overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-19 00:00:00

20 вересня 2018 року у вказаній об`єднаній цивільній справі ухвалено заочне рішення, проте вказаним рішенням не вирішено питання щодо вимоги ПАТ КБ «Приватбанк» до [PERSON] , треті особи - [PERSON] в своїх інтересах та в інтересах малолітньої [PERSON] , управління-служба у справах дітей Бабушкінської районної у м. Дніпропетровську ради, про виселення. Враховуючи вимоги ч. 4 ст. 270 ЦПК України, суд не вбачає необхідності викликати сторони в судове засідання, у зв`язку з чим, згідно з вимогами ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Відповідно до вимог п. 1 ч. 1 ст. 270 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення. Судом встановлено, що звернення стягнення на іпотечне майно, а саме: квартиру [ADDRESS] , фактично відбулось 28 листопада 2016 року шляхом перереєстрації права власності на вказану квартиру з [PERSON] на ПАТ КБ «Приватбанк» (а.с. 166). Згідно з відомостями, які містяться у довідці про склад сім`ї, [PERSON] разом із своєю дружиною [PERSON] та малолітньою донькою [PERSON] , 2003 року народження, зареєстровані у квартирі [ADDRESS] (а.с. 62). Відповідно до вимог ч. 1 ст. 40 Закону України «Про іпотеку», звернення стягнення на передані в іпотеку житловий будинок чи житлове приміщення є підставою для виселення всіх мешканців, за винятком наймачів та членів їх сімей. Виселення проводиться у порядку, встановленому законом. Частиною 2 вказаної статті встановлено, щопісля прийняття рішення про звернення стягнення на передані в іпотеку житловий будинок чи житлове приміщення шляхом позасудового врегулювання на підставі договору всі мешканці зобов`язані на письмову вимогу іпотекодержателя або нового власника добровільно звільнити житловий будинок чи житлове приміщення протягом одного місяця з дня отримання цієї вимоги. Якщо мешканці не звільняють житловий будинок або житлове приміщення у встановлений або інший погоджений сторонами строк добровільно, їх примусове виселення здійснюється на підставі рішення суду. З наведених норм чинного законодавства України та фактичних обставин справи випливає наступне. Фактичне звернення стягнення на іпотечне майно, яким є квартира [ADDRESS] , відбулось 28 листопада 2016 року шляхом перереєстрації права власності на вказану квартиру з [PERSON] на ПАТ КБ «Приватбанк». Враховуючи те, що після звернення стягнення на майно банком не надано суду підтвердження щодо направлення письмової вимоги до [PERSON] про звільнення житлового приміщення, вимога банку про виселення задоволенню не підлягає. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-28 00:00:00

20 вересня 2019 року [PERSON] звернувся до Очаківського міськрайонного суду Миколаївської області із зазначеним позовом до [PERSON] . Свої вимоги позивач обґрунтовував тим, що він перебуває з відповідачкою у шлюбі, зареєстрованому 23 липня 2016 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Очаківського міськрайонного управління юстиції Миколаївської області, актовий запис № 76. Від шлюбу з відповідачкою мають малолітнього сина [PERSON] , [INFO] . Посилаючись на те, що шлюбні відносини між ним та відповідачкою припинені, оскільки вони втратили почуття взаємоповаги та любові один до одного, спільне господарство не ведеться, просив розірвати їхній з відповідачкою шлюб. Сторони в судове засідання не з`явилися, надали до суду заяви, в яких просили розглянути справу за їхньої відсутності. Крім того, в заяві позивач зазначив, що підтримує заявлені вимоги та просив віднести судові витрати на його рахунок, відповідачка вказала, що позов визнає повністю та виявила бажання після розірвання шлюбу відновити дошлюбне прізвище [PERSON] . У відповідності до ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Дослідивши письмові докази, суд дійшов наступного. Сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 23 липня 2016 року Очаківським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Миколаївської області, актовий запис № 76. Зазначений факт підтверджується дослідженим у судовому засіданні свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] . Як вбачається з дослідженого у судовому засіданні копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] , сторони від шлюбу мають малолітнього сина [PERSON] , [INFO] (а.с. 6). Фактичні шлюбні стосунки між сторонами припинилися, сумісне господарство не ведеться. Причинами розпаду сім`ї стала втрата почуття взаємної поваги та любові між подружжям. Враховуючи викладене, суд вважає, що шлюб, укладений між сторонами, фактично розпався, та, що за зазначених обставин їх подальше сумісне життя і збереження сім`ї є неможливим, тому, в силу ч. 1 ст. 110, ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України, вимоги позивача про розірвання шлюбу є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 113 Сімейного кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Згідно з ч. 2 ст. 114 Сімейного кодексу України, у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Судові витрати суд відносить на рахунок позивача. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-16 00:00:00

