Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-15 00:00:00

21 березня 2017 року позивач звернувся до суду з вищезазначеним позовом, в обґрунтування якого посилається на те, що він є власником житлового будинку [ADDRESS]. За зазначеною адресою зареєстрований він, його дружина [PERSON] та [PERSON], що є відповідачем у справі. У 2011 році на прохання сина він дозволив зареєструватися в належному йому будинку його тренеру з футболу - [PERSON], оскільки без реєстрації у нього були проблеми з працевлаштуванням. Відповідач був зареєстрований у будинку з 21 вересня 2011 року, займав житло в м. Новомосковськ та періодично мешкав у його будинку. Фактично відповідач з 2014 року не проживає у будинку, власних речей не має, місцезнаходження останнього невідоме, на телефонні дзвінки він не відповідає. У зв'язку з чим, позивач просив суд визнати [PERSON], таким, що втратив право користування житловим приміщенням, а саме будинком [ADDRESS]. В судове засідання позивач [PERSON] не з'явився, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав, не заперечував проти ухвалення заочного рішення (а.с. 21). Відповідач заперечень проти позову не надав, в судове засідання не з'явився, про день, місце та час розгляду справи повідомлений належним чином, про причини неявки суду не повідомив та про розгляд справи за його відсутності не клопотав, на підставі чого, з урахуванням письмової згоди позивача, відповідно до ст. 224 ЦПК України суд вважає можливим провести заочний розгляд справи. Представник третьої особи - Виконавчого комітету Спаської сільської ради Новомосковського району Дніпропетровської області в судове засідання не з'явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив та про розгляд справи за його відсутності не клопотав, тому суд вважає можливим провести розгляд справи за його відсутності. На підставі неявки осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, і журнал судового засідання не ведеться. Суд, дослідивши письмові докази, приходить до переконання, що позовна заява обґрунтована і підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав. Як встановлено судом, позивач є власником будинку, розташованого за адресою: [ADDRESS], що підтверджується інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна щодо об'єкта нерухомого майна № 70602414 від 17 жовтня 2016 року (а.с. 4-5). У вищезазначеному будинку зареєстровані позивач - [PERSON], [INFO], його дружина - [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], що вбачається з довідки Виконавчого комітету Спаської сільської ради Новомосковського району Дніпропетровської області № 273 від 17 березня 2017 року (а.с. 6). Відповідач в зазначеному будинку [ADDRESS] з 2014 року не проживає, що підтверджується актом від 15 травня 2017 року, складеним комісією в складі: секретаря виконкому сільської ради [PERSON], депутата сільської ради [PERSON] в присутності сусідів [PERSON] та [PERSON] (а.с. 22). Згідно зі ст. 316 ЦК України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Відповідно до ст. 317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Положеннями ст. 405 ЦК України визначено, що члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Відповідно до ст. 72 ЖК України визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Відповідач [PERSON] без поважних причин не проживає більше одного року, в будинку [ADDRESS], де право власності належить позивачу, але з реєстрації не знявся, доказів поважності причин не проживання відповідач суду не надав. Таким чином, суд приходить до висновку, що [PERSON] порушує права позивача як власника будинку, оскільки позивач не може вільно розпоряджатися належним йому майном, і може бути визнаний таким, що втратив право користування житловим приміщенням. На підставі викладеного,

Outcome: approved