Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-25 00:00:00

20.01.2017 року [PERSON] та [PERSON] звернулись до суду з позовом до Побережнянської сільської ради Вінницького району Вінницької області, [PERSON] про визнання права на спадщину на обов'язкову частку (а.с. 3-6). Позовні вимоги позивачі мотивують тим, що [INFO] померла їхня мати [PERSON], після смерті якої відкрилась спадщина на належне їй майно. [PERSON] та [PERSON] подали заяви про прийняття спадщини в порядку спадкування за законом, згідно ст. 1241 ЦК України. Спадкоємцем за заповітом є [PERSON]. Позивачі є такими, що мають право на обов'язкову частку в спадковому майні, оскільки на час відкриття спадщини були пенсіонерами. Однак, у видачі свідоцтв про право на спадщину за законом на обов'язкову частку в спадковому майні нотаріусом їм було відмовлено в зв'язку з відсутністю правовстановлюючих документів. За вказаних обставин позивачі звернулись до суду за захистом своїх спадкових прав та просять ухвалити рішення, яким визнати за кожною з них право власності в порядку спадкування за законом після смерті матері [PERSON], померлої [INFO], на 1/6 частку земельної ділянки площею 2,0351 га, кадастровий номер [NUMBER], з цільовим призначенням - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Побережненської сільської ради Вінницького району Вінницької області та належала [PERSON] на підставі Державного акта на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER] від 20.11.2003 року. В судове засідання учасники судового розгляду не з'явились, попередньо подали через канцелярію суду письмові заяви з проханням проводити розгляд справи без їхньої участі, при цьому представник позивачів за довіреністю [PERSON] в поданій заяві зазначила, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі; відповідач [PERSON] в поданій заяві зазначив, що проти задоволення позову не заперечує. Представник відповідача - сільський голова Побережненської сільської ради Вінницького району Вінницької області в судове засідання не з'явився без поважних причин, заяв про розгляд справи у його відсутність або про відкладення розгляду справи на адресу суду не надходило. Суд вважає за можливе провести розгляд справи у відсутності нез'явившихся осіб. Дослідивши матеріали цивільної справи та оцінивши докази у справі, суд дійшов висновку, що позов обґрунтований та такий, що підлягає задоволенню виходячи з наступного. Судом встановлено, що [INFO] померла [PERSON], що підтверджується ксерокопією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 05.02.2005 року (а.с. 14). Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина на належне їй майно, до складу якого увійшла також земельна ділянка площею 2,0351 га, кадастровий номер [NUMBER], з цільовим призначенням - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Побережненської сільської ради Вінницького району Вінницької області та належала [PERSON] на підставі Державного акта на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER] від 20.11.2003 року, що підтверджується його ксерокопією (а.с. 58). Позивачі по справі [PERSON] та [PERSON] є спадкоємцями першої черги за законом після смерті [PERSON] як діти спадкодавиці, що підтверджується ксерокопіями свідоцтв про їх народження серії [NUMBER], виданого повторно 27.05.2008 року (а.с. 10) та серії [NUMBER] від 09.07.1963 року (а.с. 12), та ксерокопіями свідоцтв про укладення шлюбу серії [NUMBER] від 14.05.1974 року та серії [NUMBER] від 29.01.1965 року, якими підтверджується зміна їх прізвищ після реєстрації шлюбу (а.с. 11, 13). Спадкоємцем першої черги за законом як син спадкодавиці є також відповідач по справі [PERSON], також він є спадкоємцем за заповітом [PERSON] від 25.01.1990 року, посвідченим секретарем виконкому Побережненської сільської Ради народних депутатів Вінницького району - Маленковою Н.О., зареєстрованим в реєстрі за № 1. За вказаним заповітом спадкодавиця на випадок своєї смерті заповіла йому все своє майно, де б воно не було і з чого б воно не складалось і взагалі все те, що їй буде належати (а.с. 54). Позивачі по справі [PERSON] та [PERSON] на час відкриття спадщини досягли пенсійного віку, що підтверджується ксерокопіями їх паспортів та пенсійних посвідчень (а.с. 7, 8, 19). Для оформлення своїх спадкових прав позивачі звернулись у встановлений законом строк до нотаріальної контори з заявами про прийняття спадщини після смерті матері, у відповідності до вимог ст. 1241 ЦК України, що підтверджується копією спадкової справи № 369/2005 року, заведеної Вінницькою районною державною нотаріальною конторою до майна померлої [INFO] [PERSON] (а.с. 52-55). Однак, у видачі [PERSON] та [PERSON] свідоцтв про право на спадщину за законом їм було відмовлено у зв'язку з відсутністю правовстановлюючих документів на вказану вище земельну ділянку, що підтверджується ксерокопією листа Вінницької районної державної нотаріальної контори № 3146/02-17 від 03.11.2016 року (а.с. 57). В газеті «Подільська зоря», випуск № 40 (8617) від 29.09.2016 року було надруковано оголошення про втрату Державного акта на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER] від 20.11.2003 року, виданого на ім'я [PERSON], що підтверджується ксерокопією друкованого оголошення (а.