Jurisdiction: civil
Date: 2019-06-13 00:00:00

\~ \~ \~ \~21.07.2011\~року між [PERSON] та АТ КБ «ПриватБанк» укладений кредитний договір № б/н у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розміром 30% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає дії картки. \~ \~ \~ \~23.12.2013 між сторонами було укладено Генеральну угоду про реструктуризацію заборгованості за кредитним договором від 21.07.2011. \~ \~ \~ \~Відповідач виконала вимоги Генеральної угоди. \~ \~ \~ \~Після виконання Генеральної угоди відповідач через деякий час почала знову користуватися карткою, у зв`язку з чим банк звернувся до суду на просить суд стягнути заборгованість у розмірі 13516,66грн. Оцінка аргументів учасників справи та доводів щодо порушення прав, застосовані норми права. Вивчивши матеріали справи, надані суду докази, суд приходить до висновку, що позов задоволенню не підлягає, виходячи з наступних підстав. Відповідно до ч. 1 ст. 13\~ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ч. 1 ст. 81\~ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. З матеріалів справи вбачається, а також не заперечується сторонами, що 21.07.2011\~року між [PERSON] та АТ КБ «ПриватБанк» укладений кредитний договір № б/н у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розміром 30% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає дії картки. \~ \~ \~ \~23.12.2013 між сторонами було укладено Генеральну угоду про реструктуризацію заборгованості за кредитним договором від 21.07.2011. \~ \~ \~ \~Пунктом 1.1.2 Генеральної угоди між сторонами було погоджено суму заборгованості в розмірі 4566,22грн. \~ \~ \~ \~Пунктом 1.2 Встановлено обов`язок позичальника мати на рахунку суму в розмірі 530,00грн. \~ \~ \~ \~Пунктом 1.1.3 встановлено дату кінцевого повернення кредиту 30.06.2014. \~ \~ \~ \~У зв`язку з наявністю на рахунку позичальника суми в розмірі 530грн, пунктом 2.1 Генеральної угоди сторонами було встановлено розмірі кредиту в розмірі 4036,22грн (4566,22-530,00= 4036,22). \~ \~ \~ \~Вказаним пунктом (2.1) також встановлено строк погашення кредиту щомісячними платежами по 670,70грн до 30.04.2014. \~ \~ \~ \~Пунктом 2,3 зазначено, що для погашення кредиту згідно п. 2.1 угоди, банк надає позичальнику платіжну картку в тимчасове користування. \~ \~ \~ \~Відповідно до ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. \~ \~ \~ \~Згідно з ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядок, що встановлений договором. \~ \~ \~ \~Згідно зі ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов і вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. \~ \~ \~ \~Статтею 527 ЦК України передбачено, що боржник зобов`язаний виконувати свій обов`язок, а кредитор прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чим звичаїв ділового обороту. \~ \~ \~ \~Згідно із ст. 599 ЦК України зобов`язання припиняється виконанням, проведенням належним чином. \~ \~ \~ \~Відповідач виконала вимоги Генеральної угоди. \~ \~ \~ \~Таким чином, у зв`язку з повним виконанням зобов`язань за кредитним договором, вказаний договір є припиненим, в порядку ст. 599 ЦК України. \~ \~ \~ \~Після повного виконання своїх зобов`язань за кредитним договором, відсутністю необхідності у використанні платіжної картки, яка відповідно до умов Генеральної угоди (п.2.1, 2.3) надавалася лише для погашення кредиту, [PERSON] було повернуто вказану картку, яка є власністю банку, працівнику відділення КБ «ПриватБанк» в м. Вільнянськ. \~ \~ \~ \~Після припинення договірних відносин з ПриватБанком та повернення платіжної карти, [PERSON] нових договорів не укладала, кредитні кошти в банку не отримувала. \~ \~ \~ \~Таким чином суд приходить до висновку, що договірні відносини між сторонами були припинені, у зв`язку з повним виконанням зобов`язань за кредитним договором . \~ \~ \~ \~Законодавством зазначається, що вразі незаконних дій з рахунком (карткою), відповідальність за такі дії настає виключно в разі наявності своєї вини. \~ \~ \~ \~В судовому засіданні позивачем не доведено вчинення відповідачем дій чи бездіяльності, які сприяли втраті, незаконному використанні персонального ідентифікаційного номера (коду) або іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції за кредитною карткою. Зазначена позиція викладена у постановах Верховного Суду від 12.02.2018 року у справі № 753/2454/16-ц та від 26.09.2018 року у справі № 336/6368/16-ц згідно з якими саме на банк покладається обов`язок доведення в судовому засіданні того факту, що саме Позичальником було вчинено дії або бездіяльність до зняття коштів з банківського рахунку [PERSON] . Рішення суду повинно бути мотивованим і обґрунтованим, і не може ґрунтуватися на припущеннях. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно закону. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Виходячи з наведених обставин та у відповідності до вище наведених норм права, суд приходить до висновку, що позов про стягнення збитків за користування земельною ділянкою не підтверджено належними доказами, а тому не підлягає задоволенню. Судові витрати. Вирішуючи питання судових витрат, суд керується Главою 8 ЦПК України, а тому, у зв`язку з відмовою у задоволенні позову, на підставі ст. 141 ЦПК України, суд відмовляє також і у задоволенні вимоги про стягнення з відповідача на користь позивача судового збору, сплаченого при зверненні до суду.

Outcome: dismissed