Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-20 00:00:00

20.12.2018 року позивач управління соціального захисту населення Білоцерківської міської ради Київської області звернулося до Білоцерківського міськрайонного суду Київської області з позовною заявою до [PERSON] \~ про стягнення надміру виплачених сум допомоги, посилаючись на наступні обставини. Відповідач гр. [PERSON] протягом досить тривалого часу перебуває на обліку в управлінні соціального захисту населення Білоцерківської міської ради (далі - управління) та є отримувачем державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім`ям.\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ Право на отримання державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім`ям (далі - допомога) встановлюється Законом України «Про державну соціальну допомогу малозабезпеченим сім`ям» (далі - Закон). Умови надання допомоги визначаються Порядком призначення і виплати державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім`ям, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 24 лютого 2003 р. № 250 (далі - Порядок). У відповідності до статті 3 Закону та пункту 2 Порядку допомога призначається і виплачується у грошовій формі малозабезпеченим сім`ям, які постійно проживають на території України, мають середньомісячний сукупний дохід, нижчий від прожиткового мінімуму для сім`ї. Особливістю допомоги є визначення її розміру з урахуванням середньомісячного сукупного доходу сім`ї, тобто обчисленого у середньому за місяць доходу усіх членів сім`ї з усіх джерел надходжень протягом шести місяців, що передують місяцю звернення за призначенням державної соціальної допомоги, крім допомоги на дітей, над якими встановлено опіку чи піклування. Іншою особливістю допомоги є призначення її на шість місяців. Відповідні положення закріплені у статті 6 Закону та пункті 20 Порядку. Тому, у відповідності до наведеного, умовою отримання допомоги є подання заявником відповідної заяви та декларації про доходи та майно (заповнюється на підставі довідок про доходи кожного члена сім`ї), форми яких встановлюються Міністерством соціальної політики України. Враховуючи, що середньомісячний сукупний дохід сім`ї є вирішальним при визначенні розміру допомоги, особи, які звертаються за отриманням допомоги, мають вкрай відповідально ставитись до достовірності даних про доходи, що декларуються для отримання допомоги. 18.08.2017 року гр. [PERSON] звернулась до управління з заявою про призначення допомоги і декларацією про доходи та майновий стан сім`ї (копії додаються). До заяви та декларації позивачкою додано довідка про отримання допомоги по безробіттю, видана Білоцерківським міськрайонним центром зайнятості 11.08.2017 року № 2888. В декларації відповідачка зазначила, що інших доходів не має. На підставі наданих документів рішенням від 08.09.2017 року управлінням було призначено відповідачці допомогу на період з 01.08.2017 року по 31.01.2018 року в розмірі 1460,95 грн. Пунктом 25 Порядку визначено, що у разі припинення реєстрації як безробітної особи, яка включена до складу малозабезпеченої сім`ї, виплата раніше призначеної допомоги припиняється з місяця, що настає за місяцем, в якому припинено реєстрацію безробітного за інформацією центрів зайнятості. Окрім цього, пунктом 27 Порядку передбачено, що центрами зайнятості до 10 числа місяця, що настає за звітним, здійснюється інформування органів соціального захисту населення стосовно дотримання безробітним працездатним членом малозабезпеченої сім`ї законодавства про зайнятість, у частині сприяння своєму працевлаштуванню та припинення реєстрації як безробітної особи, яка включена до складу малозабезпеченої сім`ї. Так, 03.11.2017 року до управління від Білоцерківського міськрайонного центру зайнятості надійшов список осіб, яким припинено реєстрацію як безробітних осіб, від 01.11.2017 року № 1406-03. Відповідно до наданого списку гр. [PERSON] 29.09.2017 року припинена реєстрація як безробітної особи в зв`язку з поданням письмової заяви. За виявленими обставинами спеціалістами управління 03.11.2017 року було проведено перерахунок допомоги на період з 01.08.2017 року по 30.09.2017 року в розмірі 1460,95 грн. У відповідності до п. 28 Порядку якщо сім`єю приховано або навмисно подано недостовірні дані про її доходи та майновий стан, що вплинуло на встановлення права на призначення соціальної допомоги та визначення її розміру, внаслідок чого були надміру виплачені кошти, органи соціального захисту населення: - визначають обсяг надміру виплачених коштів та встановлюють строки їх повернення залежно від матеріального стану сім`ї; - повідомляють уповноваженого представника малозабезпеченої сім`ї про обсяг надміру виплачених коштів та строки їх повернення; - у разі неповернення надміру виплачених коштів добровільно в установлені строки вирішують питання про їх стягнення у судовому порядку. Тому просили суд розглядати справу в порядку спрощеного позовного провадження, стягнути з гр. [PERSON] надміру виплачену державну соціальну допомогу малозабезпеченим сім`ям в сумі 1921 грн. 90 коп., стягнути з гр. [PERSON] на користь управління соціального захисту населення Білоцерківської міської ради судовий збір в сумі 1762 грн. (а.