Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-18 00:00:00

21.12.2018 року позивач за первісним позовом [PERSON] звернулася до суду з позовом до Драбинівської сільської ради Новосанжарського району Полтавської області про визнання права власності на спадщину, посилаючись на те, що 06 травня 2018 року помер її батько [PERSON]. Після його смерті лишилося спадкове майно, що складається з земельної ділянки площею 5,35 га у межах згідно з планом, яка розташована на території Драбинівської (Кустоловської) сільської ради Новосанжарського району Полтавської області і призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Після уточнення позовних вимог просила визнати за нею право власності на 5/6 частин вказаного спадкового майна після померлого батька. Ухвалою Новосанжарського районного суду Полтавської області від 26.12.2018 року відкрито провадження у справі, призначено підготовче судове засідання. Ухвалою Новосанжарського районного суду Полтавської області від 18.01.2019 року залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, [PERSON]. 19.03.2019\~року до\~суду надійшла\~зустрічна позовна\~заява [PERSON] до [PERSON], Драбинівської сільської ради Новосанжарського району Полтавської області про визнання права власності на частку спадкового майна, в якому вона просила визнати за нею право власності на 1/4 частку земельної ділянки, що складає 1,34 га, розташованої на території Драбинівської (колишньої Кустоловської) сільської ради Новосанжарського району Полтавської області, як за спадкоємицею на обовязкову частку за заповітом після померлого 07.05.2018 року батька [PERSON]. Ухвалою Новосанжарського районного суду Полтавської області від 11.04.2019 року зустрічну позовну заяву обєднано з первісним позовом. Позивач за первісним позовом [PERSON] в судове засідання не зявилася, через канцелярію суду надала письмову заяву про розгляд справи без її участі. Уточнені позовні вимоги підтримує в повному обсязі (а.с. 65). Позивач за\~зустрічним позовом\~[PERSON]\~в судове\~засідання не\~зявилася,\~через канцелярію\~суду надала\~письмову заяву\~про розгляд\~справи без\~її участі.\~Позовні вимоги\~уточнила та\~просила визнати за нею право власності на 1/6 частку спірної земельної ділянки (а.с. 51). Представник відповідача за первісним та зустрічним позовами Драбинівської сільської ради Новосанжарського району Полтавської області в судове засідання не зявився, надав заяву № 02-20/59 від 11.04.2019 року про розгляд справи за його відсутності (а.с. 52). Давши оцінку\~матеріалам справи,\~суд приходить\~до наступних\~висновків. Відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України, особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Згідно з ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Всебічно та повно зясувавши обставини справи, обєктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи, надавши їм оцінку у сукупності з оголошеними та дослідженими матеріалами справи, суд вважає, що уточнені позовні вимоги за первісним та зустрічним позовами підлягають задоволенню у звязку з наступним. У відповідності зі ст.ст. 12, 13 ЦПК України, суд розглядає справи на принципах змагальності і диспозитивності, у межах заявлених позовних вимог на підставі доказів, наданих сторонами. Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Відповідно до ст. 331 ЦК України, якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації. Згідно, виданого Кустоловською сільською радою Новосанжарського району Полтавської області 25.03.2002 року Державного акту, у власності [PERSON] перебувала земельна ділянка площею 5,35 га у межах згідно з планом, яка розташована на території Кустоловської сільської ради Новосанжарського району Полтавської області і призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (а.с. 13). Оригінал вказаного Державного акту втрачений, про що свідчить оголошення в газеті (а.с. 15). Згідно заповіту від 24 червня 2004 року [PERSON] заповів будинок з господарськими будівлями, що знаходяться в с. Кустолове Новосанжарського району Полтавської області, дочці [PERSON], а земельну частку (пай), права на яку посвідчено Державним актом на право приватної власності на землю серії Р3 № 676720, дочці [PERSON] (а.с. 59). [PERSON] є батьком [PERSON] та [PERSON], що підтверджується свідоцтвами про народження серії ЯЭ № 224359 від 10.11.1956 року (а.с. 9), серії І-КЕ № 409597 від 08.04.1976 року (а.с. 57), свідоцтвом про укладення шлюбу серії І-КЕ № 364419 від 29.12.1979 року (а.с. 10) та свідоцтвом про одруження серії І-КЕ № 023110 від 27.08.1997 року (а.с. 58). [PERSON] помер 06 травня 2018 року, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-КЕ № 375677 від 07.05.2018 року (а.с. 8). Згідно постанови державного нотаріуса Новосанжарської державної нотаріальної контори про відмову у вчиненні нотаріальної дії № 2085/02-31 від 05.11.2018 року, після померлого 06.05.2018 року [PERSON] заведена спадкова справа № 113/2018 від 24.05.2018 року, подані заяви про прийняття спадщини від [PERSON], [PERSON] (а.с. 11). [PERSON] є пенсіонером за віком, що підтверджується пенсійним посвідченням серії ААЗ № 879234, виданим Пенсійним фондом України 15.09.2014 року (а.с. 62). Згідно ст. 1216 ЦК України, спадкування є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст. 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті (ст. 1233 ЦК України). Заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин. (ч. 1 ст. 1235 ЦК України). Заповідач може без зазначення причин позбавити права на спадкування будь-яку особу з числа спадкоємців за законом. У цьому разі ця особа не може одержати право на спадкування (ч. 2 ст. 1235 ЦК України). Заповідач не може позбавити права на спадкування осіб, які мають право на обовязкову частку у спадщині. Чинність заповіту щодо осіб, які мають право на обовязкову частку у спадщині, встановлюється на час відкриття спадщини. (ч. 3 ст. 1235 ЦК України). Право на обовязкову частку у спадщині встановлено ст. 1241 ЦК України, частиною першої якої передбачено, що малолітні, неповнолітні, повнолітні непрацездатні діти спадкодавця, непрацездатна вдова (вдівець) та непрацездатні батьки спадкують, незалежно від змісту заповіту, половину частки, яка належала б кожному з них у разі спадкування за законом (обовязкова частка). На підставі вищевикладеного вбачається, що відповідач за первісним позовом та позивач за зустрічним позовом [PERSON] має право на спадкування за заповітом 1/6 частини земельної ділянки після померлого 06.05.2018 року батька [PERSON] Пункт 4.18. Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 року № 296/5, передбачає що, якщо до складу спадкового майна входить нерухоме майно, що підлягає реєстрації (за винятком земельної ділянки), нотаріус виготовляє витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. За відсутності у спадкоємця необхідних для видачі свідоцтва про право на спадщину документів нотаріус розяснює йому процедуру вирішення зазначеного питання в судовому порядку. Абзаци 2, 3 п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року № 7, передбачають, що свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Аналізуючи наведене, суд приходить до висновку про повне задоволення первісного та зустрічного позовів.

Outcome: approved