Jurisdiction: civil
Date: 2019-08-06 00:00:00

1. Короткий зміст позовних вимог 15.07.2019 р. перший заступник керівника Ізюмської місцевої прокуратури Харківської області Масельський О.І. звернувся в інтересах держави в особі Борівської ЦРЛ до Борівського районного суду Харківської області з позовом до [PERSON] , в якому просив стягнути з відповідача на користь держави в особі Борівської ЦРЛ кошти, витрачені на лікування потерпілої від злочину [PERSON] в сумі 2228 грн. 54 коп. та судові витрати. В обґрунтування позовних вимог вказав, що Дворічанським районним судом Харківської області від 13.02.2019 р. затверджено угоду про примирення між потерпілою [PERSON] і обвинуваченим [PERSON] та останнього визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення - злочину, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, та призначено узгоджене сторонами покарання у вигляді штрафу - 200 н.м.д.г., що становить 3400 грн. Вищевказаним судовим рішенням встановлено, що [PERSON] 08.05.2018 о 09:26 годині, керуючи технічно справним автомобілем марки ВАЗ 2101, державний реєстраційний номер [NUMBER] , 1976 року випуску, не маючи посвідчення водія на право керування транспортним засобом, рухався по вул. Миру в смт. Борова Борівського району Харківської області в сторону вул. Світлої. Наближаючись на вказаному автомобілі ВАЗ 2101 до нерегульованого пішохідного переходу та, перетинаючи вул. Світлу в смт. Борова, не переконався у безпеці, не вжив своєчасних заходів для зменшення швидкості і зупинки транспортного засобу, та здійснив наїзд на пішохода [PERSON] , яка перетинала дорогу по пішохідному переходу, чим допустив порушення п. 18.1 Правил дорожнього руху України: «Водій транспортного засобу, що наближається до нерегульованого пішохідного переходу, на якому перебувають пішоходи, повинен зменшити швидкість, а в разі потреби зупинитися, щоб дати дорогу пішоходам, для яких може бути створена перешкода чи небезпека». Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, яку допустив [PERSON] , та яка знаходиться у причинному зв?язку з настанням наслідків у вигляді травмування пішохода [PERSON] , якій спричинені тілесні ушкодження у виді саден в області правого ліктьового суглоба, забійної рани потиличної області голови, струсу головного мозку, гемартрозу лівого колінного суглоба, які згідно з висновком судово-медичної експертизи № 154-ІЗ/18 від 25.06.2018 відносяться до легких тілесних ушкоджень, що потягли за собою короткочасний розлад здоров?я, а також закритого оскольчатого черезсуглобоватого перелому лівої великогомілкової кістки, який згідно з висновком судово-медичної експертизи № 154-ІЗ/18 від 25.06.2018 відноситься до середньої тяжкості тілесних ушкоджень. Потерпілою в даному кримінальному провадженні є [PERSON] , [INFO] , яка, в зв?язку з отриманими травмами, перебувала на стаціонарному лікуванні в хірургічному відділенні Борівської ЦРЛ з 08.05.2018 по 18.05.2018, тобто 10 ліжко-днів, що підтверджується листами Борівської ЦРЛ № 19 від 14.03.2019 та № 49 від 05.07.2019. Згідно з наданим Борівською ЦРЛ розрахунком вартості надання медичної допомоги в даному лікувальному закладі, загальна сума витрат на лікування стаціонарної хворої [PERSON] за 10 ліжко-днів складає 2228.54 грн., з них: на заробітну плату - 645.20 гр.; на нарахування на заробітну плату - 141.94 грн.; на харчування - 102.20 грн.; на медикаменти - 1015.90 грн.; на предмети та матеріали - 59.90 грн.; на оплату послуг, крім комунальних - 30.90 грн.; на оплату комунальних послуг та електроносіїв - 219.60 грн.; на соціальне забезпечення - 12.90 грн. Відповідно до п. 2.3 розділу 2 Статуту Борівської ЦРЛ хірургічне відділення, як вид стаціонару, є підрозділом Борівської ЦРЛ. Згідно з п.п. 1.4, 2.1 Статуту Борівська ЦРЛ є бюджетною неприбутковою установою, самостійним спеціалізованим лікувально-профілактичним закладом охорони здоров?я, який створений з метою надання кваліфікованої та спеціалізованої стаціонарної і амбулаторно-поліклінічної допомоги населенню району, на яку покладено функції органу управління охорони здоров?я району. Відповідно до розділу 3 Статуту Борівська ЦРЛ є юридичною особою, має самостійний баланс, розрахунковий та інші рахунки в банківських установах, юридичну адресу, печатку з найменуванням, штампи, бланки, власну емблему, іншу атрибутику юридичної особи, несе відповідальність за своїми зобов?язаннями, має право укладати договори, набувати майнові та пов?язані з ними немайнові права, бути позивачем та відповідачем у судах. Майно Борівської ЦРЛ є комунальною власністю і закріплюється за нею на праві оперативного управління. Фінансування Борівської ЦРЛ, серед іншого, здійснюється за рахунок коштів Державного бюджету України, обласного, районного бюджетів. Оскільки Борівська ЦРЛ є комунальним закладом охорони здоров?я, фінансується із державного, обласного і районного бюджетів, та у зв?