с. 2-5).\~ Ухвалою судді 04 лютого 2019 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у вищезазначеній цивільній справі. Постановлено провести розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження. Призначено судове засідання на 10 годину 00 хвилин 20 березня 2019 року (а.с. 40-41). В судовому засіданні представник позивача [PERSON] Г [PERSON] В., яка діє на підставі довіреності (а.с. 46) підтримала позовні вимоги, надала пояснення аналогічні викладеним в позовній заяві та просила суд задовольнити вимоги в повному обсязі. Представник відповідача Коннова Н.І., яка діє на підставі довіреності (а.с. 47) та доручення для надання безоплатної вторинної правової допомоги (а. с. 48) в судовому засіданні заперечувала проти позовних вимог позивача, просила суд відмовити в задоволенні позову, оскільки з боку відповідача не було приховано або навмисно подано недостовірні дані, а отже не було порушено п. 28 Порядку, на який посилається позивач. Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги позивача управління соціального захисту населення Білоцерківської міської ради Київської області не підлягають задоволенню з наступних підстав. Згідно із ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизначених або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Відповідно до ч. 1 ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Відповідно до ч. 1 ст. 19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства. Судом встановлені фактичні обставини та зміст спірних правовідносин. Встановлено, що відповідач [PERSON] 18.08.2017 року звернулась до управління соціального захисту населення з заявою про призначення допомоги і декларацією про доходи та майновий стан сім`ї,\~ до заяви та декларації останньою додано довідка про отримання допомоги по безробіттю, видана Білоцерківським міськрайонним центром зайнятості 11.08.2017 року за № 2888. В декларації [PERSON] зазначила, що інших доходів не має (а.с. 6-9, 10-11). Рішенням від 08.09.2017 року управлінням соціального захисту населення було призначено відповідачці допомогу на період з 01.08.2017 року по 31.01.2018 року в розмірі 1460,95 грн. (а.с. 13). Згідно розрахунку державної соціальної допомоги, розмір соціальної допомоги з 01.08.2017 року по 31.01.2018 року склав 1460,95 грн. (а.с. 14). 03.11.2017 року управління соціального захисту населення від Білоцерківського міськрайонного центру зайнятості було отримано список осіб, яким припинено реєстрацію як безробітних осіб, від 01.11.2017 року № 1406-03 (а.с. 16). Відповідно до наданого списку гр. [PERSON] 29.09.2017 року припинена реєстрація як безробітної особи (а.с. 17-19). Рішенням управління соціального захисту населення від 03.11.2017 року припинено відповідачці виплати державної соціальної допомоги з 01.10.2017 року (а.с. 20). Листом від 06 квітня 2018 року за вих. № 3444 управлінням соціального захисту населення відповідачу [PERSON] було направлено повідомлення про припинення виплати державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім`ям та в зазначеному повідомленні також повідомлялося про повернення неправомірно отриманої державної соціальної допомоги в розмірі 1921,90 грн. (а.с. 23). Встановлено, що\~ вказане повідомлення залишилося відповідачкою поза увагою, як і повторне від 12.06.2018 року за вих. № 6339 (а.с. 27). Звертаючись з відповідною позовною заявою позивач просить стягнути з відповідача 1921,90 грн., як отриману останньою безпідставно.\~ Відповідно ч.ч.1-4 ст. 10 ЦПК України, суд при розгляді справи керується принципом верховенства права. Суд розглядає справи відповідно до Конституції України, законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Суд застосовує інші правові акти, прийняті відповідним органом на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що встановлені Конституцією та законами України. Суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. Згідно ч.1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення. Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно до ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дні, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, які мають значення для вирішення справи. Частиною 2 статті 77 ЦПК України встановлено, що предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухвалені судового рішення. Частиною 5, 6 статті 81 ЦПК України докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно ч. 1 ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Відповідно ч. 9 ст. 83 ЦПК України, копії доказів (крім речових доказів), що подаються до суду, заздалегідь надсилаються або надаються особою, яка їх подає, іншим учасникам справи. Суд не бере до уваги відповідні докази у разі відсутності підтвердження надсилання (надання) їх копій іншим учасникам справи, крім випадку, якщо такі докази є у відповідного учасника справи або обсяг доказів є надмірним, або вони подані до суду в електронній формі, або є публічно доступними. Відповідно до п. 11 постанови № 4 Пленуму Верховного Суду України від 18 грудня 2009 року, суд, встановлюючи наявність або відсутність фактів, якими обґрунтовуються вимоги чи заперечення сторін, визнаючи одні та відхиляючи інші докази, має мотивувати свої дії та враховувати, що доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. У відповідності до статті 3 Закону України «Про державну соціальну допомогу малозабезпеченим сім`ям» (далі - Закон) та пункту 2 Порядку «Умови надання допомоги визначаються Порядком призначення і виплати державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім`ям, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 24 лютого 2003 р. № 250 (далі - Порядок) допомога призначається і виплачується у грошовій формі малозабезпеченим сім`ям, які постійно проживають на території України, мають середньомісячний сукупний дохід, нижчий від прожиткового мінімуму для сім`ї. Особливістю допомоги є визначення її розміру з урахуванням середньомісячного сукупного доходу сім`ї, тобто обчисленого у середньому за місяць доходу усіх членів сім`ї з усіх джерел надходжень протягом шести місяців, що передують місяцю звернення за призначенням державної соціальної допомоги, крім допомоги на дітей, над якими встановлено опіку чи піклування. Іншою особливістю допомоги є призначення її на шість місяців. Відповідні положення закріплені у статті 6 Закону та пункті 20 Порядку. Отже, у відповідності до наведеного, умовою отримання допомоги є подання заявником відповідної заяви та декларації про доходи та майно (заповнюється на підставі довідок про доходи кожного члена сім`ї), форми яких встановлюються Міністерством соціальної політики України. Враховуючи, що середньомісячний сукупний дохід сім`ї є вирішальним при визначенні розміру допомоги, особи, які звертаються за отриманням допомоги, мають вкрай відповідально ставитись до достовірності даних про доходи, що декларуються для отримання допомоги. Середньомісячний сукупний дохід сім`ї визначається згідно з Методикою обчислення сукупного доходу сім`ї для всіх видів соціальної допомоги, затвердженою спільним наказом Міністерства праці та соціальної політики України, Міністерства економіки та з питань євроінтеграції України, Міністерства фінансів України, Державного комітету статистики України, Державного комітету молодіжної політики, спорту і туризму України від 15.01.2001 №486/202/524/455/3370. Відповідно до ст. 5 Закону та п. 15 Порядку до стабілізації економічного становища в Україні розмір державної соціальної допомоги визначається з урахуванням рівня забезпечення прожиткового мінімуму. Рівень забезпечення прожиткового мінімуму встановлюється виходячи з реальних можливостей видаткової частини Державного бюджету України і затверджується одночасно з прийняттям закону про Державний бюджет України на відповідний рік. При заповненні заяви відповідачка власноруч ставила підпис про те, що: вона усвідомлює, що наведені нею відомості про доходи та майно, що вплинули або могли би вплинути на прийняття рішення щодо надання соціальної допомоги, компенсацій, субсидій та пільг, будуть перевірені згідно з чинним законодавством України; її попереджено про відмову в призначенні або припиненні виплати призначеної соціальної допомоги та/або поверненні надміру нарахованих коштів у разі подання неповних чи недостовірних відомостей про доходи та майновий стан сім`ї. Пунктом 25 Порядку визначено, що у разі припинення реєстрації як безробітної особи, яка включена до складу малозабезпеченої сім`ї, виплата раніше призначеної допомоги припиняється з місяця, що настає за місяцем, в якому припинено реєстрацію безробітного за інформацією центрів зайнятості. Окрім цього,\~ пунктом 27 Порядку передбачено, що центрами зайнятості до 10 числа місяця, що настає за звітним, здійснюється інформування органів соціального захисту