Jurisdiction: civil
Date: 2021-06-21 00:00:00

1.Стислий виклад позиції позивача. 27 жовтня 2021 року [PERSON] звернулася до суду із позовом до [PERSON] про стягнення додаткових витрат на утримання дочки [PERSON] , [INFO] посилаючись на те, що оскільки дитина проживає із нею, вона несе усі витрати на лікування, навчання. Дочка [PERSON] має захворювання складний міопічний астигматизм, у зв`язку зі чим потребує постійного лікування, у зв`язку із чим потребує постійного лікування, санаторно-курортне лікування, посилене харчування. Також позивачкою було понесено витрати на лікування зубів, крім цього вона вивчає іноземну. На вищезазначені потреби позивачкою було сплачено кошти в сумі 232 651 грн, з яких вона просить стягнути на її користь половину 117 358 грн. 18 грудня 2020 року представником позивача було подано заяву про збільшення позовних вимог, де вона просила остаточно стягнути з відповідача додаткові витрати на дитину в сумі 136 274 грн 15 коп. 1 лютого 2021 року представником позивача було подано заяву про збільшення позовних вимог, в якій вона просила стягнути з [PERSON] додаткові витрати на дитину в сумі 140 643 грн 59 коп. 2.Стислий виклад позиції відповідача. 09 березня 2021 року відповідачем було подано до суду відзив на позов, в якому він зазначив, що до позову не додано належних доказів, що доводять понесені позивачкою витрати в тому розмірі, в якому вона їх просить стягнути, крім цього відповідач є інвалідом 3 групи, має на утриманні малолітню дочку, яка має вади здоров`я, дружина відповідача також не працює і є інвалідом 3 групи. Представник позивача в судовому засіданні вимоги викладені у поданому позові підтримала в повному обсязі. Відповідач в судовому засіданні в задоволенні позову просив відмовити. Суд, заслухавши пояснення учасників процесу та дослідивши матеріали справи вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з огляду на наступне. Як встановлено в судовому засіданні [PERSON] та [PERSON] мають спільну дочку [PERSON] , [INFO] . Рішенням Хмельницького міськрайонного суду від 18 вересня 2012 року у справі №2218/15359/2012 було збільшено розмір аліментів, що стягуються з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання дочки [PERSON] з 300 грн до 1 000 грн. Відповідно до ст.185 СК України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно. Згідно довідки Ямпільської АЗПСМ від 10 серпня 2020 року малолітня [PERSON] з 26 жовтня 2012 року перебуває на «Д» обліку з діагнозом «Міопія складного ступеня, складний міопічний астигматизм». Зазначений діагноз також підтвердженого Хмельницькою обласною лікарнею у консультативних висновках від 03 вересня 2020 року, де зазначено що [PERSON] перебуває на диспансерному обліку в кабінеті контрактної корекції зору Хмельницької обласної консультативної поліклініки з 05 квітня 2018 року. Також зазначено, що для стабілізації міопічного процесу пацієнтка коригована контактними лінзами. Позивач на підтвердження витрат на лікування очей та корекції зору надала ряд квитанцій, однак суд частково погоджується із понесеними витратами, а саме, щодо: придбання окулярів на суму 925 грн квитанція від 30 липня 2015 року, придбання контактних лінз на суму 1397 грн квитанція від 09 жовтня 2020 року, первинне офтальмологічне обстеження, придбання лінз на суму 6 090 грн, квитанція від 24 грудня 2020 року, комп`ютерний підбір мкл, 30 грн квитанція від 3 листопада 2020 року, діагностика дитяче відділення 400 грн, придбання лінз на суму 656 грн квитанція від 07 листопада 2020 року, витрати на діагностику на суму 525 грн талон від 18 січня 2016 року, а всього 10 023 грн. Інші квитанції до уваги не беруться, зокрема квитанція на суму 1 759 грн, оскільки вона містить виправлення, не містить дату придбання, а також печатку ФОП; чек №43937 від 09 жовтня 2020 року на придбання медичних препаратів на суму 473 грн 06 коп., оскільки відсутні призначення лікаря щодо застосування цих препаратів; товарний чек від 1 жовтня 2020 року на суму 1067 грн, оскільки відсутні відповідні лікарській призначення; товарний чек від 27 жовтня 2020 року на суму 321 грн 30 коп., товарні чеки на суму 385 грн 08 коп., 163 грн 80 коп., оскільки відсутні відповідні лікарській призначення; товарний чек на суму 2 500 грн апаратне лікування, оскільки з нього не вбачається кому і що лікувалося. Судом роз`яснювався представнику позивача обов`язок доведення витрат на придбання лікарських препаратів, а саме відомостей про їх призначення дитині, однак жодних доказів щодо призначення конкретних лікарських препаратів суду надано не було, Хмельницькою обласною лікарнею на адвокатський запит було повідомлено про те, що у медичній картці [PERSON] відомостей про призначення ліків не має. Суд, погоджується із витратами на лікування зубів, зокрема установка брекет систем 5 600 грн квитанція від 30 січня 2020 року, установка пластинки на нижню щелепу 1 120 грн квитанція від 10 липня 2020 року, лігатури та дуга на нижню щелепу 550 грн квитанція від 10 червня 2020 року, заміна лігатур, брекет контроль 150 грн квитанція від 28 лютого 2020 року, лігатури та дуга на суму 550 грн квитанція від 14 липня 2020 року, постановка брекет системи, дуга, лігатури на суму 7 400 грн, квитанція