Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-20 00:00:00

21.09.2018 року [PERSON] звернувся до суду із позовом до Служби у справах дітей Зміївської районної державної адміністрації Харківської області, яка діє в інтересах малолітніх [PERSON], [PERSON], третя особа - [PERSON] про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням, в якому просив визнати малолітніх дітей [PERSON] та [PERSON] такими, що втратили право користування житловою квартирою [ADDRESS]. В обґрунтування позову зазначено, що [PERSON] є власником квартири [ADDRESS], в якій зареєстровані його онуки [PERSON] та [PERSON], які є дітьми його доньки - [PERSON] Діти у 2012 році були відібрані від матері, яка в подальшому була позбавлена батьківських прав, та з того часу у квартири позивача не мешкають. Наявність реєстрації [PERSON], [PERSON] у квартирі, порушує право приватної власності позивача та перешкоджає вільно розпоряджатись, володіти та користуватись житлом. Крім того, підставою для подання позову є ті обставини, що позивач є пенсіонером, а на відповідачів нараховуються комунальні послуги, які позивач оплачує самостійно. Через реєстрацію відповідачів, позивач не має можливості оформити субсидію. З урахуванням викладеного, позивач просить суд задовольнити позов та ухвалити рішення, яким визнати відповідачів такими, що втратили право користування житловим приміщенням, а саме: квартирою [ADDRESS]. Учасники справи в підготовче засідання не з'явились. Представник позивача [PERSON] адвокат [PERSON] у поданій заяві просила провести розгляд справи без її участі. Позов підтримала та просила його задовольнити. На фіксуванні судового процесу технічними засобами не наполягала. Представник відповідача Служби у справах дітей Зміївської районної державної адміністрації Харківської області в підготовче засідання не з'явився. До суду надійшла заява про розгляд справи без участі представника відповідача. На фіксуванні судового процесу технічними засобами не наполягали, проти задоволення позову не заперечували. Представник третьої особи [PERSON] адвокат [PERSON] у поданій заяві просила провести розгляд справи без її участі та участі третьої особи. Позов підтримала та просила його задовольнити. На фіксуванні судового процесу технічними засобами не наполягала. У зв'язку з неявкою учасників судового засідання, відповідно до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України, суд розглянув цивільну справу без здійснення фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного запису. Суд, дослідивши та проаналізувавши докази, які містяться в матеріалах справи, на основі повно та всебічно з'ясованих обставин, дійшов до наступного висновку. Відповідно до копії договору купівлі-продажу квартири від 10.12.2003 року (ВАР №759925), власником квартири [ADDRESS] є [PERSON] в 1/2 частині. Інша 1/2 частина є спадком після померлої в 2015 році дружини позивача - [PERSON] (а.с. 5, 12) Із копії свідоцтва про народження, серії [NUMBER] від 12.08.2009 року вбачається, що [INFO] народився [PERSON]. (а.с. 6) Із копії свідоцтва про народження, серії [NUMBER] від 13.04.2011 року вбачається, що [INFO] народилась [PERSON]. (а.с. 7) Батьками [PERSON], [PERSON] є [PERSON], [PERSON]. Як вбачається з копії рішення Зміївського районного суду Харківської області від 28.03.2013 року у справі №2014/4428/2012 [PERSON] позбавлено батьківських прав відносно [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO]. (а.с. 8 - 9) Як вбачається з копії довідки Служби у справах дітей Зміївської РДА Харківської області від 13.02.2018 року за № 01-32/113 - малолітні діти: [PERSON], [PERSON] втратили статус дітей, позбавлених батьківського піклування у зв'язку із усиновленням. (а.с. 10) Як вбачається з довідки Комсомольської селищної ради Зміївського району Харківської області від 02.11.2018 року за №3091/02-19, за адресою: [ADDRESS] зареєстровані наступні особи - [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO]. (а.