Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-19 00:00:00

21.03.2016 року позивач звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON], третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: орган опіки та піклування виконавчого комітету Токмацької міської ради Запорізької області про надання дозволу на виїзд за межі України без згоди батька. В позовній заяві вказано, що в період з 22.03.2008 р. по 01.02.2011 р. позивач перебувала у зареєстрованому шлюбі з [PERSON] Від шлюбу сторони мають малолітню дитину [PERSON], [INFO] Після розірвання шлюбу донька залишилася проживати разом з позивачкою та знаходиться на її повному утриманні. На даний час позивач тимчасово проживає в [PERSON], донька [PERSON] навчається в МБЗУ ЗОШ №20 міського округу [PERSON] області в 1Б класі. Після розірвання шлюбу, сторони ніяких відносин не підтримують, не спілкуються, місце знаходження відповідача позивачці не відоме. В останні рай вона бачила відповідача при перетині ними (позивач з відповідачем та донькою) кордону України. Відповідач не заперечував проти тимчасового проживання та відвідування навчального закладу їх доньки в [PERSON]. Він обіцяв надати позивачці нотаріально завірений дозвіл на виїзд їх дитини за межі України, але на теперішній час відповідач змінив свій номер телефону і його місцезнаходження позивачці невідомо. З метою встановлення місця перебування відповідача позивач звернулася до Токмацького ВП Василівського ВП ГУНП України в Запорізькій області, але листом №499/82/01-2016 від 22.01.2016 р. позивачці було повідомлено, що місцезнаходження [PERSON] на теперішній час не встановлено. Позивач та донька зареєстровані в [INFO]. В м.Токмак також проживає мати позивачки та всі її родичі. Вона бажає приїздити на свята, вихідні та канікули разом з донькою на батьківщину, але так як дитина навчається в МБЗУ ЗОШ №20 міського округу [PERSON] області, їм буде потрібно повернутися назад до [PERSON] на час навчання, але без згоди чи супроводу відповідача, це зробити неможливо. В звязку з цим позивач просила суд надати дозвіл на виїзд до Російської Федерації малолітньої дитини [PERSON], [INFO] в супроводі матері [PERSON], без згоди та супроводу батька [PERSON] до досягнення дитиною 16 років. Позивач [PERSON] у судове засідання не зявилася, про день та час слухання справи повідомлена належним чином, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення від 07.04.2016 р. Представник позивача [PERSON] [PERSON] в судове засідання не зявилася, в своїй заяві просила справу розглянути без її участі, позовні вимоги задовольнити в повному обсязі в інтересах дитини, проти заочного розгляду справи не заперечувала. Відповідач [PERSON] у судове засідання повторно не зявився, про день та час слухання справи повідомлявся належним чином, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення від 30.03.2016 р. та 08.04.2016 р. підписаним його матірю [PERSON], згідно ст.74 ЦПК України вважається повідомленим належним чином. Представниця третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: органу опіки та піклування виконавчого комітету Токмацької міської ради Запорізької області в судове засідання не зявилася, в своїй заяві просила справу розглянути без її участі, позовні вимоги підтримала. У звязку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, судом у відповідності до вимог ч.2 ст.197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. За заявою позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позовна заява підлягає повному задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] та [PERSON] з 22.03.2008 р. по 14.02.2011 р. перебували у шлюбі, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серія 1-ЖС №046031 виданим Токмацьким міським відділом реєстрації актів цивільного стану Головного управління юстиції у Запорізькій області 22.03.2008 р. та заочним рішенням Токмацького районного суду Запорізької області від 01.02.2011 р., яке набрало законної сили 14.02.2011 р. Згідно свідоцтва про народження серії 1-ЖС№092386 виданим Токмацьким міським відділом реєстрації актів цивільного стану Головного управління юстиції у Запорізькій області від 11.09.2008 р. актовий запис№264 [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON], [INFO] Свідоцтвом про укладення шлюбу серії V-МЮ №665342, виданим Перовським відділом ЗАГС Управління ЗАГС Москви 19.06.2015 р. підтверджується, що Павліашвілі Важа Шалвович громадянин [PERSON], [INFO], уродженець [INFO] Грузинської ССР та [PERSON], [INFO] уродженка м.