Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-16 00:00:00

19 травня 2015 року, позивачка [PERSON], звернулась до суду з названим позовом, в якому просила суд, розірвати шлюб з відповідачем, зареєстрований 13.02.1999 р. Йосипівською сільською радою Овідіопольського району Одеської області (актовий запис № 1), від якого в них народились діти : син [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 21.07.1999 року, та син [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 01.11.2000 року, посилаючись на те, що спільне життя з відповідачем не склалось, як виявилось у них зовсім протилежні погляди на сімейне життя, вона переконалась що вони зовсім різні люди, з квітня 2015 року вона проживає з іншим чоловіком, а тому вважає, що подальше сумісне проживання з відповідачем неможливе, а їхня сім`я існує лише формально, і розірвання шлюбу буде відповідати інтересам обох сторін, а також дітей, які проживають разом із нею, при чому відповідач постійно приймає участь у вихованні дітей, надаючи матеріальну допомогу для забезпечення їхнього життя. В судове засідання позивачка не з`явилась, про дату, час та місце судового розгляду справи була повідомлена належним чином, причини неявки не повідомила, однак надіслала до суду письмову заяву, в якій посилаючись на ст. 158 ЦПК України повністю підтримала позов, просила його задовольнити і слухати справу без її участі (а.с. 16). Відповідач в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, що підтверджується поштовим повідомленням про вручення судової повістки, причини неявки не повідомив, однак надіслав суду письмову заяву, в якій повністю визнав позов та на підставі ст. 158 ЦПК України, просив суд слухати справу за його відсутністю (а.с. 17). Дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Суд встановив, що офіційно, шлюб між позивачем та відповідачкою був зареєстрований 13.02.1999 р. Йосипівською сільською радою Овідіопольського району Одеської області (актовий запис № 1), що підтверджується оригіналом свідоцтва про одруження серії [NUMBER] від 13.02.1999 р., від якого у сторін народилися двоє синів: [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження [NUMBER] від 21.07.1999 року, та син [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 01.11.2000 року, в яких батьком записаний відповідач (а.с. 6,10,11). З матеріалів справи вбачається, що спільне життя у подружжя не склалось, з причин розбіжностей в поглядах на майбутній розвиток сім'ї, спільне життя у сторін не склалось, подружжя мають протилежні погляди на сімейне життя, позивачка з квітня 2015 р. проживає з іншим чоловіком. Спору щодо виховання дітей між сторонами не має, враховуючи участь відповідача у вихованні та утриманні дітей, про що було зазначено позивачкою у позові. Статтею 24 СК України передбачено - шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушення жінки та чоловіка до шлюбу - не допускається. Одночасно, статтею 56 СК України передбачено, що дружина та чоловік мають право вживати заходів, які не заборонені законом і не суперечать моральним засадам суспільства, щодо підтримання шлюбних відносин. Кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв'язку допомогою фізичного або психічного насильства - є порушенням права дружини, чоловіка на особисту свободу і може мати наслідки, встановлені законом. Статтею 24 СК України передбачено - шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушення жінки та чоловіка до шлюбу - не допускається. Статтею 56 СК України передбачено, що дружина та чоловік мають право вживати заходів, які не заборонені законом і не суперечать моральним засадам суспільства, щодо підтримання шлюбних відносин. Кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Відповідно до ч. 2 ст. 104 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Згідно із ч. 3 ст. 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст. 110 цього Кодексу, якою передбачено - позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Статтею 111 СК України передбачено, що суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства. У відповідності до ст. 112 ч. 2 СК України, суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу та обставини життя подружжя і постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. При таких обставинах, враховуючи матеріали позову, а також позицію позивачки та відповідача, викладених у їхніх письмових заявах на адресу суду про згоду з позовом, суд приходить до висновку, що сім'я розпалась остаточно і зберегти її неможливо, а збереження сім`ї в даному випадку, з урахуванням встановлених судом обставин - буде суперечити інтересам, особистим свободам позивачки та дітей.

Outcome: approved