Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-19 00:00:00

20 березня 2018 року позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до Іллінівської сільської ради про визначення додаткового строку для прийняття спадщини, вказуючи, що 20 жовтня 2005 року в с. Олександро-Калинове Костянтинівського району Донецької області померла його бабуся [PERSON]. Після її смерті відкрилася спадщина, до складу якої входить чотири земельні ділянки загальним розміром 6,18 га, розташовані на території Іллінівської обєднаної територіальної громади (на землях колишньої Олександро-Калинівської сільської ради) та грошові внески на ощадних рахунках. Усе належне їй на момент смерті майно [PERSON] заповідала [PERSON] матері позивача, яка у встановлений законом строк спадщину після смерті [PERSON]Р не прийняла, і 14 червня 2013 року померла. Позивач є спадкоємцем після смерті матері на все майно і майнові права, які залишилися, однак враховуючи, що його мати не оформила спадкових прав, він є спадкоємцем після смерті бабусі [PERSON] Звернувшись в квітні 2016 року до нотаріальної контори з приводу прийняття спадщини після смерті [PERSON], позивач отримав відмову у прийнятті заяви з причини пропуску встановленого законом строку для подання такої заяви. Неподання своєчасно ним заяви про прийняття спадщини після смерті [PERSON] позивач обґрунтовує тим, що право на спадкування майна, належного [PERSON], у нього виникло значно пізніше шести місяців після смерті останньої, а також незнанням про неприйняття спадщини його матірю. Вважає, що строк для прийняття спадщини пропустив з зазначених поважних причин і просив визначити додатковий строк тривалістю три місяці для прийняття спадщини після смерті [PERSON] Позивач [PERSON] в судове засідання не зявивсь, звернувся до суду з заявою про розгляд справи за його відсутності, в якій позовні вимоги підтримав в повному обсязі. Представник відповідача Іллінівської сільської ради до суду не зявився, надав заяву в якій позов визнав, не заперечував проти визначення [PERSON] додаткового строку для прийняття спадщини, яка відкрилася після смерті [PERSON], просив справу розглянути за його відсутності. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні підготовчого засідання відповідно до положень ч. 3 ст. 200, ст. 206 ЦПК України. Зясувавши позицію сторін, дослідивши докази по справі, суд встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. Судовим розглядом встановлено, що 20 жовтня 2005 року в с. Олександро-Калинове Костянтинівського району Донецької області померла [PERSON], про що виконкомом Олександро-Калинівської сільської ради Костянтинівського району Донецької області складено актовий запис № 29 від 20.10.2005 року, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії 1-НО № 057448, виданим виконкомом Олександро-Калинівської сільської ради Костянтинівського району Донецької області (а.с. 10). Згідно Державного акту про право власності на земельну ділянку серії ДН № 031185 від 14 жовтня 2003 року (а.с. 12) за життя [PERSON] на підставі розпорядження голови Костянтинівської районної державної адміністрації від 11 серпня 2003 року № 354 року належала земельна ділянка площею 6,180 га, розташована на території Олександро-Калинівської сільської ради, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Крім того [PERSON] на праві власності належала квартира, розташована за адресою: [ADDRESS], що підтверджується копією технічного паспорта на квартиру (а.с. 14-16). Крім того, [PERSON] належали грошові внески на ощадних рахунках № 749, 0533, 91551/044, 91551/0869. Як вбачається із заповіту від 12 червня 1997 року, посвідченого секретарем виконкому Олександро-Калинівської сільської ради [PERSON] (а.с. 11), все своє майно, яке до дня смерті виявиться їй належним, в чому б воно ні полягало і де б не знаходилося, [PERSON] заповідала [PERSON]. 14 червня 2013 року [PERSON] померла в м. Костянтинівка Донецької області Донецької області, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-НО № 703007, виданим Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Костянтинівці реєстраційної служби Костянтинівського міськрайонного управління юстиції у Донецькій області, актовий запис № 695 від 14 червня 2013 року (а.с. 9). Позивач [PERSON] є сином [PERSON] та онуком [PERSON], що підстверджується копією свідоцтва про народження серії ЯС № 786293, актовий запис Олександро-Калинівської сільської ради Костянтинівського району № 86 від 11.09.1948 року (а.с. 6), Витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища від 06.03.2018 року (а.с. 16), копією свідоцтва про народження серії ІІІ-НО № 350603, актовий запис Олександро-Калинівської сільської ради Костянтинівського району № 18 від 26.04.1977 року (а.с. 14), копією свідоцтва про шлюб серії ІІІ-НО № 489688 (а.с. 6). [PERSON] Костянтинівської державної нотаріальної контори від 20 квітня 2016 року № 127/01-16 (а.с. 8) позивачеві [PERSON] повідомлено про неможливість прийняття його заяви про прийняття спадщини за законом від 19 квітня 2016 року через пропуск строку для прийняття спадщини. Відповідно до листа № 320/01-09 від 26 березня 2018 року та витягу зі спадкового реєстру від 26 березня 2018 року, сформованого [PERSON] Костянтинівською державною нотаріальною конторою (а.с. 33-34) в провадженні нотаріальної контори спадкової справи на імя [PERSON], яка померла 20 жовтня 2005 року немає, що свідчить про те, що спадщина після смерті [PERSON] до теперішнього часу ніким не прийнята. В силу ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. На підставі викладеного, суд вважає, що [PERSON] пропустив строк для прийняття спадщини після смерті [PERSON] з поважних причин, повязаних з обєктивними, непереборними, істотними труднощами для позивача при вчиненні цих дій оскільки право на спадкування після смерті [PERSON] у позивача виникло вже після закінчення строку на подання заяви для прийняття спадщини. У звязку з наведеним, приймаючи до уваги відсутність заперечень проти позовних вимог з боку відповідача, а також той факт, що спадщина після смерті [PERSON] до теперішнього часу ніким не прийнята, суд вважає, за необхідне визначити [PERSON] додатковий строк для прийняття спадщини після смерті [PERSON] у три місяці з моменту набрання рішенням законної сили, що є достатнім строком для подання ним заяви про прийняття спадщини.

Outcome: approved