Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-29 00:00:00

20.07.2016 року позивач ПАТ «УкрСиббанк» звернулося до суду із позовом до відповідачів, в якому просить скасувати арешти, накладені на нерухоме майно [PERSON], виселити [PERSON], [PERSON] з квартири [ADDRESS]. При цьому позивач посилається на те, що 16.07.2007 року між [PERSON] та АКІБ «УкрСиббанк» було укладено договір про надання споживчого кредиту № 11183877000. В якості забезпечення виконання зобовязання за кредитним договором, 13.07.2007 року, між позивачем та третьою особою було укладено договір іпотеки, за яким останній передав у заставу належне йому на праві власності майно: квартиру, загальною площею 63,2 кв.м., що знаходиться за адресою: м. Одеса, пр-т. [PERSON], 5-в, кв. 13. Позивач зазначає, що на даний час позичальник не в повному обсязі сплачує кредиту, у звязку із чим, між ними існує домовленість щодо добровільної реалізації предмета іпотеки. Однак, накладені на нерухоме майно обтяження перешкоджають реалізації майна. Окрім того, позивач зазначає, що відповідачам у позасудовому порядку було направлено вимогу про виселення, однак відповідачі на даний час продовжують проживати у квартирі. У зв'язку із чим позивач змушений звернутися до суду із позовом. У судовому засіданні представник позивача ПАТ «УкрСиббанк» - [PERSON] позовну заяву підтримав та просить її задовольнити. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] до судового засідання повторно не з'явилися, повідомлявся належним чином у відповідності до ст. 74 ЦПК України, причини неявки суду не повідомив. Третя особа [PERSON] у судовому засіданні не заперечував проти задоволення позову, оскільки пояснив, що дійсно, між ним та Банком досягнуто домовленості щодо добровільної реалізації предмета іпотеки, відповідачі є родичами його знайомого, які прожмвають в квартирі, що належить йому, та чинять перешкоди в вирішенні питання щодо його проблем з погашення боргу перед позивачем. Відповідно до ч. 4 ст. 169 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Вислухавши представника позивача та третю особу, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Як встановлено у судовому засіданні, 16.07.2007 року між АКІБ «УкрСиббанк» та [PERSON] було укладено договір про надання споживчого кредиту № 11183877000. Відповідно до умов якого, позивач надав позичальнику кредит в іноземній валюті у розмірі 85 500 доларів США зі сплатою 15,5%, а позичальник зобовязався прийняти, належним чином використовувати та повернути банку кредит та сплатити проценти, комісії і порядку і на умовах, визначених договором /а.с. 17-21/. В якості забезпечення виконання зобовязання за кредитним договором, 13.07.2007 року, між АКІБ «УкрСиббанк» та [PERSON] було укладено договір іпотеки, за яким останній передав в іпотеку Банку належне йому на праві власності майно: квартиру, загальною площею 63,2 кв.м., що знаходиться за адресою: м. Одеса, пр-т. [PERSON], 5-в, кв. 13. Згідно п. 1.2.5. зобов'язання по поверненню кредиту передбачені кредитним договором, але не пізніше 16.07.2028 року /а.с. 22-27/. Заочним рішенням Київського районного суду м. Одеси від 21.04.2010 року по справі № 2-2415/2010 стягнуто солідарно з [PERSON] та [PERSON] заборгованість за кредитним договором в загальній сумі 87\~652,92 дол. США, що еквівалентно по курсу НБУ станом на 24.02.2009 року становить 674927,53 грн. та стягнуто судовий збір /а.с. 12-14/. В подальшому, на виконання вимог Закону України «Про акціонерні товариства» були внесені зміни у Статут АКІБ «УкрСиббанк», відповідно до яких нове повне найменування Банку стало ПАТ «УкрСиббанк». Судом досліджено витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна № 48691905 від 30.11.2015 року /а.