Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-08 00:00:00

21 жовтня 2013р. [PERSON] звернулася до суду з позовом, в якому вказала, що вона народилась [INFO] р. в м. Донецьку. Її батьками є: батьком - [PERSON], матір'ю - [PERSON]. В Свідоцтві про її народження, виданому 17 грудня 1997 р. відділом реєстрації актів громадянського стану Залізничного району м. Києва, помилково її прізвище вказано на російській мові як [PERSON], також у Свідоцтві російською мовою вказані прізвища і її батьків, як [PERSON] та [PERSON]. Згідно Свідоцтва про розірвання шлюбу між її батьками, виданого 17 липня 1982р. Ворошиловським відділом реєстрації актів громадянського стану м. Донецька, прізвища її батьків вказані як [PERSON] та [PERSON]. Усе своє життя вона проживає з прізвищем «[PERSON]», про це свідчать усі документи, видані на її ім`я, а саме: -Свідоцтво про укладення шлюбу з [PERSON], -Свідоцтво про розірвання шлюбу з [PERSON], -Свідоцтвом про шлюб з [PERSON], -Свідоцтво про народження спільної дитини - [PERSON], -паспорт громадянки України на її ім`я, -довідка про присвоєння ідентифікаційного номера, тощо. Дійсно, на російській мові її прізвище пишеться «[PERSON]», а українською «[PERSON]», це підтверджується її паспортом громадянки України. Встановлення факту родинних відносин їй потрібно для прийняття спадщини після смерті її батька - [PERSON], померлого [INFO] року. У 1982р. шлюб між її батьками було розірвано і її батько - [PERSON] купив собі квартиру, розташовану за адресою: [ADDRESS], де був зареєстрований і проживав, а вона проживала зі своєю матір'ю. 06 жовтня 2013р. у ВДРАЦС Кіровського РУЮ у м. Донецьку її брат - [PERSON] отримав Свідоцтво (повторне) про смерть її батька - [PERSON], в якому зазначено, що батько помер [INFO] р., про що в Книзі реєстрації смертей зроблено відповідний актовий запис №1182. Саме з цього часу, тобто з 06 жовтня 2013р., їй від брата стало відомо про смерть батька. Після смерті батька відкрилась спадщина, яка складається з однокімнатної квартири [ADDRESS]. У відповідності до ст.1261 ЦК України, вона, як дитина померлого, є спадкоємцем першої черги за законом після смерті батька. Відповідно до вимог ст.1269 ЦК України, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має додати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Статтею 1270 ЦК України встановлюється строк для подачі такої заяви у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Відповідно до ч.3 ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважних причин, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Згідно до витягу зі Спадкового реєстру після смерті її батька була заведена спадкова справа за №599/2012 від 09 липня 2012р. Четвертою донецькою державною нотаріальною конторою та видано Свідоцтво про право на спадщину від 13 травня 2013 р. Звернувшись до державного нотаріуса Четвертої донецької державної нотаріальної контори - Жерносекової О.П., вона отримала усну відмову про прийняття у неї документів, заяви про прийняття спадщини та заяви про видачу Свідоцтва про право на спадщину за законом. Вона просила держнотаріуса Жерносекову О.П. прийняти заяву та для звернення до суду надати їй постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії, однак нотаріус заявила, що вона досвідчений юрист, її у суді усі знають, а тому такої постанови не потрібно. Вважає, що вона пропустила встановлений законом строк для прийняття спадщини з поважних причин та просила постановити судове рішення, яким встановити факт, що [PERSON], який помер [INFO] р. та [PERSON] є її батьками, визначити їй додатковий строк у два місяці з дня набрання рішенням суду законної сили для подання заяви нотаріусу про прийняття спадщини, яка відкрилася [INFO] р. після смерті її батька - [PERSON]. В судовому засіданні представник позивача-адвокат [PERSON] в повному обсязі підтримав позовні вимоги [PERSON] та суду надав пояснення, аналогічні викладеним у позові. Відповідач [PERSON] та її представник-адвокат [PERSON] позов не визнали та суду пояснили, що позивач не надала суду будь-яких допустимих та достовірних доказів поважності причин пропуску строку для прийняття спадщини. Позивач протягом тривалого часу втратила всілякі зв'язки зі своїм батьком-померлим [PERSON] та не бажала підтримувати з ним ніяких стосунків. Вона дійсно не повідомляла позивача [PERSON] про смерть її батька, так як взагалі не знала про існування позивача до моменту звернення до суду позивача з вказаним позовом. Крім того, різниця в даті народження батька позивача: « [INFO].» та « [INFO].» не дає можливості з достовірністю стверджувати про те, що померлий [PERSON] був батьком позивача [PERSON] На підставі викладеного просили відмовити в задоволенні позовних вимог, як безпідставних та не обґрунтованих на законі. 