с. 59). Застосовуючи норми матеріального та процесуального права, суд виходить з наступного: Частиною 1 статті 15 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Згідно ч.1 ст.3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ч.1 ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Так, судом встановлено, що предметом позову є земельна ділянка площею 2,0351 га, кадастровий номер [NUMBER], з цільовим призначенням - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Побережненської сільської ради Вінницького району Вінницької області, яка належала [PERSON] на підставі Державного акта на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER] від 20.11.2003 року, спадщина на яку відкрилась після смерті [PERSON], яка померла [INFO]. Статтями 1216, 1218 ЦК України визначено, що спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від спадкодавця до спадкоємців, до складу спадщини входять всі права та обов'язки, що належали спадкодавцю на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно статті 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Позивачі: [PERSON] та [PERSON] та відповідач [PERSON] є спадкоємцями першої черги за законом як діти спадкодавиці. Крім того, [PERSON] є також спадкоємцем за заповітом [PERSON] від від 25.01.1990 року. Згідно ч. 1 ст. 1241 ЦК України малолітні, неповнолітні, повнолітні непрацездатні діти спадкодавця, непрацездатна вдова (вдівець) та непрацездатні батьки спадкують, незалежно від змісту заповіту, половину частки, яка належала б кожному з них у разі спадкування за законом (обов'язкова частка). Відповідно до статті 1 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» непрацездатні громадяни - це особи, які досягли встановленого законом пенсійного віку або визнані інвалідами, у тому числі діти-інваліди, а також особи, які мають право на пенсію у зв'язку з втратою годувальника відповідно до цього Закону. Таким чином, позивачі на час відкриття спадщини після смерті [PERSON], померлої [INFO], досягли пенсійного віку, тому вважаються такими, що у відповідності до вимог ч. 1 ст. 1241 ЦК України, мають право на обов'язкову частку в спадковому майні. Відповідно до ч.1 ст.1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Частиною 5 статті 1268 ЦК України передбачено, що незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно до ч.1 ст.1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Позивачі спадщину прийняли належним чином, звернувшись у встановлений законом строк до нотаріальної контори з заявами про прийняття спадщини за законом, однак, отримати свідоцтва про право на спадщину за законом на належні їм частки у спадковій земельній ділянці вони не мають можливості, оскільки відсутні правовстановлюючі документи на неї. Той факт, що вказана земельна ділянка дійсно належала спадкодавиці [PERSON], померлій [INFO] підтверджується ксерокопією Державного акта на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER] від 20.11.2003 року та ксерокопією друкованого оголошення про його втрату (а.с. 58, 59). Таким чином, оскільки є спадкоємець за заповітом - [PERSON], позивачі [PERSON] та [PERSON], згідно ч. 1 ст. 1241 ЦК України, мають право на половину частки, яка належала б кожному з них у разі спадкування за законом (обов'язкова частка), тобто: [PERSON], як спадкоємець за заповітом, має право на спадкування 2/3 частки спадкового майна після смерті матері [PERSON], померлої [INFO], а кожна з позивачів - на спадкування 1/6 частки (1/3:2=1/6). Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Особа має право звернутися до суду з позовом про визнання права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншими особами (ч.1 ст. 392 ЦК України). Тобто, передумовою для застосування ст. 392 ЦК України є відсутність іншого, окрім судового, шляху для відновлення порушеного права. Згідно роз'яснень, викладених у п.23 постанови Пленуму Верховного суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 р. № 7, за наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Тобто, визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадщини у нотаріальному порядку, у зв'язку з чим, виникає цивільно-правовій спір. З листа нотаріуса Вінницької районної державної нотаріальної контори за № 3146/02-17 від 03.11.2016 року (а.с. 57), вбачається, що позивачам було відмовлено у видачі свідоцтв про право на спадщину за законом з підстав відсутності правовстановлюючого документу. З огляду на вищезазначене, суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] та [PERSON] підлягають задоволенню в повному обсязі. Враховуючи викладене, суд вважає, що оскільки іншої можливості оформити свої спадкові права у позивачів немає, за кожною з позивачів необхідно визнати в порядку спадкування за законом право власності на 1/6 частку спадкової земельної ділянки. Задоволення позову не суперечить вимогам та законним інтересам сторін та відповідає чинному законодавству України і не порушує прав та інтересів третіх осіб. Крім того, за відсутності клопотання у позивачів про розподіл судових витрат, суд вважає залишити їх за позивачами. Керуючи ст.ст.212-215 ЦПК України, суд -

Outcome: approved