Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-12 00:00:00

1. Стислий виклад позиції позивача, заперечення відповідача. Позивач [PERSON] звернулась до суду із позовом до [PERSON] виробничого підприємства Камянської міської ради «Міськводоканал» про захист прав споживачів та зобовязання вчинити певні дії. У своєму позові позивач [PERSON] просить суд зобовязати [PERSON] виробниче підприємство Камянської міської ради «Міськводоканал» здійснити перерахунок за надані послуги, а саме виключити з розрахунку заборгованості за послуги водопостачання та водовідведення [PERSON] виробничого підприємства Камянської міської ради «Міськводоканал» у квартирі [ADDRESS] заборгованість нараховану на особу [PERSON], [INFO], за весь час її виникнення з травня 1995 року у звязку із не проживанням останнього у цьому житловому приміщенні. В обґрунтування позову позивач зазначила, що вона з 29 січня 2016 року є власницею квартири [ADDRESS] та стало відомо про зареєстровану особу в квартирі [PERSON]. Зазначена особа не мешкає в квартирі тривалий час та дізналась про існування заборгованості за спожиті комунальні послуги та послуги з водопостачання та водовідведення, які надає відповідач. Згідно довідки ТОВ «ЄРЦ» заборгованість за спожиті послуги перед відповідачем склала 16 215,51 грн., яка виникла з вини попереднього власника. Рішенням суду від 08 червня 2016 року встановлено, що [PERSON] з травня 1995 року не проживає в квартирі. У своєму позові посилається на норми Закону України «Про захист прав споживачів» та Закону України «Про житлово-комунальні послуги». У запереченні на позов представник відповідача [PERSON] виробничого підприємства Камянської міської ради «Міськводоканал» зазначив, що обовязок щодо своєчасного інформування комунальні служби про зміни споживачів комунальних послуг покладається на самих споживачів таких послуг. Відомості про кількість зареєстрованих осіб за даною адресою відповідач отримував з даних, що надаються ТОВ «Інфо-Ком» в електронному вигляді. Позивач, колишні власники та мешканці квартири жодного разу не зверталися до відповідач з письмовою заявою про зменшення розміру плати у звязку з тимчасовою відсутністю членів її сімї та не надавали відповідних документів. Згідно до умов договору дарування квартири, заборгованість за комунальними платежами, яка існує на день укладання договору бере на себе обдарована, тобто позивач. Підписуючи договір дарування квартири з умовами прийняття на себе заборгованість за комунальними платежами на день укладання договору, позивач зобовязана була освідомитися про розміри існуючої заборгованості.\~ Тому просить суд відмовити в задоволенні позову. У своїх запереченнях посилається на вимоги Закону України «Про житлово-комунальні послуги». У судове засіданні позивач [PERSON] не зявилась, надала суду заяву, у якій просить суд розглядати справу у її відсутність, вимоги підтримує. В судовому засіданні представник відповідача просить суд відмовити в задоволенні позову з посилання на обставини викладені в запереченні на позов. \~ 2.Заяви, клопотання учасників справи: 21 листопада 2017 року представником відповідача надані заперечення на позов. 12 березня 2018 року та 13 березня 2018 року позивачем надана суду заява про розгляд справи у її відсутність та вимоги підтримує. 3.Процесуальні дії суду 28 липня 2017 року ухвалою суду відкрито провадження по справі. 4.Обставини встановлені судом та зміст спірних правовідносин: Я вбачається з матеріалів цивільної справи, позивач [PERSON] з 29 січня 2016 року є власником квартири [ADDRESS], що не заперечується представником відповідача та підтверджується договором дарування квартири, укладеного між [PERSON] та [PERSON], посвідчений державним нотаріусом Першої дніпродзержинської державної нотаріальної контори Дніпропетровської області [PERSON] (а.с.11), а також Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 03.02.2016 року (а.с.12). Згідно до довідки про склад сімї, яка видана Товариством з обмеженою відповідальністю «ІНФО-КОМ» 11 липня 2016 року в квартирі [ADDRESS] відсутні зареєстровані особи (а.с.13). Відповідно до довідки, яка видана Товариством з обмеженою відповідальністю «ЄРЦ КП» № 8224/2017-04-26/23211 від 26.04.2017 року заборгованість по комунальних платежам станом на 01 квітня 2017 року за адресою: квартира [ADDRESS] складає 16 215,51 грн. Ст.4 ЦПК України визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до вимог ст.