Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-10 00:00:00

21.10.2020 [PERSON] звернувся до Заводського районного суду м. Запоріжжя з позовом до ТОВ «Вердикт Капітал», треті особи: приватний нотаріус ЖМНО Горай О.С., приватний виконавець виконавчого округу м. Києва Малкова М.В., про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. В обґрунтування\~позову зазначено,\~що виконавчий напис приватного нотаріуса ЖМНО Горай\~О.С. № 19201 від 21.08.2020 про стягнення зі [PERSON] на користь стягувача ТОВ «Вердикт Капітал» заборгованості в розмірі 22244,72 грн. є таким, що не підлягає виконанню, оскільки вчинений з порушенням вимог ст.ст. 87, 88 ЗУ «Про нотаріат», так як вчиняючи виконавчий напис, нотаріус не перевірив безспірність вимог, а також не перевірив дотримання строку, встановленого законом для вчинення оскаржуваного виконавчого напису. Крім того зазначено, що позивач ніяких зобов`язань перед ТОВ «Вердикт Капітал» не має, повідомлення-письмової вимоги від відповідача він не отримував. На підставі викладеного, просив суд визнати спірний виконавчий напис нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, судові витрати покласти на відповідача. 24.11.2020 від представника відповідача генерального директора ТОВ «Вердикт Капітал» Іжаковського О.В., надійшли заперечення на клопотання, в яких зазначав, що позивачем належним чином не доведено складу та розміру витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги у заявленому розмірі. Просив відмовити у задоволенні позовних вимог про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню та у задоволенні вимог щодо стягнення витрат на правничу допомогу. Від позивача надійшла заява про розгляд справи без його участі за наявними письмовими доказами, позовні вимоги підтримав у повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечував. Відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового розгляду справи, що підтверджується наявними в матеріалах справи повідомленнями про вручення поштових відправлень, однак до судового засідання повторно не з`явився, причину своєї неявки суду не повідомив, відзиву не подав, а тому суд прийшов до переконання про можливість розгляду справи за його відсутності. Треті особи в судове засідання не з`явилися, належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду справи, причину своєї неявки суду не повідомили. На підставі наявних у справі доказів, суд ухвалює рішення про заочний розгляд справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи та оцінивши наявні у справі докази, у їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 21.08.2020 приватним нотаріусом ЖМНО Гораєм О.С. було вчинено виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі за № 19201, про стягнення зі [PERSON] на користь стягувача ТОВ «Вердикт Капітал» заборгованості в розмірі 19614,29 грн. Постановою приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Малкової М.В. від 25.09.2020 при примусовому виконанні зазначеного виконавчого напису звернуто стягнення на доходи боржника [PERSON] . Як зазначено у постанові приватного виконавця про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника, витрати на проведення виконавчих дій складають 669,00 грн., основна винагорода приватного виконавця 1961,43 грн., загальна сума, яка підлягає стягненню із боржника за виконавчим провадженням № 63101133 складає 22244,72 грн. Відповідно до ст. 18 ЦК України, нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Згідно з п.19 ст. 34 Закону України «Про нотаріат», виконавчий напис є нотаріальною дією, що вчиняють нотаріуси. При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому, вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Підпунктами 3.2, 3.5 пункту 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій визначено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172. При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у вказаному Переліку документів. Згідно зі ст. 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Відповідно до ст. 88 Закону України «Про нотаріат» нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Вирішуючи спір про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, суд не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком. Для правильного застосування положень ст.ст.87, 88 Закону України «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи сторін у повному обсязі й установити та зазначити в рішенні, чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість узагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було не вирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. Аналогічна правова позиція висловлена Великою Палатою Верховного Суду у постановах від 27.03.2019 у справі № 137/1666/16-ц та від 02.07.2019 у справі № 916/3006/17. Приватний нотаріус ЖМНО Горай\~О.