Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-21 00:00:00

21.10.2015 року [PERSON] звернувся в суд із позовом до відповідача про повернення вкладу і відсотків за його користування. Зазначає, що 21 травня 2015 року між ним та відповідачем було укладено договір про розміщення банківського вкладу № 10-1351008 у гривнях на суму 246037,03 грн. під 23,5 відсотка річних з терміном розміщення по 16.11.2015 року. Однак, на день звернення до суду із позовними вимогами будь-якої винагороди за договором він не отримував. Із врахуванням того, що на час розгляду справи строк дії депозитного договору закінчився, а тому підстави розірвання останнього відпали, у звязку із подальшою невиплатою депозитних коштів і відсотків за депозитом, із врахуванням уточнених позовних вимог просить стягнути на свою користь за договором банківського вкладу тіло депозиту 246037,03 грн. і відсотки за користування вказаними коштами в розмірі 5720,09 грн. Представник позивача у судове засідання не зявився, подав на адресу суду заяву, якою просив розгляд справи проводити у його відсутності, позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити, щодо ухвалення заочного рішення суду не заперечив. Представник відповідача у судове засідання не зявився, хоча належним чином повідомлявся належним чином про дату, час та місце розгляду справи, про причини неявки суд не повідомив, заперечень чи пояснень по суті заявлених вимог не подав. В порядку ст. 224 ЦПК України, суд ухвалює рішення в порядку заочного розгляду справи. Дослідивши письмові докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що 21.05.2015 року між відповідачем та позивачем було укладено договір про розміщення банківського вкладу № 10-1351008, за умовами якого позивач просив відповідача відкрити на його імя вкладний (депозитний) рахунок у валюті гривня, із процентною ставкою 23,5% річних, сумою вкладу - 246037,03 грн. із терміном розміщення вкладу 21.05.2015 року по 16.11.2015 року, із щомісячною виплатою процентів (а.с.4). Відповідно до ч. 1 ст. 1058 ЦК України, за договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобов'язується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку, встановлених договором. Відповідно до ст. 2 Закону України «Про банки і банківську діяльність», вклад (депозит) - це кошти в готівковій або у безготівковій формі, у валюті України або в іноземній валюті, які розміщені клієнтами на їх іменних рахунках у банку на договірних засадах на визначений строк зберігання або без зазначення такого строку і підлягають виплаті вкладнику відповідно до законодавства України та умов договору. Частиною 1 та 2\~ст. 1060 ЦК України\~визначено, що договір банківського вкладу укладається на умовах видачі вкладу на першу вимогу (вклад на вимогу) або на умовах повернення вкладу зі спливом встановленого договором строку (строковий вклад). Договором може бути передбачено внесення грошової суми на інших умовах її повернення. За договором банківського вкладу незалежно від його виду банк зобов'язаний видати вклад або його частину на першу вимогу вкладника. Аналогічні положення містяться і у п.3.3 Положення про порядок здійснення банками України вкладних (депозитних) операцій з юридичними та фізичними особами, затвердженого Постановою правління НБУ від 03.12.2003 року № 516. Згідно виписки по угоді №10-1351008 від 21.05.2015 року, на особовому рахунку в банку відповідача знаходиться 246037,03 грн. (а.с.20). Із надано позивачем розрахунку, який не був спростований відповідачем, вбачається, що за період з 22.05.2015 року по 15.11.2015 року позивачу за вищевказаним договором було нараховано 5720,09 грн. відсотків (а.с.52). 03.11.2015 року та 16.11.2015 року позивач звертався до відповідача із заявами про заперечення продовження дії договору та повернення вкладу, що вбачається із копій заяв (а.с. 47, 49, 51). Однак, відповідач отримавши вказані заяви, залишив їх без реагування, коштів не повернув (а.с. 48, 50, 51). Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушення зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Як встановлено в судовому засіданні строк дії договору закінчився 16.11.2015 року, однак внесені грошові кошти до теперішнього часу позивачу не повернуті. Таким чином, суд приходить до висновку, що з відповідача в користь позивача слід стягнути тіло депозиту 246037,03 грн. і відсотки за користування вказаними коштами в розмірі 5720,09 грн. Відповідно до ст. 88 ЦПК України із відповідача в доход держави слід стягнути 2517,57 грн. судового збору.

Outcome: approved