Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-27 00:00:00

21.09.2018 року [PERSON] звернулася до суду з позовом, у якому просить зобов`язати КП «Жилкомсервіс» розподілити особовий рахунок на оплату житлово-комунальних послуг, що надаються квартиру [ADDRESS] відповідно до встановленого порядку користування. Як на підставу позову посилається на те, що вона та [PERSON] є співвласниками двокімнатної квартири, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Квартира належить ним на підставі свідоцтва про право власності на житло від 09.12.1998р. Особовий рахунок квартири № [NUMBER] для оплати житлово-комунальних послуг відкрито на її ім`я. Згідно довідки про зареєстрованих у жилому приміщенні осіб від 28.08.2018р. в спірній квартирі зареєстровані: вона, відповідач, а також її онук - [PERSON] , [INFO] . Відповідач та онук хоч і зареєстровані в даній квартирі, проте мешкають за іншою адресою. З приводу цього між нею та відповідачем на протязі багатьох років виникають суперечки щодо невиконання ним своїх обов`язків по сплаті комунальних платежів, прийняття участі в витратах на утримання квартири , проведення необхідних ремонтних робіт та інші. В 2009 році вона була змушена звернутись до суду з позовною заявою до відповідача про визначення порядку користування квартирою. Заочним рішенням Київського районного суду м. Харкова від 25.10.2010р. справа № 2-751-10-10 позов задоволено; визначено порядок користування спірною квартирою: їй у користування виділено жилу кімнату площею 16,7 кв.м. з балконом, відповідачу - жилу кімнату площею 11,7 кв.м. Інші приміщення залишені у спільному користуванні. З зазначеним рішенням суду вона звернулась до КП «Жилкомсервіс» з вимогою про розподіл особового рахунку квартири № [NUMBER] , на що їй було повідомлено, що розподіл особового рахунку здійснюється лише за умови письмового звернення усіх власників квартири при наявності оригіналів правовстановлюючих документів на житло та паспортів. Разом з цим КП «Жилкомсервіс» направило відповідачу повідомлення про необхідність з`явитися до зазначеної дільниці для оформлення розподілу особового рахунку. Проте відповідач проігнорував дане повідомлення. Між нею та відповідачем склалися напружені стосунки, вони майже не підтримують зв`язок, будь-яке спілкування закінчується сваркою. Декілька років вона намагалась врегулювати питання з квартирою в добровільному порядку. 17.05.2017р., письмово, вона знову звернулась до КП «Жилкомсервіс» з заявою про розподіл особового рахунку спірної квартири в надії, що це питання можна вирішити в позасудовому порядку, але листом № П-17/6060.07.03 від 09.06.2017р. їй також повідомлено, що такий розподіл здійснюється у разі звернення усіх власників квартири з оригіналами документів та запропоновано звернутись до суду. Ухвалою суду від 25.09.2018 року позов залишено без руху, вказані недоліки позивачем усунуто. Ухвалою суду від 17.10.2018 року відкрито провадження у справі та призначено розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. 19.11.2018 року до суду надійшли пояснення третьої особи - КП «Харківводоканал», в яких зазначено, що за адресою [ADDRESS] зареєстровано три особи : [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , нарахування за послугу централізованого водопостачання та водовідведення провадяться відповідно до фактичних показань приладу обліку. Заборгованості станом на 06.11.2018 не має. 04.03.2019 року надійшли пояснення від третьої особи - ТОВ «Харківзбут», в яких зазначено, що позовні вимоги є необґрунтованими та незаконними, оскільки за проектною документацією на газифікацію спірна квартира має одну поштову адресу, єдину та не подільну внутрішньо будинкову систему газопостачання, а виділ майна (в тому числі системи газопостачання) в натурі не відбувався. Ухвалою суду від 27.03.2019 року розгляд справи зупинено до набрання законної сили заочного рішення Київського районного суду м. Харкова від 25.10.2010 року про справі №2-751/10/10, яке оскаржується в Харківському апеляційному суді. Ухвалою суду від 10.06.2019 відновлення провадження у справі. В судовому засіданні позивачка позов підтримала, пояснила, що відповідач її син, вони обоє є власниками квартири [ADDRESS] . При отриманні квартири одразу визначили, що їй належить велика кімната, а йому менша. Син проживав з нею до 2016 року, у 2017 році одружився та пішов жити до дружини. Онук прописаний у неї, про що вона не знала, та згоди не надавала. Всі послуги у квартирі оплачує вона. Їй відмовили в отримані субсидії. Вона зверталася до КП «ЖКС» з проханням про розподіл особистого рахунку, однак їй відмовляли, посилаюсь на те, що вона має прийти до них з відповідачем, однак відповідач відмовляється добровільна вирішити дане питання. Представник відповідача заперечував проти задоволення заявлених вимог, посилаюсь на те, що відповідач не проживає квартири [ADDRESS] та не користується наданими послугами. Позивач сама проживає у квартирі, крім того в квартирі встановлені лічильники, таким чином він не вбачає порушення прав позивачки. Просить врахувати, що згідно встановлено порядку користування квартирою, більша кімната є у користування позивача, а менша - у