від 16 квітня 2020 року, лігатури на верхню і нижню щелепу на суму 300 грн, квитанція від 3 вересня 2020 року, лікування зубів на суму 2 100 грн чек від 25 грудня 2020 року, а всього 17 770 грн. Що стосується стягнення витрат на вивчення англійської мови, то позивач на підтвердження цього надала лист вчителя іноземних мов від 2 жовтня 2020 року про те, що [PERSON] відвідує заняття двічі на тиждень, вартість одного заняття складає 100 грн, що згідно арифметичного розрахунку становить 68 800 грн., однак це не може вважатися належним та допустимим доказом, що позивачка дійсно понесла витрати в тому розмірі який вказала. Підготовка до школи на суму 24 000 грн, не відноситься до додаткових витрат, і позивач ці витрати ніс в тому числі і за рахунок виконання аліментних зобов`язань, а тому вимоги в цій частині задоволеними бути не можуть. Оздоровлення дитини на морі та Карпатах, на що позивачкою було сплачено 15 000 грн, також на увагу не заслуговують, оскільки ці витрати належними та допустимими доказами підтверджені не були. Не вбачає суд і підстав для покладення на відповідача обов`язку сплатити половину вартості ноутбука 17 143 грн, оскільки це також не належить до додаткових витрат. Крім цього позивачка просила стягнути половину витрат у зв`язку із проходженням лікування очей в м. Києві в січні 2021 року, на суму 15 000 грн, однак на час звершення розгляду справи такі витрати не були підтверджені, крім цього доказів того, що позивачка зверталася за попередніми консультаціями та досягнула домовленості з приводу лікування із медичною установою, орієнтовною вартістю такого лікування суду також надано не було, у зв`язку із чим слід відмовити у задоволенні і цієї вимоги. Вирішуючи питання щодо розміру коштів, які підлягають стягненню на додаткові витрати, суд враховує, якою мірою кожен із батьків зобов`язаний брати участь у цих витратах з огляду на матеріальне та сімейне становище сторін та інші інтереси й обставини, що мають істотне значення. У випадку, коли матеріальне становище батьків не дає змогу забезпечити повну оплату додаткових витрат, вони можуть бути компенсовані лише частково. Ураховуючи зазначені обставини, суд визначає розмір додаткових витрат на дитину, зумовлених особливими обставинами, одному з батьків у твердій грошовій сумі. Наявність таких додаткових витрат має довести особа, що заявляє позовні вимоги про їх стягнення. Ці кошти є додатковими, на відміну від коштів, які отримуються одним з батьків на утримання дитини. У цих випадках ідеться про фактично зазнані або передбачувані витрати, тому їх необхідно визначати у твердій грошовій сумі. Згідно ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Оскільки мати та батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, суд зважаючи на майновий стан сторін незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Розмір додаткових витрат на дитину повинен обґрунтовуватись відповідними документами (наприклад, витрати на спеціальний медичний догляд - довідкою медичного закладу про вартість медичних послуг; витрати на лікування, на санаторно-курортне лікування - виписками з історії хвороби дитини, рецептами лікарів, довідками, чеками, рахунками, проїзними документами тощо). Згідно частини другої статті 27 Конвенції Організації Об`єднаних Націй про права дитини від 20 листопада 1989 року батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. В постанові Верховного Суду України від 13 вересня 2017 року у справі № 6-1489цс17 зроблено висновок, що «СК України виходить з принципу рівності прав та обов`язків батьків. Відповідно до закону, брати участь у додаткових витратах зобов`язані обоє з батьків, незалежно від того, з ким з них проживає дитина. При визначенні розміру стягнення з одного з батьків суд відносить частину витрат на іншого. Згідно із частиною першою статті 185 СК України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Це положення стосується особливих обставин, приблизний перелік яких надається цією статтею. До таких особливих обставин закон відносить насамперед випадки, коли дитина, яка знаходиться на утриманні батьків, потребує додаткових витрат, у тому числі у зв`язку з розвитком певних її здібностей, у зв`язку з її хронічною хворобою, лікуванням, каліцтвом тощо. Визначення таких особливих обставин відноситься до компетенції суду, і вони є індивідуальними в кожному конкретному випадку. Відповідно до частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд, погоджується із доводами позивача, що витрати пов`язані із лікуванням дочки сторін [PERSON] відносяться до додаткових витрат. Відповідні витрати з огляду на встановлені судом обставини, а також зважаючи на майновий, та сімейний стан сторін на думку суду слід визначити в рівних частках від суми 27 793 грн, у зв`язку із чим з відповідача на користь позивача слід стягнути половину цих витрат в сумі 13 896 грн 50 коп. Судові витрати по справі становлять 1 406 грн 45 коп. 1 відсоток від ціни позову. Враховуючи, що позов задоволено частково на суму 13 896 грн, що становить 9,88 відсотка від ціни позову, у зв`язку із чим відповідно до ст.141 ЦПК України з відповідача на користь держави слід стягнути судові витрати в сумі 138 грн 96 коп.

Outcome: partial