Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-24 00:00:00

20.07.2018 р. позивачка звернулася у суд з позовом до відповідача, у якому просить стягувати з [PERSON] аліменти на її користь на утримання дочки - [PERSON], [INFO] в твердій грошовій сумі в розмірі 3 000, 00 грн. щомісячно, починаючи з дня подання позовної заяви й до моменту досягнення дитиною повноліття, та 1500,00 грн. щомісячно аліментів на її утримання до досягнення дитиною трьох років. В обґрунтування позову зазначено, що вони з відповідачем перебували в зареєстрованому шлюбі з 14.10.2014 року, який рішенням Червоноградського міського суду Львівської області від 15.03.2018 року розірвано. Від подружнього життя у них з відповідачем народилася дочка [PERSON], [INFO], яка проживає разом із нею. Після розірвання шлюбу відповідач не надає їй коштів на утримання дочки, фактично не приймає участі у її вихованні. Зазначає, що вона ніде не працює, знаходиться в декретній відпустці по догляду за дитиною, отримує лише щомісячну допомогу при народженні дитини в сумі 860 грн., матеріально їй частково помагають батьки, з якими вона проживає. Ствердила, що на даний час відповідач офіційно ніде не працює. Ухвалою від 30.07.2018 р. судом відкрито спрощене позовне провадження у справі та призначено судовий розгляд на 17.09.2018 р. на 12:00 год. в залі судового засідання Червоноградського міського суду Львівської області, з викликом сторін. В подальшому розгляд справи було відкладено на 19.10.2018 року. 19.10.2018 р. сторони у судове засідання не з'явилися, про час і місце розгляду справи були належно повідомлені. Позивачка подала заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримує. Відповідач у судові засідання 17.09.2018 р., 19.10.2018 р. не з'явився, про причини неявки суд не повідомив, відзиву, заяв чи клопотань не подавав. У відповідності положень п. 1 ч. 3 ст. 223, ст. 247, ч. 5 ст. 279 ЦПК України розгляд справи здійснено в порядку спрощеного позовного провадження за наявними у справі матеріалами, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. На підставі норм ст.ст.280-281 ЦПК України суд провів заочний розгляд справи. Відповідно до вимог ч. 5 ст. 268 ЦПК України, датою ухвалення рішення є дата його складання. Дослідивши докази, суд прийшов до наступного висновку. Сторони перебували в зареєстрованому шлюбі з 11.10.2014 року, який рішенням Червоноградського міського суду Львівської області від 15.03.2018 року розірвано. Від подружнього життя у них народилася дочка [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 24.12.2015 року. Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина (ст.181 СК України). Згідно з ч. 1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ч. ч. 2, 4 ст. 84 СК України, дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Відповідно ст.80 СК України аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі. Виходячи з принципів розумності та справедливості, враховуючи обставини, що мають істотне значення, якими в даному випадку суд вважає інтереси та потреби неповнолітньої дитини, беручи до уваги працездатний вік відповідача, суд приходить до переконання, що позовні вимоги про стягнення аліментів на дитину є обґрунтованими. Однак заявлений до стягнення розмір аліментів суд вважає завищеним і, виходячи із засад справедливості й розумності, вважає, що достатнім буде розмір аліментів у розмірі 2000 грн. Разом з цим, враховуючи такі обставини як фактичне перебування дитини на утримання позивачки, перебування останньої у декретній відпустці, суд приходить до переконання, що позовна вимога про стягнення коштів на утримання дружини до досягнення дитиною трьохрічного вікує обґрунтованою і підлягає повному задоволенню. З урахуванням наведеного, позов підлягає до часткового задоволення. Крім цього, судові витрати, що складаються з 1409,60 грн. (дві вимоги немайнового характеру 704,80 грн. + 704,80 грн.) судового збору, в силу приписів ст. 141 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача у користь держави.

Outcome: partial