Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-21 00:00:00

20.11.2017 року позивачка звернулась до суду з даним позовом, у якому просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на сина [PERSON], [INFO], та кошти її утримання у розмірі по 1/4 частини її заробітку (доходу) щомісячно, до повноліття сина, а також додаткові витрати на дитину у розмірі 1000 грн. щомісяця з індексацією відповідно до закону. В обгрунтування вимог послалась на те, що перебувала у цивільному шлюбі із відповідачем з 2003 року без реєстрації. [INFO] у них народився син [PERSON]. Дитина народилась із вродженими вадами розвитку ЦНС, синдромом Денді Уолкера, мозковою недостатністю, затримкою психомоторного розвитку, двобічною клешоногістю та було оперовано розщеплення верхньої губи. За висновком МСЕК від 16.01.2006 року сина визнано інвалідом до 18 років. З 2005 року вона визнана опікуном дитини та отримує щомісячну допомогу у розмірі 2000 грн.. 20.12.2007 року вони із відповідачем зареєстрували шлюб. В подальшому сімейне життя не склалось і даний шлюб було розірвано на підставі рішення суду від 22.07.2013 року. Вони продовжували проживати разом в одній квартирі. Відповідач працював та добровільно надавав кошти на утримання дитини. З жовтня 2017 року відповідач разом з нею та сином не проживає, коштів на їх утримання не надає, матеріально не допомагає. Коштів, які вона отримує на дитину інваліда їй з сином не вистачає. Вона не працює, так як доглядає за сином. Інших доходів не має. Відповідач працює на шахті та має стабільний дохід. Інших осіб на його утримання немає. Тому просить позов задовольнити. 21.12.2018 року відкрито провадження у справі. 12.01.2018 року підготовче судове засідання відкладалось за клопотанням представника відповідача для долучення документів. 23.01.2018 року відповідач подав відзив на позовну заяву, у якому позов визнав частково. Вказав, що згідний сплачувати аліменти на сина у розмірі ? частини свого заробітку. Крім того зазначив, що заявлений позивачкою розмір додаткових витрат є завищеним і він згідний сплаучвати 300 грн. щомісячно таких коштів. А позовні вимоги про стягнення коштів на утримання колишньої дружини не визнав у повному обсязі. 23.01.2018 року підготовче судове засідання відкладалось за клопотанням позивачки для забезпечення участі її представника. 06.02.2018 року підготовче судове засідання відкладалось у звяз'ку із неявкою позивача. 07.03.2018 року підготовче провадження закрито та призначено до судового розгляду по суті на 22.03.2018 року. У судовому засіданні 22.03.2018 року позивачка та її представник позов підтримали з підстав, вказаних у ньому. Просили позов задольнити. Відповідач та його представник позов визнали частково лише щодо вимог про стягнення аліментів на дитину та додаткових коштів на утримання у розмірі 300 грн. щомісячно. В решті вимог позов заперечили з підстав, викладених у відзиві. Відповідач додатково пояснив, що він брав участь в АТО, після чого був змушений проходити реабілітацію та витрачати кошти на лікування. Також на його утриманні перебуває непрацездатна матір пенсійного віку. Вислухавши пояснення сторін та їх представників, оцінивши докази по справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Сторони перебували у фактичних шлюбних відносинах з 2003 року, та у зареєстрованому шлюбі з 20.12.2007 року, що підтверджується копією витягу з реєстру актів цивільного стану. На підставі рішення Червоноградського міського суду від 22.07.2013 року шлюб між сторонами було розірвано. Від шлюбу у сторін [INFO] народився син [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про його народження серії [NUMBER]. Як вбачається із копії медичного висновку №4 від 16.01.2006 року та копії посвідчення син сторін являється інвалідом до 18 років. Копіями витягів із медичних карток, історій хвороби та інших медичних документів стверджується, що [PERSON] народився із вродженими вадами розвитку ЦНС, синдромом Денді Уолкера, мозковою недостатністю, затримкою психомоторного розвитку, двобічною клешоногістю, у нього було оперовано розщеплення верхньої губи. Дитина потребує постійного обстеження, лікування, в тому числі санаторно-курортного та реабілітації. Позивачка звільнена від роботи для здійснення догляду за сином. Додаткові витрати, пов'язані із лікуванням сина у січні 2018 року становили 1682,50 грн., що підтверджується копіями товарних та касових чеків, що містяться у матеріалах справи. Крім того позивачка частково оплачує комунальні послуги, витрачає гроші на харчування, одяг та інші побутові потреби свої та дитини. Коштів, які отримує позивачка в якості соціальної допомоги на дітей-інвалідів, не вистачає для забезпечення усіх матеріальних потреб дитини. Як вбачається з довідки відділу реєстрації Червоноградської міської ради Львівської області №1114 від 15.01.2018 року сторони разом із сином зареєстровані у [ADDRESS], власником якої є відповідач. Згідно із довідкою про доходи №29 від 16.01.2018 року відповідач працює у ВП «Шахта «Відродження» ДП «Львівугілля» з 11.10.2004 року та розмір його доходу з липня по грудень 2017 року становить 58062,73 грн.. Відповідач був учасником антитерористичної операції, що підтверджується копією повідомлення Державної служби України у справах ветеранів війни та учасників антитерористичної операції, та користується відповідними пільгами. Копіями виписок з медичних карт від 17.08.2017 року, 22.09.2017 року, 14.10.2017 року, 16.11.2017 року стверджується, що відповідач проходив лікування з діагнозом остеохондроз хребта, хронічний пієлонефрит, та наслідки перенесеної контузії головного мозку. Крім того відповідач вказав, що на його утриманні перебуває матір пенсійного віку [PERSON], [INFO], яка проживає [ADDRESS] Син сторін перебуває на частковому державному утриманні та харчується за рахунок держави у КЗ ЛОР «Навчально-реабілітаціний центр І-ІІ ступенів «Світанок» з поглибленою професійною підготовкою, що підтверджується повідомленням директора від 26.01.2018 року. Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Як передбачено ч.3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Згідно ізч.1 ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ч.2 ст.182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Як передбачено ч.1 ст.185 СК України, той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов'язаний брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом, тощо). Враховуючи вище наведене, виходячи з принципів розумності та справедливості, беручи до уваги інтереси та потреби неповнолітньої дитини, зумовлені її розвитком та станом здоров'я, суд приходить до переконання, що з відповідача слід стягнути аліменти на сина у розмірі 1/4 частини його доходу та додаткові витрати на його лікування у розмірі 1000 грн. щомісячно до його повноліття. Що стосується вимог про стягнення коштів на утримання дружини, такі не підлягають до задоволення з огляду на наступне. Відповідно до ч.ч.2,4 ст.84 СК України право на утримання має дружина, з якою проживає дитина, до досягнення дитиною трирічного віку, незалежно від того чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови якщо чоловік може надавати таку допомогу. Як встановлено судом позивачка не працює та здійснює догляд за дитиною-інвалідом, опікуном якого являється та отримує грошову соціальну допомогу. Дитина частково перебуває на утриманні держави, так як навчається у спеціалізованому закладі та протягом дня харчується там. Крім того позивачка суду повідомила, що у вільний час працює прибиральницею та має тимчасовий заробіток. Остання фактично не заперечила, що кошти потрібно лише на утримання сина. Відповідач є учасником АТО, хворіє та потребує коштів на реабілітацію та лікування. Тому вимоги позивачки про стягнення з відповідача коштів на її утримання не можуть бути задоволені у повному обсязі Так як відповідач являється учасником АТО, судовий збір з нього не стягується.

Outcome: partial