3-я особа - держнотаріус Четвертої донецької держнотконтори у судове засідання не з'явилася, про час та місце розгляду справи була повідомлена у встановленому законом порядку, надала суду заяву з проханням розглянути справу у його відсутність (а.с. 25, 32). За таких обставин суд вважає за можливе розглянути справу за відсутністю 3-ої особи - держнотаріуса Четвертої донецької держнотконтори на підставі наявних у справі доказів. Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до вимог ст.ст. 256, 257 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами. Заява фізичної особи про встановлення факту, що має юридичне значення, подається до суду за місцем її проживання. Згідно ст. 1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 ЦК України, він не заявив про відмову від неї. Відповідно до ч. 3 ст. 1272 ЦК України, за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини. В судовому засіданні встановлено, що позивач [PERSON] народилася [INFO] у м. Києві. В Повторному Свідоцтві про її народження, виданому 17 грудня 1997р. відділом реєстрації актів цивільного стану Залізничного району м. Києва, українською мовою помилково було вказано її прізвище як [PERSON]та прізвища її батьків як [PERSON] та [PERSON] замість правильного [PERSON], [PERSON] та [PERSON]. Згідно Свідоцтва про розірвання шлюбу між її батьками, виданого 17 липня 1982р. Ворошиловським відділом реєстрації актів громадянського стану м. Донецька, прізвища її батьків вказані як [PERSON] та [PERSON] (а.с.8). Усе своє життя позивач [PERSON] проживає з прізвищем «[PERSON]», про це свідчать документи, видані на її ім`я, а саме: -Свідоцтво про укладення шлюбу з [PERSON] (а.с.9), -Свідоцтво про розірвання шлюбу з [PERSON] (а.с.10), -Свідоцтвом про шлюб з [PERSON] (а.с.11), -Свідоцтво про народження спільної дитини - [PERSON] (а.с.12), -Посвідчення водія на її ім`я (а.с.12), -Диплом серії [NUMBER] про перепідготовку на її ім`я (а.с.13), -Свідоцтво № [NUMBER] про загальнообов'язкове державне соціальне страхування, видане на її ім`я (а.с.14), -довідка про присвоєння ідентифікаційного номера, видана на її ім`я (а.с.15), -паспорт громадянки України на її ім`я (а.с.16), тощо. Дійсно, на російській мові прізвище позивача [PERSON] пишеться як «[PERSON]», а українською - як «[PERSON]», що підтверджується її паспортом громадянки України. Батьки позивача [PERSON] двічі реєстрували свій шлюб та двічі реєстрували розірвання шлюбу: -реєстрація шлюбу: 20 вересня 1968р. в відділі ЗАЦС Залізничного району м. Києва, де датою народження [PERSON] вказано 18 лютого 1943р., а місцем народження-сел. Юдіне Юдінського району Татарстану (89-90); Як вбачається з копії рішення нарсуду Ворошиловського району м. Донецька від 18 грудня 1981р. по справі №2-1592, на підставі якого в відділі ЗАЦС Ворошиловського району м. Донецька було розірвано шлюб між [PERSON] та [PERSON], датою народження [PERSON] вказано [INFO], а місцем народження - сел. Юдіне Юдінського району Татарстану (а.с.93). -реєстрація розірвання шлюбу:15 липня 1982р. в відділі ЗАЦС Ворошиловського району м. Донецька, актовий запис №297 (а.с.51, 57-59). Відповідно до рішення нарсуду Ворошиловського району м. Донецька від 19 вересня 1980р. по справі 2-1255 з [PERSON], [INFO] народження, було стягнуто аліменти на користь [PERSON] на утримання неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO] народження і сина - [PERSON], [INFO] народження в розмірі 1/3 з усіх видів його заробітку щомісячно, починаючи з 11 вересня 1980р. та до повноліття дітей (а.с.95-96). -реєстрація шлюбу: 19 травня 1983р. в відділі ЗАЦС Будьоннівського району м. Донецька, актовий запис №326, де датою народження [PERSON] вказано [INFO], а місцем народження-сел. Юдіне Юдінського району Татарстану (а.с.89-90); -реєстрація розірвання шлюбу: 13 вересня 1986р. в відділі ЗАЦС Будьоннівського району м. Донецька, актовий запис №349 (а.с.44,50,52,62-64). З копії Ф-1 з фотографією заявника про видачу паспорту [NUMBER] від 18.03.1974р. Кіровським РВВС м. Донецька, вбачається, що датою народження [PERSON] вказано [INFO], а місцем його народження - сел. Юдіне Юдінського району Татарстану. При цьому також вказано,що він перебуває у шлюбі з [PERSON] та проживає за адресою: [ADDRESS], тобто за адресою, де відкрилася спадщина після його смерті (а.