Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-02 00:00:00

1. Відомості про рух справи. Заяви і клопотання, процесуальні дії у справі. [PERSON] звернулася до Любешівського районного суду Волинської області з цим позовом 16 грудня 2019 року. Ухвалою суду від 02 січня 2020 року у справі відкрито загальне позовне провадження з призначенням підготовчого судового засідання. Підготовче провадження у справі закрито 27 січня 2020 року, судовий розгляд справи призначено на 03 березня 2020 року. На призначену дату судового розгляду сторони не з`явилися. Від позивача надійшла заява про розгляд справи у її відсутності, проти заочного розгляду справи [PERSON] не заперечила. Відповідач, який належним чином сповіщений про час і місце розгляду справи, не повідомив про причини неявки у судове засідання, відзиву на позов не подав. Ухвалою від 03 березня 2020 року постановлено провести заочний розгляд цієї справи. Відповідно до частини другої статті 247 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК) фіксування судового засідання технічним засобом не здійснювалось. 2. Стислий виклад позиції позивача. В обґрунтуванні позову позивач вказує, що 02 серпня 1996 року вона уклала шлюб з відповідачем. Від шлюбу сторони мають дочку [PERSON] , яка народилася [INFO] . Протягом останнього часу стосунки між подружжям погіршувалися, що призвело до фактичного припинення шлюбних відносин. За таких обставин позивач вважає неможливим подальше збереження шлюбу. 3. Стислий виклад позиції відповідача. Відповідач будь-яких заяв по суті справи не подавав. 4. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини. Згідно з свідоцтвом про укладення шлюбу серії [NUMBER] [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб 02 серпня 1996 року у відділі реєстрації актів громадянського стану Луцького міськвиконкому Волинської області. Від шлюбу подружжя має дочку [PERSON] , [INFO] . 5. Норми права, які застосував суд. Мотиви суду щодо позовних вимог. Згідно з частиною першою статті 24 Сімейного кодексу України (далі СК) шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до частин третьої, четвертої статті 56 СК кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. У відповідності з частиною першою статті 110 СК позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Частиною другою статті 112 СК визначено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи обґрунтування позову, суд вважає, що збереження шлюбу суперечитиме інтересам позивача. Отже, позов необхідно задовольнити. 6. Питання розподілу судових витрат. Позивач при поданні позовної заяви сплатила 768,40 гривень судового збору, які відповідно до частини другої статті 141 ЦПК необхідно стягнути з відповідача. У матеріалах справи відсутні будь-які інші відомості про понесені сторонами судові витрати. Враховуючи наведене,

Outcome: approved