Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-14 00:00:00

20.12.2016 року позивач звернулася до суду з позовом, в якому просила суд стягувати з відповідача на її утримання аліменти у розмірі 1/6 частини заробітної плати відповідача та усіх видів його доходу на період вагітності позивача по справі і після народження дитини до досягнення нею трирічного віку. В обґрунтування позову зазначила, що позивач та відповідач перебувають у шлюбі, який був зареєстрований 12.08.2016 року. Під час перебування у шлюбі позивач завагітніла та станом на день звернення до суду перебуває на обліку у жіночій консультації КЗОЗ «Первомайська центральна районна лікарня» зі строком вагітності 16-17 тижнів. Відповідач належної матеріальної допомоги позивачу у звязку із вагітністю не надає, а тому позивач просить стягнути з відповідача аліменти на її утримання в примусовому порядку. У судовому засіданні позивач заявлені нею позовні вимоги підтримала у повному обсязі з мотивів, викладених у позовній заяві, додатково пояснивши, що відповідач забезпечує її утримання щодо харчів, комунальних послуг по сплаті за житло та поточних витрат, однак щодо вагітності належної допомоги позивачу не надає, при цьому сторони мешкають разом та ведуть спільне господарство, очікують на двійню, на підтвердження своїх невеликих доходів надала розрахункові листи з місця своєї праці. Відповідач на додаток до свої заяви від 25.01.2017 року про визнання позову (а.с.20) у судовому засіданні пояснив, що він вважає вимоги позивача справедливими, оскільки він вважає себе батьком майбутніх дітей сторін по справі, утримання з нього не призведуть до погіршення стану третьої особи, яка отримує кошти на дитину відповідача від попереднього шлюбу. Третя особа по справі на додаток до своєї заяви від 20.01.2017 року про заперечення позовних вимог (а.с.21) вказала, що подання позову направлене на те, що б після народження дітей у позивача та відповідача зменшити розмір аліментів, які вона отримує від відповідача, оскільки за її даними позивач та відповідач поводять себе як сім`я, у них є один щодо одного взаємні права та обов`язки, однак позивач вважає, що на утримання дитини відповідача від шлюбу з третьою особою йде велика частина заробітної плати відповідача, а тому її треба зменшити, зокрема звернувшись до суду з початку з даною позовної заявою, а згодом із заявою про стягнення аліментів на дітей, які повинні народитися у позивача, та із заявою про зменшення розміру аліментів на утримання сина відповідача та третьої особи за рішенням Первомайського міськрайонного суду Харківської області. Вислухавши сторони та третю особу по справі, дослідивши надані сторонами та витребувані судом докази, суд вважає, що позовні вимоги слід задовольнити частково, виходячи з наступного. Позивач [PERSON] та відповідача [PERSON] перебувають у зареєстрованому шлюбі з 12.08.2016 року, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії 1-ВЛ №293544, виданого Первомайським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану ГТУЮ у Харківській області 12.08.2016 року (актовий запис №101) (а.с.8). Позивач [PERSON] перебуває на 16-17 тижні вагітності, що підтверджується довідкою №102/16 з комунального закладу охорони здоров`я «Первомайської центральної районної лікарні» від 15.12.2016 року (а.с.11). З відповідача [PERSON] на користь третьої особи [PERSON] стягуються аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO], у розмірі 1/4 частини з усіх видів його доходу (заробітку), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісяця, починаючи з 23.01.2012 року і до досягнення дитиною повноліття, що підтверджується копією рішення Первомайського міськрайонного суду Харківської області від 20.02.2012 року по справі №2030/155/12, яке набрало законної сили (а.с.39). Вказані утримання проводяться у повному обсязі із заробітної плати відповідача, що підтверджуються довідками з місця роботи відповідача, а саме філії газопромислового управління «Шебелинкагазвидобування» ПАТ «Укргазвидобування» №13-06-1535-3 від 13.02.2017 року, №13-06-1536-3 від 13.02.2017 року, №13-06-1537-3 від 13.02.2017 року, №13-06-1538-3 від 13.02.2017 року, №13-06-1539-3 від 13.02.2017 року, №13-06-1540-3 від 13.02.2017 року (а.с.33-38). Як було встановлено у судовому засіданні позивач фактично мешкає разом із відповідачем по справі за адресою: Харківська область, м. Первомайський, 3 мікрорайон[ADDRESS], хоча зареєстрована вона за адресою: Харківська область, м. Первомайський, 1/2 мікрорайон[ADDRESS], що підтверджується довідкою з місця проживання КП «Жилсервіс» №2136 від 14.12.2016 року (а.с.9). При вирішенні справи по суті суд керується тим фактом, що дохід позивача взагалі не має значення для вирішення справи по суті, відповідач по справі має стабільний дохід, який дозволяє йому сплачувати аліменти у повному обсязі, а вимога позивача прямо передбачена законом. Належних та допустимих доказів того, що подання вказаного позову направлене в майбутньому на зменшення розміру аліментів на утримання сина відповідача від шлюбу з третьою особою суду надано не було, тому вказані доводи третьої особи суд до уваги не приймає. В той же час вимоги позивача на думку суду є завищеними, оскільки як встановлено у судовому засіданні, відповідач купляє харчі на утримання позивача, сплачує за неї комунальні послуги, які вона використовує, та забезпечує її життєдіяльність в межах достатнього для проживання рівня, окрім витрат, повязаних з її вагітністю. Тому в даному випадку розмір аліментів, які повинні бути присудженні з відповідача на користь позивача повинен скласти 1/12 частину його щомісячного доходу (заробітку). В частині щодо стягнення аліментів на майбутнє щодо утримання дружини, з якою мешкає дитина, до досягнення дитиною трьохрічного віку, то в цій частині в задоволенні позову слід відмовити, оскільки ця вимога позивача стосується майбутнього та відбудеться виключно, якщо у сторін народиться дитина або діти. В той же час суд не може постановити рішення, яке стосується предмету спору, яке може не відбутися, що не позбавляє позивача можливості звернутися до суду із відповідною заявою після народження нею дитини або дітей. Відповідно до ст.84 та ст.85 Сімейного кодексу України дружина має право на утримання від чоловіка під час вагітності. Дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Якщо дитина має вади фізичного або психічного розвитку, дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка до досягнення дитиною шести років. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Аліменти, присуджені дружині під час вагітності, сплачуються після народження дитини без додаткового рішення суду. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має і в разі розірвання шлюбу. Право дружини на утримання, передбачене статтею 84 СК України, припиняється в разі припинення вагітності, народження дитини мертвою або якщо дитина передана на виховання іншій особі, а також у разі смерті дитини. Право дружини на утримання припиняється, якщо за рішенням суду виключено відомості про чоловіка як батька з актового запису про народження дитини. В порядку ч.3 ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь держави слід стягнути судовий збір, від сплати якого була звільнена позивач при зверненні до суду з даним позовом за ставками, які діяли на час звернення до суду позивача. У даній справі негайне виконання рішення суду не передбачене, оскільки виплата аліментів повязана з фактом народження дитини, тобто встановлена на майбутнє. Виходячи з вищенаведеного,

Outcome: partial