с.107). Як вбачається з копії паспорту [NUMBER] громадянина України, виданого Кіровським РВ ДМУ ГУМВС України у Донецькій області 18 листопада 2001р. на ім`я [PERSON], останній народився [INFO] в смт. Юдіне Юдінського району Татарстану (а.с.68). Згідно Свідоцтва № [NUMBER] про загальнообов'язкове державне соціальне страхування, видане на її ім`я [PERSON], останній народився [INFO] в смт. Юдіне Юдінського району Татарстану (а.с.69), З копії паспорту громадянки України - відповідача [PERSON] вбачається, що 18 травня 2002р. між нею та покійним [PERSON], [INFO] народження, було укладено шлюб (а.с.70). З огляду на наведене, суд приходить до переконання у тому, що [PERSON], [INFO] народження, уродженець смт. Юдіне Юдінського району Татарстану і [PERSON], [INFO] народження, уродженець смт. Юдіне Юдінського району Татарстану є однією і тією ж особою - батьком позивача [PERSON], [INFO] народження, уродженки м. Києва. Матір`ю позивача [PERSON] є [PERSON], [INFO] народженя, уродженка сщ. Табошар Ленінабадського району Ленінабадської області. [INFO] [PERSON], який проживав за адресою: [ADDRESS], помер. Померлий спадкодавець [PERSON] не залишив заповіту. Після смерті [PERSON] спадкоємцями за законом першої черги є його діти: дочка - [PERSON], [INFO] народження і син - [PERSON], [INFO] народження, а також відповідач [PERSON], [INFO] народження - як той із подружжя, який пережив спадкодавця. Відповідач [PERSON] не повідомляла дітей спадкодавця [PERSON] - дочку- позивача [PERSON] та сина - [PERSON] про смерть їх батька - спадкодавця [PERSON] Так як діти спадкодавця проживають в іншому районі міста і не підтримували систематично відносин з покійним батьком, то про його факт смерті вони довідались тільки 06 жовтня 2013р., коли отримали у ВРАЦС Кіровського РУЮ у м. Донецьку повторне Свідоцтво про його смерть. Єдиним спадкоємцем за законом, який прийняв спадщину у вигляді квартири [ADDRESS], стала відповідач [PERSON], яка 13 травня 2013р. в Четвертій донецькій держнотконторі по спадковій справі №599/2012 отримала Свідоцтво про право на спадщину за законом, зареєстроване в реєстрі за №1-364. Пленум Верховного Суду України в п.24 постанови від 30 травня 2008р. №7 «Про судову практику у справах про спадкування» роз'яснив, що вирішуючи питання визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити із того, що поважними є причини, пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. У встановлений законом строк позивач [PERSON] дійсно не зверталася до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, так як взагалі не знала про смерть спадкодавця - свого батька [PERSON] та про відкриття спадщини. Даний факт не заперечувала у судовому засіданні і відповідач [PERSON], яка підтвердила, що вона не повідомляла позивача [PERSON], яка проживає в іншому районі міста, про смерть її батька - спадкодавця [PERSON], померлого [INFO] у Кіровському районі м. Донецька. За таких обставин причини пропуску строку для звернення позивача [PERSON] до нотаріальної контори про прийняття спадщини суд визнає поважними, пов'язаними з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця [PERSON] на вчинення цих дій. З огляду на наведене, суд вважає за необхідне задовольнити позовні вимоги [PERSON] та встановити факт, що [PERSON], який помер [INFO] р. у Кіровському районі м. Донецька та [PERSON] є батьками позивача [PERSON] і визначити їй додатковий строк у ДВА місяці з дня набрання чинності судовим рішенням, достатній для подання нею заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини за законом, яка відкрилась [INFO] після смерті її батька - [PERSON], який помер [INFO] р. у Кіровському районі м. Донецька. На підставі викладеного, суд вважає за можливе визначити позивачу [PERSON] додатковий строк в два місяці для подання нею заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини за законом, яка відкрилась після смерті [PERSON], який помер [INFO] р. у Кіровському районі м. Донецька. Доводи відповідача [PERSON], яка стверджувала у судовому засіданні, що померлий спадкодавець [PERSON] не є батьком позивача [PERSON], а також то, що немає будь-яких підстав для визначення позивачу [PERSON] додаткового строку для прийняття спадщини, яка відкрилася після смерті [PERSON], суд визнає безпідставними, такими, що не відповідають обставинам справи, встановленим у судовому засіданні і не приймає їх у якості допустимих та достовірних доказів при обґрунтуванні судового рішення.

Outcome: approved