Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-16 00:00:00

19 січня 2018 року до суду надійшла позовна заява [PERSON] до Шевченківської районної в м. Києві державної адміністрації про визнання права власності в порядку спадкування. Під час слухання справи ухвалою суду від 13.11.2018 року відповідача Шевченківську районну в м. Києві державну адміністрацію було замінено на Київську міську раду. В позовних вимогах позивач просить: визнати за нею право власності в порядку спадкування за заповітом після померлого [INFO] року [PERSON] на Ѕ частину квартири [ADDRESS] . Вимоги обгрунтовані тим, що 04.07.2007 року [PERSON] заповів позивачці квартиру, яка є предметом спору. Після смерті [PERSON] у встановлений законом строк позивач звернулась до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини. Як зазначає позивач, їй було видано свідоцтво про право на спадщину на Ѕ частину квартири, а на іншу частину квартири державний нотаріус не видав свідоцтво про право на спадщину за заповітом так як не надано оригіналу правовстановлюючого документу та постановою відмовив у вчиненні нотаріальної дії. Дублікат правовстановлюючого документу відділ приватизації відмовився надавати на запит нотаріуса. А тому в зв`язку з відсутністю оригіналу правовстановлюючого документу позивач, як спадкоємець не має можливості отримати свідоцтво про право на спадщину за заповітом на частину квартири, а тому для захисту порушеного права звернулась до суду з цим позовом. В судовому засіданні представник позивача заявлені вимоги підтримала та просила їх задовольнити. Відповідач представника в судове засідання не направив, хоча належним чином був повідомлений про час та місце слухання справи, про поважні причини неявки в судове засідання суд не повідомив, відзив на позов не надійшов. А тому на підставі положень статті 223 ЦПК України суд ухвалив про подальше слухання справи у відсутність представника відповідача. Відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, тобто обов`язок доказування покладений на сторони. Вислухавши думку представника позивача, вивчивши матеріали справи, оцінивши в сукупності надані в судовому засіданні докази, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог за наступних підстав. Як встановлено в судовому засіданні, квартира [ADDRESS] згідно Свідоцтва про право власності на житло від 07.10.2002 року належала на праві власності [PERSON] та [PERSON] в рівних частках кожному. [PERSON] померла [INFO] та після її смерті, Ѕ частина квартири на підставі Свідоцтва про право на спадщину за законом від 25.10.2005 року перейшла до [PERSON] 04.07.2007 року [PERSON] склав заповіт за яким заповів квартиру [ADDRESS] [PERSON] , [INFO] . [PERSON] помер [INFO] . [PERSON] 07 листопада 2016 року звернулася до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини на підставі заповіту. Листом від 03.05.2017 року начальник відділу приватизації Шевченківської районної в м.Києві державної адміністрації відмовив у видачі дублікату свідоцтва про право власності на квартиру так як [PERSON] не є власником квартири. 10.08.2017 року [PERSON] видано свідоцтво про право на спадщину за заповітом на Ѕ частину квартири [ADDRESS] , яка належала померлому [PERSON] на підставі Свідоцтва про право на спадщину за законом від 25.10.2005 року. В той же час постановою від 10.08.2017 року [PERSON] державний нотаріус Першої київської державної нотаріальної контори відмовила [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на Ѕ частину квартири [ADDRESS] у зв`язку з ненаданням правовстановлюючого документу, який підтверджує право власності на Ѕ частку квартири на ім`я померлого. Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її (ч.1 ст.1266 ЦК України). Відповідно до ст.1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. В судовому засіданні не встановлено будь-яких інших осіб, які згідно закону чи заповіту мають право на отримання спадщини. Отже, виходячи з викладеного вище та приймаючи до уваги відсутність оригіналу правовстановлюючого документу - свідоцтва про право власності на житло на квартиру [ADDRESS] , загальною площею 33,7 кв.м., житловою площею 17,5 кв.м., позивач має право спадкування за заповітом, суд приходить до висновку про обґрунтованість вимог позивача, та вважає за можливе визнати за позивачем право власності на Ѕ частину квартири [ADDRESS] , яка належала [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності на житло від 07.10.2002 року, у порядку спадкування за заповітом після померлого [INFO] [PERSON] . На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved