Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-28 00:00:00

20 жовтня 2002 року померла [PERSON]. До складу спадкового майна після її смерті входить, зокрема, земельна ділянка № 483 площею 1,4854 га, яка знаходиться на території Галайковецької сільської ради Мурованокуриловецького району Вінницької області. Позивач є спадкоємцем за заповітом після смерті [PERSON] Крім неї, спадкоємцем за законом є [PERSON], яка спадщину не прийняла і на неї не претендує. Позивач не може оформити спадкові права в нотаріальній конторі, оскільки відсутній (втрачений) правовстановлюючий документ на спадкове право. За захистом своїх прав та інтересів [PERSON] з відповідним позовом звернулася до суду. Позивач у судове засідання не зявилася, просила справу слухати у її відсутності (позовна заява а.с. 5). Відповідачі [PERSON] та представник відповідача- Галайковецької сільської ради у судове засідання не зявилися, подали суду заяви про слухання справи за їх відсутності, позовні вимоги визнають, вважають позов таким, що підлягає задоволенню (а.с. 21, 22). З урахуванням права, передбаченого ч. 2 ст. 158 ЦПК України, суд ухвалив провести розгляд справи за відсутності сторін, на підставі доказів, поданих разом із позовною заявою. Суд, розглянувши справу, дослідивши наявні у матеріалах справи докази, вважає, що позов [PERSON] підлягає до повного задоволення, виходячи з наступного: [PERSON] померла 20 жовтня 2002 року (а.с. 8). Витягом з технічної документації по передачі земельних часток (паїв) з виготовленням державних актів на право приватної власності на землю громадянам-власникам сертефікатів на право на земельну частку (пай) на території Галайковецької сільської ради Мурованокуриловецького району Вінницької області № 19-28-0.2-3296/2-15 від 26 червня 2015 року (а.с. 11), копією державного акту (архівний екземпляр) на право власності на земельну ділянку серії ВН № 043596 (а.с. 12) та довідкою Галайковецької сільської ради № 595 від 10 червня 2015 року (а.с. 10) доведено, що до складу спадщини після смерті [PERSON] входить земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 1,4854 га, яка розташована на території Галайковецької сільської ради. Відповідно до норм ст. 524 ЦК УРСР в редакції 1963 року (діяв на момент смерті спадкодавця), спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Спадкоємство за законом має місце, коли і оскільки воно не змінено заповітом. Кожний громадянин може залишити за заповітом усе своє майно або частину його одній або кільком особам, як тим, що входять, так і тим, що не входять до кола спадкоємців за законом (ч. 1 ст. 534 в редакції 1963 року). Спадкодавець [PERSON] по своїй смерті залишила заповіт, посвідчений 25 квітня 2000 року секретарем Галайковецької сільської ради (а.с. 9), на користь [PERSON]. Станом на 08 червня 2015 року цей заповіт не змінювався і не скасовувався (зворот а.с. 9). Статтями 548, 549 ЦК УРСР в редакції 1963 року передбачено, що для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв, зокрема, фактично вступив в управління або володіння спадковим майном. Довідкою виконавчого комітету Галайковецької сільської ради № 595 від 10 червня 2015 року (а.с. 10) та заявою [PERSON] про відмову від прийняття спадщини (а.с. 13) доведено, що [PERSON] є єдиним спадкоємцем після смерті [PERSON], яка прийняла спадщину, оскільки вступила в управління та володіння особистими речами померлої, прийняла на зберігання державний акт та свідоцтво про право власності на майновий пай. Відповідно до постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 24.06.2015 року (а.с. 14), спадкова справа щодо померлої 20 жовтня 2002 року [PERSON] не заводилася. Відповідно до ч. 2 ст. 548 ЦК УРСР, прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. З оголошення в газеті «Наше Придністровя» від 19 червня 2015 року (а.с.15), слідує, що оригінал державного акта на право приватної власності на землю на прізвище [PERSON] втрачений, а тому позивач не може оформити свої спадкові права на землю через нотаріальну контору і захистити свої права спадкоємця іншим чином, окрім як через суд, вона також не може (постанова про відмову у вчиненні нотаріальної дії № 259 від 24 червня 2015 року (а.с.14). Суд враховує обставину, що позивач пропустила строк звернення до суду з поважної причини, зокрема, через відсутність правовстановлюючого документу на спадкове майно, а тому приймає рішення про його поновлення на підставі ст. 73 ЦПК України. Враховуючи, вищевикладені докази, а також обставину, що відповідачі визнають позовні вимоги і таке визнання позовних вимог, не порушує будь-чиї права чи законні інтереси інших осіб, суд прийшов до висновку, що за позивачем слід визнати в порядку спадкування право власності на земельну ділянку як спадкоємця [PERSON] за заповітом.

Outcome: approved