20 вересня 2019 року [PERSON] звернулась до суду з позовом про стягнення з [PERSON] аліментів на утримання дочки [PERSON] , [INFO] в розмірі 1/4 частини його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку починаючи з дня подачі позову до суду та до досягнення дитиною повноліття. Позовні вимоги мотивувала тим, що від спільно шлюбу з відповідачем мають дочку. Проте відповідач матеріальної допомоги не надає, участі у вихованні дитини не приймає, а тому і просить стягувати з відповідача аліменти. В судове засідання позивач не з`явився, але надав до суду заяву в якій просив\~ справу розглянути без його участі. Одночасно наполягав на задоволенні позовних вимог, з наведених у позові підстав. Відповідач в судове засідання також не з`явився, звернувся до суду із заявою в якій просив справу розглянути без його участі. Вказав, що позовні вимоги визнає повністю. Згідно з ч.4 ст.206 ЦПК України - у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Оскільки сторони в судове засідання не з`явились то фіксація судового засідання не здійснювалась. Суд вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Відповідач є батьком малолітньої дитини позивача дочки [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 18 липня 2013 року. Дитина знаходиться на утриманні позивача, що стверджується позивачем в позовній заяві та не заперечується відповідачем. Згідно з ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до вимог ч. 6 ст. 141 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено судове рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави. На підставі викладеного, ст. 110, 112, 180, 181, 182 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-15 00:00:00

20 вересня 2019 року [PERSON] звернулась з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 27 грудня 2012 року Виконавчим комітетом Вишеньківської сільської ради Бориспільського району Київської області за актовим записом № 17. Свою позицію позивач обґрунтовує тим, що з 27 грудня 2012 року з відповідачем перебувають у зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу дітей не мають. У квітні 2019 року припинили шлюбні відносини, з того часу разом не проживають, спільне господарство не ведуть. Вважає, що подальше спільне життя та збереження шлюбу неможливим та оскільки їх шлюб носить формальний характер, зберігати його наміру не має, просить суд його розірвати. Після розірвання шлюбу просила залишити їй прізвище « [PERSON] ». В судове засідання позивач не з`явилась, надала до суду заяву з проханням розглядати справу без її участі, позовні вимоги підтримала, просила позов задовольнити. Не заперечувала проти ухвалення заочного рішення. Відповідач в судове засідання не з`явився, причину неявки суду не повідомив. Про час і місце розгляду справи повідомлений шляхом розміщення оголошення на сайті «Судова влада України». За таких обставин, відповідно до вимог ч. 4 ст. 233 ЦПК України суд вважає можливим розглянути справу без участі відповідача на підставі наявних у ній даних і доказів та постановити заочне рішення, про що в судовому засіданні суд постановив відповідну ухвалу. Дослідивши докази в сукупності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що 27 грудня 2012 року [PERSON] та [PERSON] у Виконавчому комітеті Вишеньківської сільської ради Бориспільського району Київської області зареєстрували шлюб за актовим записом № 17. Прізвища чоловіка та дружини після державної реєстрації шлюбу « [PERSON] » та « [PERSON] », відповідно /а.с. 4/. Від шлюбу сторони неповнолітніх дітей не мають. В позовній заяві позивач вказує, що їх шлюб з відповідачем носить формальний характер, спільне проживання і збереження сім`ї неможливо. Заперечень відповідачем не надано. В силу ст. 112 СК Українисуд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їх дітей, що має істотне значення. Суд вважає, що вимоги позивача правомірні, а тому позов підлягає задоволенню. Відповідно до ст. 113 СК України, суд вважає за можливе позивачу [PERSON] залишити прізвище, яке вона отримала під час державної реєстрації шлюбу, що розривається. При зверненні з позовом до суду позивачем було сплачено судовий збір в сумі 768 грн. 40 коп., який згідно вимог ч. 1 ст. 141 ЦПК України, підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-23 00:00:00

20 вересня 2019 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до Чорнухинської селищної ради Полтавської області, про визнання права власності на земельну частку (пай) в порядку спадкування за законом. Обґрунтовуючи свої вимоги тим, що [INFO] помер її батько [PERSON] після смерті якого відкрилась спадщина, до складу якої увійшла земельна частка (пай) розміром 2,10 в умовних кадастрових гектарах, що знаходиться на території Чорнухинської селищної ради Полтавської області. У зв`язку з чим [PERSON] просить визнати за нею право власності на зазначену земельну частку (пай) в порядку спадкування за законом. В судове засідання позивач [PERSON] не з`явилася, подала до суду заяву, в якій просила розглянути справу без її участі позовні вимоги підтримує. Представник відповідача в судове засідання не з`явився, подав заяву, в якій вказав, що позовні вимоги визнає повністю та просив провести розгляд справи у його відсутності. Враховуючи, що розгляд справи відбувався у відсутність сторін, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Взявши до уваги те, що представником відповідача було визнано позов в повному обсязі, визнання позову відповідачем не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-04-01 00:00:00

