Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-15 00:00:00

1. Короткий зміст позовних вимог \~20.08.2021\~до Борівського\~районного суду\~Харківської області\~надійшла позовна\~заява [PERSON] \~до Борівської\~селищної ради про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування. Позовні вимоги мотивовані наступними обставинами. 27.12.1994 Борівською районною радою народних депутатів Борівського р-ну Харківської обл. було передано КСП «Родіна» у колективну власність земельну ділянку площею 3100.8 га для сільськогосподарського виробництва відповідно до Державного акта на право колективної власності на землю серії ХР-05-00-000205, зареєстрованого у Книзі записів державних актів на право колективної власності на землю за №3 від 27.12.1994 з метою подальшого її паювання, тобто визначення розміру земельної частки (паю) у колективній власності на землю кожного члена КСП. До Державного акту на право колективної власності на землю був доданий список громадян на момент видачі вказаного державного акту були членами КСП «Родіна» для одержання земельного паю. Серед них і батько позивача [PERSON] , 1954 р.н., житель с. Гороховатка. [INFO] батько позивача помер. На момент отримання Державного акту батько позивача був живим та працював в КСП «Родіна». Однак, за час свого життя батько позивача не встиг отримати сертифікат на земельну частку (пай) та здійснити державну реєстрацію права власності на зазначену земельну ділянку і виготовити на власне ім?я державний акт на право власності на земельну ділянку. Відсутність документів, що підтверджують право на земельну ділянку (пай) позбавляють позивача можливості оформити належним чином право на спадщину та в подальшому розпоряджатися спадковим майном, що змусило її звернутися до суду. 2. Позиції учасників справи Ухвалою Борівського районного суду Харківської області від 25.08.2021 було відкрито провадження і вирішено розгляд справи проводити в порядку загального позовного провадження, залучено до участі у справі у якості 3-ої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору ГУ Держгеокадастру у Харківській обл. 16.09.2021 до суду від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, у якому відповідач просив застосувати до позову [PERSON] позовну давність та відмовити [PERSON] у задоволенні позовних вимог у повному обсязі. Ухвалою Борівського районного суду Харківської обл. від 21.09.2021 зобов?язано Борівську ДНК Харківської обл. надати до Борівського районного суду відомості про наявність спадкової справи після смерті [PERSON] та відомості про осіб, які прийняли спадщину після смерті [PERSON] 29.09.2021 позивач надала до суду відповідь на відзив, у якій просила задовольнити позов в повному обсязі. 04.10.2021 до суду надійшли пояснення 3-ої особи, відповідно до яких, на думку ГУ Держгеокадастру відсутні правові підстави для задоволення позовних вимог. 25.10.2021 ухвалою Борівського районного суду Харківської обл. продовжено строк підготовчого провадження на 30 днів, відкладено підготовче судове засідання. 08.11.2021 позивач надала до суду заяву про збільшення позовних вимог, у якій просила встановити факт сумісного проживання зі спадкодавцем, а саме, що вона проживала сумісно зі своїм батьком [PERSON] до його смерті [INFO] . 24.11.2021 ухвалою Борівського районного суду Харківської обл. від 24.11.2021 прийнято заяву [PERSON] про збільшення позовних вимог щодо встановлення факту сумісного проживання зі спадкодавцем, закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду. [PERSON] у судове засідання не з`явилася, надала заяву про підтримання позовних вимог та розгляд справи за її відсутності. Відповідач Борівська селищна рада Харківської області у судове засідання не з?явилася, надала клопотання про розгляд справи за відсутності її представника, проти задоволення позовних вимог заперечує з підстав, викладених у відзиві, з урахуванням заяви про збільшення позовних вимог, просить відмовити позивачу у повному обсязі та застосувати строк позовної давності. 3 особа у судове засідання не з?явилася, надала клопотання про розгляд справи без її участі та з урахуванням правової позиції, викладеної у наданих до суду поясненнях. Суд вважає можливим розглянути справу у відсутності сторін, які заявили про розгляд справи за їх відсутності, на підставі наявних у справі матеріалів, без здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, що відповідає вимогам ч. 3 ст.211, ч. 2 ст. 247 ЦПК України. 