Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-10 00:00:00

21 версеня 2015 позивач звернувся до Центрального районного суду м.Миколаєва із позовом до [PERSON] про стягнення коштів за договором позики у розмірі 1491817,77 грн. мотивуючи свої вимоги тим, що 06 грудня 2013 року відповідач отримала у позивача позику у розмірі 40000,00 дол.США. Посилаючись на те, що відповідач взятих на себе зобов'язань щодо повернення боргу в установлений у договорі строк, а саме 31.03.2014 року, не виконала, позивач просив стягнути з неї борг з урахуванням процентів за договором позики та 3% річних. В подальшому представник позивача звернулася до суду із заявою про збільшення позовних вимог, та просила суд стягнути з відповідача заборгованість за договором позики від 06.12.2013 року у розмірі 1491817,77 грн.; заборгованість за договором позики від 28.03.2014 року у розмірі 791656,03 грн.; та сплачену суму судового збору в розмірі 6090,00 грн. Вимоги заяви представник позивача мотивували тим, що 28.03.2014 року відповідач отримала позику у позивача в розмірі 20000,00 дол.США та зобов'язалась повернути вказану суму у строк до 05.04.2014 року, що підтверджується розпискою. На даний час відповідач вказану суму позики не повернула, в зв'язку з чим станом на 12.11.2015 року утворилась заборгованість в розмірі 791656,03 грн. У судове засідання сторони не з'явились, від представника позивача надійшла заява про розгляд справи у її відсутність, вказала, що на задоволенні позову наполягає, не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач у судове засідання не з'явився, про день слухання справи повідомлявся належним чином за місцем реєстрації, про причини неявки суд не сповістив. Справа розглядалася судом у порядку заочного провадження з дотриманням вимог ст.ст. 224-226 ЦПК України. Суд, перевіривши письмові докази по справі, вважає, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню. Як вбачається із матеріалів справи, 06 грудня 2013 року між сторонами було укладено нотаріально завірений договір позики. Згідно умов вказаного договору позивач передав відповідачу у позику грошові кошти у розмірі 40000,00 дол.США., та сторонами було визначено кінцевий термін повернення позики до 31.03.2014 року /а.с.7/. Відповідач належним чином не виконує взяті на себе зобов'язання внаслідок чого станом на 14.09.2015 року утворилась заборгованість в розмірі, що за розрахунками позивача еквівалентна 1491817,77 грн., з яких: - 40000,00 дол.США (що в еквіваленті становить 867690,00 грн.) - сума основоної заборгованості, - 27538,51 дол.США (що в еквіваленті становить 585833,99 грн.) - збитки від інфляції; - 1752,33 дол.США (що в еквіваленті становить 38023,78 грн.) - нараховані 3% річних /а.с.31-32,33/. Також, 28 березня 2014 року між сторонами було укладено договір позики, про що складена відповідна розписка. Згідно умов розписки позивач передав відповідачу у позику грошові кошти у розмірі 20000,00 дол.США., та сторонами було визначено кінцевий термін повернення позики до 05.04.2014 року /а.с.29/. Відповідач належним чином не виконала взяті на себе зобов'язання внаслідок чого станом на 12.11.2015 року утворилась заборгованість в розмірі, що за розрахунками позивача еквівалентна 791656,03 грн., з яких: - 20000,00 дол.США (що в еквіваленті становить 455140,00 грн.) - сума основоної заборгованості, - 13824,07 дол.США (що в еквіваленті становить 314594,49 грн.) - збитки від інфляції; - 963,29 дол.США (що в еквіваленті становить 21921,54 грн.) - нараховані 3% річних /а.с.14-15,16/. Відповідно до ст.629 ЦК України, договір є обов'язковим для виконання сторонами. Відповідно до ст.509 ЦК України, зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Відповідно до ст.1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Відповідно до ст.1047 ЦК України, договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. Та на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Відповідно до ч.1 ст.1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. Відповідно до ст.ст.525, 526 ЦК України, одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного Кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст.530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов'язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Якщо строк (термін) виконання боржником обов'язку не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов'язок у семиденний строк від дня пред'явлення вимоги, якщо обов'язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства. Згідно ч.1 ст.610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Відповідно до ч.1 ст.549, п.3 ч.1 ст.611 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов'язання настають наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до ст.625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу та три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. За викладених обставин, суд вважає, доведеним той факт що між сторонами було укладено договір позики, про що свідчить наявні у матеріалах справи копія договору та копія розписок, факт невиконання боржником взятих на себе зобов'язань та виходячи з засад диспозитивності, суд приходить висновку про те, що позовна заява підлягає задоволенню у повному обсязі. Згідно ст.88 ЦПК України судові витрати, понесені позивачем (судовий збір у розмірі 6090,00 грн.) - підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved