Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-03 00:00:00

21 грудня 2016 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON], в якому просить (з урахуванням уточнення позовних вимог від 10 серпня 2017 року) визначити [PERSON] наступні способи його участі у спілкуванні та вихованні дитини: встановити систематичні побачення з донькою [PERSON] без присутності матері кожної п'ятниці неділі з 17-00 години до 08-00 години кожного понеділка неділі зі знаходженням доньки за місцем проживання батька: [ADDRESS]; встановити побачення з донькою [PERSON] в день її народження [INFO] з 12.00 год. до 16.00 год. за місцем проживання батька: [ADDRESS], визначити час на спільний з батьком відпочинок та оздоровлення доньки [PERSON] без присутності матері: 14 днів в червні (серпні) місяці кожного року для відпочинку на морі, влітку - 18 днів в липні місяці кожного року в санаторіях Закарпаття, Прикарпаття, взимку - 18 днів в січні (лютому) місяці кожного року на Буковелі, з можливістю поділу та встановлення строку на менші періоди на його розсуд, без участі матері, загальною тривалістю не менше двох місяців на рік; не чинити батькові [PERSON] перешкоди у вивідуванні доньки [PERSON] в дитячому садку. Позов мотивовано тим, що з 22 листопада 2011 року позивач перебував у зареєстрованому шлюбі з відповідачем [PERSON], [INFO]. Від цього шлюбу народилась дитина [PERSON], [INFO]. Рішенням Павлоградського міськрайонного суду від 26.10.2015 року шлюб між сторонами був розірваний, у зв'язку з чим донька позивача проживає разом з матір?ю [PERSON], яка не має свого постійного місця проживання. Періодично відповідач мешкає у своєї бабусі за адресою [ADDRESS], або за місцем проживання своєї матері за адресою [ADDRESS], і дитина фактично позбавлена нормальних житлово-побутових умов. Позивач позбавлений можливості повноцінно спілкуватися зі своєю дитиною та приймати участь у вихованні своєї доньки. Позивач усілякими способами перешкоджає спілкуванню позивача з дитиною. Позивач стурбований поганим відношенням до виховання доньки з боку відповідача. На неодноразові прохання позивача надати йому можливість бачитися з дитиною відповідач відмовляє, при цьому жодних причин і мотивів відмови не повідомляє. Позивач неодноразово звертався до органу опіки та піклування з приводу того, що відповідач чинить позивачу перешкоди у спілкуванні з дитиною, з відповідачем проводилися профілактичні бесіди, але позитивного результату вони не дали. Жодних обставин, які б давали підстави вважати, що спілкування позивача з дитиною спричинить шкоду доньці не існує. Представник позивача у судовому засіданні уточнені позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила їх задовольнити, пояснила, що у зв?язку зі складними відносинами, які склались між позивачем та відповідачем після розлучення, вони не можуть дійти згоди щодо можливості поїздок на відпочинок їх спільної доньки [PERSON] разом з позивачем та його батьками. Раніше, коли вони були однією сім?єю, вони неодноразово їздили на відпочинок всі разом з дитиною, на море, в санаторії Закарпаття, Прикарпаття та на Буковель. Ніяких заперечень з приводу зазначених поїздок у відповідача не було, проблем зі здоров?ям доньки у зв?язку з цими поїздками, також, не було. Зазначила, що на день розгляду справи, сторони дійшли згоди майже по всім спірним питанням, заявленим в позовних вимогах, окрім спільного відпочинку позивача разом з донькою в санаторіях Закарпаття, Прикарпаття та на Буковелі. На даний час, донька сторін [PERSON] на обліку у лікаря не перебуває, медичних протипоказань, щодо її поїздок в санаторії Закарпаття, Прикарпаття та на Буковель не має, тому просить позовні вимоги задовольнити в повному обсязі, з урахуванням думки лікаря, яка зазначила, що перед поїздками необхідна консультація з лікарем та відповідне медичне обстеження. Відповідач у судовому засіданні пояснила, що вона не перешкоджає спілкуванню позивача з донькою, він з нею спілкується, відвідує її у дитячому садочку, вона визнає позовні вимоги частково, не згодна з поїздками в санаторії Закарпаття, Прикарпаття та на Буковель, так як після таких поїздок у доньки бувають розлади з кишечником, дисбактеріоз, з приводу чого вона зверталась до лікаря, та вимушена лікувати доньку. Представник відповідача у судовому засіданні пояснила, що відповідач позовні вимоги визнає частково, на день розгляду справи, сторони дійшли згоди майже по всім спірним питанням, заявленим в позовних вимогах, окрім спільного відпочинку позивача разом з донькою в санаторіях Закарпаття, Прикарпаття та на Буковелі, так як після таких поїздок у доньки сторін [PERSON] бувають розлади з кишечником, дисбактеріоз, тому в цій частині відповідач позовні вимоги не визнає та просить відмовити в їх задоволенні. Щодо інших позовних вимог, то відповідач їх визнає частково, а саме згодна на: систематичні побачення з донькою [PERSON] без присутності матері кожної п'ятниці неділі з 16-00 години п'ятниці до 16-00 години неділі