Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-02 00:00:00

1. Короткий зміст позовних вимог 05.03.2018 р. [PERSON] звернулася до Борівського районного суду Харківської області з позовом до Вищесолоненської сільської ради Борівського району Харківської області, [PERSON], в якому вказала, що 25.07.2013 р. померла її мати - [PERSON] За життя 25.08.2011 р. [PERSON] склала заповіт, посвідчений секретарем виконкому Вищесолоненської сільської ради [PERSON] та зареєстрований в реєстрі за № 47. Згідно вказаного заповіту [PERSON], на випадок своєї смерті, заповіла позивачу житловий будинок з надвірними будівлями, розташований за адресою: Харківська область, Борівський район, с. Вище Солоне, вул. Степова, б. 39, та грошові вклади, які знаходяться на рахунках Ощадбанку Україна № 5466, а рідній сестрі позивача [PERSON] заповіла земельну ділянку, площею 7.6294 га, розташовану на території Вищесолоненської сільської ради Борівського району Харківської області, надану для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, згідно Державного акту на право власності на земельну ділянку серії Р2 № 778729. При оформленні спадщини зясувалося, що заповітом не було охоплено все спадкове майно. Зокрема, після смерті [PERSON] залишилося ще спадкове нерухоме майно: земельна ділянка загальною площею 0.850 га, з якої: 0.2500 га надано для обслуговування житлового будинку та господарських будівель, в якому проживає позивач, та 0.60 га наданої для ведення особистого селянського господарства. В звязку з вищевикладеним позивачу було відмовлено державним нотаріусом у видачі свідоцтва про право на спадщину на земельні ділянки: площею 0.25 га для обслуговування житлового будинку, площею 0.2280 га - для ведення особистого селянського господарства та площею 0.3720 га для ведення особистого селянського господарства, які знаходяться в с. Вище Солоне Борівського району Харківської області в цілій частці. На підставі вищевикладеного позивач просить визнати за нею право власності на оспорювані земельні ділянки в порядку спадкування за законом. 2. Позиції учасників справи Ухвалою Борівського районного суду Харківської області від 05.03.2018 р. було відкрито провадження і вирішено розгляд справи проводити в порядку загального позовного провадження. [PERSON] в судове засідання не зявилася, надала заяву про підтримання позовних вимог та розгляд справи за її відсутності. 22.03.2018 р. від Вищесолоненської сільської ради Борівського району Харківської області надійшла заява про визнання позову та розгляд справи за відсутності її представника. 23.03.2018 р. до Борівського районного суду Харківської області надійшла заява від [PERSON] про визнання позову, в якій вона просить справу розглядати за її відсутності, позовні вимоги [PERSON] задовольнити. Суд вважає можливим розглянути справу у відсутності сторін, які заявили про розгляд справи за їх відсутності, на підставі наявних у справі матеріалів, без здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, що відповідає вимогам ч. 3 ст.211, ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Згідно ч. 3,4\~ст. 200 ЦПК України\~за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем, в порядку, встановленому ст. 206 цього Кодексу. Згідно ч. 4\~ст. 206 ЦПК України\~у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. 3. Встановлені в судовому засіданні обставини справи З копії свідоцтва про народження серії ІV-УР № 2059750 вбачається, що батьками [PERSON] є [PERSON] та [PERSON] (а.с.9). Згідно копії свідоцтва про укладення шлюбу серії ІІ-НО № 294715 [PERSON] 25.10.1975 р. уклала шлюб з [PERSON] (а.с.10). Копією Державного акту на право приватної власності на землю серії ХР-05-00-054561 від 14.08.1997 р. підтверджується, що [PERSON] передано у приватну власність земельну ділянку площею 0.850 га, розташовану на території Вищесолоненської сільської ради в с. Вище Солоне по вул. Степова, 39 (а.с.14). З копій Витягів з Державного земельного кадастру про земельну ділянку вбачається, що власником земельних ділянок: площею 0.3720 з кадастровим номером 6321081001:01:001:0280, для ведення особистого селянського господарства; площею 0.2280 га з кадастровим номером 6321081001:01:001:0279, для ведення особистого селянського господарства; площею 0.2500 га з кадастровим номером 6321081001:01:001:0278, для обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, є [PERSON] (а.