Jurisdiction: civil
Date: 2020-05-28 00:00:00

1.Стислий виклад позиції позивача та відповідача. 05 березня 2020 року [PERSON] звернулася до суду із позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дітей в розмірі 4000 грн, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, а після досягнення повноліття найстаршою дитиною в розмірі 2000 грн до досягнення повноліття найменшою дитиною. Відповідні обставини позивач обґрунтовує тим, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 26.12.2016 року, мають двох спільних дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Відповідач, будучи батьком дітей в добровільному порядку матеріальну допомогу на утримання не надає, з огляду на що позивачка просить поданий позов задовольнити в повному обсязі. В подальшому позивачка уточнила позовні вимоги та просила стягнути з відповідача аліменти на утримання дітей в розмірі 1/3 частини всіх видів його доходу, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 05 березня 2020 року і до повноліття дітей. Позивач в судовому засіданні подані вимоги підтримала в повному обсязі. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнав в повному обсязі, зазначив, що інших утриманців не має. 2.Фактичні обставини встановлені судом за зміст спірних правовідносин. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебувають у зареєстрованому шлюбі з 26.12.2016 року. У шлюбі народилася діти: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копіями свідоцтв про народження серії [NUMBER] від 19.12.2013 р. та серії [NUMBER] від 12.05.2015 року. Діти перебувають на утриманні [PERSON] , що підтверджується довідкою №276 від 04.03.2020 року Чорноострівської селищної ради. Згідно ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Діти потребують матеріального утримання, в розмірі необхідному та достатньому для їх гармонійного розвитку. 3.Мотивована оцінка кожного аргументу наведеного учасниками справи, порушення права. Позивач, обґрунтовуючи позовні вимоги зазначила, що відповідач має можливість сплачувати аліменти в розмірі достатньому для їх утримання, інших утриманців не має. Відповідач не заперечив, щодо стягнення з нього аліментів на утримання дітей в розмірі 1/3 частини всіх видів його доходу, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 05 березня 2020 року і до повноліття дітей. Оскільки батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття, то за наявності спору між ними щодо розміру аліментів, суд приходить до висновку, що порушуються права дітей на належні та необхідні умови їх гармонійного розвитку, що гарантоване ст.ст.180-183 СК України. 4.Норми права які застосував суд, мотиви їх застосування. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Право вибору способу стягнення аліментів надано тому із батьків з ким проживає дитина, зокрема кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі. Відповідне право передбаченеу ст.181 цього Кодексу. Згідно ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ч.2 та ч.3 ст.183 СК України якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Якщо після досягнення повноліття найстаршою дитиною ніхто з батьків не звернувся до суду з позовом про визначення розміру аліментів на інших дітей, аліменти стягуються за вирахуванням тієї рівної частки, що припадала на дитину, яка досягла повноліття. Суд, зважаючи на те, що позивач [PERSON] та відповідач [PERSON] є працездатними особами, інших утриманців не мають, тому з урахуванням положень ст.ст.181-183 СК України вважає за необхідне визначити аліменти, які підлягають стягненню з відповідача на утримання дітей [PERSON] та [PERSON] в розмірі 1/3 частини всіх видів його доходу, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 05 березня 2020 року і до повноліття дітей. Розмір аліментів визначений судом буде відповідати інтересам дітей та достатнім для забезпечення їх гармонійного розвитку. 5.Судові витрати. Судові витрати по справі становлять 840 грн 80 коп., які відповідно до ст. 141 ЦПК України слід стягнути з відповідача на користь держави.

Outcome: approved