з знаходженням доньки за місцем проживання батька: [ADDRESS]; встановити побачення з донькою [PERSON] в день її народження [INFO] з 12.00 год. до 16.00 год. за місцем проживання батька: [ADDRESS], визначити час на спільний з батьком відпочинок та оздоровлення доньки [PERSON] без присутності матері: 14 днів в червні (серпні) місяці кожного року для відпочинку на морі, влітку - 18 днів в липні місяці кожного року, взимку - 18 днів в січні (лютому) місяці кожного року, з можливістю поділу та встановлення строку на менші періоди на його розсуд, без участі матері, загальною тривалістю не менше двох місяців на рік. Час спілкування позивача з донькою у вихідні дні просить обмежити до 16.00 год. неділі, так як після вихідних дитину необхідно підготувати до відвідування дитячого садка, а постійне місце проживання дитини з матір?ю, та в неї вдома знаходяться всі речі дитини, тому не можливо встановити час до 8.00 години понеділка. Перешкод у відвідуванні позивачем доньки у дитячому садочку йому ніхто не чинить. Представник органу опіки та піклування Павлоградської міської ради у судовому засіданні пояснила, що вони не заперечують проти задоволення позовних вимоги зі встановленням режиму участі батька у вихованні доньки відповідно до висновку органу опіки та піклування Павлоградської міської ради № 1479/0/2-17 від 13.04.2017 року . В судовому засіданні була з'ясовна думка спеціаліста, а саме дільничного лікаря - педіатра [PERSON], під наглядом якої перебуває дитина [PERSON], [INFO], з народження до цього часу. Лікар [PERSON] зазначила, що дійсно дитина перебувала на обліку у зв?язку з дисбактеріозом кишечника, на даний час вона на обліку не перебуває, до лікаря мати з донько не зверталась з весни 2017 року, кожен раз перед та після поїздок на відпочинок мати з приводу здоров?я доньки не зверталась, весною 2016 року було звернення зі скаргами на біль в животі, дитина була знервована, вона призначила лікування, записів в медичній картці дитини не робила, на даний час медичних протипоказань для відпочинку дитини в санаторіях Закарпаття, Прикарпаття та на Буковелі не має, але з урахуванням здоров?я дитини, відносин в родині, перед кожною поїздкою обов?язково необхідно звертатись до лікаря для консультації та огляду. Вислухавши сторін у справі, думку спеціаліста, з'ясувавши обставини справи, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, та дослідивши письмові докази по справі в підтвердження вказаних обставин, суд приходить до висновку, що вимоги позивача підлягають задоволенню частково виходячи з наступного. Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що [PERSON] до [PERSON] є батьками дитини [PERSON], [INFO]. Шлюб між сторонами розірвано. Місце проживання [PERSON] зареєстровано за адресою: [ADDRESS]. Місце проживання [PERSON] зареєстровано за адресою: [ADDRESS]. Малолітня донька сторін [PERSON], [INFO] проживає разом з матір?ю. Відповідно до витягу з протоколу засідання обласної психолого - медико - педагогічної консультації від 30.06.2016 року № 622-а [PERSON], [INFO], має затриманий психічний розвиток з недорозвитком пізнавальних процесів, недостатністю довільної уваги та незрілістю емоційно-вольової сфери. Працездатність знижена, потребує організаційної допомоги. На інтелектуальні навантаження проявляє негативізм. Научуваність на середньому рівні. Поведінка регулюються мовленням. Загальне недорозвинення мовлення ІІ рівня. Відповідно до інформації Комунального закладу «Центр первинної медико-санітарної допомоги м. Павлограда» № 425 від 23.06.2017 року, на запит адвоката, дитина [PERSON], [INFO], на диспансерному обліку не перебуває, оформлена в дитячий садочок № 61в в групу для дітей з порушенням психічного розвитку, де займається з логопедом та психологом. З 2013 по 2017 рік дитина кілька разів хворіла гострими респіраторними захворюваннями. Загальних протипоказань для оздоровлення дитини протягом року в санаторіях Азовського, Чорноморського узбережжя та Західної України (Прикарпаття, Закарпаття, Карпатах) немає. Але з урахуванням, простудних захворювань та психологічного стану дитини, рекомендовано оздоровлення в санаторіях загальнооздоровчого та пульмонологічного профілю на Азовському узбережжі, в місцевих санаторіях. Крім того, зазначене в інформації Комунального закладу «Центр первинної медико-санітарної допомоги м. Павлограда» підтверджується дослідженим в судовому засіданні оригіналом медичної картки [PERSON], [INFO]. Відповідно до довідки № 61 від 28.03.2017 р. Профспілкової організації ВСП «Шахта «Павлоградська» ВАТ «Павлоградвугілля» сім?я [PERSON], [PERSON] разом з донькою [PERSON] отримували путівки в санаторії Азовського, Чорноморського узбережжя, Криму та Західної України, що також підтверджують сторони. Органом опіки та піклування Павлоградської міської ради було надано суду висновок по суті позовних вимог № 1479/0/2-17 від 13.04.2017 року Декларацією прав дитини (прийнята Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року), яка підлягає застосуванню відповідно до ст.9 Конституції України та ст.