с.15-23). З копії заповіту [PERSON] від 25.08.2011 р. зареєстрованого в реєстрі за № 47 вбачається, що остання, на випадок своєї смерті заповіла [PERSON] житловий будинок з надвірними будівлями, розташований за адресою: Харківська область, Борівський район, с. Вище Солоне, вул. Степова, б. 39, та грошові вклади, які знаходяться на рахунках Ощадбанку Україна, а [PERSON] - земельну ділянку, площею 7.6294 га, розташовану на території Вищесолоненської сільської ради Борівського району Харківської області, наданої для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, згідно Державного акту на право власності на земельну ділянку серії Р2 № 778729 (а.с.26). [PERSON] померла 25.07.2013 р., що вбачається з копії свідоцтва про смерть серії І-ВЛ № 394400 (а.с.27). З копії свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 16.09.2016 р. зареєстрованого в реєстрі за № 1157 та копії Інформаційної довідки з Дежавного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна щодо обєкта нерухомого майна вбачається, що [PERSON] прийняла спадщину після смерті [PERSON] і стала власницею житлового будинку, розташованого за адресою: вул. Степова, б. 39 с. Вище Солоне Борівського району Харківської області (а.с.24-25). Згідно копії постанови № 1448/02-31 від 16.09.2016 р. державним нотаріусом Борівської ДНК [PERSON] було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на оспорювані земельні ділянки (а.с.28). З копії [PERSON] із технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки вбачається, що нормативна грошова оцінка земельної ділянки площею 8500 кв.м станом на 26.02.2018 р. становить 162\~835.58 грн. (а.с.29). Із заяви [PERSON] вбачається, що після смерті матері - [PERSON], спадкоємцями першої черги є [PERSON] та [PERSON] При цьому, остання відмовляється від прийняття спадщини по земельній ділянці для обслуговування житлового будинку та ведення особистого підсобного господарства на користь [PERSON] (а.с.30). 4. Релевантні джерела права й акти їх застосування Ч. 1 ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). \~Спадкування здійснюється за заповітом або за законом, що передбачено ст. 1217 ЦК України. Ч. 2 ст. 1223 ЦК України встановлено, що у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у\~статтях 1261-1265 цього Кодексу. Згідно ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця. Пунктом 10 Постанови Пленуму Верховного суду України № 7 від 30.05.2008 р. «Про судову практику у справах про спадкування» передбачено, що відповідно до статті 1225 ЦК право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом. Правило статті 1225 ЦК про те, що при переході до спадкоємців права власності на житловий будинок, інші будівлі та споруди до них переходить право власності або право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені, і у розмірі, який необхідний для їх обслуговування, якщо інший її розмір не визначений заповітом, необхідно розуміти так, що така ділянка переходить у власність або користування спадкоємців, якщо її було надано в установленому порядку, в межах, визначених при наданні, за умови, що спадкодавець не складав заповіту щодо розпорядження земельною ділянкою, належною йому на праві власності. Відповідно до ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. До спадкоємців житлового будинку, інших будівель та споруд переходить право власності або право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені. До спадкоємців житлового будинку, інших будівель та споруд переходить право власності або право користування земельною ділянкою, яка необхідна для їх обслуговування, якщо інший її розмір не визначений заповітом. 5. Мотиви, з яких виходить суд при ухваленні рішення Як вбачається із встановлених судом обставин, [PERSON] та [PERSON] прийняли спадщину після смерті своєї матері [PERSON] за заповітом. Земельна ділянка загальною площею 0.850 га, з якої: 0.2500 га для обслуговування житлового будинку та господарських будівель та 0.60 га для ведення особистого селянського господарства не охоплена вищевказаним заповітом. Після смерті [PERSON] спадкоємцями першої черги є позивач та її сестра [PERSON], яка відмовилася від прийняття спадщини по оспорюваній земельній ділянці на користь своєї сестри - [PERSON] В звязку з наведеним, суд вбачає підстави для набуття права власності позивачем в судовому порядку в силу ст. 16 ЦК України. 6. Висновки суду за результатами розгляду справи З дотриманням передбаченого законодавством порядку дослідження доказів, ухвалення судових рішень, судом було повно та всебічно зясовано всі обставини справи, на підставі яких, враховуючи визнання позову відповідачами, суд вважає за необхідне позовні вимоги [PERSON] задовольнити. З урахуванням матеріалів справи,

Outcome: approved