язку із перебуванням потерпілої [PERSON] на стаціонарному лікуванні, на яке, серед іншого, витрачені бюджетні кошти. Ізюмською місцевою прокуратурою 08.07.2019 р. до Борівської ЦРЛ направлено повідомлення про звернення прокуратури в її інтересах до суду з позовною заявою щодо відшкодування витрат, затрачених на лікування потерпілої від злочину - [PERSON] У зв?язку з тим, що комунальним закладом «Борівська ЦРЛ» на даний час не вжито та не планується вжиття заходів, спрямованих на відшкодування витрат, понесених на стаціонарне лікування потерпілої від злочину [PERSON] (підтверджується відповідними листами), порушуються інтереси держави в галузі охорони здоров?я та забезпечення пов?язаних з ними державних гарантій, - прокуратурою і було заявлено даний позов. 2. Позиції учасників справи Ухвалою судді від 19.07.2019 року у справі відкрито провадження і справа призначена до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Ухвалу суду про відкриття провадження по справі відповідач отримав 21.07.2019 р., що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення. У наданий в ухвалі час від сторін не надійшло заперечення проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження. Станом на 07.08.2019 р. відзив на позовну заяву до Борівського районного суду Харківської області не надійшов. Згідно ч. 2 ст. 191 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи. Представник позивача прокурор Борівського відділу Ізюмської місцевої прокуратури Білоусова А.А. в судове засідання не з?явилася, надала заяву, в якій просила справу розглядати за її відсутності, позовні вимоги задовольнити в повному обсязі. Представник позивача, в інтересах якого заявлено позов, в судове засідання не з?явилася, надала заяву, в якій просила позовні вимоги задовольнити, справу розглядати за відсутності представника Борівської ЦРЛ. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з?явився, надав заяву про визнання позову та розгляд справи за його відсутності. Суд вважає можливим розглянути справу у відсутності сторін, які заявили про розгляд справи за їх відсутності, на підставі наявних у справі матеріалів, без здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, що відповідає вимогам ч. 3 ст.211, ч. 2 ст. 247 ЦПК України. 3. Встановлені в судовому засіданні обставини справи Матеріалами справи встановлено, що вироком Дворічанського районного суду Харківської області від 13 лютого 2019 року по справі № 614/1150/18, 1-кп/618/17/19 затверджено угоду про примирення, укладену між потерпілою [PERSON] та неповнолітнім обвинуваченим [PERSON] , останнього визнано винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України та призначено узгоджене сторонами покарання у вигляді штрафу в розмірі 200 н.м.д.г., що становить 3400 грн. (а.с.9-10). Згідно письмової інформації Борівської ЦРЛ № 19 від 14.03.2019 року, [PERSON] [INFO] , знаходилася в хірургічному відділенні з 08.05.2018 р. по 18.05.2018 р., тобто проведено у стаціонарі 10 ліжко-днів. На її лікування витрачено 2228.54 грн. (а.с.12). Відповідно до письмової інформації Борівської ЦРЛ № 49 від 05.07.2019 р., добровільно за лікування гр. [PERSON] кошти не відшкодовано, лікарня не зверталася з позовом про відшкодування до суду (а.с.14). Згідно безкоштовного Витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань та Статуту Борівської ЦРЛ Борівської районної ради Харківської області, остання є комунальною організацією, бюджетною неприбутковою установою (а.с.15-27). Борівська ЦРЛ повідомлена Ізюмською місцевою прокуратурою Харківської області про намір звернутися до суду з позовом в інтересах держави в особі Борівської ЦРЛ щодо відшкодувння витрат, затрачених на лікування потерпілої [PERSON] в сумі 2228.54 грн. (а.с.28-29). 4. Релевантні джерела права й акти їх застосування Відповідно до п. 3 ч. 1 ст.131-1 Конституції України в Україні діє прокуратура, яка здійснює, крім іншого, представництво інтересів держави в суді у виключних випадках і в порядку, що визначені законом. Згідно з положеннями ч. 1,3 ст.23 Закону України «Про прокуратуру» представництво прокурором інтересів громадянина або держави в суді полягає у здійсненні процесуальних та інших дій, спрямованих на захист інтересів громадянина або держави, у випадках та порядку, встановлених законом. Прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу. Відповідно до ч. 4 ст. 23 Закону України «Про прокуратуру» прокурор зобов`язаний попередньо, до звернення до суду, повідомити про це громадянина та його законного представника або відповідного суб`єкта владних повноважень. У разі підтвердження судом наявності підстав для представництва прокурор користується процесуальними повноваженнями відповідної сторони процесу. Ізюмська місцева прокуратура Харківської області повідомила позивача про намір звернутися до Борівського районного суду Харківської області в його інтересах із зазначеним позовом, на що позивач не заперечувала проти представлення її інтересів в суді щодо відшкодування витрат за лікування громадянки [PERSON] (а.