Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-01 00:00:00

20 грудня 2016 року, позивачка [PERSON] звернулась до суду з названим позовом, в якому просила суд, розірвати шлюб між нею та відповідачем, зареєстрований 21.02.2009 р. Новодолинською сільською радою Овідіопольського району Одеської області (актовий запис № 02), в період якого у сторін народився син [PERSON], [INFO], якого після розлучення, вона просила суд залишити проживати з нею, посилаючись на те, за час спільного проживання з відповідачем вони зрозуміли, що не зійшлись характерами, внаслідок чого їх стосунки почали псуватись, між ними постійно виникали сварки, які призвели до повного непорозуміння та негативного ставлення один до одного, спільне господарство вони не ведуть, а тому на сьогодні їхній шлюб носить формальний характер. В судове засідання позивачка не з`явилась, про дату, час та місце судового розгляду була повідомлена належним чином, однак надіслала на адресу суду письмову заяву, в якій посилаючись на ст. 158 ЦПК України повністю підтримала позов і просила суд, слухати справу без її участі, не заперечуючи проти ухвалення судом заочного рішення справі (а.с. 15). Відповідач в судове засідання, без поважних причин не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, що підтверджується відповідною розпискою з його особистим підписом, причини своєї неявки суду не повідомив, заяви про розгляд справи за його відсутністю суду не надав (а.с. 14). Згідно з ч.ч. 1,4 ст. 169 ЦПК України, якщо у суду не має даних про причину неявки відповідача, сповіщеного належним чином, або якщо причини неявки відповідача на думку суду є неповажними, суд вважає можливим розглянути справу на підставі даних, які є в матеріалах справи та зі згоди позивача ухвалити рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Суд встановив, що офіційно шлюб між сторонами був зареєстрований 21.02.2009 р. Новодолинською сільською радою Овідіопольського району Одеської області (актовий запис № 02), що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] від 21.02.2009 р., в період якого у сторін народився син [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 16.09.2009 р. (а.с. 4-5). З позовної заяви вбачається, що між подружжям спільне життя не склалося у зв'язку з тим, що сторони не зійшлись характерами, внаслідок чого їх стосунки почали псуватись, між ними постійно виникали сварки, яки призвели до повного непорозуміння та негативного ставлення один до одного, спільне господарство вони не ведуть. Суд встановив, що на сьогодні, сторони фактично припинили будь-які шлюбні відносини і позивачка проживає разом із малолітнім сином окремо від відповідача. Статтею 24 СК України передбачено - шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушення жінки та чоловіка до шлюбу - не допускається. Статтею 56 СК України передбачено, що дружина та чоловік мають право вживати заходів, які не заборонені законом і не суперечать моральним засадам суспільства, щодо підтримання шлюбних відносин. Кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Відповідно до ч. 2 ст. 104 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Згідно із ч. 3 ст. 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст. 110 цього Кодексу, якою передбачено - позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Статтею 111 СК України передбачено, що суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства. У відповідності до ст. 112 ч. 2 СК України, суд з`ясовує фактичні взаємовідносини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу та обставини життя подружжя і постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. При таких обставинах, враховуючи позицію позивачки, стосовно її бажання на розірвання шлюбу, що вбачається з даного позову та її письмової заяви, суд приходить до висновку, що сім'я розпалась остаточно і зберегти її неможливо, а збереження сім`ї в даному випадку, з урахуванням встановлених судом обставин - буде суперечити інтересам позивачки, малолітнього сина та моральним засадам суспільства.

Outcome: approved