Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-06 00:00:00

20 травня 2015 року [PERSON] звернувся з позовом до суду про розірвання шлюбу з [PERSON]. В обґрунтування своїх вимог вона зазначив, що 14.10.2011 року він уклав шлюб з Відповідачкою, який зареєстрували у відділі державної реєстрації актів цивільного стану Дніпровського районного управління юстиції у м. Херсоні, актовий запис №525. Від шлюбу маємо неповнолітнього сина [PERSON], [INFO] Протягом останнього часу сімейні відносини між Позивачем та Відповідачем поступово погіршувалися, що в кінцевому результаті призвело до фактичного розладу шлюбних відносин. Також Позивач посилається на те, що кожен з них має діаметральні погляди на шлюб та сімю. Відповідачка не розуміє та не хоче розуміти сутності проблем, які виникають в їх сімї, вона не здатна підтримувати нормальну моральну атмосферу в сімї, піклуватись про побудову сімейних відносин на почуттях взаємної любові, поваги, взаємодопомоги як передбачено вимогами ст.55 Сімейного кодексу України. Відповідно до ст.51 Сімейного кодексу України дружина та чоловік мають рівне право на повагу до своєї індивідуальності, своїх звичок та уподобань. За глибоким переконанням Позивача подальшого сенсу підтримувати сімейні відносини немає, оскільки як у нього, так і у Відповідача на ґрунті сімейно-побутових проблем, та діаметрально протилежних поглядів на сімейне життя, розвинулась неприязнь один до одного, втрачено почуття любові та поваги, та за таких умов шлюб необхідно розірвати, а будь-які заходи щодо примирення, на переконання Позивача, не мають сенсу. Спору про поділ майна,що є спільною власністю, на момент подання позову не має. Шлюб розривають уперше. На підставі чого просив розірвати шлюб з Відповідачем. Позивач [PERSON] у судовому засіданні підтримав позовні вимоги та просив суд їх задовольнити, також зазначив, що шлюбні відносини припинені з березня 2015 року, проти надання строку для примирення з Відповідачем заперечував, просив суд розірвати шлюб, судови витрати у виді судового збору покласти на нього. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні не заперечувала проти задоволення позовних вимог, також зазначила, що строк для примирення з Позивачем не потрібен. Представника відповідача [PERSON] у судовому засіданні не заперечувала проти задоволення позовних вимог. Перевіривши матеріали справи, суд вважає, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню. Як встановлено у судовому засіданні сторони перебувають у шлюбі, який був зареєстрований у відділі державної реєстрації актів цивільного стану Дніпровського районного управління юстиції у м. Херсоні за актовим записом №525 від 14.10.2011 року, що підтверджується доданою копією свідоцтва про шлюб серії 1-КГ №065583. Від шлюбу сторони мають сина [PERSON], [INFO], що підтверджується доданою копією свідоцтва про народження серії 1-КГ №130663, зареєстрований у відділі державної реєстрації актів цивільного стану Дніпровського районного управління юстиції у м. Херсоні за актовим записом №758. Згідно ч. 1 ст. 110 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним з подружжя. Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено і сторони про це не заперечують, що шлюбні відносини між сторонами припинені з березня 2015 року, спільного господарства вони не ведуть та фактичних шлюбних відносин не підтримують, на примирення не згодні. Враховуючи той факт, що сторони, спільного господарства не ведуть, фактичних шлюбних відносин не підтримують, суд вважає можливим задовольнити позов і розірвати шлюб між сторонами. На підставі вищевикладеного, ст. ст. 105,110-112 СК України,

Outcome: approved