до листа управління Держгеокадастру у Петропавлівському районі від 12.04.2016 року № 97-408-0.4-1840/2-16, вартість земельної ділянки (паю) з земель колишнього КСП «40 років Жовтня» на території Миколаївської сільської ради площею 4,7964 га складає 193270 (сто девяносто три тисячі двісті сімдесят) грн. 61 коп. (а.с.20). Відповідно до листа управління Держгеокадастру у Петропавлівському районі від 12.04.2016 року № 97-408-0.4-1841/2-16, вартість земельної ділянки (паю) з земель колишнього КСП «Зоря» на території Миколаївської сільської ради площею 4,7964 га складає 122555 (сто двадцять дві тисячі пятсот пятдесят пять) грн.. 48 коп. (а.с. 22). Відповідно до листа управління Держгеокадастру у Петропавлівському районі від 12.04.2016 року № 97-408-0.4-1842/2-16 вартість земельної ділянки (паю) з земель колишнього КСП «Зоря» на території Миколаївської сільської ради площею 4,7964 га складає 122555 (сто двадцять дві тисячі пятсот пятдесят пять) грн. 48 коп. (а.с.18). Ціна позову відповідає документально підтвердженій вартості спадкового майна. Згідно з ст. 4 Закону України «Про судовий збір» за подачу позовної заяви майнового характеру позивач повинен сплатити 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру мінімальної заробітної плати та не більше 5 розмірів мінімальної заробітної плати. Позивач поніс судові витрати у вигляді сплати судового збору, визначеного згідно з п.1 ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір», виходячи із ціни позову, в розмірі 4910,46 грн., що підтверджується квитанцією банку (а.с.35, 35А, 64). Судові витрати позивача у вигляді сплати судового збору в розмірі 4910,46 грн. згідно з ч.1 ст.88 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача на користь позивачів пропорційно задоволеним позовним вимогам. На підставі викладеного, ст.ст. 328, 1216-1218, 1223, 1225, 1233, 1261, 1268-1270, 1272, 1274 ЦК України,

Outcome: approved