Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-13 00:00:00

21 грудня 2018 року [PERSON] звернулася до Рубіжанського міського суду Луганської області з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу, в якій вказала, що 18 січня 2014 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Рубіжанського міського управління юстиції у Луганській області зареєстровано її шлюб з відповідачем, актовий запис № 09. Від шлюбу сторони мають малолітню дитину - [PERSON], [INFO]. Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що під час спільного проживання відповідач постійно проявляв до неї неповагу, часто у сім'ї були сварки, у зв'язку з чим на початку лютого 2017 року сторони припинили шлюбні відносини, перестали вести спільне господарство, відповідач став проживати окремо. Вважає, що подальше спільне проживання та збереження шлюбу неможливе. Просить розірвати шлюб, 18 січня 2014 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Рубіжанського міського управління юстиції у Луганській області, актовий запис № 09, після розірвання шлюбу залишити їй прізвище «[PERSON]» та стягнути з відповідача на її користь понесені судові витрати (а.с. 4-6). Ухвалою Рубіжанського міського суду Луганської області від 15.01.2019 прийнято дану позовну заяву, відкрито провадження у зазначеній цивільній справі та призначено підготовче засідання в порядку загального позовного провадження (а.с. 16). У підготовче судове засідання позивач не з'явилася, надала суду заяву, в якій позовні вимоги підтримала та просила розглянути справу без її участі (а.с. 20). Відповідач у підготовче судове засідання не з'явився, надав суду заяву, в якій позовні вимоги визнав, просив справу розглянути без його участі (а.с. 21). Згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України особа, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Враховуючи, що сторони не скористалися правом брати участь у судовому засіданні та надали заяви про розгляд справи за їх відсутності, суд розглядає цивільну справу за наявними у справі матеріалами. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Як встановлено судом, сторони знаходяться у шлюбі з 18 січня 2014 року, який зареєстрований Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Рубіжанського міського управління юстиції у Луганській області, актовий запис № 09 (свідоцтво про шлюб - а.с. 7) та мають малолітню дитину - [PERSON], [INFO] (копія свідоцтва про народження - а.с. 8). Суд вважає, що сім'я фактично розпалася, шлюбні відносини припинені з лютого 2017 року, подальше збереження шлюбу суперечить, як інтересам позивача, так і відповідача. Згідно ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Частина 4 ст. 206 ЦПК України встановлює, що у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідач подав до суду заяву про визнання позову в повному обсязі (а.с. 21). На підставі викладеного, з урахуванням того, що визнання позову відповідачем не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд приймає визнання відповідачем позову та вважає, що позов в частині розірвання шлюбу підлягає задоволенню. Щодо позовних вимог в частині залишення позивачу, після розірвання шлюбу, права і надалі іменуватись шлюбним прізвищем «[PERSON]», суд зазначає наступне. Відповідно до ч. 1 ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку із реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватись цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Тобто питання зміни чи залишення прізвища, за загальним правилом, вирішується позивачем у позасудовому порядку, а той факт, що позивач має які-небудь складнощі у цьому, суду не доведено, тому вимога позивача про залишення їй шлюбного прізвища задоволенню не підлягає. Відповідно до ст. 141 ЦПК України підлягає стягненню з відповідача на користь позивача сплачений судовий збір у розмірі 704,80 гривень. На підставі викладеного,

Outcome: partial