Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-01 00:00:00

20 лютого 2019 року [PERSON] звернулася до суду з позовом про стягнення аліментів з відповідача [PERSON] на\~її користь\~на утримання\~дітей [PERSON],\~[INFO],\~[PERSON],\~[INFO],\~[PERSON],\~[INFO],\~[PERSON],\~[INFO]\~в розмірі\~по 1000\~гривень щомісячно,\~але не\~менше 50\~відсотків прожиткового\~мінімуму для\~дитини відповідного\~віку і\~до досягнення\~дітьми повноліття. Позовні вимоги мотивує тим, що перебувала у зареєстрованому шлюбі з відповідачем з 15.04.2005 року по 26.06.2017 року. За час шлюбу у позивача з відповідачем народилося четверо спільних дітей, які на даний час проживають разом з позивачем та перебувають на її утриманні. Відповідач офіційно не працює, не приймає участі у вихованні та утриманні дітей. Оскільки позивач перебуває у відпустці по догляду за дітьми то її фінансове забезпечення є невеликим, а потреби дітей зросли, вони потребують повноцінного харчування, підручників, шкільного приладдя, одягу і т.д. У звязку зі зростанням цін на оплату житлово-комунальних послуг та інші види товарів і позивачу важко самостійно утримувати дитину. Через зростання цін на комунально-житлові послуги, на споживчі товари то позивач знаходиться у важкому матеріальному становищі, з огляду на це просить стягнути з відповідача аліменти в твердій грошовій сумі. Відповідно до ч.2-6\~ст. 19 ЦПК України\~цивільне судочинство здійснюється за правилами, передбаченими цим Кодексом, серед іншого, у порядку позовного провадження (загального або спрощеного). З огляду на предмет позову, зокрема, те що дана справа є малозначною справою і ціна позову не перевищує пятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, яка підлягає розгляду за правилами спрощеного позовного провадження. Обставини справи, що згідно ч. 3\~ст. 274 ЦПК України, мають значення для вирішення питання про можливість розгляду справи в порядку спрощеного провадження, також свідчать про наявність підстав для розгляду цієї справи в спрощеному порядку. Враховуючи викладене, Ухвалою Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 06.03.2019 року, суд вирішив розглядати справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи за наявними у справі матеріалами. 01.04.2019 року відповідачем подано заяву про перехід до розгляду справи за правилами загального позовного провадження. Ухвалою Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 01.04.2019 року, заяву відповідача задоволено постановлено перейти від розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження до розгляду за правилами загального позовного провадження. Позивач [PERSON] в судове засідання не зявилася. Подала заяву про розгляд справи у її відсутності, в якій також зазначила, що від позовної вимоги про стягнення аліментів на дітей [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] відмовляється. Позов в частині стягнення аліментів на утримання дітей [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] в розмірі по 1000 гривень щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і до досягнення дітьми повноліття, підтримує в повному обсязі, просить суд позов в цій частині задоволити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився. Подав заяву про розгляд справи без його участі та зазначив, що зменшені позовні вимоги визнає в повному обсязі, не заперечує щодо ухвалення рішення в підготовчому судовому засіданні. Відповідно до ч. 2\~ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього\~Кодексу\~розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. У зв'язку з цим, на підставі\~ст. 247 ЦПК України, суд вважає за можливе провести розгляд справи по суті без фіксування судового процесу. Дослідивши письмові матеріали цивільної справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню виходячи з наступного. Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, які на свій розсуд розпоряджаються процесуальними правами, реалізують право на судовий захист; кожна сторона зобов'язана належно довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, обов'язок доказування позову лежить на позивачеві; доказування не може ґрунтуватися на припущеннях; зловживання процесуальними правами недопустиме (ст. 20 ч. 1 ЦК України, ст.ст.\~12,\~13,\~44,\~76-82\~ЦПК України). Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення ( ст. 77 ч. 2 ЦПК України). Про задоволення позову рішення може бути прийняте лише за умови обґрунтованості та доведеності позовних вимог ( ст.ст. 89, 263-265 ЦПК України). Як вбачається з матеріалів справи [PERSON] та [PERSON] перебували в зареєстрованому шлюбі, який Рішенням Берегівського районного суду Закарпатської області було розірвано (а.с.4) Встановлено та підтверджується документально, що Горват (прізвище після розірвання шлюбу Деметер) Є.Ю. та [PERSON] є батьками [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], які перебувають на утриманні матері та проживає разом з нею (а.с.5, 6, 12). Згідно ст. 27 Конвенції про права дитини, прийнятої 44-ю сесіє Генеральної Асамблеї ООН 20.11.1989p., батько (- ки) або (і) інші особи, що виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здатностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Це положення знайшло своє відображення в українському законодавстві. Обов'язок батьків щодо утримання своїх дітей є одним з головних конституційних обов'язків (ч.2\~ст.51 Конституції України) закріплюється в сімейному законодавстві (ст. 180 СК України). Відповідно із\~ст.180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ст.141\~СК України мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини. Згідно до ч. 1\~ст. 184 СК України\~і роз'яснень, викладених в пункті 17 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № З «Про застосування судами окремих норм\~Сімейного кодексу України\~при розгляді справ відносно батьківства, материнства і стягнення аліментів», якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі; вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. При прийнятті рішення щодо розміру аліментів суд виходить з прожиткового мінімуму для дитини встановленого\~Законом України «Пpo Державний бюджeт на 2019 рік», який на період з 01 січня по 30 червня 2019 року становить: для дитини віком від 6 років до 18 років 2027 гpивень. Законом України від 17.05.2017 № 2037-VIII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів»\~частину другу ст.182 викладено в такій редакції: «Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку». Закон не містить вимоги визначення точного розміру аліментів суто як половини відповідного розміру прожиткового мінімуму на дитину, відповідні розміри прожиткового мінімуму є не абсолютними величинами (базою) для визначення розміру аліментів, а можуть слугувати лише певним орієнтиром при вирішенні питання, яким суд не зв'язаний з огляду на фактичні обставини справи, динаміку дійсних витрат тощо. Слід враховувати також, що за наявності для того підстав, істотної зміни обставин, законодавства тощо, сторони не позбавлені права ставити в подальшому питання про зміну розміру стягуваних аліментів, зміну способу стягнення, участь у додаткових витратах і т.ін. Проаналізувавши досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності, враховуючи позицію позивача, так і відсутність відзиву з боку відповідача, суд дійшов висновку, що з відповідача на користь позивача на утримання дітей необхідно стягнути аліменти в розмірі 1000 гривень на кожну дитину щомісячно, що є співмірним з мінімальним розміром аліментів встановленим законом. На підставі ч. 1\~ст. 79 СК України, аліменти присуджуються за рішенням суду від дня подання позовної заяви. Рішення суду в частині стягнення аліментів за один місяць, згідно із вимогами\~ст. 430 ЦПК України, підлягає негайному виконанню. Крім того, відповідно до ст.141 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню судовий збір.

Outcome: approved