Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-20 00:00:00

20.07.2015 року [PERSON] подала до суду позов до ФОП [PERSON] про розірвання договору від 08.12.2014 року на виготовлення, доставку та встановлення дверних блоків, просила стягнути на її користь з останнього 4000 грн. сплачених нею коштів по договору, 22 800 грн. неустойки та моральну шкоду в сумі 5000 грн.. Зазначала, що 08.12.2014 року між ними відбулася угода про виготовлення, доставку та установку трьох дверних блоків, що включало двері, коробку, наличники, петлі, ручку, скло. Вартість послуг становить 7900 грн., з яких нею сплачено 4000 грн. в день укладення договору. На підтвердження вказаних зобовязань відповідачем виписано накладну № 104 від 08.12.2014 року. Згідно домовленості між ними відповідач зобовязався виконати замовлення на протязі 1 місяця, тобто до 08.01.2015 року. Однак відповідач дверних блоків не виготовив та не встановив, почав ухилятися від виконання договору, на телефонні дзвінки не реагує. У звязку з тим, що відповідач не приступив до виконання зобовязання, та прострочив його виконання на 7 місяців, то позивач має право на розірвання договору та стягнення з відповідача шкоди, неустойки за користування грошима у розмірі 3% від вартості замовлення за кожен день просрочки, яка становить 190 днів. Крім того, із-за неправомірних дій відповідача, який грубо порушив її права споживача, вона втратила спокій, сон, її звичайний спосіб життя змінився. У судовому засіданні позивач підтримала свої вимоги. Відповідач про час та місце розгляду справи повідомлявся за зареєстрованим місце проживання. Зі згоди позивача, суд ухвалює рішення в заочному порядку, що відповідає ст.ст. 224-226 ЦПК України. Заслухавши пояснення позивача, дослідивши надані докази, матеріали справи, суд вважає, що вимоги підлягають частковому задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що 08.12.2014 року позивач замовила у відповідача троє деревяних дверей, за які вона дала задаток в сумі 4000 грн., а решту 3900 грн. віддасть після їх установки. Вказані обставини стверджуються висновком ДІМ Овруцького РВ УМВС України в Житомирській області від 25.05.2015 року (а.с. 3) та копією накладної № 104 від 08.12.2014 року (а.с. 3). Як пояснював відповідач по перевірці по зверненню позивача до Овруцького РВ, то в м. Бердичеві де роблять двері не було майстра, але на протязі 10 днів він привезе і поставить двері позивачці в смт. Першотравневе Овруцького району. [PERSON] здійснює підприємницьку діяльність, що стверджується цією ж накладною. Відповідно до ст. 837 ЦК України за договором підряду одна сторона (підрядник) зобовязується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобовязується прийняти та оплатити виконану роботу. Договір підряду може укладатися на виготовлення, обробку, переробку, ремонт речі або на виконання іншої роботи з переданням її результату замовникові. Згідно із ст. 865 ЦК України за договором побутового підряду підрядник, який здійснює підприємницьку діяльність, зобовязується виконати за завданням фізичної особи (замовника) роботу, призначену для задоволення побутових та інших особистих потреб, а замовник зобовязується прийняти та оплатити виконану роботу. Договір побутового підряду є публічним договором. До відносин за договором побутового підряду. Не врегульованих цим Кодексом, застосовується законодавство про захист прав споживачів. За ч. 1 ст. 866 ЦК України договір побутового підряду вважається укладеним у належній формі, якщо підрядник видав замовникові квитанцію або інший документ, що підтверджує укладення договору. Отже між сторонами виникли договірні зобовязання. Як видно із пояснень відповідача наданих дільничному інспекторові Овруцького РВ, станом на 25.05.2015 року, [PERSON] замовлення позивача не виконав. Згідно повідомлення виконкому Овруцької міської ради від 03.07.15 №Р-285/02-17, ФОП [PERSON] 01.05.2015 року розірвав договір оренди приміщення кімнати в готелі по вул. Радянській, 33 (а.с. 4). На час судового розгляду, зі слів позивача, вказане замовлення, [PERSON] не виконано. Згідно із ст.ст. 610, 611, 651 ЦК України порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання). У разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, розірвання договору, сплата неустойки, відшкодування збитків та моральної шкоди. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Відповідно до ч. 1 ст. 872 ЦК України, зокрема, якщо підрядником допущені істотні відступи від умов договору побутового підряду, замовник має право вимагати за своїм вибором, зокрема, розірвання договору та відшкодування збитків. За ст. 10 Закону України «Про захист прав споживачів» споживач має право відмовитися від договору про виконання робіт (надання послуг) і вимагати відшкодування збитків, якщо виконавець своєчасно не приступив до виконання зобов'язань за договором або виконує роботу так повільно, що закінчити її у визначений строк стає неможливим. У разі коли виконавець не може виконати (прострочує виконання) роботу (надання послуги) згідно з договором, за кожний день (кожну годину, якщо тривалість виконання визначено у годинах) прострочення споживачеві сплачується пеня у розмірі трьох відсотків вартості роботи (послуги), якщо інше не передбачено законодавством. У разі коли вартість роботи (послуги) не визначено, виконавець сплачує споживачеві неустойку в розмірі трьох відсотків загальної вартості замовлення. З огляду на викладене, суд вважає що позивачка довела, що з вини відповідача не виконано зобовязання щодо виготовлення, доставку та встановлення дверних блоків, і тому останній повинен повернути отримані ним кошти та сплатити пеню за прострочення виконання. Судом встановлено, що прострочення з 09.01.2015 року по 20.07.2015 року включно становить 193 дні, а пеня складає 23 160 грн., але суд у відповідності із ст. 11 ЦПК України розглядає цивільні справи в межах заявлених вимог, а тому з відповідача на користь позивача підлягає стягненню пеня лише у розмірі 22 800 грн.. Суд знаходить часткового обґрунтованими вимоги позивачки щодо відшкодування моральної шкоди, тому що з вини відповідача вона не мала можливості тривалий час користуватися належними їй грошовими коштами, що спричинило їй душевні страждання. Що ж стосується відшкодування 5000 грн. моральної шкоди, то з таким розміром суд погодитись не може, оскільки цей розмір суттєво завищений позивачем та належними доказами не підтверджений. Порушення відповідачем законних прав позивача призвели до моральних страждань, і вимагають від неї додаткових зусиль для організації свого життя, а тому суд вважає, що є передбачені ст.ст. 23, 1167 ЦК України підстави для відшкодування моральної шкоди лише у розмірі 2000 грн., який на думку суду є розумним та справедливим. З огляду на викладені обставини, суд приходить висновку про часткове задоволення позову. Позивача при зверненні до суду звільнено від сплати судового збору на підставі п. 7 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», а тому у відповідності із ст. 88 ЦПК України з відповідача слід стягнути в дохід держави судовий збір в розмірі 755 грн. 20 коп..

Outcome: partial