Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-22 00:00:00

21.10.2019 року на адресу Кагарлицького районного суду надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] про визнання права власності на спадкове майно, в прохальній частині якої позивач просить суд винести рішення, на підставі якого: - Визнати за ним, [PERSON] , в порядку спадкування за заповітом право власності на земельну ділянку площею 1.0896 га., кадастровий номер 3222286000:03:320:0020., цільового призначення ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовану на території Переселенської сільської ради Кагарлицького району Київської області, яка належала на праві особистої приватної власності його померлій бабусі [PERSON] на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯГ №167880, який виданий Кагарлицькою районною державною адміністрацією Київської області 23.03.2006 року, та зареєстрований в книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за №010601400639. - При потребі витребувати з Кагарлицької районної державної нотаріальної контори спадкову справу. - Розлянуги дану справу без його присутності. 21.10.2019 року автоматизованою системою документообігу суду на підставі п. 15.4) Перехідних Положень ЦПК України для слухання справи був визначений суддя Кагарлицького районного суду Київської області Закаблук О.В. 12.12.2019 року Кагарлицьким районним судом винесено ухвалу про відкриття провадження у справі, прийнято рішення про проведення слухання справи в загальному провадженні, призначено справу до розгляду, призначено справу до підготовчого судового розгляду на 10 год. 00 хв. 23.12.2019 року. В підготовче судове засідання, яке відбулося 23.12.2019 року, позивач [PERSON] не з`явився, проте, на адресу Кагарлицького районного суду надійшла письмова заява позивача, в якій він просить суд слухати справу без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. В підготовче судове засідання, яке відбулося 23.12.2019 року, відповідачка [PERSON] не з`явилася, проте, на адресу Кагарлицького районного суду надійшла письмова заява, в якій відповідачка просить суд слухати справу без її участі, позовні вимоги визнає в повному обсязі. Наслідки визнання позову їй зрозумілі. Визнання позову відповідачкою [PERSON] в підготовчому судовому засіданні дає підставу суду застосувати положення ч. 3 ст. 200 ЦПК України. Згідно ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого судового засідання суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Отже, на підставі ч. 3 ст. 200 ЦПК України суд приходить до висновку щодо можливості винесення судового рішення по результатам підготовчого судового засідання, не призначаючи судове засідання до основного судового розгляду по суті. Вивчивши матеріали справи, суд вважає на підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України розглянути справу без участі осіб, які беруть участь у справі та без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу та ухвалити рішення на підставі наявних у справі доказів, та вимоги, викладені в прохальній частині позовної заяви задовольнити, - шляхом винесення заочного рішення, як окремого процесуального документу, з постановленням в нарадчій кімнаті, обґрунтовуючи своє рішення наступним. Підсудність. Відповідно до ч. 1 ст. 27 ЦПК України позови до фізичної особи пред`являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або перебування, якщо інше не встановлено законом. Проте, згідно ч. 1 ст. 30 ЦПК України позови, що виникають з приводу нерухомого майна, пред`являються за місцезнаходженням майна або основної його частини. Відповідно, враховуючи місце розташування нерухомого майна, - земельної ділянки площею 1.0896 га., кадастровий номер 3222286000:03:320:0020., цільове призначення, - ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Переселенської сільської ради Кагарлицького району Київської області, та положення ч. 1 ст. 30 ЦПК України, дана справа підсудна Кагарлицькому районному суду як суду першої інстанції загальної юрисдикції на підставі ч. 1 ст. 30 ЦПК України, так як в даному випадку має місце виключна підсудність, тобто, спір має слухатися виключно по місцю розташування нерухомого майна. Фактичні обставини справи, встановлені в судовому засіданні, та застосування до них норм права. [INFO] померла [PERSON] , яка є рідною бабою позивача по справі, - [PERSON] [PERSON] на час смерті проживала у с. Переселення Кагарлицького району [ADDRESS] у власному будинку [ADDRESS] . Відповідно до вимог ч. 1 ст. 1220 ЦК України, спадщина відкривається внаслідок смерті особи. Відповідно до ч. 1 ст. 1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які живими на час відкриття спадщини. Відповідно до ч. 1 ст. 1223 Цивільного кодексу України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. При житті, - 18.02.2010 року, спадкодавець по даній справі, - [PERSON] склала заповіт, відповідно до якого заповіла будинок з надвірними господарськими спорудами в [ADDRESS] - а і предмети звичайної домашньої обстановки і вжитку своєму сину, - [PERSON] , внуку, - [PERSON] та внучці, - [PERSON] , - в рівних частинах кожному. Державний акт на право приватної власності на земельну ділянку серії ВП №167880, виданий Кагарлицькою районною державною адміністрацією 23.03.2006 року заповіла своєму внуку, - [PERSON] , який є позивачем по даній справі. Однак, син спадкодавця [PERSON] помер [INFO] , - тобто до відкриття спадщини після померлої [PERSON] . Отже, на час відкриття спадщини [INFO] спадкоємцями за заповітом і за законом є позивач, - [PERSON] - внук спадкодавця, та [PERSON] - її внучка, а та рідна сестра позивача, - відповідачка по даній справі. Як встановлено судом, - інших спадкоємців після спадкодавця [PERSON] , - немає. Тому, на підставі ст. 1269 ЦК України 09.08.2013 року позивач [PERSON] та відповідачка [PERSON] звернулися до державного нотаріуса Кагарлицької районної державної нотаріальної контори, де подали заяву про прийняття спадщини після померлої [PERSON] , причому, документи, необхідні для видачі свідоцтв про право на спадщину за заповітом були надані нотаріусу у 2019 році. Отже. 28.08.2019 року за № 810/02-14 відповідачка [PERSON] отримала від нотаріуса листа, в якому нотаріус відмовив позивачу [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на земельну ділянку площею 1.0896 га, кадастровий номер 3222286000:03:020:0002, розташовану на території Переселенської сільської ради Кагарлицького району Київської області, яка належала померлій [PERSON] , у зв`язку з тим, що зміст заповіту не відповідає чинному законодавству. Для вирішення питання щодо видачі свідоцтва про право на спадщину на земельну ділянку нотаріус порадила звернутися до суду. Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкування є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Ст. 1218 ЦК України встановлює, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Так, на момент відкриття спадщини спадкодавцю, - [PERSON] належала земельна ділянка площею 1.0896 га, кадастровий номер 3222286000:03:020:0002, розташована на території Переселенської сільської ради Кагарлицького району Київської області за межами населеного пункту, на підставі державного акту на право приватної власності на земельну ділянку серії ЯГ №167880, виданий Кагарлицькою районною державною адміністрацією 23.03.2006 року. За життя [PERSON] озвучила всім спадкоємцям свій заповіт, тому спадкоємці знали, що зазначену земельну ділянку вона заповіла саме позивач [PERSON] , з чим погоджується і Відповідач, - [PERSON] . Однак, у заповіті заповідається державний акт на право приватної власності на земельну ділянку серії ВП №167880, виданий Кагарлицькою районною державною адміністрацією 23.03.2006 року, який згідно Земельного кодексу України посвідчує право власності на зазначену земельну ділянку. Таким чином, заповіт був складений з помилками, які тепер не дозволяють позивачу [PERSON] реалізувати свої права як спадкоємця, тобто отримати у нотаріуса свідоцтво про право на спадщину на спадкову земельну ділянку. Згідно ст. 328 Цивільного кодексу України право власності набувасться на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Згідно ст. 392 Цивільного кодексу України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Враховуючи вищевикладене,

Outcome: approved