Jurisdiction: civil
Date: 2021-07-20 00:00:00

20.04.2021 року [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення аліментів на своє тримання як повнолітньої доньки на період навчання. В обґрунтування позовних вимог [PERSON] зазначила, що відповідач [PERSON] є її батьком, який сплачував аліменти на її утримання до повноліття. На теперішній час вона повнолітня, проте продовжує навчання у Коледжі Кременчуцького національного університету імені Михайла Остроградського на комерційній основі, стипендії не отримує. Перебуває на утриманні матері. Однак дохід матері є незначним, тому [PERSON] потребує матеріальної допомоги зі сторони батька. В зв`язку з чим просить стягнути з відповідача аліменти на її утримання в розмірі 1/4 частини з усіх видів доходу щомісячно, до закінчення навчання, тобто до 30.06.2022 року та понесені нею судові витрати на професійну правничу допомогу в сумі 1000,00 грн. Ухвалою Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 18.05.2021 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін, призначено судове засідання. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, хоча про дату, час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином. Надала письмову заяву, в якій просила розглянути справу без її участі за наявними матеріалами справи, позов підтримує в повному обсязі, не заперечувала проти ухвалення заочного рішення. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, хоча про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, шляхом опублікування оголошення на офіційному Інтернет-сайті суду та направленням повістки за останнім відомим його місцем реєстрації. Із заявою про відкладення розгляду справи до суду не звертався, причини неявки не повідомив. В установлений судом строк відповідач відзив на позовну заяву не надав, тому відповідно до ч.8 ст.178 ЦПК України, суд вирішує справу за наявними матеріалами. Частиною 1 статті 280 ЦПК України передбачено, що суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. В відповідності до ст.280 ЦПК України суд вважає за можливе розглянути справу у відсутність відповідача та ухвалити по справі заочне рішення. У зв`язку з неявкою сторін в судове засідання, на підставі ч.2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши надані матеріали, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, з наступних підстав. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] є батьком [PERSON] . Цей факт підтверджено свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданий 20 травня 2003 року Відділом реєстрації актів громадянського стану Світловодського міського управління юстиції Кіровоградської області, актовий запис №116. Відповідно до довідки Коледжу Кременчуцького національного університету імені Михайла Остроградського від 14.04.2021 року №110, [PERSON] дійсно навчається на 3 курсі денної форми навчання за спеціальністю 081 Право, за контрактом, стипендію не отримує. Згідно договору №218-МС-033 про підготовку фахівця у Коледжі Кременчуцького національного університету імені Михайла Остроградського, вартість підготовки студента [PERSON] за період безперервного навчання становить 34540,00 грн. Таким чином, суд приходить до висновку, що [PERSON] є повнолітньою особою, яка не досягла віку 23-х років, продовжує навчання на денній формі, при цьому у зв`язку з навчанням потребує матеріальної допомоги зі сторони батька. Відповідач не надає добровільно матеріальної допомоги на утримання повнолітньої дочки, яка продовжує навчання, працездатний. Статтею ст. 141 СК України встановлено, що мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Згідно ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років, за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Відповідно до п.20 роз`яснень Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15 травня 2006 року, обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття, виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання, потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. При визначенні розміру аліментів на повнолітніх дітей суд враховує такі обставини: стан здоров`я та матеріальне становище повнолітніх дочки, сина; стан здоров`я й матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, інших дітей; можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дітьми; інші обставини, що мають істотне значення. Матеріальне становище повнолітньої дитини, яка продовжує навчання, визначається з врахуванням вартості навчання, навчального обладнання, навчальних матеріалів, проїзду. Отже, суд прийшов до висновку про наявність обов`язку відповідача [PERSON] піклуватися та матеріально забезпечувати свою повнолітню дочку [PERSON] , яка продовжує навчання, тобто сплачувати аліменти на її утримання на період навчання, але не більше ніж до досягнення нею 23 років. Відповідно до ст.200 СК України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у ст. 182 СК України. Відповідно до статті 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Згідно ч.1 ст.191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. При визначені розміру аліментів, які підлягають стягненню з відповідача, суд враховує те, що відповідачем не було надано доказів, які б свідчили про неможливість надавати матеріальну допомогу повнолітній дочці, яка продовжує навчання і потребує такої допомоги, наявність на його утриманні інших осіб, чи наявність будь-яких обставин, визначених ст.182 СК України, які суд повинен врахувати при визначенні розміру аліментів. З огляду на викладене, дослідивши надані докази, суд вважає за необхідне стягнути з [PERSON] на користь повнолітньої доньки [PERSON] аліменти на її утримання на період навчання, щомісячно у розмірі 1/4 частини його доходів, починаючи з набуття донькою повноліття [INFO] та до закінчення навчання, тобто до 30.06.2022 року, але не більше як до досягнення дитиною 23 років. Відповідно до ст. 430 ЦПК України, суд вважає можливим допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів в межах місячного платежу. Згідно ч. 1 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України, до витрат пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Відповідно до ч.1 ст. 141 ЦК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи покладаються у разі задоволення позову - на відповідача (п.1 ч.2 ст.141 ЦПК України). З огляду на наведене, враховуючи, що позов задоволено, необхідно стягнути з відповідача на користь держави судовий збір в розмірі 908,00 грн. та на користь позивача витрати на професійну правничу допомогу в сумі 1000,00 грн., підтверджені документально.

Outcome: approved