Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-24 00:00:00

1 квітня 2021 року до суду надійшла позовна заява Акціонерного товариства «Універсал Банк» (далі Банк) до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Позов мотивований тим, що [PERSON] звернулася до Банку з метою отримання банківських послуг і підписала анкету-заяву № б/н 15 червня 2018 року, відповідно до якої отримала кредит в розмірі\~20000 гривень у вигляді встановленого кредитного ліміту на поточний рахунок, спеціальним платіжним засобом якого є платіжна картка «Monobank». Відповідач підтвердила свою згоду на те, що підписана анкета-заява разом із Умовами з обслуговування рахунків фізичної особи, Тарифами, Таблицею обчислення вартості кредиту та Паспортом споживчого кредиту, що надіслані їй у мобільний додаток, складає між нею та позивачем договір про надання банківських послуг. Вказуючи, що у зв`язку з невиконанням відповідачем належним чином умов договору у неї станом на 30 вересня 2020 року виникла заборгованість за тілом кредиту в розмірі 31649.78 гривень, яка згідно з додатковими поясненнями у справі від 21 квітня 2021 року зменшилась до 26819.78 гривень у зв`язку з частковою оплатою боргу за період з 12 січня 2021 року по 25 березня 2021 року (а. с. 42-43), позивач просив стягнути з відповідача зазначену суму заборгованості та судові витрати. У судове засідання представник позивача не з`явився, однак разом із позовом подав до суду заяву, в якій вказав, що позовні вимоги підтримує повністю, не заперечує проти заочного розгляду справи, просив справу розглядати без його участі (а. с. 34). Відповідач у судове засідання не з`явилася, хоча належним чином була повідомлена про дату, час і місце розгляду справи, що підтверджуться рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення (а. с. 56). Про причини неявки суд не повідомляла, відзив на позов не подавала. Враховуючи, що в судове засідання учасники судового розгляду не з`явилися, то відповідно до вимог частини другої\~статті 247 ЦПК України\~фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Ухвалою суду від 25 травня 2021 року постановлено проводити заочний розгляд справи. Дослідивши та оцінивши наявні в матеріалах справи письмові докази в їх сукупності, суд дійшов такого висновку. У статті 526 ЦК України\~передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до частини першої статті 1054\~ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина першастатті 1048 ЦК України). Згідно зі статтею 1049\~ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Таким чином, у разі укладення кредитного договору проценти за користування позиченими коштами поділяються на встановлені законом (розмір та підстави стягнення яких визначаються актами законодавства) та договірні (розмір та підстави стягнення яких визначаються сторонами в самому договорі). Статтею 628 ЦК України\~передбачено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Відповідно до\~статті 639 ЦК України\~якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. Закон України «Про електронну комерцію»\~визначає організаційно-правові засади діяльності у сфері електронної комерції в Україні, встановлює порядок вчинення електронних правочинів із застосуванням інформаційно-телекомунікаційних систем та визначає права і обов`язки учасників відносин у сфері електронної комерції. \~Статтею 3 цього Закону\~визначено, що електронний договір це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Відповідно до частин сьомої, дванадцятої статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та\~Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Статтею 12 зазначеного Закону встановлено, що якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання відповідно до\~Закону України\~«Про електронний\~цифровий підпис» є використання електронного підпису або електронного цифрового підпису за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису визначеним цим Законом одноразовим ідентифікатором; аналога власноручного підпису (факсиміль-ного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копію-вання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Електронний підпис призначений для ідентифікації особи, яка підписує електронний документ. Норми\~статті 11 Закону України «Про електронну комерцію»\~відповідно до Закону України\~«Про електронний\~цифровий підпис» передбачають використання як електронного підпису або електронного цифрового підпису, так і електронного підпису визначеним цим Законом одноразовим ідентифікатором. Електронний цифровий підпис як вид електронного підпису накладається за