ст.15, 16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Позивачем обраний спосіб захисту, як зобовязання вчинити певні дії, тобто зобовязати відповідача здійснити перерахунок за надані послуги та виключити з розрахунку заборгованості за послуги водопостачання та водовідведення, що є предметом позову. Згідно до вимог ст.19 ЦПК України, суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства. З позовних вимог вбачається, що між сторонами виник спір з цивільних правовідносин, який урегульований ЦК України, а також Законом України «Про житлово-комунальні послуги». 5. Оцінка суду Суд, вислухавши представника відповідача, вивчивши матеріали цивільної справи, дослідивши надані суду докази, вважає позов таким, що не підлягає задоволенню з наступних підстав. Ст.509 ЦК України визначено, що зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобовязання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Відповідно до п.29 Постанови Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 р. № 630 «Про затвердження Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення та типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення» споживач має право на: 1) зменшення розміру плати у разі: надання послуг не в повному обсязі, зниження їх якості, зокрема відхилення їх кількісних та/або якісних показників від затверджених нормативів (норм) споживання; тимчасової відсутності споживача та/або членів його сім'ї на підставі письмової заяви споживача та офіційного документа, що підтверджує його/їх відсутність (довідка з місця тимчасового проживання, роботи, лікування, навчання, проходження військової служби, відбування покарання). 2) усунення виконавцем виявлених недоліків у наданні послуг; 3) несплату вартості послуг за період тимчасової відсутності споживача і членів його сім'ї (у разі відключення виконавцем холодної та гарячої води і опломбування запірних вентилів у квартирі (будинку садибного типу) та відновлення надання послуг шляхом зняття пломб за свій рахунок протягом доби згідно з письмовою заявою; 4) перевірку кількісних і якісних показників надання послуг (якість і тиск води, температура гарячої води, температура повітря у приміщеннях тощо) у порядку, встановленому цими Правилами; 5) установлення квартирних засобів обліку та взяття їх на абонентський облік; 6) періодичну повірку, обслуговування та ремонт (у тому числі демонтаж, транспортування та монтаж) квартирних засобів обліку; 7) ознайомлення з нормативно-правовими актами у сфері житлово-комунальних послуг; 8) внесення за погодженням з виконавцем у договір змін, що впливають на розмір плати за послуги; 9) звільнення від плати за послуги у разі їх ненадання та отримання компенсації за перевищення строків проведення аварійно-відбудовних робіт; 10) відшкодування збитків, завданих його майну та/або приміщенню, шкоди, заподіяної його життю чи здоров'ю внаслідок неналежного надання або ненадання послуг. Таким чином, обовязок щодо своєчасного інформування комунальні служби про зміни споживачів комунальних послуг покладається на самих споживачів таких послуг. \~ Так, як встановлено в судовому засіданні позивача та колишні власники квартири [ADDRESS] жодного разу не звертались до відповідача з письмовою заявою про зменшення розміру плати, у звязку з відсутністю членів її сімї та не надавали відповідних документів. Відповідно до вимог ст.20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», яка діяла на час виникнення спірних правовідносин, споживач зобов'язаний: укласти договір на надання житлово-комунальних послуг, підготовлений виконавцем на основі типового договору; оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом та інше. Ст.32 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» визначено, що плата за житлово-комунальні послуги нараховується щомісячно відповідно до умов договору в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. Розмір плати за комунальні послуги розраховується виходячи з розміру затверджених цін/тарифів та показань засобів обліку або за нормами, затвердженими в установленому порядку. У разі наявності засобів обліку оплата комунальних послуг здійснюється виключно на підставі їх показників на кінець розрахункового періоду згідно з умовами договору, крім випадків, передбачених законодавством. Так, при укладанні договору дарування квартири, позивач повинен був переконатися в тому, що разом з новою квартирою до нього не перейдуть борги за комунальні послуги попереднього власника, зокрема за водопостачання, тобто отримати документи про відсутність