3. Встановлені в судовому засіданні обставини справи Копією Державного акту на право колективної власності на землю підтверджується, що вказаному власнику землі (зокрема, [PERSON] ) передається у колективну власність 3100.8 землі в межах згідно з планом; землю передано у колективну власність для ведення сільськогосподарського виробництва (а.с.8-12). Відповідно до копії трудової книжки, [PERSON] був членом колгоспу «Родіна» з 10.11.1989 по 03.02.1999 (а.с.14). Згідно копії свідоцтва про смерть, [PERSON] помер [INFO] (а.с.15). Батьками [PERSON] є [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження (а.с.17). Розмір земельної частки (паю) на території Гороховатської с/ради по реформованому КСП «Родіна» складає 6,16 в умовно кадастрових гектарах, вартість земельної частки (паю) на 2000 рік згідно сертифікату становить 17616 грн.; що підтверджується копією інформації ГУ Держгеокадастру у Харківській обл. (а.с.19). Згідно даних алфавітних книг обліку спадкових справ за 2004-2021 р.р. та інформації зі Спадкового реєстру спадкова справа до майна померлого [PERSON] . Борівською ДНК не заводилась; спадкоємці померлого з заявою про прийняття спадщини чи відмову від спадщини до нотаріальної контори за період з 2004 р. по 2021 р. не звертались; свідоцтва про право на спадщину за цей же період не видавались; що вбачається з інформації Борівської ДНК Харківської обл. (а.с.62). [PERSON] відмовлено у вчиненні нотаріальної дії видачі на її ім?я свідоцтва про право на спадщину за законом на право на земельну частку (пай) члена колишнього КСП «Родіна» Борівського р-ну після смерті батька [PERSON] , що підтверджується постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 09 червня 2021 р. Борівської ДНК Харківської обл. (а.с.77). [PERSON] дійсно був зареєстрований та проживав за адресою: [ADDRESS] , згідно особового рахунку № [NUMBER] погосподарської книги №1 за 1996-2000 роки колишньої Гороховатської с/ради по день своєї смерті [INFO] ; разом з ним були зареєстровані та проживали: дружина [PERSON] , донька [PERSON] , син [PERSON] , донька [PERSON] , зять [PERSON] ; що підтверджується довідкою виконкому Борівської с/ради (а.с.81). [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб 03 березня 1981 р., що підтверджується копією свідоцтва про укладення шлюбу (а.с.97). 4. Релевантні джерела права й акти їх застосування Відповідно до ч.1 ст.15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. \~Відповідно до ч.1 ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового інтересу. Згідно ч.1 ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Відповідно до ст.1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). У відповідності до\~ст. 1217 ЦК України\~спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно вимог ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця ( частина 1\~статті 1221 ЦК України). Відповідно до\~ч.1\~ст.1225\~ЦК України, право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Як передбачено п.2 Указу Президента України «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» від 8 серпня 1995 р. за №720/95, право на земельну частку (пай) мають члени КСП, сільськогосподарського товариства, в тому числі пенсіонери, які раніше працювали в ньому і залишилися членами зазначеного підприємства, кооперативу, товариства, відповідно до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю. Відповідну до «Практики розгляду судами земельних спорів» Судової палати у цивільних справах Верховного суду України від 01.09.2003: «До вручення зазначеного акта власником землі була держава, а після передачі його КСП (у колективну власність) земля стала належати на праві спільної часткової власності тим особам, які працювали на ній і були членами цього КСП, та працівниками інших сільськогосподарських утворень. Кожен з них став власником ще не визначеної за розміром частки землі. Всі працівники колишніх господарств (колгоспів, радгоспів, інших утворень), у тому числі й пенсіонери, які залишилися членами нових підприємств та членами підприємств, які були