20 вересня 2019 року до Корольовського районного суду м. Житомира звернулась [PERSON] із вказаним позовом, в якому зазначила, що 21 листопада 2015 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Житомирського міського управління юстиції у Житомирській області між нею та [PERSON] зареєстровано шлюб, актовий запис №2717. Позивач просить розірвати їх спільний з відповідачем шлюб і в обґрунтування своїх вимог зазначає, що вони з чоловіком мають різні характери, погляди на життя та сімейні відносини. Це призвело до того, що тривалий час як родина вони не проживають, не ведуть спільного господарства і не підтримують подружніх стосунків. На думку позивача, сім`я розпалась остаточно і примирення є неможливим. У судове засідання позивач не з`явилась, від неї до суду надійшла заява про розгляд справи за її відсутності, в якій позовні вимоги вона підтримує повністю і не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач у судове засідання не з`явився, заяви про розгляд справи за його відсутності суду не надав. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, суд вважає за можливе проводити розгляд справи за відсутності сторін і згідно ч.1 ст.280 ЦПК України ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з огляду на наступне. Судом встановлено, що 21 листопада 2015 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Житомирського міського управління юстиції у Житомирській області між [PERSON] , [INFO] , і [PERSON] , [INFO] , зареєстровано шлюб, актовий запис №2717, що підтверджується свідоцтвом про шлюб (а.с.6). Відповідно до ст.24 Сімейного кодексу України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно ст.112 Сімейного кодексу України, шлюб розривається, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження сім`ї суперечить інтересам подружжя. З викладених у позові пояснень позивача вбачається, що спільне життя у сторін не склалося, подальше існування їхньої сім`ї неможливе, через що позивач відмовляється від примирення. Згідно зі ст.56 СК України, кожен із подружжя має право на припинення шлюбних відносин. Виходячи з викладеного та відповідно до ч.2 ст.112 СК України, суд вважає позов обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню, оскільки подальше спільне життя подружжя і збереження сім`ї суперечило б інтересам позивача, яка бажає їх припинення. Крім того, відповідно до ст.141 ЦПК України, суд стягує з відповідача на користь позивача сплачений судовий збір, що визначений Законом України «Про судовий збір» за звернення до суду із позовом, який має вимогу щодо розірвання шлюбу.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-13 00:00:00

20 вересня 2019 року заявники звернулися до суду з вищезазначеною заявою, в якій просили суд, ухвалити рішення яким розірвати укладений шлюб від 09.06.2006 року між [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , який зареєстрований Великодолинською селищною радою Овідіопольського району Одеської області за актовим записом №27, свідоцтво серія [NUMBER] . Заявники в судове засідання не з`явилися, надали до суду заяву в якій просили розглянути справу за їх відсутністю, заявлені вимоги підтримали в повному обсязі. Дослідивши письмові докази по справі, суд вважає заяву обґрунтованою та такою що підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 09.06.2006 року Великодолинською селищною радою Овідіопольського району Одеської області зареєстровано шлюб між [PERSON] [INFO] та [PERSON] [INFO] , про що в книзі реєстрацій шлюбу від 09 червня 2006 року зроблено відповідний актовий запис за №27, свідоцтво серія [NUMBER] . У заяві вони зазначили, що у них не склалось спільне життя у зв`язку з несумісністю характерів, різними інтересами та поглядами на життя, втратою взаємопорозуміння та почуттів один до одного. Від шлюбу мають спільних дітей: донька [PERSON] [INFO] , та донька [PERSON] [INFO] . Згідно ч.2 ст.104 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Згідно ч.2 ст.105 СК України шлюб припиняється в наслідок його розірвання за спільною заявою подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 109 СК України. Відповідно до ч.1 ст.109 СК України подружжя, яке має дітей, має право подати до суду заяву про розірвання шлюбу разом із письмовим договором про те, з ким із них будуть проживати діти, яку участь у забезпеченні умов їхнього життя братиме той з батьків, хто буде проживати окремо, а також про умови здійснення ним права на особисте виховання дітей. Відповідно до ч.3 ст.293 ЦПК України у порядку окремого провадження розглядаються також справи про надання права на шлюб, про розірвання шлюбу за заявою подружжя, яке має дітей, за заявою будь-кого з подружжя, якщо один з нього засуджений до позбавлення волі, про встановлення режиму окремого проживання за заявою подружжя та інші справи у випадках, встановлених законом. Оскільки подальше спільне життя чоловіка й жінки та збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, суд вважає, що наявні правові підстави для розірвання шлюбу.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-10 00:00:00