с. 28-31/, з якого вбачається, що на квартиру, що знаходиться за адресою: м. Одеса, пр-т. [PERSON], 5-в, кв. 13 постановами відділів державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції накладені арешти, а саме: -Арешт нерухомого майна, реєстраційний номер № 10064587 від 22.07.2010 року, зареєстрований на підставі Постанови про відкриття виконавчого провадження В-9 від 09.07.2010 року; -Арешт нерухомого майна, реєстраційний номер № 10138734 від 12.08.2010 року, зареєстрований на підставі Постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження АН 346176 від 12.08.2010 року; -Арешт нерухомого майна, реєстраційний номер № 10433569 від 01.11.2010 року, зареєстрований на підставі Постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження АН 349769 від 01.10.2010 року; -Арешт нерухомого майна, реєстраційний номер № 13226632 від 09.11.2012 року, зареєстрований на підставі Постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження ВП № 28379600 від 08.11.2012 року; -Арешт нерухомого майна, реєстраційний номер № 13233917 від 12.11.2012 року, зареєстрований на підставі Постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження ВП № 35170470 від 09.11.2012 року. Таким чином, суд приходить до висновку, що арешти, накладені на майно, що перебуває в іпотеці ПАТ «УкрСиббанк» перешкоджає позивачу як іпотекодержателю реалізувати своє переважне право на задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки. Згідно з ч. 4 ст. 54 Закону України «Про виконавче провадження» про звернення стягнення на заставлене майно для задоволення вимог стягувачів, які не є заставодержателями, державний виконавець повідомляє заставодержателю не пізніше наступного дня після накладення арешту на майно або якщо йому стало відомо, що арештоване майно боржника перебуває в заставі, та роз'яснює заставодержателю право на звернення до суду з позовом про зняття арешту із заставленого майна. Відповідно до положень ч. 2 ст. 60 Закону України «Про виконавче провадження» у разі прийняття судом рішення про зняття арешту з майна арешт з майна знімається за постановою державного виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини. Копія постанови про зняття арешту з майна надсилається боржнику та органу (установі), якому була надіслана для виконання постанова про накладення арешту на майно боржника. Проаналізувавши надані докази в їх сукупності, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про обґрунтованість та доведеність позовних вимог, про звільнення майна з-під арешту. Стосовно позовних вимог ПАТ «УкрСиббанк» про виселення відповідачів з квартири, що знаходиться за адресою: м. Одеса, пр-т. [PERSON], 5-в, кв. 13, суд зазначає наступне. З довідки /виписка з домової книги про склад сімї та реєстрацію/ № 5052 від 04.12.2015 року у квартирі що знаходиться за адресою: м. Одеса, пр-т. [PERSON], 5-в, кв. 13, проживають: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] /а.с. 32/. Статтею 40 Закону України «Про іпотеку» передбачено, що звернення стягнення на передані в іпотеку житловий будинок чи житлове приміщення є підставою для виселення всіх мешканців, за винятком найманців та членів сімей. Виселення проводиться в порядку, встановленому законом. Після прийняття рішення про звернення стягнення на передані в іпотеку житловий будинок чи житлове приміщення шляхом позасудового врегулювання на підставі договору всі мешканці зобов'язані на письмову вимогу іпотекодержателя або нового власника добровільно звільнити житловий будинок чи житлове приміщення протягом одного місяця з дня отримання цієї вимоги. Якщо мешканці не звільняють житловий будинок або житлове приміщення у встановлений або інший погоджений сторонами строк добровільно, їх примусове виселення здійснюється на підставі рішення суду. Аналогічні положення передбачені і ч. 3 ст. 109 ЖК України. Судом встановлено, що ПАТ «УкрСиббанк» на виконання положень ч. 3 ст. 109 ЖК України 18.11.2015 року направляло відповідачам вимогу щодо добровільного звільнення квартири, що знаходиться за адресою: м. Одеса, пр-т. [PERSON], 5-в, кв. 13 /а.с. 15-16/. Таким чином, суд приходить до висновку, що проживання відповідачів у квартирі [ADDRESS], яка передана Банку в іпотеку, перешкоджає позивачу у реалізації свого права щодо звернення стягнення на предмет іпотеки. У звязку із чим, позовні вимоги ПАТ «УкрСиббанк» про виселення відповідачів підлягають задоволенню. Згідно з ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. З урахуванням вказаного, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ПАТ «УкрСиббанк» підлягають задоволенню, так як обґрунтовані та доведені.

Outcome: approved