допомогою особистого ключа та перевіряється за допомогою відкритого ключа і не може визнаватися недійсним лише через його електронну форму. Судом встановлено, що [PERSON] звернулася до Банку з метою отримання банківських послуг та підписала анкету-заяву до договору про надання банківських послуг від 15 червня 2018 року, в якій просила відкрити поточний рахунок № [NUMBER] у гривні на її ім`я та встановити кредитний ліміт (а. с. 11). За змістом пунктів 2, 3 анкети-заяви відповідач погодилася з тим, що ця анкета-заява разом з Умовами і правилами надання банківських послуг, Тарифами, Таблицею обчислення вартості кредиту та Паспортом споживчого кредиту складають договір про надання банківських послуг (далі\~ Договір). Відповідач підтвердила, що ознайомилася із вказаними документами та отримала їхні примірники у мобільному додатку та зобов`язалася виконувати їхні умови. Також відповідач погодилася з тим, що Банк має право на власний розсуд в односторонньому порядку зменшувати або збільшувати розмір кредитного ліміту, повідомивши її про це шляхом надіслання повідомлення у мобільний додаток. Усі зазначені документи підписані відповідачем за допомогою електронного цифрового підпису. На виконання умов Договору 15 червня 2018 року відповідачу було відкрито рахунок та видано картку № [NUMBER] , на яку того ж дня встановлено кредитний ліміт у розмірі 20000 гривень (а. с. 51). Термін дії картки встановлено до березня 2024 року (а. с. 50). Для купівлі товарів у розстрочку через мобільний додаток «Monobank» шляхом укладення електронних договорів з використанням електронного цифрового підпису відповідач замовила додаткову послугу ліміт «Розстрочка», який був встановлений у розмірі 13842 гривні (а. с. 43). 3 січня 2020 року відповідачу було зменшено кредитний ліміт до 19900 гривень (а. с. 51). Згідно з Тарифами банку, що підписані сторонами договору шляхом накладення електронного цифрового підпису, пільговий період за карткою встановлюється до 62 днів (діє з моменту виникнення заборгованості до кінця календарного місяця, наступного за датою виникнення заборгованості, при умові її погашення в повному обсязі); пільгова відсоткова ставка становить 0,00001% річних; розмір обов`язкового щомісячного платежу за користування кредитними коштами 5% від заборгованості (не менше 100 гривень, але не більше залишку заборгованості); базова відсоткова ставка у 3,2% на місяць нараховується на максимальну заборгованість на день за умови непогашення заборгованості в повному обсязі в пільговий період, за кожен день з моменту виникнення заборгованості; збільшена відсоткова ставка на місяць за карткою на суму загальної заборгованості у 6,4% на місяць нараховується у випадку наявності простроченої заборгованості.\~ Банк, надавши відповідачу кредит, свої зобов`язання за Договором виконав. Отримання відповідачем кредитних коштів, користування ними та здійснення покупок товарів у розстрочку підтверджується випискою по картковому рахунку (а. с. 45-49). З наданого Банком розрахунку видно, що заборгованість [PERSON] за кредитним договором (без номеру) від 15 червня 2018 року станом на 30 вересня 2020 року становить 31649.78 гривень та є заборгованістю за тілом кредиту (а. с. 12-13), яка станом на 21 квітня 2021 року зменшилась до 26819.78 гривень у зв`язку з частковою оплатою боргу (а. с. 43 на звороті). Розрахунок проведений з дотриманням узгоджених сторонами вищевказаних істотних умов Договору. Наведені обставини свідчать про те, що між сторонами у цій справі виникли договірні зобов`язання, які випливають з кредитного договору, ними дотримано письмової форми укладення кредитного договору, цей договір є укладеним відповідно до вимог статей 639, 1054 ЦК України, оскільки передача грошей відбулася і сторонами кредитного договору було досягнуто згоди відносно всіх його істотних умов. Такі ж висновки викладені у постанові Верховного Суду від 23 березня 2020 року у справі № 404/502/18 (провадження № 61-8449св19), від 9 вересня 2020 року у справі № 732/670/19 (провадження № 61-7203св20). За таких обставин справи, які підтверджуються належними і допустимими доказами, відповідно до зазначених норм матеріального права, виходячи із характеру спірних правовідносин, суд дійшов висновку, що вимоги Банку про стягнення з відповідача суми заборгованості за тілом кредиту є підставними і підлягають до задоволення. У відповідності до вимог частини першої статті 141\~ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 2270 гривень. На підставі викладеного, статей 526, 530, 610, 612, 625, 629, 634, 1048, 1054, 1056-1 ЦК України\~та

Outcome: approved