живими на дату отримання державного акта про передачу землі у колективну власність КСП, починаючи із зазначеної дати стали її власниками у рівних частках». Згідно ч.4\~ст.261\~ЦК України\~у разі порушення цивільного права або інтересу неповнолітньої особи позовна давність починається від дня досягнення нею повноліття. Відповідно до ч.1 ст.1241 ЦК України малолітні, неповнолітні, повнолітні непрацездатні діти спадкодавця, непрацездатна вдова (вдівець) та непрацездатні батьки спадкують, незалежно від змісту заповіту, половину частки, яка належала б кожному з них у разі спадкування за законом (обов`язкова частка). Відповідно до частини 1\~статті 1268 ЦК України\~спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Аналіз змісту даної норми свідчить про те, що саме спадкоємець в залежності від власної волі та діючи на власний розсуд, з метою реалізації свого права на спадкування майна спадкодавця, повинен засвідчити своє бажання отримати спадкове майно, для чого приймає спадщину у встановлений законом спосіб. Відповідно до частини 3\~статті 1268 ЦК України\~спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановлено\~статтею 1270 цього Кодексу, він не заявляв про відмову від неї. У постанові від 12 квітня 2017 року у справі № 6-2962цс16, Верховний Суд України наводить правовий висновок про те, що згідно із частиною третьою\~статті 1268 ЦК України\~спадкоємець, який постійно проживав разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого\~статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно зі спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини (частина 1\~статті 1269 ЦК України). Таким чином, прийняття спадщини спадкоємцем, є обов`язковою умовою здійснення права на спадщину як за законом, так і за заповітом, а також і права на обов`язкову частку у спадщині. Відповідно до пункту 210 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженої\~наказом Міністерства юстиції України №20/5 від 03 березня 2004 року, яка діяла до 07 березня 2012 року, свідоцтво про право на спадщину видається на підставі письмової заяви спадкоємців після закінчення шести місяців з дня відкриття спадщини, а у випадках, передбачених частиною другою статті\~1270, статтею\~1276 Цивільного кодексу України, - не раніше зазначених у цих статтях строків. Видача свідоцтва про право на спадщину спадкоємцям, які прийняли спадщину, ніяким строком не обмежена. Пунктом 211 вказаної Інструкції передбачалось, що свідоцтво про право на спадщину видається спадкоємцям, що прийняли спадщину, тобто тим, які постійно проживали разом зі спадкодавцем чи подали заяву нотаріусу про прийняття спадщини. Доказом постійного проживання разом за спадкодавцем можуть бути: довідка житлово-експлуатаційної організації, правління житлово-будівельного кооперативу, відповідного органу місцевого самоврядування про те, що спадкоємець безпосередньо перед смертю спадкодавця проживав разом за спадкодавцем; копія рішення суду, що набрало законної сили, про встановлення факту своєчасного прийняття спадщини; реєстраційний запис у паспорті спадкоємця або у будинковій книзі, який свідчить про те, що спадкоємець постійно проживав разом за спадкодавцем на час відкриття спадщини, та інші документи, що підтверджують факт постійного проживання разом зі спадкодавцем. 5. Мотиви, з яких виходить суд при ухваленні рішення Як вбачається із встановлених судом обставин, спадкоємцем за законом після смерті [PERSON] на земельну ділянку, що розташована на території Борівської селищної ради Харківської області є позивач по справі [PERSON] . Крім того,\~в суді\~встановлено факт\~сумісного проживання\~зі спадкодавцем,\~оскільки відповідно\~до відомостей\~погосподарської книги\~№1\~Гороховатської с/ради\~за 1996\~ 2000\~р.р.\~та довідкивиконкому Борівської селищної ради неповнолітня [PERSON] була зареєстрована та проживала разом зі своїми батьками [PERSON] та [PERSON] за адресою: [ADDRESS] . Висновки суду за результатами розгляду справи З дотриманням передбаченого законодавством порядку дослідження доказів, ухвалення судових рішень, судом було повно та всебічно з`ясовано всі обставини справи, на підставі яких, суд вважає за необхідне позовні вимоги [PERSON] задовольнити. З урахуванням матеріалів справи,

Outcome: approved