Jurisdiction: civil
Date: 2021-08-01 00:00:00

1. Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача. У лютому 2021 року [PERSON] звернувся із позовом до суду, який обґрунтовує тим, що 18 квітня 2019 року він передав відповідачеві грошові кошти у позику в сумі 7 000,00 доларів США, з терміном повернення до 01 жовтня 2019 року. Факт передачі коштів позичальнику та отримання ним позики у означеній сумі підтверджується розпискою, власноруч написаною відповідачем у справі в момент передачі грошей. Однак станом на час звернення [PERSON] із позовом до суду позика залишилась не повернутою. Просить стягнути борг за договором позики в розмірі 7 000 доларів США, три відсотки в розмірі 281,34 доларів США та судовий збір. В судовому засіданні представник позивача заявлені вимоги підтримав в повному обсязі та просить їх задовольнити із викладених у заяві підстав. Боргові зобов`язання відповідача перед [PERSON] підтверджуються борговою розпискою. Проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, повідомлений про час і місце розгляду справи належним чином. Відзиву на позов не подав.. 2. Заяви, клопотання, інші процесуальні дії у справі Ухвалою судді Хмельницького міськрайонного суду від 26 квітня 2021 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження. 02. 08. 2021 року ухвалено рішення у справі. 3. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин Заслухавши доводи представника позивача, перевіривши матеріали справи доказами, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом достовірно установлено, що 18 квітня 2019 року [PERSON] взяв в борг у [PERSON] кошти в сумі 7 000 доларів США терміном на п`ять місяців та дванадцять днів, які зобов`язався повернути 01 жовтня 2019 року. Вказані обставини підтверджуються власноруч написаною [PERSON] розпискою від 18 квітня 2019 року. Проте, умов договору позики [PERSON] не виконав та у визначений договором строк позичених коштів не повернув. Між сторонами склались відносини цивільно-правового характеру, що регулюються ст.ст.1046-1050 ЦК України про договір позики. 5. Мотивована оцінка аргументів сторін, порушення прав. Аналізуючи правову природу спірних правовідносин, суд дійшов висновку, що відповідно до розписки [PERSON] 16 квітня 2019 року отримав від позивача [PERSON] грошові кошти у борг розмірі 7 000,00 доларів США із строком повернення до 01.10.2019 року. Розписка написана відповідачем, як документ, що підтверджує боргове зобов`язання позичальника, містить умови отримання позичальником у борг грошових коштів та зобов`язанням з їх повернення до 01 жовтня 2019 року, які відповідач не виконав, а тому вимоги про стягнення 7 000 доларів основного боргу підлягають задоволенню. Оскільки позивач надав відповідачу [PERSON] кошти в борг на умовах строковості і платності, однак такі кошти не були повернуті відповідачкою, тому права позивача є порушеними, а основний борг в сумі 7 000 доларів США поверненню. Підлягають стягненню з відповідача і три відсотки річних за користування коштами в сумі 281.34 доларів США за період з 01.10.2019 року по 01.02.2021 року. При обрахунку 3 % річних за основу має братися прострочена сума, визначена у договорі чи судовому рішенні, а не її еквівалент у національній валюті України. 3% річних розраховуються з урахуванням простроченої суми, визначеної у відповідній валюті, помноженої на кількість днів прострочення, які вираховуються з дня, наступного за днем, передбаченим у договорі для його виконання до дня ухвалення рішення, помноженого на 3, поділеного на 100 та поділеного на 365 (днів у році) 7000 х 489 х 3: 100: 365= 281.34 доларів США. Три відсотки річних, передбачені ст. 625 ЦК України, можуть бути визначені у доларах США та нараховуються виходячи із простроченої суми, вираженої у відповідній грошовій валюті. У частині другій статті 625 ЦК України прямо зазначено, що 3 % річних визначаються від простроченої суми за весь час прострочення. Суд має право ухвалити рішення про стягнення грошової суми в іноземній валюті. Належним виконанням зобов`язання з боку позичальника є повернення суми коштів саме тій валюті, яка визначена договором позики, а не в усіх випадках та безумовно в національній валюті України. З цих підстав нарахування до стягнення трьох відсотків річних в сумі 281,34 доларів США є правомірними. Оскільки стаття 625 ЦК України розміщена в розділі І «Загальні положення про зобов`язання» книги 5 ЦК України, то вона поширює свою дію на всі зобов`язання, якщо інше не передбачено в спеціальних нормах, які регулюють суспільні відносини з приводу виникнення, зміни чи припинення окремих видів зобов`язань. Передбачене частиною другою статті 625 ЦК України нарахування 3% річних має компенсаційний, а не штрафний характер, оскільки є способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у отриманні компенсації від боржника. Такі висновки містяться, зокрема, у постанові Верховного Суду України від 06 червня 2012 року №6-49цс12, і Велика Палата Верховного Суду не вбачає підстав для відступу від такої позиції. 6. Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування. Відповідно до ст. 1049 ЦК України позичальник повинен повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Позика вважається повернутою в момент передання позикодавцеві або зарахування грошової суми, що позичалася на його банківський рахунок. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми. Отже, виходячи з наведених норм закону розписка, в якій зазначено суму переданих в борг грошей, особистий підпис позичальника є доказом укладення між позивачем і відповідачем договору позики, тому вимога позивача про повернення таких коштів є обґрунтованою. Тому вимоги позивача про стягнення заборгованості за договором позики в цій частині суд знаходить обгрунтованими. Гривня має статус універсального платіжного засобу, який без обмежень приймається на всій території України, однак обіг іноземної валюти обумовлений вимогами спеціального законодавства України. Відповідно до статті 192 ЦК України іноземна валюта може використовуватися в Україні у випадках і в порядку, встановлених законом. Чинне законодавство не містить заборони на укладення цивільних правочинів, предметом яких є іноземна валюта, крім використання іноземної валюти на території України як засобу платежу або як застави, за винятком оплати в іноземній валюті за товари, роботи, послуги, а також оплати праці, на тимчасово окупованій території України. У разі отримання у позику іноземної валюти позичальник зобов`язаний, якщо інше не передбачене законом чи договором, повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики), тобто таку ж суму коштів у іноземній валюті, яка отримана у позику. Отже, як укладення, так і виконання договірних зобов`язань в іноземній валюті, зокрема позики, не суперечить чинному законодавству. Згідно з частиною першою статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. У частині першій статті 627 ЦК України визначено, що сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Частиною першою статті 1046 ЦК України передбачено, що за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Відповідно до частини першої статті 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Статтею 99 Конституції України встановлено, що грошовою одиницею України є гривня. При цьому Основний Закон не встановлює заборони щодо можливості використання в Україні грошових одиниць іноземних держав. Заборони на виконання грошового зобов`язання у іноземній валюті, у якій воно зазначено у договорі, чинне законодавство не містить. Суд має право ухвалити рішення про стягнення грошової суми в іноземній валюті, при цьому з огляду на положення частини першої статті 1046 ЦК України, а також частини першої статті 1049 ЦК України належним виконанням зобов`язання з боку позичальника є повернення коштів у строки, у розмірі та саме у тій валюті, яка визначена договором позики, а не в усіх випадках та безумовно в національній валюті України. Згідно ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог-відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до вимог ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (ч.1 ст.612 ЦК України). Згідно ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Зазначеного правового висновку Велика Палата Верховного Суду дійшла у постанові від 16 січня 2019 року у справі № 373/2054/16-ц (провадження № 14-446цс18) Тому із наведених підстав позов підлягає задоволенню. 7. Судові витрати Судові витрати у справі складаються з судового збору, сплаченого позивачем за подання позовної заяви до суду, в сумі 2 048,3 грн., оскільки позов задоволено, з відповідача на користь позивача слід стягнути відшкодування судових витрат в розмірі 2 048,3 грн. На підставі викладеного та

Outcome: approved