Jurisdiction: civil
Date: 2020-05-25 00:00:00

20 березня 2020 року адвокат Волков С.В. звернувся до суду із позовом в інтересах [PERSON] , заінтересована особа: Нетішинська міська рада, про встановлення факту, що має юридичне значення, а саме встановлення факту постійного проживання. В обґрунтування заяви вказує, що [INFO] померла мати заявника - [PERSON] , якій належав житловий будинок [ADDRESS] ). На момент смерті [PERSON] була зареєстрована в належному їй будинку за вказаною вище адресою та разом з нею були зареєстровані та проживали: [PERSON] та [PERSON] [PERSON] також проживав у вказаному будинку, однак не був зареєстрований там, хоча доглядав за батьками. Тому після смерті [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] заявник фактично вступив в управління та володіння житловим будинком, оскільки продовжував проживати у вказаному будинку без реєстрації там. З метою оформлення своїх спадкових прав [PERSON] звернувся до нотаріуса, однак у вчиненні нотаріальної дії йому було відмовлено, оскільки заявник не може документально підтвердити факт постійного проживання із спадкодавцями. Представник заявника у судовому засіданні підтримав заявлені вимоги. Представник зацікавленої особи будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи до суду не прибув. Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд приходить до наступного висновку. Згідно даних свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 17 червня 1969 року, батьками [PERSON] , [INFO] , є [PERSON] та [PERSON] (а.с. 7). Копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 07 травня 1964 року, підтверджується, що бактьками [PERSON] , [INFO] (заявника), є [PERSON] та [PERSON] (а.с. 8). Отже, наведеним підтверджується, що [PERSON] та [PERSON] є рідними братами. Згідно даних копій свідоцтв про смерть [PERSON] померла [INFO] , [PERSON] помер [INFO] , а [PERSON] помер [INFO] (а.с. 13, 14, 15). Відповідно до витягу з погосподарської книги № 7 на 2001-2005 роки Старокривинської сільської ради, членами домогосподарства по [ADDRESS] зазначені: [PERSON] - голова двору (померла [INFO] .), [PERSON] - чоловік (помер [INFO] ), [PERSON] - син (помер у 2005 році). Згідно даних інформаційних довідок зі Спадкового реєстру, спадкові справи після смерті [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] не заводились (а.с. 19, 20, 21). Свідоцтвом про право особистої власності на житловий будинок підтверджується, що будинок за [ADDRESS] належав [PERSON] - матері заявника (а.с. 12). 18.05.2020 представник заявника надав суду відповідь нотаріуса від 13.05.2020 № 105/01-16, згідно з якою [PERSON] рекомендовано звернутися до суду із заявою про встановлення факту постійного проживання в будинку по [ADDRESS] на час смерті батьків та брата [PERSON] Спадковий житловий будинок належав [PERSON] , спадкоємцем якої був її син [PERSON] , який фактично прийняв спадщину, але її не оформив (а.с. 47,48 ). Допитані в судовому засіданні свідки [PERSON] , [PERSON] підтвердили, що заявник фактично проживав без реєстрації за адресою [ADDRESS] на час смерті батьків та брата [PERSON] . Надаючи правову оцінку відносинам, що склались, суд враховує наступне. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини (ч. 1 ст. 1269 ЦК України). Відповідно до ч.1 ст.1221 ЦК України місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця. Із роз`яснень викладених у п.п. 2, 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах спадкування» №7 від 30.05.2008 року, слідує, що виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд про встановлення цих фактів. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення факту постійного проживання із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку з цим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутись в суд з заявою про встановлення факту постійного проживання з спадкодавцем на час відкриття спадщини. З огляду на те, що в складі спадщини наявне нерухоме майно, у силу вимог ч.1 ст.1299 ЦК України спадкоємці зобов`язані зареєструвати право на спадщину в органах, які здійснюють державну реєстрацію нерухомого майна, для цього заявнику необхідно отримати свідоцтво про право на спадщину. Відповідно до п.п. 3, 5 ст.1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом зі спадкодавцем під час відкриття спадщини вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно до п. 211 «Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України», затвердженої наказом Міністра Юстиції України №20/5 від 03 березня 2004 року - доказом постійного проживання разом зі спадкодавцем можуть бути: довідка житлово-експлуатаційної організації, правління житлово-будівельного кооперативу, відповідного органу місцевого самоврядування про те, що спадкоємець безпосередньо перед смертю спадкодавця проживав разом зі спадкодавцем; копія рішення суду, що набрало законної сили, про встановлення факту своєчасного прийняття спадщини; реєстраційний запис у паспорті спадкоємця або в будинковій книзі, який свідчить про те, що спадкоємець постійно проживав разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, та інші документи, що підтверджують факт постійного проживання разом зі спадкодавцем. З огляду на наведені норми законодавства та досліджені судом докази, в тому числі показання свідків, які є належними та допустимими, суд вважає доведеним той факт, що заявник [PERSON] на день смерті брата [PERSON] проживав з ним в будинку за адресою: [ADDRESS] . За таких обставин суд приходить до висновку, що позов є таким, що підлягає задоволенню. Враховуючи викладене,

Outcome: approved