Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-24 00:00:00

20 січня 2016 року [PERSON] звернувся до Шевченківського районного суду Харківської області з позовною заявою про визнання права власності на 1/3 частину квартири, в порядку спадкування за законом, після смерті матері [PERSON], померлої [INFO] року. В судовому засіданні позивач просив позовні вимоги задовольнити. В обгрунтування позовних вимог зазначив, що [INFO] року в с. Старовірівка Шевченківського району Харківської області у віці 65 років померла його мати [PERSON] .Після її смерті відкрилася спадщина на спадкове майно, що складається з 1/3 частини квартири [ADDRESS], та належала спадкодавці на підставі свідоцтва про право власності на житло, виданого на підставі розпорядження №673 від 21 лютого 1995 року по приватизації житлового фонду НГЧ-4. Інші частини вищевказаної квартири належить йому та його сестрі [PERSON], на підставі свідоцтва про право власності на житло виданого на підставі розпорядження №673 від 21 лютого 1995 року по приватизації житлового фонду НГЧ-4. Мати заповіту не залишила. Спадкоємцями за законом є він, як син спадкодавиці та його сестра - [PERSON], яка відмовилася від прийняття спадщини. Він вчасно звернувся до нотаріальної контори з метою заведення спадкової справи після смерті матері де йому було видано свідоцтво про право власності на спадщину за законом на житловий будинок який належав матері, але відносно видачі свідоцтва про право власності на квартиру було відмовлено , у зв'язку з відсутністю правовстановлюючих документів. Мати при житті спробувала відновити документи , звернувшись до організації, при якій видавалися свідоцтво про право власності на житло, але усно їй було повідомлено, що видати дублікат свідоцтва не має можливості, про втрату документів нею було подано 28 липня 2012 року в газету «Краєвид» за №59-60 але відновити документи мати не встигла так як померла. Позивач звернувся до суду та просить визнати за ним право власності на 1/3 частину квартири [ADDRESS], в порядку спадкування за законом, після смерті матері [PERSON], померлої [INFO] року. В судове засідання представник відповідача не з'явився, надавши до суду письмову заяву з клопотанням про розгляд справи у своєї відсутності та проти задоволення позову [PERSON] не заперечує. Залучена до участі у справі третя особа: [PERSON] також в судове засідання не з'явилася надала до суду письмову заяву, в якої вказала, що проти задоволення позову свого брата не заперечує, та відмовилася від прийняття спадщини на його користь. Суд заслухавши пояснення позивача, перевіривши матеріали справи, вважає що позовна заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч. 1 ст.11 Цивільного кодексу України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Стаття 60 ЦПК України передбачає ,що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини , на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Судом установлені такі факти, і відповідні їм правовідносини. З свідоцтва про народження (серія [NUMBER] ,виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Шевченківського РУЮ у Харківській області від 24 січня 2014 року) позивач народився [INFO] року та його батьками відповідно вказані: батько - [PERSON], мати - [PERSON]. Відповідно до свідоцтва про право власності на житло виданого 24 лютого 1995 року на підставі розпорядження №673 від 21 лютого 1995 року групи по приватизації житлового фонду НГЧ-4, довідки-характеристики №171 від 01 грудня 2015 року та технічного паспорту на квартиру [ADDRESS] від 27 жовтня 2015 року, позивачу, його сестрі - [PERSON] та їх матері - [PERSON] належить по 1/3 частини вищезазначеної квартири. Свідоцтвом про смерть (серія [NUMBER] ,виданим виконавчим комітетом Старовірівської сільської ради Шевченківського району Харківської області від 02 жовтня 2013 року), засвідчено той факт, що [PERSON], померла [INFO] року. З довідки №477 , виданої Старовірівською сільською радою Шевченківського району Харківської області від 29 жовтня 2015 року вбачається, що згідно погосподарської книги №8 (2011-2015 р.р.) рахунок [NUMBER] - [PERSON], [INFO], яка померла [INFO] року, до дня своєї смерті проживала і значилася зареєстрованою в [ADDRESS]. Згідно свідоцтва про право на спадщину за законом від 08 вересня 215 року ,позивач прийняв спадщину на житловий будинок [ADDRESS] після смерті [PERSON] Оголошення в газету «Краєвид» за 359-60 від 28 липня 2012 року засвідчує факт того ,що спадкодавицею вирішувалось питання ,щодо відновлення враченного правовстановлюючого документу на вищезазначену квартиру. Нотаріусом Шевченківської державної нотаріальної контори Харківської області, позивачу рекомендовано звернутися до суду для вирішення даного питання, так як відповідно до п. 4.15 Наказу Мін'юсту від 22.02.2012 № 296/5 зареєстрованого в Міністерстві Юстиції України 22 лютого 2012 р. за № 282/20595 «Про затвердження Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України» вказано, що видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, проводиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкодавцеві. Згідно із п. 5 ч. 1 ст. 19 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» від 01.07.2004 року № 1952-ІУ, однією із підстав державної реєстрації прав на нерухоме майно є рішення судів, що набрали законної сили, оскільки визнання права власності на нерухоме майно є прерогативою суду. Відносини спадкування регулюються Цивільним кодексом України, який вступив у дію 01 січня 2004 року. Відповідно ст.41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися та розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності набувається в порядку визначеному законом. Право власності є непорушним. У відповідності до ч.І ст. 328 Цивільного кодексу України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно до ст.1216 Цивільного кодексу України - спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємиців). За правилами до ст.1218 Цивільного кодексу України, до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилася внаслідок його смерті. Сттатею 1261 Цивільного кодексу України у першу чергу на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Відповідно до ч. 5 ст.1268 Цивільного кодексу України, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Оцінивши надані суду докази у їх сукупності ,надавши їм належну правову оцінку , також враховуючи, що позивач є спадкоємицею першої черги, визнання за ним права власності не порушає нічиїх законних парв та інтересів , суд дійшов до висновку, що позовні вимоги [PERSON] є доведеними та такими ,що підлягають задоволенню.

Outcome: approved