с.14, 28-29). Згідно ч.3 ст. 56 ЦПК України у визначених законом випадках прокурор звертається до суду з позовною заявою, бере участь у розгляді справ за його позовами, а також може вступити за своєю ініціативою у справу, провадження у якій відкрито за позовом іншої особи, до початку розгляду справи по суті, подає апеляційну, касаційну скаргу, заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами. Відповідно до ч. 2 ст. 15 Закону України «Про прокуратуру» визначено, що прокурори в Україні мають єдиний статус незалежно від місця прокуратури в системі прокуратури України чи адміністративної посади, яку прокурор обіймає у прокуратурі. Відповідно до ч. 3, 7 ст. 128 КПК України цивільний позов в інтересах держави пред`являється прокурором. Особа, яка не пред`явила цивільного позову в кримінальному провадженні, а також особа, цивільний позов якої залишено без розгляду, має право пред`явити його в порядку цивільного судочинства. Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно з п. 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про відшкодування витрат на стаціонарне лікування особи, яка потерпіла від злочину, та судових витрат» № 11 від 07.07.1995 року, судам слід мати на увазі, що питання про відшкодування витрат на стаціонарне лікування потерпілого вирішується згідно з «Порядком обчислення розміру фактичних витрат закладу охорони здоров`я на стаціонарне лікування потерпілого від злочинного діяння та зарахування стягнених з винних осіб коштів до відповідного бюджету і їх використання», затвердженим Постановою Кабінету Міністрів України № 545 від 16 липня 1993 року. Як передбачено цим Порядком, сума коштів, що підлягає відшкодуванню, визначається закладом охорони здоров`я, в якому перебував на лікуванні потерпілий, з урахуванням кількості ліжко - днів, проведених в стаціонарі, та щоденної вартості його лікування. До справи має бути приєднана довідка - розрахунок бухгалтерії цього закладу із записом про вартість одного ліжко-дня та загальну суму фактичних витрат на лікування потерпілого. Витрачені на стаціонарне лікування кошти підлягають відшкодуванню у повному обсязі і зараховуються до відповідного державного бюджету залежно від джерел фінансування закладу охорони здоров`я або на рахунок юридичної особи, якій належить останній. Згідно з п. 3 вищезазначеного Порядку, визначена сума коштів на лікування потерпілого стягується судом з обвинуваченого або фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, при ухваленні вироку за позовом закладу охорони здоров`я або прокурора. У разі, коли при ухвалені вироку сума коштів, витрачених на стаціонарне лікування потерпілого, ще не була визначена і рішення про їх відшкодування не було прийнято, стягнення провадиться в порядку цивільного судочинства за позовом вказаних осіб. Відповідно до частини першої статті 1206 ЦК України особа, яка вчинила злочин, зобов`язана відшкодувати витрати закладові охорони здоров`я на лікування потерпілого від цього злочину, крім випадку завдання шкоди при перевищенні меж необхідної оборони або у стані сильного душевного хвилювання, що виникло раптово внаслідок насильства або тяжкої образи з боку потерпілого. 5. Мотиви, з яких виходить суд при ухваленні рішення Судом встановлено, що внаслідок ДТП, скоєної 08.05.2018 р. з вини [PERSON] , [PERSON] отримала легкі тілесні ушкодження, що потягли за собою короткочасний розлад здоров?я та середньої тяжкості тілесні ушкодження. Вказані обставини встановлені вироком Дворічанського районного суду Харківської області від 13.02.2019 р., який набрав законної сили 18.03.2019 р. та в силу ч. 6 ст. 82 ЦПК України, є обов`язковим для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок. Потерпіла [PERSON] в зв`язку з отриманими ушкодженнями з 08.05.2018 р. по 18.05.2018 р., перебувала на стаціонарному лікуванні в Борівській ЦРЛ. На лікування [PERSON] в Борівській ЦРЛ витрачено 2228.54 грн. Борівською ЦРЛ на сьогоднішній день не вжито жодних заходів, спрямованих на відшкодування коштів, витрачених на лікування потерпілої від злочину - [PERSON] , наслідком чого, є ненадходження до місцевого бюджету коштів, витрачених на лікування потерпілої в Борівській ЦРЛ, тобто порушуються інтереси держави у сфері дотримання прав і свобод людини і громадянина та в галузі охорони здоров`я та забезпечення пов`язаних з ними державних гарантій. 6. Висновки суду за результатами розгляду справи З дотриманням передбаченого законодавством порядку дослідження доказів, ухвалення судових рішень, судом було повно та всебічно з`ясовано всі обставини справи, на підставі яких, враховуючи визнання позову відповідачем, суд вважає за необхідне позовні вимоги задовольнити. Питання щодо розподілу судових витрат між сторонам суд вирішує згідно ст. 141 ЦПК України. З урахуванням викладеного,

Outcome: approved