Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-12 00:00:00

20.04.2016 року позивач звернувся до суду з позовом до Чернігівського учбово-виробничого підприємства Українського товариства сліпих та просив стягнути з відповідача заборгованість з середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні в розмірі 24760,56 грн. за період з 27.05.2015 року по 15.04.2016 року, з урахуванням коефіцієнта інфляції. Позивач до початку судового засідання подала заяву про розгляд справи без її участі. Представник відповідача в судове засідання не зявився, про час і місце слухання справи повідомлений належним чином, про причини неявки до суду не повідомив. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Для огляду у судовому засіданні судом було витребувано матеріали цивільної справи № 750/3123/15-ц за позовом [PERSON] до Чернігівського учбово-виробничого підприємства Українського товариства сліпих про стягнення заборгованості по заробітній платі. Позивач працював на підприємстві відповідача головним бухгалтером та звільнилася з роботи 10.12.2014 року, та була звільнена за власним бажанням згідно ст. 38 КЗпП України про що зроблено запис до трудової книжки. Рішенням Деснянського районного суду м. Чернігова у справі № 750/3123/15-ц за позовом [PERSON] до Чернігівського учбово-виробничого підприємства Українського товариства сліпих про стягнення заборгованості по заробітній платі та рішенням Апеляційного суду Чернігівської області від 27.07.2015 року було стягнуто з Чернігівського учбово-виробничого підприємства Українського товариства сліпих на користь [PERSON] 1752 (одну тисячу сімсот пятдесят дві) гривні 96 середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні та 328 грн.52 коп. індексації заробітної плати. Рішенням Деснянського районного суду м. Чернігова у справі № 750/3123/15-ц за позовом [PERSON] до Чернігівського учбово-виробничого підприємства Українського товариства сліпих про стягнення заборгованості по заробітній платі встановлено, що остаточний повний розрахунок з позивачем було здійснено лише 05.05.2015 року шляхом переказу коштів через відділення Укрпошти, дана обставина також підтверджена і рішенням Апеляційного суду Чернігівської області від 27.07.2015 року. Тобто на момент звернення до суду та розгляду справи заборгованість із заробітної плати відсутня. Відповідно до ст. 115 КЗпП України та ст. 24 ЗУ «Про оплату праці», заробітна плата працівнику виплачується регулярно. Відповідно до ст. 116 КЗпП України, при звільненні працівника виплата усіх належних йому сум проводяться в день звільнення. Згідно зі статтею 117 КЗпП України, в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 КЗпП України, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. Відповідно до п. 1.3 «Інструкції зі статистики заробітної плати» до фонду оплати праці включаються нарахування найманим працівникам у грошовій та натуральній формі (оцінені в грошовому вираженні) за відпрацьований та невідпрацьований час, який підлягає оплаті, або за виконану роботу незалежно від джерела фінансування цих виплат. Фонд оплати праці складається з: фонду основної заробітної плати; фонду додаткової заробітної плати; інших заохочувальних та компенсаційних виплат, відповідно до ч. 3 ст. 2 Закону України «Про оплату праці» до компенсаційних виплат належать виплати у формі винагород за підсумками роботи за рік, премії за спеціальними системами і положеннями, виплати в рамках грантів, компенсаційні та інші грошові і матеріальні виплати, які не передбачені актами чинного законодавства, або які провадяться понад встановлені зазначеними актами норми. Заборгованість із виплати заробітної плати відповідача перед позивачем була виплачена 05.05.2015 року, індексація заборгованості із виплати заробітної плати була стягнута Апеляційним судом Чернігівської області за період після звільнення позивача, з грудня 2014 року по травень 2015 року в сумі 328,52 грн., отже індексація заробітної плати не є сумою, що належала позивачу до виплати при звільненні. Також з огляду на те, що середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні та індексація заробітної плати не входить до структури заробітної плати, а отже у звязку з несплатою цих сум не нараховується середній заробіток відповідно до ст.. 117 КЗпП України, у задоволенні позову про стягнення середнього заробітку з урахуванням коефіцієнту інфляції слід відмовити.

Outcome: dismissed