Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-01 00:00:00

1. Описова частина Короткий зміст позовних вимог та заперечень на позов 26.06.2019 року до Малиновського районного суду м. Одеси надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] про стягнення заборгованості у розмірі 3203,59 доларів США. В обґрунтування своїх вимог позивачка зазначила, що 26.08.2018 року між нею та громадянином [PERSON] був укладений договір позики в усній формі. За даним договором позивачка позичила [PERSON] грошові кошти у розмірі 3150 доларів США, які відповідач зобов`язався повернути через два тижні. Договір був укладений в момент передачі коштів позивачем [PERSON] відповідачу [PERSON] , відповідно 26.08.2018 року. Через два тижні з моменту укладення вказаного договору позивач звернулася до відповідача з вимогою повернути борг, [PERSON] відповів, що поверне борг пізніше і надав письмову розписку від 23.11.2018 року, згідно якої зобов`язався повернути грошові кошти у розмірі 3150 доларів США протягом тижня. Проте після неодноразових вимог до відповідача з дня отримання позики, а саме 26.08.2018 року, громадянин [PERSON] не виконав свої зобов`язання: не повернув гарантований в розписці платіж у сумі 3150 доларів США. З цього приводу 15.01.2019 року позивач звернулася із заявою до поліції. Згідно довідки Малиновського ВП в м. Одесі ГУНП в Одеській області від 21.01.2019 року про результати розгляду звернення вбачається, що в ході проведеної перевірки встановлено, що згідно із заяви [PERSON] вбачається, що 26.08.2018 року громадянин [PERSON] позичив у громадянки [PERSON] гроші у розмірі 3150 доларів США та досі не повернув, та вказали, що зважаючи на той факт, що у сторін склалися боргові зобов`язання цивільно-правового характеру за домовленістю, згідно письмової розписки, встановити наявність чи відсутність ознак кримінального правопорушення не вдається можливим. За викладених обставин позивач змушена звернутись до суду з дійсним позовом. Ухвалою суду від 08.07.2019 року провадження у справі відкрите, розгляд справи ухвалено проводити в порядку загального позовного провадження. 29.08.2019 року позивач звернулася до суду із заявою про забезпечення позову, шляхом заборони вчиняти певні дії у цивільній справі за позовною заявою [PERSON] до [PERSON] про стягнення боргу за договором позики, 02.09.2019 року ухвалою Малиновського районного суду у м. Одесі заяву було залишено без задоволення. В судовому засідання позивачка [PERSON] участі не приймала, однак надала письмову заяву (вхід. №48022 від 23.10.2019 року) про підтримання позовних вимог, просила суд їх задовольнити та слухати справу за її відсутності, не заперечувала проти розгляду справи в порядку заочного провадження у зв`язку з неявкою відповідача у судові засіданні. Відповідач в судове засіданні не з`явився, про час і місце слухання справи був повідомлений належним чином, причини своєї неявки суду не повідомив, жодних клопотань до суду не заявляв та відзиву не надав. Відповідно до ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. У зв`язку з неявкою відповідача та не повідомленням ним про поважні причини такої неявки в судове засідання в порядку статті 223 ЦПК України, суд зі згоди позивача вважає за можливе розглядати справу в заочному порядку та ухвалити заочне рішення, що відповідає вимогам ст. 280 ЦПК України. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється. Відповідно до ст.ст. 268 ЦПК України, у разі неявки всіх учасників справи в судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення. 23.10.2019 року ухвалою Малиновського районного суду м. Одеси закрито підготовче провадження та призначено розгляд справи по суті заочний розгляд справи. 2. Мотивувальна частина Фактичні обставини, встановлені судом Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши і оцінивши надані докази у їх сукупності, суд дійшов до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Відповідно до ч. 3 ст.12, ч.1 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судом встановлено, що 26 серпня 2018 року позивач [PERSON] уклала з відповідачем [PERSON] договір позики, за умовами якого позивач передав відповідачу 3150 доларів США., які він зобов`язався повернути через два тижні, що підтверджується належним чином засвідченою копією розписки від 23.11.2018 року. Як вбачається з позову та не спростовано відповідачем, позивач свої зобов`язання за договором позики виконав та передав відповідачу у борг кошти в сумі 3150 доларів США. Судом встановлено, що сума боргу становить 3150 (три тисячі сто п`ятдесят) доларів США та 3% річних від простроченої суми у розмірі 53,59 США, а в сього 3203,59 доларів США, що за офіційним курсом Національного Банку України (1 долара США становить 24.84 грн.) станом на день ухвалення рішення суду становить 79 577,17 грн. гривень, які на даний час відповідачем не повернуті та від виконання зобов`язань за договором позики він ухиляється. Будь-яких доказів виконання відповідачем своїх зобов`язань, згідно умов договору, та які передбачені ст. 545 ЦК України, матеріали справи не містять. Розписку від 23 листопада 2018 року з переліком суттєвих умов договору суд вважає як таку, що засвідчує виконання сторонами вимог закону щодо укладення договору позики у письмовій формі. Крім того, наявність розписки у позивача є доказом факту невиконання грошових зобов`язань з боку відповідача. Мотиви, з яких виходить суд та застосовані норми права У відповідності до ст.1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики). Договір позики є укладеним з моменту передання грошей. Згідно ч.2 ст. 1047 ЦК України на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Відповідно до ст.1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути борг позикодавцю в установлений строк. Згідно ч.2 ст.1051 ЦК України якщо договір позики має бути укладений у письмовій формі, рішення суду не може ґрунтуватися на свідченнях свідків для підтвердження того, що гроші або речі насправді не були одержані позичальником від позикодавця або були одержані у меншій кількості, ніж встановлено договором. Суд вважає доведеним факт отримання відповідачем від позивача коштів у сумі 3150 доларів США, а також той факт, що борг на момент розгляду справи ним не повернено у встановлений договором термін, розписка до цього часу знаходиться у позикодавця. З огляду на порушення зобов`язання з повернення позики як грошового зобов`язання позивач має право вимагати, а відповідач зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми в порядку ст. 625 Цивільного кодексу України. Сума заборгованості відповідача перед позивачем становить 3150 (три тисячі сто п`ятдесят) доларів США та 3% річних від простроченої суми у розмірі 53,59 США, а в сього 3203,59 доларів США, що за офіційним курсом Національного Банку України (1 долара США становить 24.84 грн.) станом на день ухвалення рішення суду становить 79 577,17 грн. гривень Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться Відповідачем до суду не було надано жодних письмових заперечень проти позову та доказів у підтвердження цих заперечень. Своїм правом бути присутнім у судових засіданнях відповідач також розпорядився на свій розсуд. Зважаючи на вимоги закону, щодо розумності строку розгляду цивільних справ, суд вважає за необхідне розглянути справу за наявними у ній доказами. Таким чином, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сума боргу в розмірі 3150 (три тисячі сто п`ятдесят) доларів США та 3% річних від простроченої суми у розмірі 53,59 США, а в сього 3203,59 доларів США, що за офіційним курсом Національного Банку України (1 долара США становить 24.84 грн.) станом на день ухвалення рішення суду становить 79 577,17 гривень. Відповідно до ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує, у тому числі, питання щодо розподілу між сторонами судових витрат. Відповідно до ст. 141 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. При зверненні до суду позивачем сплачено судовій збір в розмірі 840,00 грн., який підлягає стягненню з відповідача. На підставі викладеного,

Outcome: approved