20 вересня 2019 року позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу,\~посилаючись на\~те,\~що 29\~січня 2002 року\~зареєстрував шлюб\~з відповідачкою.Шлюб реєстрували в Маківській сільській раді Дунаєвецького району Хмельницької області, про що зроблено відповідний актовий запис №2. Від спільного проживання мають шестеро дітей. Спільне життя не склалось через подружню зраду відповідачки, що привело до того, що сім`я перестала існувати, припинили спільне ведення господарства. А тому, просить суд шлюб розірвати. Позивач [PERSON] у судове засідання не з`явився, однак направив до суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримала повністю, наполягає на розірванні шлюбу, оскільки сім`я розпалась остаточно, примирення не можливе, адже відповідачка має іншу сім`ю. У визначений судом строк відзиву на позов відповідачка [PERSON] не подала, однак направила до суду заяву, в якій позовні вимоги визнала, не заперечила щодо розірвання шлюбу, оскільки збереження сім`ї суперечить її інтересам. Розгляд справи просила проводити за її відсутності. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою технічного засобу не здійснюється. Суд ухвалив проводити розгляд даної справи у відсутності сторін по наявних матеріалах. Враховуючи те, що відповідачем було визнано позов в повному обсязі, визнання позову відповідачем не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-22 00:00:00

20 вересня 2019 року позивач [PERSON] звернулася до Київського районного суду м. Одеси з позовною заявою, в якій просить розірвати шлюб, посилаючись на те, що на цей час сторонами припинено ведення спільного господарства, примирення та відновлення сім`ї є неможливими, сторони втратили почуття любові та поваги, шлюб має формальний характер. Позивач [PERSON] у судове засідання не з`явилася, до суду надала заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує та просить задовольнити. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, повідомлявся належним чином, про причини неявки суд не сповістив, відзив на позов не надав. Згідно з ч. 2 ст. 282 ЦПК України, розгляд справи і ухвалення рішення проводяться за правилами загального чи спрощеного позовного провадження з особливостями, встановленими цією главою. Відповідно до ч. 8 ст. 178 ЦПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Згідно з ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку про наявність підстав для ухвалення заочного рішення на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовна заява є обґрунтованою та підлягає задоволенню з наступних підстав. Судовим розглядом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 25 вересня 2012 року, від шлюбу дітей не мають. На цей час остаточно припинили ведення сумісного господарства, подальше сумісне життя та збереження шлюбу суперечить інтересам сторін. Відповідно до ст. 51 Конституції України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Згідно зі ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше сумісне життя подружжя та збереження шлюбу суперечить інтересам одного з них, що має істотне значення. Суд дійшов висновку, що шлюб сторін має формальний характер, подальше сумісне життя та збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, що має для них істотне значення, тому позовну заяву слід задовольнити.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-06 00:00:00

20 вересня 2019 року позивач звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 14 листопада 2015 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Первомайському Первомайського міськрайонного управління юстиції у Харківській області, за актовим записом № 223, мотивуючи свій позов тим, що життя з відповідачем не склалося через різні погляди на сімейне життя, подружжя втратило почуття любові та поваги один до одного. Шлюбні стосунки та ведення спільного господарства припинені з липня 2019 року. Сім`я розпалась остаточно, подальше сумісне життя та збереження шлюбу вважає неможливим. Від шлюбу подружжя має сина - [PERSON] , [INFO] . Позивач у підготовче судове засідання не з`явилася, проте надала суду заяву з проханням розглянути справу у її відсутність на задоволенні позовних вимог наполягає. Після розірвання шлюбу позивач просить залишити їй шлюбне прізвище [PERSON] , судові витрати залишає за собою. Відповідач у підготовче судове засідання не з`явився, надав суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги визнає у повному обсязі. Наслідки ст.206 ЦПК України йому зрозумілі. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, вивчивши позовну заяву, дослідивши та проаналізувавши письмові матеріали справи, встановив такі обставини та відповідні до них правовідносини: Сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 14 листопада 2015 року, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу, виданим Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Первомайському Первомайського міськрайонного управління юстиції у Харківській області, Серії [NUMBER] , актовий запис № 223 (а.с.7). Від шлюбу мають сина - [PERSON] , [INFO] . Основною причиною розірвання шлюбу є те, що сторони втратили почуття любові та поваги один до одного. Сімейно - шлюбні стосунки подружжя припинені, спільне господарство не ведеться, внаслідок чого, їхнє подальше сімейне життя і збереження шлюбу буде суперечити інтересам позивача. Відповідно до ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Суд приходить до висновку, що сім`я розпалась остаточно, зберегти її не видається можливим, тому шлюб потрібно розірвати. На підставі викладеного та

Outcome: approved