Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-13 00:00:00

19 січня 2017 року, діючи в інтересах відділу освіти Радехівської районної державної адміністрації, до суду із позовом звернувся заступник керівника Радехівської місцевої прокуратури, відповідно до вимог якого просить солідарно стягнути із [PERSON] і [PERSON] шкоду завдану кримінальним правопорушенням. В обґрунтування позову посилається на обставини, що вироком Радехівського районного суду Львівської області від 10.06.2016 року [PERSON] визнано винною у скоєнні злочину, передбаченого ч.1 ст.366 КК України та призначено відповідне покарання. Також, вироком Радехівського районного суду Львівської області від 25.08.2016 року [PERSON] визнано винною у скоєнні злочинів, передбачених ч.1 ст.190, ч.4 ст.358 КК України та призначено покарання у виді штрафу. Вироки Радехівського районного суду Львівської області від 10.06.2016 року та від 25.08.2016 року, набрали законної сили. Так, вироком суду від 25.08.2016 року констатовано, що внаслідок фактичного перебування [PERSON] за межами території України, оскільки такі відомості вона приховала за місцем роботи, за фактично невідпрацьований нею час, їй зайво виплачено заробітної плати за 59 днів, чим завдано шкоди відділу освіти Радехівської РДА на загальну суму 10279 гривень 35 копійок. Окрім цього, позивач зазначає, що вироком суду у справі №451/1703/15-к встановлено, що [PERSON] достовірно знаючи про відсутність [PERSON] на роботі у певний час, внесла недостовірні відомості у табелі обліку робочого часу, в результаті чого останній було проведено зайве нарахування та виплату заробітної плати і, як наслідок завдано матеріальну шкоду відділу освіти Радехівської РДА на загальну суму 10279 гривень 35 копійок. Із посиланням на норми матеріального та процесуального права, просить завдану шкоду стягнути із відповідачів солідарно. У подальшому в ході розгляду справи, надавши заяву про уточнення вимог, позивач просив про стягнення із відповідачів на користь відділу освіти шкоди в загальній сумі 10279 гривень 35 копійок (а.с.37-38). Представник позивача працівник прокуратури вимоги підтримала в повній мірі та надала суду пояснення, аналогічні викладеним у заяві (а.с.1-5). Окрім цього наголосила, що вироки, якими відповідачів визнано винними у скоєнні кримінально карних діянь, у встановленому законом порядку набрали законної сили. Розмір ж шкоди, спричинений відділу освіти Радехівської РДА діями відповідачів, розраховано у [PERSON] міжрайонної державної фінансової інспекції від 20.04.2015 року (а.с.61-72). Просить позов, із врахуванням уточнення його вимог, задоволити. Крім цього і представник відділу освіти Радехівської РДА клопотала про задоволення позову із підстав, викладених у заяві позивача. Відповідач [PERSON] із позовними вимогами не погодилася. Зазначає, що вирок суду про визнання її винною у скоєнні злочинів, вона не оскаржувала. Також погодилася, що в силу сімейних обставин у певний період мало місце її перебування за межами України. Вказала, що на час її виїзду за кордон, функціональні обовязки покладені на неї, шляхом підміни виконували її колеги по роботі. При цьому, відповідач не заперечила, що в цьому випадку їй нараховувалася заробітна плата, яку вона в подальшому і отримувала. Вважає, що сума шкоди необґрунтовано завищена та не погоджується із розміром такої. Також і відповідач [PERSON] із позовними вимогами не погодилася. Пояснила, що перебуваючи на посаді директора ЗОСШ 1-2 ступенів с.Розжалів вона вносила відомості у табелі обліку робочого часу про перебування [PERSON] на роботі, хоча така і виїжджала за межі України у певні періоди. Після цього, вона подавала табелі обліку робочого часу в бухгалтерію відділу освіти Радехівської РДА та на підставі даних, що містилися у них, [PERSON] було нараховано і виплачено заробітну плату. Не погоджуючись із розміром шкоди, у задоволенні позову просила відмовити. Вислухавши пояснення представника позивача та заперечення відповідачів, дослідивши подані документи, всебічно і повно зясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, обєктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що позов підлягає до задоволення, виходячи з наступних міркувань. Відповідно до вимог ст.3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до положень ст.ст.11,15 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданих відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Права та обовязки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства. Кожна особа має право на судовий захист. На підставі ст.ст.10,60,61 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Обставини визнані сторонами, не підлягають доказуванню. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно ст.213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Згідно статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу і способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, окрім іншого відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди. Відповідно до ч.3 ст.61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Зі змісту ч.4 ст.61 ЦПК України вирок у кримінальному провадженні, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Так, судом встановлено, що вироком Радехівського районного суду Львівської області від 25.08.2016 року, який набрав законної сили 01.11.2016 року, констатовано, що внаслідок фактичного перебування [PERSON] за межами території України, оскільки такі відомості вона приховала за місцем роботи, за фактично невідпрацьований нею час, їй зайво виплачено заробітної плати за 59 днів, чим завдано шкоди відділу освіти Радехівської РДА на загальну суму 10279 гривень 35 копійок. (а.с.6-8,39-41). Також, із вироку Радехівського районного суду Львівської області від 10.06.2016 року, який набрав законної сили 11.07.2016 року, вбачається, що [PERSON] достовірно знаючи про відсутність [PERSON] на роботі у певний час, внесла недостовірні відомості у табелі обліку робочого часу, в результаті чого останній було проведено зайве нарахування та виплату заробітної плати і, як наслідок завдано матеріальну шкоду відділу освіти Радехівської РДА на загальну суму 10279 гривень 35 копійок (а.с.9-11,42-44). Окрім цього, причетність [PERSON] та [PERSON] до спричинення майнової шкоди відділу освіти Радехівської РДА і розмір такої відображена у [PERSON] ревізії окремих питань фінансово-господарської діяльності Відділу освіти Радехівської райдержадміністрації за період з 01.01.2009 по 31.12.2014 від 20.04.2015 року (а.с.61-72). Відповідно ж до ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Узагальнюючи вищенаведене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є підставними та належно обґрунтованими, від так підлягають до задоволення. Згідно ст.88 ЦПК України судові витрати слід стягнути із відповідачів в дохід держави пропорційно до розміру задоволених вимог.

Outcome: approved