нього, однак у користуванні є спільні приміщення, кухня, вбиральня, коридор. Представник третьої особи КП «Харківводоканал» пояснив, що здійснюють нарахування за фактично спожитий об`єм, заборгованість за адресою: [ADDRESS] відсутня. Представники КП «Харківські тепловімережі», АТ «Харківобленерго» надіслали заяви, в яких просили розглядати справу у їх відсутність. Представники КП «Жилкомсервіс», КП «Комплекс з вивозу твердих побутових відходів», ТОВ «Харківзбут» не з*явилися, повідомлялися належним чином про дату, час та місце розгляду, причини неявки не повідомили. Заслухавши учасників судового розгляду, дослідивши письмові матеріали справи та докази в їх сукупності, на підставі повного, обєктивного та всебічного дослідження, суд встановив наступні обставини та відповідні ним правовідносини. Згідно свідоцтва про право власності від 09.12.1998 року, реєстраційний №2а-98-155275, вбачається, що квартира [ADDRESS] належить на праві спільної сумісної власності [PERSON] та [PERSON] . (а.с.14) Згідно технічного паспорту квартира [ADDRESS] є двокімнатною, з житловою площею 28,4 км.м., у тому числі 1-а кімната - 16, 7 кв. м. , 2-а кімната - 11, 7 кв .м ., кухні площею 8,3 кв. м., вбиральні 1.1 кв. м., ванної кімнати 2,6 кв. м., коридору 4,4 та 2,9 кв. м., вбудованої шафи 0,5;0,4 кв.м., лоджією 3,2 кв. м. Загальна площа квартири 50,2 кв. м. (а.с. 15-16) Згідно довідки про зареєстрованих у житловому приміщенні осіб від 28.08.2018 року за адресою [ADDRESS] зареєстровані наступні особи : [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] . (а.с. 17) Згідно до заочного Рішення Київського районного суду м. Харкова від 25.10.2010 року [PERSON] виділено у користування житлова кімната площею 16, 7 кв.м. з балконом, залишено житлову кімнату площею11,7 кв.м. в користуванні [PERSON] . Інші приміщення залишено у спільному користуванні власників. (а.с.с18-19) Згідно відповіді КП «Жилкомсервіс» від 12.08.2011 року вбачається, що [PERSON] було відмовлено у розподілі особистого рахунку та запропоновано зареєструватися в ГБТІ після чого звернутися до КП «Жилкомсервіс» №17. (а.с. 20) 24.02.2010 та 17.05.2017 року [PERSON] зверталася до КП «Жилкомсервіс» з заявою про розподіл особового рахунку згідно рішення суду від 25.10.2010 року. (а.с. 21-22) 09.06.2017 року КП «Жилкомсервіс» відмовив [PERSON] у розподілі особового рахунку посилаючись на те, що для вирішення даного питання їй необхідно разом із співвласником звернутися до дільниці №17 КП «Жилкомсервіс». Роз`яснено, що у разі відмови співвласника їй необхідно надати з державного реєстру прав власності витяг на нерухоме майно на її частину або звертатися до суду. (а.с. 23) З квитанцій, долучених до позову, вбачається, що за житлово-комунальні послуги сплачує [PERSON] (а.с.24-25) Згідно заяви вбачається, що [PERSON] зверталася до відповідача з проханням звернутися до КП «Жилкомсервіс» №17 з питанням про розподіл особового рахунку. (а.с. 26) Відповідно до вимог статті 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно зі статтею 15 ЦК України кожна особа має право на судовий захист. Захист цивільних прав - це передбачені законом способи охорони цивільних прав у разі їхнього порушення чи реальної небезпеки такого порушення. Відповідно до статті 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Згідно зі статтею 369 ЦК України співвласники майна, що є у спільній сумісній власності, володіють і користуються ним спільно, якщо інше не встановлено домовленістю між ними. Згідно ст. 355 ЦК України майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно). Майно може належати особам на праві спільної часткової або на праві спільної сумісної власності. Право спільної власності виникає з підстав, не заборонених законом. Спільна власність вважається частковою, якщо договором або законом не встановлена спільна сумісна власність на майно. Згідно ст. 356 ЦК України власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю. Згідно ч. 1 ст. 357 ЦК України частки у праві спільної часткової власності вважаються рівними, якщо інше не встановлено за домовленістю співвласників або законом. Згідно ч. 3 ст. 358 ЦК України кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. У разі неможливості цього він має право вимагати від інших співвласників, які володіють і користуються спільним майном, відповідної матеріальної компенсації. Згідно ст. 364 ЦК України співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності. Згідно ч. 3 ст. 364 ЦК України у разі виділу співвласником у натурі частки із спільного майна для співвласника, який здійснив такий виділ, право спільної часткової власності на це майно припиняється. Така особа набуває право власності на виділене майно, і у випадку, встановленому законом, таке право підлягає державній реєстрації. З відповіді КП «Жилкомсервіс» вбачається, що особовий рахунок може бути розподілений за згою співвласників, або у разі виділу співвласником у натурі частки із спільного майна зареєстрованого у встановленому законом порядку. Виділення часток кожного із співвласників в натурі не вирішувалось. На підставі ст.141 ЦПК України понесені судові витрати покладаються на позивача.

Outcome: dismissed