Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-30 00:00:00

21.12.2017 року до Жовтневого районного суду м. Харкова звернувся представник КП «Харківські теплові мережі» з позовом до [PERSON], в якому просить суд стягнути з відповідача на користь КП «Харківські теплові мережі» заборгованість за послуги з теплопостачання за період з 01.10.2013 року по 31.05.2017 року у сумі 30 093, 09 грн., інфляційні витрати у сумі 11 130, 15 грн., 3% річних у розмірі 1 645, 45 грн. та стягнути з відповідача судові витрати у розмірі 1 600, 00 грн. В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що ухвалою Жовтневого районного суду м. Харкова від 03.07.2017 року КП «Харківські теплові мережі» було відмовлено у прийнятті заяви про видачу судового наказу у зв'язку з пропуском позовної давності. Позивач зазначає, що надає послуги з теплопостачання згідно чинного законодавства. Відповідач, у свою чергу, не в повному обсязі сплачує вартість наданих послуг, у зв'язку з чим виникла заборгованість за період з 01.10.2013 року по 31.05.2017 року у сумі 30 093, 09 грн. В судове засідання учасники справи не з'явились, повідомлені належним чином про дату, час і місце розгляду справи. Представник позивача подала до суду заяву, в якій просила проводити розгляд справи за її відсутності та не заперечувала проти заочного розгляду справи. Належним чином повідомлена про дату, час та місце розгляду справи відповідач, згідно вимог ч. 8 ст. 128 ЦПК України, у судове засідання не з'явилася, в порушення ч. 3 ст. 131 ЦПК України про причини неявки суд не повідомила, у зв'язку з чим на підставі ухвали Жовтневого районного суду м. Харкова від 31.01.2018 року проведено заочний розгляд даної справи згідно з вимогами ст.ст. 280-282 ЦПК України на підставі наявних у справі доказів. Суд, вивчивши матеріали справи, приходить до висновку про те, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Ухвалою Жовтневого районного суду м. Харкова від 03.07.2017 року відмовлено у прийняті заяви КП «Харківські теплові мережі» до [PERSON] про видачу судового наказу, оскільки із заяви про видачу судового наказу вбачається спір про право у зв'язку з пропуском позовної давності (а.с. 5). За змістом ч. 2 ст. 166 ЦПК України в редакції закону України від 03.10.2017 року заявник у цьому випадку має право звернутися з тими самими вимогами у позовному порядку. Відповідно до ст. 256 ЦПК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Частиною 1 ст. 257 ЦПК України передбачено, що загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Разом з тим відповідно до ч.2, 3 ст. 267 ЦК України заява про захист цивільного права або інтересу має бути прийнята судом до розгляду незалежно від спливу позовної давності. Позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Отже, позивач звернувся з вимогами про стягнення з відповідача на свою користь заборгованості за послуги за послуги з теплопостачання в порядку позовного провадження. Згідно довідки дільниці № 43 КП «Жилкомсервіс» від 08.06.2017 року відповідач постійно проживає за адресою: м. Харків, вул. Кибальчича, б. 21, кв.91, квартира не приватизована (а.с. 9). Як вбачається з відомості нарахувань та сплати за теплову енергію, відповідач є споживачем послуг з теплопостачання шляхом відкриття особового рахунку №2490 за адресою: м. Харків, вул. Кибальчича, б. 21, кв.91. За даним особовим рахунком наявна заборгованість по сплаті послуг за теплопостачання з 01.10.2013 року по 31.05.2017 року у сумі 30 093, 09 грн. (а.с. 6-7). Разом з тим, з матеріалів справи вбачається, що заборгованість до теперішнього часу боржником не погашена. У відповідності зі ст. 162 ЖК України, плата за користування жилим приміщенням в будинку (квартирі), що належить громадянинові на праві приватної власності, встановлюється угодою сторін. Плата за комунальні послуги береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами. Строки внесення квартирної плати і плати за комунальні послуги визначаються угодою сторін. Наймач зобов'язаний своєчасно вносити квартирну плату і плату за комунальні послуги. Згідно зі ст. 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 24.06.04р. № 1875-ІV, обов'язок по укладанню договору зі споживачем покладений на виконавця послуг - житлово-експлуатаційну організацію, а не на виробника послуг, яким є позивач. Такий порядок надання послуг з опалення та гарячого водопостачання також передбачений «Правилами надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення та типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення», затверджених Постановою Кабінету міністрів України від 21.07.2005 року №630. Згідно з п. 18 вищевказаних правил розрахунковим періодом для оплати послуг є календарний місяць. Плата за послуги вноситься не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим, якщо договором не встановлено інший строк. Згідно вимог п. 5 ч. 3 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» № 1875 від 24.06.2004 року споживач зобов'язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Відповідно до ч.ч. 1,2 ст. 815 ЦК України, наймач зобов'язаний використовувати житло лише для проживання у ньому, забезпечувати збереження житла та підтримувати його в належному стані. Наймач зобов'язаний своєчасно вносити плату за житло. Наймач зобов'язаний самостійно вносити плату за комунальні послуги, якщо інше не встановлено договором найму. Відповідно до ст. 541 ЦК України солідарний обов'язок або солідарна вимога виникають у випадках, встановлених договором або законом, зокрема у разі неподільності предмета зобов'язання. Отже, заборгованість відповідача становить 30 093, 09 грн. та підлягає стягненню. Крім того, представник позивача просила суд стягнути з відповідача суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення у розмірі 11 130, 15 грн., а також 3% річних від простроченої суми у розмірі 1 645, 45 грн. Згідно зі ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Даючи оцінку вищезазначеним доказам, у їх сукупності, суд приходить до висновку про те, що позовна заява КП «Харківські теплові мережі» підлягає задоволенню в повному обсязі. В даному випадку суд позбавлений можливості застосувати позовну давність, оскільки заяви від сторін про застосування позовної давності не надходили. Окрім того, у зв'язку з задоволенням позову на підставі вимог ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сплачений судовий збір у сумі 1 600,00 грн. (а.с. 2-3). На підставі викладеного і

Outcome: approved