Jurisdiction: civil
Date: 2021-08-10 00:00:00

1. Відомості про рух справи. Заяви і клопотання, процесуальні дії у справі. [PERSON] звернулася до Любешівського районного суду Волинської області з цим позовом 29 червня 2021 року. Ухвалою суду від 05 липня 2021 року у справі відкрито спрощене позовне провадження з призначенням першого судового засідання на 11 серпня 2021 року. На призначену дату судового розгляду сторони не з`явилися. Від позивача надійшла заява про розгляд справи у її відсутності, проти заочного розгляду справи [PERSON] не заперечила. Відповідач, який належним чином сповіщений про час і місце розгляду справи, не повідомив про причини неявки у судове засідання, відзиву на позов не подав. Ухвалою суду від 11 серпня 2021 року постановлено провести заочний розгляд цієї справи. Відповідно до частини другої статті 247 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК) фіксування судового засідання технічним засобом не здійснювалось. 2. Стислий виклад позиції позивача. В обґрунтуванні позову позивач вказує, що 28 грудня 2015 року вона уклала шлюб з відповідачем. Від шлюбу сторони дітей не мають. Протягом останнього часу стосунки між подружжям погіршувалися, що призвело до фактичного припинення шлюбних відносин. З грудня 2018 року сторони проживають окремо. За таких обставин позивач вважає неможливим подальше збереження шлюбу. 3. Стислий виклад позиції відповідача. Відповідач будь-яких заяв по суті справи не подав. 4. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини. Згідно з свідоцтвом серії [NUMBER] [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб 28 грудня 2015 року у виконавчому комітеті Мартусівської сільської ради Бориспільського району Київської області. Від шлюбу сторони дітей не мають. 5. Норми права, які застосував суд. Мотиви суду щодо позовних вимог. Згідно з частиною першою статті 24 Сімейного кодексу України (далі - СК) шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до частин третьої, четвертої статті 56 СК кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. У відповідності з частиною першою статті 110 СК позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Частиною другою статті 112 СК визначено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи обґрунтування позову, процитовані положення законодавства, суд вважає, що збереження шлюбу суперечитиме інтересам позивача. Отже, позов підлягає до задоволення. 6. Питання розподілу судових витрат. Позивач сплатила 908 гривень судового збору при поданні позову. У матеріалах справи відсутні будь-які інші відомості про понесені сторонами судові витрати. Позивач заявила клопотання про покладення на неї судових витрат, що не суперечить положенням частини третьої статті 13 ЦПК. Таким чином, з врахуванням клопотання позивача судові витрати у виді судового збору необхідно залишити за позивачем. Враховуючи наведене,

Outcome: approved