с. 36) Відповідно до ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності є непорушним. Встановлено, що в квартирі позивача зареєстровані відповідачі, які фактично там не проживають з часу набрання рішенням у справі про позбавлення батьківських прав [PERSON], діти перебували у дитячому будинку та на даний час є усиновленими. Позивач [PERSON], як власник будинку, не може повною мірою реалізувати своє право встановлене Конституцією України та законом на вільне володіння, користування та розпорядження своїм майном. Крім того, реєстрація відповідачів ускладнює оформлення субсидії на оплату житлово-комунальних послуг. Згідно зі ст. 317 ЦК України власнику належить право володіння, користування та розпорядження своїм майном. Згідно зі ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. При здійсненні своїх прав та виконанні обов'язків власник зобов'язаний додержуватися моральних засаді суспільства. Усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав. Відповідно до ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Згідно з ч. 1 ст. 386 ЦК України держава забезпечує рівний захист прав усіх суб'єктів права власності. Виходячи з вказаних положень Конституції України та Цивільного кодексу України, позивач, як власник майна має право безперешкодно користуватись своєю власністю та таке право гарантується державою. Тобто, у разі порушення права власника держава, зокрема, в особі судів, забезпечує захист права власності від порушень з боку іншої особи. Згідно з ч. 2 ст. 386 ЦК України власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню. Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Статтями 15, 16 ЦК України передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу відповідно до положень Цивільного кодексу України. У разі створення перешкод у користуванні власністю, позивач може звернутися до суду з вимогою про вчинення дій, необхідних для відновлення порушеного права власності, а саме усунути перешкоди у здійсненні позивачем права власності та визнати відповідача таким, що втратив право на користування житловим приміщенням. Відповідно до ст. 402 ЦК України, члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Відповідно до ч. ч. 1, 3 - 5 ст. 232 СК України, з моменту здійснення усиновлення припиняються особисті та майнові права і обов'язки між батьками та особою, яка усиновлена, а також між нею та іншими її родичами за походженням. З моменту усиновлення виникають взаємні особисті немайнові та майнові права і обов'язки між особою, яка усиновлена (а в майбутньому - між її дітьми, внуками), та усиновлювачем і його родичами за походженням. Усиновлення надає усиновлювачеві права і накладає на нього обов'язки щодо дитини, яку він усиновив, у такому ж обсязі, який мають батьки щодо дитини. Усиновлення надає особі, яку усиновлено, права і накладає на неї обов'язки щодо усиновлювача у такому ж обсязі, який має дитина щодо своїх батьків. Відповідно до ч. 4 ст. 29 ЦК України, місцем проживання фізичної особи, яка не досягла десяти років, є місце проживання її батьків (усиновлювачів) або одного з них, з ким вона проживає, опікуна або місцезнаходження навчального закладу чи закладу охорони здоров'я, в якому вона проживає. Враховуючи викладене, з урахуванням позиції учасників справи, відсутністю заперечень проти заявлених позовних вимог, суд вважає можливим ухвали рішення в підготовчому засіданні відповідно до ч. 4 ст. 200 ЦПК України. При ухваленні судового рішення суд враховує, що відповідачами у справі є малолітні діти, однак з урахуванням встановлених судовим розглядом обставин, а саме, що вони є усиновлені, їх права та обов'язки по утриманню та вихованню покладені на усиновлювачів, суд вважає що їх права та обов'язки у зв'язку із ухваленням судового рішення не є обмеженими. Таким чином, позовні вимоги є обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню, оскільки достовірно встановлено, що відповідачі на протязі останніх шести років не проживають за місцем своєї реєстрації, позиція відповідача не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, що є підставою для визнання [PERSON], [PERSON] такими, що втратили право користування квартирою. Згідно з ч. 1 ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі заяви особи, запиту органу реєстрації за новим місцем проживання особи, остаточного рішення суду (про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою), свідоцтва про смерть. Враховуючи вищевикладене,

Outcome: approved