Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-19 00:00:00

20.11.2014 року до Пустомитівського районного суду Львівської області надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу. У позовній заяві позивач просить суд розірвати шлюб укладений між сторонами, зареєстрований 23.05.1995 року Щирецькою селищною радою Пустомитівського району Львівської області, актовий запис № 18. Позивач у позовній заяві, як на підстави для задоволення заявлених позовних вимог, покликається на наступні обставини: сторони зареєстрували шлюб 23.05.1995 року. Від спільного шлюбу у них народилося троє дітей: [PERSON] [INFO], [PERSON] [INFO] та [PERSON] [INFO], які проживають з позивачем. Спільно з відповідачем позивач подружніх стосунків не підтримує, спільного господарства не веде, сторони проживають окремо, шлюб носить формальний характер. У сторін спільне життя не складається через відсутність взаєморозуміння, розходження поглядів на сімейні відносини. Проти відповідача було порушено кримінальне провадження за фактом нанесення легких тілесних ушкоджень позивачу, яке було закрите у зв'язку із примиренням потерпілої з обвинуваченим. Однак після цього поведінка відповідача не змінилася. Позивач вважає, що подальше перебування сторін у шлюбі та примирення неможливі, а тому змушений звертатися до суду із позовом про розірвання шлюбу. Спору щодо поділу майна подружжя та визначення місця проживання дітей у сторін немає . На підставі наведеного позивач у позовній заяві просить суд задоволити заявлені позовні вимоги. Позивач [PERSON] у судове засідання не з'явилася, проте подала до суду письмову заяву у якій просить суд розглядати справу без його участі, позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явився повторно, хоча належними чином був повідомлений про час та місце розгляду справи про причини своєї неявки суд не повідомив, заяв про розгляд справи без участі відповідача чи відкладення розгляду справи до суду від останнього не надходило. Згідно ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу технічними засобами не здійснюється. Проаналізувавши матеріали цивільної справи, зокрема: Свідоцтво про одруження серії [NUMBER] від 23.05.1995 року, Свідоцтво про народження серії [NUMBER] від 31.01.1996 року, Свідоцтво про народження серії [NUMBER] від 22.03.1999 року, Свідоцтво про народження серії [NUMBER] від 15.09.2005 року, копію ухвали Мостиського районного суду Львівської області від 02.07.2014 року, повно та всебічно дослідивши всі докази у справі у їх сукупності, суд прийшов до переконання, що обставини на які покликається позивач у позовній заяві, як на підстави для задоволення заявлених ним позовних вимог знайшли своє підтвердження у представлених суду доказах. Проаналізувавши матеріали цивільної справи, суд вважає, що існує достатньо підстав визначених ст. 224 ЦПК України для проведення судового розгляду справи, без участі відповідача, у відповідності до ч. 4 ст. 169 ЦПК України, за наявними у ній доказами та ухвалення за його результатом заочного рішення, відповідно ст. 226 ЦПК України. Так, судом встановлено, що відповідно до ч. 1 ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ч. 2 ст. 104 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Відповідно до ч. 1 ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Позов про розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. Зважаючи на те, що разом із відповідачем позивач шлюбних стосунків не підтримує, спільного господарства не веде, сторони спроб для примирення не здійснюють, шлюб між сторонами набув формального характеру, суд вважає, що збереження шлюбу між сторонами є неможливим. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам інших дітей, що мають істотне значення. Окрім того, відповідно до ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище, таким чином прохання відповідачки надалі іменуватися прізвищем, яке вона набула у зв'язку з реєстрацією шлюбу «[PERSON]», є законним та обґрунтованим. На підставі наведеного, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги заявлені позивачем підставні та підлягають задоволенню. Згідно ч. 1 ст. 88 ЦПК України з відповідача в користь позивача слід стягнути документально підтвердженні судові витрати понесені позивачем, які складаються із судового збору. На підставі наведеного та

Outcome: approved