населення стосовно дотримання безробітним працездатним членом малозабезпеченої сім`ї законодавства про зайнятість, у частині сприяння своєму працевлаштуванню та припинення реєстрації як безробітної особи, яка включена до складу малозабезпеченої сім`ї. У відповідності до п. 28 Порядку, якщо сім`єю приховано або навмисно подано недостовірні дані про її доходи та майновий стан, що вплинуло на встановлення права на призначення соціальної допомоги та визначення її розміру, внаслідок чого були надміру виплачені кошти, органи соціального захисту населення: визначають обсяг надміру виплачених коштів та встановлюють строки їх повернення залежно від матеріального стану сім`ї; повідомляють уповноваженого представника малозабезпеченої сім`ї про обсяг надміру виплачених коштів та строки їх повернення; у разі неповернення надміру виплачених коштів добровільно в установлені строки вирішують питання про їх стягнення у судовому порядку. Відповідно до ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Згідно з положеннями ч. 1 ст. 1212 ЦК України, особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 1215 ЦК України не підлягає поверненню безпідставно набуті заробітна плата і платежі, що прирівнюються до неї, пенсії, допомоги, стипендії, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю, аліменти та інші грошові суми, надані фізичній особі як засіб до існування, якщо їх виплата проведена фізичною або юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача. До правовідносин щодо набуття грошових коштів без достатньої правової підстави, якщо ці кошти надані фізичній особі як засіб до існування, якщо їх виплата проведена фізичною або юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача, застосуванню підлягають положення статті 1215 ЦК України, за якою зазначені грошові кошти поверненню не підлягають. Подібні висновки щодо застосування статті 1215 ЦК України викладені у: постановах Верховного Суду України від 22 січня 2014 року, справа № 6-151цс13, та від 02 липня 2014 року, справа № 6-91цс14; постановах Верховного Суду від 07 березня 2018 року, справа № 517/186/17, від 28 березня 2018 року, справа № 173/166/17, від 03 травня 2018 року, справа № 473/2859/17. В судовому засіданні встановлено, що з боку позивача виплата грошових коштів, які позивач просить стягнути з відповідача були проведені добровільно та відсутня недобросовісність з боку набувача коштів. Крім того, не заслуговують на увагу і посилання позивача на п. 28 Порядку призначення і виплати державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім`ям, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 24 лютого 2003 року за № 250, оскільки зазначеним пунктом передбачено про приховання або надання сім`єю навмисно недостовірних даних про її доходи та майновий стан, що вплинуло на встановлення права на призначення соціальної допомоги та визначення її розміру, внаслідок чого були надміру виплачені кошти, однак з боку відповідача недостовірних даних не було надано позивачу, що також не знайшло своє підтвердження в судовому засіданні під час розгляду даної цивільної справи. До того ж, з боку позивача не було надано до суду жодного належного та допустимого доказу того факту, що суму яку просить стягнути позивач з відповідача була дійсно перерахована та отримана останньою. Посилання позивача на лист з АТ КБ «ПриватБанк», який був спрямований на адресу управління соціального захисту населення та отриманий 16.05.2019 року, про що свідчить штамп вхідної кореспонденції управління, в якому зазначено, що\~ Банком в повному обсязі були зараховані грошові кошти на поточний рахунок [PERSON] згідно відомостей на зарахування не підтверджує отримання відповідачем саме тієї суми, яку просить стягнути позивач. Відповідно до ч. 4 ст. 12 ЦПК України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Згідно\~ зі ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. При виборі і застосуванні норм права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були дослідженні в судовому засіданні. Отже, враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги управління соціального захисту населення до [PERSON] про стягнення надміру виплачених сум допомоги є такими, що не підлягають задоволенню. Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Згідно із п. 1 ч.ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача. У зв`язку з відмовою у задоволенні позовних вимог, не підлягають задоволенню і вимоги про стягнення з відповідача [PERSON] на користь позивача управління соціального захисту населення понесені при зверненні до суду судові витрати у розмірі 1762,00 гривень. На підставі викладеного та

Outcome: dismissed