Токмак Запорізької області уклали шлюб, про що 19.06.2015 р. складено запис акта про укладення шлюбу №1107. Після укладення шлюбу присвоєно прізвища чоловіку Павліашвілі, дружині [PERSON]. Довідкою №54 від 26.01.2016 р. підтверджується, що [PERSON] навчається в 1Б класі МБОУ СОШ №20 міського округу Корольова Московської області. Згідно довідки КП «Контакт» Токмацької міської ради від 09.03.2016 р. [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] зареєстровані за адресою: [INFO]. Згідно ст.141 СК України батьки мають рівні права та обов'язки щодо дитини. Згідно ч.2 ст.150 СК України батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Відповідно до ст.155 СК України, здійснення батьками своїх прав та виконання обовязків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Статтею 313 Цивільного Кодексу України визначено, що фізична особа, яка не досягла шістнадцяти років, має право на виїзд за межі України лише за згодою батьків (усиновлювачів), піклувальників та в їхньому супроводі або в супроводі осіб, які уповноважені ними. Порядок виїзду за кордон дітей громадян України визначено Законом України «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадяни України» від 21 січня 1994 року № 3857-ХІІ, постановою КМУ від 27 січня 1995 року № 57 «Про затвердження Правил перетинання державного кордону громадянами України», Правилами оформлення і видачі паспорта громадянина України для виїзду за кордон і проїзного документа дитини, їх тимчасового затримання та вилучення, затверджених постановою КМУ від 31 березня 1995 року № 231. У відповідності до положень ч. 2 ст. 4 Закону України «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України» оформлення проїзного документу на дитину проводиться на підставі нотаріально посвідченого клопотання батьків. При відсутності згоди одного з батьків на виїзд неповнолітнього громадянина за межі України, може бути надано дозвіл на підставі рішення суду. Згідно до п.18 Правил оформлення і видачі паспортів громадянам України для виїзду за кордон і проїзних документів дитини, їх тимчасового затримання та вилучення, затверджених постановою КМ України № 231 від 31 березня 1995 року, з наступними змінами і доповненнями, за відсутністю згоди одного з батьків виїзд неповнолітнього за кордон може бути дозволений за рішенням суду. Правила перетинання державного кордону громадянами України, затверджені Постановою Кабінету Міністрів України від 27.01.1995 року № 57 із змінами і доповненнями, передбачають, що виїзд за межі України громадян, які не досягли 16-річного віку, в супроводі одного з батьків або інших осіб, уповноважених одним з батьків за нотаріально посвідченою згодою, згода другого з батьків не вимагається у разі пред'явлення рішення суду про надання дозволу на виїзд з України громадянину, який не досяг 16-річного віку, без згоди та супроводу другого з батьків. З огляду на викладене діючим законодавством не встановлено обмеження щодо виїзду неповнолітньої дитини за кордон, а лише встановлено певний порядок її виїзду за кордон за згодою батьків або дозволу суду при відсутності згоди одного з батьків. Крім цього, ст.3 Конвенції про права дитини передбачено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Згідно ч.1 ст.12 ЗУ «Про охорону дитинства» виховання в сімї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобовязані виховувати дитину, піклуватися про її здоровя, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. У висновку виконавчого комітету Токмацької міської ради, як органу опіки та піклування вих..№1080/21-39 від 07.04.2016 р. зазначено, що в інтересах дитини доцільно надання дозволу на виїзд малолітньої [PERSON], [INFO] за межі України без згоди батька у супроводі матері [PERSON] та оформлення документів, що стосуються цього питання. Листом начальника Токмацького ВП Василівського ВП ГУНП в Запорізькій області №499/82/01-2016 від 22.01.2016 р. підтверджується, що за заявою [PERSON] від 20.01.2016 р. (ЄО №373 від 20.01.2016 р.) проведена перевірка в результаті якої, фактів, які б вказували на те, що [PERSON], [INFO] міг стати жертвою злочинів передбачених ст.ст.115, 121 ч.2, 146 КК України отримано не було, місцезнаходження останнього на теперішній час не встановлено. Оскільки у позивачки є складнощі в отриманні згоди відповідача [PERSON] на виїзд дитини за кордон, де вона навчається, а також беручи до уваги те, що судом при розгляді даної справи не встановлено обмежень чи заборон, які унеможливлюють виїзд малолітньої дитини за межі України для перебування, суд приходить до висновку про доцільність задоволення позовних вимог та надання дозволу на виїзд малолітньої [PERSON] за кордон без згоди батька [PERSON] Таким чином, зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для задоволення позовної заяви [PERSON] до [PERSON], третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: орган опіки та піклування виконавчого комітету Токмацької міської ради Запорізької області про надання дозволу на виїзд за межі України без згоди батька. Згідно квитанції №П541/4063942/1 від 21.03.2016 р. [PERSON] сплатила судовий збір в розмірі 551,20 грн. Ч.1 ст.88 ЦПК України передбачає, що стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. А тому також необхідно стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] витрати по сплаті судового збору в розмірі 551,20 грн.

Outcome: approved