С. у судове засідання не з`явився, жодних пояснень та матеріалів нотаріальної справи суду не надав. З долучених до матеріалів справи відповідачем на ухвалу суду про витребування доказів копій документів, що були надані ТОВ «Вердикт Капітал» приватному нотаріусу ЖМНО Гораю О.С. для вчинення виконавчого напису № 19201 від 21.08.2020 вбачається, що зі [PERSON] на користь ТОВ «Вердикт Капітал» стягнуто заборгованість за кредитним договором № 500351511 від 12.03.2013, укладеного між ПАТ «Альфа-Банк» та [PERSON] . При цьому,\~матеріали справи\~не містять\~та відповідачем\~не надано жодних доказів правонаступництва за вказаним кредитним договором. Також, у п. 2.3 зазначеного кредитного договору визначена дата остаточного повернення кредиту 14.03.2016. Отже, судом встановлено, що в порушення вимог\~ст. 88 Закону України «Про нотаріат»\~приватний нотаріус вчинив виконавчий напис щодо заборгованості, по якій минуло більше трьох років з дня виникнення права вимоги. Також, із наданих відповідачем документів вбачається, що ТОВ «Вердикт\~Капітал» для\~вчинення виконавчого\~напису надано нотаріусу виписку з особового рахунку № [NUMBER] [PERSON] , відповідно до якої заборгованість перед ТОВ «Вердикт Капітал» за кредитним договором № 500351511 станом на 11.03.2020 (включно) становить 18964,29 грн., та складається з наступного: заборгованість за сумою кредиту 623,41 грн., заборгованість за процентами та комісіями 6008,23 грн., плата за пропуск мінімальних платежів та плата за обслуговування кредитної заборгованості 12332,65 грн. З наданої виписки неможливо встановити наявність безспірної заборгованості, оскільки первинні облікові документи, оформлені у порядку, визначеному\~ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні»\~нотаріусу надані не були. Також, у зазначеній виписці відсутня достатня і безспірна інформація щодо строку прострочення та періоду, за який виникла заборгованість. Виходячи з викладеного, суд погоджується з доводами позивача про те, що заборгованість, яка запропонована приватним нотаріусом ЖМНО Гораєм О.С. до стягнення зі [PERSON] на користь ТОВ «Вердикт Капітал», не є безспірною. В той же час, Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затверджений постановою КМУ від 29.06.1999 № 1172 у редакції станом на час вчинення оспорюваного виконавчого напису приватним нотаріусом ЖМНО Гораєм О.С., стосувався лише нотаріально посвідчених договорів і не міг застосовуватись до кредитного договору №500351511 від 12.03.2013, укладеного між ПАТ «Альфа-Банк» та [PERSON] , оскільки пункт 2 Переліку з 22.02.2017 визнаний нечинним відповідно до постанови Київського апеляційного адміністративного у справі №826/20084/14, залишеною без змін ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01.11.2017, якою визнано незаконною та не чинною постанову Кабінету Міністрів України № 662 від 26.11.2014 «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів», в частині, зокрема, п. 2 змін, що вносяться до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, якими доповнено перелік новим розділом «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин». Таким чином, станом на 21.08.2020 у приватного нотаріуса ЖМНО Горая О.С. були відсутні правові підстави для вчинення виконавчого напису щодо стягнення з позивача на користь ТОВ «Вердикт Капітал» заборгованості, що виникла за кредитним договором № 500351511 від 12.03.2013. Враховуючи вищевикладене,\~суд приходить\~до висновку про наявність підстав для визнання таким, що не підлягає виконанню виконавчого напису № 19201, вчиненого приватним нотаріусом ЖМНО Гораєм О.С. 21.08.2020, про стягнення зі [PERSON] на користь ТОВ «Вердикт Капітал» заборгованості. На підставі\~ст.\~141\~ЦПК України\~підлягають стягненню\~з відповідача\~на користь\~позивача судові\~витрати зі\~сплати судового\~збору у\~розмірі 1261,20 грн. Разом з тим, відповідно до ч.2 ст. 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. До матеріалів справи долучено: копію свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю [PERSON] , копію ордера серії АР № 1027985 на надання правничої (правової) допомоги [PERSON] адвокатом Фомінцевим О.О., копію договору про надання правової допомоги № 3 від 13.10.2020, копію акту № 3 здачі-приймання виконаних робіт (наданих послуг) від 06.11.2020 до вказаного договору, копію квитанції до прибуткового касового ордера № 3 на суму 6343,20 грн. Суд вважає, що розмір витрат на оплату послуг адвоката є співмірним зі складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг), часом, витраченим адвокатом для їх виконання та обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт, а тому зазначена сума у розмірі 6343,20 грн., яка є видом судових витрат, пов`язаних з розглядом справи, підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. Враховуючи вищевикладене,

Outcome: approved