ст.2, 8 ЦПК України, проголошено, що у всіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питанням соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Згідно із ч.3 ст. 11 Закону України «Про охорону дитинства», батько і мати мають рівні права та обов'язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов'язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. Відповідно до ч. ч. 1 і 2 ст. 15 Закону України «Про охорону дитинства», дитина, яка проживає окремо від батьків або одного з них, має право на підтримання з ними регулярних особистих стосунків і прямих контактів. Батьки, які проживають окремо від дитини, зобов'язані брати участь у її вихованні і мають право спілкуватися з нею, якщо судом визнано, що таке спілкування не перешкоджатиме нормальному вихованню дитини. Відповідно до частин 1, 2, 3 ст. 157 Сімейного кодексу України питання виховання дитини вирішується батьками спільно. Той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов'язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвитку дитини. Частинами 1, 2 ст. 159 СК України передбачено, якщо той із батьків, з ким проживає дитина, чинить перешкоди тому з батьків, хто проживає окремо, у спілкуванні з дитиною та у її вихованні, зокрема якщо він ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування, другий із батьків має право звернутися до суду з позовом про усунення цих перешкод. Суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування. Під час вирішення спору щодо участі одного з батьків у вихованні дитини береться до уваги ставлення батьків до виконання своїх обов'язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров'я та інші обставини, що мають істотне значення, в тому числі стан психічного здоров'я одного з батьків, зловживання ним алкогольними напоями або наркотичними засобами. Відповідно до ч.1 ст.151 СК України батьки мають переважне право перед іншими особами на особисте виховання дитини. У частинах 1, 2 ст. 155 СК України закріплено, що здійснення батьками своїх прав та виконання обов'язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Згідно із п.2 ч.2 ст.18 СК України способами захисту сімейних прав та інтересів є, зокрема, примусове виконання добровільно не виконаного обов'язку. Відповідно до засад змагальності кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, як це встановлено ст.10,60 ЦПК України. Обставини, які визнаються сторонами, відповідно ч.1ст. 61 ЦПК України, не підлягають доказуванню. Згідно ч. 4 ст. 174 УПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. В судовому засіданні встановлено, та підтверджено і визнано сторонами, що перешкод позивачу у вивідуванні доньки [PERSON] в дитячому садку відповідач не чинить, доказів іншого позивачем у встановленому законом порядку суду не надано, крім того, сторони дійшли згоди по всім пунктам позовних вимоги щодо способу участі позивача у спілкуванні та вихованні доньки [PERSON], окрім часу спілкування батька з донькою у вихідні дні, а саме до 16-00 години неділі, чи до 8.00 години понеділка, та можливості відпочинку дитини разом з батьком в санаторіях Закарпаття, Прикарпаття та на Буковелі. Щодо можливості відпочинку дитини в санаторіях Закарпаття, Прикарпаття та на Буковелі, суд зазначає, що з урахуванням думки спеціаліста лікаря - педіатра, яка супроводжує дитину з народження, стану фізичного та психологічного здоров?я дитини, виключно в інтересах дитини, відсутністю медичних протипоказань проти зазначеного відпочинку, та з урахуванням думки сторін, такий відпочинок можливий, але за попереднього звернення, консультації та дозволу лікаря. Враховуючи інтереси дитини, вік дитини, її стан здоров?я, суд вважає за можливе визначити спосіб участі позивача у спілкуванні та вихованні дитини шляхом встановлення побачень батька з дитиною кожного тижня з 16-00 години п'ятниці до 16-00 години неділі; кожного року в день народження [PERSON] [INFO] з 12.00 години до 16.00 години, зі знаходженням доньки за місцем проживання батька: [ADDRESS]; визначити час на спільний з батьком [PERSON] відпочинок та оздоровлення доньки [PERSON], [INFO], без присутності матері [PERSON]: 14 днів в червні (серпні) місяці кожного року для відпочинку на морі, влітку - 18 днів в липні місяці кожного року в санаторіях Закарпаття, Прикарпаття, взимку -18 днів в січні (лютому) місяці кожного року на Буковелі, за умови попереднього звернення, консультації та дозволу лікаря, та з можливістю поділу та встановлення строку на менші періоди на розсуд [PERSON], загальною тривалістю не менше двох місяців на рік. Зазначений графік спілкування батька з донькою не буде порушувати режиму відпочинку, сталий уклад життя сторін, є доцільним, відповідає інтересам дитини, стану її фізичного та психологічного здоров?я, не суперечить законним інтересам позивача і відповідача. Таким чином, позов є законним та обґрунтованим, підлягає частковому задоволенню.

Outcome: partial