Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-11 00:00:00

21 липня 2014 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідачів про стягнення заборгованості з кожного в сумі 178346,58 грн. за кредитним договором від 04.06.2008 року та судового збору, мотивуючи вимоги тим, що відповідачі є спадкоємцями позичальника [PERSON], який в свою чергу, неналежним чином виконував свої боргові зобов'язання перед ПАТ «Сведбанк». Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити в повному обсязі з підстав, наведених у позовній заяві. Представник відповідачів у судовому засіданні проти позову заперечив, пояснив, що [PERSON] та [PERSON] належним чином спадщину після смерті сина [PERSON] не приймали і приймати не бажають, а також вказав на те, що позивач вчасно не пред'явив свої вимоги, як це передбачено у ст. 1281 ЦК України. Треті особи своїх представників у судове засідання не направили, про час та місце розгляду справи були сповіщені завчасно належним чином. Заслухавши пояснення учасників судового засідання, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов є необґрунтованим, безпідставним та підлягає відхиленню з наступних підстав. Судом встановлено, що 04.06.2008 року між ВАТ «Сведбанк», правонаступником якого є ПАТ «Сведбанк» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 2402/0108/02-024 про надання кредиту на споживчі потреби в розмірі 37245 доларів США зі строком повернення - 03.06.2018 року включно. Забезпеченням виконання зобов'язань позичальника за вказаним кредитним договором є іпотека квартири № 106, по проспекту Миру, 257 у м. Чернігові (договір іпотеки від 04.06.2008 року). Крім того, в забезпечення кредитного договору 24.03.2011 року було укладено договір поруки № 2402/0108/02-024-Р-1, за яким поручителем виступила дружина позичальника - [PERSON] 28.11.2012 року ПАТ «Сведбанк» відступило права вимоги за кредитним договором ТОВ «Факторингова компанія «Вектор Плюс», уклавши договір факторингу № 15. В свою чергу, 28.11.2012 року між ТОВ «Факторингова компанія «Вектор Плюс» та ТОВ «Кредитні ініціативи» було також укладено договір факторингу, за яким права вимоги по кредитному договору № 2402/0108/02-024 від 04.06.2008 року перейшли до позивача по справі. Позивач в позові зазначає, що станом на 03.07.2014 року заборгованість за вищевказаним кредитним договором становить 356693,16 грн. (в перерахунку в національну валюту). При цьому детального розгорнутого розрахунку позивачем надано не було. [INFO] позичальник помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER], виданим відділом реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Чернігівського міського управління юстиції. Незважаючи на смерть позичальника, заочним рішенням Деснянського районного суду м. Чернігова від 10.10.2013 року в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором № 2402/0108/02-024 від 04 червня 2008 року у розмірі 259977 грн. 20 коп. (двісті п'ятдесят дев'ять тисяч дев'ятсот сімдесят сім гривень 20 коп.) було звернуто стягнення на предмет іпотеки - квартиру № 106, загальною площею 49,6 кв.м., житловою площею 28,1 кв.м., що знаходиться за адресою: [ADDRESS], що належить [PERSON], шляхом проведення прилюдних торгів згідно Закону України «Про виконавче провадження» за початковою ціною встановленою на рівні не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна, визначеною на підставі оцінки проведеної суб'єктом оціночної діяльності/незалежним експертом на стадії оцінки майна, під час проведення виконавчих дій. Слід відмітити, що у вказаному рішенні суду сума боргу позичальника вказана - 259977,20 грн., а у позові, поданому 21.07.2014 року - 356693,16 грн. Відповідну різницю сум представник позивача в судовому засіданні пояснити не зміг, крім того повідомив, що не був обізнаний про наявність заочного рішення суду від 10.10.2013 року. Таким чином, ТОВ «Кредитні ініціативи» скористалось правом стягнення з позичальника боргу шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки, відповідний спір судом вирішено на користь позивача, про що свідчить вказане вище заочне рішення. Крім того, на підставі цього рішення Деснянським районним судом м. Чернігова було видано виконавчий лист, на підставі якого Центральним відділом державної виконавчої служби Чернігівського міського управління юстиції було відкрито виконавче провадження № 40831519. Постановою головного державного виконавця Центрального ВДВС ЧМУЮ від 04.12.2013 року вказане виконавче провадження було зупинено у зв'язку зі смертю боржника відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження». Статтею 378 ЦПК України передбачено, що у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження за поданням державного виконавця або за заявою сторони суд замінює сторону виконавчого провадження її правонаступником. Позивач у позовній заяві зазначає, що правонаступниками позичальника [PERSON] є його батьки - [PERSON] та [PERSON], які фактично прийняли спадщину. У такому випадку, незрозуміло чому позивач не використовує надане йому ст. 378 ЦПК України право замінити сторону у виконавчому провадженні, а звертається до спадкоємців з позовом про стягнення заборгованості. Також судом встановлено, що позивач не звертався до суду з вимогами до поручителя за кредитним договором. Дослідивши копію спадкової справи № 817/2011 року до майна [PERSON], який помер [INFO], судом встановлено, що жодна особа із заявою про видачу свідоцтва про спадщину не зверталась. 18.07.2012 року [PERSON], яка є дружиною померлого позичальника і його поручителем за кредитним договором, подала до Першої чернігівської державної нотаріальної контори заяву про відмову від спадщини. В матеріалах спадкової справи є претензія ПАТ «Сведбанк» від 16.01.2012 року та ТОВ «Кредитні ініціативи» від 04.03.2014 року. Відповідно до приписів ст. 1281 ЦК України кредиторові спадкодавця належить протягом шести місяців від дня, коли він дізнався або міг дізнатися про відкриття спадщини, пред'явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, незалежно від настання строку вимоги. Якщо кредитор спадкодавця не знав і не міг знати про відкриття спадщини, він має право пред'явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, протягом одного року від настання строку вимоги. Кредитор спадкодавця, який не пред'явив вимоги до спадкоємців, що прийняли спадщину, у зазначені строки позбавляється права вимоги. З матеріалів справи вбачається, що ТОВ «Кредитні ініціативи» звернулось безпосередньо до [PERSON] та [PERSON] з письмовою вимогою досудового врегулювання спору лише 27.05.2014 року (лист № 27052014/01). Це свідчить про абсолютний пропуск строків, визначених ст. 1281 ЦК України, так як виходячи зі спадкової справи, ПАТ «Сведбанк» було відомо про смерть позичальника принаймні ще на початку 2012 року, а передаючи право вимоги за кредитним договором, необхідно було сповістити про це первісного фактора, а той в свою чергу наступного. Крім того, ч. 1 ст. 1082 ЦК України передбачено, що боржник зобов'язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. Позичальник таку вимогу не отримував і не міг отримати, оскільки помер до укладання договорів факторингу. Вищевказане свідчить про необґрунтованість та безпідставність вимог позивача, що є підставою для відмови у позові. З приводу вимог представника відповідачів про стягнення на їх користь з позивача витрат на правову допомогу, суд дійшов висновку, що ця вимога підлягає відхиленню. Представником відповідачів надано договори про надання юридичних послуг (правової допомоги) від 06.08.2014 року з калькуляцією вартості цієї допомоги по 2000 грн. на кожного відповідача, проте фінансово-розрахункових документів про оплату при цьому надано не було.

Outcome: dismissed