або існування заборгованості по комунальним платежам. При переоформленні особового рахунку квартиронаймача або власника відбувається перехід заборгованості на особовому рахунку квартири за послуги попередніх власників. Тому списати, не нараховувати або виключити заборгованість попереднього власника у відповідача не має жодних правових підстав. Окрім цього, згідно до п.2.3 договору дарування квартири, заборгованість за комунальними платежами, яка існує на день укладання договору бере на себе обдаровувана, тобто позивач [PERSON] Згідно статті 177 ЦК України об'єктами цивільних прав є речі, у тому числі гроші та цінні папери, інше майно, майнові права, результати робіт, послуги, результати інтелектуальної, творчої діяльності, інформація, а також інші матеріальні і нематеріальні блага. Статтею 270 ЦК України встановлено, що відповідно до Конституції України фізична особа має право на життя, право на охорону здоров'я, право на безпечне для життя і здоров'я довкілля, право на свободу та особисту недоторканність, право на недоторканність особистого і сімейного життя, право на повагу до гідності та честі, право на таємницю листування, телефонних розмов, телеграфної та іншої кореспонденції, право на недоторканність житла, право на вільний вибір місця проживання та на свободу пересування, право на свободу літературної, художньої, наукової і технічної творчості (ч. 1 ст. 270 ЦК України). Цим Кодексом та іншим законом можуть бути передбачені й інші особисті немайнові права фізичної особи (ч. 2 ст. 270 ЦК України). Перелік особистих немайнових прав, які встановлені Конституцією України, цим Кодексом та іншим законом, не є вичерпним (ч. 3 ст. 270 ЦК України). Відповідно до вимог ст.15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Ст.16 ЦК України визначає захист цивільних прав та інтересів судом. Так, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: визнання права; визнання правочину недійсним; припинення дії, яка порушує право; відновлення становища, яке існувало до порушення; примусове виконання обов'язку в натурі; зміна правовідношення; припинення правовідношення; відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; відшкодування моральної (немайнової) шкоди; визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом чи судом у визначених законом випадках. Суд може відмовити у захисті цивільного права та інтересу особи в разі порушення нею положень частин другої - п'ятої статті 13 цього Кодексу. Відповідно до вимог ст.4 ЦПК України\~ кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Захист цивільних прав - це передбачені законом способи охорони цивільних прав у разі їх порушення чи реальної небезпеки такого порушення. Під способами захисту суб'єктивних цивільних прав розуміють закріплені законом матеріально-правові заходи примусового характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав та вплив на правопорушника. Загальний перелік таких способів захисту цивільних прав та інтересів передбачений ст. 16 ЦК України. Як правило, власник порушеного права може скористатися не будь-яким, а конкретним способом захисту свого права. Спосіб захисту порушеного права частіше за все визначається спеціальним законом, який регламентує конкретні цивільні правовідносини. Окрім цього, ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Так, позивачем не доведено в чому є порушення її прав як споживача із сторони відповідача. Таким чином, вимоги позивача не відповідають способу захисту судом цивільних прав та інтересів, передбаченого ст.16 ЦК України, оскільки в судовому засіданні не встановлено порушення прав позивача. У звязку із викладеним суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення вимог позивача, а тому вимоги позивача про зобовязання відповідача [PERSON] виробниче підприємство Камянської міської ради «Міськводоканал» здійснити перерахунок за надані послуги, а саме виключити з розрахунку заборгованості за послуги водопостачання та водовідведення [PERSON] виробничого підприємства Камянської міської ради «Міськводоканал» у квартирі [ADDRESS] заборгованість нараховану на особу [PERSON], [INFO], за весь час її виникнення з травня 1995 року у звязку із не проживанням останнього у цьому житловому приміщенні не підлягають задоволенню. \~ Відповідно до вимог ст.141 ЦПК України та враховуючи, що в задоволенні позову було відмовлено, підстави для відшкодування судових витрат відсутні та судові витрати залишити за позивачем. Враховуючи викладене та

Outcome: dismissed