Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-24 00:00:00

20.11.2014 року КС «Народний кредит» ( далі -позивач) звернувся до суду з позовом та просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором в розмірі 17 171,25 грн. та суму судового збору у розмірі 243,60 грн. Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що 27 січня 2014 року між позивачем та членом Кредитної спілки [PERSON] (далі-відповідач), було укладено Кредитний договір № 17-140104/н, згідно якого позивач надав відповідачу кредит у розмірі 6 000 гривень 00 копійок, плата за користування яким (проценти) становить 58,40% річних, тобто 0,16% денних від суми залишку кредиту за кожен день користування кредитом. Відповідач зобов'язався сплачувати позивачу нараховані відсотки та частину кредиту в термін та розмірах, не менше, ніж це вказано відповідним графіком розрахунків. Позивач зазначив, що відповідач порушив свої зобов'язання щодо повернення частини кредитних коштів, сплати процентів за користування кредитом, внаслідок чого у останнього утворилася заборгованість перед позивачем, яка складає 17 171,25 грн. На підставі вищевикладеного позивач просив позов задовольнити. Представник позивача в судове засідання не з'явився, про дату та час розгляду справи повідомлявся належним чином. Подав до суду заяву, в якій просив розглядати справу у його відсутності, позов підтримує, проти заочного розгляду справи, не заперечує. Відповідач в судове засідання не з'явився, про дату і час розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини неявки суд до відома не поставив. Згідно ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Дослідивши та оцінивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного. Відповідно до ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Відповідно до ст.ст. 525, 526, 530 ЦК України зобов'язання мають виконуватись належним чином та у встановлений строк, одностороння відмова від зобов'язання не допускається. Згідно ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому Позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ст. 599 ЦК України зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Судом встановлено, що 27 січня 2014 року між позивачем та відповідачем, як членом кредитної спілки укладено Кредитний договір № 17-140104/н, згідно якого позивач надав відповідачу кредит у розмірі 6 000 гривень 00 копійок, плата за користування яким (проценти) становить 58,40% річних, тобто 0,16% денних від суми залишку кредиту за кожен день користування кредитом, строком на 24 місяці (а.с.7-10). Судом також встановлено, що 27 січня 2014 року між Позивачем та відповідачем був укладений Додатковий договір до Кредитного договору № 17-140104/н (а.с.10). Відповідно до п.п. 3.1, 3.2 вищезгаданого Кредитного договору, плата за користування кредитом (проценти) становить 58,4% річних, тобто 0,16 % денних від суми залишку кредиту за кожен день користування кредитом. Проценти нараховуються за фактичне число календарних днів користування кредитом за виключенням дня отримання кредиту та включаючи дату його повернення, тобто річна ставка переплати за кредитом на умовах дотримання графіку погашення кредиту становить 30%. Нарахування процентів за даним договором здійснюється з урахуванням числа днів у календарному році (вихідних, святкових та неробочих днів включно). Встановлено, що позивач виконав свої зобов'язання за кредитним договором в повному обсязі та здійснив видачу відповідачу кредитних коштів в сумі 6 000,00 грн. В свою чергу, відповідач скористався кредитними коштами, але свої зобов'язання за договором належним чином не виконав. Також встановлено, що позивачем в листопаді 2014 року на адресу відповідача було направлено претензію з рекомендацією сплати заборгованості за договором, проте вона була проігнорована та не виконана відповідачем (а.с.16). Відповідно до п. 1.1 вищевказаного додаткового договору до кредитного договору у разі несвоєчасного надходження планового платежу повністю або частково, з першого дня прострочення цей кредит визнається кредитом з підвищеним ризиком, плата за користування яким становить 365% річних, тобто 1% денних на суму залишку по кредиту. З наданого позивачем розрахунку вбачається, що станом на 20.03.2014 року сума заборгованості відповідача перед позивачем по тілу кредиту становить 5446,43 грн., заборгованість по відсоткам становить 8884,28 грн. (а.с.5). Також, з наданого позивачем розрахунку вбачається, що станом на 16.09.2014 року сума заборгованості відповідача перед позивачем по пені становить 117,33 грн. (а.с.6). Згідно п.7.4. Кредитного договору, у разі прийняття кредитодавцем рішення про стягнення процентів за користування кредитом та суми кредиту в судовому порядку внаслідок невиконання позичальником зобов'язань, встановлених п.2.3. та 5.1., до позичальника застосовується штраф у розмірі 50% від суми фактичного залишку кредиту. Таким чином вбачається, що сума заборгованості відповідача перед позивачем по штрафам становить 2723,21 грн. Суд звертає увагу на те, що розмір неустойки, нарахованої у формі штрафу і пені загалом складає 2840,54 грн. Частиною третьою статті 551 ЦК України передбачено, зокрема, що розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків. Отже, частина третя статті 551 ЦК України з урахуванням положень статті 3 ЦК України щодо загальних засад цивільного законодавства та частини четвертої статті 10 ЦПК України щодо обов'язку суду сприяти сторонам у здійсненні їхніх прав дає право суду зменшити розмір неустойки за умови, що її розмір є значним. На думку суду, такі дії позивача щодо нарахування значного розміру неустойки можуть тлумачитися як виявлення ознак недобросовісності. Тому у світлі вищезазначених міркувань та з огляду на усі наявні матеріали суд вважає за потрібне ухвалити рішення на засадах справедливості, зменшивши розмір неустойки до 500 грн. Така правова позиція суду узгоджується з правовим висновком Верховного Суду України, викладеним у постанові від 03.09.2014 № 6-100цс14, який є обов'язковим для застосування за правилами статті 360-7 ЦПК України. Враховуючи вищевикладене вбачається, що загальна сума заборгованості відповідача перед позивачем по кредитному договору № 17-140104/н від 27.01.2014 року становить 14 830, 71 грн. Згідно ст. 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом. Згідно ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього кодексу. Згідно ч. 4 цієї ж статті доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Судом встановлено, що вимоги позивача про виконання кредитних зобов'язань в добровільному порядку відповідачем не виконано. З огляду на викладене, та приймаючи до уваги те, що відповідач на день розгляду судом справи заборгованість по кредитному договору 7-140104/н від 27 січня 2014 року позивачу не повернув, суд вважає, що з відповідача на користь позивача підлягає стягненню кредитна заборгованість в розмірі 14 830, 71 грн. З огляду на викладене, позовні вимоги позивача підлягають задоволенню частково. Відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про стягнення з відповідача на користь позивача суму сплаченого судового збору в розмірі 243,60 грн. На підставі вищевикладеного та

Outcome: partial